Jyllandsposten, 1840-01-14
Af det til Dannekongen Christian den Ottende af Digteren Blok Tøren til Nytaarsdagen i Folke bladet indrykkede skjønne Digt ville de sidste trende her aftrykkede Vers stedse beholde en kjær Plads i hver Barm, hvor kun en Gnist af Fædrelandssind ulmer, end sige der, hvor denne Følelse sympathiserer med den hvidhaarede Oldings: Men, ædle Drot, Du vil vort Haab opfylde: Med Kraft og Viisdom skabe Damarks Held Som Noras Field, skal Danas Vang Dig hylde, Og drikke Liv af Folkeaandens Væld, Den Sang først jeg, for tyve Aar, har kvædet, Dog - Danmark var ei modent for dens Røst Men, Fredrik Folket drog til Herskersædet; Og Du vil modne Folkeraadets Høst, Modtag den Hylding, her en Olding bringer Med Ynglings Jld, for Dig og Fødeland, J Tillids Ønsker frit hans Lyra klinger: Du est ei Konning blot, men Dannismand, I Anledning af den corsørske Adresse bemærker den Frisindede, at Redactionen gjør en Undtagelse med dennes Aftrykning fra de andre Adresser, der ei ere meddeelte, som almindelig ere Variationer over de trende Themaer, Frederik den Sjette er død, Christian den Ottende leve, og Constitutionen, eftersom denne Adresse, mere end nogen anden, har givet Anledning til Omtale; og det saaledes bliver af Vigtighed, at den faaer saa udbredt Offentlighed, som muligt; thi da den, efter tvende af dHrr. Deputeredes eget Udsagn ikke har vakt Hs. Majestæts Bifald, saa bør vistnok Enhver, saavidt som muligt erfare, hvilke undersaatlige Yttringer der mishage Kongen, at man ikke skal staae Fare for at gjøre sig skyldig i noget Lignende; hvilket vistnok Jngen kan ønske, hvor Talen er om en Fyrste, der har erklæret: "Jeg forlanger ikke mere end Sandhed, thi kun Sandhed, kan Regjeringen ønske at blive gjældende."- Skulde det forholde sig saaledes, som i offentlige Blade berettes, at det kongelige Theater i hver Uge, det er lukket, lider et Tab af 4000 Rbd., nødsages man til at antage, at dets Fortjeneste, naar det benyttes i Vintermaanederne, maa beløbe henimod halvanden Tønde Guld. Som Følge deraf burde man formode, at Provindsernes Beboere engang kunde befries for at contribuere til det kgl. Theaters aarlige Subsistence, da det altid har noget vist Ubehageligt ved sig for Fraværende, at betale for de Skuespil, som de gode Folk i Hovedstaden alene nyde Godt af. Ved den forventede Theaterreform, som man snart formener iværksat, maa man derfor antage, at deslige temmelig urimelige Beskattelser, som længe nok have vedvaret, eengang maatte ophøre. – Jhvorvel man er uvis, om det kongl. Theater vil blive aabnet strax efter Bisættelsen, eller som det hedder, den 2den Februar, med "Aar 1000 eller andre Seeværdigheder, erfares imidlertid Jntet, om samtidig dermed Theatrene i Provindserne maae aabnes, omendskjøndt dette vel neppe er at betvivle. Saameget er vist, at har nogen Mands Stilling været at beklage under denne lange Sørgeperiode, da er det de i Provindserne sig befindende Skuespil=Directeurer, som ved daglig at gaaere et ikke ubetydeligt Selskab uden mindste Fortjeneste ere bragte i yderste ubehagelig Situation, ved i de bedste Theatermaaneder at ligge aldeles ledige. Adresseavisen for 1766 – bemærket Fædrelandet, i det Rummer, som udkom Juleaften indeholder mange meget morsomme Træk, som dette Blad i denne Alvorstid fandt saameget mindre Grund til at tilbageholde, som der selv ved Frederik den Femtes Liigtog var en Frydehest og en Hjelm med Plumage med i Følget, hvorfor her nogle Stropher skal anføres af Slutningen af en Lovtale over Frederik den Femte, hvori det hedder: "1729 den 2den August, da høibemeldte Fyrste var kommet noget indi sit 7de Aar, blev ham givet af hans Hr. Fader, høisalig Kong Christian den Sjette, et Regiment Fodfolk, som fik Navn af Prinds Frederichs Regiment, hvorved han fik Leilighed til at ove sig i Krigs-Kunsterne. 1731 den 26de April, da hans Alders 8de Aar var fuldendt, saae man Hs. Kongl. Høihed ved Krigsmagtens Mønstring i fuld Krigs Mundering. 1732 stillede han sig i Spidsen af sit eget Regiment, førende det an som Oberst, med en Munterhed og Tapperheds Mine, der foraarsagede det høikongelige Huus en besynderlig Fornøielse, drog alle Nærværendes Agtpaagivenhed til sig og satte dem i den største Beundring. Til en Erindring herom blev samme Aar den 16de April slagen en prægtig Skue=Penge. Tilsidst fortælles det, at Kongen 1746 i Vinterens koldeste Tid besøgte Eilandet Møen, hvor han opholdt sig otte Dage, som var en ubeskrivelig Glæde for dette Lands Beboere, og tjener denne Tid siden Efterkommerne derovre som en mærkværdig Tids-Regning."Man beklager meget, at Fædrelandet, som netop i denne Tid har saa meget Krav paa Jnteresse, ved Postforsendelsen yderst uordentlig er ankommen til Jylland.