JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1808-01-01
Forslag til vore Skribenter og Forlæggere. Ved mangfoldige Skrivter, men især ved det stridbare Slags, skjøndt ogsaa hel vel ved alle historiske o. fl. vilde det for Litteratoren og overalt for den hele læsningsmagende Del af Efterslægten være meget kjærkomment, om ikke blot Aarstal, men Maaned ja Dag, sattes paa Titelbladet. At vide blot saameget om et Skrivts Fødelse, at denne er indtruffen i det og det Aar, er kun lidet. Og naar man vil bringe kronologisk Orden ind i et Bibliothek er man ved denne Mangel ofte yderst forlægen. Ved denne Lejlighed maatte man ønske Lærde Efterretninger vilde engang begynde at sætte Datum paa Nummerne, da det dog virkelig er vel meget at fordre af Læserne, at de, hvis de ville vide naar dette eller hint Nummer udkom, da skulle udregne sig samme efter Ugerne eller blade i Almanalen. Ved Maanedskrivter, som den forrige Minerva og andre, der ikke holde ordentlig Tid, maatte ligeledes den rette Udgivelses Tid sættes foruden den titulære, f. Ex. Minerpaa for August, (udkommet 12 Okt. Nov. e. s. f.)
Politivennen, 1808-01-01
Uordener. 1) J store Kongens Gade sees tæt optil den skjønne Rybergske Gaard en Ting, som man ikke veed om man skal kalde Bygning, Plankeværk eller Skur (Forhus kan det ikke kaldes) som nu i mange Aar paa det væmmeligste har vansiret Gaden. Et Tag hvis Stene synes at ligge løse paa kryds og tvers og true med Nedfald, en halv gjennembrudt eller nedstyrtet Gavl, et brandfarligt højt Plankeverk! og alt dette ud til en af Kbhvns Hovedgader. Man haaber, at Ejeren vil blive tilholdt, at anvende sandan Udvedring paa Stedet, at dette Vansyn forsvinder. 8471 2) Gaarden No. 55 i st. Kongensgade har en Mur ud til Gaden, som er i en meget slem Forfatning. Paa det offentlige Rendebret, der 3) forbinder Kokkegaden og Vimmelskaftet, sidde nogle overmaade farligt opstaaende Jernkramper. Man anmode paa det indstændigste Vedkommende om, at lade dem nedbanke og derved forebygge uendelig megen og sørgelig Meen.
Politivennen, 1808-01-01
Ønske til Fordel for en indenlandsk Fabrikkering. (Efter Jndsendt). Det er nu bekjendtgjort i Addressaviserne, hvor man kan levere Affald af alle Slags Papirer, og hvad man kan faae for Lpd. Det er altsaa en grundet Formodning, at deraf kan forfærdiges Papir, om ikke af allerfineste, saa dog brugbart og fornødent Papir. Da det nu er meget rimeligt, at alle Slags fabrikerede Vare her i Landet maae blive dyre, naar enhver ikke med fælles Bestræbelse vil hielpe Fabrikkerne til det, som disse trænge til, for at holde deres Fabrikker igang, og levere Frembringelserne deraf, for saa billig Pris som muligt. - Saa var det at ønske, at alle Kollegialbyddene, saavelsom de ved vores mange Handelskontorer, hvor der falder mange Omslag og Affald af Papirer, vilde til deres egen Fordel, saavelsom af Patriotsiver, sammensamle disse, for mod den bestemte Betaling at lade levere paa det averterede Sted; og man torde da haabe, at det ringere, men dog brugbare, Slags Papir, derved skulde blive at faae, og det til en nogenlunde taalelig Pris; thi det er intet Under, at Fabrikvarer her i Landet stige, naar ikke engang Landets Børn ville hielpe disse, med de ringe Raaævner, der kunne blive dobbelt nyttige, og som man ofte seer udbringes med andet Skarn og kastes paa Skarnvogne.
