Københavns Adresseavis, 1774-10-21
Hensigten med denne Historie er alene at vise KaffeensBrugs Begyndelse og Udbredelse i Europa, men ikke Kaffetræets naturlige Historie, som allerede er leveret i disse Blade. Det er neppe hundrede Aar siden, at denne Drik er bleven først indført i Europa. Det lykkelige Arabien, fornemmelig omkring Mocka, er Kaffetræets egentlige Fæderneland; og man veed ikke, at det ellers nogensteds er blevet fundet. Araberne have allerede for 800 Aar siden betient sig af denne Drik, hvilken de kalder, ligesom Træet, Bon eller Bun; og man siger, at de opfandt den i stedet for den dem forbudne Viin. Hos Tyrkerne kaldes den Cawe. Til Europa ere de første Kaffebønner og Drikken, selv komne 1652 ved en engelsk Kiøbmand fra Smirna, ved Navn Daniel Edwards. Denne Mand bragte en græksk Slavinde med sig til London, som lavede Kaffecfor ham. Efterat hun havde opført sig got, giftede han hende med sin Kudsk, skienkede dem begge deres Friehed, og anlagde et offentligt Kaffehuus for dem; ved hvilket Monopolium de stode sig got. Conito. 1 a act. Abrigde, by Faddam. N. 256.) Vel mener Houghton, at den berømt Harvey har allerede betient sig af denne Drik. Men dette Foregivende bliver holdt for urigtigt. Ligesaaledes giver ogsaa Hr. Houghton paa anførste Sted fore, at en vis Kiøbmand, Rastol, har allerede 1651 havt et affeehuus i Livorno. Linnæus vil allerede finde Kaffeen i Brug 1645 hos de sydlige Jtalienere. (Am. Acad. T. VI. v. 163.) Det maa imidlertid være som det vil, saa seer man dog, at Kaffeen er opkommen i Europa mod Halvparten af det forrige Aarhundrede. Denne Drik blev nu en god Tid i Engelland, førende den udbredede sig i andre Lande. Man kan heller ikke egentlig sige, om den endog skulde være kommen fra Engelland over Havet. Thi man læser, at først henved Aar 1660 har den tyrkiske Keisers Mehemet den Fierdes Gesandt, Soliman Aga, til Kong Ludvig den Fortende allerførst brugt samme i Frankerig, og da han opholdt sig i Frankerig fra Julii Maaned 1669 til Maji Maaned 1670, saa har han gjort denne Drik almindelig, og lært den til mange i Paris. Herfra er den nu efterhaanden, kommen til de øvrige enropæiske Lande, og Handelens Jnteresse har snart vidst at giøre sammes Brug og Haandteringen dermed almindelig. Fornemmeligen har Hollænderne gjort dette. De vare de første, som skaffede Kaffeen i Begyndelsen af Arabien fra Mocka til Persien, og dreve Handel dermed, men derefter førte den ogsaa selv til Skibs fra Levante, og fra de indianske Kyster til Europa. De befandt sig meget vel ved denne Handel til Europa, efterdi Kaffeen, som de henbragte til Persien, og de indianske Kyster, blev ikkun lidet agtet. Ved en saa sterk Fremgang, som denne Handel havde, tragtede de efter at anlegge Kaffeplantager paa deres egne Øer. Dette skede ved den fordum øverste befalingsmand i Batavien, Hr. von Hvorn, som lod komme Planter og Bønner fra Arabien, og lod anlegge de rigeste Plantager deraf sidst i det forrige Seculo, saavel paa Java, som ogsaa siden paa Ceylon selv, hvor der forhen intet Caffetræe havde været at see. De lykkedes her overmaade got; de gave en umaadelig Forraad af Frugter; og det Hollandske Ostindiske Compagnie har denne store Stadtholder at takke for, at det har kundet trekke usigelige Rigdomme af disse Plantager, og tilsidst gandske har kundet undvære den arabiske Caffee. Det var denne fortreffelige Mand ikke nok, at have beplantet Java og Ceylon med Kaffetræer. Han skaffede der af selv endog en stor Mængde friske Bønner til de vestindiske Colonier, og inden kort Tid blev Surinam, Domingo, Martiniqve, de antilliske Øer, og andre amerikanske Egne beplantede dermed, Afrien selv ikke undtagen. Kaffeen blev altsaa i en Tid af 40 Aar en Vare, som var gængse i alle fire Verdens Dele, der tilforn ikkun havde været en Produkt, fra en liden asiatisk Provinds. Dette maa de lægge Merke til, der taler og Kaffeen, som en americansk indenlandsk Produkt, og afmaaler disse Landes Velsignelse efter deres Kaffehandels Velsignelse. Kaffeen er slet ingen amerikansk Vext. Derfor er den vestindiske Kaffe ikke halvparten saagod og kraftig, som den levantiske og arabiske; den har aldrig en saa fiin flygtig Olie. Den har meget flere paa jordiske og unyttige Dele, end den Levantiske.