JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1780-09-25
Mandagen d. 25 Sept. førstkommende bliver udi NB. Wroue Præstegaard holdet offentlig Auction over afgangne Sal. Hr. Holms Efterladenskaber, som bestaaer af en komplet Jndboe af alle Slags, en deel Udbesætning og levende Kreaturer, samt den Sal. Mands smukke Bogsamling, meest gode Theologiske og vel conditionerede Skrifter. Conditionerne blive de Lysthavende samme Dag bekientgjordte forinden Auctionens Begyndelse. Til Creditorernes behagelige Efterretning meldes: At en Skiftesamling er berammet strax efter Auctionen er tilendebragt, om nogen derved maatte have noget at erindre, da Stervboen ei formaaer noget lovlig Proklama at udstede. Daugberg Præstegaard d. 8 Sept. 1780. Bagge Friis.
Viborger Samler, 1780-09-25
Tirsdagen den 3 October førstkommende, bliver NNB. - paa Lagaggergaard i Them Sogn, Silcheborg Amt, holdet Auction over bemeldte Gaard, som staaer for Hartkorn, Ager og Eng 8 Tdr. 1 Skp. 1 Fkr. 1 Alb., og Skov 1 Tdr. 6 Skp. 2 Alb., samt en Deel der værende Løsøre, bestaaende af Tin, Kaaber, Messing, Jernfang, Sengeklæder, Træeboeskab og Trævahre, et 8te Dags Uhr, en Dragkiste og en Kakkelovn, Bliktøi, noget Tømmer, en Vogn og andet Gaards=Redskab, nogle Gedder og en Hest, alt afgangne Hr. Major Friedenreichs Stervboe tilhørende. Auctionen begyndes om Formiddagen Kl. 9 slet. Schanderborg den 6 Sept. 1780. Müncheberg.
Viborger Samler, 1780-10-02
VIBOREER. OMLER. Mandagen den 2 October. (Fortsættelse af No. 39.) Hed Kaagning blodgiøres Trevlerne, og Sa ten, som allerede er uddraget, tiener ligesom den endnu øvrige, som lettere kan udbringes af Trevlerne, til Legemets Næring. Jo yngere et Dyrer, jo meere har det af den samme, og de tamme besidde meere af disse nærsomme Safter end de vilde. Kaagt St. Kiød, Kiød er i Almindelighed, i sær naar man tager Suppen dertil, nærsommere, end stegt. Skal man altsaa altid agte det bedre end det stegte, Dette ville følge, naar den eneste Hensigt var at befordre Legemets Næring, og man vilde deraf giøre Slutning, at Bønderne maatte være meget fornuftige, hvilke kun til store Høitider spise Steeg, dersom det ikke saavel havde Fornødenhed og Mangel, som Dyden til Grund. Hvor mange Menneskeer gives ikke, som spise blot af Sædvane, uden at Legemet havde nogen nye Næring fornøden, da de meget meere maatte være bekymrede for at unddrage, det samme, for derved saavel at forebygge Blodfylde, som en overmaadig Fedme? Lad disse Folk spise Steeg, men intet uden Steeg, dette vil være fordem en virkelig Hunger-Cur. Dog tør man ikke troe, at det ene Slags Kiød er lige saa god til denne Brug, som det andet. Det Vilde er lettere at fordøie, end det Tamme, og det lettere, som har lidet, end det som har meget Fedt, hvorfor det fede Svinekiød skikker sig for ingen, uden for den, som har en god Mave og stærk Arbeide, i det mindste maa andre Personer sær maadelig betiene sig deraf. Kunsten har søgt at komme Naturen til Hielp, og bemøiet sig ved Tilsettelse af visse Ting, som ikke egentlig kunne kaldes Spise, i det de lidet eller intet bedrage til Legemets Næring, at gjøre Maden behageligere og sundere. Alle disse Ting pleie Lægerne at kalde Kryderier. Da man bestandig betiener sig af dem ved Spiser, er det billigt, at vi tage dem i Betragning. De lade sig inddeele i 3 Classer; thi de ere enten suure, eller saltartige, eller egentlig saa kaldte Kryderier, (alcaliske Salte, naar jeg undta undtager Sennep og nogle Urter, forekomme ikke ved