Aalborg Stiftstidende, 1834-08-30
Jndsendt.)¬ Et Par Ord i Anledning af de Vensyssels Skolelæreres, Takadresse, og den Fyenske Almueskolelærers Jndrykkelse i den Hempelske Avis, optaget i Aalborg Stiftstidende Nr. 106. Vistnok bør man antage, at Skolelærer Møller i Hou har nedskrevet hiin Takadresse til Kongen, fra endeel Skole, lærere i Vensyssel, i den bedste Hensigt, og med Følelsen af den undersaatlige Taknemlighed, som deraf fremlyser, og det maa derfor være krænkende for ham og de af hans Medbrødre, der have underskrevet Adressen, at see denne i sig selv uskyldige Handling dadlet og miskjendt i de offentlige Blade; men det kan paa den anden Side heller ikke nægtes, at denne Daddel tildeels er forskyldt. Havde Møller, fulgt den rene Sandhed, og udelukket den, endog for Hs. Majestæt Selv, yderst fornærmende Smiger: at ingen Klasse, af Borgere har nydt større Velgierninger, under vor eiegode Konges Regjering, end netop Skolelærerne, saa havde han været fri for hiin billige Daddel. Hvo af Danmarks Almue=Skolelærere ville vel falde paa at rose sig for den ædleste Konge af en Lykke, som han ikke besidder, og selv at udbasune denne Roes i en offentlig Tidende. Det er de nærværende Skolelærere, der have brudt Jsen allevegne; det er dem, der have indført, ordnet og fortsat de mange nyere Forbedringer og Methoder i Almueunderviisningen, blandt hvilke den indbyrdes Underviisning især har forvoldt dem mange Gjenvordigheder; det er endelig dem, der have været udsatte for Almuens Miskjendelse og ubillige Dadlesyge næsten allevegne, fordi de have været nidkjære i at udrydde gammel Slendrian, og indføre bedre Orden i Underviisningen; kort sagt: det er de nærværende Skolelærere, der have havt den største Deel af de Vanskeligheder at bekæmpe, som en almindelig og omfattende Reform i Skolevæsenet har ført med sig. Man tør haabe at alle disse Kjendsgierninger noksom bevise, at Almueskolelæreren just ingen stor Grund har til at rose sig af sin Lykke, saameget mindre, som det er vitterligt nok, at han allevegne er knapt aflagt, og man lige Steder neppe kan have det daglige Brød, endog med den største Oeconomie. Den Lykke altsaa, som hiin Adressenomtaler, er saaledes kun et Foster af Jndbildningen, og den vil aldeles ingen skadelig Indflydelse have paa Vedkommendes Begreber om Almueskolelærerens Stilling, der allevegne der bekjendt nok, og det var derfor Synd at misunde Adressens Forfatter den Glæde, en saadan selvskabt Lykke har forskaffet ham. Saameget om Addressen. For at rive den Fyenske Almueskolelærer ud af sit falske Begreb om de Vensyssels Almueskolelæreres fortrinlige Lykke(hvilken Vildfarelse da ogsaa er en Følge af den oftnævnte Takadresse) være følgende bemærket. Det er baade vist og sandt, at maaskee ikke een eneste af denne Provindses Almueskolelærere nyder den fulde, i Skoleanordningen bestemte i Lønning. De fleste af Skoleembederne i Vensyssel indbrinsige kun 12 a 16 Tdr. Korn in natura, 4 a 6 Tdr. L. enkelte Steder 10 Tdr. efter Capitelstaxten, og 5 a 10 a høist faa Steder 20 Rbd. i Penge, Alt aarlig, samt Offer og Accidentser af Districtet; desforuden fri Bopæl, anordningsmæssig Jldebrændsel og Skolejord, eller, hvor det sidste ei er anseet tilstrækkelig, Fourage efter Anordningen. Enhver vil vist nok inddrømme, at en saadan Løn kun yder sparsom Udkomme, især for en Mand med Familie, og at den er meget ringe for det store Arbeide, der er forbundens med at undervise fra 50 til 100 Børn, ja nogle Stederne derover, Aar ind og Aar ud, med Undtagelse, naar Høitiderne medregnes, af høist 2 Maaneders Ferie