Corsaren, 1841-01-29
Det politiske Liv i Kjøbstæderne. (Anledningen til denne Artikel var en lang Jeremiade, indeholdt i et Brev til os fra en Kjøbstad i Sjælland, over, at Folk der i Egnen vare saa sløve, døsige og ligegyldige, i politisk Henseende, at man kunde gaae fra sin Forstand over dem. Derhos fortaltes en Historie om, hvorledes det var gaaet til med Stændervalget der: Skrædder N. N. og Lieutenant N. N. havde i Klubben ført en venskabelig Samtale, under hvilken tilsidst de Ord vare slupne Skrædderen af Munden: "Den liberale Sag er dog vistnok, idetmindste efter min Formening, nærved at være den bedste, og Gud skal vide, om den ikke tilsidst vil seire. Over disse Ord var Lieutenanten bleven høilig fornærmet og havde meldt sig ud af Klubben, eftersom hans militaire Honneur ikke tillod ham at være Medlem af en Jacobinerklub. - Lieutenantens Udmeldelse vakte stor Smerte i Klubben, og en stor Deel af dens Medlemmer besluttede at straffe Skrædderen ved at stemme for den conservative Candidat ved Valget. Dette fik imidlertid Skrædderen at vide, og for at redde sin Reputation besluttede han at opbyde alle Kræfter for at seire ved Valget. Han lod en Handskemager gaae omkring og hverve Stemmer for den liberale Valgcandidat; selv arbeidede han ufortrøden i samme Øiemed, og - hans Bestræbelser, tronedes med Held: Han seirede, den liberale Candidat blev valgt. - Da dette Brev var blevet oplæst for Redactionen, var det den almindelige Mening, at det var høist beklageligt, om det var saaledes allevegne i Provindserne, og paa Præsidentens Forslag, nedsattes en Comitee for at undersøge denne Sag, hvorhos det besluttedes, at Comiteens Betænkning skulde offentliggjøres. Denne sidste Beslutning foranledigede igjen Præsidenten til at udstede den Befaling til Comiteen, at dens Betænkning skulde være smukt fornuftig og alvorlig; thi, sagde han, de gode Kjøbstadfolk ere ikke at spøge med.) Undertegnede Comitee, der er nedsat for at tage Kjøbstadbeboernes politiske Liv under Overveielse, har den Ære at afgive følgende, fornuftigt og alvorligt affattede Betænkning: Man vilde feile meget, hvis man ved at bedømme den politiske Udvikling i Kjæbstæderne vilde sammenfatte dem alle under Eet og paastaae, at den Mening, man ved Erfaringen havde opnaaet om en stor Deel af dem, skulde gjælde om dem alle. Der er i denne Henseende ligesaa stor indbyrdes Forskjel imellem mange af dem, som der f. Ex. er imellem den hele politiske Udvikling i Danmark og den i England eller Frankrig. Det vilde endog falde vanskeligt at classificere dem efter Provindserne, skjøndt man vistnok derved vilde komme Sandheden nærmest, og saaledes vove vi da at opstille den Sætning, at Sjællands Kjøbstæder i politisk Udvilling staae tilbage for Jyllands, og at Fyens igjen staae tilbage for Sjællands. Her at gaae ind paa en fuldstændig Undersøgelse af Grundene til denne Forskjellighed, navnlig af Aarsagen til, at Jyllands Kjøbstæder overgaae Sjællands, skjøndt disse ligge nærmest ved Middelpunctet for hele Danmarks politiske Liv, nemlig Hovedstaden, vilde blive for vidtløftigt. Een Grund troe vi dog at burde angive, og det er Forskjelligheden i materiel Velvære. Det er nemlig en Erfaringssætning, at Borgerne i en Stat paa to Maader kunne komme til politisk Selvstændighed: enten ved stor Fattigdom og Nød, foraarsaget enten ved Regjeringens Uretfærdighed og Tryk eller ved andre Omstændigheder - derom vidner for en stor Deel den franske Nevolution - eller ved stor Velstand og Magt, der leder Sindet til tragte efter det, som først giver Livets Goder sandt Værd: Friheden - hvorom Middelalderens Historie bærer Vidnesbyrd, idet de store og rige Handelstæder i et langt Tidsrum vare den forfulgte Friheds eneste Tilflugtssteder. Den første af de her beskrevne Tilstande, stor Nød og stærkt Tryk, fører imidlertid først Sindet til Frihed igjennem en lang Perivde af Forsagthed og Forkuethed, og bliver Trykket aldrig saa stærkt, at det ikke kan udholdes og derfor voldsomt maa afrystes, saa hører heller ikke Forsagtheden og Forkuetheden op, med mindre andre Omstændigheder træde til og hæve Sindet. Hører derimod Trykket lidt efter lidt op, og begynder den materielle Tilstand at forbedre sig, saa løsnes ogsaa efterhaanden Sindet fra den Tunghed og Dorskhed, hvori det var neddysset, seer sig lidt friere om og begynder at hæve Hovedet med Kjækhed, Freidighed og Mod. Anvende vi nu dette paa Danmarks Kjøbstæder, saa finde vi det ganske i sin Orden, at Sjællands smaae og mindre velhavende Kjøbstæder have været mindre modtagelige for den nye Tids stærke og dristige Jdeer end Jyllands større og af Handel og Næringsdrift bedre begunstigede Byer. Hvad Fyen angaaer, da have her tillige endeel andre Forhold medvirket til den borgerlige Selvstændigheds Undertrykkelse, navnlig det der samlede store Aristocrati og Nærværelsen af flere Medlemmer af Kongehuset ikke fordi Kongehusets Medlemmer just have arbeidet paa den borgerlige Selvstændigheds