JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Det er endnu ikke Alt, Regjeringen lader ogsaa, paa sin Bekostning og til sin Nytte, stikke, trykke og udgive Universalkaart over de tre Kongeriger. Den er altsaa Kobberstikker og Trykker, Bogforlægger og Kobberhandler. Den er Eier af adskillige Smaabyer, følgelig Vælger; den er ogsaa man forbauses ikke over, her at see de meest heterogene Egenskaber forenede med hverandre Skibspatron, Berider, Hospitals-Chef, Dyrlæge, Skuespil-Directeur, Antiquarius, Bedømmer af de skjønne Kunster, Jurist, Musikhandler, ja, med Hensyn til offentlige Natfester, endog en Adept i Fyrværkerkunsten. Alt dette er dens Attributer, og den udøver dem i videste Omfang. Den udsender Doctor Meyrick, for at opsøge gamle Medailler, den fælder Dom over Dandsere og Dandserinder, den afgjør Kjøbet eller Jkkekjøbet af Trommer og Trompeter, den beordrer uhyre HesteRemonter, og hvad er det, som den ikke tager sig fore. Og hvilken Dag, hvilken Time gives der vel, da den ikke er tvungen til at anvende de techniske og mangehaande Kundskaber, som vi ikke frakjende den, men hvis Nødvendighed for den vi kun ville bevise. J enhver af de enkelte Ting, hvoraf dette colossalske Hele er sammensat, have Ministrene og Præsidenten i Geheimeraadet ingen anden Lov, end deres egen Villie. De fem Medlemmer, eller den Chef, som leder dem, kunne ligesaa let fastsætte Prisen og Beskaffenheden af et Pund Lys, som Opførelsen af et Citadel. Uden Tvivl ere de fleste underordnede Embeder besatte med Folk, som vide hvad de have at gjøre, men forstaae de Foresatte ikke, at see sine Undergivne paa Fingrene, saa maa Statens Vel blive givet til Priis for mangfoldige Vildfarelser. Jeg slutter af disse Præmisser, at Medlemmerne, hvoraf Geheimeraadet bestaaer, ikke ere skikkede, uden en særdeles videnskabelig Dannelse, og at især den Første af dette Raad er uduelig til at holde saa sammensatte Fjedre og saa mange Hjul, hvoraf det mindste er vigtigt for Staten, i den tilbørlige Orden, dersom han ikke beflitter sig paa at studere de høie Videnskaber og de industrielle Kunster; men da det nu er unægteligt, at den hele Regjeringsmaskine gaaer og udvikler sig med en beundringsværdig og fuldkommen Regelmæssighed, saa maa man ligeledes slutte, at De, som holde et saa stort Heelt i Gang, fra deres Ungdom af have nydt den videnskabelige Opdragelse, som vi forlange af Bestyrelsens Øverste og Samfundets betydeligere Hoveder. At bestride dette, vilde være det Samme, som at sætte den Maade, hvorpaa de offentlige Anliggender besørges, i et tvetydigt Lys, og det være langt fra os.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Man har i Skilderiet l. c. og i Dagen No. 33 umaget sig med at fremdrage dens gode Egenskaber f. Ex. at den er kort, let fattelig og nøje afpasset til den danske Nationalmelodie: Kong Christian stod ved høien Mast, men disse Egenskaber hævde den ikke høi Rang blandt vore lyriske Poester, allermindst da den i Grunden ikke er andet end fra først til sidst et Echo af Choret i Heibergs Elverhøi, hvis enkelte særdeles smukke Strophe er af den ubekiendte Forfatter til den saa kaldte Kongesang, bleven udspundet til to. Sangen kan paa Stedet baade ved sin Nyhed, og sin Korthed, og under den glade Høitids Stemning, da den blev istemmet, have erholdt Selskabskredsens almindelige Bifald; men lad os her i koldere Stemning anstille den nøiere Prøve, som hine Anbefalinger fremkalde. Hvad selve Rubrum angaaer, har