JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-11
Jgiennem det Kongelige Danske Cancellie er, under d. 9de Dec. d. A., udfærdiget en Placat, af følgende Jndhold: "Det har behaget Hans Majestæt Kongen allernaadigst at resolvere: "at indeværende Aars 11te December Termin maae forlænges een Maaned, saaledes at d. 18de Jan. 1814 ansees som den sidste Dag, der, i Følge Danske Lovs 6143, kan henregnes til god Betalingstid; og at de Skyldnere, som til den Tid udbetale Capitalerne, ogsaa bør erlægge de imidlertid paaløbne Renter for een Maaned."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-11
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. Hos venskaTiende Aargang. No. 100. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Tirsdagen den 14 December 1813.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Skrivelse fra Richard Børstenbinder. Velædle Hr. Udgiver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Børstenbinderie er i denne Tid, desværre, een af de Professioner, der kun kaster meget lidt af sig. J gamle Dage, da var en Børstenbinder en holden Mand. Man skulde have Klædebørster, og Skobørster, og Haarbørster, og Vinduesbørster, og Spændebørster. Men, at, det Klæde, man nu til Dags fabrikerer, trænger ikke til at børstes; thi det er saa meleret og spraglet, at Støvet aldrig kan komme tilsyne derpaa. Skobørster bruges heller ikke meere saa meget, siden Mandfolkene gaae i blanke Støvler og Fruentimmerne i Tølsko.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
For en Deel Aar siden saae man paa en Maskerade paa Hoftheatret en Maske, der paa den ene Side var klædt som en fornem Cavalier med Kaarde ved Siden og Chapeaubas under Armen, og paa den anden som en laset Tigger med Huller paa Albuen og paa Strømperne. Denne Maske synes at være et billede paa vor Tidsalder. Paa den ene Side en Cavalier i Fløiel, paa den anden en laset Tigger. Begjerer man en Regning betalt, saa hører man raabe af og vee over de slemme Tider, kommer man derimod paa Commedien og andre offentlige Steder, saa har man aldrig seet flere Diamanter end netop nu. Brillante Brystnaale, Ørenringe og Armbaand tindre i alle Kroge, og det med en Glands, at man troer sig hentryllet i Stormoguls Rige. En Fremmed, som seer alt denne Glimmer, skulde lettelig troe, at de saaledes sunklende Herrer og Damer ere lutter Folk af høi Byrd og Eiere af store Skatte. Men den, som er lidt nøiere bekjendt i vor Diamantsverden veed, at mangen en " og hans Madame ikke finder det for kostbart, at pryde sig med Ædelstene, som under en anden Skikkelse, maaskee engang prunkede i en persisk Schachs Krone. - Ogsaa paa Skuepladsen er det i de senere Tider bleven Mode, at smykke sig med Diamanter, hvilket man naturligviis ikke kan have noget imod, naar den spillende Person har en Rolle, der tillader en saadan kostbar Prydelse. Men hvor meget maa Sandsynligheden ikke saares, naar man seer en Pernille, en Grete eller anden Soubrette med en brillant Brystnaal eller et Par brillante Ørenringe af endeel Tusinde Rigsdalers Værdie, Maa hos Tilskuerne ikke opstaae den Tanke, paa hvad Maade kan denne Mammeselle være kommen dertil En tænkende Skuespillerinde vil aldrig glemme, at man bør klæde sig efter sin Nolle, og overlade det til dem, der uden for Skuepladsen ville spille en anden Rolle end deres Stand og Vilkaar tilstede dem, at behænge sig med Diamanter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