Politivennen, 1808-01-01
Ønske til Papirs større Besparelse. (efter Jndsendt.) Paa en Tid, da Papiret stiger saa overordentlig i Pris, og endeel af Materialierne til det, vi selv kunne forfærdige deraf, saa højligen behøves til Forbind og Linskav, turde vel dette Forslag til nogen Besparelse i denne Henseende ikke komme i Utide: at nemlig vore Bogtrykkere og Boghandlere ville enes om, at spilde mindre, ved at afskaffe de brede Rande, og sætte Skrivten mere sammen; derved vilde man næsten paa eet Ark kunne rumme saameget, som nu paa fire, og Prisen paa Arbejdet selv maatte da ogsaa forholdsmæssig forhøjes. Maaske tabte Trykken noget i Skjønhed; men hvad vil dette sige imod det gavnlige Øjemed! Kbhvn d. 6 Juni 1608.
Politivennen, 1808-01-01
Forslag om en bedre Strandvej til Dyrehaven. (Efter Jndsendt.) Det vilde være nyttigt, ligesom det vilde være en stor Herlighed for Københavns Lysterende, om der blev anlagt en Chaussee, paa Strandvejen lige til Dyrehaven. Dette kunde skee paa denne Maade, naar det i Kildetiden blev paalagt enhver Karet Chaise og Kurvevogn, at betale ved DyrehavePorten ss. og af en Bondevogn, og af Ridende 4 ss., som kunde imodtages i Sparebøssen ved de tvende Jndgange; jeg troer enhver med sand Fornøielse vilde betale disse Penge, da man af Jndtægten heraf i saa Aar vilke kunne opnaae en herlig Chaussee paa Strandvejen lige til Dyrehaven, hvilket baade var gavnligt og sirligt for Kbhvn. Kbhvn d. 9. Juni 10od.
Politivennen, 1808-01-01
Mangel paa Strandvejen. (Efter Jndsendt). Denne Rubrik kunde være vidtløftig, men man vil her indskrænke sig til det mest stødende. Jkke uden en ubehagelig Følelse kan man skue den store Brøstfældighed Vejen har faaet lige udenfor Emiligs Kilde, da Stendæmningen og et stort Stykke af Vejbreden er udstyrtet i Vandet, og Sikkerheden derved gjort mindre for de Farende. Men Forundringen bliver større, naar man hører, at dette Kavs ikke er fra igaar, men har ligget saaledes lige siden det store Stormhøjvande, som var saa slemt ved Kronborg. Ved Strandmøllen er et Par Broer, som, dog meest den der er Søen nærmest, ere saa skrøbelige, at man frygter for at Hestefoden skal bryde Plankerne. Man veed ej hvo der er Vedkommende til Broernes Jstandholdelse, men da de nu ere Broer paa en Militairvej, hvor Skyts og svære Førseler muligen kan komme, bør man haabe Opmærksomhed vendt didhen.
Politivennen, 1808-01-01
Tiggerunger i vore Smaastæder. (Efter Jndsendt). En Rejsende har med Mishag seet, at denne slemme Uskik endnu har Sted hist og her i Smaastæderne. Saaledes saae han i Dragør, i Søndags 8te Dage, en stor Mængde tryglende Børn omkring sig. J Kjøge blev han i Onsdags ogsaa tryglet, skjøndt Tingen ikke her syntes at være i den skjønne Drivt som hisset. Maaske vil dette ikke være skrevet forgæves, og da samme Rejsende om 3 Ugers Tid atter kommer paa samme Steder, har han lovet, at offentliggiøre, hvorvidt det har frugtet.