Forfatteren vel ikke betænkt, at Udtrykket: Konge Sammensætning betegner det Fornemste eller Fortrinligste i sin Art, saasom Kongegrib, Kongeørn, Kongegevinst, Kongekartøffel, Kongevei o. a. fl., og at han altsaa ved sin Titel antyder, at hans Sang er ypperligere end mange andre Sange til, om, og for Kongen. Vi overgaae til Enkeltheder i Sangen. første Linie i første Strophe udraaber Sangeren. Kong Frederik velsigne Gud!", men daler derpaa i næste Strophe ned til plat Prosa, i det han fortæller – Gud maa vide, til hvem – "Det er vor Bøn. Naar Heiberg beder, at Gud vil beskjerme Kongen og hans Slægt, beder Anonymen, at Gud vil beskierme Kongens Dage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
At der i næstsidste Linie i 1ste Strophe staaer vær istedetfor være, er en licentia poetica, som ikke godt kan undskyldes i saa kort et carmen, J den anden Strophe synes Meningen af kunne vinde i Klarhed og Forstaaelighed, naar man antager, at Distinctionstegnene ere satte paa urigtige Steder. Jstedetfor at det heder: Kong Frederik velsigne Gud og al Hans Slægt! Din Fred omgierde, store Gud! skal der udentvivl læses: Kong Frederik velsigne Gud! Og al hans Slægt Din Fred omgierde, store Gud, Jndsenderens Hensigt haaber han er aaben bar, nemlig blot den: at vise, at Sangens ude kjendte Forfatters patriotiske Jdee ikke fyldestgiøres ved den, men dersom den skulde ved sin Kor hed, Simpelhed og Sangbarhed, og den Yndest den synes at have faaet i den Cirkel hvor den fremkom, blive potentseret til at vorde en dan God save the Ring, der kan lyde ved Festers Begyndelse, i det Kongen eller høie Personer af Kogehuset indtræde, kunde det være en passende Titel at kalde den "Sangen for Kongen med den bestemte Artikel, eller maaskee, Sangen for Kongen og Kongehuset. J øvrigt benytter Indsenderen Leiligheden til at minde om Hr. Det. Theol. Fogtmanns hosfølgende smukke Sang: Gud sig vor Konge god, Giv ham i Farer Mod, Giv ham din Fred, . Giv du ham vise Raad, Styrk ham i al hans Daad! Styrt Svig og Ondskab kaad J Støvet ned, Stammen af gamle Skjold. Er Danmarks Værn og Vold, Dets Lyst og Ziir. . Den mange Grene bar Som Knud og Valdemar, Herligt den baaret har Sit Kongespir. Højt priser danske Mand. Fredrik, som for sit LandEn Fader er. Sikkert hans Mildhed huld Prøvet i Jld som Guld, Lindre vil glædefuld Nød og Besvær. Højt sværger danske Mand, Hver i sit Kald, sin Stand, Troskab sin Drot. Trofast i Liv og Død, Tappert i Krig og Nød, Vort gamle Danmark lød Gud og sin Drot. Gud sig vor Konge god, Giv ham i Farer Mod, Giv ham den Fred! - Giv hver en Dannismand. Lykke paa Land og Vand, Styrk Danmarks Folk og Land Ved Enighed!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Antallet af Kirkerne i Hertugdømmet Slesvig. a. Underordnede GeneralSuperintendenturen. Kirker, Præster, og Diaconer. Provstiet Hadersleben. 34. 26 Apenrade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Sønderburg. 6. 9 Flensburg. Tønder. . . 44. 49 Husum. D. 31 Gottorf. W. 2 Hütten. . 10 11 Eiderstedt . 18 2 Femern. . . . 4. Umiddelbart under Superindenten. Frederiksstad. . . 1
