Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-04-24
J Lollands-Falsters Stiftstidende Nr. 52 har en Anonymus 8 opfordret 3de, saa godt som navngivne, Communalbestyrelser paa Falster, at sørge for deres Fattige paa en meere værdig Maade, end ved at lade dem søge andre Sogne, navnligen Væggerløse, for at betle. Uagtet bemeldte Hr. 8 i denne Tidendes Nr. 5455 under Mærket 10 har erholdt fyldestgiørende Svar, har han dog ikke undseet sig ved, i Nr. 62, at vedblive ovenanførste ubillige og uretfærdige Sigtelse imod 3de af Landets Communalbestyrelser, at paastaae at være bedre underrettet om Forholdene, at anføre Væggerløse Sogn eller dettes Communalbestyrelse som et særdeles Mynster, der egnede sig til Efterligning m.m. Jfald 8, som han i dette Blads Nr. 5455. sigtes for, selv er Medlem af en Communalbestyrelse, der da ifølge 10's Sigtelse og 88 Taushed om dette Punct, ei godt kan være nogen anden end Væggerløse Sogns, – er det og vanskeligt at fatte, hvorledes 8 saaledes har kunne beqvemme sig til at udbrede Roes over det Sogneforstanderskab, hvoraf han selv er Medlem. Vi ville derfor bede 8 og Væggerløse Sogneforstanderskab, venskabeligst ved gunstig Tid og Leilighed at overveie følgende: 8 mener, at de Fattiges Natur ikke er anderledes i Væggerløse Sogn, end i andre Sogne, og at naar disse gave deres Fattige saa rundelig Understøttelse, at de kunde have tarveligt Udkomme, maatte Betleriet ophøre. Men hvoraf veed 8 i sin Viisdom, at der i de 3de omtalte Communer kun findes saadanne Fattige, der alene ved rundelig Understøttelse, Formaninger og Advarsler kunne holdes hjemme, og hvad berettiger ham til at tyde hen paa, at bemeldte Communers Bestyrelser ikke give deres Fattige, hvad disse bør have, Naar S dernæst paastaaer, at det er lykkedes Væggerløse Sogneforstanderskab at standse Betleri af dette Sogns Fattige, maae vi, uagtet denne Paastand, saa bestemt er fremsat, meget betvivle sammes Rigtighed, isærfordi Betleri, indtil for meget kort Tid siden, bestandig har væ et taalt i Sognet af sammes egne Fattige, og det skulde undre meget om disse, især i nærværende Aar, lige med eet have holdt op at betle, og endmere, om alle Væggerløse Communes, Beboere have standset med at give Understøttelse til Sognets egne Betlere. En saadan Standsning er udentvivl det bedste Middel til at hæmme Betleriet, og da Væggerløse Communalbestyrelse er sammensat af Beboere fra alle Sognets Byer (i Kirkebyen findes endog 3de af Bestyrelsens Medlemmer), er det særdeles mærkeligt, at ei engang Sogneforstanderskabets egne Medlemmer hidtil have havt Kraft nok til selv at gjennemføre dette Middel. Exemplet vilde dog udentvivl have virket paa Sognets øvrige Beboere, der ei ere eller idetmindste ikke kunne vedblive at være blinde for sammes Rigtighed. Omtalte Middel lader sig derhos lettere gjennemføre med Hensyn til Udensogns Fattige, der bør forsørges af Hjemsteds-Communen, og hvis Betleri, Omløben a. maa antages at finde Næring i Væggerløse Sogn, istedetfor at saadanne Uordener der burde modarbeides. Hvorfor skulde dette Sogn ellers være meere plaget af Betleri end andre Communer her paa Landet, Da Væggerløse Sogneforstanderskab saaledes hidtil ei har kunne standse Betleriet, ei engang af Sognets egne Fattige indenfor Sognegrændsen, hvilket 8 viseligen ei har omtalt, men kun paastaaet, at Væggerløse Fattige ei gik udenfor samme, – hvorledes vil 8 da med Billighed og Ret kunne forlange eller troe, at kunde bilde Nogen ind, at Betleri af en Communes Fattige kan standses, naar disse gaae udenfor Sognegrændsen, hvor de endmere ere unddragne, vedkommende Communalbestyrelsers Control, og hvor Nabosogne forstanderskabet hverken gjør hvad Anordningerne befale for at hindre Betleri, eller anvender de Midler derimod, som det selv anerkjender for gode. Et Middel endnu til at hæmme Betleriet, troe vi det imidlertid gavnligt at anføre, nemlig: naar Væggerløse Sogneforstanderskab i nogen Tid, eller indtil Betleriet ophørte, underrettede Hjemsteds-Communen om, hvilke Fattige den indfinde sig i Væggerløse Sogn for at betie. Tiden vil da lære, om 8 har havt Ret i sine Paastande, og vedkommende Communalbestyrelser ville være dobbelt forpligtede til at gjøre Alt muligt for at hæve det stedfindende Onde. At der ved Gjennemførelsen af alle eller endeel af ovenanførte Foranstaltninger vil foraarsages Væggerløse Commune, og i Særdeleshed sammes Bestyrelse, nogen Uleilighed, er en Selvfølge; men saadant kan formeentligen kun have kort Varighed, da Betleriet derved, om ikke for bestandigt, saa dog for lang Tid, vil blive hævet, hvorom vi ere aldeles overbeviste, - og Væggerløse Communalbestyrelse, vil endmere have Leilighed til at lægge sin Duelighed og Activitet for Dagen. Skulde mod Formodning derefter de 3de paapegede Communalbestyrelser ikke arbeide paa Betleriets Standsning, vente vi at 8 igjen bringer Sagen i Erindring, og vi ere forvissede om, at hans Virksomhed vil bære gode Frugter; men fremfor Alt bede vi 8 til Slutning: gjør først hvad der uden Ulempe kan gjøres i Væggerløse Sogn. Sagen er ei saa vanskelig og Betleriet vel ei heller saa forfærdeligt, som 8 synes at ville gjøre det. II. Til Hr. Procurator Larsen i Mariebo! Dersom De kan og tør benægte, at De af en nayngiven, vederhæftig Mand, er anmodet om for Betaling at optage vort i Stiftstidenden Nr. 42 d. A. indrykkede Stykke, Assuranceselskaberne her i Stiftet vedkommende, saa har vistnok Jens Chr. Møller gjort sig skyldig i en Underlighed; men kan De ikke dette, saa bliver det vist Dem selv, der har begaaet en Underlighed Vi skulle imidlertid nu gjerne skjænke Dem det sidste Ord i denne Sag, om de maaskee endnu en Gang har Lyst til at more Publicum med flere "Underligheder, af samme Slags som alle Deres forrige Erklæringer, og blot indskrænke os til herved at sige Dem, at vi dog have lært Noget af Deres underlige Færd i denne Anledning, og det er: at vi Bønder have indseet, at det paa ingen Maade er nok for os at vi holde og læse Deres Blad.