JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Odense, d. 1 Maj. Sangerinden Madame Seorgine Hesse, som i disse Dage forlod Odense, hvor hun havde fuldendt sin Barselseng, og nu reiser til Kjøbenhavn, hørtes her 3 Gange med udmærket Bifald, og de som hørte ifjor ogsaa Madame Becker, give hende næsten Fortrin for denne i hendes Sangs Behagelighed og Trillers Udholdenhed, fra hvilke hun uden Ansigts Fordreielser altid kom tilbage med det blideste Ansigt. Odense havde ellers i denne Tid nok en Sangerinde, en Madame Kjerulf, født i Kiel, som udmærkede sig ved den Beskedenhed, at hun aldeles ikke gjorde Fordring paa Kunst; det var hos hende Natur og Nødvendighed; og det behagede at hun foredrog adskillige Sange i det danske Sprog. - Det er meersomt at see i den Hamborger upartiske Correspondent en Røgelse for Pastor Harms i Kiel der, (efter samme) nu først har gjort Kielerne til ret opbyggelige gode Christne, fremfat af Nogen som nævner sig i Fleertallet; Vi, underskrevne i 300 Kieler Borgeres Navne!! - Enhver Læser vil naturligviis spørge: Hvem ere disse Vi, som man skal troe paa deres Ord, at de af 300 Kielere ere committerte til dette Skudsmaal, som den værdige Harms nok havde maattet ønske, de ville have beholdt for dem selv. - Efter Manges Ønske havde vor virksamme Canal-Jnspecteur, Hr. Schubeler, ladet den skjønne ophøiede Spadseregang til Canalen, som i vaadt Veirligt ikke var at passere, belægge med Gruus, og istedet for de ødelagte Træer ved samme, plante nye, hvorover enhver Spadserende glædte sig. Men harmfuld er det at see, at Tyvehaand allerede har bortranet endeel af de Pæle, der vare satte til Støtte for de unge Træer, og uskjønsomt er det, som man nu erfarer, at af de Villighed, som forsikkredes Jnspecteuren til Omkostningernes Erstatning ved Veiens Paafyldning, der skal have kostet ham over 70 Rbd., endnu kun det Halve er bidraget. – J Fredags ankom vor elskede Prinds, Gouverneuren, fra Kjøbenhavn, efter en saa heldig Overfart over Beltet, at hele Reisen fra Kjøbenhavn til Odense var tilbagelagt i 17 Timer. J Tirsdagsmorges fortsatte Høistsamme Reisen fra Odense om Morgenen Kl. 7 1/2 og ankom til Bøgten Kl. 12 1/2, hvorfra Høistsamme indskibede sig paa den Kongelige Kutter Husum, ført af Capitain Ridder v. Donner, og indtraf i høieste Velgaaende i Fyenshafefter en Seilads af ikke fulde to Timer (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Aalborg. Den 24de April om Morgenen, var Limfjorden endnu belagt med Jis paa Sundbyesiden henved en kvart Kabbellængde ud paa Grundene. Ved Blokhuus er indstrandet en næsten nye Galease, hjemmehørende i Elbing, kommende fra Bergen med 800 Tdr. Sild, Tran og 2000 Stkr. Buenos Ayres Huder, bestemt til Danzig. Den har ved Udseilingen fra Bergen været af Lodsen sat paa Skiær, men kom vel af igjen. Dog blev Skuden siden efter saa læk i Søen, at det fandtes uundgaaelig nødvendigt til Mandskabets og Ladningens Redning at sætte den paa Grund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Kjøbenhavns Børs d. 5 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 302, a vista 308. Amsterdam 2 M. 382, a vista - . London 2 M. 12 1/2 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 316. - Specier solgtes til 19 Rbmk., for Committeesedler blev givet (foruden Rente) 97 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 93 1/2. Norske Rigsbanks. 26 1/2. Svenske Sedler 5 Rbmk. 4 s. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Blandede Efterretninger. Af en Skrivelse fra Sundmøer, dat. 11te April 1818. Nogle Mænd fra Gaarden Rundde i Herrøe Sogn omkom i en heftig Storm, omtrent 8 Dage før sidstafvigte Paaske, da de vare udreiste paa Havet, for at trække deres TorskegarnPaaskeaften opdroge nogle Mænd fra Brandahl en saakaldet Fiskevælte; med denne Samling af Garn fulgte et Søe-Uhyre - en saakaldet Haakjærring eller Hafisk - i hvis Bug vare to Tønder Lever og - en Mand i sin fulde Sørustning, saasom Skindklæder og Søstøvler, dog uden Hat. Denne Mand kiendtes strax af de endnu uforandrede Lineamenter at være en af de fra Gaarden Rundde bortkomne Mennesker, hvorfor han blev bragt tilbage til sin Familie, og derefter begravet i Her røe Kirkegaard. Christiania, d. 16de April, 1818. En pludselig opkommen, om sig hurtigt gribende, Jldebrand fortærede den 6te d. M. i mindre end 2 1/2 Timer, i Nærheden af Stiftsstaden Christianssand, TveitsPræstegaards Hovedbygning og en stor Deel af Udhusene, Kl. 2 Eftermiddag udbrød Jlden. Stedets Sognepræst, J. N. Lassen, stræbte under samme at standse Jldens videre Udbredelse, men den pludselige Skræk, den voldsomme Anstrængelse, virkede saa heftigt paa ham, at han, rørt af et indvortes Slag, 1/2 Time efter Jldens Udbrud, segnede død i sin Families Arme. Han var i sit 58 Aar, efterlader en sygelig Kone og 4 Børn, af hvilke de 3 ere uforsørgede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Et Par Ord i Anledning af nogle Ord om Kort til Skolebrug.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
J Kjøbenhavns Skilderie No. 32 og 33 for dette Aar læses under Titel af nogle Ordom Kort til Skolebrug, en temmelig vidtløftig Bedømmelse af den i Literaturtidenden No. 12 indførte Recension over nogle i den senere Tid i Danmark udkomne Skolekort. Over den Maade, paa hvilken disse Kort der ere recenserede, forundres Anmelderen høilig, da han i samme troer at finde en hel Deel, som vidner om Recensentens Ubillighed, og Adskilligt, som lægger Uvidenhed for Dagen. At imidlertid disse Beskyldninger taale de betydeligste Jndskrænkninger, vil Recens. her godtgjøre, i det han ganske kortelig vil vise deels den aabenbare Uretfærdighed, hvori Anm. (uagtet det Skin, han vil have af, blot at ledes af en fuldkommen ugennyttig Følelse af Ret og billighed) giør sig skyldig, deels hans paa flere Stæder heel snurrige Ræsonnement. Uretfærdigt (for at bruge det mildeste Udtryk) kalder Recens. det, naar Anm. paadigtet mig, hvad jeg ikke har skrevet, og dette har han gjort, idet han Literaturtid. Pag. 179 istedetfor nogenlunde læser ingenlunde, hvilket vel kun kan forklares af en høi Grad af Jndignation over en i Anm. Øine saa forunderlig Recension, som ikke engang har ladet ham Tid til at læse hvert enkelt Ord rigtig. Men sæt nu endog, at Anm. i sin Jlfærdighed havde læst dette ene Ord feil, saa lader det sig dog vanskelig indsee, hvorledes han kunde rime denne Læsemaade med det Følgende: "For saavidt svarer Kortet til sin Bestemmelse," hvilket altsaa efter Anm. Mening; vil sige for saavidt Flodernes Løb ingenlundt nøiagtig er bemærket!!! Efter at have anmærket dette, bliver da videre Tale overflødig, for at forsvare den i Rec. fremsatte bemærkning; thi at nogenlunde nøiagtig betyder, for saavidt som dette paa et saa lidet Kort er muligt, falder af sig selv. Jdet Anm. paastaaer, at Rec. aldrig kan have seet fortrinlige tydske