Politivennen, 1799-01-01
Om Sneens Bortførelse m. m. Besynderligt er det, hvor man er kommen paa det Indfald i No. 43 af Politivennen at dadle Øvrighedens Foranstaltning med at lade Sne og Jis henføre, blandt andre Stæder, ogsaa til Højbroplads. At det er en Uskik kan ingen, der vil tænke over Sagen, paastaae. Og det var at ønske, at Magistraten og Politiet vilde til samme Øjemed betjene sig af den Deel af Hallandsaas, hvor Vognmandsvognene holde, nemlig ved Sandkisten, ligesom man gjorde i Aaret 1789. Pladsen er en offentlig Plads, og det er et utidigt Spørgsmaal, paa hvis Bekostning den er bleven det. Naar man kun vil overveje at ikke Fjerdedelen saamegen Sne kunde bortføres, dersom det skulde bringes uden for Stadens Porte, saa kan ingen Uegennyttig være misfornøjet med, at den ligger paa Steder, hvorved Passagen aldeles ikke spærres. Vognmændene der ej kunne køre et svært Læs med færre end fire Heste, tage for at age en Favn Brænde fra Magistratens Oplag til St. Anne Plads allerede 10 til 12 Mark. Maae man da ej med Glæde see, at den megen Sneælte bortføres saa hurtigen som muligt. Saa kjert det er Jndsenderen af Nærværende, at man paa en fornuftig Maade paaanker Fejl ved det Offentliges Bestyrelse, og foreslaaer noget bedre: saa ubehageligt er det, naar slig Dadel saa aldeles forulykker, som i foranførte Tilfælde. Ogsaa finder han det meget Skjødesløst, at der i Politivennen ingensinde er anmærket, at Gadernes Reenligholdelse i Vinter har været aldeles upaaklagelig, og at Vedkommende har gjort alt for at faae Sneen bortført. J næst forrige Uge var der dagligen, foruden dem, som efter Akkord skulde besørge Bortførelsen, halvfierdsindstyve Vogne i dette Øjemed paa Gaderne; Og i denne Uge have de faaet Hielp af Artilleriets Materialvogne. Sandt nok, Magistrat og Politi kunde undgaae adskillig ubeføjet Dadlen, naar de selv bekjendtgjorde, hvad Anstalter de træffe, og hvorfor de ej kunne gjøre mere.
Politivennen, 1808-01-01
Noget om Posthusflytningen i Helsingør. (Efter Jndsendt.) For denne Forflynlig skede, høres mange besynderlige Domme derom, og derimod, og da den nu indtraf, opløftedes endnu mere Røsten og vilde ansee den som noget utilliveligt mod Publikum, men den Upartiske dømmer ganske anderledes og mener: At saalænge intet egentlig Hus eller Gaard er købt og bestemt til Posthus, saalænge maa det ogsaa upaatvivlelig staae i Embedsmandens fri Villie at flytte det hid eller did, naar det kun forbliver i Byen, og de nødvendige Kontorindretninger og Bekvemmeligheder for Rejsende kunne haves. Hvo vil nu med Grund føre Anke mod disse som de nu ere. Aftrædelsesværelset for Rejsende er jo endnu skjønnere end det forrige, og over al Sammenligning med det lille Værelse, hvori Rejsende til og fra Helsingør samles og aftræde i selve Kbhvn. Endmere, naar nu disse Jndretninger og Bekvemmeligheder kunne haves for 1 a 200 Rdlr. mindre aarlig Leje, hvo vilde da med Føje kunne fortænke Embedsmanden, at han søger denne Fordel, denne Formindskelse i Udgivt, helst paa en Tid, da Embedets Jndkomster sandsynligen ere nedsunne under det Halve, og muligt til kun Del. Men, hedder det, det ligger i en Astrog. Nej Jkke i en Afkrog, men i en af Byens Hovedgader. - Det ligger, hedder det videre, for langt af Vejen for Publikum. For hvilket Publikum. Herved forstaaer man muligt kun Handelse husene. Men ligger da ikke Københavns Posthus langt mere af Vejen for et større Publikum, fra de kgl.Palæer, og for de mange Handlende, som boe ved Amalienborg, paa Kristianshavn, i store Kongensgade og flere langtfraliggende Gader. Mod dette større og betydeligere Publikum i København, vil neppe det mindre Publikum eller nogle enkelte Jndividuer i Helsingør kunne komme i nogen overvejende Betragtning. Desuden har jo hvert Handelshus, hver Embedsmand sin Kontordreng eller sit Bud, som leverer og afhenter Breve, og disses Fødder ville neppe ommes ved at gaae, spadsere eller løbe (som man vil 40, til 50 Skridt længere, end sædvanligt. Hvad nu en Del af det længere fraboende Publikum harmer sig over, derover glæder sig nu en anden Del af det nu nærmere boende ved Holmens Kanal, bestaaer deri, at der mangler et betydelig Stykke bred Fortogssten og derimod er en temmelig kjendelig Fordybning, ønskes og ombedes snarest mulig forbedret. J Mørke kan man enten falde eller fejltrine her, der lettelig, ifærdeleshed ved sidste Uheldstilfælde kan have den ligesaa farlige som ubehagelige Sygdom (Brok til Følge.