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Frederiksort. De adelige Kirker. . . Nordstrand. b. Under Biskoppen over Ribe Stift.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Kirker. Præster. Frøs og Kalslunds Herredsprovstie, Hvidding Herredsprovstie Gram H. Pr.. Nordre=Rangstrups H. Pr. c. Under det 1819 stiftede. Bispedømme for Als og Ærø. Søndre Herredsprovstie paa Als Nordre H. Pr. paa Als. 1 Tde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Ærø. Af det anførte Tal af Geistlige ere 12 tillige Provster. Man har en historisk Fremstilling over Kirkeforfatningen i Hertugdømmet Slesvig, forfattet af Hr. Candid. Theol. Jensen i Flensburg, indført i Staatsburgerl. Magazin, B. 1 H. S. 153. 2 H. S. 369-410. Den er deelt ito Afdelinger, den første for Tidsrummet fra Aar 826-1526; den anden fra 1526 til vore Tider, og udført med megen Flid. En saadan for den øvrige Deel af Staten vilde og være ønskelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Blandede Efterretninger. Mærkeligt Dødsfald. Den 26 Oct. f. A. døde paa sit Landgods Mogelin i Mittel mark den berømte Landoeconom Albrecht Thaer, Kongl. Geheime-Over-Regjeringsraad, født den 11 Mai 1752. Allerede tidligen lagde han sig efter Agerdyrkningsvidenskaben. Efterat han i Göttingen havde faaet den medicinske Doctorgrad, drog han til sin Fødeby Celle, hvor han, ved Siden af sin Praxis som Læge, drev paa egen Bekostning Havedyrkning, Frugtavl og Landhuusholdning. 1794 udgav han sin Anviisning til den engelske Landhuusholdning og 1799 begyndte han sine Annalen der Niedersachsischen Landwirthschaft." Allerede den Gang samlede en Kreds Landoeconomer sig omkring ham, for hvilken han holdt Forelæsninger over Agerdyrkningsgjenstande. J Aaret 1805 blev han kaldet til Berlin, hvor han fik Titel af Geheimekrigsraad, 180, udnævntes han til Statsraad, blev 1810 Professor i Agerdyrkningsvidenskaben ved det derværende Universitet og refererende Raad i Ministeriet for det Jndre. En stor Virkekreds var der bleven ham til Deel i hans ny Fædreneland, hvor Kongen forærede ham 400 Morgen Land i den frugtbareste Egn af Overbruch, men hvilken Eiendom han ombyttede med Landgodset Mogelin, der er af større Omfang, men af mindre frugtbar Bund. Her stiftede han, 1806, understøttet af et Actieselskab, en landoeconomisk Læreanstalt. Den ulykkelige Krig, der den Gang udbrød, gjorde det umueligt for Regjeringen at yde denne Anstalt sin Bistand, men Thaer havde ved sit Skrift: "Grundsatze der rationellen Landwirthschaft, forskaffet sig et saadant Navn at ikke allene fra hele Tydskland, men ogsaa fra Schweitz, Frankrig og England unge Landoeconomer studerede hos ham. Hun var een af de første, der indførte en forædlet Faareavl i Preussen, og hans Skæferier kom i saa stort Ry, at enkelte Faar solgtes af ham for 6 til 800 pr. Th. Til Belønning for hans Fortjeneste i den Green af Land huusholdningen blev han 1815 udnævnt til General-Jntendant over alle Kongl. Skæferier. Hans Plads ved Universitetet nedlagde han 1817, men derimod blev hans Anstalt i Mogelin af Kongen ophøiet til et Academie for Agerdyrkningen, hvis Bestyrelse, siden Thaers Død, er overdragen til Prof. Korte og den Afdødes Søn. - Da 1824 hans 50 aarige Doctorjubilæum feiredes, havde adskillige Hundrede af hans Disciple foranstaltet for ham i Badet Freienvalde en Fest, der varede otte Dage; Kongerne af Engelland, Bajern, Würtemberg og Sachsen sendte Ordensdecorationer, mange lærde Selskaber Lykønskningsskrivelser og den preussiske Bondestand en Deputation. Gothe havde forfattet et Digt til hans Hæder. Endeel af hans Venner vil nu oprette ham et Mindemærke, Sielden var Thaers Fortjeneste af Menneskeheden, men endnu sjeldnere dens Paaskjønnelse af hans Samtidige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Leipziger Eremit indeholdt for ikke længe