Kort, naar han kan sætte de fra Søkortarchivet Udgivne ved Siden af dem, saa har Anm. ei villet forstaae Rec Mening; thi her tales naturligviis ikke om Kort overhoved, men blot om de almindelige Skolekort. Anm. Paastand, at Loses Kort er bedømt strengt (eller med Fynd og Klem) nægter Rec. ikke, skjønt han dermed paa ingen Maade vil have sagt, at det ikke kunde have været bedømt end strengere; men da denne fyndige Bedømmelse tilskrives blot Rec. Bestræbelse for at hæve Meyers Kort paa Stentrykkets Bekostning (hvilken Fremgangsmaade med rette kaldes ubillig, saa vil Rec. angive Grundene, hvorfor han ved Bedømmelsen, af Stentrykket har troet, at burde være lidt udførligere og nøiagtigere, end ved at gjennemgaae de af Meyer udgivne Kort. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 2000 Ha Femtende Aargang. No. 37. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 9 Mai 1818. Om Nationaltheatre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
(Fortsættelse.) Menneskeværd. Mennesket faaer ligesom Ædelstenen først sit sande Værd ved Skibningen, d. c. Culturen. Den blotte Form af Menneske gjør det endnu langt fra ikke til Menneske, og hæver det heller ikke høit over Dyr af de bedre Slags. Naar man siger om Nogen, han er et godt Hoved, saa er det det samme som man siger om Nogen Han har god Stemme: man roser derved mere Anlægget end Ævnen, men begge Deele maa uddannes førend de kunne gjøre hiin til et dannet Menneske eller denne til en god Sanger. Anlægget allene er ikke nok, til Udviklingen hører Udholdenhed, Leilighed, Kraft, Forstand, som ofte findes i ringe Grad, hvor Anlægget endog ger meget stort. Selv Graastenen kan ved Slibning blive til en meget smuk Steen, men indtil dette er skeet, er og bliver den dog kun en Graasteen. Naar man taler om hvad dette eller hiint gode Hoved kunde blevet, dersom det havder opnaaet sin Udvikling, saa thusker jeg altid paa Prof. Beireises foregivne Diamant, der, efter hans Forsikkring, veiede 6400 Karat og som alle Europas Fyrsterikkevare istand til at betale efter sin sande Værd, hvis den havde været slebet. Men til Ulykke var den det ikke, og derfor antoge de Vantro den for en Kieselsteen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Naar man siger om store Digtere, at de fødes kun hvert Aartusinde, saa er det sikkerligen falskt hvormeget man end taler om Geniets medfødte Kraft til at sønderknuse og bortrydde alle mødende ophysiske, moralske og occonomiske Hindringer, saa er det dog vist, at det ikke er nok at Spiren er god, men at der ogsaa udfordres Solvarme, Regnen god Jordbund; at kun ved Foreningen af alt dette Spiren bliver til hvad den, efter sin Bestemmelse, skulde blive. Mangler een af disse Dele, saa qvæles den enten ganske eller forknyttes i det mindste i Væxten. Evald, var en saadan Spire, der med lidt mere Solskin maaskee var blevet til noget ganske andet end han virkelig blev; thi uvist er det dog altid om han, der døde saa ung, naaede sin sande Udviklingspunkt. Der gives vist flere Mennesker med ligesaa stort Hærfører talent og ligesaa meget urokkeligt Mod, som Napoleon; men Leiligheden og Kraften til at udvikle et saa stort Talent, komme neppe eengang, naar Talentet selv træffes hundrede Gange. Lønnen. - - Jo surere Arbeide, jo kostbarere dets Product, desto mindre Lønnen. Negerslaven, der, i sit Ansigtsved, aftvinger Chili Guldgruber det Metal, hvoraf Kongekroner forfærdiges, lønnes for sit Trællearbeide med den usleste Føde og nogle Laser til at bedække sin Blottethed. Jkke bedre lønnes de fleste Skribenter. Milton fik 60. Pund for sit tabte Paradis, Rousseau 500 Fr. for sin Emil, Goldsmith maatte give sin Creditor Manuskriptet til sin ypperlige Landsbypræst, for at slippe fra at betale 70 Pd., han skulde arnesteres for. Det Høieste og Ædelste lønnes saaledes næsten altid slettest, medens det Usle og blot Morende ikke kan opveies med Guld.