Aarhuus Stifts-Tidende, 1800-10-08
J Collegialtidenden læser man nu den i Aviserne saaofte omtalte uærlige Slaves, Peder Michelsens Vita og Fata, saaledes som samme findes i Forhører og haves af officielle Beretninger: Peder Mikkelsen er fød Aar 1762 i Lyngbye, i Siælland, af Forældre, som der vare Vægterfolk; han var kun 1 et halv Aar gammel, da hans Fader døde, og Moderen døde faa Aar efter. Allerede i hans Alders 8de Aar blev han, som fader og moderløs, overladt ganske til sig selv, og maatte ernære sig i Lyngbye og Egnen deromkring af Betlerie, indtil hans 10de Aar, da han kom til Bønden, MatthiaLanglænder i Lyngbye, hos hvem han vogtede Sviin, et Par Aar; derfra kom han til Vangede Bye paa Kiøbenhavns Amt, hvor han, indtil hans 16de Aar, kiørte Ploven for adskillige Bønder. Han fik da Lyst til Smedeprofessionen, og blev antagen i Lære hos Smeden Stiks Enke i Kiøbenhavn; efter 2 et halv Aars Forløb forlod han Læren, formedelst Mishandling af Svendene. Omtrent et halv Aars Tid, eller noget længere, drev han omkring hist og her, uden at giøre sig skyldig i noget Tyverie, førend han i Vangede blev greben i Huusmand Caspar Strows Huus, hvor han i Folkenes Fraværelse ved lys Dag var gaaen ind for at stiæle, men blev anholdt af Husets Folk, som i det samme kom hiem. Han blev da den 10de Febr. 1783. ved Kiøbenhavns Amts Rytterdistrikts Birketing, døm til 1 Aars Arbeid i Børnehuset, hvilken Straf han udstod. Efter at være kommen ud, lod han sig i Kbhvn. hverve som Musketeer ved det i Jylland liggende og den Tid kaldede schlesvigske Regiment, under General Lehmann. Fra dette Regiment deserterede han 2de Gange, og blev hver Gang paagreben, samt straffet, første Gang med 4 og anden med 8 Ganges Løben igiennem Spids rødderne; den sidste Gang blev han tillige straffet for Tyverie. Saaledes var han ved dette Regiment omtrent i 3 Aar, i hvilken Tid han lagde sig efter Dreierprofessionen. Derefter blev han sendt til Kiøbenhavn og afleveret til Prinds Frederiks Regiment, hvorved han, den 12te Febr. 1787, blev dømt, for Tyverie med mere, til 12 Ganges Spidsrods Straf, han fik siden Tilladelse at være Friemand og fik Arbeid ved Saugene paa Landet, samt omsider Tieneste hos Vognmand Rasmus West paa Christianshavn, hos hvem han begik Tyverie, og blev derfor arresteret i Stadens civile Arresthuus da han fordulgte, at han var Militair. Han blev derpaa, den 4de Sept. 1739, ved Hof= og Stadsretten dømt til at stryges til Kagen, og arbeide i Kiøbenhavns Fæstning sin Livstid, hvilken Dom han appellerede, og imedens Sagen stod ved Høiesteret, banede han sig Vei under Jorden fra Arresten op til Gaden og undveeg. Efterat han nogle Dage havde opholdt sig hist og her, i og uden om Staden, meldte han sig ved Regimentet, hvor ingen vidste det Passerede. Omsider blev han røbet derved, at han, i sin militaire Uniform, besøgte sin Søster, som ikke vidste, at han var militair, men vel at han havde brudt ud af Arresten som civil; hun anmeldte da saadant for Vedkommende; han blev da arresteret som militair, og efter nogen Tids Forløb, i Følge Resolution igiennem Generalitetet, givet Løbepas fra Regimentet, samt overleveret til den civile Ret. Høiesteretsdommen udfaldt da saaledes, at han skulde miste sin Hud i Fængsel, betale Jgiæld og Tvigiæld, samt have sin Hovedlod forbrudt. Denne Straf udstod han, og blev hensiddende i Stokhuusarresten, indtil Dom faldt ved Hof= og Stadsretten, angaaende Udbruddet; Dommen blev at han skulde arbeide i Jern i Kiøbenhavns Fæstning i 2 Aar, hvor han blev indsat. Efter 21 Maaneders Forløb undveeg han fra Arbeidet, af Frygt for Straf for at have været beskiænket, og desaarsag ikke at have indfunden sig til rette Tid. Han slog da Jernet af sig ude i Landet. Efter nogle Dages Forløb begik han Tyverie i Stiernen paa Vesterbroe, ved at slaae en Rude itu og derefter at gaae ind at Vinduet om Natten. Omtrent et Fierdingaar undgik han Rettens Tiltale; men omsider blev han som Ledig giænger og mistænkelig Person paagreben i Kiøbenhavn, og, efterat have tilstaaet sin Forbrydelse, arresteret.