Spiser). Man kan vel ikke negte, at Kiødsupper, og i sær Geleer, som tillaves af Slange=Kiød, og hører iblandt de Jtalienske Deelicatesser, ere beqvemme til at avle alcaliske Salte, men i dette Fald er det Sagen, hvad der ved Forraadnelse eller Gjæring, lader sig udbringe af Spiser. At man ved Salt forstaaer en Ting, som opløses i Vand og naar man tager det i Munden, gjør en Smag, er af NaturLæren bekiendt. Denne samme inddeeler Salte i suure, lundagtige og Middel=Salte. Det beste Middel at kiende et Salt, er vel Smagen, og den, som eengang har smagt noget suurt, den veed hvad man derunder forstaaer. Hvor Smagen ikke vil være tilstrækkelig, betiener man sig af andre Hielpemidler, hvorhen i Særdeleshed hører, at et suur Salt bruuser med et Luud=Salt. At hiint farver Viol=Syrup rød, og dette grøn da Middel=Saltet giør ingen af Deelene. Disse Salte ere fremdeeles enten faste eller flygtige, det er, saaledes beskaffne, at de lettelig i Luften forvandles til Dunste og forflyve, eller de giøre det kun overordentlig ved en alt for stor Varme.
Viborger Samler, 1780-10-02
Da de endelig ogsaa i Henseende til det, horaf de beredes, ere forskiællige, saa kunde man derforuden endnu inddeele dem i Salte af Dyreriget, Planteriget og Steenriget, efterdi der i denne Hensigt virkelig findes en Forskiæl imellem dem, og et Middel=Salt, som er tilberedt af et Dyrs Safter, besidder andre Egenskaber, end det, som man har tilberedt af Planterne, eller opgravet af Jorden. Salte af Steenriget og Planteriget ere bekiendte nok, men at de ogsaa lade sig tillave af Dyrene, viser ikke alene Hvad jeg her har sagt om Qvæder, det gielder og om andre indsyltede Frugter, som ere suure og sammentrækkende.
Viborger Samler, 1780-10-02
Af den Beskrivelse, som jeg har givet over suure Ting sees videre, at samme maa være Folk, hvis Blod er tilbøielig til Hede og Hidsighed, langt tienligere, end dem, hvis Blod er af en vandagtig og slumig Beskaffenhed, hvilke have langt meere Aarsag at klage over Frost end Hede. Syre og Sliim, ere hinanden saa nær beslegtede, at denne ikke lettelig fattes, naar hiin er tilstede, i det man ikke kan negte, at suure Sager have en Kraft at fortykke Safterne i det menneskelige Legeme. Man maa derfor lade et cholerisk Menneske ofte bruge Sallat og suure Spiser som et ham tienlig Lægemiddel, hvilket man negter en Phlegmaticus formedelst hans Legems Beskaffenhed. Ogsaa i Henseende til Alderen maa Nydelsen af suure Sager indrettes forskiellig. Man holder for, at den er diende Børn skadelig, og ikke uden Aarsag; thi deres fleeste Sygdomme komme af en Melk, som er sammenløben og bleven suur i Maven, og kan vel Syre afgive et Middel mod Syre? Ligesaa holder man det for usund at nyde Melkmad og suure Ting tillige, endskiønt Faren er ikke saa stor, som man gemeenlig indbilder sig; thi hvo veed ikke, at en liden Erfaring kan give en Læge, som just ikke er vant at legge sine Ord paa Guld=Vægten, og ikke gjør Forskiel imellem Sandsynligheds Grader, Leilighed til at sige mangfoldigt: Man har seet, at Eddike og andre suure Ting, naar de komme til Melk, gjøre, at Melken sammenløber, man har deraf sluttet, at dette og maatte skee i Maven, naar suure Spiser og Melk nydes paa hinanden, den, og man uddrager deraf, jeg veed ikke hvad for Følger af Melk Aarernes Forstoppelse, en corrosidisk ædende Skarpheds Frembringelse og andre Farligheder. (Resten følger.) Nyeheder.
Viborger Samler, 1780-10-02
Dødsfald. Heri Byen den 26 September Niels Agerlund Raadstue Betient.
