Berlingske Tidende, 1787-06-01
Til de Syns- og Taxations-Forretninger, som holdes over en Gaards Bygninger og Besætning, enten ved Fæsterens Til- og Fratrædelse, eller efter hans Død, skulle 2de uvillige og erfarne Mænd af et fremmed Gods, udnævnes ved Herredsfogeden i det Herred, hvorunder Gaarden ligger, hvilke Besigtelses Mænd skulle være pligtige at fremlægge og med Eed bekræfte deres Forretning til næste Ting, med mindre nogen af de paagieldende Parter fandt sig beføietil at paaanke samme, da saadant strax maatte erklæres under Forretningen, og denne indstevnes inden første eller anden Rettes Dag, til dobbelte Synsmænds Udmeldelse, i hvis Mangel den første Forretning bør staae ved Magt, som usvækkelig, paa det at Gaardens istandsættelse ikke skulle opholdes. Naar Oversyn har Sted, skulle de dobbelte Synsmænd paa foranførte Maade bekræfte deres Forretning til næste Ting, og Sagen derved have sit Forblivende. J øvrigt skal den Besigtelses Forretning, efter hvilken Gaarden og Besætningen overleveres Bonden, hæftes ved Fæstebrevet, for i sin Tid, at tiene til Beviis om den Tilstand, i hvilken samme er bleven modtaget og den Syns=Forretning, som holdes efter en afdød Fæster eller hans Enke vedlegges Skifte=Protocollen. Fa Naar Gaardens Bygninger befindes brøstfældige, ved en nye Fæsters Tiltrædelse, og Huusbonden vil have dem istandsatte, da maae saadant ikke skee, ved at give Fæsteren Erstatning for Manglerne i Penge; Men Jorddrotten bør selv besørge Forbedringerne fuldførte, og bevise samme ved Syns-Forretning. Naar en Fæster i sin Besiddelses Tid enten har istandsadt, eller af nyt opført saadanne Bygninger paa Gaarden, som ere nødvendige til dens Drift, bør ham eller hans Arvinger, ved Fratrædelsen, gives Erstatning derfor af Jorddrotten, hvori dog Værdien af de Materialier, som Husbonden beviisligen maatte have forstrakt ham til dette Brug, bør komme til Afdrag. Men dersom Bonden opsætter Bygninger, som ey tilforn have været paa Gaarden og ikke til Avlingen ere fornødne, skal han ikke derfor nyde nogen Gotgiørelse, med mindre Jorddrotten kan komme overeens med ham om at kiøbe samme, i hvis Mangel han inden 6 Maaneder skal flytte dem bort fra Stædet, under Straf af at have dem forbrudt til Husbonden, i Fald han, uden dennes Tilladelse lader dem blive staaende længer. Enhver Jorddrot, som herefter bortfæster en Bondegaard, skal være pligtig at overlevere Fæsteren fuldkommen Besætning dertil, af saa mange dygtige Arbeyds Heste, tilligemed Vogne, Plove, Harver og Sædekorn af alle Slags, som til Gaardens Sæd, Avlingens Drift og Hoveriet behøves: Hvilken Besætning og Jnventarium til Gaarden ikke allene, som tilforn er meldt, af uvillige Mænd skal besigtiges og taxeres ved Modtagelsen af Fæsteren, men endog af disse paaskiønnes; om samme er tilstrækkeligt til Gaardens egen Dyrkning og det Bonden paaliggende Hoverie=Arbeide, eller hvormeget der maatte mangle, hvilket i Forretningen nøiagtig skal antegnes og Husbonden uopholdelig forskaffe det manglende in Natura. Dersom den Besætning, der leveres Bonden, med Gaarden, er saa ringe, at han ikke dermed kan bestride Hoveriet, skal han være frie for Hovarbeidet, indtil han bliver forsynet med fuld Besætning, og dersom den er saa ufuldkommen, at han ikke heller derved kan forsvarligen drive sin egen Gaards Avling, skal han ogsaa være befriet for at svare Landgilde, indtil Husbonden forskaffer ham de til Gaardens Dyrkning nødvendige Arbeids=Bester. Derimod skal det paaligge Fæsteren at vedligeholde den Besætning og Jnventarium, som han ved Tiltrædelsen har modtaget, og naar Gaarden ved Dødsfald, eller paa anden Maade, bliver ledig, skal han, eller hans Stervboe, være Husbonden ansvarlig til ligesaa god Besætning, som han af denne har annammet, hvilket forlods skal udtages af hans Boe frem for ald anden Gield, saaledes som i Forordningen af 15de Januarii 1701. er bestemt. Ved