Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-10-24
Efterat der den 19de Juni sidstleden om Aftenen var i Frederiksberg Slots=Hauge fundet et til Hs. Majestæt Kongen adresseret anonymt Brev, hvori Allerhøistsamme advaredes mod en Person hvis Udseende og Klædedragt i Brevet var beskrevet, indfandt sig den 25de f. M. i Hs. Majestæts Forgemak et ungt Menneske, der for den jourhavende Adjutant udgav sig for at være Landmand og navngav sig Klein. Da han imidlertid ikke den Dag erholdt den ansøgte Audients, indfandt han sig igien Dagen efter, og udgav sig for at være Handelsgartner Kleins Søn fra Holbek. Da han derpaa blev indladt overleverede han Hs. Majestæt to Skrifter uden Navn, det ene indeholdende et Forslag til Forbedring i Landoeconomien, og det andet en Begiæring om, at Hs. Majestæt, paa hvilkensomhelst Grund, vilde berøve ham Livet, da han var et høist ulykkeligt Menneske, som ellers vilde begaae Forbrydelser. Han anstillede sig derhos saa fortvivlet, men var ei at bringe til at opgive, hvori hans Nød bestod, eller Maaden, hvorpaa den kunde afhielpes, ligesom han og først efter nogen Vægring opgav sit Navn at være Poulsen. Hos Politiedirecteuren, hvor han derefter, paa Grund af Hs. Majestæts Henviisning, indfandt sig, var han ei heller at bringe til at opgive, enten hvem han var, eller hvori hans Nød bestod, da han meente derved at blive vanæret og giøre sin Familie Skam, og først omsider tilstod han, at hans Navn var det for Hs. Majestæt opgivne. Under det derpaa optagne Forhør yttrede han endvidere, at han ei fandt, at der kunde være noget hinderligt i, at Hs. Majestæt, efter hans derom yttrede Ønske, berøvede et Menneske Livet, hvis Stilling var af den Beskaffenhed, at man kunde befrygte, at an for at miste Livet, kunde begaae Forbrydelser, og tilstod han tillige, at han var Forfatter til den i Frederiksberg Hauge fundne anonyme Seddel, hvilken han havde skrevet for derved at styrke Begrebet om hans Farlighed, og saameget lettere vente at opnaae sit Ønske: at miste Livet. Han lagde derhos under dette Forhør Skiul paa Omstændigheder, der aldeles ingen Hemmelighed indeholdt, samt yttrede flere besynderlige exeentriske Jdeer. Da Politiedirecteuren ansaae det fornødent, at erholde Vished om dette Menneskes Sindsforfatning, blev han til dette Øiemed, efter Aftale med Overlægen, Prof. Herholdt, den 6te Juli indlagt paa Frederiks Hospital, hvortil af Mangel paa anden Plads, et for Hof-Officianterne bestemt Værelse, med Overhofmarschallens Samtykke, blev benyttet. Skiøndt det nu aldeles intet Usædvanligt indeholder, at dette Værelse, naar det kan undværes fra sin Bestemmelse, med Overhofmarschallens Jndvilligelse, overlades en anden Patient, har dog denne Omstændighed rimeligviis givet Anledning til den Formodning, at der var noget særdeles mærkeligt ved den saaledes indlagte Person, og herpaa synes det Hele urimelige Rygte at være bygget, som har været i Omløb ham angaaende. Jmidlertid fortsattes den begyndte Undersøgelse, og derved bleve, med hans Døbeattest og begge hans Forældres, samt andre hans Slægtninges og Bekiendtes saavelsom hans egne Forklaringer følgende Omstændigheder oplyste. Hans fulde Navn er Jacob Gottfred Poulsen; han er født den 20de Juli 1797 i Kiøbenhavn, og døbt i Helliggeistes Kirke den 26de August næstefter. Hans Fader er Handelsgartner Hans Poulsen, i Holbek, og hans Moder Anne Cicilie Jacobsen, der i Aaret 1804 blev separeret fra forbemeldte sin Mand, og nu lever i Helsingøer hos en Datter. Ved hans Forældres Separation kom han med Moderen i Huset hos en Søn, denne havde af et foregaaende Ægteskab, ved Navn Frederik Wilhelm, Mescher, Boutelleer i det asiatiske Compagnies Tieneste. Hos bemeldte sin Halvbroder var han i nogle Aar, og nød Underviisning i en Friskole i Lavendelstrædet. Siden har han opholdt sig nogen Tid hos en Farbroder, og nogen Tid hos sin Fader, saa og et Aars Tid faret til Søes.