siden den af et engelsk Blad tagne Notice, at Napoleons Lig gjemmes i fire i hinanden staaende Kister. En Læser skrev derunder: O, England, nimm heraus das modernde Ge bein. Und sarge denne Schmach darinnen ein (Mitt. Blatt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Det berettes i Tidenderne fra London af 3 Februar, at det botaniske Selskab har valgt Deres Majestæter Kongen af Nederlandene og Kongen af Danmark til dets Medlemmer, ligesom og den kongelige spanske Gesandt Ridder Zea=Bermudes, Visc. Mahon, og Greve Powis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
J Børsenhalle berettes fra Paris under 27 Januar d. A. som en Nyhed, at Chappe, den berømte Opfinder af de franske Telegrapher, er død. Men i Conversationslexicon (4de Oplag, 1817) hedder det derimod, under Artiklen ClaudeChappe, at denne berømte Mand, da Æren for hiin Opfindelse gjordes ham stridig, henfaldt af Kummer derover i en saa dyb Melancholie, at han i Aaret 1805 styrtede sig i en Brønd og omkom. J Bauers historisches Handlexicon anføres ligeledes under Artiklen C. Chappe, at man den 23 Juli 1805 fandt ham død i en Brønd i Paris, og paaberaabes sammesteds som Hjemmel Alla. Lit. Zeit. Jntellig. Bl. 1805. No. 62, S. 497. Det maa altsaa være en anden Chappe, der nyligen er død, muligen hans Søn. Dette kan tjene til Beviis paa, med hvilken Skjødesløshed, Efterretninger i udenlandske Tidender stundom forfattes; thi kan man fortælle, at en allerede 1805 hedengangen Mand i Frankrig er død 1829, hvor mange Munchhausenske Historier maa man da ikke kunne berette fra Grækenland og Tyrkiet?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Kongen af Engelland lader oprette sin Fader Georg III. i Windsor en Statue til Hest af saa overnaturlig Størrelse, at tolv Arbeidere kunne spise Frokost i Hestens Bug. Den kommer til at staae ved Enden af en stor Allee, hvor den danner Udsigtspunktet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Den af Forlæggeren af Holtes Jahrbuch dentscher Bühuenspiele i afvigte Aar udsatte Priis belønning har foranlediget, at i Slutningen af October ikke færre end 49 Haandskrifter vare indkomne, men alligevel har man, efter Manges Ønske, seet sig nødsaget til at udsætte Terminen indtil den 1 Marts 1829. Ved Jndsendelsen ere adskillige Curiosa indtrufne. Een af Forfatterne har indsendt tolv Titler og fire Stykker. Ved Cassis, ikke langt fra Marseille, findes en Bjergkjæde, hvis Ryg danner, under Navn af Tete de Pujet, det største Silhouet i Verden, eller Profilen af den berømte Billedhugger Pujet. der blomstrede under Ludvig XIV. Panden, Øjnene, endog Øjenbrynene, Munden og Hagen ere ganske tydeligen udtrykte, og eenstemmigen saae hans Landsmænd og Samtidige hans veltrufne, Billede i dette Naturspil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
J Leipzig betjener man sig ikke mere af Gigt taft, men af et Slags Begpapir, som en fransk Læge har opfundet og som sælges for 1 1/2 Grosch. Acket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Et engelsk Blad fortæller, at den saa befrygtede Comet af 1832 vil, naar den er Jorden nærmest, være 16 Millioner Mile borte fra Jorden, og at den uden Fare kunde komme samme 1000 Mile nærmere. J Aaret 1770 kom en Commet den nær indtil 750,000 Mile, altsaa 9 Gange nærmere end Maanen. Astronomerne have beregnet, at en i Frastand 13,000 Mile en Comet kan foraarsage mærkelige Uordener paa Jorden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Læsespaaner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
