Aarhuus Stifts-Tidende, 1826-10-24
De Mandskaber, som henhøre under Fæstegods, maa, naar disse eller deres Arvinger, melde sig om deres Afregningers Udlevering, foruden deres Skyldbøger eller Jndrolleringspasse, medbringe skriftligt Beviis fra Godseieren, om der, forsaavidt denne kunde have gjort Forskud af resterende Landskat til den kongelige Kasse, maatte findes noget fra hans Side imod at de selv hæve deres Tilgodehavende. J Mangel af et saadant skriftligt Beviis, kan Afregningen ikke leveres den Paagjældende, hvorimod Godseieren, som maatte have forskudt Landskatten, bliver, naar han inden foreskrevne Tids Forløb melder sig og medbringer Paagjældendes Skyldbog eller Jndrolleringspas, at udlevere Afregningen, hvorefter han paa Amtstuen. kan hæve Fordringen, for hvilken han iøvrigt gjør næmere Rigtighed med Vedkommende. 2) Forsaavidt Mandskabet af efternævnte Compagnier angaaer, ved hvilke ingen Afregninger have kunnet op gjøres, af Mangel paa Lønningsbøger, nemlig: det 1ste Livregiments 3die Bataillons 2det Compagne, og 4de Bataillons 1ste, 2det og 3die og Jæger-Compagnie; Dronningens Livregiments 3die Bataillons 1ste, samt 4de Bataillons 1ste og 4de Comp. det jydske Jæger-Corpses 1ste Bataillons 2det Comp., og 2den Bataillons 2det, 3die og 4de Compagnier; Det flesvigske Jæger-Corpses 2den Bataillons 3die, 4de og 5te Compagnier; Det forrige jydske Skarpskytter-Corpses 2den Bataillons samtlige 3 Compagnier, og Det forrige Brøiske Auriliær-Compagnie, er der føiet følgende Foranstaltning ihenseende til dets tilgodehavende Douceur- og Undermunderingspenge for Aarene 1813, 1814 og 1815, nemlig :a. De Mandskaber, som i disse 3 Aar have været til Tjeneste ved bemeldte Compagnier, skulle det paalægges, forinden indeværende Aars Udgang, under Tab af deres Fordring, at melde sig hos det i deres Opholdsted nærmest garnisonerende Infanterie-Regiment eller Jæger=Corps, og aflevere deres ihændehavende Afregningsbøger til saadant Regiments eller Corpses Chef eller Commandeur, hvilken dernæst haver at tilholde Regimentets eller Corpsets Kassecommissairer uopholdelig at gjennemgaae Afregningsbøgerne, for at erfare, hvad Mandskabet derefter har tilgode i Douceur- og Undermunderingspenge, og derom at forsyne Afregninsbøgerne med deres Paategning, hvornæst de igjen uden Ophold have at tilbagelevere Mandskabet samme, for at disse dermed kunne melde sig ved vedkommende Amtstue eller kongelige Kasse, for at faae deres derefter tilgodehavende Douceur- og Undermunderingspenge liqviderede i deres resterende Landskat eller contant udbetalte. b. Det er en Selvfølge, at den under No. 1 foreskrevne Bestemmelse, angaaende det Mandskab, der maatte staae, til Restance for Landskatten til Jordegods Eieren, ogsaa her bliver anvendelig. c. De Mandskaber af meerbemeldte Compagnier, som ikke maatte være forsynede med Afregningsbøger, bliver det tilkjendegivet, at da de saaledes ikke paa anordnet Maade kunne godtgjøre, at have Douceur eller Undermunderingspenge tilgode, og saadant heller ikke er muligt, paa anden Maade at faae oplyst, saa maa alt Krav fra deres Side i denne Henseende bortfalde. 3) Afregningerne grunde sig paa de ved Eskadronerne og Compagnierne førte Lønningsbøger og de aflagte Kasse Regnskaber, ligesom disse Afregningers Rigtighed ere attesterede af ethvert Regiments eller Corpses Kassecommissairer, og der maa derfor fra Mandskabets Side ingen Indsigelse skee imod samme, fordi de ikke stemme overeens med deres ihændehavende Afregningsbøger, da disse sidste ikke saaledes ere blevne afsluttede og berigtigede, at Udbetaling derefter kunde skee, uden Tab, enten for den kongelige Kasse eller for Mandskabet selv. 4) Da de Mandskaber, som i endeel af Aarene 1813 og 1814 ingen Lønning have faaet udbetalt, ere i Almindelighed paa anden Maade blevne underholdte derved, at de enten have erholdt fuld Bespiisning hos deres Værter, eller nydt Natural-Forpleining, og det kan ikke komme i Betragtning, at enkelte Mandskaber, paa Marschen eller ved andre Leiligheder, have af egne Midler udlagt nogle faa Penge til deres Underholdning, siden de nu ved at faae Douceur- og Undermunderingspenge efterbetalte, erholde rigelig Erstatning for det ubetydelige, de i al Fald af egne Penge maatte have udlagt, saa maa Mandskabet ingen Fordring gjøre paa tilgodehavende Lønning for 1813 eller 1814, uagtet samme maatte være dem creditteret i deres ihændehavende Afregningsbøger, men disse Bøger blive at ansee som aldeles annullerede, saasnart Mandskabet ere blevne udleverede de opgjorte Afregninger over de tilgodehavende Douceur- og Undermunderingspenge, eller ved de Compagnier, hvor ingen Afregninger have kunnet opgjøres, Mandskabet har faaet liqvideret eller udbetalt, hvad de efter Kassecommissairernes Paategning paa Afregningsbøgerne faae tilgode i Douceur- og Undermunderingspenge.