Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-05-10
Vi ville indtil videre lade den phoenetiske Skrift, fare og alle de Opdagelser, som formeenes at kunne bygges paa samme og ville derimod holde os til dem, som Øiesynet paa en sikkrere Maade har gjort os bekiendt med. J No. 20 af dette Blad er en temmelig udførlig Beretning om Hr. Cailliands Opdagelser i Nubien og i det indre af Africa blevne meddeelte; om disse meddeles endnu videre følgende i de offentlige Blade. J Cailliauds Reise til Meroe finder man samlet det Hele vigtige Udbytte af hans Forskninger, som han i Særdeleshed har gjort i Æthiopien. Vi lære at kiende Monumenter, som ingen Reisendes Øie har seet i 3000 Aar. Han opdagede paa en Vei, som allerede Bruce og Burkhardt have betraadt førend ham, ikke mindre end 80 Grav Pyramider. Jblandt hans naturhistoriske Opdagelser er den allermærkværdigste vel en af ham funden Bille (Scarabacus sacer) efter hvilken alle Lærde have forgiæves ledet siden den Ægyptiske Expedition og hvorved nu et nyt historisk Lys vil blive antændt. Hvem skulde troe, at et Jn seet, som i umindelige Tider har været en Gienstand for Gudsdyrkelse, og som har givet Anledning til saamange lærde Undersøgelser saaledes nyelig til et lærd Skrift af Bellermann) endnu aldrig var bleven fundet i Naturen selv. De Gamle holdt den for en Guldbille; men de Nyerpaastaae, at den er sort, Hr. Cailliand har nu afgjort, at de Gamle havde Ret. Men han fandt den ikke i Ægypten; men i Meroe, ganske efter, Horapollos og Elians Beskrivelser, og endnu ligesom i Sesostris Tider at arbeide paa Bygningen af sin liden Verdenskugle. Fruentimmerne bære endnu dens billede omkring Halsen med et Slags Ærefrygt. Saa ubetydelig denne Opdagelse end synes at være, til saa vigtige Oplysninger fører den dog. Man seer, at Ægypterne ikke havde Eienstændene for deres Cultur i deres eget Land men at de erholdt dem andre Steder fra; og at man egentligen maae søge Nøglen til deres Historie i Æthiopien. Dette er unægtelig høist sandsynligt af mangehaande historiske Grunde og Omstændigheder; men det kan dog umueligt bevises af et saadant enkelt Factum; thi een enkelt religiøs Jdee kan være indbragt i et Land fra et fremmed Land, uden det deraf følger, at allede øvrige Religions-Begreber ere komne sammesteds fra. Ogsaa er det usandt, at Ægypterne ikke havde Gienstændene for deres Gudsdyrkelse i deres eget Land, thi mangfoldige af dem havde de dog virkelig, f. Ex. Vultur fulvus, Falco Nisus, Krokodilen, biso. s. v., mærkeligt er det forresten, at man ikke opdager paa de Ægyptiske Mindemærket hverken noget Spor til Elephanten eller Tigeren eller til nogen anden Jndisk Gienstand; et stort Beviis for, foruden flere andre, at den Ægyptiske Oldtid har intet med den Jndiske at skaffe. En Mængde andre Facta, som Hr. Cailliand fortæller os, bekræfte forresten Oprindelsen og Gangen af Ægypternes Dannelse. Saaledes fandt han f. Ex. ligeledes i Meroe den puklede Oxe og den sande Jbis just ligesom man finder den afbildet paa de Ægyptiske Monumenter, endskiøndt de ere fremmede for deres eget Land. bis religiosa, den forekommer dog i det mindste paa Grændsen af Nubien og Ægypten, som kan sees af Gaus Kobberværk). Han har ogsaa modtaget fra det Jnderste af Æthiopien Huusgeraad, Vaaben og Kostbarheder og musikalske Jnstrumenter, som endnu i vore Dage ere i Brug hos Nationerne der, og som lignede ganske de som man finder i Gravene i Theben og i Templerne paa Øen Phillæ. Den bekiendte Latreille har i Cuviers regne Anmal ogsaa antaget scarabæus eller Ateuchus Sacer at være den forte Art. Han siger og den i en Afhandling og Jnsectlærens Oprindelse og Fremskridt, som er indrykket i Annales du Museum Thistoire naturelse følgende: Et af de Dyr, som stod i religiøs Henseende i den største Anseelse hos Ægypterne var Linnes Scarabæus sacer nogle af disse Jnsecters Sædvaner, som Grækerne kalde Kanthari og Latinerne Scarabæi tildroge, sig Ægypternes Opmærksomhed. Ved Foraarets Forbud forkyndte de ved deres Komme at, at Naturen levede op paa nye og udmærkede sig ved det Jnstinct, der lærer dem at sammenrulle smaae Deele af forskiellige Excrementer for at omgive dermed deres Æg og ere bestandig beskiæftigede ligesom Sisyphus i Mythologien med at sammen rulle disse Legemer. Disse Dyr, som frem forandre Jnsecter ere udmærkede ved deres besynderlige Skikkelser forekom de Ægyptiske Præster at tiene til et passende Sindbillede paa Ostriseller Solens Værker; dens Billede blev forarbeidet paa tusinde Maader; det var ikke nok for Overtroen at opstille dette billede paa alle Templer og at det prangede paa Basreliefs, Søilehoveder og Obelisker og udtømmede Billedhuggernes Konst; men det maatte ogsaa ligesom andre Hieroglypher indgraves i forskiellige Steene og dannes som Medailloner og bæres i Halsbaand, halvstukne Perler og som Karnioler der blive giennemborede paa langs ligesom det ogsaa blev indgravet paa Signeter. Billedet af denne Skytsgud fulgte Ægypterne overalt og ledsagede dem i Graven selv.Men Cailliand havde midt i Lybiens Ørkener ikke blot at kjæmpe med den raae Naturs Vildhed; men ogsaa med Civilisationens Jntriguer. Man søgte at giøre ham ueenig med Jsmael Pascha for at han ikke skulde erholde den Ære at opdage det gamle Meroe; han maae vende tilbage til Ægypten for forskaffe sig et nyt Firmanhan reiste 500 Franske Miile uden at tabe Modet. Ved sin Tilbagekomst finder han sine Forfølgere triumpherende i Nærheden af Landsbyen Meravi, som de skuffede ved Navnets Lighed holdt for at være Æthiopiens gamle Hovedstad. Men dette Steds Bredde og Beliggenhed stemmede ikke overeens med de Gamles Beretninger. Jeg lod, siger han, mine glædebrukne Modstandere forblive i deres Forblindelse. Klædt som Musel man tilede jeg forud for Armeen nemlig Paschaen af Ægyptens. D'Anvilles Kort, hvis Nøiagtighed jeg ofte fandt Anledning til at beundre var min Ledsager. D'Anville lærte mig i sin Studeerstue at finde en Stad, som ingen Reisende har betraadt i 3000 Aar, taknemmelig indgravede jeg hans Navn paa en af Pyramiderne.