(Af forskjellige Forfattere, meddeelte af p.) Hvad er Mandens Værd, naar han ikke har Duelighed til det meest Mulige, Nøisomhed med det mindst Mulige, og Bestemthed til Alt. Mennesket kan gjøre, hvad det skal, og naar det siger, jeg kan ikke, saa vil det ikke. Menneskets Characteer ligger ikke i Forstanden, men i Hjertet. Qvinderne elske Styrke, uden at efterabe den; Mændene Ømhed, uden at giengive den. Der gives Folk af egensindig og forunderlig Jndividualitet, som ikke ere skikkede til Ægtestanden. Ægtefolk maae have en Slags Selv- og Uselvstændighed. De maae have fast Characteer som Ting - for at kunne være en Eiendom, og dog smidige, elastiske, og dertil bestemte, uden at være egensindige og ængstlige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Kjøbenhavns Børs d. 17 Februar 1829. Hamburg 2 M. - a vista 207. Species 200 Specier solgtes til 12 Rbmk. 8 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 1491 1 Rbd. Sal. pr. 100 Specier Svenske Sedler 513, 52 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 88 1/2 89 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. ...... 86 1/2 - i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-17
Nationalbank=Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 1/2 - Rbd. r. S. Dito Dito. .... 107 1/4 - i Banco. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 100 r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn 106 106 1/2 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 96 1/2 97 r. S. 4 pCt. Dito Dito. . . i Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer, 61 1/2, 62 L. Sterl. Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykkerie. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-21
Nyeste kilderie, Kjøbenhavn. man paa Sexogtyvende Aargang. No. 15. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 21 Februar 1829. Noget til Østergades Historie. af Jonges Kjøbenhavns Beskrivelse; den utrykte anden Deel.) paagaaen Gaden har sit Navn af Østerport, som i ældre Tider, førend Stadens Udvidelse, har staaet for Enden af Gaden mod Hallandsaas (nu Kongens Nytorv); men Aar 1608 lod Kong Christian den Fjerde Staden paa denne Kant udvide Byens gamle Voldgrave, – hvoraf nu værende Holmens Kanal paa den Tid var et Stykke, gik da tvers over Grunden af Kongens Nytorv, de bleve nu opfyldte med de sløifede Volde. En nye Østerport blev anlagt paa det Sted, hvorsamme nu staaer, dog forblev den gamle Østerport staaende indtil Aar 1618, da den blev ganske nedbrudt. Vel tales om Østergade i nogle gamle Dokumenter af Aar 1452, men Østergade var i de ældre Tider ikke halv saa lang som nu omstunder, og strakte sig fra benævnte Østerport ikkun omtrent til Christenbernikovstrædet, thi Havnen selv, eller rettere sagt Havet løb ind imellem Slotsholm, Bremerholm og Byen, og trængde sig ind i denne lavtliggende Egn af Byen, hvor Havet kun gjorde nogle smaa Holme, alle adskilte fra hinanden ved smalle Vande eller Sunde, hvor man kunde roe med Baade, indtil det femtende Aarhundredes Udgang, da man Aar efter Aar opfyldte denne side og laveliggende Strandgrund, og bebyggede den. Aar 1714 har man under Huset paa Hjørnet af Østergade og Halmstræde No. 24. (nu No. 25) hvor en Bundtmager Hans Corne da boede, fundet i Jorden ved at grave til en Kielder en Deel gamle Pæle, ligeledes et lidet Skibsanker og Stumper af to gamle Baade med Jernlænker hæftede til Pæle af en Skibsbro.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-21
