Aalborg Stiftstidende, 1831-02-07
Blandinger. Hendes Kongelige Høiheds Landgrevinde Louises Jordefærd fandt Sted den 22de f. M. Hs. Durchl. Landgreven hindredes af Upasselighed fra at bivaane den. J Avisen læstes følgende Taksigelse paa Tydske "Den Kjerlighed som Medlemmerne af Stadscollegierne og Borgerskabet i Slesvig have viist Min elskede Gemalinde Høihed ogsaa i Ledsagelsen til Hvilestedet, har megen Værd for Mit Hjerte. Min inderlige Taksigelse til Enhver, og isærdeleshed saavel til følget som til Bærerne af Borgerbevæbningen, for den Trøst, som deres for Dagen lagde Sindelag for den Forevigede, yder Mig i Mine dybe Smerter. - Gottorf, den 24de Januar 1831. Carl L. t. Hessen. Til Stadscollegierne og Borgerskabet i Slesvig, Hs. Majestæt Kongen har allernaadigst formildet en af den flesvigske Over-Criminairet afsagt Dom over Fruentimmeret Margrethe Hansen, der eenstemmig var bleven tilkjendt at radbrækkes, til almindelig Halshugning med Øxe. Bemeldte Fruentimmer havde for en 7 a 8 Aar siden myrdet sin Madmoder, ved bagfra at skiære Halsen over paa hende med en Kniv Hun var, som en Pige paa 22 Aar, kommet til at tjene hos en Landmand Jnqversen i Addebul. Kort efter døde Dennes første Kone, og nu opstod der er fortroligt Forhold mellem ham og Pigen. Hun nærede Haab om, at Jnqversen vilde ægte hende, men istedet blev afskediget men kom 2 Aar efter igjen i samme Tjeneste, og det aldre fortrolige Forhold med Jnqversen opstod paany. Hun var, ifølge sin Forklaring, meget forelsket i ham, og opgav aldrig Haabet om, alligevel at blive hans Kone. Da fandt Denne for godt at opsige Pigen sin Tjeneste, og nu blev Mordet besluttet i hendes Siel. En Dag havde Konen sat sig ned foran en Kiste, for at søge noget deri. Da anfaldt Pigen hende bagfra, og skjar hende med en Bordkniv flere dybe Snit i Halsen, saa alle Muskler og Aarer vare overskaarne. Manden arbeidede udenfor, og saae pludseligt sin Kone, dryppende af Blod, komme ud af Huset, og gaae ham 30 Skridt imøde, hvorpaa hun sank i Armene paa sin Mand, og strax efter opgav sin Aand, uden at kunne frembringe et eneste Ord. Pigens gode Rygte, hendes rolige Beskjeftigelse strax efter Gierningen paa et afsides Sted, hendes Jlen til den Døende samt Beredvillighed til at bevogte Liget, og hendes hele Forhold, skuffede Øvrigheden saaledes, at ingen videre Mistanke faldt paa hende, og den almindelige Troe var, at Konen, som man tillagte en hypocondrisk Sindstemning, havde taget sig selv af Dage. Alt dette skeete i Efteraaret, 1823. Pigen blev endnu et Aarstid hos Jnqversen, men da hun ikke kunde bevæge ham til at ægte sig, tog hun hjem igjen til sin Familie. Syv Aar efter blev hun arresteret. Hun havde bekjendt Forbrydelsen, for sin Fader, og denne havde paa sin Dødsseng aabenbaret den for en af hendes Søstre, med Bøn om Taushed. Den 18de April f. A. fremstod en vis Jørgen Jørgensen uopfordret for Landfogden og meldte, at hans Forlovede, Margrethe Hansen, havde for endeel Aar siden myrdet ovenmeldte Kone. J Begyndelsen nægtede hun med meget Bestemthed den mod hende gjorte Beskyldning, men da hun konfronteredes med Søsteren, og Denne, under en hæftig Scene, faldt i Afmagt, da indviklede hun sig i Modsigelse, og tilstod endelig sin Misgierning under Graad og Hulken, og søgte kun at undskylde sig med sin grændseløs store Kierlighed til Jnqversen, og at hun havde anseet det for den største Lykke paa Jorden at eie ham. Alle de som kjende hende, have ellers givet hende et godt Rygte; hendes Moder lever endnu, og hun har 3 Søstre. Den 4de Januar afgik det allerhøieste Rescript om Dommens Fuldbyrdelse.