Viborger Samler, 1780-10-02
Aarhuus Borsdagen den 22 September.
Viborger Samler, 1780-10-02
Udgaaede: Tolder Mønster, Kiereste og 2de Børn til Stubbekiøbing, de 2de Brødre Smidt fra Horsens, Fellum fra Aarhuus; 27 Dito Pastor Muller fra Søebye, Consumptions Forvalter Ranzau Sehested fra Thisted, Jens Bech fra Aarhuus til Kiøbenhavn, Apotheker Høst og Jomfru Berg fra Aarhuus til Callundborg.
Viborger Samler, 1780-10-02
Jndkomne: Forpagter Winderslef fra Callundborg Ladegaard, Organisten fra og til Randers.
Viborger Samler, 1780-10-02
Landstinget, Onsdagen den 20 Sept. 1780.
Viborger Samler, 1780-10-02
Paadømte Sager. Hr. Cancellieraad og Proc. Gierulff, anordnet Actor imod Arrestanten Jøden Phillip Nathan J hvor vel der findes mange beviisliggjordte store Formodninger imod den arresterede Jøde Phillip Nathan, at han upaatvivlelig maa være skyldig udi det hos Jens Larsen i Vorup d. 16 Junii 1779 forøvede Penge Tyverie, efter Angivelse 110 til 11 Rdr., har han dog ikke vildet bekiende eller tilstaae samme, fordi han kunde vide sig sikker, at det ei var mueligt, at overbevise ham Tyveriet saa nøie, som efter den allernaadigste Danske Lov kan gielde og ansees for fuldkommen Beviis, og paa den Grund alene, undgaar han at lide Tyvs Straf, Men foruden dette befindes han at være en fremmed tydsk omstreiffende Jøde, som ingen Kongelig Leidebrev haver, og naar det ene med det andet, samt hans Forhold i et og alt betragtes, saa haves største Føie til at kiende og dømme, som ogsaa hermed skeer saaledes: At bemeldte Phillip Nathan bør arbeide ved Kiøbenhavns Fæstning udi 6 Aar, og de hos hans men Hos nem befundne faae Penge, samt Hest og Ridetøi komme til Afdrag udi de paa denne Uformuende anvendte Omkostninger. Det øvrige manglende udreedes af Amtet efter vedkommende Øvrigheds foregaaende Approbation, da den indstevnte Dom saaledes er ved Magt kiendt. Læs hertil Landstings-Ordenen for dette Aars September, Maaned.
Viborger Samler, 1780-10-02
Ulykkelig Hændelse. J Mandags Morg. d. 18 Sept. Kl. 8 opkom i Hasseriis Bye, som hører til Budolphi Sogn, en forskrækkelig Jldebrand, som begyndte i den syndre Ende af Byen, hos Huusmanden Jens Svendsen af Sohngaardsholms Gods, formedelst den vedvarende store Tørke og det haarde stormende Veir af Sydost adspredte Jlden sig i en Hast paa 16 forskellige Steder, saa der saaes forud at der ikke kunde blive nogen Redning for den beste Deel af Byen, om der endog havde været de allerbeste Brand Anstalter; Paa en Tiid af halvanden Time afbrænde te 22 Bøndergaarde og 35 Gadehuuse, af hvilke de sex ligge til Sognepræsten, deriblandt var tillige Skolehuuset, saa der nu af denne store Bye er intet tilbage uden alene 8 Gaarde og 11 Huuse. Vel kom der saasnart det kunde skee, en Sprøite fra Restrup, og 3 fra Aalborg, men Mangel paa Vand og Tønder at føre det udi, gjorde at disse kunde ikke udrette videre end at dæmpe Jlden hvor den var begyndt og forebygge at Jlden et skulde angribe den næste Gaard neden for Vinden, da der, om Vinden havde vendt sig, ingen Redning havde blevet for den øvrige synderste Deel af Byen. Faa af de Forulykkede fik noget reddet, deres indavlede Korn og Forring med videre, som det betydeligste, blev alt opbrændt, og som de fleste vare, da Jlden opkom, i Marken og næsten ingen uden aleene Koner og Børn hiemme, saa var det ikkun lidet og ubetydeligt hvad hver i sær fik bierget. - En Huusmands Kone, der laae Liig, blev opbrændt, og Jens Bystrups Enke, Maren Hansdatter 70 Aar gl. derfor et halv Aar siden var flyttet der til Byen, blev qvalt af Jlden paa Gaden, da hun var kommen ud af Huuset. med en Dyne i Haanden. Ulykken er større end den kan beskrives, og en almindelig Nød, Jammer og Klagen opfylder den heele Bye, nu Vinteren staaer for, og en 300 Mennesker af Smaa og Store ere blevne huusvilde og satte i de allerynkeligste Omstændigheder.
