Berlingske Tidende, 1776-12-13
Udi samme Tidende er og, foruden en Skrivelse fra Capit. Douglas paa Krigs=Skibet Jsis til Admiralitets Secretair Stephens, bemeldte Trefninger angaaende, indført et Brev fra Capit. Thomas Pringle, om Bord paa Skibet Marie, paa Høyden af Crownpoint, dateret den 15de Oct. som er af følgende Jndhold: Med den største Fornøyelse betiener jeg mig af den Leylighed, at ønske Admiralitets Herrerne til Lykke med den fuldkomne Seyer, som Hs. Majests. Flode under min Ordre den 13de Oct. har erholdet udi Søen Champlain. Den 11te huj. naaede jeg den fiendtlige Flode, anført af Benoit Arnold. Den laae for Anker under ØenValicour, og formerte en stærk Linie, som strakte sig fra Øen til den Vestlige Kyst af det faste Land. Vinden var saa lidet føyelig, at i lang Tid intet Skib, uden de armerte Chaloupper, kunde komme i Trefning med Fienden. Skoner, ten Carleton, som førtes af Lieutenant Dacres, kom omsiden saavidt, at den kunde understøtte Chaloupperne, men da intet af de andre Skibe kunde komme til dem, holdt jeg for, at det var ey raadeligt, at fortsætte en saa ufordeelagtig og ulige Strid. Desaarsag lod jeg med General Carletons Samtykke, som gjorde mig den Ære at være om Bord paa Skibet Maria, tilbagekalde Skonnerten og Chaloupperne, og lod heele Floden kaste Anker i een Linie, saa nær den fiendtlige Flode, som mueligt, for at afskiære dem Rettraden, hvilket Forsæt da slog feyl formedelst Nattens tykke Mørke, da Fienderne om Morgenen vare langt borte fra os. Den 13de Oct. saae jeg atter 11 Skibe af den fiendtlige Flode, seylende paa Høyden af Crownpoint, hvilke jeg efter 7 Timers Jagt indhalede med Skibet Maria, havende Carle om og Jnflexible paa en liden Distance bag efter. Resten af Floden var gandske os af Syne. Trefningen begyndte om Middagen, og vedvarede i 2 Timer, i hvilken Tid Arnold, som var om Bord paa Galeeren, Congressen, og 5 Gondoler strandede, og bleve strax forladte af Fienden, som lod dem springe i Luften; en Omstændighed, hvortil Vinden, som blæste fra Kysten, og Søens liden Brede meget var behielpelig. Galeren Washington overgav sig under Actionen, og reddede sig til Ticonderago. Tallet af de Dræbte og Saarede paa Floden og de armerte Chaloupper er ikkun henimod 40, men saavidt jeg hidindtil har kundet erfare, maae Fiendens Forliis være meget betydeligt &c. -J hvor berømmelig end denne nye Lykke er, som de Brittiske Vaaben have erholdet, giver dog Slutningen af GeneralCarletons Skrivelse Anledning til at frygte, at Fordeelen vil ikke blive saa stor, som Æren. Dersom Aarets Tiid, som er meget rimeligt, ikke tillader vore Generaler, at fortsætte Operationerne, ved at angribe Americanerne i Ticonderago, og forfølge dem til Grændserne af Nye=Engeland og Nye=Pork, vil de blive nødte til, at gaae tilbage til Qve ber, uden at opnaae Hovedhensigten af disse besværlige Operationer, saasom det er dem umueligt at forblive Vinteren, over i et Land, som er fuldt af snævre Veye og skiult med Sko re, hvor Fienderne og de Vilde, som føre Krig paa deres Maade, kunde uformodentlig ødelegge vore Tropper, hvorpaa man har havt Exempler i sidste Krig. Der skulle altsaa ingen anden Nytte flyde af denne Seyer, end at have ruineret den Americanske Escadre.