Enhver har formet Loven, om hvis Gjenstand, han neppe har et Begreb, paa sin Maade. Lemlæstet og forskruet, omsmeltet og metamorphoseret, først af Committeer, siden af politiske Partier, i hvilken Tilstand kommer da Loven omsider frem af den Smelteovn, hvori vi have seet den at skydes ind, Er den endnu den samme, Kan dens Forfatter vel kjende den igjen, Beholder den vel endnu den Kraft, den Virkning, man havde tænkt, at den skulde have Dersom denne Maade, at smedde Love paa, blev forelagt en endnu vild, kun med sin naturlige Forstand begavet Nation til Bedømmelse, maatte den uden Tvivl ansee dem for Afsindige, som fælde Dom over Ting, af hvilke de, efter egen Tilstaaelse, Intet forstaae. Vore Forfædre kaldte de Forsamlinger, som skulde raade over Folkets Skjæbne, ved at udfærdige eller modificere dets Love, de Vises Forsamling; og det har stedse været den Mening, man har forbundet med Ordet: repræsentativ ForsamlinUnderhuus, Parlament. For at faae Sæde der, maa man være en viis Mand, som er velbekjendt med Sager og Kiendsgierninger. Den lovgivende Videnskab bestaaer af to Elementer; det videnskabelige og positive Studium, uundværligt til at lede Bevægelsen og til at regulere en Nations Jnteresse, samt af den prophetiske Gave, den Kunst, som læser det Tilkommende i det Forbigangne, det sjeldne Talent, at combinere Mulighederne, at bedømme Begivenhederne iforveien, at virke fra Nutiden paa Fremtiden; men disse Egenskaber kan man ikke besidde, ikke være nogen ægte Lovgiver, dersom man ikke inderlig og omfattende er bleven fortrolig med Videnskabens dybeste Resultater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-21
En Advocat har nok at bestille med at studere Lovene, neppe, siger man, er hans Liv tilstrækkeligt for hans Arbeider. Uden at anføre en glimrende Undtagelse fra denne foregivne Regel, og uden, ved dette store Exempel at bevise Muligheden af en Forening imellem den meest omfattende Kundskab og den specielleste Lærdom, bemærke vi blot, at en Advocat kan komme til at føre mange Sager, hvor Talen er om positive Interesser, som staae i Forbindelse med Videnskaber og Industrie. Handles der om en Broebygning, om en Strid i financielle Sager, om en Proces, angaaende Udbyttet eller Bearbeidningen af et Bjergværk, hvorledes drage vore Advocater sig da ud af Sagen. Naar Bekjendtskab med Chemie og Lægekunst er nødvendig i en Criminelsag, hvad kan man da vente af en Mand, som er indesluttet i sine juridiske Studiers Sphære, Derpaa kan man faae Svar af de Læger, som under saadanne Omstændigheder blive tilkaldte. End Dommeren, og Juryen da? Skal jeg anføre Autoriteter til Grund for mine Klager, skal jeg oprippe Domme, som have sat mig i Forbauselse? Det vilde være en farlig Sag, jeg vil ikke befatte mig dermed, for ei at stille Videnskabens Forfægter blot for Puf af en opirret Themis. Det er meget begribeligt, at dersom Dommeren og Juryen savne en reel og positiv Kundskab om de industrielle og videnskabelige Materier, hvorover de skulle fælde Dom, kunne de tage feil med den bedste Villie af Verden. Hvilken Sikkerhed kan Justitien stille, hvilken Nøiagtighed og hvilken Upartiskhed kan man vente sig af Criminal- og Civil-Proceduren, Hvor ofte ville ikke de Herrer lade sig vildlede af et falsk Skin, endskjøndt det angaaer vort Gods og vort Blod, Hvorledes kan man uden Forskrækkelse tænke paa den Uvished, som er knyttet til den høieste, den vigtigste og i sine Vildfarelser, frygteligste Indretning, Naar der da tilfældigviis gives en videnskabelig Advocat, hvormeget maa da ikke denne tilfældige Overlegenhed endog komme den slette Sag tilgode, Lykkeligviis have Advokaterne og Dommerne Intet forud for hverandre. Hine tale om Ting, som de ikke forstaae, og Disse dømme dem, uden at vide, hvorledes de ere. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-21
