Viborger Samler, 1840-06-27
Kjøbenhavn, den 23de Junii. J Søndags besøgte Deres Majestæter Dyrehaven, ledsagede af den hele kongelige Familie og Suite. Efterat Deres Majestæter havde overværet nogle af de Kunst præstationer, som i den saakaldte Kildetid forevises der, og derpaa, efterat have promeneret paa Bakken, toge bort, bleve de af de Tilstedeværende hilsede med almindelig og enthusiastisk Jubel. (Berl. Td.)J en Artikel, betitlet "Salvingsfesten, siger Kbhavns posten: "Det er vistnok en Handling, som har Krav paa national Jnteresse. Ligesom Stændernes Forsamling indvies ved Gudstjeneste, saaledes er det ogsaa skjønt, naar Regenten strax efter sin Regjerings Tiltrædelse ved en religiøs Act helliger sig til sit vigtige Embede, af hvis mere eller mindre heldige Bestyrelse saa mange Tusinders Velfærd afhænger; det er en hellig Høitid, naar Konge- og Folk forenede anraabe Himlen om Held for Landets Regjering. Men anden Betydning har denne Handling heller ikke. At Kongemagten skulde faae nogen særegen Autorisation ved Kirkens Bekræftelse, er en Mening, som tilhører hiin Tid, da Kirken ogsaa gjorde Fordring paa det verdslige Herredømme, og at en saadan Autorisation ikke er fornødent, see vi, om det behøvedes, hos os stadfæstet ved det Factum, at Frederik VI først mange Aar efter sin Thronbestigelse lod sig krone. - Hvorledes Ceremoniellet er beskaffent, er fra Statens Side en fuldkommen ligegyldig Sag, uden forsaavidt det medfører større eller mindre Udgifter. J den Henseende maatte der vistnok fremfor alt Andet tages Hensyn til de nærmest Paagieldendes Smag, kun forsaavidt ogsaa Nationens Deeltagelse skal ledsage denne høitidelige Act, kan der være Spørgsmaal og hvad der tiltaler Almeenheden. Et Punkt er der i Ceremoniellet, hvorved udentvivl saare Manges Blik vil dvæle; det er det, som staaer i Berøring med Kongeloven. J ældre Tider gjorde, som bekjendt, Kongerne Eed ved Kronningen og besvore at overholde Nationens Rettigheder; men fra Enevoldsregjeringens Jndførelse, som fritog Kongen fra alle Forpligtelser mod Folket undtagen dem, hans Samvittighed paalægger ham, er Kongelovens Præsentation, som Symbol paa dette, traadt i Edens Sted. Den første Gang en Kroning fandt Sted efter Souverainiteten (Chr. 5te), ved hvilken Leilighed iøvrigt Alt gik simpelt til og har Præget af en Devotionsact, blev Kongeloven, hvis Jndhold indtil det Øieblik var aldeles ubekjendt, oplæst af Biskop Wandal, idet de 2 andre Biskopper hialp ham at holde Bogen; senere er den efter nogle foregaaende Ceremonier bleven fremlagt paa Alteret, hvor den er bleven liggende under Acten, og det samme vil, som man seer, ogsaa nu finde Sted, idet Biskoppen tillige holder en Tale denne Lov angaaende. Hvilke Argumenter og Udtydninger denne Tale vil komme til at indeholde vide vi ikke, ligesaalidt som hvor dybt og hvor velgjørende et Jndtryk den og den hele Høitid ville frembringe hos alle de Tilstedeværende. Men forresten er det vor Mening, at det for alle Landets patriotiske og frisindede Mænd er Øieblikkets allervigtigste Anliggende med Alvor og Jver at arbeide paa Affattelsen og Jndgivelsen af Petitioner til de forestaaende Stænderforsamlinger om gjennemgribende Forandringer og statsretlige Garantier." Efterat have omtalt Kronings-Ceremoniellet, siger, den Frisindede." "Men forresten er Kongen ikke forpligtet til at lade sig salve. Kongerne i Danmark ere (ifølge Kongelovens Udtryk) til evig Tid fødte og baarne til Konger, men ikke kaarede eller valgte. Kongen skal aldeles ingen Eed afgive, thi som en Enevoldskonge kan han ikke bindes af Undersaatterne ved nogen Eed eller skriftlig Forpligtelse. - Med Hensyn til Kronningen, da bedder det i Kongeloven, Kongen kan lade sin Salvings høitidelige Fest holdes naar Hannem lyster Dog bemærkes, at det er bedst jo før jo hellere at annamme Guds Velsignelse og Herrens kraftige Bistand, som følger hans Salvede. Men, hvad kun angaaer Ceremonier, dermed kan forholdes efter som Tidens Leilighed udviser det at være beqvemmest. - Paa en af Frederiksborg Slots Ruder er med en Diamant indskaaret: "Gud, vor Herre, velsigne Danmark og Frederik!" – Man vil paastaae, at Hs. Maj. Enkedronningen paa Kronnings dagen den 31te Juli 1815 skal have indridset fornævnte Ord.