Berlingske Tidende, 1818-01-05
Blandede Efterretninger. Altonaer Merkur leverer under Artikkelen Augsburg, den 2de December, et Udtog af en i første Departement af Statsministeriei Weimar af Karl Wilhelm Frieherre v. Fritsch aflagt Beretning over de Studerendes Fest paa Wartburg, hvoraf følgende meddeles Den til Høitideligholdelsen af den 18de October saavel med Hensyn til den senere Tids Begivenheder som til Reformationen foranstaltede Sammenkomst af vore Studerende fra flere Tydske Academier paa Wartburg er blevet Gienstand for saa megen Foruroligelse og saa flersidig Udtydning, at den grundige Kundskab om Tildragel, sen, Anledningerne til samme, samt Aanden og Betydningen i denne Forening justridig er ønskelig og nødvendig. Undertegnede maatte ansee det for en ham paaliggende Pligt at samle denne Begiven, heds Dato paa det nøieste, og forelægge Deres Kongel. Høihed den til en sammentrængt Oversigt. Deres Kongel. Høihed vil deraf kunne slutte, at ligesom denne Høitidelighed hidrørte fra en i sig selv roesværdig Idee og er frie for ethvert politisk Hensyn, saaledes blev den vel grebet og udført med ungdommelig Begeistring, men at det, som ved samme fortiener Daddel, kun tilfældigviis er kommet med, og kan blot tilregnes enkelte Deeltagende Jntet Tidspunkt lærer de Tydske Stammer ved saa levende Erindring om Nødvendigheden af Eendrægtighed som den 18de October, Fra Tvedragten hidrørte Tydsklands mange Lidelser, den fornyede Eendrægtighed forherligede den Seir, hvis Minde stedse maa leve i enhver Tydskers Bryst. Alle Tydske Universiteter tæller nu Ynglinger, som have taget virksom Deel i hiin herlige Seir. Nogle af dem troede, at Festen paa den 18de October tillige var det beqvemmeste Øieblik til at ophæve Spliden mellem de flere Academier hvilken virkede paa mangfoldige Maader giennem mangfoldige Forhold. J denne Hensigt blev Mindesfesten for den store Reformator og tillige Festen til Forherligelse af Fyrsternes og Folkenes Eendrægtighed af nogle foreslaaet til af en almindelig Samling af Studerende at afholdes paa Wartburg den 18de October, og fra Jena udgik Indbydelse til alle Høiskoler. Kort for D. Kongl. Høiheds Tilbagekomst fra en Reise, og faae Uger før Udførelsen af dette indtil da ubekiendte forehavende, modtog man her den første Efterretning derom. At forhindre Sammenkomsten lod sig ikke meer giøre, det erkiendte Man, og det kom altsaa kun an paa at forebygge de muelige Uordener. Ogsaa var der ingen tilstrækkelig Grund til at forhindre et i sig selv saa lovligt Foretagende. Med Deres Kongel. Høiheds indhentede Samtykke blev derfor Politiet i Eisenach underrettet om de sitre Studerendes forestaaende Ankomst, og paalagt Omsorg for det i saa Henseende Fornødne. Til at vedligeholde Orden og Rolighed troede Man at gaae den sikkreste Vei, naar man, stolende paa de unge Mænds egen Æresfølelse og det af dem yttrede Sindelag, overlod til dem selv Omsorgen herfor. De have heller ikke skuffet denne Tiltroe. Alle Øienvidner, de øverste Øvrighedspersoner for Eisenacher Kredsen bekræfte den religiøse Alvor, den værdige Holdning og den Sindsrørelse, hvormed Festen den 18de October blev feiret. En vistnok dadelfrie Sands udtaler sig i hele Anordningen af Høitidelighederne paa Wartburg den 18de October, derpaa i Kirken ved den den 19de October gientagne Forsamling paa Wartburg, og ved den fælleds Nydelse af den hellige Nadvere. Ynglingene lovede hinanden Brodersind og Eendrægtig, hed, Ophævelsen af al Splid og Ordensforbindelser indbyrdes, og som umiddelbar Følge af denne Eendrægtighed viser sig iblandt de Studerende i Jena en større Sædelighed og en strængere Vare. tagelse af de landsherlige Love. At nogle imidlertid ikke fattede Festens sande Betydning, som var udgangen fra de meer Dannede, og vare oplagte til at øve Modtvillighed, kunde ikke feile, og saaledes skeete det da ogsaa, at, da i den sildige Aften de unge Gemytter vare blevne meere livlige ved Glædesildens Luen nogle Fremmede, som vel neppe alle hørte til Academisternes Classe, begyndte i Overmod og under mange usommelige Udtryk at forbrænde nogle Skrivter. Vist er det, at de færreste Studerende havde Forkundskab om denne Autodase, og at de fleste ikke vidste, hvilke Skrivter der forbrændtes; ligesom det og er aldeles falskt, at Man regner Acterne til Wiener=Kongressen og den hellige Alliance med blandt de forbrændte Skrivter. Dette er Sagens simple Gang Misforstaaelser og Mangel paa officielle Efterretninger, som nu først have været med Tilforladelighed at erholde, have vanskabt den. Carl Wilhelm, Frieherre v. Fritsch. Om Faaldes's Mord.