Berlingske Tidende, 1773-04-01
Den 23de Sept affærdigede Græve Orlow den til ham sendte Expresser med Svar tilbage til Caimacan af følgende Jndhold At udi den erholdte Skrivelse kom ham intet saa fremmed for som det, at han (Caimacan) ansaae den Dulcignottiske Esca dres Afsendelse for en Sag, som paa ingen Maade var for bunden med Vaabenstilstanden, da han derimod ansaae den, som en aabenbare Overtrædelse af samme; at Grunden til Stilstanden beroer paa saadanne skeete Jndretninger, den Tid, da man nedlagte Vaaben, at i Fald ingen Fred paafølger, begge Parter da efter Vaabenstilstandens Forløb maatte befinde sig i den samme Tilstand, hvorudi enhver af dem besandt sig da samme blev sluttet; at denne Grund var udi de aftalte Puncter i sær fremlagt, da udi samme udtrykkelig var fastsat, at saa længe Vaabenstilstanden varede, skulle ingen Tropper lægges i Fæstningerne, disse ikke sættes i bedre Stand, ingen Skibe løbe ud i Søen, ingen Anstalt giøres til at skaffe Forraad, eller andre Foranstaltninger føyes; at naar Escadrene fra Barbariet og Dulcigno med hans Samtykke, under Paaskud at bringe Oprørerne til Lydighed, skulle have transporteret Tropper til Syrien, skulle just derved de Steder langs med Havet blevet kiendelig forstærkede, og hvor var da den Tilstands Liighed blevet af, som ved Vaaben Stilstanden var lagt til Grund, at han i saadan Betragtning formedelst denne sin saa billige Bekymring smigrer sig med, at see Troppernes Afsentelse til Kysten af Syrien ophævet, da han saa meget mindre kan give sit Samtykke dertil, saasom det strider tvertimod den sluttede Stilstands Conventions Jndhold, at, naar alle disse Grunde tilsidesættes kunde dog den nærværende Relighed, dersom Caimaran ville forsømme at hindre disse Estadrers Udløb, ved et uventet Tilfælde læt blive standset; at han venter en nye Escadre fra Østersøen, hvilken han har befalet at seile langs op med de Africanske Kyster, og opholde sig nogen Tid ved Jndløbet til det Adriatiske Hav, at denne Escadre, som herom ey var underrettet, vilde ikke ligegyldig lade en fiendtlig Escadre seyle sig forbi i Søen; at det ligeledes, da i Følge det for lang Tid siden publicerte Manifest Krydsere vare udsendte til adskillige Egne imod Soerøverne, og sammes Antal efter de overalt udspredte Rygter endnu var bleven formeeret, vilde være ham umuelig tillig nok at afsende Forholds=Ordre til saa mange Stæder: at han derfor, jo mere han overveyer Caimakkans Forlangende, ikkun befrygter desto flere ubehagelige Følger; at denne hans Frygt fordobbles formedelst hans oprigtige Længsel efter ubehindret at vedligeholde Stilstanden; at han dernæst troer, at Caimacan, efter nøyere Overveielse af disse Uleyligheder, vil lade see lige saadan en Beredvillighed og Omhyggelighed for at fordrive den opstigende mørke Skye, hvormed den ved begge Parters fælles Bestræbelse tilveiebragte Reelighed skulle blive truet." - Udi Slutningen af sin Skrivelse gav Grøv Orlow at forstaae, hvorledes han ikke indseer, af hvad Aarsager den glimrende Port ville vælge en besværlig og ubeqvem Vey, for at transportere Tropper til Damascus, da dens vidtløftige Proviniser nær omkring dette Sted gave den saa god Leylighed at iværksætte samme til Lands, hvilket ganske ville rydde alle nærværende Vanskeligheder af Veyen, og tillige give et nyt Beviis paa, hvor stor Lyst den har til, uryggelig at holde de sluttede Aftaler." - Efterat dette Svar var afsendt, indsaae Græv Orlow, hvor lidet han kunde efterlade at holde sig i bestandig Forsvars Stand imod Tyrkerne, hvad enten de maatte angribe ham medens Stilstanden endnu varede, eller opsætte det til den var udløbet. - Han brækkede derfor strax op med sin Escadre til Canalen ved Chio, men foretog intet, og tillod sig end ikke det mindste, som var imod Vaabenstilstanden. Han naaede denne Station den 30te Septbr., og fik samme Dag fra sit Hofs Plenipotentiair=Minister ved Kongressen i Forzanyen Courier med Efterretning om Congressens Adskillelse og Vaabenstilstandens Ophævelse. - Derpaa vendte Græv Orlow strax tilbage til Floden, for at føye alle fornødne Anskalter til nye Krigs=Operationer, men i sær for igien at tage de Stæder i Besiddelse, som