Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-03-30
De portugisisk spanske Anliggender. Det var den 21 Febr. at Rebellerne rømte Chaves, og næste Dag gik 5 Regimenters Officerer over til GeneralMello. Endelig har Man begyndt at gjøre Alvor af deres Afvæbning i Spanien. Magessys og Montealegres Afdelinger maatte ved Tilbagetoget over Abella, No. so og St. Anna først aflægge deres Vaaben paa portugisisk Grund, og Telles-Jordaos Afdeling blev af væbnet paa spansk Gebeet. General Monnet havde Befaling at skikke deres Vaaben til de portugisiske Anthoriteter. Den 8 d. bleve de afvæbnede Jnsurgentere, som i det Hele anslaaes til 3000 Mk., førte til det dem anviste Depot la Rioja, paa Grændsen imellem Gammel-Castilien, og Arragonien. Magessy, Montealegre og Jordao ere skikkede til Valladolid og Marq. v. Chaves ligeledes uden Følge ankommen til Castilien. Saaledes ere alle Krigsrygter, hvorefter endog Dagen, da General Sarsfjeld skulde rykke ind i Portugal var fastsat til den 25 d. M., paa engang forsvundne, og GrevOfalla ventes snart at skulde afreise i en diplomatisk Sendelse til London. Til denne fredelige Stemning har udentvivl de af en russisk Kabinetskoureer sidst overbragte Depescher ikke lidet bidraget, da det Madrider Kabinet derved opfordredes til, ikke at afvige fra den af Europas store Magter afstukne Linie ihenseende til Portugal. Time jubler høit over, at Rebellerne ere forjagede uden at gjøre Brug af de engelske Bajonetter, og at det Londonne, Kabinet ved sine mandige Erklæringer har faaet Bugt med Spaniens vaklende Politik, som overalt den brittiske Anfører skal have havt befaling, blot at koncentrere sine Tropper omkring Lissabon, og iøvrigt iagttage den strængeste Neutralitet (?) imellem begge krigførende Partier, da Krigen egentlig var en Borgerkrig, og ikke som forrige Gang imod en almindelig Fiende - J Konventionen omdet brittiske Hjelpekorps er udtrykkelig fastsat, at Kongen af Storbrittannien ikke forlanger nogensomhelst Godtgjørelse, undtagen de betingede Natural=Leverancer &c. Jkke saasnart seer Munkepartiet sine Planer nærved at strande, før ogsaa dets Jver i at ofre paa Krigs=Alteret er kjønnet, hvorfor Observationshærens Underholdning begynder at falde Regjeringen byrdefuld. Rømningen og Sammensværgelsen i Rodils Korps har heller ikke været nogen behagelig Opdagelse. Planen gik ikke ud paa mindre, end at hele Korpset paa et givet Signal skulde opløse sig og deels gaae over til Portugiserne, deels støde til deres Medforbundne i det Jndre. Næsten i Udførelsens Øieblik bleve 40 Soldater med 5 Over= og 11 Underofficerer paagrebne og strax skudte. Generalerne Sarsfjeld og Rodil sendte Jilbud til Kongen, for at forestille ham, at de ikke kunde indestaae for Hæren og bede om deres Afsked. Franske Blade lægge til, at Hs. Majestæt havde skikket en overordentlig Koureer til Paris, for enten at forlange Hjelp, eller i det mindste en Eskorte, der kunde ledsage ham til Frankerig, og at han alt var afreist til Pampelona; men da Madrider Breve af 12 d. intet melde herom, kan Stjernen maaskee have Ret i at paatrykke disse Rygter sit Løgne-Stempel. Jfølge senere Efterretninger forlader Hertugen af S. Carlos Madrid. Den tiltagende Nød avler en almindelig Misfornøielse i alle Klasser, og selv de Konstitutionelle begynde at reise Hovedet, hvorfor Man atter taler om Militairkommissioners Jndførelse.