Politivennen, 1801-01-01
Forestillinger tilegnede Oekonomie- og Kommers- Kollegium, General-Toldkammeret og Magistraten. Til Garverierne er Eegeog Birkebark et uundværligt Material. Men dette begynder at skorte ved Skovenes Aftagelse. Denne Mangel er ikke allene her, men allevegne i Europa, Garveriernes største Hinder. Derfor er ogsaa Udførsel af Bark forbudt baade i England, Preussen og Sverrig. Hos os er derimod intet saadant Forbud, og, som Følge, udføres en Mængde af vor Bark, især fra Norge til Engelland og andensteds hen. Den Pndest H. M. ved Forskud og paa andre Maader har viist Garverierne, lader haabe, at det ikke vil være forgæves, at Landets Garvere ønske Barkens Udførsel til fremmede Steder provisorisk enten forbudt eller ved forhøjet Told besværet, naar det Kollegium under hvis Pleje og Forsorg Fabrikfliden er henlagt, bedre end det er Undertegnede muligt, maatte ville udvikle hvor meget fordelagtigere det er for Landet, at gjøre fremmed Læders Indførsel unødvendig, eller vel endog for den forædlede Vare, tilberedet Læder, at indløse Penge fra de Fremmede selv, end - at give Udlændingen en Daler for Læder, for at kunne indløse en Skilling for raae Huder, og en dito for det raae Material, Bark. Det kongl. Generaltoldkammer vil bedst af alle kunne understøtte dette Andragende, ved at meddele hint Kollegium Beløbet af Barkens og de raa Huders Udførsel, og af beredet Læders Indførsel for nærværende Tid. Det er at befrygte, at adskillige Garverier til Vinter maae holde op at arbejde, af Mangel paa Bark. Efter at have her korteligen, men, som jeg haaber, tilstrækkeligen berørt en for alle de danske Staters Garverier sælles Tarv, være det mig tilladt, at omtale et de Kjøbenhavnske Garverier særeget Anliggende. Den Usundhed Garveriernes Uddunstninger true med, naar de befindes anlagte midt i en tæt bebygget og folkerig Stad, har foranlediget det ønske hos Regjeringen, at disse Garverier efterhaanden maatte forlægges uden for Staden, enten i Forstæderne, eller længere borte. Hvor en Regiering udmærker sig ved Kjærlighed og Omsorg for Borgerne, der gaae disse med glad Opofrelse ethvert Regjeringens Ønske i Nøde. Adskillige Garverier ere forlagte og anlagte uden for Voldene, og det indsees let, at sligt ikke skeer uden stort Tab. Nen sikkert vil vor Hovedstads Magistrat være enig med mig i, at slige gavnlige Foretagender paa ingen Maade bør møde større eller flere Hindringer, end Sagens Natur selv uomgængelig medfører. Transportens Tidsspilde, rettere Fordobling, og dens store Bekostelighed, forenet med Folkelønnens større Dyrhed og den Nødvendighed, endnu i Staden at have et Udsalg, ere Vanskeligheder, som ingen kan borttage fra ethvert Fabrikanlæg i Forstæderne. Men de Hindringer, som Generaltoldkammeret og Magistraten kunne afhjelpe, og som de sikkert ville afhjelpe, paa min anstændige Forestilling, ere følgende: 1) Portpengene, hvorfra nu ikke engang de Fabrikejere ere fritagne, der før have havt fri Passage. Denne Udgivt betynger Fabrikejerne, uden at være nogen stor Gjenstand for Stadens Indtægtert ligesom den synes mig haard, naar man betænker, at en saadan paa Stadens Broer bosat Fabrikør dog svarer alle Stadens ordinære Tyngder. 2) Konsumtionen. En raa Hud giver 4 Sk. i Konsumion. Disse 4 Sk. godtgjøres vel Fabrikanten paa den raa til Forarbejdelse udførende Hud, men naar den forarbejdet igjen indføres, maae han betale 18, 20 til 22 Skilling igjen (108 Skilling af Lispundet) herved sættes Forstadens Fabrikant tilbage, da han taber 10 til 12 Procent, og maae dog holde Pris med den indenbyes Garver. Dersom det paa denne min Forestilling maatte besluttes, at fritage Forstadens Garvere fra denne Byrde, troer jeg at sligt meget godt, uden Tab eller Svig, kunde skee paa følgende Maade: I Konsumtions Kontoret kunde være et Stempel af skarpe Spidser f. Ex. med de Ord! Ind og Udførselsstempel til Forarbejdelset hermed stempledes hver raa udført Hud i Skilten, og nød da ingen Godtgjørelse. Naar den forarbejdet igjen indførtes, og bar sit Stempel, var den igjen fri for Afgivt. Til Sikkerhed for Svig kunde i samme Kontor være en Bog, hvori hver Fabrikør havde en Folio, som viste Antallet af det Ind og Udførte. Dersom der fra højere Steder maatte lægges Mærke til det her Yttrede, vil sligt i Tiden sikkert bevæge flere til at udflytte, og saaledes at opfylde Fornufts, Sundheds og Regierings ønske. Kildevæld paa Østerbro d. 10 Dec. 1809. M. Bresselau. Keng. priv. Læderfabrikant.