Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
J de øverste Celler er der anbragt en liden Aabning med Jerngitterværk for, som et svagt Lys falder igjennem; de nederste ere ikke allene ganske mørke, men ogsaa mindre. Muren er 5 Fod tyk. Hvert Lukaf har to Døre. Den udvendige er stærkt beslaaet med Jern, paa den indvendige er et lidet Vindue med to Jernrigler, igjennem hvilket Fangen faaer sin Føde. Den ydre Dør har ingen Aabning, men man lader den sædvanligen staae aaben fra Kl. 6 til 11 om Formiddagen. (Paa Herlufsholm i Sjælland findes endnu i Levningerne af Klosterbygningen et saadant Fængsel i de hvelvede Kieldere, hvilket uden Tvivl er blevet brugt i samme Øiemed.) Meer end En maa aldrig sidde i eet Hull. Naar en Fange saaledes har siddet fængslet i nogle Dage, lader man ham igjennem Fangevogteren vide, at han kan forlange et Forhør, men Vogteren maa anstille s., som han gjorde det af egen Drivt og af Medlidenhed, thi det er en Grundsætning hos Jnquisitionen, at Fangen selv maa begiere at komme i Forhør. Jnquisitorerne lade nu som de ikke kjendte ham, spørge hvo han er, hvad han begierer &c. Det mindst farlige er at bekiende hvad man forlanger at vide, thi ingen Anklaget bliver ved den første Fængsling henrettet. Nægter man alting standhaftigen, saa slipper man vel fri, men belures siden saa meget af Jnquisitionens Spioner, at man ved den første Mistanke, paagribes igjen, og da behandles saa meget strængere. De Anklagede faae vel et Slags Advocat, men denne har i Forvien Aftale med Jnquisitorerne, og bruges kun til at afliste ham en Tilstaaelse. Vidnernes Navne faaer han ikke at vide, og, efterat han har siddet nogle Aar i Fængsel, og er blevet slæbt fra Forhør til Forhør, leverer man ham Brudstykker af Vidneforhøret, hvoraf det, som han kan kjende Vidnerne af, er udeladt. Ligeledes er det, som kunde være ham til Fordeel, udeladt deraf. De Torturer denne Rædselsret betjener sig af, ere ialt 14, men af 3 Arter: Strikken, Vand, Jld. Strikke=Torturen bestaaer i at vinde Jnquisiten, med Hænderne bundne paa Ryggen, i Veiret, og, efter at han i nogen Tid har svævet i Luften, at lade ham falde, indtil en halv Fod fra Jorden, hvorved han faaer Stød, der forvride ham Ledemodene og kommer ham til at udstøde de skrækkeligste Skrig. Denne Tortur varer en Time og ofte længer. Vandtorturen bestaaer i at lade Jnquisiten tylle en Mængde Vand i sig, og derefter lægge ham paa en huul Bænk, der sammenpræsser Legemet saa meget man vil. Tvers igjennem Bænken gaaer en Stang, der holder den Piintes Legeme svævende og med ubeskrivelig Smerte qvæster Ryggen. Ved Jld torturen, som er den strængeste, indgnider man Jnquisiteens Fodsaaler med Flesk eller andre let ildfangende Ting, og, saaledes udstrakt paa Jorden, lader man Fødderne, vendte mod Jlden, saalænge steges, indtil han har bekiendt Alt hvad man vil vide. Pinestedet er en underjordisk Hulle, som man stiger ned til igjennem utallige Krumninger, paa det den Ulykkeliges Vaandeskrig ikke skal høres. Jnquisitorerne, Stedets Ærkebisp og hans Generalvicar ere tilstede derved. Morder kulen er svagt oplyst med to brune Fakler; Bøddelen, er klædt ligesom Jnqvisiten i et sort Gevandt, der gaaer til Fødderne; Hovedet og Ansigtet ere bedækkede med en lang sort Kappe. For Øinene, Næsen og Munden ere Huller. Den Anklagede klædes nøgent af, uden Hensyn til Stand og Kjøn. (Fortsættes.)