(Jndsendt.) Det Vidnesbyrd af Hr. Pastor Rønne imod Berberisserne, som af Hr. Pastor Hansen er indrykket i No. 137 af Aarhuus Avis, er for Indsenderen heraf, der anseer sit Navn for at være af liden Vægt og Vigtighed, af saaliden Vigtighed og Vægt for Sandhedens Venner, at det er ham ubegribeligt, at en forstandig Mand og Sandhedsven kan ansee det for saa afgiørende; thi det forkynder jo kun den noksom bekiendte Sandhed: at Korn, især Rug og Havre, tager mere eller mindre Skade i Nærheden af Hækker, hvad enten de bestaae af Berberisser eller andre Buskvexter, hvorfor flere Landoeconomer i den senere Tid ogsaa ansee de ellers saa skjønne levende Gierder for mindre anbefalingsværdige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Det eneste som synes at være af nogen afgjørende Vægt, er det, der siges om Etatsraad Thaarups ene Stykke Rug, hvis ene Halvpart langs med Berberisserne var aldeles fordærvet, den anden derimod langs med Pilehækken ubeskadiget. - Men herved mærke man: at en Pilehække langt fra ikke i den Grad, som en Berberishække, naar de ellers staae lige godt, hindrer Vindens Paavirkning, der er saa nødvendig til en sund Grøde, hvilket vel ingen Sandhedsven vil nægte. - Men om end aldrig saa var, saa hedder det jo udtrykkeligt: at den ene halve Deel af Hækken imod Vesten bestaar af Berberisser, og den anden halve Deel imod Østen bestaaer af Piil. - Omstændighederne vare altsaa ikke ganske lige (uden at tale om Jordbundens mulige Forskjellighed) hvilket de dog burde være, hvis de skulde bevise noget afgjørende; thi selv Berberissernes ivrigste Forbandere og Bestormere paastaae, jo dog, at det er af megen Følge fra hvilken Kant Vinden blæser. - Maaske blæste den nu saaledes i de Dage Rugen hangte fuld af Nattens Dug og Taage, at den, standset af Berberishækken, ikke kunde komme til at gjennemstryge og ryste Rugen, paa hvilken Dugen altsaa blev siddende, indtil den af Solens hede Straaler ligesom indkogtes i Straaet, hvilket alt maatte være just det Modsatte med Rugen og Pilehækken paa den modsatte Side.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Hvad Hr. Rønne til Slutning siger om den Daarskab som er gaaet over fra det aandelige til det legemlige, at ville forkaste alt hvad man ikke kan begribe og forklare, da synes denne Anke ikke saa ganske – som Hr. Hansen troer – at være et Ord i rette Tid, naar der tales om at begribe eller forklare Rugens eller andre Kornarters Sygdomme, thi skjøndt vi stakkels Dødelige, med vort Muldvarpesyn kuns kunne begribe og forklare saare lidet eller intet, naar Talen er om de første Aarsager til Phænomenerne i den aandelige og physiske Verden, saa kan det dog ikke gjøres os til Last, at vi selv i aandelige, end sige physiske Ting, søge og stræbe at opdage, begribe og forklare de nærmest virkende Aarsager til et Phænomen, og ikke tage vor Tilflugt enten til Troens eller Fornuftens Hemmeligheder, i hvor ydmyge vi end erkiende dem, saalænge vi med vor sunde Fornuft og Eftertanke troer at kunne naae det tilsigtede Maal. Dersom nogen derfor, for at bringe et Exempel, der før i denne Anledning er brugt, troede at have opdaget et Phænommen, der var ligesaa ubegribeligt som Magnetnaalens Pegen mod Nord; da maatte ingen dadle os, eller lægge os for Had, fordi vi søgte, saalænge vi kunne, at begribe og forklare det af de os allerede bekiendte nærmere eller nærmeste Naturaarsager og Kræfter, og nøiedes ikke blot med enkelte, eensidige og tvetydige, men fordrede mange, fleresidige, bestemte og afgjørende Erforinger til Beviis derpaa, førend vi gave os tabt og erklærede Tingen for een af Naturens Ubegribeligheder, som blot a posterioti maa antages og troes, men ikke apriori kan bevises, men inden det kommer saavidt med Beviset for Berberissernes Skadelighed for Rugen frem for andre Buskvexter. er det for tidligt at reise den hellige Fane til Korstog imod dens og den sunde Fornufts Forsvarere, som vantro Kjettere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
