JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Jndenlandske Efterretninger. Provindsial: Aviserne meddele nu Efterretninger om de Høitideligheder, der paa forskjellige Stæder have fundet Sted i Anledning af Hs. Majest. Kongens Fødselsdag. - Paa Postgaarden i Slagelse var Bal. Over Bordet bleve to Sange, forfattede af de Herrer v. Brink-Seidelin og Rector Withusen, afsjungne. Det dramatiske forenede Selskab glædede Lemmerne i Byens Fattighuus ved passende Tillæg af Levnetsmidler og Forfriskninger. - Ved Høitideligheden paa Gymnasiet i Odense holdtes Talen af Hr. Adjunct Jørgensen. Hos Hs. Excellence Hr. Generalen og Stiftbefalingsmanden, ved stort Bal paa Raadstuen, Souper og Bal i den ældste Klub og i private Kredse, samt af det Franckske Skuespillerselskab feiredes Dagen. - J Aarhuus var om Formiddagen stor Militairparade. J Selskabet Polyhymnia fandt om Aftenen en Høitidelighed Sted, som aabnedes med den kronede Nationalsang, hvorefter Hs. H. Hr. Dr. Biskop Birch, Command. af Dannebr., besteg den opreiste Talestol, og fængslede Tilhørernes Opmærksomhed ved en saare skjøn Tale. Efter Talen opførtes en Cantate, forfattet af Hr. Adjunct Blache. Selskabet forsamlede sig derpaa til et festligt Maaltid. Efter Maaltidet var Bal. – J Ribe forenede Klubselskab var Bal og Aftenspiisning. Den colossale Christus-Statue, som er bestemt for Frue Kirke og der skal opstilles istedet for en Altertavle, er nu halv færdig fra Thorvaldsens Haand, og beundres af alle Kiendere, der have seet samme. En Eleve af Thorwaldsen, den unge Freund, som nu i nogle Aar har arbeidet i hans Konstværksted, har forfærdiget en Mercur, som roses meget. Architecten Pontoppidan har leveret en Tegning til en stor Bygning, som har vundet meget bifald. Maleren Hillerup opholder sig endnu i Rom, men Jensen var afvigte Sommer i Florents. Dronninggaard, med tilhørende 600 Tdr. Land, skal nu bortforpagtes paa 10 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Archidiaconus C. Harms Portrait er stukket i Kobber af Prof. Bollinger, efter L. Hansens Original i Oliefarve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Den i Skilderiets forrige Numer omtalte Obligation paa 2300 Rbd. N. V., med Prioritet i en Gaard i Odense, er ikke bleven betalt med 37 Rbd. pr. 100; men, hvad der maa forekomme Enhver forunderligt, hele Obligationen solgtes for 25 Rbdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Odense, d. 1 Februari. Jgaar Eftermiddag kunde her sees en Jldebrand paa Landet østlig for Byen, som nu erfares at have været i Vester Kiærbye, Agedrup Sogn, hvor 2 Gaarde og 3 Huse, tilligemed 2 Køer, i Hest, en Kalv og 6 Faar brændte. Jlden skal være opkommen hos en Jndsidder fra en Kakkelovn, hvorfra den udbredte sig i Skorstenen og over hele Gaarden saa hastig, at Manden maatte med forbrændte Hænder opgive Forsøget paa at redde Kreaturene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Officererne og Mandskabet paa de i November hertil ankomne to danske Orlogsfartøier vare friske og vel, men begyndte at blive sygelige iland. Af Vestfarere vare Capitain Floer, Farrer og 4 andre ankomne til St. Croix.