Ribe Stifts Adresseaviser, 1800-01-21
(Med denne Avis følger et Tillæg.) Slutningen af Forordningen om Hoveriet i Danmark. 16) Bønderne skulle paa de Steder, hvor de ikke harve deres egne Jorder rundt eller overeverts; ei heller skulle de være pligtige at harve i Hoveriet rundt eller overevers; ei heller skulle de være pligtige at overharve Jorderne oftere, end det er Skik, at Bønderne sædvanligen overharve deres egne Jorder, med mindre saadant ved Forening eller Kiendelse udtrykkelig er anderledes fastsat. 17) Dersom Møddingstedet, hvorfra Giødingen, skal udkiøres, er af den beskaffenhed, at Pølevandet behøves at udøses, førend Møgen kan udkiøres, da skal saadant af Jorddrotten eller Forpagteren besørges, og Arbeidet hermed maae ikke paalægges Bønderne, med mindre den indgangne Forening, eller afsagte Kiendelse, udtrykkeligen dertil forbindet dem. Paa de Steder, hvor Møddingstedet ikke er broelagt, og hvor Bunden ikke er saa haard, at Brolægning er overflødig, skal Jorddrotten inden 3 Aar fra denne Forordnings Bekiendtgiørelse foranstalte der for egen Regning broelagt, saafremt de fornødne Steen dertil kunne tilveiebringes i en Omkreds af en halv Miil fra Møddingstedet, og Bønderne skulle, foruden det dem ellers paaliggende Hoverie, være pligtige at tilføre Stenene til saadan Brolægning paa beleilig Tider. Ligeledes skulle Bønderne være pligtige at tilkiøre, Fylden til Møddingstedernes Brolægning, imod at dem i de til Vandstedernes Rensning bestemte Dage godtgiøres saa mange Dage, som til dette Arbeide anvendes. Jorddrotten eller Forpagteren skal have Ret til at paasee, at ikke Kiøresvendene ved Møgagningen, forat blive destofør færdige med Arbeidet, mishandle deres Hosbondes Heste, og ved at kiøre for hastig, spilde Giø dingen. Til den Ende skal, naar Jorddrotten eller Forpagteren forlanger det, Kiørespenden gaae ved Siden af Vognen, for at kjøre Hestene, og først da sætte sig paa Vognen, naar den er aflæsset. Det skal staae Jorddrotten eller Forpagteren frit for at lade Giødningen udføre til hvilken Jord i Hovmarken han vil, og at lade Giødningen lægge tykkere eller tyndere, ligesom han selv finder for godt, for saavidt ikke denne Post ved Forening eller Kiendelse er anderledes fastsat. 18) Dersom nogen Jordbrot ønsker at indrette Høftningen af Høe eller Korn paa en anden og fordeelagtigere Maade, end hidtil er skeet, da skulle Bønderne være pligtige at forrette Arbeidet efter hans Anviisning, dog at de derved ikke bebyedes med mere Hoverle, og at Jordorotten, saafremt meere Arbeide ved saadan Hostningsmaade udfordres, besørger for egen Regning dette meere Arbeide. I Tilfælde af Tvistighed herom, afgiøres samme paa den i 511 befalede Maade. 19) Dersom det paa de Steder, hvor Høstarbeidet forrettes af Bønderne efter Jnddeeling af Hovmaal, indtreffer, at Bælgkornet ved Storm bortføres fra et Hovmaal til et andet, da skulle alle de Bønder, som paa deres Hovmaal have havt Bælgkorn, der ikke for Stormen er bleven indhøstet, være forpligtede til, i Forhold, til Hovningernes Jnddeeling i hele eller mindre, at deeltage i Bælgkornets Jndbringning, dog skal Jordbrotten eller Forpagteren i saa Fald drage Omsorg for saadanne Flengs Arbeides snarest mueligt Fremme, og søge at faae det inddeelt enten i Røder eller Lodder, eller til enhver Mand sin Andeel. 20) I Høe og Korn Høsten maae ikke flere Bønder, tilsiges at kjøre med Høe eller Korn, end der kan anvises dem Steder nok til at stikke af ved; saa bør der og være tilstrækkeligt Antal af Folk til at tage imod Kornet i Husene, i hvilken Henseende Jorddrotten eller Forpagteren bør have gjort sin Jndretning efter det sædvanlige Antal af Vogne, som fra hver Hovning kan ventes, alt efter den Aftale, som, for Høstens Begyndelse, bør være gjort imellem Hosbonden eller Forpagteren, og de Hoveriegiørende om: med hvor mange Vogne enhver af disse vil møde. Jagttager Jorddrotten eller Forpagteren ikke dette, og det desformedelst (uden at Veirligt har Skyld deri, eller Bønderne selv forvolde Opholdet) skeer; at flere end 3 Gange saa mange Vogne, som de, der læsse af komme til at holde og bie paa Aflæsning, da skal a) paa de Steder, hvor Arbeidet er bestemt efter Hovmaal, at de Bønder, hvis Vogne have udgjort det større end tredobbelte Antal af dem, der holde, imod dem, der aflæsse, de, som holde længst fra Aflæsnings=Stederne, være berettigede til at kjøre hiem naar de have aflæsset, og Jorddrotten eller Forpagteren desuden være pligtig at betale to Rigsdaler til enhver af dem for deres Tidspilde, saaledes f. Ex. dersom der afskikkes paa 5 forskjellige Steder, da skal paa samme Tid ikke flere end 15 Vogne, foruden de der aflæsses, være pligtige til at bie paa Aflæsningsstedet; b) paa de Steder, hvor dette Hoverie er bestemt til Dags Arbeide, skulle Bønderne, naar saadant Ophold skeer af forommeldte Aarsager, ei være pligtige at blive tilstede ved Arbeidet længere end 6 Timer, og derefter være berettiget til at kjøre hiem, samt at paastaae Spænde eller Gangdagen afskreven ligesaafuldt, som om de havde forrettet det ellers til Dags Gierning ansatte Arbeide, og skal Jorddrotten eller Forpagteren desuden til hver af dem, som paa foranførte Maade er bleven opholdt, betale to Rigsdaler, som en Erstatning for de flere Høstdage, som af denne Aarsag medgaae, og ellers kunde have været svarede for Bønderne.