Viborger Samler, 1780-10-02
Tillæg.)Hr. Chrond, hvor og derom. 16de 2 a en Ottende, Tillæg Aargang. 2. til den Viborger Samler No. 40. So Mandagen den 2 October 1780. 9de, Sko, Ordenene, Sned
Viborger Samler, 1780-10-02
Bekiendtgiørelse. udi Dangberg Bye i Halds Amt, er den 26 Aug NB. U. sidst ved Døden afgangen Christen Jensen Mønsted, hans Stervboe er derefter tagen under Forsegling, Registering og Vurdering; Thi bliver herved, foruden ved lovlig Proclama, indkaldet, saavel bemeldte Afdødes samtlige Arvinger, Myndige og Umyndige, de sidste ved Værger, at møde eller møde lade, til 6te og 12 Uges Dagen, som er den 6 November og 18 December førstkommende, deres Ret at iagttage, som og hans Debi= og Creditorer, de første deres Gield til Stervboen at betale, og de sidste deres tilgodehavende at anmelde, saaledes ligitimeret som Loven efter død Mand befaler. Og bekiendtgiøres det tillige, at bemeldte 6 November Kl. 9 slet Formiddag, bliver foretaget Auction over den Afdødes Efterladte i bemeldte Daugberg Bye, hvor, naar Auctionen er forbie, 6te Uges Dags Forretning bliver foretaget, men 12te Uges Dags Samling, som og de paafølgende, paa Halds Amts=Contoir. Viborg, d. 25 September 1780. F. Hauch. PM.
Viborger Samler, 1780-10-02
Skiftet efter afgangne Billedhugger Hendrich Jensen Hørning i Seerup, som i lang Tiid har staaet under Opsættelse, bliver til endelig Slutning, om muligt, foretaget udi Stervboen i Seerup den 18 October førstkommende, som herved til alle Vedkommendes Efterretning 3de gange udi den Viborg Samler bekiendtgiøres. Allinggaard den 20 Sept. 1780.
Viborger Samler, 1780-10-02
Paa Velbr. Hr. Fischers Vegne som Skifteforvalter Peder Müller.
Viborger Samler, 1780-10-02
Da jeg er kommen i Erfaring, at nogle slettænM.eende, og egennyttige Gemytter har funden Fornøielse udi, at bringe min Hr. Principals Viine i Desrenomee, ikke alene ved at laste dem og beskylde dem for suure og fordærvede, men endog adskillige Steder paa Landet angivet deres slette Vine at være kommen her fra Kielderen, omendskiønt de Folk aldrig endnu har faaet 1 Potte fra min Haand; Saa anmodes herved mine Velyndere, at de ikke fatter nogen Troe til slige falske udsprede Rygter, da de kan være forvisset om, at vorde fremdeles som forhen betient med gode Vahre og billige Priser, og for Resten overlader jeg til alle honette, at bedømme saadanne Folkes Foretagende. Kühlmann. Viin=Kypper hos Hr. Etatsraad Kirketerp i Randers. Hvor 1 a 2 Drenge af skikkelig Education, der havde lært noget Latin, været til Confirmation og har Lyst paa et af Kiøbenhavns Apotheker at lære Pharmacien, paa gode Vilkaar, kan blive antagne, anvises her fra Bogtrykkeriet. Nogle Sneese Skippund extra got Rigsk reen Hamp og Pas O. Hamp fra første Haand, og et anseelig Qvantum got Dansk Korn-Brændeviin paa Oxhovder, bliver solgt paa Auction næstkommende 19 October om Formiddagen Kl. 10 udi Hr. Peder Obels Gaard i Schive, saavel i smaa som store Partier, efter Liebhaveres Leilighed. De fordeelagtige Conditioner til denne Auction, saavelsom Vahrene, kan paa Forangende faaes til Eftersyn hos velbemeldte Hr. Obel.