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Etatsraad og Ridder Christen Pram var født den 4 September 1756 i Guldbrandsdalen, hvor hans Fader var Foged. Han deponerede 1772, blev 1782 Fuldmægtig i Oeconomie og Commercecollegium, 1786 Sopasskriver og Archivar samt Secretair ved den da oprettede Postcasse Pensionsdirection, og 1812 Deputeret i Commercecollegiet. Til Justitsraad udnævntes han 1802, 1810 blev han Ridder af Dannebrogen, og 1811 Etatsraad. Da i Aaret 1815 Commercecollegiet blev forenet med Generaltoldkamret, fik han sin Afsked, og blev siden udnævnt til Toldforvalter paa St. Thomas Han havde gjort adskillige Reiser for Regjeringen, f. Ex. 1798 til Bornholm, for at undersøge Steen kullene, og 18046 til Norge, for at undersøge Fiskerierne. J vor Litteratur har han virket i en Række af nogle og fyrgetyve Aar, baade som Publicist, Cameralist og Digter. Hans Hovedværk som Digter er Stærkodder, et Digt i 15 Sange, 1785, og det skiønneste af hans mange mindre Poester: Emilies Kilde, Kbh. 1782. Af Skuespil og Syngespil har han leveret otte, hvoraf Serenaden, Ægteskabsskolen og Brønden have gjort meest Lykke paa Skuepladsen. Hans sidste, hidtil uopførte, Stykke var Drømmeren, Skuespil i 3 Acter. Han har vundet fire Præmier: 1779 det skjønne Videnskabers Selskabs første Priis for Heroiden Philippa til Erik, 1787. Landhuusholdningsselskabets 3die Guldmedaille for en Afhandling om en Huusmoders Pligter, 1793 den anden af de tre Præmier, Regjeringen havde udsat for en Afhandling om Nationaldragt, og 1796 den første af de af et Selskab i Christiania udsatte Priser, for Undersøgelsen om en Høiskoles Anlæg i Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Af forskjellige Tidsskrivter var han saavel Udgiver som Medudgiver. Maanedskriftet Minerva udgav han i Forening med Rahbek 178589, og allene 1790-93, Handelstidenden, tildeels i Forening med Fr. Cramer, fra 178287, og Borgervennen, i Forening med flere, fra 1796-1804.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
J Aaret 1817 lod han udgaae en Anmeldelse om en Udgave af hans samtlige Skrifter, men Tidsomstændighederne syntes ikke at være hans Foretagende gunstige. Jngen af vore Digtere har arbeidet i saa heterogene Fag, som han. De tørre Videnskabers Dyrkelse, langt fra at sløve ham for Musernes indbydende Vink, syntes tvertimod ofte at opflamme hans digteriske Begeistring. Man skulde næsten anseet det for umueligt, at den kolde, nøiagtige Beregner af Statens Gavn eller Fordeel ved en Nationaldragts Jndførelse, eller af Danmarks Befolknings Tilvært, var Philippas ømme Digter, eller Stærkodders varme Skiald, eller Ægteskabsskolens lunefulde og vittige Forfatter. Hvor almeenyndet han var, saaes ved den Afskedsfest, som i Kjøbenhavn ved hans sidste Afreise blev givet, og hvor Statens ypperste Mænd kappedes om at bevidne ham deres Høiagtelse. Han var fyrrig og ofte opblussende, som man kan tænke sig en ægte Guldbrandsdaler, men af Hjerte og Sindelav ædel, og sine Venner tro indtil Døden. Hans Navn vil leve, saalænge der gives dansk Tungemaal og dansk Literatur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Blandede Efterretninger. Hidtil er intet Skib kommet den nordre Brede nærmere end paa 81 Grad, og den vestlige Længde end paa 113 Sr. En Belønning af 5000 Pd. St. er nu udsat for den brittiske Undersaat, der naaer den 130 Sr. Længde fra Greenwich i den nordlige Polarcirkel; 10,000 for Opdagelsen af Nordvestpassagen i det stille Hav 1000 Pd. for Opnaaelsen af 83 Sr. N. B., og ligesaa meget for hver Grad fra 84 indtil 88.