Politivennen, 1808-01-01
Opstaaende farlige Jernspidser paa Fortogsfliserne. (Efter Jndsendt.) Vedkommende ombedes indstændig, at paasee og afhielpe en Farlighed, der for Sundheden, samt for Fodtøjet, er saa skadelig og findes paa saa mangfoldige Steder af Fortogenes brede Stene, hvor Rendestensbretter har været tilhæftede. Denne bestaaer nemlig deri, at de Jernmaner, som fastgjøres i Stenene til Brettets Fastholdelse, overslides formedelst Færselen, saaledes, at der bliver tvende opstaaende skarpe Spidser. De skadelige og farlige Følger heraf indseer enhver ligesaa lettelig, som denne Uskiks simple men gavnrige Afhielpelse. - Anmelderen finder det overflødigt at opgive alle de Steder, hvor benævnte Farlighed findes, da han, uden at sige for meget, tør forsikre, at den vil næstendels findes i alle Gader. Som Bidrag følger imidlertid nedenstaaende Liste. Opstaaende Jernspidser paa de brede Fortogsfliser findes i Pilestrædet No. 117, 101, 108, 109, 113. Antonistrædet No. 234, 276. Gothersgaden No. 25, 27. Borgergaden No. 195, 197, 198. Landemærket No. 164, 167. Springgaden No. 37. Slippen No. 139, 151, 160. Ønskeligt var det, om Hr. Smedemester Rostergs (boende i store Kongensgade) Rendestensbrets Fastholdelsesmaade maatte blive ved Lov herefter almindelig paabuden, da de vordende Farligheder af ovennævnte Slags sikkerligen derved, for Eftertiden bleve forebyggede.
Politivennen, 1808-01-01
Bon til Vedkommende om et Stykke Rendestens Forbedring i Borgergaden. (Efter Jndsendt). Alt en meget lang Tid har dette Rendestensstykke, som findes fortrinlig slet, i benævnte Gade fra Ræve- til Ulvegadens Hjørne, været en Væmmelse, for smaae Børn farlig, og en luftfordærvende Kloak for Omegnens Beboere, da alle de ovenfra kommende Urenligheder her have et virkelig Beholdningssted, uagtet Beboernes al mulig anvendte Omhyggelighed og Bekosning til Renholdelse. Dette har været, er og vil fremdeles blive unyttig, naar ikke rigtig anvendt Hielp maae finde Sted, hvilket man saa meget mere tør haabe vil skee, som Arbejdet og Bekostningen hertil ikke synes at ville blive saa betydelig eftersom Rendestenen blot behøver at lavsjøres paa eet Sted.
Politivennen, 1808-01-01
Jngen Fare for. Selvbombardering paa Rundetaarn. (Efter Jndsendt.) Til Sjæleberoligelse for Jndsenderen af Advarsel mod Selvbombardering i Politivennen No. 524 tjener Følgende til Efterretning. Paa Runde Kirkeloft har aldrig ligget nogen Bombe, enten med Rør eller Træ udi; der ligger vel en Bombe, som faldt paa Loftet, men den havde slaget Brandrøret af sig ved at gaae igjennem tvende svære Bjelker og efter slere Dages Lossi i et fuldt Vandkar blev den udtaget, og følgelig er man uden Fare for den. Der ligger vel en anden meget større Kugle af 14 Tom. Gjennemsnit med en Pind udi, men den er ej heller farlig, thi Kuglen er af Steen og Pinden af Jern, den er ej heller fyldt, thi Kuglen er kompakt. Enhver, som vil see den, kan melde sig hos Hansen, der boer paa Taarnet, og som fremviser den, da ellers ingen Fremmed tillades Adgang paa Loftet.
