Aalborg Stiftstidende, 1842-05-03
Aalborg, den 3die Mai. En i sin Beskaffenhed lige saa mærkelig som i sine Virkninger beklagelig Handels standsning er i den senere Tid indtraadt her i Egnen, nemlig Handelsmand Th. Chr. Hoffmanns i Løkken. Ved Siden af Passiva, saavidt man efter et Overblik over Status har kunne fatte, til Beløb af 200,000 Rbd., opviser den optagne, som det endog ved den afholdte Auction har viist sig, meget høie Taxation kun en Activformue af 28,200 Rbd. 2 Mk. 15 s. (hvoriblandt endog et af Skibene, der er taxeret til 1000 Rbd., men paa hvilket intet af den belovede Kjøbesum var udbetalt, hvisaarsag det atter skal være blevet extraderet til Sælgeren). De ved denne Handelstandsning, der senere, ved nogle af Creditorernes Foranstaltning, er gaaet over til Fallit, voldede Tab, ere, som Ovenstaaende, udviser, saaledes meget betydelige og udbrede sig fornemmelig over en stor Deel af Vensyssel, hvor mange Proprietairer, Forpagtere og Bønder saaog flere Handlende have maattet friste stort Forliis, der paa enkelte Hænder løber op til flere Tusinder. (En af Egnens Proprietairer, som havde solgt H. endeel Kreaturer saavidt vides til Beløb af 800 Rbd., hvorom Kjøbet endog paastaaes at være sluttet imod Contant, havde afleveret disse Aftenen for H. om Natten stillede alle sine Activer ved Forlig og Execution til en Creditors Disposition (hvorom mere nedenfor og gik saaledes Glip af hele Kjøbesummens Beløb). Men hvad der ved denne Jnsolventsfrembyder en endnu større Mærkelighed end Boets jammerlige Beskaffenhed, er at, som Tingene idetmindste for Øieblikket staae, ingen af Creditorerne, med Undtagelse af een Eneste, har Udsigt til at faae en Døit, og denne Ene har ingenlunde havt sit Krav beskyttet ved tidligere Pantsætning, der havde kunnet oplyse de Øvrige, der stode i Forbindelse med Fallenten om Sagernes Beskaffenhed, men har vidst at sikkre sig sit Tilgodehavende til Præjudice for alle Øvrige, paa en Maade, der tilvisse er skikket til at vække den Opsigt, som den rundtom har foranlediget. Denne Creditor er Proc. Westerbye i Hjørring, som man altid vidste, havde megen Forbindelse med H., uden at han dog, som sagt, tidligere havde tilvundet sig nogen Sikkerhed hos ham. Aar 1842, den 29de Marts om Natten indfinder sig nu nævnte Creditor i Forening med Fogden for at fremme en Arrestforretning. Reqvirenten angav, at han, der i en lang Række af Aar jævnligen, mod Vexelobligationer og Vexler, har forskaffet Reqvisitus Pengeforstrækninger, som nu, med Tillæg af Beløbet for en protesteret Vexel, ere opløbne til den betydelige Capital af 53,241 Rbd. 59 s. Rpr., der ere forfaldne til Betaling, seer sig nødsaget til nu at fordre denne, og i Mangel deraf begjære Arrest ofv." Reqvisitus erkjendte at være Reqvirenten den anførte Sum skyldig, og efter nogen Ventilation blev nu indgaaet et Forlig, hvorved H. forpligtede sig til a) inden een Time at betale 5241 Rbd. 59 s. Repr. eller dog stille antagelig Selvskyldnercaution for at saadan Betaling skal finde Sted inden 8 Dage; b) i Juni Termin d. A. endvidere at betale 20,000 Rbd. Repr. med Rente, og derfor, ligeledes inden een Time, at stille antagelig Selvskyldnercaution, og c) for det resterende Beløb med Rente til Reqvirenten, at meddele sin Forskrivning med 1ste Prioritets Panteret, i samtlige sine faste og løse Eiendomme, Fartøier, Handelsvarer, Bogfordringer m.v. indbefattet, Alt overeensstemmende med den Concept, Reqvirenten affatter. J Tilfælde af at dette Forlig ikke kunde præsteres, betingedes Ret til øieblikkelig Execution. Forretningen sluttedes