Jyske Efterretninger, 1774-07-15
under Dato 19. Maji dette Aar er mig tilhændekommet en Kongel. U Allernaadigst Bevilling af følgende Jndhold: Christian den Syvende, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn og Dytmersken, Greve udi Oldenborg og Delmenhorst. Vor synderlig Gunst tilforn, Vi have ladet Os allerunderdanigst referere en fra Peder Hansen Høier af Fladstrand indkommen Ansøgning, hvorudi han beklager sig, først at have laant en Kiøbmand udi Vor Kiøbstæd Callundborg, ved Navn Jvar Milling, der var gift med hans Dotter, 2000 Rdlr. imod en Pante=Obligation med 1ste Prioritet i hans 7 Rd. iboende Gaard, hvilken han dog, efter Forlangende, ikke loed tinglyse, for ey at spilde hans Credit, samt siden efter at have forstrakt ham 1000 Rdlr. imod en simpel Obligation, og endelig endnu tilsidst 500 Rdlr. i Tanke, at han ikke skyldede andre noget, men at bemældte Milling derpaa, efter hans Hustrues, Supplicantens Dotters Død, skal have laant 1200 Rdlr. af en anden Mand, og derfor udstedet sin Obligation med 1ste Prioritet i hans Gaard, som strax blev protocolleret, hvorefter han fallerede og undvigte for omtrent 2 Aar siden fra 4 Børn, som Supplicanten og Søn har maattet tage til sig; men at Supplicantens Hustrue, Børnenes Mormoder, imidlertid ved Døden skal være afgaaen, og derefter igien en af Millings Børn, nemlig en Søn, Søren, 4 Aar gammel, hvis Arv og Gave efter Mormoderen ved Skiftets Slutning beløber sig til 334 Rdlr. 5 Mk. 9 1/2 s. ligeledes død bort. Desaarsag Supplicanten allerunderdanigst haver begiert, at, saafremt fornævnte Milling, som ellers skulde arve sit Barn, ikke efter Jndkaldelse i Aviserne indstiller sig, det da maatte tillades, at det afdøde Barns Arv kommer dets andre 3de Sødskende tilgode, til deres Opdragelse, uden at enten Faderen Milling eller hans Creditorer, iblandt hvilke Supplicanten dog er den største, maae angribe eller nyde noget deraf, Da, som Du udi Din herover indsendte Erklæring beretter, at, saafremt Faderen Milling, beviislig haver overlevet Sønnen, bør Arven indkomme i Fallitboet, men i vidrig Fald tilhøre Barnets andre Sødskende; men at det derhos et uvist, hvad enten Faderen nu er levende eller død, og at det overalt neppe er at vente, at han nogen Tid igien kommer tilstede, da intet fra ham siden Undvigelsen er hørt. Saa give Vi Dig hermed tilkiende, at Vi efter Dit derhos gjorte Forslag, og til Beste for de umyndige Børn, Allernaadigst ville have bevilget, at saafremt den undvigte Jvar Milling, efter Jndkaldelse med Aars og Dags Varsel saavel i de Kiøbenhavnske Berlingske Tidender, som den Altonaiske Mercurio, samt de saa kaldede Jydske Efterretninger, ikke skulde indfinde sig ved det efter hans den 3 Julii a. p. afdøde Søn Søren Milling begyndte Skifte, eller noget Beviis fremkomme, at han bemældte sin afdøde Søn haver overlevet, hans øvrige 3de umyndige Børn da maae ansees som berettigede til forskrevne Arv efter deres afdøde Broder at imodtage; Derefter Du dig allerunderdanigst haver at rette, og Vedkommende sligt til Efterretning at tilkiendegive; befalende Dig Gud, Skrevet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongel. Residenrestad Kiøbenhavn den 19. Maji 1774. Under Vor Kongelig Haand og Signet; Curtsra R. O. Thott. Luxdorph. Aagaard.