Viborger Samler, 1833-07-23
Med Hensyn til Grev de Ste. Aulaires nyeste Depescher fra Wien bemærker Le Temps, at Pressen ikke har ventet efter disse Meddelelser, for at advare Ministrene mod den hellige Alliances onde Hensigter. "Nu - siger den - erkjender Cabinettet, hvor velgrundede hine Advarsler vare, og deraf kommer dets dybe Nedslagenhed. Det indseer, at dets Modstandere ville vinde Tid, at man underhandler med Ludvig Philip i Betragtning af den paa en Maade lovlige Characteer, han har faaet ved Carl A Abdication, som saa omhyggeligen blev protocolleret af det doctrinaire Partie, og at endeligen Magterne efter tre Aars Parlamentering ere komne saa vidt, at de kunne satte en Beslutning angaaende hvad der skal foretages ved Jndtrædelsen af Henrich, Myndighedsperiode. Geistlige og Legitimister, der alle dagligen overoses med Forekommenheder, og af hvilke man stedse afvises paa en haanlig Maade, have gjennem deres Organer uden Omsvøb erklæret, at de kun ventede paa dette Tidspunct, for efter Omstændighederne at aflægge, eller nægte deres Eed, at indfinde sig ved Valgene eller udeblive derfra. En stor Skræk har derfor bemægtiget sig hine Magthavere, der have søgt om Borgerret hos Kongerne og det gamle Aristocratie, og nu indsee Jntetheden af deres Forhaabninger. Der bliver nu Jntet tilbage for dem, uden at søge ny Kraft i den populaire Følelse og slutte sig til Nationens Jnteresser. Men det er blevet vanskelig for dem, at vende tilbage til denne Bane. Complottet mod de parisiske Fæstningsværker foresvæver alle Gemytter. Fuld af Forundring gjentager man for sig selv, at det har ligget Statsmagten, der skyede at udgive 5 a 6 Mill. for Huningens befæstning og lader vor Østgrændse uden Forsvar, meget mere paa Hjerte, at befæste Paris mod Folket, end Frankrig mod Udlandet." – La Gazelte forsikkrer, at Ludvig Philip vil gjøre Alt muligt, for at hindre videre Fremskridt af Revolutionen og hellere resignere end ved Eftergivelse mod Bevægelsen at udsætte sig for sin Faders Skjebne. - Ogsaa Ee National taler om Gjenoplivelsen af Legitimisternes Forhaabninger. Naar man vilde troe deres Organer, saa havde Julirevolutionen oplevet sin sidste Aarsdag. Kastet til Jorden i Polen, Jtalien og Tydskland, forestaaer den nu dens sidste Naadestød. Under den hvide Fane vil Bourmont i Portugal tilintetgjøre de Constitutionelles Bestræbelser og derved alle Udsigter til en Revolution i Spanien. Da er kun Belgien endnu tilbage, og dets Lod er i Forveien bestemt. Her vil en ny Congres decretere Kongen af Hollands Restauration og den nuværende Thronbesidders høie Svigerfader føre sig i Nødvendigheden. Men naar Frankrig først i Portugal, Spanien og Piemont seer Legitimitetens almindelige Triumph, og det deraf udspringende Held for Nationerne, vil det af sig selv tilbagekalde sin myndigblevne Konge, Henrich J. Je Natio ne, mener, at disse Forhaabninger ikke meere ere saa latterlige, som for 2 ei 3 Aar siden. Jfølge den Opførsel, Monarchiet af 7de August har viist mod Spanierne, Jtalienerne og Polakkerne, lod en lignende sig vente med Hensyn til Belgien, endskjøndt der her stod flere Vanskeligheder i Veien. Jmidlertid kunde disse Vanskeligheder hæves ved Jagttagelsen af visse Former og især ved at pensionere Leopold. J Frankrig selv vilde en tredie Restauration derimod ikke være saa ganske let. Paa intet Sted og til ingen Tid havde Legitimisterne i Frankrig formaaet at byde Nationalpartiet Spidsen; deres hele Plan beroede derfor paa en Jnvasion, til hvilken i al Fald en Bande vilde slutte sig med Bourmont i Spidsen. Da vilde der rigtigt nok reise sig en Kamp, som vilde komme Nationen dyrt at staae, men ogsaa drage det Parties fuldkomne Ødelæggelse efter sig, der havde givet Jmpulsen til den. - Kammerets Opløsning er nu definitivt besluttet. Kongen skal have yttret til en Deputeret: "Hvad der ved Adskillelsen fra et saa forstandigt og hengivent Kammer trøster mig, er, at Vælgerne ville udnævne et Andet, der kan giengive og Parriets Arvelighed."Der arbeides med største Jver paa befæstningen af Vincennes; denne Plads vil blive omdannet til en fuldkommen Fæstning. – Da Prindserne nylig holdt Revue over Cavallerieregimenterne i den parisiske Garnison, hørtes oprørske Udraab, der droge en Lanciers Hæftelse efter sig. – General Bonnet vil kun under Betingelser modtage Forsædet i den Administrativ=Commission, der skal oprettes i Algier, og er ikke tilbøielig til at underkaste sig de Jndskrænkninger, man vil paalægge ham. Regjeringen har i Sinde at oprette et Bispedømme i Algier, og har til denne Post udseet en Superior af de barmhiertige Brødres Orden. Om Forandringer i Civilforholdene er Talen ikke. - Le Moniteur melder, at Skibet Agathe er den 4de Julii ankommen til Palermo, og at Passagererne" befandt sig vel. - Paa Kongens Reise gjennem Beauvais overraktes ham et af 300 Jndvaanere undertegnet Bønskrivt om at beholde det derværende Bispesæde, hvortil han svarede: "Vi have en stærk Opposition imod os. Jeg deler Deres Ønsker, og de kunne gjøre Regning paa, at jeg Jntet vil undlade, for at sikkre Vedblivelsen af alle Bispedømmerne. Jeg ønsker det ligesaa høit som De." Ogsaa Madame Adelaide gav Bispen og hans Vicarer, Audients. Hiint Bønskrivt var kun undertegnet af Embedsmænd og Saadanne, hvis personlige Jnteresse var i Spillet. – Hr. Calomarde lever i Orlons, og venter med Vished at blive tilbagekaldt; den spanske Regjering har allerede ophævet Seqvestreringen af hans Godser. – Paa Garonnefloden er et Dampskib ankommen fra Themsen. Det havde General Romarino med 250 veludrustede Soldater, ombord. - Man havde i London Efterretninger fra Paris af 14de dennes til Kl. 1 Middag; indtil den Tid var Alt roligt i Hovedstaden.