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Da det engelske Parlament har nedsat Præmien fra 20,000 til 10,000 Pd., saa sluttes deraf, at man med temmelig Vished synes at troe, at Parry's Expedition vil opdage Nordvestpassagen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Som et Beviis paa Frugtbarheden af Kaniner, der nu spises almindeligen i Engelland, anføres følgende, som bogstaveligt sandt: En eneste Vildthandler i London sælger ugentligen i Gjennemsnit 14,000 Stykker. - Han gjør Contract med Foermændene, og betaler 11 Pd. St. for 100 Stykker, det vil sige, ugentligen 154 Pd. St. Maaden, hvorpaa han igjen bliver af med dem, er denne: han har 150 Udsælgere, der, hængende paa Stange, bære dem omkring i Husene, hver Morgen gives de dem paa Credit, og næste Dag, naar de bringe Skindene tilbage, gjøre de Afregning, og faae nyt Forraad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Sir Thomas Gresham, der har ladet opbygge den Kongelige Børs i London, var Sønnen af en fattig Kone, der henlagde ham paa Marken, hvor en Dreng, lokket did af en Faarekyllings Piben, reddede hans Liv, og denne Omstændighed foranledigede ham til at sætte en Faarekylling i sit Vaaben, hvilken endnu den Dag i Dag sees som Veirhane paa Bygningen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Det er ikke umærkeligt, at den store Astronom Herschel ligner Tycho Brahe deri, at han har sin Søster Caroline som Deeltagerinde i videnskabelige Sysler, og Newton deri, at han er ugift, og i en høi Alder nyder en god Sundhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Kjøbenhavns Børs, d. 6 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1s. Obligationer (med Renter fra 11 December 1821) 74. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 2den Februari 1820) 97 a 97 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) ell. 122 1/2 a 123 Rbd. Sedl. pr. 100. Rbd. r. S. - Norske Rigsbanksedler 12 a 125. Svenske Sedler 69 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-05
Hs. Majest. Kongens høie Fødselsdag den 28 Januari, festligholdtes af Øresunds Klub i Helsingøer ved et glad Middagsmaaltid, hvorved følgende Sang blev afsjungen: Hæv dig til Stjernerne sublende Lyd Af Danmarks Fryd! Festligen gjenlyde Skjoldungens Land! Højt runge gamle Codaniske Strand! Viig, Kummer og Mismod, tie, Avind og Naa Paa Frederiks Dag. Stiig, Glæde, du Himmelens Datter, herved Med Venskab og Fred! Skue Dine Danske, højt fryde de sig Fredrik, ved Dig! Konge saa ædel, saa mild og saa god Dit er vort Hjerte, vort Liv og vort Blod, For Dig flammer Luen saa reen og saa varm J trofaste Barm; For Dig toner Glædens beggeistrede Sang Ved Bægernes Klang, Danmarks de frugtbare Sletter beboe Friehed og Roe. Ej trykke Lovens velgjørende Baand, Scepteret hviler i faderlig Haand. Gaae, Ulykkens Søn, gaae med freidigste Mod Til Danthronens Fod! Der skjenker dig Kongens huldsalige Rost Haab, Glæde, og Trøst. See, trindt om Oprørs forfærdende Lyn Skrække vort Syn Throner hist vakle - de synke i Gruus Fast stander Oldenborgs ældgamle Huus! Højt kneiser den herlige Stamme saa hold Mod Stormenes Vold, Thi Troeskab og Kierlighed vogte dens Fod Og fast er dens Rod. Ja, den skal blomstre til fjerneste Old Stammen saa hold: Cimbrer, Tentoner i lykkelig Roe Under dens vældige Skygge nu boe, Højt raabe de alle af trofaste Bryst Med jublende Lyst: Vor Fredrikvor Fadertroelske vidig Amtsigne vi dog, Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Nyeste ilderie af Kjøbenhavn. og 800 ROORosNittende Aargang. No. 12. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 9 Februari 1822.