Norske Intelligenssedler, 1808-03-25
Den Danske Regjering har med grundet Længsel oppebiet Virkningerne af det Petersborgske Hofs Omsorfor at bringe Sverrige ved mindelige Midler tilbage til dets Fælles Tarv med hele Norden, og til Grundsætninger, der udgjøre det første af de Baand, som knytte det til Rusland og Danmark. Da hin Omsorg endeligen er mislykket, finder den Danske Regjering sig ihenseende til forsat i en Stilling, der ikke længer kan tillade det at taale Uvisheden af fine Forhold til samme. Jkke kan man dølge sig hvad disse Forhold ere blevne fra den Tid af, da et troløst Overfald pludselig har revet Danmark ud af den Bane, fra hvilken det i en lang Rad af Aar ikke har tilladt sig den mindste Afvigelse. Over det af Storbritanien mod et neutralt og fredeligt Land begangne Jndbrud gjenlød allevegne fra i det hele Europa et og samme Forbittrelses-Skrig, og man ilede overalt med at bevidne den Danske Regiering den varmeste Deeltagelse. Ene det Stockholmske Hof lagttog, til Trods for de særdeles Baand, der knytte det til det Kjøbenhavnske en dyb Tavshed, og brød den endeligen blot for at fremføre de ulovligste Klager, og sine heel ilde grundede Bebreidelser, betræffende den Ulempe, der umiddelbart var opstaaet for det, ved Krigstildragelserne, som og ved de strænge Forholdsregler, som den Danske Regjering ved den voldsomme Tilstand, hvort den med eet fandt sig hensat, uomgængeligen nødtes til at vedtage, og hvilke de Fortrædeligheder og uophørlige Drillerier, som derved paadroges det fra Sverrigs Side, kun vare lidet skikkede til at lade den ophæve. Det Danske Kabinet skulde været i stor Forlegenhed for at forklare sig denne Adfærd af en Souveræn, hvi Tarv, Grundsætninger og Følelser det havde gjort sig en Fornøielse af at ansee ligesaafuldt saarede ved en Udaad, der pludseligen antændte Krigsluen i Norden, hvis det ikke snart havde havt Aarsag til at mærke at Ligegyldighed ei var den Følelse, som under denne Omstændighed har bestemt Kongen af Sverrigs Beslutninger. Den forunderlige Villighed, hvormed denne Monark bifalt, flere Uger før Stralsunds Overgivelse, at den største Deel af de engelske Tropper afgik fra Pommern, hvor de syntes kun at være ankomne, for at afvente Øieblikket til at overføres til Sjælland, og den Omhu Hs. Svenske Majestæt viste for at underrette sin Nation om, at denne Gjenindskibelse skete i Kraft af en Separatartikel i hans Overeenskomst med Storbritanien, opgav de første Kiendetegn til en hemmelig Forstaaelse, til Danmarks Skade, Disse Kiendetegn forøgedes snart. Den Danske Regjering er uvidende om Udstrækningen af de Tienester og den Hielp dens Fiender have modtaget i Sverrigs Havne. Men den har erfaret Virkningerne deraf paa en for den høist fordærvelig Maade. Det Jndtryk er let at begribe, som maatte frembringes paa den Danske Nation, ved de alskens Forstaaelser og det uafbrudte Samqvem, som Englænderne ikke have fundet nogen Vanskelighed i at underholde med Sverrig. Jngen har kunnet andet end skjælne det Krænkende for Danmark i den Fornøielse Kongen af Sverrig syntes at finde i, at være paa den modsatte Veed af Sundet Øievidne til al den Uretfærdighed og al den Overlast dette Naboland vederfoer, i de Kjærtegn og utallige Udmærkelser, der ødsledes paa Anførerne for den engelske Krigsmagt, i de Æresbeviisninger dis se paa deres Side ivrigen og brammende viste deres Sølveræns Bundsforvandte, og i den Hylding, til Hæder for Hs. Svenske Majestæt, som de Danske fra Kbhvns voldranede Krigskibe, ved Giennemgangen af Sundet, underkastedes, under selve den Fæstnings Kanoner den de skyldede deres Hilsen. Hvor lid fordeelagtigt end det Lys var, hvori disse forskjellige Omstændigheders Sammenstød nødvendigen maatte Des Begiering, har denne dog ikke at bebreide sig, at har uden Føie gjort sig et overdrevet Begreb om Udseender, dem det Stockholmske Hof, saalangt fra at gjøre sig Umage for at bortfjerne, meget meere syntes at bestræbe sig for at frembringe, nære og bestyrke saavidt det paa nogen Maade stod i dets Magt. Dog snart blev det ikke ved blotte Udseender. Den engelske Regjering var den første til at afstøre for Danmark Hs. Sv. Majestæts aabenbare fiendtlige Sindelag. En ropa kjender alt de Forklaringer denne Angivelse har medført mellem Danmark og Sverrig. Man har seet, at Kongen af Sverrig, opfordret paa den aabneste og venskabeligste Maade til at erklære sig de gan gaaende, begyndte med at ville undvige denne Nødvendighed, og at Hs. Majestæt da han paatrængtes varmere, endte med at give et skævt, tvetydigt og spottende Svar. Da dette Svar imidlertid paa en Maade syntes at medføre en Usandfærdigheds beskyldning mod England, nøiedes den Danske Regjerindermed for Øieblikket, og troede at burde dølge sine billige Besværings-Aarsager mod Sverrig, i det Haab at dette, oplyst om sit sande Tarv, og veiende med modent Overlæg Følgerne af sine Beslutninger, tilsidst vilde give efter, for de Forestillinger, som det Petersborgske Hof har gjort det, med ligesaa megen Skaansel som Taalmodighed, for at bevæge det til at opgive sine Forbindelser med Storbritanien, der aabenbare ere blevne unyttige og ubestaaelige med Nordens Rolighed, og i Særdeleshed med Danmarks Sikkerhed.