Jndenlandske Efterretninger. Det i Aarene 1826 og 1827 ved Ebeltoft udførte Havnearbeide, for hvis Forbedring der ogsaa blev sørget i forrige Aar, er hidtil kun blevet løseligen berørt i offentlige Blade, men fortjener vistnok med Hensyn saavel til den Hurtighed, hvormed dette betydelige og solide Værk er udført, som til den Nytte det allerede afgiver, og fremdeles maa stifte, videre Omtale. Allerede i Aarene 1815 og 1816 blev dette Værk begyndt, men efterat mange Omkostninger derpaa vare medgaaede, maatte man ophøre uden at have bragt det videre dermed, end til en 450 Alen lang Grundvold til en Broe, der ikkun opnaaede et Par Fods Høide og neppe var tilstrækkelig bred for en Vogn, ja endogsaa gandske upassabel for ethvertsomhelst Kjøretøi. Men ved igjen at paabegynde dette Arbeide i Aaret 1826 har Broen derimod nu erholdt en Høide af 4 Fod over daglige Vande, den er blevet forlænget indtil 500 Alen, og da den allevegne er 9 til 10 Alen bred, kunne tvende Vogne mageligen passere hinanden forbi paa den. Den er blevet forsynet med et Broehoved, som en anlagt paa 6 Fods dybt Vand, og fuldkommen rummeligt til Vendeplads for Vogne. Fra denne fra Landet af mod Vesten udløbende Broe er igjenudbygget en ved Steenfylding understøttet Træe broe mod Sønden, 100 Alen lang, indenfor hvilken Havnen nu afgiver Sikkerhed for de der beliggende Fartøier. Rummet kan derfor, naar Havnen dertil faaer Evne eller Understøttelse, fremde les udvides saavel i Længde, som i Brede, og det kan uden Overdrivelse siges, at det hidtil udførte Værk, forholdsviis med Hensyn til Tiden hvori det er fuldbragt, den Bekostning det har foraarsaget og dets Almeennyttighed kan taale Sammenligning med hvilketsomhelst offentligt Arbeide, der hertillands er udført i vor Tidsalder. Ved Ebeltoft, hvor tilforn ikke engang en Fiskerbaad kunde ligge sikker om Vinteren uden at drages paa Land, overvintre nu Fartøier paa 24 Læster og derover, og mange af disse kunne vel allerede takke denne Havn for deres Frelse. Tilendebringelsen af denne forlængst ønskede Indretning, har saaledes gjort en glædelig Ende paa den Bekymring, som man tilforn, enten under heftig Storm, eller naar Søen tilfrøs, næsten hver Vinter følte der paa Stedet for de Skibe og Søefarende, som havde søgt Tilflugt i Viigen, og hvor ofte maa man ikke beklage saadanne Seilere, som, naar Jsen først er lagt, forgiæves søge Muelighed i at naae een eller anden Havn til at indløbe. Sikkerligen vil derfor enhver Kyndig, som har havt Leilighed til at gjøre sig bekjendt med dette Havneanlæg, erkjende det Fortrinlige og Nyttige deri, og de Mænds Fortjeneste, som, ved at udføre det, ikke allene have virket til at frelse Menneskers Liv og Gods, men ogsaa bidraget til at forøge Antallet af Fædrenelandets nyttige og gavnlige Indretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-21
Kjøbenhavns Børs d. 20 Februar 1838. Hamburg 2 M. - a vista 207. Species 209. Specier solgtes til 12 Rbmk. 8 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 140, 100 Rbd. Sdl. pr. 100 Specier.