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Den danske Skueplads. (Fortsættelse, see forr. No.) Allerede et Aar førend Roses Død mistede Skuepladsen en anden udmærket Skuespiller, fra den Holbergske Skole, Hortulan, hvis Spil altid bar Præg af Natur og Sandhed. J Slutningen af det Sørgedigt, Rahbek skrev over ham, hedder det: "Jeg denne simple Gravskrivt sætter: Stor var han, stor ved Roses Side, Og Rose æred ham. Smagen for Operaen vaagnede nu igjen forAlvor, og da man i Landet ingen stor Componist havde, saa henvendte man sig til en Udlænding. Naumanns Ny havde udbredt sig over hele Europa, og maaskee den Omstændighed, at Gustav III. (1776) havde ladet ham componere til sin Fødselsfest den store Opera Amphion, og til det nye stockholmske Theaters Jndvielse (1780) Operaen Cora, og siden Gustav Vasa, ikke bidrog lidet til, at man ogsaa i Danmark henvendte sin Opmærksomhed paa ham. Man lod ham componere Musik til en af Jomfrue Biehl forfattet kjedsommelig Opera, Orpheus og Euridice, der i sin Tid, især paa Grund af Musiken, gjorde overordentlig Lykke paa Skuepladsen, men som Heiberg med Rette har paroderet i hans Michel og Malene. Et fra den poetiske Side bedre Arbeide, med Musik af Nan mann, den forhen anførte Opera Cora, blev adskillige Aar derefter ogsaa opført med stort bifald. Til at udføre Hovedpartierne i disse og lignende Operaer havde man især Rosing, Musted, Saaby, og Jfr. Møller (den nuværende Mad. Frydendahl), Jfr. Morthorst, (Mad. Dahlen, Mad. Preisler og Jfr. Winther. Hvad Rosing var, som Skuespiller, er noksom bekjendt. En skjøn Figur, et Par talende Øine, en indtagende Anstand udmærkede denne i alle Henseender sande Konstner. Men
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Af danske Skuespildigtere fremtraadte i dette Tidsløb nogle, hvis Arbeider gjorde Lykke. J de Dage henlaae de indleverede Stykker hos Directionen, uden at denne var forbunden til at meddele Forfatterne deraf nogen Underretning. Paa denne Maade opsamledes de ideligen indleverede Stykker til en saadan Mængde, at man besluttede en Renselsesfest, hvorved det skulde bestemmes, hvilke i denne Dynge kunde fortjene at opføres. Ved en saadan Renselsesfest valgtes Forvandlingerne af P. A. Heiberg, og Negeren, af Pram. Forfatteren af det første opholdt sig den Gang i Norge, og formodede mindst, at hans Stykke, der havde ligget saalænge, vilde blive antaget. Man undlod ikke at bringe Ewalds fortræfselige Sørgespil: Balders Død, det første paa Dansk i Jamber forfattede Drama, paa Skuepladsen, men uden synderligt Held. Ewald syntes at være kommen et halvt Aarhundrede for tidligt, og Mængden kjendte endnu saa lidet til den gamle nordiske Gudelære, at den hellere vilde see Orpheus vandre omkring i Underverdenen, og Solens Dyrkelse i Peru, end Oldnordens Helte og Guder og Halvgader fremmanes af deres Grav. For Musiken indtraadte en ny og gunstig Periode med J. A. P. Schulzs Ankomst til Kjøbenhavn og Ansættelse som Capelmester (1787). Hans første Opera, Aline, blev snart Nationens Yndlingsstykke. Strax efterat han i denne havde givet os en Forsmag paa hans inderlige og følelsesfulde, men dog simple Composition, indtraf 1790 en Nationalbegivenhed, der i høi Grad maatte forøge den Yndest, han allerede havde vundet. Kongesønnens Formæling skulde ogsaa høitideligholdes paa Skuepladsen, og Th. Thaarup forfattede i dette Øiemed et Syngespil Høstgildet. Aldrig havde Omstændighederne mere forenet sig om, at opflamme en Digters, især en saa varmtfølende, som Thaarups, Begeistring, end paa den Tid. Fædrenelandet havde nydt halvfjerdesindstyve Aars uforstyrret Fred; Bonden havde faaet sin Frihed; Negeren seet sine Lænker brudte; Oplysningen gik frem med Kjæmpeskridt, og med den Landets Flor og Held, Dannerflaget