aarlig. Skolelæreren skal passe sin Skole baade Vinter og Sommer, han maa derfor holde en Tjener, eller Dagleier, og denne kan han mange Steder neppe lønne med hans egenPengeløn. Har han flere Børn, da maa han nødvendig holde en Tjenestepige, og hun maa lønnes af Offeret, og af dette skal han ogsaa udrede Afgifter til Cathedralskolen, Hjælpekassen, Kgl. Skatter, a., foruden, paa sine Steder, Pension, baade i Penge og Korn. Skolelærerne beholde alt saa, paa mange Steder, selv neppe 1 Skilling tilbage af sine Pengeindtægter. Hans Korniøn og Avl kan han med Familie i Almindelighed fortære, og for Mange bliver det ikke engang tilstrækkeligt. Hans 2 Køer kan maaskee spar somt føde ham med Melk; men Smør og Ost maa han ofte kiøbe, da han maa beværte Bønderne godt naar de forrette hans Arbeide, hvis han vil vente at have det gjort saaledes, at han kan være tjent dermed. Ulden paa hans 6 Faar (flere kan han sielden holde, kan afgive sparsom Klæde til ham, Kone og Børn. Almueskolelærerens Embede kan altsaa, i Almindelighed, kun afgive Livets første og nødvendigste Fornødenhedder: Føde, Klæde, Huusly og Varme for ham og Familie; men de fleste Steder heller ikke mere, om han endog, som han er nødt til, vil leve som den simple Bonde. Der bliver Jntet tilovers til at anskaffde Livets Fornødenheder for, der ikke kan haves anderledes end for Penge. (Man maa her især beklage, at Skolelæreren ei engang kan formaae at skaffe sig Bøger, eller vær Medlem af Læseselskaber, til stor Skade for hans aandelig Uddannelse.) Vil han altsaa have disse Fornødenheder, vil han forbedre sin timelige Velfærd, - og dette maa han jo ville, saavelsom alle andre Mennesker, - da maa har søge at skaffe sig privat Erhverv paa een eller anden Maad og det kan ikke nægtes, at dette jo ofte skader hans EmbedsVirksomhed, og giør ham stundom sløv, og mindre oplag til at varetage hans Kalds Sysler. Men, - hvorfor raade paa Undertrykkelse? Hvorfor gjøre Almueskolelærerent Stilling til den allerynkværdigste, Sidder han ikke dog de fleste Steder og slaaer sig nogenledes igjennem Passer han ikke dog de fleste Steder sit Embede upaaklagelig, om han endogs opoffrer nogen Deel af sin Tid til privat Erhverv. Hvormangen en Statsborger sukker dog ikke under trangere Kaar Lad os gaae 20 Aar tilbage. Hvorledes var Almueskolelære rens Stilling for Skoleanordningen udkom: Degnene havde Indtægterne alene, uden Arbeide, og Skolelærerne Arbeide, alene, uden Jndtægter. Almueskolelærerne manglede DanAlnelse, og Underviisningen gik Kredsgang. De Skolebygninriliger, der havdes, vare i Almindelighed faldefærdige eller og vare de for smaae og uhensigtsmæssige til en bedre Underviisnings de Indførelse. Paa mange Steder vare aldeles ingen Skole bygninger; men blot Omgangsskolehold. Hvor uendelig meget er ikke bleven gjort siden den Tid for Almueskolelægrerne og Almueunderviisningen hele Landet rundt, Man maatte være blind for ikke at see de Kæmpeskridt, med hvilke denne Gienstand er gaaet fremad. Man maatte være høist ubillig, naar man ikke med inderlig Taknemlighed paaskjønnede Kongens ufortrødne Omsorg, og hans Mænd, især Geistlighedens, Nidkjærhed og Jver for denne gode Sags Fremme. Overordentlig Meget er gjort, men - Meget staaer endnu tilbage, og blandt dette Meget er: Almueskolelærernes Kaars Forbedring, deres efterladte Enkers bedre Forsørgelse, a. Men, - Rom blev ikke bygt paa een Dag, siger Ordsproget. Med Tiden vil vel Vedkommende finde paa Raad, ogsaa i denne Henseende. Man maa tage Hensyn til Tider og Omstændigheder. Skoleanordningen udkom, og Skolevæsenet organiseredes under