Viborger Samler, 1780-10-02
Da Kiøbmands Enken Mad. Margarethe Larsdatter Møller, som levede i uskiftet Boe efter hende, sidste afg. Mand Thomas Møller, den 23de Maji sidstleden her ved Døden er afgangen; saa indkaldes herved Arvingerne efter fornævnte Afdøde, saa og Stervboens Debi= og Creditorer, at melde dem her i Skive ved Skiftesamlingerne, som holdes i min Gaard den 2den Januar, og 3die Februar. 1781. Skive d. 30 August 1780. O. Selmer. en Skiørte, som forstaaer hvad han bør, og af skik N. Skelig Opførsel, tillige kan regne og skrive godt, og derfor kan fremvise gode Attester, søger Condition hos et Herskab som Skiørte, og anvises fra Bogtrykkeriet.
Viborger Samler, 1780-10-02
De beskyldninger, som Magistraten i Viborg den 12 August dette Aar udi Samleren No. 23 har gjort over mig, ligesom jeg skulle have hindret Skiftets Fremme efter min Sal. Broder Major Frantz Friedenreich, og ved Forbudde hindret Auction over hans Stervboes tilhørende med videre, deres selvgjorte og behagelige Udtryk. Erklæres herved for aldeles urigtige og usandt; men derimod er det en Sandhed, at skiønt bemeldte min Sal. Broder aldrig har været Eiere af Kiersholm Hovedgaard, underliggende og der forefindende Besætning m. v., hvilket den af min Sal. Fader imellem ham og os hans 2de myndige Sønner, under 16 Sept. 1771, oprættede Convention i Almindelighed, og i Særdeleshed ved 7de Post, tydelig viser med disse Ord: Skulle een af mine Sønner ved Døden afgaae uden at efterlade sig Livs Arvinger, eller Hustrue, staaer det mig frit for, enten jeg vil tiltræde den Deel, ham nu er overdraget, og selv som Eiere dirigere eller overlade det til min efterlevende Søn, paa den Maade forhen er meldet, se. da at svare 1500 Rdlr. aarlig Saa har dog Magistraten gaaet ind paa Kiersholm, registeret, vorderet, og beseglet, brækket mine Dørre, og i min Fraværelse anmasset dem alt, hvorved jeg saa got som blev gjort huusvild og aldeles udsat fra Raadighed over mit eget, hvilket jeg anseer for saa meget meer fornærmende og ubillig, da min Sal. Broder Major Frantz Friedenreich døde længe før vores Sal. Fader, og jeg overlever dem begge; vel tilstaaes, at jeg i mine svage Omstændigheder, og da disse Dødsfalde paa hinaden hastig indtraf, paa en Tiid, jeg var langt borte ved mine andre Godser, og Original-Conventionen fraværende uden Provinsen, feilede i min Correnspondence desangaaende med Magistraten, hvorpaa de egentlig bygger deres begyndte Anlæg paa Kiersholm; men jeg lod notarialiter under Tilbud af deres Reisers Erstatning, Correspondencen tilbage kalde, som eeneste Arving efter min Sal. Fader, med Protest mod videre Behandling, ved bemeldte Gaard og Gods af uberettigede. Sligt har fundet mig beføiet til vedkommendes Efterretning, i Anledning forberørte Avertissement, og som den, der ellers har en virkelig Kapital paa over 14000 Rdr. tilgode i min Sal Broders Stervboe, om hvis Betaling det ingenlunde skal fortryde mig, at Magistraten i Viborg og de indkaldede med hinanden delibrerer, at bekiendtgiøre uden at tage Deel i noget ud konstlet Forhold til Stervboens Skade, hvilken beskyldning jeg lader retournere paa et bedre passende Sted, hvor Skifteforvaltere tydelig nok vise at være Parter. Sønder Wosborg i Riber Stift den 9 Sept. 1780. C. L. Friedenreich.
