Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-08-26
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. ros Raskes Ras Sjette Aargang. No. 92. Udgivet og forlagt af J. Werfel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Höeckes Enke Løverdagen den 26 Augusti. 1809. Ungdomslærere. Jntet Kald er ædlere og nyttigere end det at være Ungdomslærer, men intet Kald drives tillige mere haandværksmæssig end dette. Man lader sig forevise hundrede Skudsmaale førend man vover at fæste en Kokkepige eller Goldamme; man seer aldeles ikke paa Penge, naar man vil leie en Røgter for sine Heste eller sit Qvæg, men bryder sig intet om den Mand, man antager til fine Børns Lærer, er en duelig Mand, om han forstaaer sit Fag og driver det med Lyst. Naar han kun underviser for godt Kjøb, saa er det ligemeget hvorledes han underviser. Man prutter med ham som med en Bissekræmmer, og betaler ham det Kostbareste, han eier, hans Tid, og Frugten af hans Flid, Skillingsviis. Man anseer ham for en subalterne Person, der maa tjene forsit Brød, og i den huuslige Rangforordning ikke staaer langt over Domestikerne. Man betragter ham endog ofte med et medynksomt Øiekast, som et Menneske, der saalidet forstaaer at gjøre sin Tid frugtbringende, at han en heel Time maa slag sig med den byrdefulde Forretning, at undervise Børn for en Løn af 16 s. eller i det Høieste 20 sk. 9, med hvilken Ringeagt maa ikke den rige Dosmer, der enten ved en blind Slumpelykke arver mange Tusinde, eller ved en Speculation vinder i en Minut hvad Ungdomslæreren maa arbeide for i hele Aar, eller i et mageligt fedt Embede, uden Anstrængelse og Hovedbrud har store Summer i aarlig Jndtægt – see ned paa den Stakkel, der maa trælle saa meget for det kjere Brød, Saaledes er Ungdomslærerens Kaar som Huusinformator, mon de ere bedre i Opdragelsesanstalterne? Hvad ere de fleste af de saakaldte Jnstituter, vel andet end aandelige Manufacturer, hvor man fabrikerer Jurister, Theologer, Kjøbmænd, Krigere &c. til forskjellige Priser, Hvad ere saa mange Jnstitutlærere andet end Fabriksvende, som man betaler og behandler paa samme Maade som andre Manufacturarbeidere, Fabrikøren har en Fabrikmester, som maa passe paa de øvrige Svende. Det kommer ikke an paa om de levere forsvarligt Arbeide, naar de kun arbeide hurtig og for godt Kjøb. Svenden tilfalder sjelden Æren. Naar Eleverne gjøre god Fremgang, er det Fabrikøren man roser, ret ligesom om et Menneske var det samme som et Stykke Sirts eller Klæde! "Det er forfærdiget i den eller den Fabrik, siger man, naar man finder Mønstret skjønt eller Tøiet godt. "Han er demitteret fra det eller det Jnstitut, siger man, naar en Eleve udmærker sig til Examen eller ved andre Leiligheder, uden at nævne hvilke Lærere han egentlig har at takke for denne Udmærkelse. Gives der end nogle Jnstituter, hvis Forstanderes Jver for selv at deeltage i Undervisning, hvis rigtige Valg af duelige Lærere, og fornuftig Overbestyrelse giver dem grunder Fordring paa at kaldes Sjelen i hele Jndretningen, saa findes der ogsaa adskillige, der hyste hvad andre saae, og, som sande Fabrikører, overlade Arbeidet til deres slet aflagte Svende, og tilegne sig selv hele Æren og Fortjenesten. Af en saa fabrikmæssig Undervisning kan man ikke vente sig noget Stort. Dens Productioner kunne sjelden blive andet end Fabrikvarer, det vil sige Arbeide, som gjøres paa Kjøb, som man kun ønsker jo før jo heller at faae færdigt og blive af med, lige meget om Forældre, Medborgere og Staten, skuffes. En saa vanslægtet Undervisning kan umueligen frembringe andet end moralske Vantrivninger, – lange safte og kraftløse Kaalstokke i menneskelig Skikkelse, der ere blevne Mænd, førend de have faaet Duun paa Hagen, Lærde, førend de have mindste Begreb om Lærdom, Konstdommere, førend de havde nogen Sands for Konst.