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Videnskabelige Reiser. Man har gjort Reiser til Arabien og Ægypten, for at undersøge disse Landes Mindemærker, og øvrige Mærkværdigheder; man gjør Reiser til Troja, for at finde Oplysninger til Homer, men Jngen synes endnu at være falden paa den Tanke, at gjøre en occonomisk botanisk Reise i fjerne Lande og andre Verdensdele, for at berige vor Agerdyrkning med nye og bedre Sædearter, vore Kjøkkenhauger med nye og bedre Urter, vor Lægevidenskab med nye og kraftigere Lægedoms planter, skjøndt Naturen, den algode Moder, giver os Vink hertil. Den lader Planterne bryde paa eet eller andet Sted af Jorden frivilligen frem. Den lader om Foraaret Stormene drive Vexternes Frø, som Vinteren over er blevet hængende paa Stænglerne, vidt omkring; den gjør det samme midt om Sommeren med de just da modne Foraarsplanter, og om Høsten med de Planter, som om Sommeren og mod dens Slutning have naaet deres Fuldkommenhed. Hvilket rigt Udbytte kunde der ikke faaes ved en rigtig Forplantning af den ene Verdensdeels Planterigdom til den anden? Hvilken Erobring, hvilke Sølvgruber kunne vel opveie Kartoflernes Jndførsel fra Amerien til Europa, Skulde der i Australien ikke gives Væxter, som vi med Nytte kunde forplante til vore Egne, Brødtræet f. Ex., hvis Frugt, naar den var ristet, Forster fandt af samme Smag som Hvedebrød, blandet med Kartofler, har endnu Jngen, end ikke Engellænderne selv tilbørligen undersøgt, i det mindste ikke for Alvor strædt at forplante paa europæisk Bund, og dog paastaaes, at et Menneske kan leve i otte Maaneder af eet Brødtræ. Rige og lærde Pebersvende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Tre af de berømteste og rigeste Skribenter, der nogensinde have levet, Voltaire, Holberg og H. Capendis, den store Physiker, vare alle tre Pebersvende. Den første havde en aarlig Jndtægt af 150,000 Fr., den anden efterlod et heelt Baronie, den tredie 120,000 Pd. St. (om trent, 5 Mill. Rbd.). Man ansaae Cavendish med Rette for den rigeste Lærde og den lærdeste Rige. Holberg undskyldte sig med, at han var for sildigt bleven istand til at ernære en Familie, men denne Undskyldning antager neppe Nogen for gyldig. Den sande Aarsag, hvorfor saa mange store Genier ikke vare gifte, ligger nok uden Tvivl deri, at de vare for meget sysselsatte med deres Videnskab eller Konst, og at de frygtede for ethvert Baand, var det end Hymens Demants kjæder, der kunde forstyrre dem i deres aandige Sysler. Aabenhiertigst var uden Tvivl Michael Angelo, der svarede paa Spørgsmaalet; hvorfor han ikke giftede sig: "min Konst er min Kone og mine Arbeider mine Børn."