Københavns Adresseavis, 1760-12-05
Da Kong Christian Pl. forordnede at Gavetiggerne skulde ogsaa settes ind i dette Huus, for at hemme Tiggeriet: saa er de Fangnes Tal bleven saa stort, at Rummet var alt for lidet for dem. Der maatte altsaa ud imod Torvet opføres en nye Bygning, som er meget anseelig, tre Etager høy, 90 til 100 Alen lang, og hvorudi der findes en Kirke, samt Værelser for Betienterne. Over Hoved Indgangen, som er anlagt midt paa Kirken, læser man følgende Jnscription, som giver Efterretning derom: Anno MDe & RI Anspicantils host D. C. M. Chillo S. & Spil M. D.LNA, ne malis parcende noceatur honie, Ergastulum boece verustate colladsumSangustia laborant, in anbio mansurt operiis angurio, enstrue jussit Curatorium officium; Misericordieaquege Justitia til exigente. Siden er der indvendig i Gaarden lagt Grund til en nye Bygning af ligesaadan Høyde og Længde, som uden Tvivl er bestemt til det samme. Dette Huses Navn, samt ovenmeldte Stiftelses Brivs Jndhold giver Anledning at slutte, at det Førstningen har været et Skole=Opfostrings- og Arbeyds=Huus for fattige Børn, næsten ligesom det nu anlagde Opfostrings=Huus paa Christianshavn er Men for mange Aar siden er det egentlig blevet c Tugt= og Manufactur=Huus. Det er deels bestem for saadanne Misgierningsmænd, som enten bliver dømte til dette Fængsel paa deres hele Lives Tid hvoriblant Tyve og liderlige Fruentimmer udgjøre det største Tal, deels ogsaa for Lediggiengere og Gade, tiggere. Det er mestendeels Fruentimmer og Børn, som bliver satte ind i dette Huus. Tallet paa den kan beløbe sig til 5 a 6000. De har i forrige Tider arbeydet hos og iblant hinanden. Men efterat den nye store Bygning var bleven færdig, saa ere Delinqventerne blevne i den gamle Bygning, men de saa kaldede ærlige Fanger, samt de, der bliver optagne formedelst Tiggerie, og de, som paa en vis Tid bliver indsatte for en Forseelses Skyld, faaer Plads i den nye Bygning. Da de fleste af dette Selskab ikke har havt nogen Lyst til at arbeyde, saa bliver de her ved Tvang tilholdte dertil, og altsaa ikke bliver det men retninger. neskelige Selskab til nogen Skade formedelst deres Fængsel, men meget mere nyttige formedelst deres Arbeyde. Deres Arbeyde er at spinde Uld. Til den Ende er der anlagt en stor Klæde=Fabriqve i den gamle Bagbygning, hvorudi Klædet bliver forfærdiget til Soldaterne. Der er ogsaa anlagt et Rasp=Huus, hvorudi der bliver raspet alle Slags Sørter Farvetræ af saadanne Personer, som formedelst en eller anden grov Forseelse ere blevne satte derind. Derhos er en Haandqværn indrettet, paa hvilken nogle Slags Farve=Træ bliver malede. Dette Huses Betientere, der ogsaa hver sammesteds, ere en Præst, en Casserer og Bogholder, som tillige er Jnspector, to Spindemestere, en Raspmester, en Læremoder, en Skolemester, der tillige er Klokker, en Portner og en Vægter. En Spisemester loger Maden i dette Huus for Fangerne, imod deres Betaling. Døbe=Acten i Børnehusets Kirke, som skeede i Onsdags den 3 December, har vi vildet melde saaledes: En voxen Jødinde 26 Aar gammel, fød og opdragen i den Kongel. Residence=Stad Berlin, blev bemeldte Sted og Tid døbt. Præsten Hans Velærværdighed Hr. Johannes Siverud har læst for hende, og informeret hende i den christelige Religion paa 3die Aar. Førend hun blev døbt, blev hun examineret af Hans Høiærværdighed Hr. Biskop Ludvig Harboe, som fandt sig aldeles vel fornøyet med hendes Kundskab. Da Præses for de Fattiges Væsen i Danmark, Hans Excellence Hr. Geheime=Raad Baron von Dehn, Ridder af Elephanten, og de andre Høye Herrer og Directeurer (General=Kirke=Jnspector Hans Høiærværdighed Hr. Qvist undtagen, som formedelst at høye Embedes Forretning blev forhindre) saavel som de Herrer Kongel. Committerede, alle vare fanlede, blev strax ringet sammen, og derpaa Guds=Tienesten med Kirkens sædvanlige Bøn begyndt og finnget det første Vers af: J J Es Navn skal al vor Gierning skee; hvorpaa Præsten strax gik paa Prædikestolen, og efter en behagelig og hierterørende Bøn fremsatte af Esaa 56 Cap. 5 v. følgende Sprog, Jeg vil give dem en Plads i mit Huus og inden mine Muure, og et Navn bedre end Sønner og end Døttre, og jeg vil give ham et evigt Navn som ey skal udryddes. Hvoraf han forklarede: De dyrebare og livsalige Forsættelser, og Naade=Løfter, som Messins vor Frelser giver en hver, som i Hiertets Oprigtighed træder over til hans Kirke og Menighed paa Jorden, og som i Sandhed vil være hans Arv og Eiendom i Tid og Evighed. Texten, som bley behagelig, grundig, og opbyggelig forklaret, afhandlede han i tre Deele: 1) At Messias lover at give den Fremmede en Plads i sit Huus og inden sine Muure. Hvilken skeer a) her i hans jordiske gion, Christi striden, de Kirke og Menighed paa Jorden. b) J den triumpherende Kirke, det nye Jernsalem her oven til. 2) Messias vil give dem et Navn bedre end Sønner og end Døttre. 