Ruin, men fordi deres Ophold i smaae Kjøbstæder altid udbreder en vis Servilitet, idet Borgerne ved alle Leiligheder blive vænnede til at underordne sig endog det mindste Medlem af det lille Hof. Disse Omstændigheder ansee vi altsaa for Hovedgrundene til den ovenfor omtalte Forskjellighed, men indrømme forøvrigt gjerne Tilstedeværelsen af andre Aarsager, hvoriblandt især den Omstændighed, at Jyllands Landbeboere aldrig have været saa forkuede som Sjællands og Fyens, hvilket igjen har havt Indflydelse paa Kjøbstædernes Befolkning. Med Hensyn nu til selve Jndholdet og Værdien af det politiske Liv i Kjøbstæderne, da maa det vel indrømmes, at det i Forhold til den politiske Udvikling i constitutionelle Stater endnu er i sin Barndom, idet det selvstændige og klare Blik, som ene er istand til at begrunde en fast politisk Overbeviisning, endnu er erhvervet af Faa, medens Mængden kun føler en ubestemt Trang til friere Jnstitutioner, et uroligt, pulserende Liv, der ikke selv veed, hvor det vil hen. Men dette Liv er allerede store Ting! Det er gaaet frem af den Død, der endnu for faa Aar siden hvilede over Landet, det har beseiret Dødheden og Sløvheden, og hver Dag tiltager det i Kraft, Fylde og Fristhed. Og dette er skeet under en absolut Regjeringsform, under Trykket af en hemmende og indskrænkende Communallov! Hvilken Kraft og Energi tør man da ikke vente at ville see udfolde sig, naar friere Jnstitutioner komme det unge Liv imøde og tilstaae alle gode Kræfter frit at virke til dets Udvikling! Det liberale Parti vil maaskee finde de Ord af os mindre rigtige: at det politiske Liv i Provindserne ,endnu er i sin Barndom", og man vil maaskee for at gjendrive disse Ord henpege paa den radicale Aand, som har viist sig i en Mængde Petitioner, og som endog er traadt stærkt frem i den nylig tilendebragte jydske Stænderforsamling. Men selve denne radicale Aand er for os et Beviis paa, at den politiske Udvikling i Kjøbstæderne endnu er i sin Barndom; thi efter vor Formening er Radicalismen under en politisk Udviklingsproces det første Overgangspunct fra Jndifferentisme til politisk Selvstændighed. Efterhaanden, ved modent Overlæg, ved dybere Indtrængen i Forholdene, ved Synet af de Vanskeligheder, som staae i Veien for en radical Cuur, stemmer man for befindigere og mildere Midler. Analogt hermed see vi i Almindelighed, at Ynglingen er radical, men Manden moderat; Oldingen er conservativ, dog ikke som Følge af en Stigen i politisk Udvikling, men af en den menneskelige Natur, (naar den bliver gammel,) paahvilende Skrøbelighed: den Gamle elsker det Gamle Hiin radicale Aand er imidlertid det glædeligste Moment i Kjøbstædernes politiske Udvikling, den er det høieste Punct af Bevidsthed og Kraft, hvortil Beboernes politiske Liv endnu er kommet som enkelte Mænd, som i deres hele Udvikling og derfor ogsaa  den politiske, ere langt forud for de Øvrige, er her naturligviis ikke Talen), og den har hidtil viist sig stærkest fremtrædende i Aalborg (stor og velhavende jydsk By), Nakskov*) *) I Henseende til den politiske Udvikling synes det nemlig, at af alle danske Øer Lolland meest ligner Jylland. (stor og velhavende By paa Lolland) og Korsør, ved hvilken sidste det er at bemærke, at den ganske forunderligt stikker af mod de øvrige smaae sjællandske Kjøbstæder som: Ringsted, Callundborg, Kjøge, Holbek, Vordingborg o. s. v., samt de fleste fyenske. J adskillige af de her nævnte Byer viser nemlig det politiske Liv sig i sit laveste Moment. Der er endnu en stor Deel af den Forkuethed hos de,mindre Borgere", af den Overmagt hos de,fornemme Borgere", der igjen slavisk bøie sig for deres Overmænd, af den Uselvstændighed ligeoverfor Byfoged og Borgermester og dennes Tjenere og Tjeners-Tjenere o. s. v., hvorom saa ofte er blevet talt, saa at intet af Partierne, som ved Valgene der har vundet Seir, har Grund til at rose sig af denne Seir som noget Stort, naar der forresten ikke alene skal tages Hensyn til Handlingens Resultat, men ogsaa til det Sind, det Liv, der var i Handlingen og gav den sin Betydning og Vægt. Og det Samme, som gjælder ved Stændervalgene, gjælder om Petitionerne og Adresserne fra disse Steder: det Parti, der intriquerede meest, fik fleest Tilhængere og vandt altsaa Seir; men i den Henseende er det rigtignok mange Steder, selv der, hvor man mindst skulde vente det, ikke gaaet synderlig bedre. Vi sagde, at der i disse Kjøbstæder endnu findes en stor Deel af den Forkuethed o. s. v. Det maa nemlig indrømmes, at der dog er opstaaet en vis Bevidsthed om, at hiin underdanige Frygt ikke er aldeles nødvendig, og at jevnlig adskillige Forsøg paa at være lidt mere selvstændige vise sig, ligesom enkelte Kornmodsglimt i en mørk Sommernat. Hvad der meget vilde understøtte en raskere Fremgang i denne Retning, er en kraftig og selvstændig Provindsialpresse, og det er herom samt angaaende den politiske Udvikling iblandt Landboerne, vi senere ville udtale os for at fuldstændiggjøre denne Artikel.