Politivennen, 1808-01-01
Bekjendtgjørelse. De i No. 528 omankede Svingler for Fodgængerne i Frederiksbergalle blive nu forbedrede.
Politivennen, 1808-01-01
Uorden. Uden for det Kongelige Hømagasinnogle Skridt førend man kommer til Skilderhuset paa den Bro, som ligger over Grøvten, have 3de Bræder enten forskudt eller hævet sig, hvorved er, bleven en Aabning, at i Hast eller Mørke letteligen kunde derved foraarsages Skade. Faren kan vel ikke synes for Øjeblikket at være af nogen stor Betydenhed, da enhver kan vel tage sig i Agt, men, skulde Aabningen muligen kunde blive endnu større kan vist befrygtes at samme kan medføre ulykkelige Følger.
Politivennen, 1808-01-01
Bilag til de i Politivennen No. 529 anmærkede urigtige Skildtpaamalinger. (Efter Jndsendt). For at gjøre den i forrige Nummer leverede Fortegnelse paa vort Sprogs Mishandling paa Skildter i selve Nationens Hovedstad fuldstændigere, og derved om muligt bidrage sit til at bevirke en Bom sat for saadan styg Uorden, indsender Anmælderen her følgende Billag af Urigtigheder, der blot paa en eneste Spadseretur ere bemærkede: 1) Hjørnet af Borger- og Helsingørsgaden No. 195 paa Urtekræmmerens Dør: Ru Ole. Mane Gry - Sag Gry. Store Grønnegade No. 185 over Kiel2) deren. Her Selge Norske Frede Speie Sield og 10 Rd. Øl og Got gammel Øl. 3) J samme Gade No. 187 paa Kollek, tørskildtet, paa den ene Side. Posten er i K Ke an Kommen. - Paa den anden Side. Det Kongelige danske Tael Lotteries Collections Contoir. 4) Hjørnet af Taldbodvejen og store Kongensgade. Tol bo Veien. 5) Lille Grønnegade No. 224. Her selges Brende fra Stadens Brændæmage Sin af magerat maal fra 3 til 6 og 12. - Samme Sted paa Døren, Puter Hvede Mel. 6) Hjørnet af Kristenbernikovstrædet og store Grønnegade No. 291, her slibis alle slags Jnstrumenter, de Behager at henvende dem til Kielderen. 7) Løvstrædet No. 124 over Kielderen. Heer bekommes dobel Øll. H. S. V. 8) Kristenbernikovstrædet No, 118. Her er Ruule til Leie. 9) Pilestrædet No. 82. Det Kongelige Danske Previlligerede Tall Lotteriets ober Collections Contoir. Nu spørger man enhver Upartisk, burde Mænd, der lade sligt Tøj afpensle, have Lov til for alment Øje at udstille hvad Jndskrivt eller Paaskrivt de ville, og burde Malere, der ikke bedre have lært deres Børnelærdom, tillades med deres fordømte Visk at kalfatre saaledes vort gode Sprog lige for vore Øjne?
Politivennen, 1808-01-01
Urenligheders Bortskyllelse igjennen en Rendesten. (Efter Jndsendt.) J Antonistrædet No. 230 beboes StueEtasjen af en Brændevinsbrænder, der har den ligesaa lovstridige som ildelugtende og væmmelige Uskik, endog ofte om høj lys Dag (den 21de d. M. ved Middagstid begikkes denne Uskik senest i en særdeles høj Grad, at udskylle med Svalevand, saavel Menneskers som Køers Ureenligheder, hvilket man dog formoder er Pligt for denne Mand, saavelsom for enhver, at faae bortført igjennem de befalede Veje og Midler. - Flere troværdige Vidner, som ofte i deres Værelser plages heraf, kan stadfæste dette, hvorfor Anmælderen tør haabe, at Vedkommende, ved at opmærksomgjøres herom, vil alvorlig advare mod denne Uskik og derved befrie Omboende for denne Ubehagelighed.
