Aarhuus Stifts-Tidende, 1822-04-02
Blandt Rygter nævnes to: 1) at Keiser Alexander har ladet den storbrittanniske Regiering opfordre til at give et bestemt Svar, om den, i Tilfælde af en Tyrkekrig, vil være med eller imod. 2) at Kongen af Würtemberg, Keiser Alexanders Svoger, skal kommandere den polske Armee, Historien har bestandig lært os, at Staternes Skjæbne beroer paa enkelte indtræffende og flere sammenstødende Omstændigheder, som det forsynede Menneske kalder Tilfælde; men et med en høiere Aandskraft begavet Væsen, som var bedre istand til at giennemskue Begivenhedernes Natur og Aarsager, vilde kalde Virkninger af den Uendeliges Bestyrelse. Naar en Stat er bestemt til at undergaae, da seer man ofte mangfoldige besynderlige Vanheld at træde sammen fra at befordre dens Fald og undertiden at et pludseligt men skadeligt Held møder i samme Øieblik, dens Regiering skal tage en afgiørende Beslutning, og hvorved den styrke til at giøre et Skridt, som har dens umiddelbare Fald til følge. Porten synes at befinde sig i en saadan Stilling i det nærværende vigtige Øieblik. Man har nu sikker Efterretning om, at Aly Paska virkelig har maattet bukke under, og at hans Hoved befinder sig i Constantinopel, tilligemed hans otteaarige Sønnesøn, samt hans hele Harem og kostbareste Skatte. Historien om denne mærkværdige Mands Fald, beskrives saalunde: Aly Paska havde endelig i sin fortvivlede Forfatning indesluttet sig med sine Koner og omtrent 50 Mand i et af Fæstningen Janinas faste Taarne. Øverst deri befandt han og Sint sig, nedenunder vare alle hans Skatte sammendyngede, og allernederst var Taarnet fyldt med Krudt, Bomber og Granter. Hvorledes han egentlig kom i Churschid Paskas Vold, enten ved Forræderie, ved Løfter, a. derom lyde Beretningerne forskiellige, dog er det sidste timeligst, thi En af fine meest Fortrolige havde han ladet blive tilbage i Taarnets nederste Rum, og givet ham Ordre til, paa et vist Signal, enten at sprænge det i Luften eller og udlevere Churschid Paskande Skatte som fandtes der. Paa en lille Øe tæt ved Janina, skulde han oppebie hvad Storsultanen fandt for godt at beslutte over ham, men Livet var han vis paa, thi Churschid Paska havde lovet ham det - siger en Beretning - naar han godvillig vilde overgive sig. Men Storherren respecterede ei saadant Løfte og sendte et Firman did som bød, øieblikkelig at skjænke den gamle Graaskjæg Dødens Fred. Mehmed Paska, forhen Statholder af Morea, maatte selv udføre dette Hverv. Den 5te Februar begav han sig til Aly Paska, samtalede en Tidlang med ham, og stødte ham derpaa sin Dolk i Hjertet, saa han faldt død omkuld paa Stedet; strax derpaa blev hans Hoved skildt fra Kroppen og sendt til Hovedstaden ved fom Tartarer, som af Storherren begavedes derfor med Zobelpelse og 20,000 Piastre. Den Tyrk som overbragte Budskabet om Alys Fangenskab, blev foræret 40000 Piastre samt : ophøiet til Kapidschibaschi. Omer Paska er udnævnt til Statholder af Janina, og Mehmed Paska til Stat, holder af Jbissan. Churschid Paska skal belønnes paa en høist udmærket Maade, hvortil - som man mener - Felttoget snart vil give ham endmere Krav paa En af Serallets fornemste Embedsmænd er bleven af sendt til ham med Storfultanens egenhændige Lykønskningsskrivelse. Ei tør man nægte, at Aly, denne gamle Blod bund, jo længe har fortient sin Skjebne, men de arme Grækere ville komme til at lide veed, at den jus skulde ramme ham nu, thi ved hans Fald ere nu de res Bødler 25000 Mand stærkere. Churschid Paska har med disse alt begivet sig paa Marschen til Morea for at understøtte Tyrkeflaadens Landgang. Vel har man den frydelige Efterretning, at de græske Skibe have indhentet Torkeflaaden ved Patrasso, kæmpet med den i tre hele Nætter og Dage, frataget den 17 Skibe, drevet den ind i Bugten ved Lepanto, hvor den holdes strængt blokeret; at de 12000 Tyrker som alt vare satte i Land ved Patra for størstedelen bleve sammen hugne af en Landstorm, der i største Hast opbødes af Senatet; men, saalænge man ei har Bekræftelse derpaa, ville vi tilbageholde vort Vietoria. Er derimod den modsatte Efterretning sand befinder Tyrkeslaaden sig i god Behold saavelsom og dens Landgangsstropper; er en stor Armee fra Salenich brudt og mod Grækerne, og Churschid Paskas Hær nu kommer til, da synes der ei at være andet tilbage for Grækerne, end at kaste sig ind i Biergene. Den russiske Armee maa da tile frem i Størmmarsch, hvis de endnu skulle frelses. Formodentlig vil ogsaa dette skee, thi nu giver Porten neppe efter, dens Fald og Grækenlands Frihed staaer da for Døren.