Berlingske Tidende, 1836-08-03
Spanien. Gaceta, søger i en udførlig Artikkel at møde de Opfordringer, der i flere Provindsial=Deputationers Adresser til Regentinden gaae ud paa, at hun skulde beqvemme sig til at indkalde en constituerende National-Forsamling. Blandt Andet hedder det i denne Artikkel: "Hverken den spanske Nation, eller de venskabeligt sindede Regjeringer eller det øvrige Europa vilde tilstede Jndkaldelsen af en constituerende National-Congres, da samme vilde være Signalet til en Revolution, medens dog de forbundne saavelsom de øvrige europæiske Regjeringer ligesaalidet ville taale en Revolution i Spanien som noget andet Sted. Kun fra nogle forvirrede Hoveder kan Jdeen til en saadan upractisk Utopi være udgaaet. Den vilde under de nuværende Omstændigheder være langt meer urimelig end nogensinde for, da Krigstider, som de nærværende, allermindst egne sig til en moden, rolig Undersøgelse af en stor Nations Fundamental-Jnstitutioner." Journalen søger endvidere at bevise, at slige constituerende Cortes ikke gjøres fornødne til de spanske Jnstitutioners Fuldstændiggjørelse, men at Alt, hvad der til et saadant Øjemeed kunde udfordres, meget godt kan tilvejebringes af den ordentlige Lovgivnings Vei. - National bemærker hertil, at Hr. Jsturiz ved denne Lejlighed vælter en stor Anklage paa Englands og Frankerigs Regjeringer. Hvorledes. – udbryder den - Ludvig Philips Regjering skulde ikke tilstede, at der i Madrid forsamle sig constituerende Cortes Den skulde komme overens med Rusland, Østerrigs og Preussens Regjeringer og Undertrykkelsen af en saadan, Natiotional-Villiens eneste legitime Aabenbarelse? Den skulde ogsaa nu lade sig foreskrive de slette Alternativer fra 1823, enten ved Rhinen at forsvare den spanske National-Villie, eller i Spanien at maatte bekæmpe den. Den skulde som Spaniens nærmeste Nabo maatte overtage det Hverv, at lægge der en Revolution i Lænker for alle Monarkiers fælleds Regning, Var dette Tilfældet, maatte man antage, at den store europæiske Alliants af 1815, dette alle unge og gamle Monarkiers Forsikkrings-Selskab mod forbigangne og tilkommende Revolutioner, existerede endnu." - "Journal des Debats" indeholder følgende Betragtning over de krigsførende Partiers sidste Operationer i Spanien: "J militair Henseende, og den er den eneste, vi nu maae have for Øje, ere de spanske Anliggender netop nu i en højst critisk Forfatning. Feldttoget i Navarra er aldeles forfejlet; Jnsurgenternes Betvingelse er udsat paa ubestemt Tid, og man kan ingenlunde sine Enden paa den blodige Kamp. J Navarra havde de christinske Generaler, maattet træde op med Energi, istedetfor at nøle og indskrænke sig til en blot Jagttagen og Blokkering, af Carlisterne. Hvis Central-Jnsurrectionen i Navarra var blevet undertrykket, vilde de andre Bi-Jnsurrectioner kun have indtaget en underordnet Rang. Ved den evige Fortsættelse af Blokkaden, ved at inddysse sig i det bedrageriske Haab, at udhungre Carlisterne i deres Bjerge, eller at tvinge dem til Overgivelse, har man givet dem Fortvivlelsens kraftige Vaaben i Hænderne. Paa alle Sider ere de brudte ud af den Kreds, hvori man meente dem indesluttede; hverken Christinernes Skandser, eller Floder, eller faste Pladse, eller det hele Blokkade-System har mægtet at holde dem tilbage. Deres nye Over-General, Don Brune Villareal har udmærket sin Ophøielse til Over-Commanden ved en Kjækhed i sine Operationer, der aldeles har tilintetgjort Christinernes Combinationer. Og dog synes det, som om man i Madrid er temmelig ubekymret, og i det Høieste føler en Slags Mishag over Kampens Vedbliven. Det formodes endog, at den spanske Regjering med Flid drager Krigen i Langdrag, for at standse Ultra-Liberalismens Opkomst og holde Nationen i Aande. Et saadant Selvbedrag skulde, hvis det nemlig virkelig har existeret, dog nu være forsvundet.