Politivennen, 1808-01-01
Et Forslag om Mossække til Brystværn. (Efter Jndsendt). Da det er enhvers Pligt, at aabenbare hvad han troer, der paa nogen Maade kan bidrage til Gavn for Fædrenelandet, især i dets nærværende Stilling, er det faldet Jndsenderen ind, at gamle Sække, stoppede med Mos, hvilket nu bruges meget til Madratser, Stole og andet, og kan erholdes for ringe Pris, kunde med Nytte anvendes, især til Prøvestenen og Blokskibet, til Mandskabets Bedækkelse.
Politivennen, 1808-01-01
Ønske til Bedste for Vejen over Slotspladsen mellem Holmens og Højbro. (Efter Jndsendt.) J disse Blade fandtes det gode Forslag, at aabne Kørevejen over Slotspladsen; Forslaget opfyldtes. Dette var ret godt, men derved fremstod en større Ulejlighed for de end flere Gaaende, da man nu nødes til, enten at gaae i Morads ved Regnvejr, eller i en utaalelig Støv ved tør Blæst. Maaskee begge Dele kunde afhielpes ved Brolægning, og man tør haabe dette, da hele Stykket kun er kort, og befærdes meget, saavel af Kørende som af Gaaende.
Politivennen, 1808-01-01
Spørgsmaal uden for Frederiksberg Have. (Efter Jndsendt.) Var det ikke godt, om de mange Heste og Vogne, der om Søndagen holder uden for Jndgangen til Frederiksberg Have, ej fik Lov at køre frem for Havedøren; men at de, som dog spadsere hele Haven rundt, ogsaa kunne gaae de Par Skridt hen til deres Vogn, for derved at spare mange Frygt og Ubehagelighed.
Politivennen, 1808-01-01
Anke over slet Modtagelse og Beværtning i Gilleleje Kro. (Efter Tilsendt.) Sidstafvigte 18de Juni gik nogle Hel, singørs Somænd, som havde, for at kapre krydset et Par Nætter og Dage under og ved Kullen, iland i Gilleleje, for at søge nogen Forfriskning. Paa Spørgsmaal, om de kunne faae noget at leve af og især at spise, svarede først en Pige: Ja, har De taget noget med Dem. Siden Konen. Vi have saaman ikke noget, skjøndt der saaes Flesk og Kjød staaende paa Bordet, der snart blev bragt tilside. Efter megen Vægring og ligesom ved Tvang fik de endelig noget, det de maatte betale saare dyrt, hvilket dog raske Sømænd ikke lægge meget paa Hjerte, naar det kun kan faaes. Man vil ikke formode, at denne Vrangvillighed mod Helsingørs Kapere, er skeet med Overlæg fra Kromandens Side og af Misundelse mod hine, fordi han selv er Medreder i en Kaper; men man vil formode og tør med Grund formode, at saafremt hans Vertshusholdnings Bevitling paalægger ham, lignende andre slige Bevillinger, at forsyne de Rejsende saavelsom andre med fornødne Logementer, samt Spise- og Drikkevare til Nødtørftighed og for en billig Betaling; han ogsaa ikke allene vil modtage Rejsende, thi Søemænd kunne vel ogsaa regnes hertil, paa høflig og venskabelig Maade, men ogsaa være forsynede med nødvendige Spise- og Drikkevare til disses Vederkvægelse og Styrkning og det endnu mere paa en Tid, da danske Sømænd allene kunne søge dansk Tilflugtsted, og der forvente dansk Modtagelse; saafremt han vil vedblive at nyde alle de mange Fordele en saadan Kroholdsbevilling kaster af sig. Udgiveren kan ikke bare sig for at beklage, at det er ilde, at der undertiden hist og her skal spores kun liden Danskhed, mod egne Landsmænd, som nu skulde alle ligesom sammenknyttes ved eet Baand og virke til eet Øjemed.
