Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1826-10-20
Orienten. Om Krigen mellem Russerne og Perserne vides endnu ikke Andet, end at Tvistens Æble er Provindsen Guktscha, som Rusland nu i 12 Aar, uden Modsigelse fra Persernes Side, har holdt besat; men som Persien rigtignok: har ønsket at ombytte med andre Besiddelser, uden derom at kunne blive enig med Rusland. - Fra Venedig forsikkres, at Marinedepartementet sammesteds havde modtaget Breve fra Zante, hvori Lord Cochranes Ankomst med nogle Skibe til Nauplia var meldt. Der var strax sammesteds, fra udløben 2 Divisioner af den græske Flaade, hvoraf den Ene under Lordens Commando. Man troede, at denne, bestaaende af 130 Seilere, var bestemt imod Caputan-Paschaen, og den anden, imod Alexandrien. (Breve fra Malta drage Ovenstaaende i Tvivl.) - Man læser nu og en Skrivelse fra den østerrigske Admiral, Marquis v. Paulucci, til Primaterne paa Hydra, hvori han lover, ikke at ville forfølge de græske Handels= og Krigskibe, saalænge disse respectere det østerrigske Flag, ja endog tillader dem at konfiskere ethvert østerrigsk Skib, som er ladet med KrigsKontraband og maatte forsøge at løbe ind i nogen af den græske Søemagt blokeret Havn. Som en Naadesbeviisning tilføier han endnu. Hs. Majestæt Keiseren behager fra sin Trone at nedkaste et Medlidenhedsblik paa Grækerne, og vil ikke sætte dem i Kathegorie med Neapolitanerne, Piemonteserne og Spanierne; men Allerhøistsamme kan ikke heller glemme, at han er sit Folks Fader og maa sikkre dets Lykke. Primaterne svarede blot, at de havde sendt hans Skrivelse til den retmæssige Regjering i Napoli. Strax derpaa seilede Paulucei til Tenos, og da han der fandt 5 græske Skibe, som havde to græske Regjerings-Commissairer, ombord, der skulde hæve et tvungent Laan paa Øerne i Archipilaget, saa tvang han Commissairerne til at forlade begge Fartøier, og bemægtigede sig dem, i det han ene og allene angav til Grund, at han havde befaling at undertrykke Søerøverie; Grækerne klage høit over denne Uretfærdighed. - 150 løskjøbte Koner og Børn ere ankomne til Corfu. - Det bekræftes atter ved Breve fra Bitolia over Semlin, at Reschid Pascha har maattet ophæve Athens Beleiring. - Der skrives fra Constantinopel under 10de September: at siden det russiske Ultimatums Overleverelse, har den engelske Gesandt, Hr. Stratford Canning, overgivet en Rotte, hvori han forlanger Erstatning for den, ved Udbrudet af Jnsurrectionen paa Chios udøvede Skade paa engelske Undersaatteres Eiendomme. Dette har endnu bragt Porten meere i Knibe. Rusland. General Jermolows sidste Ra port til Chefen for den keiserlige Generalstab, levner nu ingen Tvivl mere om det persiske Hofs Sindelav. Fjendtlighederne ere allerede udbrudte: Perserne havde besat Elisabethpol, forenet sig med omtrent 2000 Oprørere, og i flere Smaaefægtninger havde Russerne dreven dem tilbage. Prinds Abas Mirza søger ved Proclamationer at forlede Jndbyggerne til Opror og modtager alle de oprorske Kahner og andre Forrædere. Jmidlertid ere alle hans Forsøg paa at bringe Provindsen Daghestan i Oprør, strandede. Sardaren af Eriwan er rykket ind paa det russiske Gebet og udplyndrer som en Røver, og dræbe de russiske Undersaattere. Fra Berlin meldes under 10de Octbr., at der er indløben paalidelige Efterretninger om, at General Jermolow har tilfægtet sig en stor Seier over Perserne, af hvilke 18000 ere blevne paa Valdpladsen.