Jyske Efterretninger, 1823-01-18
Aalborg, den 18de Januar. Vi høitideligholde i Dag vor elskede Stiftsbefasmand, Hans Excellence, Herr Geheimeconferentsraad von Moltkes høje Fødselsdag, og glæsee og saa inderlige, at vi her paa Borgerfæsten kunde see ham i Lykkens og Sundhedens venlige Skjød, Noltkenavnet har stedse for Aalborgstaden havt et skatterligt Værd. Saaledes satte dets Indbyggefor flere Aar siden hans Exellences afdøde Her broder, General Moltke, en prægtig MarmorStøtte der prunker ved Indgangen til den yndte rederiks=Kilde. Det er glædeligt for den Retskafse at være Øjevidne til at Folket ærer Dets udmær2de Store, det afgiver det skjønneste Beviis paa i man tillige ærer Guddommen, der nedlagde den e godhedsfulde Attraae, denne høie, dybe Siels deel i disse Menneskers Jndre. Hvor lykkelig kunne gsaa ansee en Stat der have Mænd ved Roeret, om paa det nøieste udøve Retfærdigheden; der sted sig som Videnskabernes ivrige Beskjærmere skee tillukke Øret for den Forurettedes Klager, el get for Elendigheden i den Armes og Forladtes Ja i Sandhed, ingen Dyd er saa væsentlig 3 fuldkommen som Retfærdighed, og de Mænd, vorlig, rigtig og upartiskehaandhæve den, kun betragte som den største Lyksalighed for en Stat. de ere Grundpillerne hvorpaa Folket bygger sin Ro 3 sit Fremtids Held, og de ere at ansee som himmelske vendinge fra Guddommen, der i sin almagtfulde Godhed søger at sprede Fryd og Lykke trindt omkring os. Stiftsstaden ærer Moltkenavnet. Ædlingen, hvis Fest vi i Dag fejre vil aldrig glemmes, saalæng Sands for det Ædle, Store og Ophøiede ikke er forsvunden i Cimbrelandette Naar han forlængst er død og vi ikke mere see ham i vor Midte, da skal Saga amed venlige Runer tolke hans Daad, og i Cypressehaven hvor han slumrer skal mangen Aftenrøde finde os forsamlet, for i stille Klager og ustrømtet Roes at bringe hans Minde tilbage. Dog vi ville eje fæste Tanken til hans Tab, thi endnu i mange, ret mange Aar, skulle vi see ham i vor Midte. Vel sætter Alderen sit ærværdige Stempel paa Oldingens Lokker, og ethvert Skridt fremad er jo et Skridt til Graven, men Manden der opflammes af alle ædle Videnskabers venlige Glorie, Manden hvis lyse Grandskerblik gjennemskuer det dybeste Mørke - ol han kan aldrig vorde gammel. En Yngling lig, skrider han sin Bane fremad, og hans Tilværelse er saa at sige evig, thi hans Minde kan aldrig uddøe i taknemmelige og erkjendtlige Medborgeres Hjerter. Hans Excellence, Herr Geheimeconferentsraad von Moltke, Stiftsbefalingsmand, Ridder af Elephanten, Storkors af Dannebrogen, Dannebrogsmand, Directeur for Øresunds Toldkammer, de Kgl., Ordeners Secretair, kunne vi fornemmelig betragte: a) Som alle Kunsters og Videnskaber. hulde Beskytter. (Hans kjerlige, opmuntrende og virksomme Omhu, skyldes Oprettelsen af Aalborg Stiftsbibliothek, der allerede giver de herligste Frugter, og som til sene Slægter vil bære Vidne om, at vor Tidsalder havde ra Mænd, der lode sig det være magtpaaliggende, at før ge for Videnskabernes Udbredelse; - som troede, at de aldrig kunne skabe sig et skjønnere Eftermæle, end Dette: at virke til Borgersamfundets høiere Siels dannelse.) Den Ulykkeliges, den Forladtes og Armes Ven. 2det er velbekjendt, hvor nedladende og godhedsfuld Hs. Excellence hører de Fattiges Anbringelser; hvor gjerne han ønsker at aftørre deres Taarer, at sprede, deres dybe Kummer, naar ikke den kolde, og ubøielige Pligt træder ham i Veien.) 3) Som sin Konges troog ærlige Statholder. (Ligesaa behagelig er det for Fyrsten, som det er lykkelig og heldrig for Landet, naar de første Embeder ere besatte af Mænd, der have Velvillie og Kjerlighed for Regentens befalinger, og Attraae efter at opfylde dem til Statens timmelige og evige Lykke.) Gid Himlen da fremdeles opfylde Hans Excellen, ces Hjerte, med de samme blide, menneskekjerlige Følelser som hidtil! Da skulle vi stedse saa længselfulde see nærværende Fest imøde for at kunne fejrden med Ærefrygt og Taknemlighed, - og i det v. ønske Himlen beskjærme vor naadige og dyrebare Konge og Dronning, samt vor kjere Fædrenebye, skulle vi tillige erkjendtlige tillægge: Længe leve vor elskede Moltke!