Politivennen, 1808-01-01
Forslag om en Vægters Ansættelse Frideriksbergallee. (Efter Jndsendt). Da der baade inde paa Broen og overalt i Frederiksbergbyes Gader er Vægter om Nattetid, kunne Beboerne af Frederiksbergallee ikke andet end ønske, at maatte ogsaa vorde delagtige i dette Gode. Saameget mere troer man dette Ønske skikket til at finde Jndgang hos høje Vedkommende, som Alleens Aflukkelse har gjort den folkeøde og skummel i en høj Grad, foruden de mange andre dermed fulgte Ubehageligheder.
Politivennen, 1808-01-01
Om Forandringen paa Posthusets Forgavl. Jstedet for hvad i denne Forgavl forhen stod, er Hs. Majestæts, vor nu regjerende Konges, Navnetræk der nyligen opsat. Enhver god dansk Mand glæder sig ved al den Hylding, der kan bevises hans, bevises Danmarks Konge; men dersom en, vist i den bedste Mening, iverksat Hylding skylde synes ham mindre passende, ja vel endog mindskende paa skyldig Agtelse for i Minde, der er og maae være den højeste Person, hvem Hyldingen bevises, inderlig dyrebart, da ville de agtværdige Mænd, der have iverksat slig Hylding, veje de Jndvendinger han gjør dem, og takke ham for at have sagt sin Mening med anstændig Frimodighed. Dersom det var Vedtægt og Skik, at ved enhver ny Tronbestigelse den nye Regents Navnetræk skulde staae paa alle offentlige Bygninger, da var her ikke et Ord at sige. Men fra ævig Tid, og med Føje var det Skik, at enhver Regents Navn blev baaret af de offentlige Bygninger, der skyldede ham deres Oprindelse, og det ud igjennem alle kommende Tider, saalænge Bygningerne varede. " ette var og ikke mere end billighed. Overledes skulde Konger og Fyrster bevares i Efterslægtens Minde, hvis det i skulde være ved slige værdige Mindesmærker, hvor Eftertidens Mand paa engang læser deres Navne og lænker sig deres Virksomhed og deres Omhu for Landets Vel. Trænger end i Fremtiden en saadan offentlig Bygning til en Hovedforbedring (hvilket, i Forbigaaende sagt, vilde først meget sildigen skee, hvis det jævnlige Vedligehold, som Privatmand yder sin Bygning, altid ogsaa faldt offentlig Bygning til Lod) da har aldrig den senere Regent derfor villet have Stifterens, sin Formands, Navn og Erindring udslukket, og sikkert endnu mindre, hvis det var en elsket Faders eller Forfaders. Den ædle Sjæl er det Glæde, at yde enhver hvad ham tilkommer, og at hielpe ham dertil, hvis andre ville fraholde ham det. Men et Navn, et Minde Hukommelsen af Daad er det eneste, den Afdøde har tilbage paa denne Jord. At berøve ham dette, er en højst tilbagestodende Tanke. Kristian den 7de har ikke bygt meget, i Forhold til sin lange Regieringetid; hans Formænd havde heri gjort mere end nok. - Men hans Regjeringstid var frugtbar paa nyttige Jndretninger, og disse skulle ned til sildigste Efterslægt bære hans Navn. Dog jo færre Bygninger vi skylde Kristian den 7de, jo mere bør vi ynde, at hans Navn skues paa disse, saalænge de stande. Ligesom det er os Lyst at see hin store Kristians Navnetræk paa Rundetaarn, Regentsen, Rosenborg, Studigaarden, Holmens Kirke, Børsen og paa 100 og 100 Steder, og hans Eftermænds paa de Bygninger de frembragte, saaledes bør og sildigste Efterslægt skue Coni. paa Kirurgisk Akademie, paa Banken, paa Nørreports Jndside, paa Trekroner, paa den holstenske Kanels Sluser, paa Jyllands Tøjhus o. s. v., o. s. v. Posthuset har Kristian den 7de vel ikke bygget, men han har købt det, han har skænket det til sit Brug, og under ham oplevede deri det saa aarvaagent bestyrede Postat en Udvidelse, der gjorde dets Kreds til mere end det dobbelte af hvad den var.