Jyske Efterretninger, 1771-11-22
Endskiønt enhver Retsindig og Upartisk let kan indsee den gode og S bekiendte Procurator Friises Hensigt med hans udi disse Aalborgs allene privilegerede Jydske Efterretninger sub Dato 13. No. vembr. tilførte, og altsaa kan være mig indifferent, saa dog, paa det denne Menneske=Ven ey skal glæde sig for meget, og den Deel af Publico, som hverken kiender den gode Friis eller mig, kan faae en Jdee om Beskaffenheden, i Henseende til min Omgang mod Ole Andersen Hiort, mældes: Bonden er ikke for Restance allene, men fordi han haver forsømt sin Gaards Drift med meget meere, af mig paa lovlig Maade bleven søgt; Det kan og skal med Vidner vorde beviist, at jeg tilbod ham under Sagens Drift, ikke cen men fleere Gange, at ville skrive med hannem til Stiftamtmanden, om, at han kunde faae Forsvar, hvortil jeg dog ikke finder mig forbunden, foruden adskillige andre Tilbudde, at jeg, paa det Stedet, ey ved hans slette Omgang skulde reent ruineres, tilbød ham 3de gode Huuse, hans fulde Jndboe, 2de Køer og 4 Bester til det eene, 2 Køer, 2 Bester og største Deelen af hans Jndboe til det andet, og ligesaa gode Tilbudde til det tredie, som er beviist. At han snart hvert Aar har faaet Laane=Korn af mig, og førend jeg fik Stamhuuset, saavelsom og siden, trokken Restancer paa sig, ja at mig aarlig hans Landgilde creditteret, og en Deel eftergivet, at jeg haver reddet ham ud af adskillige slette Sager, han var kommet i, som jeg ey har villet lade komme for Dagens Lys men nu nødes til at oplyse. Friises Paastand om de af mig udlovede 20 Rdl. er ligesaa klogtig og grundet, som hans lovende Gavmildhed mod de Fattige paa andres Regning er berømmelig: Ole Andersen Hiortes Opholdsted er mig, førend han fik Beneficium Paupertatis, og førend Friises Tilkiendegivelse, anmældet, og paa det Friis kan vide, hvor Ole Hjort logerte, var den Norske Løve hans Opholdsted. Finder nu den gode Friis at have Ret til de 20 Rdlr., behager han at forre dem lovlig. Den trodsige Jnvitation at angribe Bonden, naar det anførte om Beneficio Paupertatis og Rescriptet af 1. No. vembr. considereres, kan let af nøye Seende anatomeres, følgelig ey værd at besvare. Bonden er tidt, baade for og under Sagens Drift tilbudet at blive ved Stedet, naar han vilde stille Caution for Stedets Conservation, da han snart i alle Deele haver overtraad de en Fæstebonde og vindskibelig Beboer paaliggende Pligter, altsaa er jo Friises opregnede Fornærmelser, som tilskrives mig at have øvet imod Ole Hjort, usandfærdige, og for intet andet at ansee, end noget, han kan have forglemt at udsprede, da han truede mig med mit Embeds Forliis, og en beqvem Leilighed for ham til at skille mig ved de Penge, han ey hidtil efter Ønske har kundet. Ole Hjortes Sted er ikke bortfæstet, Bondens Kone og Bern nyde Ophold derved; og som Friis beraaber sig paa Forliig at ville indgaae, saa formoder jeg og, at han fremsætter offentlig i disse Jydske Efterretninger Propositionerne, da jeg, ligesom forhen, er villig at indgaae, hvad Ret er, og aldrig vige fra billighed; Men hvorledes den gode Friis ellers er findet imod mig, skal med det første offentlig vorde Publico bekiendtgjort, og jeg declarerer ikke at vide at have havt nogen Avindsmand udi 23 Aar, jeg haver tiene to Konger, uden denne bekiendte Perion Sr. Friis, hvem jeg undret over, at han, som vil være Alexandro Magnu liig, ey vil ligne hannem i Tænkemaade. J øvrigt tilkiendegives saavel Bonden Ole Andersen Hjort, som Procurator Friis, at Bonden frit og ubehindret maae opholde sig ved hans Kone og Børn, og vil han arbeide, skal han nyde af min Kost og Løn indtil Sagens Uddrag. Skulde ellers Sr. Friis vilde replicere videre herpaa, end at tilkiendegive Forligs Propositionerne, som af mig ere æskede, maae Publicum ikke legge mig til Last, eller fatte Mistanke til mig, at jeg ey besvarer det, men være forsikkret, at jeg skal saaledes fralegge mig mine Avindsmænds Beskyldinger, som det en ærekiær og redelig sindet Dansk Patriot egner og anstaaer. Langholt den 18 Novembris 1771. Scheel.