(Af Aarhuus Avis No. 142.) Til Frederiks Hospitals Bestyrere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
(Jndsendt.) Nylig har Man læst en offentlig Jndbydelse til at oprette et Bibliothek paa Frederiks Hospital. Unægtelig gjør dette Forslag Ophavsmændene Ære, saameget mere, som det i vore Dage er en Sieldenhed at sørge for Andre og Andet end sit eget Jeg, og de Ting, som høre til samme. Men nægtes kan det ei heller, at Udførelsen af denne Jdee vil for Øjeblikket blive faare vanskelig, i Hensyn, til den Pengesum, som udfordres til et saadant Bibliothek Oprettelse og Vedligeholdelse. Ei heller var det saa let afgjort, som besluttet, at Lægen og Præsten skulde have Tilsyn dermed. Disse Mænd have, saavel i som uden for Hospitalet, saa mange forskiellige, til deres Embedskreds henhørende, Forstatninger at varetage, at de, om de endog i Forveien vare raadspurgte derom, hvilket ei er Tilfældet, med den bedste Villie ej kunde overtage Andet eller Mere. Vi have jo her i Staden Bibliotheker, offentlige saavelsom private Hvo som vil læse, kan jo lettelig fra disse faae de Bøger, han ønsker, baade for og uden Betaling. J et Hospital uden for Staden vilde derimod Forslaget, af et Bibliotheks Oprettelse være mere passende og nyttigt. Men - Frederiks Hospital savner et Gode, som de andre Hospitaler og fleste offentlige Stiftelser i Danmark og Norge, sikkert ogsaa i de øvrige Europas større Steder have - et Gode ogsaa dette har havt, men, som i en ligesaa letsindig Tidsalder som den nærværende, blev det berøvet en egen Kirke. Vel holdes Prædiken hver 14de Dag paa Operationsstuen, men andre gudstienstlige Handlinger finde der ikke Sted. De af Stiftelsens Betientere, som ønske at communicere, maae søge Almindeligt Hospitals for 13 Aar siden skiønne, men nu ilde skamferede Kirke, eller andre af Byens Kirker. Der kunde jo gives Tilfælde, da Recouvalescenterne endog i flere Aar maa opholde sig i Hospitalet. Disse maa da foretage denne Handling paa Sygestuen, hvor Andagten neppe kan være stor. Ei heller kan et Religions=Forredrag udrette hvad det bør paa et Sted, hvor ikke Faa gienkalde i deres Erindring Mindet om den Stund, da de der under store Smerter mistede dette eller hint af deres Lemmer ved Saarlægens velgiørende Kniv. Et Religions Foredrag, ikkuns hver 14de Dag, er for Mennesker, der saa høilig trænge til Opmuntring og Trøst, virkelig for lidet. Rygtet siger, at 2de af Hospitalets Sygestuer just i denne Tid skulle aldeles indgaae, uden at belægges af Patientere. Ved at anvende disse til en ordentlig Kirke, eller, om de ej kunne bruges, da et andet beqvemmere Sted, og disse igien til Sygestuer, vilde den høie og kristeligsindede Direction for Hospitalet vist udrette meget Godt, og giøre sig mange Kristendommens Venner høilig forbundne. Ved at handle med Fattigvæsenets Direction, kunde de vist faae de virkelig brugelige, men nu benyttede, Jnventarier og Ornamenter af Kirken i Opfostringshuset i store Kongensgade, da dette Locale dog aldrig bruges til Gudstieneste. Bekostningen vilde da ej blive saa betydelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