var agtet og æret overalt, alle Hjerter vare glade og havde Grund til at være det. J et saadant Øjeblik behøvede en fædrenelandsk Digter kun at røre Harpens Strenge, og den fandt Gjenklang i Folkets Hjerte. Schulz's henrivende Toner smeltede snart sammen med Thaarups vel valgte Ord, og paa denne Maade maatte en nydelig Jdyl gjøre et Jndtryk og en Lykke, som den under andre Omstændigheder neppe vilde gjort. Schulz's yndige og lette Melodier bleve snart almindelige, og Sange, som Nye fyldte skjøn Sigred, Navnløs Salighed, En Time før Middag hørtes fra Østersøens Bredder indtil Nord cap synges og nynnes i Borgen og Hytten. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Nogle Bemærkninger over Ordet Jordmoder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Gjendrivelse af Dr. Gottsches Svar(Fortsættelse; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Efter at have tilladt mig denne lille Digression fra de grammatiske Punkter, tager jeg mig den Frihed, at drøfte Hr. Dr. Gottsches øvrige Bemærkninger. Det næste grammatiske Punkt angaaer Doctorens Regel i hans theor. Veiledn. Pag. 36.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Jndenlandske Efterretninger. Løverdagen den 2den Februari fandt i Regentskirken Universitetets aarlige Høitidelighed Sted i Anledning af Hs. Majestæt Kongens høie Fødselsdag, ved hvilken Leilighed Universitetets Rector, Hr. Etatsraad, Professor G. Wad, Ridder af Dannebr., talte om vor Konges Fortjenester af de physiske Videnskaber. Han oplæste derpaa Bedømmelserne over de i forrige Aar indkomne academiske Priisskrifter, og bekjendtgjorde de Studerendes Navne, som havde vundet Præmie. Talen endtes med Bøn til Gud for Kongen, det Kongel. Huus, Landet og Universitetet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Jndbydelsesskriftet var forfattet af Statsraad og Professor Thorlacius, Ridder af Dannebr. og indeholdt en tilforn utrykt islandsk Saga, om Egill, Lehnsmand paa Bornholm under Knud den Hellige. - De, som tilkiendtes de academiske Præmier, vare i Theologien, F. L. Steenberg, Studiosus Theologiæ, i Medicinen. N. C. Møhl, Studiosus Medicine, i Historien. R. J. Henrichsen, Studiosus Philologiæ, i Philologien, F. C. Olsen, Candidat i Philosophien. Accessit erholdt i Lovkyndigheden En, som vilde have sit Navn fortiet, og i Philologien J. N. Madvig, Studiosus Philologiæ. Skielskiør, den 29 Januarii 1822. Hans Majestæt Kongens Fødselsdag blev, som sædvanlig, celebreret her i Byen, med al den Høitidelighed, Stedets Leilighed tillader. Om Morgenen ved Daggry forkyndte Kanonskud Dagens Solennitet, og fra den Tid varede det danske Flag paa Gammeltorv indtil om Aftenen Kl. 7 Kanonerne igjen tilkjendegave, at det af Borgerklubbens Direction foranstaltede Bal tog sin Begyndelse. Ved den Soupe, der under dette Bal fandt Sted Selskabets Locale, udbragte Stedets Byefoged, efter at hele Selskabet havde istemmet en af Hr. Professor Finn Magnusen i denne Anledning forfattet hiertelig, kraftfuld og skiøn Sang, en Skaal for de to i Danmark uadskillelige, Kongen og Fædrelandet, der blev ledsaget af det danske Løsen og et med almindelig Begeistring flere Gange gientaget Vivat. Ballet continuerede derefter til Klokken 7 om Morgenen, da Selskabet adskiltes, oplivet af de varmeste Tillids- og Hengivenheds Følelser for Kongen og det elskede Fædreland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