Viborger Samler, 1780-10-02
Af min Gaard i Veirum Bye paa Veien til Ran NB. der, er den 21 September sidst bortløbet 2de Sviin, det erne en stoer Soe 2 Aar, med nogle store sorte Pletter, det andet een Soegriis et halv Aar, ligeledes med sorte Pletter og klippet tvende Steder paa Ryggen imellem Børsterne; begge disse Sviin vare vel fødte og vrad, søgte derfor efter Aarne. Saavidt som jeg har kundet, spørge, har de begge været i Viborg d. 22 dito, og er gaaet ud af Skottenborg Port, men siden vides ikke hvorhen. Hvem samme tvende Sviin kunde opdage, eller derom give Efterretning, ville behagelig melde det til Hr. Kiøbmand Søren Sørensen i Viborg, som derfor giver en god Findeløn. Veirum d. 23 Septemb. 1780. Hans Kielgaard.
Viborger Samler, 1780-10-02
Da jeg agter i Vinter, at give Underviisning i Jordemoder Videnskaben, 1 Time daglig, naar jeg er hiemme, saa ville de Borgerkoner heraf Byen, som have Lyst og Beqvemhed til at lære denne saa brugbare, som høinødvendige Videnskab, melde sig hos mig jo før jo hellere, og i Følge den Kongelige allernaadigste Forordning af 30 November 1714 først fremvise et Skudsmaal fra deres Siele-Sørgere om et gudeligt og skikkeligt Forhold, og at de i deres Christendom tilfulde ere informerede; Ligeledes bekiendtgiøres dette for de Herrer, Proprietairer, som maatte ønske at see den store Mangel paa duelige Jorde Mødre paa deres Godser afhiulpne, om de vill beetiene sig af denne Leilighed til at lade et eller fleere duelige Subjecter undervise, de da ville behage med det første derom med mig at corespondere. Viborg d. 1 October 1780. Rogert M. Dr.
Viborger Samler, 1780-10-02
Siden mit Bogtrykkeries Oprettelse fra 1773, til dette Aar 1780, ere hos mig trykte følgende, deels fremmed, deels eget Forlag, som alt faaes her for hosføiede Priser.
Viborger Samler, 1780-10-02
11. D. M. Luthers liden Katekismus, med Huustavle og Sententser samt nogle Tillæg. i Materie 8 s. og indbunden. 12. Spørgsmaal til samme, som Degne og Skoleholdere bruge ved Catechisation, hvorefter de Unges Kundskab kan prøves, og for anførte Catechismus i sin rette Jndhold destobedre fattes, 8 s., indbunden 13. F. Astrups 7 Prædikener over nogle af de sædvanlige. Erangeliske Texter til Høimesse som en Prøve, 188. og heftet. 20 sk. Omskrivning og Forklaring over D. M. Luthers liden Catechismus, 8 s. i Materie, og 12 s. indbunden. 15. Alb. Sadolins Sørgetale over Mad. Usia Catrine Hee, Hr. Raadm. Dyssels Kone, paa Trykpap, heftet 24 s. 16. P. Hansens Tale ved Kongens Fødselsfæst d., 29 Jan. 1777, holder i Skanderborg, 8 s. heftet. 17. M. Fostes, en Læreres Samtale med sine Confirmatioons=Børn om den hellige Nadveres værdige Brug, tredie Oplag, 8 s. heftet.
Viborger Samler, 1780-10-09
Disse ærværdige Matroner, hvis graae Haar som oftest er den eneste Grund til alle Fortienester, ville ufeilbar ryste Hovedet, naar de høre disse Forslag og med megen Veltalenhed vise, at jeg har taget feil, hvorved alting ville lobe ud derpaa Eddike er ikke sund, og det har fra gammel Tid af været brugelig, at man har indgivet fornemme Folkes Børn nogen til Afforring, naar Kopperne har grasseret. Jeg ærer Alderdommen, og vil altsaa vogte mig for at indvende noget herimod. Hvad jeg her har sagt om Kopperne, at suure Ting, i sær Viineddike er et sikker Bevarings=Middel, det gielder og om andre anstikkende Sygdomme, og man kan efter mine Tanker i saadanne Omstændigheder ikke gjøre bedre, end at man drikker et Glas Rhinsk Viin, eller tager en Skeefuld Viineddike til sig.