han i Følge Vaabenstilstanden havde maattet forlade. Hans vigtigste Øyemærke, som og tillige udfordrede den største Opmærksomhed, var at hindre Escadren at løbe ud med Landgangs Tropperne fra Dultigne. Han detascherte derfor strax en liden Estadre, som bestod af nogle Fregatter og nogle smaae armerede Fahrtøyer, under Major og Ridder GrævWoynowisches Commando, til det Adriatiske Hav, for ved at opholde den Dulcignottiske Magt at giøre en Diversion. En anden liden Estadre, som Capitainen fra Floden, von De sen, anførte, blev udsendt at besætte den Øe Samos og det smale Sund, som der skiller Kysten af Caramanien fra Øerne i Archipelag. Han lod og en Fregat med nogle mindre bevæbnede Fartøier udløbe til Rhodus, Copern og de Egyptiske Kyster, for i de Egne at opagte Fiendens Bevægelser - Medens disse Anordninger skeede, bragte en Expresser ham en Skrivelse fra Capitan Bascha, hvori denne melder ham, at efter Kongressens Ophævelse havde Græv Romanzow efter sin Keiserindes befaling skrevet til Viziren, og forlangt en nye Stilstand paa 40 Dage, nemlig fra 21de Septbr. til 31te October; at Viziren, efterat han havde forestillet Porten, saadant, havde givet Feldtmarschallen til Svar, at han antog denne Stilstands Forlængelse, at de desangaaende havde sluttet Aftale, og at Græven i Henseende til denne Sag med første skal erholde omstændelig Efterretning ved en Courier fra den Russiske Armee; men paa det at udi den korte Tid til bemeldte Couriers Ankomst ingen Uordener maatte forefalde, havde han, Capitan Bascha, faaet Ordre fra Porten, des aarsag at afsende en Expresser til ham, og han var forsikret om, at Vaabenstilstandens Vilkor paa det nøyeste skulle blive iagttagen." - Ved denne Efterretning lod Græv Orlomsig ikke forføre. Fornuft og de mange Prøver man havde paa den Tyrkiske Troløshed, tillode ham ikke at fæste en blind Tro til denne Efterretning; og paa den anden Side ønskede han at undgaae alle Bebreydelser, i Fald den ham forkyndte nye Vaabenstilstand imellem Græv Romanzow og Storviziren virkelig var kommen i Stand. - Græv Orlow bevidnede i sit Sva til Capitan Bascha sin Forundring over, at Feldtmarschaller, skulle have gjort det første Forslag til en 40 Dages Stilstand. Han begreb ikke Aarsagerne til saa uformodentlig en Forandring paa hans Side; den under hans Commando staaende Flod behøvede ingen nye Vaabenstilstand; efterat den første Stilstand var bleven ophævet, havde han, Græv Orlow, og forandret sin Plan, hvoraf man havde begyndt at udføre nogle Stykker; det stod formedelst Stædernes store Fraliggende ikke mere i hans Magt, betids nok at forandre alt dette, ey heller kunde han blive paa sin forrige Fod; desuden tvang Tyrkernes Forhold under den første Vaabenstilstand ham til, at bruge den yderste Forsigtighed; thi, uagtet man paa Russisk Side paa det nøyeste havde holdt sig efter de aftalte Vilkor, saa havde dog Tyrkerne lige tvertimod sammes Jndhold anseelig forstærket deres Besætninger paa mange Stæder, og deres befuldmægtigede Ministers Revers angaaende 4 Fangers Udvexling imod 4 Tyrker, hvilke man og alt havde udleveret ham, er ikke engang bleven opfyldt. For dog at overbevise ham hvor liden Fornøyelse han fandt i at udgyde Blod, og hvor stor Tilbøyelighed han havde til, saa meget mueligt var, at undgaae samme, saa vilde han, da hans Keiserindes Menneskekierlighed og Ædelmodighed var langt større end Hendes store Magt, og da Hendes Undersaattere ikke stræbe saa meget efter nogen anden Roes, som at efterligne Hendes ædelmodige og medlidenhedsfulde Sindelag, og lade sig finde beredvillig til at ophøre med Fiendtlighederne; men saadant kunde umueligt skee paa de første Vilkor, som aldeles ikke skikkede sig til hans forandrede Plan; det beroede altsaa paa Portens Villie, uden Tidspilde at sende en befuldmægtiged Person til ham, med hvilken han kunde blive enig om Stilstandens Fornyelse paa den Fod, som hans nærværende Position udfordrede. Foruden dette Brev efterlod Græv Orlow ikke i en Skrivelse, som han da havde Leylighed til at afsende til StorViziren, ligeledes at forestille ham de Uleyligheder, som kunde rense sig ved det at Escadrene udløbe fra Dulcigno og