Aalborg Stiftstidende, 1834-10-29
Skjøndt Begivenhederne i det vestlige Europa maa give det engelske Cabinet nok at tænke paa og at udfinde Midler imod, er det dog uden Tvivl Orienten, der for Tiden leverer Stoffet til de alvorligste Betragtninger over Begivenheder, der vel ikke allerede for Øieblikket ere udviklede, men som dog neppe endnu behøve lang Tid at udvikle sig i Efter al Sandsynlighed ere Tyrkiets Anliggender først bestemte til at bringe Jordklodens største Landmagt og største Sømagt i Collision med hinanden; ligger den Collission, som Persien vil foranledige, end længere frem i Tiden, er den derfor ikke mindre vis, da det er om overvægtig Jndflydelse i dette Land, den russiske og engelske Handelspolitik ere traadte i Kamp med hinanden. Storbritaniens Bestræbelser at erholde en nærmere Communication med sine indiske Besiddelser over Land ville lykkes eller strande, alt eftersom dets Forstaaelse med Persien og Porten vedbliver at være venskabelig eller ikke. Persien, Syrien og Bokhara ere de gamle Handels-Canaler, af hvilke Orientens Rigdomme vandrede mod Vesten og berigede den. Alle Ruslands Foretagender ved det caspiske Hav, ved Kaukasus, ja endog i Tartariets Ørkener have intet andet Formaal end at forskaffe sig Nog lerne til den asiatiske Handel. Naaer Rusland denne Hensigt, saa er Englands Handel med China, omkring det godt Haabs Forbierg, tilintetgjort. Det er ikke længe siden, at de geografiske Fremskridt atter opdagede de Veie, paa hvilke de Gamle satte sig i Forbindelse med det østlige Asien. Ligesom Venedigs Vigtighed forsvandt saasnart hiin nye Ve til Ostindien omkring det gode Haabs Forbjerg var opdaget saaledes vilde den engelske Skibsfart lide et føleligt Stød, naar de gamle kortere Veie til Jndien over Land atter blev aabnede. At komme i Besiddelse af disse ældre Handelsveie imellem Europa og Asien, er for Tiden Maalet for den russiske som for den engelskrostindiske Politik. Under disse Omstændigheder var den persiske Kronprinds Abbas Mirzas Død en Begivenhed, der maatte vække, saavel Ruslands som Englands Opmærksomhed, da han havde været den fornemste Støtte for den engelske Jndflydelse. Begge Magter søgte at virke paa det persiske Hof, hver efter sine Hensigter. England virkede for Abbas Mirzas Søns Valg til Thronfølger, medens Rusland virkede for den regjerende Schachs Søn, Abbas Mirzas ældste Vroder, hvilken sidste Bestemmelse er i Medhold af Persiens Love. Enten har Englands Jndflydelse været den stærkere, eller ogsaa har den Vanrygte, i hvilket Sultanens egen Søn siges at staae, havt Jndflydelse paa Bestemmelsen, men vist er det, at Sønnesønnen er proclammeret til Thronfølger. Fra russisk Side er ikke alene for det Første ingen Invending gjort derimod, men den russiske Gesandt befandt sig endogsaa tilligemed den engelske i Thronfølgerens Sulte, da han holdt sit Indtog i Teheran. Den endelige Afgjørelse af denene Thronfølge=Strid vil man først kunne see imøde ved den nærværende Schachs Død, men at den russiske Gesandt har anvendt de Midler, han har til at bekæmpe Englands Jndflydelse, ganske til sit Hofs Tilfreshed, fremlyser tydeligen nok deraf, at Keiseren, ved nyligen at tilstille ham en Orden, udtrykkelig har anført det Held, hvormed han har virket til at knytte de venskabelige Forhold med Persien til Ruslands store Fordeel, som den Fortjeneste, han har at takke for denne Udmærkelse. De nye 1ste Efterretninger, man har i London fra Persien over Madras, lyde heller ikke gunstige for den engelske Jnteresse. Det Detaschement engelske Officerer og Soldater, som under OberstPasmore er indtruffen i Persien (see d. Bl. Nr. 158) har maattet standse i Buschire (hvor det havde erfaret Kronprindsen, Abbas Mirzas Død), fordi Prinds Hussein Ali Mirza haardnakket negtede det Gjennemmarsch igjennem den Provinds, hvis Gouverneur han er, og Hoffet i Teheran ikke besad Magt nok til at skaffe sig Lydighed hos ham. Det sees heraf, at den tidligere Efterretning, at dette Detaschement, som egentlig var indkaldt af Abbas Mirza selv, skulde være ankommen til Teheran, har været upaalidelig. Breve fra en af Officererne skildre iøvrigt det skjønne Lands Tilstand, saa sørgelig, som muligt. Uorden, Utilfredshed og Sygdom mme ere de herskende Onder. Og for at formindske disse gjøres aldeles Jntet fra Regjeringens Side.