Viborger Samler, 1780-10-09
J den unge og mandlige Alder komme fast alle Sygdomme af alt for heftige Bevægelser og en alt for stærk Valling i Blodet. Suure Sager, som moderere denne Valling, kunne altsaa sikker nydes i denne Alder. Men naar Alderdommen nærmer sig, bliver man nødt til igjen at indskrænke deres Brug, noget, efterdi de kun maatte fortykke Vædskerne endnu meere, hvilke desuden i den tiltagende Alder ere saa meget tilbøielige til at fortykkes. De suure Safter af Frugterne, hvortil i Særdeleshed henhører Citronsaft, ere ikke nygtige, og befordre derfor ikke saaledes den umærkelige Uddunstning, Hos ning, som de, der erholdes ved en Giæring, hvilket i Særdeleshed gielder og Viinedike, hvori ikke meere noget brenbar er at finde, saa som i Viinen, og hvilken man ikke har at holde for andet, end en flygtig Viinsteen, som ved en dobbelt Gjæring er bragt til denne Tilstand. Denne Viineddike fortiener mærkelig at foredrages Øleddiken, i Henseende til sin store Flygtighed, Behagelighed og Skarphed; den befordrer og den umærkelige Uddunstning langt bedre end hiin. Boerhave, som var vant at forbinde en rigtig Tænkemaade med en utallig Mængde Erfaringer, forsikrer os om Viineddikens Fortræffelighed, og dersom Sandhed kunde vinde Udslaget ved Anseelsee, saa ville man formodentlig give mig Ret i alt det, som jeg har sagt; men da dette ikke er, saa maa det være mig tilladt at modsige denne store Mand derudi, naar han paastaaer, at Viineddike gjør Blodet tyndere Jeg veed vel, at man blander Blod og Viineddike sammen, og deraf bereder en flydende Suppe; men jeg veed og, at man seer sig nødt til ved stærk Omrøren at erholde dens Flygtighed. Just dette, som Boerhave har paastaaet om den letteste Syre, har Hoffmann skrevet om den tungeste, og sat i een af sine Disputationer, at Vitriololie ikke coagulerer Melk, hvilket kan igiendrives ved en Fornufts Slutning, 1) See Boethaves Elementa Chymie, paa. 190. Denne store Mand beraaber sig der og andensteds paa egne Erfaringer, som ved en nøiere Undersøgning turde befindes ganske rigtige. ) Hvorfor skulde da ikke det samme i sin Grad kunde skee i Legemet ved Blodets naturlige Bevægelse, endskiønt Eddikens fortykkende og Forraadnelse modstaaende Kraft, som dens Hovedvirkning dermed ikke nægtes. Hos ning, hvorved man ikke har nødig at tale eet Ord, i det Vitriololien er Major, Melken Minor, og Blandingen deraf er Conclusionen. Have saa store Folk feilet i denne Lære om Syrens Virkning, hvor let kan dette ikke vederfares mig, Jeg giør altsaa best, at jeg intet meere taler derom. (Resten følger.) Vittige Jndfald.
Viborger Samler, 1780-10-09
En Misdæder, som var fordømt til Døden, blev udeladt af Arresten for at bringe nogle Ting i Rigtighed; men en af hans Venner paatog sig imidlertid at være Borgen for ham, og gik virkelig ind i hans Sted. Den udeladte indstillede sig rigtig igien, da han havde tilendebragt sine Affairer. Tyrannen Dionysius, heel forundret over den enes Tillid og den andens Ærlighed, gav Misdæderen Pardon, og sagde: Til Erkiendtlighed mod min Naade, besværer jeg Eder, at i antage mig til Eders tredie Ven. Der ere saa gierrige Folk, at de neppe kunne see deres Domestiqver spise. En af disse gik engang i Kiøkkenet, og da han saae, at hans Folk, som ikke fik Viin, havde god Appetit, sagde han til dem: Naar vil da Eders Møller lade af at male, en gammel Kudsk svarede: Min Herre, naar vi have intet meere Vand. En Advocat og en Læge trættedes om Rangen, de udvalgte Dogenes til at dømme imellem dem, som deciderede til Advocatens Fordeel med de Ord: Spidsbuben gaaer foran, og Bøddelen følger efter.