De Fattige bleve, som sædvanlig, om Middagen den 28de Januarii glædede med et Maaltid varm Middagsmad, der tilveiebragtes ved frivillige Sammenskud af Byens Jndvaanere. Viborg, Kyndelmissekende, der sædvanlig pleier at melde sig med Snefog, har i Aar været ledsaget med frygtelig Orkanstorm af Sydvest.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Den begyndte Natten til den 2den Febr. Kl. 11 og vedholdt, under gruelige Vindstød, enkelte Tordenskrold, Lynglimt og Regnbygger til Kl. 6 Morgen. Det skylregnede derpaa hele Løverdagen, samme Aften reiste Stormen sig endnu heftigere og vedholdt uophørlig hele Søndagnat. Under Stormens forfærdende Hvinen og Brølen, faldt der i Viborg, foruden mange Tagsteene og Plankeværker, og et straaetagt Udhuus. En stor Skade tog desuden Vasen ved Broen over Viborg Søe, da Vandet bortskyllede et Stykke paa hver Side af Broens Søndre Deel, i den Grad, at den aldeles ikke med Heste eller Vogn kan passeres for Øieblikket. Selv Gaaende kan det kun med Livsfare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Byfogeden i Ribe har, i Anledning af to vidtløftige Forhør, der nyligen ere blevne holdte angaaende et paaklaget Overfald og Angreb paa Told- og Consumptionsbetjenterne der i Byen, under deres Embedspligters Udøvelse, hvoraf han maa befrygte, at saadant høist lovstridigt Forhold mueligen kunde gribe videre om sig, ladet, overenstemmende med Forordn. af 1 Febr. 1797, §. 96, Alle og Enhver advare, ikke at lægge de patrollerende Told- og Consumptionsbetjente Hindringer i Veien i deres lovlige Embedsforretningers Udøvelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Den danske Handel paa Vestindien er endnu, som bekiendt, anseelig, og havde før Krigen naaet en meget betydelig Høide. Jkke allene fra Kjøbenhavn, men ogsaa fra andre danske og norske Havne blev der udsendt Vestfarere. Denne Handel var efterhaanden steget saa meget, at der 176 udsendtes 62 Skibe, og 1782 endog 246; men siden gik dette Antal ned igjen til 91. Der gaves de Aar, da disse Skibe hiembragte 20,000 Fade Sukker og 7 til 8000 Fade Rom. Men siden Freden 1814 har Tilførslen betydeligen formindsket sig. Man kan antage, at der nu udsendes, især fra Kjøbenhavn, 30 til 40 Skibe aarligen. - Hovedbefordreren af denne Handel i Danmark var den fortjente Kjøbmand Andreas Bjørn, som lod fylde og gjøre be bolig den efter ham opkaldte Plads paa Christianshavn. J hans Tid gik aarligen kun et Skib til Vestindien, men han bragte det ved sine Bestræbelser saa vidt, at der 1750, da han døde, aarligen blev udsendt herfra tolv Vestfarere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Jngen Kjøbmand havde forhen ladet bygge saa mange Skibe, som han
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Blandede Efterretninger. Maaden, hvorpaa Grækerne skjule deres Rigdomme for de ligesaa gjerrige, som dovne Tyrkers Øine, er, efter en nyere Reisendes Beretning, følgende: Vi spadserede ved Havbredden, mellem de høie med Ruiner bedækkede Klipper, da pludseligen liflige Harpetoner lode sig høre. Vi saae os omkring, vi nærmede os, vi fjernede os igien; kort, Tonerne syntes at komme ligesom fra Luften, og gjenløde vidunderligen fra Fjeldene. Fast besluttede at udgrunde denne Hemmelighed, valgte vi en smal Fodsti, og stødte uformodet paa en Græker, som vort Skibs Proviantering var overdraget til. Meget glad ved at have truffet os, søgte han at formaae os til at følge med til hans Landhuus, der, som han forsikkrede, laae ganske nær. Virkeligen stode vi der ogsaa snart omgivne af en høi Muur, vi smuttede igjennem en liden Dør, traadte ind i en stor, med Orangetræer beplantet, Gaard, og