Københavns Adresseavis, 1773-09-08
Hvor en Kiøbstæd har sin egen og det omliggende Lands fornødne Øvrighed, Videnskaber, Kunster, og i det mindste saa megen Handel, at de og Egnen deromkring kan der udi finde alt hvad de behøve, og kan faae deres Overflødighed af Varer derudi ombyttede og afsatte: saa seer jeg ikke hvad der endnu skulde mangle dens Væsen og Bestemmelse, Kapitaliserne og de noget anseeligere Kiøbmænd i dette District ville allesammen af sig selv indfinde sig paa denne Samlingsplads, og sette sig der veed, ifald Portene ikke med Fliid lukkes for dem; da kan det altsaa ikke seyle, at jo af alle ogsaa de sletteste Haandverkere skulle der nedsette sig saa mange, som Borgerne og Landindvaanerne ere i Stand til at taale og ernære. Jeg siger med Forsæt, af alle, efterdi dette er en Omstændighed, hvorved nødvendigviis Handelen altid maa forbeholdes Staden; thi i heele Egnen vil ikke findes nogen Landsbye, som er forsynet med alle de Haandteringer, hvortil man hist og her engang om Aaret maaskee kunde trænge. Man vil hos os ikke finde nogen Landsbye, hvor der tillige skulde findes en Bøssemager, Naalemager, Kammager, Sværdseger og Gørtler, uagtet alle disse forfærdige lutten Arbeyder, som ogsaa ere fornødne Bonden, om ikke altid, saa dog ofte, og om man imod Formodning skulde finde en Landsbye, hvor alle disse fandtes, saa ere der endda Hundrede andre Sager, som Bonden behøver, og for hvis Skyld han maa tage sin Tilflugt til Kiøbstæden. Men er der en Bye i saadan Tilstand, at samme kan ganske undvære Kiøbstæden, og finde alting hos sig selv, saa bliver derudi ganske vist forfærdiget meere til Fals, end der udfordres til dens egen Nødtørft; dette maa altsaa afsettes og bringes til Kiøbstæden til Forhandling. Har endelig endda saadant et Sted den udfordrende og saa mangehaande Afsetning og Forbrugelse hos sig selv, saa har den følgelig ogsaa Handel, og bliver til en Stad, omendskiønt der er hverken Vold eller Grave om den. Men hvori bestaaer Tabet for Staten, om der ved Siden af en gammel Stad opkommer en nye, Dette kan ikke skee, om Landsbyen ey har en beqvemmere Beliggenhed til Hande, end Staden, som forhen er meldt, eller Agerdyrkningen og Næringer, og den heele Folkeformeerelse ere komne i den ønskelige Flør, og næsten voxge til den høyeste Grad af Fuldkommenhed, hvilken blomstrende Tilstand vel ingen Patriot vil beklage, ifald han ikke er beslagen med den skadeligste og haarligste Kierlighed til sit Fødesteds Muure. Man lade immer Forholdene imellem Stæderne og Byerne ophøre, naar ikkun Forbindelsen imellem Bonden, Haandverkmanden, og Kiøbmanden derhos handthæves, og alle Næringsstæder ere lykkelige. Ere da alle smaa Kiøbstædee forsynede med saa kostbare Veyerboder og ellers saa mange offentlige Politie Anstalter, Ere alle Toldhuuse uundværlige og saa prægtige, at de ved saa stor Falkets Tilvext hverken kunne undværes, eller forflyttes, eller formeeres, Hvad, Politiet skal miste sin Kraft og ikke staae til at handhæves, ved Handelens Almindelighed, hvilken at opnaae dog er dets eneste Maal og Øyemeed. Hvor er der en Aftrog i Holland, som ikke er bestelet med Nærings Drivt og Handel, og hvo har nogen Tid beskyldt denne frie Staat for Uorden og slet Politie? Naar Bonden, siger man, bliver tillige en HaandværksMand, saa giør han i det høyeste ikkun en Bisag af Landbruget. Denne Sætning synes mig at være imod al Erfarenhed. Haandværkerne lærres ikke først, naar man allerede har Kone og Børn og sidder paa en Bonde=Gaard, men i Ungdommen, og da skal der udfordres en besynderlig Lyst til Agerdyrkningen, om en skulde ombytte hans i de unge Aar lærte Handtering med det ulige møysommeligere Mark=Arbeyde. Denne Lyst er mig Borgen, at saadan en slet ikke skal forsømme nogen Jord, og alle videre deraf dragne onde Følger ere slet ikke at befrygte. Hvor Agerby kangers Blanding med Haandværkerne er sterk, hvor Borgeren tillige ved sit egentlige Nærings Brug, har et Stokke Jord at dørke, vil man ved Sammenligning imellem en Bondes og en Borgers Ager er finde den Agers Fortrin, som en Borger i Kiøbstæden eller Haandværksmand. eye. Aarsagen er almindelig og aabenbar, nemlig fordi mindre Jord er lettere at giøde og barbeyde end megen.