Viborger Samler, 1777-06-09
Kongen. Den Engelske Gesandt har sagt mig meget got om Dem, hvor er De fød? Gellert. I Haniken ved Freiberg. Kongen. Har De ikke en Broder i Freiberg Gellert. Jo, Deres Majestet! Kongen. Sig mig dog, hvorfor har vi ingen gode Tydske Skribentere: Majoren. Deres Majestet seer her en for sig, som de Franske selv have oversatte, og kalder den Tydske la Fontaine. Kongen. Det er meget har De læst la Fontaine, Gellert. Ja, Deres Majestet! Kongen. Har De og efterlignet ham, Gellert. Nei, Deres Majestet. Jeg er et OrigiOriginal, men dog veed jeg ikke, om jeg er et got. Kongen. Got, det er nu een; men hvorfor have vi ikke fleere gode Auctores. Gellert. Deres Majestet har engang fattet slette Tanker om de Tydske. Kongen. Nei, det kan jeg ikke sige. Gellert. J det mindste om Tydske Skribentere. Kongen. Ja, det er sandt. Hvorfor have vi ingen gode Historieskrivere" Gellert. Derpaa have vi ingen Mangel, vi have en Mascor, en Cramer, der have fortsat Bossvet. Kongen. Hvad er det mueligt, at en Tydsker har fortsat Bossvet: Gellert. Ja, og lykkelig, en af Deres Majestets lærdeste Professorer har sagt, at han har fortsat ham med samme Veltalenhed, og med meer historisk Rigtighed. Kongen. Har den Mand ogsaa Forstand, derpaa Gellert. Verden troer det. Kongen. Men hvofor bekymrer man sig ikke om Tacitus, den skulle man oversætte got. Gellert. Tacitus er vanskelig at oversætte, og vi have og slette Franske Oversættelser af ham. Kongen. Deri har De Ret. Gellert. J Almindeliged lader sig angive adskillige Aarsager, hvorfore de Tydske ikke have stukket frem i alle Arter af gode Skrifter. Da Konster og Videnskaber blomstrede hos Grækerne førte Romerne Krige. Maaskee dette nærværende er Tydskernes krigerske Seculum, maaskee de endnu har manglet en August og Ludvig IIV. Kongen. J har jo haft to Auguster i Saxen? Gellert. Vi have og i Saxen gjort en god Begyndelse. Kon Kongen. Hvad, vil De have een eneste August i heele Tydskland. Gellert. Nei, ikke det: Jeg ønsker kuns, at enhver Herre vil opmuntre de gode Genier i sine Lande. Kongen. Har De aldrig været af Saxen, Gellert. Jeg har været engang i Berlin. Kongen. De skulde Reise. Gellert. Deres Majestet! dertil har jeg hverken Sundhed eller Formue. Kongen. Hvad er det for en Syge De har maaskee den lærde: Gellert. Siden Deres Majestet selv saa har kaldt den, saa maa den hedde saaledes; i min Mund vilde det have klinget alt for stolt. Kongen. Jeg har og havt den; jeg vil kurere Dem. De skal giøre sig Bevægelse, hver Dag ride ud, og hver Uge tage Rabarbara. Gellert. Den Kuur vilde vel blive en nye Sy dom for mig, dersom Hesten var fundere end jeg, saa kunde jeg ikke ride, og var den ligesaa syg, saa kom jeg ingen Steder. Kongen. Saa maa De kiøre. Gellert. Dertil har jeg ingen Formue. Kongen. Ja, det er sant, det har de Lærde, i Tydskland aldrig. Det er maaskee onde Tider, Gellert. Ja, maaskee, og vilde kun Deres Majestet give Tydskland Fred. Kongen. Hvor kan jeg det Har De ikke hørt, at jeg har tre imod mig? Gellert. Jeg bekymrer mig meere om gamle end om nye Tildragelser. Kongen. Hvem meener De er den skiønneste i Epopeen, enten Homer eller Virgil Gellert. Homer synes vel at fortiene Fortrinet, efterdi han er Original. Kon Kongen. Men Virgil er meget meere poleret. Gellert. Vi ere alt for langt fra Homer, til at kunne dømme rigtig nok om hans Sprog og Sæder, jeg troer heri Qvintilian som giver Homer, Fortrinnet. Kongen. Men man skal heller ikke være en Slave af de Gamles Domme. Gellert. Det er jeg ikke heller, jeg følger dem kuns der, hvor jeg formedelst Afstanden ikke selv kan domme.