bleve omsider førte ind i en prægtig Sal. De kostbare Tæpper, de herlige Møbler, de store Speile, de zirlige Spille uhre. Alting røbede Smag og Rigdom. Vi satte os ned paa Divanen, hvorfra man havde Udsigt til en nydelig Hauge. Vor Vært klappede i Hænderne, og der bragtes Piber og Caffe. Han gjentog dette Tegn, og et Forhæng af Guldbrocade aabnede sig. Nu traadte to nydelige Pigebørn paa 12 til 16 Aar, hans Døttre, ind i Gemakket med Bagværk. De syntes lidt blye, men tabte intet derved i Yndighed. Snart forlode de os, og morede os med det fortræffeligste Lyrespil. Disse vare de Trylletoner, vi hørte forhen, nu havde vi paa eengang opdaget Hemmeligheden. Næsten en heel Time hørte vi paa dem med stor Fornøielse. Endelig vendte vi ved den indbrydende Nat tilbage til Byen. Saaledes vide Grækerne at skiule deres Rigdomme i det Jndere af deres Huse: det eneste Middel til, ikke uophørligen at være udsatte for Udsuelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
J Warburg gives et orthopædisk Jnstitut, der er det eneste i sit Slags i Europa. Stifteren, og Forstanderen deraf er den duelige Jnstrumentmager Heine, som har opfundet adskillige nyttige Maskiner og Bandager for Syge, hvis Ledemode ere forvoxne, brukne eller krogede. J Jnstitutet optages Skjævhalsede, Skrutryggede af forskjellig Art, og andre Vanføre. Med Mange anstilles Helbredelsesforsøg, og med ikke faa ere de lykkedes. Jnstitutet er i en Kongel. Bygning, har 27 Værelser for de Syge, foruden Leilighederne for Oeconomen, en Hauge, et Værksted &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Paa Messen i Frankfurt am Main lod Hr. Deggler i afvigte Aar see et Loppecabinet. Lopperne forrette her Trældyrs Arbeide. En Postcariol, en Munitionsvogn, ladet med Canoner, trækkes af disse Smaadyr, ligeledes bæres af dem en Bombemorteer, en Bærebør, og Spanden i en Brønd drages af en Anden, formedelst Hjulværk, i Veiret. Hine Gienstande ere af Guld og Sølv, og, som man let kan forestille sig, saa fiint bearbeidede, at deres Mekanisme neppe er synlig for et ubevæbnet Øie. Loppens Muskelkraft er saa stor, at den, efter Degglers Beregning, er istand til at trække en 25 Gange saa stor Byrde, som forholdsmæssig den største Hest. Tallet af de Ceylonesere, der ere Engelland, underkastede, udgjør 1 Mill. Mennesker, men Statsindkomsterne beløbe sig dog ikke til mere end 300,000 Pd. St. Regjeringen maa tilskyde 1/2 Deel for at kunne dække Statsudgivterne. Jndførelsen af Kokopperne forøger Befolkningen paa Ceylon, thi førend deres Jndførelse døde aarligen. saare mange af de naturlige Kopper.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
J Skriftet Lettre de Mr. C. L. de Haller 3 sa Famille &c., Paris 1821, fortæller dette Medlem af det souveraine Raad i Bern", som han paa Titelen kalder sig, sine Grunde for hans Overgang fra den protestantiske til den catholske Bekiendelse. Han forsikkrer, at han allerede siden 1808 har været Catholik i Hjertet, og kun Protestant af Navn. Reformationen kalder han en Revolution, som i sine Grundsætninger, i sine Følger og Midler var det fuldstændige billede af og Forløberen for vore Dages politiske Revolution. Han havde endnu i 1818 ikke bekiendt sig til den catholske Kirke, fordi han haabede, at det fjerde Bind af hans Theorie om den naturlige Selskabsorden vilde gjøre mere Virkning, naar det kom fra en tilsyneladende Protestants Haand. Han antager som afgjort, at uden oprigtig Tilbagevendelse til den catholske Religion og Kirke, er ingen Lyksalighed paa Jorden.