Jyllandsposten, 1838-05-28
Atter ere Jyllands udkaarne Mænd traadte sammen for at raadslaae om Landets vigtige Anliggender, og atter har Kongen betroet mig det ærefulde Kald at overbringe Dem hvad han har at meddele Dem, og igjen af Dem at modtage saavel de Meningsyttringer, Kongen har forlangt af Dem, som hvad De ellers kunne ønske baaret frem for Thronen. Jdet jeg nu skuer hen over Forsamlingen, savner jeg ikke saa af de Skikkelser, der mødte mit Øie, da jeg sidste Gang stod paa dette Sted. Vel har Livets og Dødens Herre ikke bortkaldt Nogen af Dem, der her vare forsamlede i 1836. Men Nogle have ophørt at besidde saadan Eiendom, der efter Loven for Stænder Jnstitutionen er fornøden for her at tage Plads, og end Flere have af forskjellige andre Aarsager seet sig ude af Stand til at møde i denne Forsamling. De Fleste have i at give Slip paa saadan Hædersplads kun givet efter for Nødvendigheden, og have end, som det synes, Enkelte uden en tvingende Aarsag trukket sig tilbage, saa har dette upaatvivlelig sin Oprindelse fra en vel overdreven men dog høist agtværdig Beskedenhed, der har bragt dem til at sætte deres egen Dygtighed saa lavt, at de meente at gjøre vel i at rømme Pladsen for Andre. Det er vistnok almindelig erkjendt, at Forsamlingen med nogle af de Udtraadte har tabt fortrinlige Kræfter, der havde gjort samme udmærket Tjeneste, og hvoraf den fremdeles havde kunne love sig betydende Bistand; og i dem alle have Vi - thi jeg tør vel tælle mig med til Deres Samfund - tabt forstandige og retsindige Medarbeidere. Men idet vi af gandske Hjerte beklage disse Tab, kunne vi dog overlade os til det velgrundede Haab, at de Mænd, der nu indtage deres Pladser, ville vide at give Erstatning. Jeg skal ikke tillade mig at pege hen paa de Enkelte, hvis Evner, hvis Kundskabsforraad, hvis virksomme Gavnelyst er mig personlig bekjendt; men hos Alle, som den offentlige Tillid har kaldt til det hæderlige Kald, der her skal oves, kan man gjøre Regning paa det sunde, klare Blik, den Fædrelandskjærlighed, den troe Hengivenhed til Kongen, den sindige Frimodighed, der udmærker det Folk, til hvis bedste Mænd de maae regnes. De Anordninger, hvortil de Kongelige Udkast blev Dem forelagte, da De sidst vare forsamlede, ere nu størstedeels udkomne. De ville i de fleste finde Forandringer eller Tilføininger, hvortil Deres Raad har givet Anledning. Det maa være Dem en tilfredsstillende Følelse, at see disse Frugter af Deres Bestræbelser, og det ikke blot med Hensyn til det Enkelte, som De have udrettet, men i Særdeleshed fordi der gives Dem en ny Forviisning om den Betydning, den Jnstitution allerede har erhvervet, som De bleve udkaarne til at sætte i Liv og Virksomhed. Det var ikke forgiæves, at Kongen kaldte sit Folk til Raads; det har viist, at det var i Stand til at give gode sunde Raad, og Kongen har viist, at han med Opmærksomhed lytter til disse. De ville af hvad der allerede tidligere er bleven offentlig meddeelt have erfaret, hvor nøiagtig alle de bemærkninger, som Stænderne have fremført ved de dem forelagte Lovudkast, saavel de mere som de mindre indgribende, ere blevne overveiede. Selv hvor de ikke ligefrem ere blevne fulgte, have de dog jævnlig givet Anledning til nærmere Bestemmelser eller Forandringer i Udtrykkene, hvorved de Betænkeligheder, som bleve udtalte, ere blevne hævede. Ved at overskue det Hele ville De klarlig see, hvor meget Kongen har agtet den Mening, som hans troe Provindsialstænder have udtalt, hvor meget det har ligget ham paa Hjerte at bringe Lovene i den muligste Samlang, med de almindelige Ønsker og Forestillingsmaader; De ville uden Tvivl og finde, at i de enkelte Tilfælde, hvor Stændernes bemærkninger ere blevne uden Følge, har Kongen derfor havt vigtige Grunde, og jeg tør troe, at De ikke mindre i disse Tilfælde end i de modsatte ville erkjende Lovgiverens Omhu for Landets Bedste. Sikkert ville De og erkjende, at Deres Mening og Raad ikke har gjældt mindre end Deres Brødres paa hiin Side det lille Belt, hvilke dengang bleve stedede til først at lade deres Stemme høre saaledes som De nu Af de to Dem i Udkast forelagte Anordninger, som ikke endnu ere udkomne, gaaer den ene ud paa at ordne en saavel for Statsindtægterne, som for Handel, Søfart, og al Slags Vindskibelighed sær vigtig Afgift. Denne Anordning vil snart komme for Lyset, og De ville i den uden Tvivl finde nye Beviser paa den omhyggelige Pro velse og villige Opmærksomhed, som Kongen har skiænket Deres Raad og bemærkninger. Den anden Anordning, der kun var af underordnet Vigtighed, havde endnu ikke været forelagt Provindsialstænderne for de danske Øer. Af den Kundgjørelse, hvormed Kongen, idet han bevidner sin naadige Erkjendelse af den Jndsigt og det priselige Sindelag, som De havde lagt for Dagen, har meddeelt Dem en samlet Underretning om Resultaterne af alle de Betænkninger og øvrige Andragender, som De ved Deres forrige Samling indgav, ville De erfare, hvorledes ogsaa de Bønskrifter, som De have bragt for Thronen, ere blevne prøvede af Landsfaderen, og at mange af Deres Begjæringer ere gaaede i Opfyldelse, deels ved endelige Foranstaltninger, som i Overeensstemmelse dermed allerede ere truffne, deels ved Lovforslag, som efter Deres Ønske ere blevne udarbeidede og nu ville blive Dem forelagte til yderligere Overveielse. Naar enkelte af Deres Petitioner enten aldeles ikke eller ikke i deres fulde Strækning ere blevne opfyldte, saa er det dog ikke fordi Kongen jo heelt vel har erkjendt Værdien af de Grunde, hvorved de have været fremkaldte; men andre vigtige Betragtninger, som Kongen selv i hiin Bekjendtgjørelse har antydet for Dem, have stillet sig i Veien for Deres Ønsker. Nogle af disse Betænkeligheder vare dog af den Beskaffenhed at de kun for Øieblikket ikke tillade Ønskets Opfyldelse; dette vil derfor vel til en anden Tid kunne faae Følger. Den store Mængde af Arbeider, som Stændernes Petitioner have fremkaldt, har gjort, at nogle faa, hvorpaa der dog har været lagt virksom Haand, ikke endnu ere komne saavidt, at de allerede have kunnet været Kongen forelagte til Prøvelse; men dette vil dog i det mindste for en Deel kunne skee saa betimelig, at De endnu, medens De her ere forsamlede, ville faae Leilighed til at tage dem under Overveielse.