3) At han (som den tredie Forjettelse i Texten indeholder) vil give ham et evig Navn som ey skal udryddes. Hvorved blev viist deres store Lyksalighed i Døden, Dom men og Evigheden, som dette Navn bliver skienket. Aabenb. 2, 17. Til sidst blev Texten, med føelbar Velsignelse appliceret paa Jødinden: At Messias, hendes Fædres Gud og al Verdens Frelser, havde og tiltænkt hende, udseet for hende, og nu vil give hende en Plads i sit Huus, og et Rum inden sine Muur, a. a. Under Prædiken sad Jødinden som var iført i en hvid Klædning, paa en Stoel midt for Alteret. Efter Prædiken blev nunget: Nu bede vi den Hellig Aand a. da hun imidlertid sad paa Knæe for Alteret; Mod Slutningen af Psalmen gik Præsten, som og var iført i en Messe=Skiorte, op for Alteret, faldt paa Knæe vendende sit Ansigt til Menigheden, og holdt en kort, men hiertelig, følelig og bevægelig Bøn for hende, at hun i Tid og Evighed maatte blive en sand Jesu Brud. Derpaa holdt han en meget opbyggelig, grundig og behagelig Tale, hvis Text var af Apost. Giern. 8, 36. 37. Men da de droge ad Veyen, komme de til noget Vand og Kammer=Svenden sagde, see, der er Vand, hvad hindrer mig at døbes. Men Philippus sagde: dersom du troer af gandske Hierte, maae det skee. Hvoraf blev viist 1) Kammer=Svendens hiertelig Længsel og Begierlighed at blive en Christen, og ved den hellige Daad blive aftet fra sine Synder og indpodet i den levende og sande Viinstok Jesu Christo. 2) Philippi grundige og oprigtige Svar paa Kammer=Svendens længselsfulde Spørsmaal. J Anledning af det 1ste blev viist, hvad der havde givet denne mægtige Mand v. 27. som var Dronningen af Morlands hele Skat Kammer betroet, Anledning, og bevæget ham til at bliver en Christen. Ey Letsindighed og Ustadighed; ey heller Stats=Raison for timelig Baade og Vinding, men en sand Hierte Bekymring virket af Guds Aand og den hellige Skrifts Læsning for at faae sin Siel frelse og bærget. Under denne Tale, som varede en halv Time, lad Jødinden paa Knæ for Alteret. Derefter aflagde hun staaende sin Troes Bekiendelse til de samtlige Høye Herrers og alle Tilstædeværendes største Fornøyelse, og besvarede alle de Spørsmaal, Præster gjorde hende, med stor Færdighed og Frimodighed, og beviiste alle sine Giensvar med Skriftens klare og tydelige Sprog saavel af det gamle som nye Testamente Efter Præstens Anmodning med underdanigst Forespørsel hos de Høye Herrer og Directeurer, hvad Navn hende skulde gives i Daaben, behagede Præses, Hans Høye Excellence, naadigst at beære hende med vor Allernaadigste regierende Konges og Dronning: Navne, nemlig: FRIDERIC. J. N. 1, som og blev det Navn hun fik i Daaben. Denne høye og hellige Act beærede som Daabens Vidner følgende. 1) Hans Excellence Hr. Geheime=Raad Baron vor Dehn i egen Høye Person. 2) Hr. Kammer=Herre, Berregaard. 3) Hr. Etatz=Raad Friis. 4) Hr. Kammer=Junker Brandt, en Søn af Frue Confer rentz=Radinde Brandt. 5) Hr. Justitz=Raad de Falsen. 6) Hr. Justitz=Raad Hæseker. 7) Hr. Commerce=Raad Borthman, Begge sidste Commitirede ved de Fattiges Væsen. 8) Frue Etatz=Raa inde Blach 9) Frue Justitz=Raadinde Wodrup. 10) Jfr. Biørnsen. Under denne hellige Daab, saa vel som under den gandske Act, var Jodinden meget devor og særdeles bevæget, saa hendes Øyne Andertiden fløde strømmeviis i Taarer. Denne hellige Act havde og en stor Jmpression i det gandske Anditorio, som alle holdte sig særdeles stille og agtpaagivende, skiønt der var en talrig Forsamling af Tilhørere, hvoriblant og vare en Deel Præster. Da Daabens hellige Sacrammente var forrettet, gik Præsten igien for Alteret, imedens der blev siungen en Psalme, da den Døbte og de Høyfornemme Fadder af hendes Kiøn gik op til Alteret og offrede. Ved hvilken Leylighed de Høye Herrer iligemaade viiste deres store Grace mod Præsten, og leverte deres Offer til Husets Casserer, Velædle Hr. Friderich Rasch. som i Deres Sted frembragte det paa Alteret. Til sidst messede Præsten en Collect, og lyste Herrens Velsignelse over Menigheden, hvornæst denne hellige og høytidelige Act blev sluttet med Kirkens sædvanlige Bøn. Denne hellige Act er den første af det Slags som er holdt i denne Kirke, siden den blev bygt. Efterat Guds=Tienesten var til Ende, behagede Hans Excellence Hr. Baron von Dehn og de andre samtlige om Høye Herrer Directeurer at besee det gandske Huses Verker og Indretninger, til de Fattiges Beste og Gavn, og fandt sig derved meget vel fornøyede.