Barbariet. Han berettede ham tillige, hvad han havde skrevet til Capitan Bascha, og meldte de Aarsager, hvorfor han ikke kunde tillade samme at udløbe. - Derpaa holdt Græv Orlow sig roelig, uden at foretage det mindste. Efter nogle Dage indløb og fra Græv Romanzow den Efterretning, at endskiønt Viziren havde forlangt en Stilstand paa 6 Maaneder, havde han dog allene tilstaaet ham samme paa 40 Dage. Det te Brev kom meget seent, saasom Courieren var bleven opholdt 8 Dage i Storvizirens Leyr, saa at altsaa denne nye Vaabenstilstand i 12 Dage gik til Ende. Græv Orlow gjorde des aarsag i sine forrige Dispositioner ikke den ringeste Forandring. i sær da han saae, at og Tyrkerne paa deres Side ligeledes satte sig i Beredskab, og han dernæst tilforladelig vidste, at langt med alle deres Kyster enhver allene tænkte paa Krig, og ikke paa Stilstand, hvorom man i de Egne ikke engang havde hørt noget, og at den af 26 Seylere bestaaende Dulcignottiske Escadre alt var gaaen i Søen med Landgangs=Tropperne, og opholdt sig nær ved Kysten af Morea, hvorom Græv Woinowitsch indsendte igientagne Beretninger. - Efterat Græven saaledes havde erholdet bekræftet Efterretning om de Tyrkiske Udru ninger, detascherte han en Escadre af 3 Krigskibe og nogle Fregatter under Contre Admiral Greigs Anførsel, med den Ordre, at søge, saasnart den nye Vaabenstilstands Tid var udløbet, at forekomme alle fiendtlige Foretagender. - Contre=Admiral Greig seylede i Canalen ved Chio, som skiller denne Øe fra Asiens Strandbredde, hvorfra Fienderne bringe de res Tropper over til Øerne, til at forstærke Besætningerne gjorde Landgang ikke langt fra den Fæstning Tschesme, og lod den paa samme Tid angribe fra Søe=Siden ved nogle Fregatter. Fienden vovede intet Udfald, men forsvarede sig allene i Forstæderne. Capitain Werigin af det Preobraschenskiske Garde-Regiment, som anførte de regulaire Tropper og Alba nerne, fordrev Tyrkerne med deres store Forliis ud af Forstaa den, den, og gjorde sig Mester af tvende Magaziner, af hvilke det ene var opfyldt med Kornvahre, og det andet med alle Slags til Søevæsenet hørende Redskaber. J det sidste fandt man nogle smaa Kanoner og nogle Falconetter, som man bragte paa Skibene. Herpaa blev Forstaden og begge Magazinerne satte i Brand, og i Havnen ved Tschesme bleve nogle smaae Fartøier enten opbrændte eller erobrede, og Tropperne derpaa lykkelig igien indskibede. Ved denne Expedition ere ikkan 9 Mand blevne og 10 Mand saarede. Medens dette tildrog sig, havde Græv Orlow Aarsag saa meget desmere at være fornøyet med den Forsigtighed han havde brugt, saasom de paa den Tid til ham indløbne Efterretninger meldte ikke allene omde Tyrkiske Udrustninger, men og tillige opdagede ham, at Divan var forelagt en Plan, og at samme alt af Sultanen, var billiget, til uformodentlig fra alle Sider at overfalde den Russiske Magt i Archipelago og reent ødelægge samme; at denne Plan var tilsendt Capitan Bascha, med befaling, ufortøvet, og om mueligt, førend den nye fra Øste søen forventende Escadres Ankomst at udføre den; at det dertil ikke var fornødent at oppebie den imellem Græv Romanzow og Storviziren sluttede 40 Dages Stilstands Udløb, og at man vilde er sende nogen til Græv Orlow til en besynderlig Vaabensti stands Fornyelse, for i Fald det faldt vel ud, da at have en Undskyldning i Beredskab, nemlig: at formedelst Floden derom ingen Aftale havde været at slutte. - Denne Plan, hvis heele Jndhold Græv Orlow fik Erfaring om, bestod i følgende: Den Dulcignottiske Escadre, som bestod af 47 bevæbnede Skibe, Fregatter og Schebeker af 30 til 60 Kanoner, skulle under Anførsel af Mustapha Pacha, en Søn af Viziren af Scutari, seyle ud af det Adriatiske Hav med en Mængde Tschaiker og andre Fartøyer, som vare bestemte til at transportere henved 8000 Mand Landings=Tropper, lægge sig for Anker ved Kysten af Morea, og af de der værende Fæstninger Modon, Coron og Napoli di Romania endnu indtage henimod 4000 Mand Albanier. Floden fra Tunis, som bestod af 6 Fregatter paa 30 Kanoner og ligge saa mange Schebeker, skulde i Havnene vet Øen Candia indskibe af Besætningerne der 3000 Tyrker paa Fartøyer, som man havde sat i Beredskab dertil.