Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1835-08-07
Udenlandsk. Hele Paris har været i Bestyrtelse over et frygteligt Attentat, der var rettet, ikke alene imod Kongens Person, men imod det hele kongelige Huus, og som, skjøndt den egentlige Hensigt lykkeligviis er mislykket, alligevel har havt de sørgeligste Følger. Da Kongen, ledsaget af Hertugen af Orleans, Hertugen af Remours, Prindsen af Joinville og en talrig Generalstab, d. 28de f. M. reed til Vendomepladsen, hvor Tropperne skulde defilere ham forbi, og var kommet i Nærheden af Liniedandsertheatret, hørtes (Kl. 12) en frygtelig Explosion, og en Hagl af Kugler fra en Helvedes Maskine regnede ned paa Kongens Omgivender. Marschal Mortier, Hertug af Treviso, faldt og døde uden en Lpd. Nogle andre Officierer og flere Nationalgardister bleve ligeledes dræbte og Mange saarede. At nogle Heste styrtede og andre bleve skye, forhøiede den ubeskrivelige Forvirring. Under dette Optrin beholdt Kongen, hvis Arm blev streifet af en Kugle og hvis Hest styrtede af et Saar i Halsen, den Rolighed, der pleier at udmærke ham, og viste paafaldende Mod, idet han ilede lige hen til det Huus, hvorfra Explosionen var udgangen. Efter at den første Skræk var forbi, fortsatte Toget sin Vei. Mængden jublede over Vedligeholdelsen af det saa kostbare Liv og udstødte truende Udraab imod Morderne. Hiint Huus blev strax omringet, og alle deri værende Personer hæftede. Helvedes Maskinen var meget suffisant forfærdiget. To Støtter bare to Tværbjælker, der vare lagte parallet med Vinduerne og indeholdt 25 Geværløb, hvis Retning var saaledes, at Kuglerne kunde naae et Menneske til Hest midt i Boulevarden, og som vare saa stærkt ladte, at ved Affvringen 5 af dem sprang, uagtet de alle vare nye og meget stærke. Morderen havde for omtrent 3 Maaneder siden leiet 2det og 3die Stokværk af Husets Eier, Hr. Dallemagne. Han kaldte sig Gustav Girard, Mechanicus, og syntes at være 24 Aar gl. Førend Explosionen havde han be Fredagen den 7 August 1835. fæstet et Toug ved et Bagvindue, for at kunne undkomme. Ved de 5 Løbs Sprængning var Morderen, imidlertid selv bleven saaret i Pande, Hals og Mund. Desuagtet lod han sig glide ned; men blev seet af nogle Politiofficianter, greben og paa en Skubkarre bragt til Conciergeriet. Efterretningen udbredte sig med Lynets Hurtighed igjennem Hovedstaden, og General Rumigny sprængte til Dronningen, for at berolige hende i Henseende til Sine. Kongen blev ved Mynstringens Begyndelse meget godt modtaget. Det skjændige Attentat og dets beklagelige Følger opvakte i ganske usædvanlig Grad en Sympathi imellem Nationalgarden og Linietropperne. Da de paa Vendomepladsen defilerede Kongen forbi, raabte Alle: "Leve Kongen!" Den 8de Legion, hvis Oberst tilligemed flere Officierer og Gemene vare omkomne, skreeg: "Ned med Morderne!" Man bad Kongen at ende Mynstringen; men skjøndt dybt bevæget vægrede han sig derved, da hans Mod, ikke tilstædede ham at laane Øre til en Advarsel, der kunde være bleven mistydet af Jldesindede. Næppe var Tildragelsen, skeet, for mange Nationalgardister traadte ud af Rækkerne, blandede sig imellem Stabsofficiererne, der omgave Kongen, og erkyndigede sig om han var saaret. "Det er Jntet!" sagde han til Oberst de la Rue, og idet han henvendte sig til Nationalgarden, udraabte han"Nei, jeg er ikke saaret, men min Hest. Min stakkels Kammerat var imidlertid ikke saa lykkelig." Med disse Ord viste han, synlig bevæget, paa den tappre gamle Marschal, der laae henstrakt paa Jorden og trak sit sidste Andedræt. Det maa have været et Øiebliks Forfinkelse af Explosionen, som har reddet Kongens Liv thi han var med Prindserne forrest i Toget, og Alle, som befandt sig i Linie med Marschal Mortier, der reed strax efter, bleve trufne. Marschallen fik en Kugle i Hjertet, og foruden ham dræbtes: General de la Chassede Verigny, ved en Kugle i Panden; Capitain Villate, Krigsministerens Adjutant; Oberstlieutenant Rienssee, ved 3 Kugler, en Oberst, 4 Grenaderer og endnu 10 Personer. Saarede bleve General Heymez, som ramtes af 5 Kugler, af hvilke en tog hans Næse bort; General Colbert; General Pelet; General Blin; Oberst Raffe; Capitain Marion; 5 Fruentimmer og 14 andre Personer. Mange ere saa haardt saarede, at Man tvivler om deres Helbredelse. Morderen har tilstaaet Gierningen, men paastaaer, ikke at have Medsammensvorne; dog har Man fundet to hvide Hatte af forskjellig Størrelse i hans Kammer. Alle Løbene bleve tændte paa een Gang ved en Lunte, der var trukken over alle Fæng huller, og ethvert Løb indeholdt i det Ringeste 6 Kugler, to af dem vare ikke gaaede af. Marschal Mortier var af sin Familie bedet om at blive borte fra Mynstringen, da han ikke godt kunde taale Heden; men han svarede, idet han hentydede paa de omløbende Rygter, om Forsøg mod Kongens Liv. "Nei, nei, jeg maa derhen; thi jeg er vel voxen, og kunde maaskee dække Kongen." Kl. 6 unddrog Kongen og Dronningen sig deres egne Besøgende, og aflagde i en lukket Vogn, uden Eskorte, Marschalinde Mortier et Condolencebesøg.