Kl. 2 om Morgenen. Den ved Forliget givne Frist af en Time forløb uden at Reqvisitus saae sig istand til at opfylde de indgangne Forpligtelser, og der skredes saaledes om Morgenen Kl. 4 til Execution, Taxation osv. Senere lod Reqvirenten beramme Auction over de udlagde Eiendele osv. til den 26de f. M. Forinden Auctionen kunde afholdes blev imidlertid ved den af endeel Creditorer antagne Sagfører, Proc. Juul, protesteret imod Auctionens Afholdelse og imod at Westerbye kunde blive Jncassator a. Med Protesteren og Discuteren fortsattes der fra Formiddagen Kl. 10 til Auctionen, efter Auctionsdirecteurens afsagte Kiendelse, Kl. 1 blev fremmet, dog uden at den, ved den utilfredse Stemning, der havde bemægtiget sig de Tilstedeværende, og, som det syntes, influeret paa Liebhaveriet, førte til noget videre heldigt Resultat for Reqvirenten. Den afsagte Kiendelse vil nu sandsynligviis blive indanket for høiere Jnstants. – At en saa betydelig Creditor, som Proc. Westerbye i dette Tilfælde opgiver at være, vil søge at dække sig ved ethvert retskraftigt Middel, om end den tagende Forholdsregel ved sin Strænghed overskrider det Sædvanlige, er vist ganske i sin Orden og vil neppe med billighed kunne fortænkes, men det maa kun forekomme høist besynderligt, at det betydelige Tilgodehavende, hvorpaa den udviste Handlemaade støtter sig, ikke er tydeligere og aabnere betegnet og beskrevet end i Arrestforretningen er Tilfældet, og at det idetmindste ikke er legitimeret ved bestemte fremlagte Documenter og ved Henviisning til Bøgerne, som dog herom maae og bør kunne give Oplysning. Hvorvidt den Relation er Sandhed, at Hs Boger Jntet skulle indeholde om hans store Mellemværende med hans nævnte Creditor, kunne vi ikke bestemme, men skulde det saa forholde sig, da faaer Sagen derved vistnok et noget besynderligt Udseende, som idetmindste formeentlig vil gjøre Beedigelse fra Creditors Side fornøden. Ligesaa har det vist ogsaa maattet vække grundet Forundring, at Hr. W. i det Tidsrum, han har svævet i et saa betydeligt Mellemværende med H., har været Correspondent og Consulent for et Altonaer Huus, der er interesseret med et Beløb af ca 10,000 Mk. Bco., og først under 31te Marts d. A. tilskriver dette, at han, efter Forliset af adskillige af H.'s Fartøier, har fundet sig foranlediget til at erhverve hans Bo beskrevet", for at sikkre sit eget Tilgodehavende, og saaledes ikke længere kan befatte sig med at varetage benævnte Huses Tarv. - Hr. Westerbye er en Mand, der altid har nydt sin Egns Agtelse og ogsaa Hr. Hoffmann er, uagtet det Forviklede i hans Forhold ikke var ukjendt, altid bleven nævnt og betragtet som en Mand med reelle Jntentioner, men saaledes som denne Fallit er beskaffen og efter det Uklare der under Fallentens Forhold til een alene beskyttet Hovedcreditor viser sig, ved Siden af en Underballance og en Mangel paa Activer, der dog allerede i længere Tid havde maattet medføre uundgaaelig Handelstandsning, synes det ikke ubilligt, om det ikke blot overlades til den øvrige Masse af Creditorer ved Domstolene at forfølge deres formeentlige Ret, men om ogsaa det Offentlige, til Handelscredittens Beskyttelse, her skred ind og foranledigede en speciel Undersøgelse, thi vi kunne ikke skjønne andet, end at Sagen efter sin Beskaffenhed vel maa være skikket til at hendrage det kongl. Justits=Collegiums Opmærksomhed paa sig. En Nyhed, glædeligere end ovenstaaende, er, at der i den sidste Tid har viist sig Sild i Fjorden og at man ved Løgstør har fisket ikke ganske ubetydeligt. Nærmere Details skulle vi søge at indhente.