Berlingske Tidende, 1781-08-01
Da Hs. Majest., for deels at bortrydde alle muelige Hindringer og Standsninger ved Fælledskabets Ophævelse, og deels at forskaane Vedkommende for unødvendige og for dem selv og andre skadelige Bekostninger, allernaadigst vil, at alle af denne Forordning hidrørende Sager, (hvilke desuden bedre paa den heri foreskrevne Maade, end ved Rettergang kunne afgiøres, og i alle heri ommeldte Tilfælde, det i 4de 5. allene undtagen, ingen af Parterne sig til Rettergang med hinanden maae henskyde, saa forbyder Hs. Majestæt og til den Ende paa det alvorligste samtlige Rettens Betiente i Hs. Majestæts Rige Danmark, at de ikke i andre Tilfælde end de i 7de og 25de §. anførte, nemlig angaaende Taxations=Forretningerne og de Foreninger, som imellem eller med SelvEier=Bønder indgaaes, samt ellers, hvor en uomgiængelig Nødvendighed det udkræver, maae om nogen af disse Sager ved Retterne tilstæde Tingsvidners Førelse, eller derom til Rettergangs=Trætte udstæde eller antage nogen Stevning, med mindre i Retten fremlegges Amtmandens, eller Hs. Majests. Rentekammers skrivtlige Tilladelse til at en eller anden Post ved Tingsvidnes Førelse eller paa anden Maade ved Retten maae behandles. Derimod er Hs. Majestæts allernaadigste Villie, at alle disse Sager ved Eragtninger af Hs. Majestæts Amtmænd og Landvæsens=Commissarier og tilsidst ved Hs. Majests. Rentekammers Kiendelse skulle afgiøres; til hvilken Ende alle Vedkommende sig med deres Klager og Besværinger, saavelsom hvad andet de i slige Sager maatte have at forlange, for det første til Stedets Amtmand have at henvende, som da skrivt. lig forelegger de andre Lods Eiere at møde paa en bestemt Dag og Tid paa Aastedet, da Amtmanden med Landvæsens-Commissarierne i vedkommende Land=Jnspecteurs og Landmaalers Overværelse undersøger og overveyer den omhandlede Sag, og søger at faae Parterne i Mindelighed foreenede, hvad enten Sagen angaaer en forlangt Udskiftning, eller en allerede iverksat og paaanket Deling, Veyes Anlæg, Hegns Tagelse, Aaers og Moesers Udgravning, med alle andre Landvæsenet efter denne Hs. Majestæts Forordning vedkommende Tilfælde. Og dersom det da ikke er mueligt at foreene LodsEierne, haver Amtmanden med Landvæsens-Commissarierne inden 14 Dage, efterat Sagen først i fornødent Fald at en Land=Jnspecteur eller Landmaaler ved Eftermaaling og paa anden Maade er undersøgt, og hans Forretning derom erholden, at afgive deres Eragtning i Sagen, som derefter skrivt lig, dog paa ustemplet Papiir og uden Betaling, under Amtmandens og Landvæsens-Commissariernes Haand udstædt, vidnesfast bekiendtgiøres Vedkommende, der bør holde sig samme efterrettelig, under Mulct af 2 Rdlr. daglig til Sognets Fattige, med mindre de ved deres Paategning eller anden skrivtlig Paaanke, som inden 14 Dage bør tilstilles Amtmanden, erklære at henskyde sig under Hs. Majestæts Rentekammers Paakiendelse, hvorhen Amtmanden da strax indsender Eragtningen med alle tilhørende Documenter, saavelsom Kartet. Og skal det siden ved saadan Kammerets endelige Kiendelse ganske have sit Forblivende, med mindre bemeldte Hs. Majestæts Rentekammer finder Sagen af saadan Beskaffenhed, at den var Hs. Majestæt Selv at forestille til allernaadigst Resolution.