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Selvmord. Man maa tilstaae, at Selvmord desværre er bleven alt for almindelige i vore Dage. Snart hører man at den har skudt sig, snart at een har druknet sig, snart at een har taget Gift. Men der begaaes hundrede Selvmord om Aaret, som Jngen taler om - ingen ivrer imod, og den Gift, man betjener sig af dertil, faaes frit og ubehindret i hvert andet Huus. Drukkenskab - sagde Süsmilch allerede 1761 – er en Kilde til utallige Laster, men den er en Last, som ganske ustraffet kan udøves. Politiet, Magistraterne, Justikscollegierne, Consistorierne, ingen bekymrer sig derom. En Borger, en Ægtemand, kan ganske ødelægge sig og sin Familie ved Fylderie, ingen agter derpaa. Naar en ødelagt Ægtekone søger om Skilsmisse, og hun kan bevise, at Manden er drikfældig, saa skilles hun fra ham, men det er ogsaa Alt. Manden og hans Last, som har foraarsaget Skilsmissen, slippe fri. Er dette ikke en stor Mangel i vor borgerlige Forfatning? Man tillader, at et Menneske ombringer sig selv ved Drik, at han bringer sig selv og sin Familie til Bettelstaven, at han fremturer paa en Vei til alle muelige Laster. Er det forsvarligt?" - Den gode Süsmisch, der sikkert meente det vel, gaaer saavidt i sin Jver, at han endog vil have, at en vis Straf, et Slags Jnfamie skulde være forbunden med Drukkenskab; men han glemmer at sige os, om de, der drikke Forstanden bort i Brændeviin eller Madera, om de, som lade sig føre hjem af deres Kammerater, eller kjøre hjem i en brillant Egnipage, skulle straffes lige. Lovgiveren vilde komme her i stor Forlegenhed; thi det kommer her, ligesom ved Torturen, meest an paa, hvo der kan holde bedst ud. En god øvet Fyldebotte, der ligesom en Svamp aldrig kan blive fuld, vilde slippe fri, medens Begynderen, der endnu manglede Øvelse, blev straffet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Givte Fattiglemmer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
J en Recension over Hr. Pastor og Ridder Bastholms Bog om Fattigvæsenet dadler Rec. meget den af Forf. fremsatte Mening, "at naar Fattigvæsenet maa i sit Fattighuus optage til Forsørgelse givte Personer, som ere i den Alder, at de endnu kunne aple Børn, bør de formenes at ligge sammen, og hvis de vedblive at leve sammen som Ægtefolk, straffes, som de Personer, der avle uægte Børn; da Ægteskabet, naar Ægtefolk maa leve deres Medborgere til Byrde, bør ansees for ophævet. Een af Recens vigtigste Modgrunde, er den physiske Trang, som vilde gjøre en saadan Tvang til en Grusomhed. Han beraaber sig paa Bibelens, af Ritualer endnu ikke udslettede Ord: "hvad Gud har tilsammenføjet, det skal intet Menneske adskille. – Rec. kan have Ret, naar Talen er om enhver Anden end den, som Staten, maa føde. Men da Ægteskab er en borgerlig Contract, som indgaaes med Øvrighedens Samtykke og løses igjen med dens Tilladelse; da Contracten sluttes paa den Betingelse, at den Contraherende skal selv sørge for sig og Sine, saa bryder. han, ved at erklære sig udygtig hertil, selv Contracten. Skulde den blotte physiske Trang kunne paalægge Fattigvæsenet det som Pligt, at lade ham i Fattighuset leve en samilie, saa kunne denne Pligt udstrækkes meget langt, thi paa samme Grund maatte det ogsaa tillades hans Børn og Børnebørn at givte sig og avle Børn i Fattighuset. Det skjønnes ikke, hvorfor de skulle miste en saa naturlig Rettighed, som man eengang har indrømmet Forældrene. Kunne Børnene ikke sige, "dersom J havde nægtet vore Forældre den, saa behøvede vi ikke at bede derom?" - Ved at handle efter et saadant Princip, vilde overalt Fattighusene snart faae en større Befolkning end de skjøttede om, og enhver Tigger ile med at givte sig, førend han blev optaget i Fattighuset. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Jndenlandske Efterretninger. Torsdags Morges afbrændte Baronesse Knuths Gaard i Lyngby. Jlden tog strax fat i Stalden, og alle Kreaturene bleve et Offer for Luen. Hr. P. Kaufmann er bleven valgt til Oldermand for Urtekræmmerlauget i Kjøbenhavn i Hr. Major og Ridder Aagaards Sted. dette Øieblik tæller dette Laug omtrent 150 Medlemmer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Ved Auctionen efter Etatsraad Borch d. 13. Maj sælges 5000 Lod forarbeidet Sølv, hvoriblandt 4 Dusin flade Tallerkener, som allene veie 1610 Lod, og to moderne, indvendig forgyldte Terriner, af 69 Lods Vægt. - Man seer heraf, hvor meget Sølv der endnu gives blandt Private, og findes der ikke saa meget i Mynt, saa findes der saa meget mere forarbeidet. Hvor mange Markstykker og 8 s. kunde der ikke præges af 5000 Lod Sølv; Ved Pengenes tiltagende Værdie og den blidere Aarstids Nærmelse, hvorved der spares Brændsel, seer Eieren af Badene i Hotel du Mord, Kongens Nytorv Nr. 1, sig foranlediget til at nedsætte Prisen paa Badene saaledes indtil videre For et varmt Bad 2 Rbdlr. 3 Mk. N. V. et koldt Bad 1 – 3 – –et Styrte=Bad 1 – 3 - - Naar man abonnerer paa 6 varme Bade er Prisen 2 Rbd. pr. Bad. Man kan abonnere den 1ste og 15de af hver Maaned, og Billetterne gjælde for tre Maaneder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Mærkelig Naturbegivenhed. Omtrent 2 Mile Nordost fra Viborg og 3 en halv fra Randers, i Nordvest, ved Tiele Søe, blev under Orkanen anden Paaskedags Morgen et Stykke af en stor Lyngbanke - omtrent 4 Skpr. Land stort - udkastet i den derved tætliggende Søe. Dette Stykke ligger omtrent fra Strandbredden, 200 Alen ude i Søen, og 150 i Breden - det ligger over Vandfladen og der ere Stene saa store at 4 Heste ei kan trække dem. Ved det yderste er Søen 16 Alen dyb. Strandbreden er bevoxet med Græs, og derovenover er hele Massen kastet hvilket temmelig vist beviser at det maaer være, skeet ved en Jordrystelse. (Dette er fortalt af et troværdigt Øievidne.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Mariboe, den 4de Maji. Efter at det kalde Veir havde vedvaret hele April Maaned, var det den 1ste Maj ikke bedre; men Dagene derefter, nemlig den 2den Maj, havdes her i Lolland en skjøn Foraarsdag. Man hørte saavel Nattergalen som Kukkeren. Det Gode vedvarede ikkuns kort. Dagen derefter maatte de kjere Foraarsfugle tie, formedelst Kulde, og den 3die Maji indfandt sig den sædvanlige østlige Vind, og Vintervennen (Kakkelovnen) maatte atter for en Dag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Odense, d. 5 Maj. Paa Kjøbenhavns Amt, skal nu, til Amtspolitiets Fornødenhed holdes 4 sadlede Heste. Bekostningen lignes blandt Amtets Delinqvent- og andre Omkostninger. - Den megen Jldebrand paa Landet, som i denne Tid spørges i Sielland, i Fyen, i Jylland, i Lolland, og som for det meeste opkommer i Udhusene, maae næsten lede til Formodning af Mordbrand ved Omløbere, der enten afstedkomme Ulykkerne for at faae Leilighed til Ran, eller for at hævne sig naar man afviser dem til Fattigcommissionerne. Ridende daglige Landpatrouiller med ladt Gevær det ropbragte enhver Løsgænger, vilde unegteligen gavne meere end den almindelige Klapjagt; thi da denne bliver forud bekiendt ved Tilsigelser til samme, holde Omløberne sig skjulte indtil den Dyst er forbi. Det sikkreste var at hver Gaards Eier, der formaaede at bekostedet, holdt sig en