Norske Intelligenssedler, 1796-12-28
Bekiendtgiørelser: Ædle Norske Patrioter! Jugen, som kiender patriotiske Følelsers Jld, tør vente, at Kilden til vore Bestræbelser for et Universitets Oprettelse i Norge skal formedelst hiint mislyrkede Forsøg være udtømmet. Fædrenelandets ømmeste Viinner seer med Rørelse paa hverandre; den ene spørger den anden, skal da Sagen dermed være hendød, Ney, Ney, ædle Venner, det anstaaer ey retskafne Normænd, at undfalde en saa god Sag. Vores oplyste, Vores kloge, Vores retfærdige Regjering har ikke modsat sig Norges billige Ønsker og retmæssige Paastand om et Universitet, undtagen i Betragtning af saadanne Mangeler, som vel for det nærværende Øyeblik ere uovervindelige, men som dog nødvendig maae vige for den næsten skabende Magt, der ligger i den forenede Anvendelse af ædelMod, af klog Plan og af den frugtbare Tiid. Lader Os endnu en Gang, just i tilstundende, Christiania Markeds Tiid, høytidelig samles! Det er at haabe, at den værdige Hr. Raadmand Moestue eller en anden af Stadens patriotiske Jndvaanere indrømmer Os de fornødne Værelser, hvilket Han eller Den vilde være af den Godhed betimelig i Jntelligentz Seddelen at bekiendtgiøre, samt Tiden dertil at bestemme. Proponnenten anseer det som et værdigt Hovedmaal for denne Samling at giøre Begyndelse med patriotiske Gaver til Norges voxende Universitets Fond. Det være Proponenten tilladt ey allene at haabe Nøgles foreløbende Biefald men endog at forene disse Nogles Jdeer ved et venligt og ærbødigt Vink til en i dette Møde ønskelig Fremgangsmaade, som svarer til Gienstandens Majestæt og dette patriotiske Selskabs Værdighed; 1) Selskabets Vert vilde behagentlig være betænkt paa at have en Pulpet og nær hos samme nogle Stole i Beredskab paa et beqvemt Sted i Værelset. 2) Den eller De, som ved denne vigtig Leylighed vil holde Taler, behager forud at stille sig ved Talestedet. Skulde det ikke betimelig være afgjort imellem Talerne, hvem af dem der ske tale først, afgiøres det strax ved at trække Nummer, som til den Ende maatte ligge færdige. 3) Naar Selskabet formodes at være samlet, tager det med værdig Taushed Plads i en halv Cirkel omkring Talestedet. 4) Enhver af Talerne, som har nogen Plan at forelægge Selskabet, oplæser den ved sin Tale med hvilken den rimeligviis staaer i Forbindelse. Enhver anden af de Mødende, som enten har en Plan at forelæse eller ogsaa blot vil sige Selskabet sin Mening om Sagen, stiller sig, om det end kuns er for nogle faa Øyeblikke, ved Pulpeten; thi Selskabets Agtpaagivenhed maae have en Middelpunkt. Spørsmaalene vil formodentlig blive a. Med hvilken Forbeholdenhed for Givere eller Arvinger skeer Donationerne? b. Hvor høyt skal den indsamlede Fond være stegen, naar Regjeringens Myndighed atter reclammeres til Universitetets virkelige Oprettelse, c. Hvem skal imidlertid have Direktionen over Norges voxende Universitets Fond, d. Hvad Løn skal Cassereren have, c. Hvor stor Caution skal han stille, o. s. m. Ved dette første høyst vigtige Skridt vindes: 1. En Grundvold for Hoved Hensigten. 2. En ey ubetydelig Penge-Resource her i Landet for de Norske Eyere. 3. Et Levebrød for en værdig Mand med Familie. Modsigelser opklare men ey rokke vor Patriotisme! Give Gud, at Udfaldet maatte svare til Proponentens varme Ønsker for det saa inderlig elskede Norge, Christiania den 26de December 1796. N: V: Til Efterretning kundgiøres herved, at Andreas Aamodt afgaaer fra Slots-Udrideriet til næstkommende Nye-Aar og at i hans Sted er antaget Andreas Busch boende i Aggers-Gaden. til hvem altsaa enhver, som er forsynet med Frieskyds-Pas og tilkommer frie Befordring herfra Byen, ville fra benævnte Tid henvende sig. Christiania den 27 December 1796. P: Bukier.