Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-10-12
Adskillige Beboere paa Landet, der eie Steder, hvorved der er store vidtløftige Bygninger til Familier udenfor Bondestanden, ja endog ofte til flere end een Familie, saa at Værelser forhen kunde bortleies, men hvilket i denne Tid ei er at opnaae, beklage sig meget over de store Brandtilskud, der i de seneste Aar ere fordrede. De indsee meget godt, at de maa finde sig i at betale disse Tilskud, saalænge de have saa mange eller store Bygninger, hvis Taxt er høi, og der indtræffer mange Brandskader, som fordre store Udbetalinger af Asseurancekassen; de gyse allene ved den Tanke, at hvis dette Uheld ramte dem, bleve de satte i megen Forlegenhed og udsatte for meget Tab, siden der ei udbetales noget af Asseurancen, inden der stilles Caution for, at der skal blive bygget for ligesaa meget, som der udbetales, og at altsaa ei mere erholdes godtgjort, end der opføres Bygninger for. Deels er det meget vanskeligt i denne Tid at erholde slig Caution, da alle Formuende ere blevne nødte til megen Forsigtighed, og naar saadan Caution ei erholdtes, fik de ei noget at begynde at bygge for, deels indsees let, at naar der, efter nærværende Tids beskaffenhed, som nøder Alle at indskrænke sig, kun bygges det høist Nødvendige, og Rummene paa den meest beqvemme Maade benyttedes, vilde, efter nuværende Priser paa Materialier og Arbeidsløn, vel neppe mere end den halve Taxt opnaaes af det, de forrige Bygninger ere asseurerede for, og altsaa vilde ei heller mere blive udbetalt, uagtet de i mange Aar havde betalt det aarlige almindelige Paalæg og de store Tilskud af den hele derpaa nuhavende Taxt. Der siges vel, at naar de igjen erholde det nødvendige Huusrum, bør ei forlanges mere, og at, hvis hele Asseurancesummen blev udbetalt, uden at der skulde bygges forAlt, vilde det let friste til, at der sattes Jld paa, for at vinde; men disse Grunde forekommer dem ei aldeles tilfredsstillende. Den Jndretning, hvorved flere forene sig om, at forsikre hverandres Bygninger for Jldskade, synes ligefrem at indeholde den Forpligt, at godtgjøre all den Skade, der ved Jld paaføres dem, naar det ei kan overbevises dem, at de selv forsætlig have foraarsaget samme, uden at det vedkommer Forsikringsforeningen, om, eller hvormeget, de istedet opbygger, eller hvortil den Sum, der udbetales, anvendes; det er jo de afbrændte Bygninger, der ere forsikrede, og ikke de tilkommende. Nye Bygninger maa jo paa ny taxeres og forsikres, hvis dette ei skeer, faaes jo ingen Godtgjørelse for dem, om de forinden afbrænde. Den Skik, ei at udbetale mere, end der bygges for isteden, vil i disse Tider for det meste medføre Tab baade for Eiere og Panthavere, fordi der var en Tid, at der paa Landet, især i Omegnen af Hovedstaden, opførtes mange og store Bygninger, som egentlig ikke behøvedes til den Jord, som havdes dertil, forhøiede altsaa disse Bygningers Taxt Forsikringssummen, og derfor maatte aarlig betales baade det almindelige Paalæg og de senere store Tilskud, nu ere disse Bygninger ei i saa høi Værd ved Kjøb og Salg, men de fleste Eiere, de nemlig, der ei have kjøbt i den seneste Tid, have kjøbt Stederne dyrt, tildeels fordi derved var slige store eller vidtløftige Bygninger, og Panthaverne have ligeledes taget Hensyn dertil. Afbrænde nu slige Bygninger, og der ei opføres saa mange eller store isteden, saa at mindre udbetales af Asseurancesummen, taber dog virkelig baade Eier og Panthaver, da Eiendommen derved bliver forringet og taber al Udsigt til at erholde Tabet erstattet, dersom faste Eiendomme, med store Bygninger igjen skulde stige i Priis. Udbetaltes derimod hele Asseurancesummen, og Eier og Panthaver bleve enige om at bygge for mindre, havdes Erstatning i det Besparede. Frygtes der for, at de høje Forsikringer paa Bygninger skulde friste Nogen til at sætte Jld paa dem, for at vinde, synes det at maatte være rigtigere, at lade alle forsikrede Bygninger omtaxere, hvilket jo burde skee hvert 10de Aar, men neppe er iagttaget, i det mindste ikke i alle Egne. Ved at mistænke Alle og derefter tage Forholdsregler, kan muligt ni og halvfemsindstyve redelige Eiere og Panthavere paaføres Bryd og Tab, for at afholde den hundrede Uredelige fra at begaae en Ugierning, og tør man vel for Alvor paastaae, at dette Middel hielper? Hvad Nytte kan Staten, eller Asseuranceselskabet have af at de Brandlidte ere nødsagede til at opbygge Bygninger, som nu ere unyttige for dem, Vilde det ikke være bedre, om de, som sligt Uheld ramte, kunde bygge mere occonomisk, og anvende de besparede Penge, der dog virkelig ere deres Eiendom, til Jorders bedre Dyrkning eller andre nyttige Ting, som afkastede Fordele, istedenfor at unyttige Bygninger koste flere Reparationer aarlig, Der siges ogsaa, at de, der troe, deres Bygninger ere for høit taxerede til Forsikring, kunne forlange dem omtaxerede; men deels er dette forbundet med Omkostninger, deels kunde det blive bebreidet dem af Panthavere og Familie, og deels er det uvist, hvor meget mindre Taxationen vilde blive, saalænge Bygningerne vedblive at være store eller vidtløftige og ere vel vedligeholdte; thi det er nok ikke efter disse Tiders Sælgepriser at Taxten skal sættes, men efter hvad ligesaa store Bygninger nu ville koste at opbygge, Forskjellen mellem Gammelt og Nyt fraregnet. En retskaffen Eier, der altsaa ei vilde forsøge at formaae Taxationsmændene, som vel heller ikke lode sig formaae, til at taxere anderledes end de burde vilde derfor maaskee erholde ubetydelig Nedsættelse, som ei lønnede de derpaa anvendte Bekostninger. Til Slutning et Spørgsmaal: Naar isteden for afbrændte Bindingsværks Bygninger opførtes Enetage solide grundmurede Vægge og Skorstene, fra Grunden lige op, hvilke da ikke kunde brænde eller nedfalde, om end alt øvrigt afbrændte, og Eieren altsaa vilde staae egen Risico for disse, og alene lade taxere det Brændbare, vilde man da indvillige dette, eller skulde han nødes til ogsaa at forsikkre de ubrændbare Mure, og derfor aarlig betale Paalæg og Tilskud, uagtet Asseurancen ingen Risico staaer derved, Det maa tillige bemærkes, at saalænge Brandtilskuddene vare moderate, bekymrede faa Eiere sig om, hvor høit deres Bygninger vare taxerede, da Udgiften derfor ikke var stor, og de stundom kunde bortleie noget; men siden de aarlige Tilskud begynde at stige saa betydeligt, føle de sammes Byrde. Det vilde derfor være ønskeligt, om Kon dige herom vilde meddele deres Tanker, for at oplyse Mængden, der ei indseer det Nyttige i Alseurancens Fremgangsmaade.