de befalede Syns= og Taxations=Forretninger skulle ingen unødvendige Formaliteter have Sted, men ikkun disse Forholds Regler iagttages: a) Den som begierer Syns= og Taxations=Forretningen, skal med 8te Dages Varsel ved 2 Mænd, mundtlig lade den anden Part tilsige, at møde til næste Rettes Dag ved Herredstinget, for at høre uvillige Mænd udmeldte af Dommeren til at besigte og vurdere Gaardens Bygninger, Besætning og Jnventarium af Korn og Redskaber, som enten skal annammes at Fæsteren eller tilbageleveres Husbonden. b) Derefter kan Parten selv, uden Talsmand, møde for Retten og fremstille Stevnings=Mændene, for at afhiemle Jndvarslingen, da Dommeren strax haver at udnævne 2 kyndige og upartiske Mænd af et Fremmed Gods, til at holde Forretningen. c) Dagen eller Aftenen, førend Forretningen foretages skulle de dertil beskikkede Mænd tilkiendegive Parterne den Tid, Forretningen skal begynde, paa det at disse derved kunde være tilstede og iagttage deres Tarv. d) Syns=Mændene skulle derefter til næste Rettes Dag, uden videre Varsel for Parterne, fremlegge deres Forretning for den Dommer, af hvilken de ere blevne udmeldte, og med deres Eed bekræfte, at samme er forfattet efter deres Samvittighed og beste Skiønnende. e) Dersom nogen af Parterne anseer sig fornærmet ved de 2 Mænds Besigtelse og Taxation, skal han strax ved Forretningen, saaledes som tilforn er meldet, erklære saadant og inden første eller anden Rettes Dag derefter indstevne den til et Oversyn og Omvurdering. Naar Oversyn og Taxation ved et dobbelt Antal af Mænd har Sted, skal disse samme Forholds Regler iagttages i Henseende til Jndvarslingen, Forretningens Bekræftelse og den øvrige Fremgangsmaade dog med den Forskiel, at de 2 Mænd, som have holdt den Forretning der paaankes, tillige skulle indvarsles til den nye Besigtelse og Omvurdering. Fæsteren bør betale Omkostningerne paa den Syns- og Taxations=Forretning, som holdes over Gaarden og Besætningen, naar samme af ham bliver modtaget; Dog følger det af sig selv, at i Fald det ikke alt bliver ham overleveret paa engang og ved en Forretning, men Husbonden, formedelst at der ved den første Forretning kunde være befunden Mang ler paa Bygningerne eller Besætningen, maatte lade holde en nye Besigtelses=Forretning derover, efterat det var bleven istandsadt, bør denne Udgivt ikke være for Fæste=Bondens men for Jorddrottens egen Regning. Omkostningerne paa denne denne Forretning, som holdes ved Bondens Dødsfald, eller Fratrædelse betaler derimod Husbonden allene. Naar nogen af Parterne paastaae Oversyn og Omvurdering, da bør den, som samme har forlanget, betale de dertil medgaaende Bekostninger, ifald den paaklagede Taxation bliver stadfæstet: Men dersom den første Forretning bliver forandret til Fordeel for Appellanten, bør Udgiften deeles imellem begge Parter. a) Herredsfogden bør, for Mænds Udmeldelse og Forretningens Afhiemling, nyde 2 Mk., naar den angaaer en Fæstegaard, og 1 Mk., naar den holdes over et Huus. b) Ligesaa meget tillægges Skriveren for Actens Udfærdigelse i begge Tilfælde. c) Syns= og Taxations=Mændene skal hver for sig nyde 3 Mk. i Sallario, baade for Forretningen i sig selv og dens Afhiemling, uden Hensigt til hvad enten den er holdt over et Huus eller en Gaard. d) Stevne=Vidnerne betales for Jndvarslingen det samme, som de ellers nyde for en Stevnings Forkyndelse. i andre Sager. Det stemplede Papiirs Brug til alt, hvad som vedkommer fornævnte Syns- og Taxations=Forretninger (hvilke forfattes efter vedhæftede Forskrivt) vil Hs. Majestæt allernaadigst have eftergivet. Naar det maatte hænde, at der bleve udmeldte Syns= og Taxations=Mænd, som ikke tilforn havde holdt dette Slags Forretninger, skal Herredsfogeden selv derved være tilstæde, de 2 eller 3 første Gange, for at undervise Mændene i Henseende til Formen. J Salario maae ham derfor tillegges 4 Mark Danske, foruden Befordringen