Aalborg Stiftstidende, 1831-04-26
General Grabinsk, som skulle have anført de oprørske Bologneser og som i forrige Tider har viist sig under Bonapartes Herredømme som en flin Officeer, kunde paa ingen Maade faae de Jtalienske Mænd til at gaae der, hvor Kugler hvisle og vel polerede Vaaden give Gjenskin mod Solglandsen. Han fandt Lejlighed til med en Dampbaad at undkomme til Corfu og flere af Oprørernes Høvdinger fulgte ham did. A de Oprørere i Pavestaten, som stode vesten eller sydvest for Appenninerne under en General Sercognani, have mange adspredt sig imellem Fieldene, andre taget Tjeneste i Pavens Armee, og Generalen selv med endeel Følgesvende, omtrent 200 i Tallet, har benyttet en af Toscanas Regent forundt Tilladelse til at drage der igjennem Landet, dog uden at føre Vaaben, til Livorno, for derfra at afgaae til Corfica. Han og hans Folk have saaledes lagt deres Vaaben fra sig, og der er nu aldeles gjort Ende paa alle disse oprørske Bevægelser i Kirkestaten. J Rom selv hersker stor Bevægelse, men det er ikke af nogen politisk Betydning, derimod reent og bare af sand Gudsfrygtighed, der er stegen til en Grad, som man dersteds endnu aldrig har kjendt Magen til. Andagt hersker i alle Klasser, og man seer, at Banghed lærer Folk at holde regelmæssig Bøn. Den hellige Trappe har ingensinde været saalunde belemret med Kravlere, som i denne Tid. (Man lægger Mærke til, at Jngen har Lov til paa denne Trappe at gaae op eller ned, men Alle maa krybe paa Knæerne.) Folket trænges endog saaledes om at komme til at kravle, at der opstaaer saa store Uordener, at Præst, Degn, Klokker, Cantor, Organist og Bælgestræder ej kunde holde Orden, men saae sig nødsagede til at søge Bistand hos Politiet (Sbirri), og da dette endnu var ikke kraftigt nok til at dæmpe Andagten, maatte væbnede Mænd hentes fra Hovedvagten, som da omsider fik jaget Folket bort. Dette synes underligt, at man i vor Tidsalder i selve Christendommens Hovedstad maa gribe til Militærhjælp for at afholde fromme Christne fra deres Andagtsøvelser. da det synes at Hensigten langt lettere vilde kunne opnaaes, naar man besørgede en høiærværdig Spindtert, af hvilke der i Rom findes saare mange, til ved timelang Vaasen at jage Folket bort. Jøvrigt er Alting i Rom saa herligt og saa godt, at man maa falde i største Forundring over at det maatte kunde falde noget Menneske ind at begaae hvilkensomhelst Synd eller Skalkhed i disse yndige Foraarsdage, der hvor Religionens Generalstab er indkvarteret. Den nye Pave er en Mand efter Guds eget Hjerte og har gjort sig meget fortjent af alle dem som handle med Alenkram, ved meget at nedsætte Jndførselstolden paa alle Slags Manufacturvarer. Man speculerer især i Grønt, Rødt og Hvidt, og ved at kunne forsyne sig tilstrækkeligt i disse Farver, kunde det ikke være vært snart at blive Millionær. For nogle faa Dage siden - Skrivelsen er dateret den 21de Marts - kjørte den hellige Fader forbi det Kvarteer i Rom, hvor Jøderne boe, og de følle fattige Folk kom strax ud af Husene, lagde sig paa Knæerne og udraabte: Den hellige Fader leve!", hvorpaa Paven udbredte sine Hænder over dennem og gav dennem sin Velsignelse. - Briterne, som befandt sig i Rom, ere blevne saa bange, at over 4000 ere paa een Tid bortrendte, og de tilbageblevne ere ganske gyseligen lange i Ansigterne.