Vægter og en god Hund, og lod Vægteren patrouillere saasnart der mørknedes. Forleden døde i Odense en Hoffmann, lige umistelig for Kirken, Staten, Litteraturen og Selskabet. Fødselen gav ham Navnet-Hofmann. Naar han ikke traad Bælgerne, stod Orgelverket stille i Kirken; thi han var Bælgetræder. – Naar han ikke sad paa sin Plads i Retten, kunde ingen Dom afsiges; thi han var Stokkemand. – Naar han ikke bar Aviserrud, kom denne ringe Deel af Litteraturen ikke til Nogens Kundskab; thi han var Avisbærer - og naar han ikke bragte Jnstrumen terne, kunde musicalske Selskaber ikke spille og alle denne stræbsomme Mands nyttige Egenskaber, berøvede os en uheldig mørk og stormende Aften, i hvilken han tog feil af Gaden og forklagelig fandt sin Dødti Aaen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Aarhuus, d. 8 Maj. En Fiskebaad fra Helegenæs, med circa 100 Ol Sild, stødte i Gaar med saadan Magt mod Stenene udenfor Mindebroen, at den pludselig sloge mangfoldige Stykker. Folkene bleve lykkeligen frelste. - J Brørup Bye, Hylcke Sogn, er Gaardmand Niels Mikkelsens Selveieergaard, bestaaende af 54 Fag, aldeles lagt i Aske ved Jldsvaade. Den varcassureret for 1760 Rbd. S. V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Kjøbenhavns Børs d. 8 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 300, a vista 306. Amsterdam 2 M. 280, a vista . London 2 M. 12 1/2 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 319. - Specier, solgtes til 19 Rbmk., for Committeesedler blev givet (foruden Rente) 97 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 94. Norske Rigsbanksedl. 228. Svenske Sedler 6 Rbmk. 4 s. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-09
Blandede Efterretninger. J det nyeste Hefte af Kieler Blatter findes en Afhandling, om det danske Sprogs Forhold til det Tydske i Hertugdommet Slesvig af Hr. C.C. Kruse, Præst i Neumünster. Forf. erklærer i Forordet, at han førend han gav sig til at udarbeide den, efter moden Efteranke, havde fundet, at det udsatte Spørgsmaal indeholdt et ikke indrømmeligt petitio principii, nemlig at det Tydske uden Betænkning kan handlyses som officielt Sprog fra Slesvigs Gebeter, hvor det Danske er Familiesproget, følgeligen at han heller ikke kunde gjøre nogen Fordring paa den udsatte Priis. Men uagtet han har aabenbaret det alle dem, som han i Haandskrift lod læse sin Afhandling, ansaae han det dog for passende at indsende den til Premieæskningen. (Det gik Forfatteren hersom omtrent J. J. Rousseau, da han besvarede det af Academiet i Dion udsatte Spørgsmaal om Videnskaberne havde gavnet det menneskelige Kjøn benægtende.) Hr. Pastor Kruse søger i sin Afhandling at godtgjøre: at der i Slesvig indtil den anden Halvdeel af det 8te Aarhundrede taltes reent Tydsk, fra dette til det 2de reent Dansk, at fra dette til Midten af det 13de Omgangsproget var Dansk blandet med noget Tydsk, det officielle reent Dansk, fra dette til Midten af det 13de indtil Udgangen af det 14de begyndte det Danske at trække sig mere tilbage i Familierne og det Tydske at blive det officielle Sprog; fra Slutningen af det 14de indtil den anden Fjerdedeel af det sextende er det Tydske det herskende i Omgangen, og erkjendt som et officielt Sprog; fra Begyndelsen af den anden Fjerdedeel af det sextende Aarhundrede indtil nu, høres det Danske ikkun lidet mere i Stæderne, og spores det kun som lingus vernacula (Modersmaal) fornemmeligen paa Landet.