(Jndsendt.) Da mange endnu ikke have indbetalt Mobilieskatten, fordi de ventede at kunne betale den, naar de fik deres Terminbetalinger, og 11 Decbr. Termin nu er udsat til 11 Januarii, saa ere de derved komne i en uventet stor Forlegenhed, især da det er saa vanskeligt i denne Tid at faae laant Penge. Man smigrer sig paa Grund heraf med det Haab, at Tidsfristen for ovenmeldte Skat Erlæggelse ligeledes vil blive forlænget til 18de Januarii, til hvilken Tid Vedkommende kunne vente at faae deres Rentepenge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Jndenlandske Efterretninger. En Mand har for Cancelliet andraget, at ved en i Aaret 1809 solgt Eiendom, Sælgeren vedtog, at lade en Kapital af 10,000 Rdlr. henstaae, uopsagt i 10 Aar i Samme, hvorpaa Eiendommen siden solgtes flere Gange, og sidste Gang førend 10de Sept. 1811 ved en i tvende Mænds Overværelse afsluttet mundtlig Kjøbecontract, i hvis Følge Skjøder og Obligationerne i Decbr. Termin f. A. bleve udstedte. Han har i denne Anledning forespurgt, om ikke denne Capital bør omskrives til Rigsbankpenge efter den beviisligen afsluttede Kjøbecontracts Datum, ligesaa faldt som om en skriftlig Contract havde været oprettet. Collegiet har derpaa svaret, at, hvis Omstændighederne ere saaledes beskafne, at Kjøberen alt ved Kjøbslutningen har paataget sig Pantegjælden, bør Omskrivningen efter Cancelliets Skjønnende uden Tvivl, regnes efter, den Tid, da Kjøbet er fuldsluttet. skjøndt intet skriftligt Document desangaaende blev oprettet; thi Forordn. af 6te Jan. d. A. §. 33. fordrer ikke udtrykkeligen, at Contracten skal væve skriftlig, men nævner blot "Afslutningen om Kjøbet," som den Tidspunkt, med Hensyn til hvilken Kjøberen ei kan undslaae sig for at tilsvare de Forpligtelser, han ved Kjøbet har paalaget sig. JØvrigt vil det afhænge af Vedkommende at lade denne Qvæstion afgjøre ved Domstolene, saafremt de maatte ønske Saadant. (Coll. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Undertegnede ere allernaadigst befalede til at udgjøre den Comittee, som, i Overeensstemmelse med Placaten af 23de forrige Maaned, haver at bedømme de Sikkerheder, som tilbydes af dem, der, i Egenskab af Trassentere eller Endossentere af Vexler paa Hamborger Banco, attraae at erholde Suspension af Vexelgieldens Jnddrivelse. De, som maatte have noget at afhandle med Committeen, ville behage skriftligen at henvende sig til een af os. - Kjøbenhavn, den 3die December 1843. Kirstein, Norgesgaden Nr. 171. Ørsted, Frederiksberggaden Nr. 17. Herbst, Qvæsthuusgaden No. 42. Kirketerp, Nyhavn Nr. 25. Tutein, paa Hjørnet af Vimmelskaftet og Badstuestræde. (Hr. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Dr. J. L. Rasmussen er bleven udnævnt til Lector i de oritalske Sprog og Adjunct ved det philosophiske Faculter. De orientalske Sprogs Studium, som hidtil har havt saa faa Dyrkere i vort Fædreneland, kan love sig herlige Frugter af denne flittige og kundskabsrige Sproggrandskers Bestræbelser. Han er nylig hjemkommen fra en Udenlandsreise, hvor han ikke allene har studeret hos een af Europas første Orientalister, den navnkundige Prof. Tychsen i Rostok, men hvor han tillige i Wien, Paris og flere store Stæder har havt Leilighed til at udvide sine Jndsigter. Af en indfødt Araber har han i Wien lært Arabisk, hvilket Sprog han skriver med stor Færdighed, og han forstaaer derhos ogsaa Persisk. Hvor vigtige hans Jndsigter i begge