frem og tilbage. De samme Mænd skulle derefter bestandig udnævnes, som engang vare blevne vandte til dette Arbeide, da Herredsfoge dens Nærværelse altsaa siden blev ufornøden. Hvad der skal Naar en Jorddrot, førend endelig Douliagttages ved er falden over Fæsteren til at have sin Gaard Gaards Forsid. deres Udsættelse. forbrudt, anseer det nødvendigt til Sikkerhed, fra deres i Fæste for sit Tilgodehavende, at lade Bondens Boe havende Gaarde, naar samme skeer beskrive og sætte ham ud af Gaardens Brug og falden. serend Dom er Besiddelse, for at forekomme dens yderligere Øorleggelse, bør saadant skee ved de i Loven. foreskrevne Midler og forfølges paa den i samme befalede Maade. Og skal Amtmanden i dette Tilfælde beskikke Bonden frie Procurator, som udfører Sagen paa slet Papiir og luden Betaling til Rettens Betientere. Dersom nogen Husbond forseer sig herimod og paa egen Haand kaster Bonden ud af sin Gaard, eller beskriver hans Gods, skal han Stykke. derfor ansees og straffes, ligesom om det var skeet imod en fremmed. Fæstebondens Erklæring, under Arrest= og Udkastelses Forretningen, om at være tilfreds med at udsættes fra Gaarden, skal ikke ansees gyldig, med mindre han bekræfter og igientager den til Tinge, for Retten, da Husbonden, i saa Fald, ikke har fornøden at forfølge Sagen til Doms. Husbonden, naar han, førend endelig Dom er falden, lader Fæsteren udsætte fra Gaardens Brug, skal være pligtig at forskaffe ham Huuslye enten i Gaarden selv, eller andensteds, indtil Sagen er bleven paadømt, dog bør dette ikke vare længer end 3 Maaneder. Naar Husbonden har noget Krav i et tiendelse af Hus Angaaende Paa Stervboe, der behandles af ham selv, som bondens For Skifte=Forvalter, da skal han, førend han rens Stervboe. dring i Fæste derfor maae giøre sig Udlæg af Boet, lade samme paakiende, af Stedets almindelige Dommer, som uden videre Formaalitet haver at indtræde i Skifte=Retten og bedømme saavel Fordringens Gyldighed i sig selv, som dens Fortrins Ret; hvilken Kiendelse indføres i Skifte=Protocollen. Og skal det tillige være denne Dommers Pligt, nøye at paasee, at ikke den afdøde Bondes Enke og Børn blive fornærmede, omendskiøndt de selv, af Ukyndighed, kunde have manglet at lagttage deres Ret; Til hvilken Ende han, førend Kiendelsen afsiges, haver at æske Enkens og Arvingernes, eller disses Formynderes nøiagtige Erklæring over enhver Post. Dersom Husbondens Fordring ikke overstiger 20 Rdlr., kan Dommeren behandle Sagen og afsige Kiendelsen paa det sædvanlige Tingstæd, naar den almindelige Ret holdes, da Creditor skal tilsige den Afdødes Enke og Arvinger med Formyndere, at de kunne mødes ved retten, for at giøre deres Jndsigelser; men, naar Kravet beløber sig til meere, end fornævnte Sum, skal Dommeren indfinde sig i Stervboet og der undersøge og paakiende Sagen. For at afsige Kiendelsen, nyder han af Husbonden i Salario 3 Mark Danske, og tillige frie Befordring, naar han møder i Stervboet. J Tilfælde af at Birkedommeren paa Godset skulle tillige staae i Husbondens private Tieneste, skal dennes Fordring i Bondens Boe paadømmes af Herredsfogeden. Ligesom Hs. Majestæt paa den eene Side Om Hørighed og Lydighed. allernaadigst ville beskierme Fæsterne i de Retmod Jord=Drottigheder, som passe sig til deres Kaar; Saaltenvil Hs. Majestæt og paa den anden Side, handthæve Gods eierne og Jorddrotterne i den Myndighed, som i Følge deres Forfatning tilkommer dem, i Hensigt til hiine; Det be sales. fales derfor allernaadigst, at alle Fæstere, under de i Hoverie=Anordningerne bestemte Straffe, ikke allerne skulle vise deres Jorddrotter eller deres Fuldmægtige, som Husbonder, Hørighed i at forrette det dem paaliggende Arbeide under hvilket de blive at ansee, som andre Tienere efter Loven, men at de af Bondestanden i Særdeleshed, som boe og opholde dem paa de Godser, hvor Herskaberne tillige i Følge deres Sagefalds Ret eller