Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-09-21
Jndenlandske Efterretninger. Den jydske Stænderforsamling, Præsidenten anmeldte, at han havde modtaget Commiteebetænkning over Andragendet, betræffende Oprettelsen af Arbeidsanstalter, samt Udkast til en Anordning om Trykkefriheden. – Efterat Præsidenten derpaa havde givet Prof. Larsen Ordet, der havde begjært det, yttrede denne: Jeg vilde som Referent for den Comitee, der har været nedsat angaaende Udkastet til en Anordning om Trykkefriheden, tillade mig foreløbigen at bemærke, at Comiteebetænkningens Jndlevering er ved Sygdomsforfald af et af Comiteens Medlemmer bleven opholdt to Dage over den Tid, den ellers vilde have været færdig, da den af denne Grund først igaar kunde oplæses og vedtages i et Comiteemøde. Dernæst vil jeg med Hensyn til denne Sag i Almindelighed bemærke, at Comiteen ikke modtog Lovudkastet og dets Motiver, førend der var forløbet henved tre Uger fra Forsamlingens Aabning. Med Hensyn til Sagens Vigtighed ansaae Comiteen det nødvendigt, at hver især af dens Medlemmer gjorde sig nøie fortrolig med Udkastet, førend man med fuldkommen Nytte kunde begynde paa at forhandle Sagen, og allerede dertil medgik, efter Udkastets Vidtløftighed, en noget længere Tid end den, der ellers i Almindelighed pleier at bruges af en Comitee til Forberedelse. Comiteen har derefter i en lang Række af Møder omhyggeligen gjennemgaaet Udkastet, og efterat have gjort dette Punct for Punct, er den kommen til den Hoved-Jndstilling, som den har fundet Anledning til at fremsætte. Før den Tid kunde der ikke begyndes paa Udarbeidelsen af Betænkningen, og hermed har jeg derpaa hastet saameget, som det efter Omstændighederne var muligt, naar jeg skulde levere et Arbeide, som jeg som Referent kunde være nogenlunde bekjendt. Forsamlingen vil ogsaa bemærke, at, skjøndt Comiteebetænkningen først nu er indkommen, vilde dog denne vigtige Sag have kunne være bleven behandlet, saafremt Forsamlingen denne Gang havde benyttet en lignende Prolongation, som den, der hidtil har været sædvanlig, og jeg skal med Hensyn hertil tillade mig at bemærke, at det er min Overbeviisning, at ligesom det i Almindelighed taget vilde have været det Ønskeligste og Rigtigste, om Forsamlingen havde benyttet en saadan længere Tid, end den ved Sammenkaldelsespatentet fastsatte, til at behandle de øvrige tilbagestaaende Sager, saaledes vilde det ogsaa have været i Trykkefrihedens Jnteresse, om det her ommeldte vigtige Udkast var blevet behandlet af Forsamlingen, og jeg maa derfor beklage, at dette ikke har kunnet skee. - Den kgl. Commissarius. Det er vel ikke tænkeligt, at denne vigtige Sag nu kan komme under Behandling, og jeg kan ikke andet end deele den ærede Vicepræsidents Beklagelse herover. - Præsidenten: Jeg maa til hvad den ærede Vicepræsident har yttret endnu føie, at Comiteebetænkningen er meget vidtløftig, og idet ogsaa jeg deeler den Beklagelse, at der for flere Medlemmer har viist sig hindringer for Forsamlingens Vedbliven i længere Tid end den oprindeligen bestemte, seer jeg ikke nogen Udvei til at faae Sagen, behandlet. Dette kunde ene og alene lade sig gjøre ved en forandret Bestemmelse fra de ærede Herrers Side, som agte at reise til den fastsatte Tid; men dette har jo allerede tidligere været Gjenstand for flere Ventilationer. Endvidere bemærkede Præsidenten: Fra 49 af Forsamlingens Medlemmer er der mig tilstillet en Skrivelse, hvori jeg er anmodet om at fremsætte det Ønske for den høitagtede kgl. Commissarius, at Valgaaret for de Stænderdeputerede maa forandres til 1ste Mai, saaledes, at i næste Sexennium Valgene skee for Tidsrummet fra 1ste Mai 1847 til samme Tid 1853, og at Stænderforsamlingerne derefter stedse maae sammenkaldes saaledes, at den Forsamling, som først sammentræder, benytter October, November og December Maaneder, og den, som sidst samles, den sidste Deel af Januar, samt Februar og Marts Maaneder i det paafølgende Aar og, om behøves, tillige April. Det er derhos i denne Skrivelse bemærket, at det kun er fordi Tiden er saa langt fremrykket, at et Andragende om denne Gjenstand ikke kunde komme under Behandling, og at man har valgt den i nærværende Tilfælde brugte Form. - Den til mig saaledes gjorte Anmodning tillader jeg mig herved at opfylde, og skal jeg nærmere med et Brev tilstille den høitagtede kgl. Commissarius bemeldte Skrivelse; men jeg maa herved dog bemærke, at det af hine 49 Medlemmer fremsatte Ønske ikke kan betragtes som en af Forsamlingen tilkjendegiven Mening, der kunde have noget bindende, hvis et Udkast bliver forelagt; thi Sagen har ikke været saaledes Gjenstand for Discussion og Overveielse, at der kunde tillægges hiint Ønske en saadan bindende Virkning.