uheldige Conjuncturer. Vort forvierede Pengevæsen, Handelens Standsning, Grundeiendommenes pludselige og dybe Fald, vare saadanne Tidens Tegn, der maatte gjøre Skole commissionerne vaersomme i Henseende til Communernes Bebyrdelse. Præsterne, som Formænd i disse Commissioner, maatte, under Skoleplanernes Udarbeidelse, der de fleste Steder skeete under hiin Tids Omveltning, ogsaa have Sognebeboernes Tarv for Øine. Almuens aandelige Velfærd skulde fremmes; men det maatte ikke skee paa dens timelige Velfærds Ruin. Nye Skoler skulle bygges, de gamle udvides, forøgede Lønninger udredes, Bøger og Underviisnings=Apparater anskaffes, saa kom indbyrdes Underviisnings Jndførelse og fordrede nye Udgifter. Alle disse Indretninger og Bekostninger krævede store Opofrelser, og endnu har mangen en Commune flere 100 Rbd. Gjeld at forrente og afbetale, formedelst dens Skolevæsens Organisation. Nu, da nye Skoler allevegne ere opførte, eller opføres, da Skolevæsenet er ordnet, eller ordnes, og da Geistligheden har lovervundet de fleste af de mange Vanskeligheder, som en saa vidtomfattende Indretning har havt til følge, tør vel Almueskolelæreren ogsaa nære det Haab, at baade hans nærmeste og høieste Foresatte ville tage hans temmelig forknyttede Stilling i Overveielse, at de ville tale hans Sag med Iver og Varme paa høieste Sted, og at de ville søge at udfinde Midler til hans Kaars Forbedring. Ja, han tør haabe at ogsaa hans Tarv vil haves for Øine af de Mænd, Nationen vælger til sine Repræsentanter ved Stændernes Forsamling, da han nok tør paastaae at hans Værd erkjendes af i alle oplyste og retsindige Danske, der agte Almucoplysning og Folkedannelse for et af Statens største Goder. Han tør haabe at nu, da Communerne efterhaanden komme ud haf deres Gield, det Maximum der mange Steder man veed ikke om alle vegne) er gjort til Regel for en Communes Udgifter til dens Skolevæsen, - nemlig: Trediedehen af Præstetiendens Beløb, med Tillæg af vil blive udvidet, og at han med Tiden vil erholde nogen Forøgelse i sin Løn fra Communen selv. Han tør endog saa nu da Amtsprovsternes Tid er forbi, fordriste sig til, at opdage en Kilde til sine smaa Jndtægters Forøgelse i dette Personales Lønningsford. Sikkert ville nogle af disse glade Forhaabninger, om ikke alle, engang gaae i Opfyldelse; men Almueskolelæreren maa jo først med Sandhed og Værdighed skildre sin Stilling og tolke sin Trang for høie Vedkommende, før han kan forlange at Disse i Særdeleshed skulle antage Sig hans Sag Vil da, efterat han har gjort dette, Jngen lægge Mærke til hans Røst, eller laane Øre til hans Besværinger, de først kan han have Ret til at klage over Undertrykkelse og Tilsidesættelse. Men det maa og vil skee, at hans Kaar efterhaanden blive bedre, og naar da denne for Almueskole, lærerne lykkelige Tid oprinder, naar han aflægges saaledes, at han uden Næringssorger kan passe sit Embede; da vil al Klage over Aands=Sløvhed og Dorskhed forsvinde; da vil han kunne røgte sit vigtige Kald med Glæde og ikke sukkende; da vil hans forrige Virksomhed spores i Almue ungdommens religieuse og borgerlige Dannelse; og da først vil Almeen=Oplysningen bære de gavnligste og skjønneste Frugter. Naar da et saadant Resultat er forhaanden, da vil dette være et langt stærkere og kraftigere Vidnesbyrd, en alle Takadresser, hvori Smiger og Hykleri i Almindelighed styrer Pennen, og hvori Egennytten dicterer Glædesyttringer over en Lykke, der ikke har sin Tilværelse, uden alene paa det Stykke Papir, hvor en ofte vidtfeilende Indbildning har fundet for godt at henkaste den. En anden Almueskolelærer.