Øvrighed, med vedbørlig Lydighed og uden Modsigelse, skulle efterleve det, som af disse anbefales dem, til de Kongelige Anordningers Opfyldelse og god Ordens Vedligeholdelse, samt at de i øvrigt ved alle Leiligheder skulle vise deres Herskaber og Jorddrotter sømmelig Ærbødighed og Agtelse; Og skal det være Dommernes Pligt, naar nogen tiltales for Overtrædelser mod de Kongelige Anordninger og det befindes at han af sit Herskab har været advaret og tilholdt at efterkomme samme, men at han desuagtet af Modtvillighed har efterladt at opfylde det, der i saa Maade har været ham befalet, da, for saadan forsætlig Ulydighed, at ansee den Skyldige med en passende alvorlig Straf, i Forhold til Sagens Vigtighed og den større eller mindre Grad af Overhørighed, som udmærker hans Forbrydelse. Derimod skal den fra gammel Tid af indførte og af en Deel Gods-Eiere, eller deres Forvaltere, endnu brugelige Omgangsmaade: paa egen Haand at lade Bønderne straffe med Træe=Hesten, Hals=Jernet, der saa kaldte Fængsel Hullet og deslige, aldeles være forbuden; Og dersom nogen Husbond herefter befindes at øve saadan Behandling imod sit Godses Bønder, skal han derfor ansees, som om den var vederfaret en fremmed. Forskrift for de Mænd, som af Retten udmeldes til at holde Syns- og Taxationsforretning over en Bondegaards Bygninger, Besætning og Jnventarium, ved sammes Overlevering til en nye Fæster, saavelsom ved Fæsterens Fratrædelse eller Dødsfald. 1) Naar en Gaard ved Syn overleveres til en nye Fæster, a) Alle dens Bygninger, hver for sig, paa det nøieste beskrives, og derunder tydelig anføres, hvor mange Fag enhver Bygning indeholder, samt af hvad Slags Bygningsmaterialier den bestaaer. b) Saa skal og den Tilstand, som enhver Deel af Bygningerne befindes at være i, hvad enten samme er god, maadelig eller slet, udførlig og stykkeviis anføres, og c) Ved enhver Mangel eller Brøstfældighed ansættes, hvor meget sammes Jstandsættelse, med Arbeidsløn og Materialier vilde koste; men over de Deele af Bygninger, som ere i god og forsvarlig Stand, giøres ingen Taxation. 2) Naar Syns- og Taxationsforretning bliver foretaget over en saadan Gaard, ved Fæsterens Fratrædelse eller Dødsfald, skal den ved hans Tiltrædelse holdte Forretning fremlægges, og de af Retten udmeldte Mænd derefter besigte alle Gaardens Bygninger, og sammenligne enhver Deederaf med den Beskrivelse, som i den første Forretning finde at være gjort derover ved Modtagelsen, samt paa det omhyggeligste iagttaget den Forskiel, der maatte befindes, enten i Henseende til Forbedring eller Forringelse, i den sidste Fæsters Tid, som da i Forretningen nøie bliver at antegne, tilligemed Taxationen over hver enkelt Deel, som enten er forbedret eller forringet, paa det at man derefter, ved at sammenholde begge Forretninger, med Vished kan udfinde hvor meget den fratrædende Fæstebonde enten bør tilsvare, eller kommer tilgode hos Jorddrotten; men de Deele af Bygningerne, som findes at være holdte i samme Stand, som den første Forretning viser at de vare ved Overleveringen til Fæsteren, skal ikke taxeres; men allene i Forretningen anmærkes, at de da befindes i samme Tilstand, som ved Modtagelsen. 3) Hvad derimod Gaardens Besætning af Kreature angaaer, da maa ethvert Stykke deraf baade ved Til og Fratrædelsen taxeres og ansættes efter dets virkelige Værd paa den Tid Forretningen holdes. 4) Det Jnventarium af Vogne, Plove og Harve, som modtages af den nye Fæster, skal og stykkeviis antegnes Forretningen, med udførlig Forklaring over sammes Beskaffenhed og Mangler. - Saa skulle og Synsmænden, paaskiønne, om den Besætning og det Jnventarium af Gaardsredskaber, som overleveres den nye Fæster, ere i for svarlig Stand, og tilstrækkelige baade til Gaardens egen Dyrkning og til det Bonden paaliggende Hoverie. 