disse Orientens Hovedsprog maa være for ham i det hebraiske Sprogstudium, som er hans Hovedfag, skjønner enhver, der veed, at dette Studium ikke kan udøves med sand Nytte, uden tilbørlig Kundskab om det med samme saa nær beslægtede og tillige saa rige Arabiske Sprog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Hr. Doctoren har i Efterslægtsskolen begyndt Forelæsninger over det hebraiske Sprog for endeel unge Studerende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Ligesom Gjemmesystemet i Sommer var saa almindeligt, at alle Livets Fornødenheder lode til at være reent forsvundne, saaledes er Sælge systemet nu traadt i dets Sted, men Kjøbe systemet tildeels ganske ophørt. Jngen vil mere gjemme paa noget, alle ville sælge og kun yderst saa skjøtte om at kjøbe. Man vedbliver at skrige sig hæs i Aviserne med Varer til Priser, som stikke ganske forfærdelig af mod de, der begiertes for endnu neppe to Maaneder siden. Saaledes falbyder man fra mange Kanter: Caffe til 8 a 9 Rdlr. Pd., Congo Thee til 24 Rdlr., lys Candis til 18 Rdlr., Strup til 4 Rdlr., Oliesæbe til 7 Rdlr., Spedelys til 5 Rdlr., Formelys til 5 1/2 Rdlr., Puddersukker til 9 Rdlr. Pd. &c. – Mangen en alt for frygtsom Familie, der troede at Hungersnøden var for Døren, har imidlertid forsynet sig med adskillige af disse Artikler til dobbelt, ja todobbelt saa høie Priser, og er saaledes paa en skammelig Maade bleven i egentlig Forstand narret. 1. J Anledning af et Forslag fra Stiftsdirectionen, at nedlægge det nuværende Christiansands Tugthuus, og at lade Byens Jndvaanere afkjøbe Stiftelsen dens Bygninger, for at indrette disse til Casserner for Stadens Garnison, har den 12 Nov. været Mode paa Raadhuset der paa Steder, hvor det Fornødne i denne Sag blev afhandlet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Bergen. Et af vore Skibe er sluppet løs fra Leith, og er efter 5 Dages Seilads lykkelig at riveret til Bergen d. 6te Novbr. med en Ladning Korn. Tiden.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Viborg d. 6te Decbr. Vinterens første Act begyndte her i afvigte Uge med stærk Frost, saa at Søen paa et Par Dage lagde sig, og man gik paa den. En stærk Snefog kom Natten til Fredag, og derpaa blev det Tøeveir, som lader til at ende den første Vinter. Ved Hobro faldt betydelig mere Sneend her. Veiene, som nu vare blevne ypperlige, ville nu atter blive slemme. Torve priserne ere atter stegne paa Kornvare her. Smør og Tælle er faldet noget i Priis. Oxekjødet, som er af det middelmaadige, betales her med 8 til 12 Mk. Pdt. Fersk Helt 10 Mk. Stkt., Dito Sild 10 Rd. D. C. Oelen. (Vib. Saml.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Aarhuus d. 3de Dec. Auctionen paa Scheel gik godt af for Sælgeren. Her sporedes intet Tegn til den Pengemangel, som man dog ellers i daglig Handel og Vandel synlig seer forhaanden. Alt betaltes efter den senere Tids Sædvane overdrevent, f. Ex. 20,000 Rdlr. D. for en Wienervogn, en Kareth gik i samme Priis, og solgtes dog strax efter igjen underhaanden med 2400 Rd. Avance. En nigarig Ridehest betaltes med 8000 Rdlr., og en bruun Hoppe med 10,000 Rdlr. - Sølvet blev ikke solgt. (Aarh. Av.)sal. Den tabellariske Litteratur er for Øieblikket den storerende. Tabeller over Jldsted- og Mobilieskattens Udregnelse fremkomme i Skokketal. Der lyses endog efter et sligt bortkommet Manuskript, af Frygt for, at Finderen skulde falde paa at prale med andres Arbeider, ved at udgive det i Trykken. Ogsaa kan hos Bogtrykker Breinholm faaes trykte Opsigelser paa Leieværelser paa behørig Stempelpapiir med tilhørende Kopie. De der selv medbringe Stempelpapiir, erholde det godtgjort, eller betale 3 Mk. for Trykningen. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Tirsdag Aften den 30 Novbr. havde en aldrende Mand i Nærheden af Ribe det Uheld at forfeile Veien og komme ud i Kongeaaen, hvor Man den anden Dags Morgen fandt ham i opreist Stilling siddende i Dynd, med sin Stok i den ene Haand og Pibe i den Anden. Man kunde tydelig see, hvorledes han havde arbeidet for at komme op, men Mathed og Kulde gjort Anstrængelsen frugtesløs og foraarsaget hans Død. Han efterlader sig Kone og 4 uforsørgede Børn. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
En Patriot har ved Forsøg fundet, at Soelbærblade, især de grønne, naar de tørres paa en varm Kakkelovn, knuses mellem Fingrene og blandes med andet Tobak, give smagfuld Røgtobak. S. B.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
At Litteraturen er for Tiden udsat for en ubehagelig Jndskrænkning, maa man ogsaa erfare deraf, at det Kongelige danske Videnskabers Selskab har standset med Trykningen af de i Selskabet for relæste Afhandlinger formedelst Papirets og Trykke lønnens tilsyneladende høie Priser. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Mariboe, den 9de Decbr. Ved Auctionen i Gaar i Saxkjøbing indtraf den synderlige Tildragelse, at som Auctions=Directeuren slog det første Hammerslag, nedstyrtede Overdelen af nogle Baghuse i Præste-Residenzen sammesteds. – Saaledes blev det gamle Ordsprog bekræftet, at gamle Huse pleie sædvanlig at falde i stille Veir. - Paa ovenmeldte Auction blev en Sengedyne betalt med 400 Rdlr. D. C. med Omkostninger; men er Par store Speile med Mahognie Ramme og heelt Glas betaltes kun med 800 Rdlr. D. C. - Hveden ved Skibestedet Bandholm faldt pludselig i Dag fra 160 til 120 Rdlr. D. C. Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
i Kjøbenhavns Børs den 13 December. - J Dag solgtes: Virginia Tobak 12 Rbmk. 1 s. til 8 Rbmk. 1 s. Pd., Humle 311 Rbdlr. Skpd., Talg, 7 Rbdlr. til 7 Rbdlr. 1 Mk. Lpd., hvid Havannah=Sukker 6 Rbmk. 14 s. til 6 Rbmk. 15 s., guul Dito 6 Rbmk. 3 s. til 5 Rbmk. 14 s., brunt Sukker 4 Rbmk. 10 s. Pd., lysebrun Candis. 14 Rbmk. til 14 Rbmk. 1 s. Pd., jydske Vaarsild 24 Rbdlr. 3 Mk. pr. Td., Dito 10 a 9 Rbdlr., Cardemomme 10 Rbdlr. Pd., Spedelys, 4 Rbmk. 1s. Pd., Brændeviin, 500 Rbdlr. for 30 Viertler, fiin Cardemomme 10 Rbdlr. Pd., Cancel 15 Rbmk. 8 s. Pd., Stjernannis 2 Rbmk. 1 s. til 2 Rbmk. 10 s. Pd., Svedsker, 5 Rbmk. Pd., Congo Thee 17 Rbmk. 9 s. til 18 Rbmk. (Kjøberne betale 12 PC. Omkostninger). - Bomuld 6 Rbmk. til 6 Rbmk. 12 s. Pd., Horfrø. 12 til 14 Rbdlr. pr. Td. - Specier solgtes til 35 Rbmk. – J Varehandelen hersker en Flauhed, som overgaaer al Beskrivelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Underhaanden solgtes gule Nankiner for 19 Rbmk., fiin hvid Havannah=Sukker for 7 Rbmk. Pd. Christianssund. (Skrevet i 1804; Fortsættelse, see No. 98.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
J Henseende til Stedets Størrelse og betydelige udenrigske Handel har Christiansund, ei saamange Skibe hjemmehørende, som Kjøbstæderne Søndenfields i Norge af omtrent lige Størrelse, hvortil Aarsagen er, deels at her ingen raae Materialier findes til Skibes Bygning, følgelig alt for bekosteligt selv at lade bygge Skibe, og deels fordi de irske og skotske Skibe selv afhente den Trælast og andre Produkter, som herfra udskibes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
