Norske Intelligenssedler, 1814-10-21
Cours. samme, saa vilde det giøre Aret og naar det vilde bemykke denne Vold med Nationens Jnteresse, saa handlede det efter Egennytdens Maxime, og det er uden Tvivl det Hr. Lector Stenersen egentlig vil sige, naar han ligner saadan Adfærd med Røverens og Morderens, der just gjøre Egennytten til deres holeste Lov. Jeg maae derfor et tilstaae at jeg ikke kan være enig i de af Hr. Krigsraad Hagerup anførte Grunde om hvilke det derhos havde været at ønske at de havde væ er ret fremsatte i et mere populært Sprog, siden Gjenstanden har Almeen Jnteresse. Jmidlertid maa jeg erklære at jeg ikke destomindre af andre Grunde er overbeviist om, at det nærværende Storthing har er aa mere udvidet Myndighed end et constitutionelt Storthing i Almindelig at hed og at det er fuldkommen berettiget til, om det finder det overeens ve stemmende med Statens Vel, baa de at indgaae den systematisk Forbindelse, hvori Grundlovens Væsen lægges til Grund, med Sven rig, og at modificere Grundloven saaledes som det med Hensyn til saaN dan Forbindelse, maatte ansees nødvendigt. At Folket, saasnart dereved Sammenkaldelse fra den exsecutive Magts Side lovligen har constide stueret sig som Sonverain, er berettiget til at forandre Regjeringsfordermen, naar en saadan Forandring er Gienstand for dets Sammenkaldelse, troer jeg ikke at nogen Statsrets-Lærer har draget i Tvivl, at de Re 8 præsentanter det sammenkaldte Folk i saadan Hensigt udvælge, have samme Ret som deres Mandanter følger ligeledes af Tingens Naeltur. Men nu er det just Tilfældet at Norges Konge under 14de Angufke sidstl. ved en Convention med Sverrig havde forbundet sig til at sammankalde Folket ved dets Repræsentanter for at disse Repræsen stanter kunde træde i Underhandling med Sverrig og ingen tilsigtet Forening imellem Norge og Sverrig, samselde Forandringer i Constitutionen denne Foreninen maatte gjøre nødvendige. Den exsecutive Magt udstædte ogsaa at virkelig i Henhold til Conventionen en Opfordring til Nationen om i det opgivne Hensigt at udnævne et Storthing. Folket blev altsaa unredderrettet om, at der ikke her egentlig var Spørgsmaal om at afhandle aar nogen af de i Grundlevens 758. opregnede Genstande, men at de gjaldt om Noget som deels var uden for Grundloven, deels sigted; til dens Forandring. Naar nu Folket desuagtet valgte og al sendte sine Repræsentanter, saa maa disse efter min Formening ansees le, at have mere Myndighed end et ordinairt Storthing, okken saadan Nationalrepræsentation maae, i hvad Navn den end gives, kunde opfyld, se, sin Bestemmelse ved at afgiøre den Gienstand, til hvis Afgjørelse de deder sendt. Det maa derfor antages at være Folkets Villie, at en Forafning med Serrig og en Forandring af Grundleven, for saavidt saada Forandring er overeensstemmende med Statens Vel, kan under visse Omstæntheder at Folkets Repræsentanter bifaldes og foretages; thi ellers maatte man antage den Urimelighed at Folket havde afsendt Repressentanter i en opgivet Anledning; men stillige ikke ville at de maatte indlade sig paa det, som var Gienstanden for deres Afsendelse. Om det nærværende Storthing bør antage den foreslaaede For ning, er naturligviis et andet Spørgsmaal, som ikke her kan besvares. skeden til Constitutionen af 17de Mai, og den forud aflagte Eed at hævde Norges Selvstændighed kan dog neppe deri være hinderlig; thi den første kan vel ei forstaaes anderledes, end at Folket skal adlyde Constitutionen saalænge den er Grundløv, og den sidste brydes ikke ved en systematisk Forening, som just forudsætter 2de af hinanden uafhængige Stater under een Regent; og skjøndt jeg ikke nægter, at en saadan For ning er vanskelig at vedligeholde i sin oprindelige Reenhed, saa var det Morgenstjerne. dog maaskee er ganske umuligt.