5) Endelig skulle Synsmændene og bestemme hvor meget Sædekorn af hvert Slags, de holde for, at der behøves til at besaae Gaardens Jorder, og hvor meget Fødekorn den ny Fæster, efter billighed, burde tilstaaes. Syns= og Taxationsforretningen indrettes i følgende Form. 1) Ved en Fæstegaards eller et Fæstehuses Overlevering til en nye Fæster: J Følge Rettens Udmeldelse af - - Dato, indfandt Vi Os den - - Datum paa - - Gaard eller Huus i - - - Bye, under - - - Gods, "for at holde en lovlig Syns- og Taxationsforretning Pover bemeldte Gaards Bygninger, tilligemed Be"sætning og Jnventarium af Vogne, Plove og Har Aver, som til Avlingsdrivt behøves. Vi foretog de først Besigtelse over Gaardens Bygninger, og be"fandt Vaaningshuset at bestaae af - - Fag, at - - Længde, bygget af - - - Materialier Der Derefter anmerkes om Bygningen i sig selv saavelsom Taget befindes i god, maadelig eller slet Stand. J de tvende sidste Tilfælde beskrives Manglerne stykkeviis, og ved enhver Post giøres et Overslag, hvad sammes Jstandsættelse kan koste. - Koe= og Hestestalden, samt de øvrige Bygninger beskrives dernæst paa lige Maade, med de derpaa befindende Brøstfældigheder, hvis Reparations=Bekostninger paa det nøiagtigste taxeres. Derefter giøres en udførlig og omstændelig Forklaring og Taxation over ethvert Stykke af den Besætning og de GaardsRedskaber, som blive Fæsteren leverede, tilligemed Anmærkning over sammes Mangler og hvad Jstandsættelsen kan beløbe sig til. Endelig tilkiendegive Synsmændene deres Tanker, om de ansee Besætningen og Jnventarium tilstrækkelige til Gaardens og Hoveriets Drivt, eller hvad dertil endnu kunde udfordres, og tilsidst bestemmes hvor meget Føde= og Sædekorn de, efter Landets Skik og Gaardens Beskaffenhed, formeene, der bør tilstaaes den nye Fæster. Hvorefter Forretningen sluttes saaledes: "At denne Syns= og Taxationsforretning er gjort efter Vor Samvittighed og bedste Overbeviisning. det ville Vi til næste Ting bekræfte med Vor Eed. 2) Naar den samme Gaard eller Huus, ved Fæsterens Fratrædelse eller Dødsfald, igien tilbageleveres Jorddrotten, forfattes Synsforretningen saaledes: "Vi Underskrevne indfandt os, i Følge Rettens Udmeldelse den - - Datum, paa Gaard eller Huus" - - Bye, under - - Gods, for at besigte og taxere bemeldte Gaards Bygninger, Besætning "og Jnventarium, saaledes som de nu, ved Fæste"bondens - - Dødsfald (eller Fratrædelse) befindes Ved Forretningen blev af - - - fremlagt den ved nu afdøde (eller fratrædende) Fæsters Tiltrædelse holdte Syns- og Taxations=Forretning af - - Dato, hvorefter Vii foretog Besigtelsen Pover Gaardens Huse og Bygninger, ved at sammenholde dem med den Beskrivelse, som derover en gjort i fornævnte ved Tiltrædelsen holdte SynsforPretning, og befandt Vida: Her anføres, om Bygningerne ere i den samme Stand, som den første Forretning viser, at de vare ved Gaardens Modtagelse af Fæsteren, eller om de i hans Tid ere blevne enten i det heele, eller enkelte Deele, forbedrede eller forringede. J de tvende sidste Tilfælde bør det nøie forklares, hvor Forskiellen bestaaer og saavel Forbedringerne som Forringelserne taxeres. Men dersom Bygningerne befindes at være i den samme Tilstand, som ved Tiltrædelsen, har ingen Taxation Sted, da det i saa Fald blot skal meldes i Forretningen, at Husene i alle Deele forefandtes i den Stand, som de i første Forretning ere beskrevne, paa den Tid Fæsteren, modtog dem. Derefter holdes paa lige Maade Besigtelse over Gaardens Besætning og Jnventarium, som stykkeviis confereres med den derover ved Tiltrædelsen gjorte Beskrivelse, da Syns mændene, efter den bedre eller slettere Tilstand samme befindes at være i, ved Fratrædelsen taxere Forskiellen. Til Slutning bestemmes, hvad Sæde= og Fødekorn den fratrædende Fæster (eller hans Stervboe, ifald han er død) bør erstatte, hvorved den Aarets Tid, paa hvilken han forlader Gaarden, og det Qvantum af Sæde= og Fødekorn, som en bleven ham leveret ved Gaardens Modtagelse, naturligviis bør komme i Betragtning.