De her hjemmehørende Skibe udføre kuns en Deel af de Fiskevarer, som afsendes til Spanien og Kjøbenhavn, og for det øvrige fragtes danske og norske Skibe dertil. Stedets egne Skibe ligger sjelden længer hjemme end een eller to Maaneder om Aaret, og forresten bestandig i Fart, saa at de aldrig overvintre her i Havnen. - Til Udgangen af Aar 1801 eide de Handlende i Christiansund, uden fremmed Rederi 17 Skibe af 527 Commercelæsters Drægtighed. Desforuden gaaer der aarlig i Gjennemsnit, 17 Jægter til Nordland efter Fisk, tilsammen 149 Læster drægtige. De bestemmes vel alle til Vaagen i Nordland, og did afgaaer en Deel af dem ved Juletid; men vanker der Skrei i de nærmere beliggende sydligere Fiske være i Fosens og Nummedals Fogderier, saa hente der nogle, som derfor ei saa tidlig afsendes, deres Ladninger. (Hand. Tid. - Forts.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Udenlandske Efterretninger. Nr. Neapel, den 30 Aug. Man har nu her en udførlig Efterretning om Pestens Oprindelse og Udbredelse paa Maltha, og de Anstalter, der føiedes imod den. J Begyndelsen af April kom et Skib med Hør og andre ægyptiske Producter fra Alexandrien, hvorhen alt nogle Maaneder i Forveien Pesten fra Constentinopel eller Smyrna var bragt. Man erfoer, at to af Skibets Matroser, og Capitainen vare døde af Pesten; det øvrige Mandskab bragtes paa Lazarethet. Først skulde Skib og Ladning været brændte, men siden blev Skibet, efter Regjeringens Beslutning, sendt, under en Krigsbrigs Leide, forsynet med nyt Mandskab, tilbage. J den Tid, Skibet var paa Maltha, laae det i en Arm af den vidtløftige Lazarethhavn ganske ene, og meer end to Bøsseskuds Vidde fra andre Fartøier, betroet til en Vagt af to Mand i en Baad. Disse gik om Natten op i Cahytten, toge, foruden nogle Penge, noget Linned og spundet Hør, og solgte det i la Valetta. Tyveriet opdagedes først ved Skibets Hjemkomst til Alexandrien, og blev Regjeringen ubekjendt, hvorledes Sygdommen var kommen til Maltha, uagtet den for Opdagelsen havde udsat en Belønning af 1000 Daler. De tyvagtige Vægtere skal med deres hele Familie være blevne et Offer for Pesten. Det første Dødsfald indtraf den 16 April hos en Skoflikker, der havde kjøbt af det Stiaalne. Først døde Datteren, saa Moderen, saa blev Manden, syg og bragt til sine Paarørende. Fra 1ste til 31 Julii døde 1595. Den 15 Junii falt 65. Fra den Tid af til 6 Aug. var Dødeligheden endnu 50 til 60 dagligen. De Pestsyge ere meest Jndfødte af den lavere Classe. Sø- og Landmagten og Krigsfangerne vare endnu fri for Smitteen, paa nogle Soldater nær. Efter Brevskriverens Mening staaer Jtalien og Steilien Fare for at smittes, saalænge Sygdommen ikke er udryddet paa Multha. Hele Siciliens Kyst berøgtes strængt af Jndbyggerne selv, kun ved Syrskus indlades Skibe, der ville forsyne sig med Levnetsmidler. (H. C.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Kjøbenhavn, den 13 December. Officielle Efterretninger fra det danske Armeecorps i Hertugdømmene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-14
Den 9de December passerede Hs. Durchl. Kanalen, og den 10de gik han til Rendsborg; ogsaa General Dornberg var gaaet over Eideren ved Kluvensick med 2 Regimenter Cavallerie, 6 Batailloner og 10 Kanoner; Prindsen stødte paa ham ved Sedstedt, slog ham, og tog 400 Mand fangne, blandt disse Prinds Gustav, af Meklenborg. Vort Tab derved var ei stort, ingen Officier dræbt eller haardt saaret.