Københavns Adresseavis, 1766-08-05
J hvilken Bye i Verden ville I finde alt dette tilsammen! J Paris er hverken Hofstat, eller Fæstning, eller Armee, eller Flode, eller stor Havn. J London er intet merkværdigt, foruden Hoffet, Parlementet og Handelen. Byen er aaben, Armeen er fordeelt paa Landet, Floden er paa et Sted i Riget, Docqven paa et andet, Søe=Magazinerne paa det tredie, Søe Hospitalet paa det fierde. Universiteterne ere i de smaa Kiøbstæder, og ingen af dem kand rose sig af den Ære, at være det eneste i Riget. J Sverrig, Rusland, Spanien, Portugal, Tydskland er det ligesaa; og finder man da en Bye i Verden, som kand lignes med Kiøbenhavn. En Bye, om hvilken man med langt meere Sandhed kand sige hvad Forfatteren af den bekiendte Overskrift paa Versailles, har sagt om Paris: En Bye liig Verden; Thi lad være, at der i Paris ere 3 gange saa mange Huuse, og 5 til 6 gange saa mange Mennesker som i Kiøbenhavn, ja om der vare 10 gange saa mange, var det dog for lidt at sette den i Ligning med Verden. Denne Ligning kand fornuftig viis aldrig søges i Folkenes og Huusenes Mængde, i hvilken Betragtning den største Bye bliver altid intet at regne mod Verden. Det er Tingenes Adskillighed allene, Indretningernes Mængde og Vigtighed, som kand giøre en Bye værdig til saadan en Sammenligning, og i den Betragtning maae de største Byer i Verden vige for Kiøbenhavn. Er den almindeligste Betragtning af Byens Fordeele nok til at give den saa stor en Rang blant heele Verdens Steder; hvor stolte maatte da dens Jndbyggere ikke blive, dersom man viiste dem Vigtigheden af ethvert Fortrin især, og anstillede flere særdeles Sammenligninger imellem den Bye og andre, imellem Byen og Landet. Tillad mig, at fornøye mig selv og mine Landsmænd et Øyeblik med et saa behageligt Perspectiv. Jeg skal siden vise, at jeg er oprigtig og upartisk nok til at finde blant alle disse Fuldkommenheder nogle Ting, som jeg ikke kand prise, og som jeg overlader til andre en ten at undskylde eller at rette; thi til begge Deele finder jeg mig selv uformuende. Alle Ting i Verden have to Sider; Lad os fornøye os først ved at betragte den gode. Enhver Deel af Byen er i sit Slags ikke mindre merkværdig end det Heele. Foruden dem, som have virkelige Betieninger ved Hoffet og i Collegierne, er en stor Mængde af caracteriserede Personer, som leve af deres Midler, leye store Huse, holde Heste og Vogn og mange Folk. Disse lade med Fornøyelse andre fortiene deres Penge, uden nogen Tid at falde dem ind i deres Næring; Er det vel en ringe Fordeel for det øvrige Borgerskab, Garnisonen allene ere næsten tredie Parten af den heele Engelske staaende Land=Magt; Hvilken Næring for Borgerskabet, Floden er i Frankerige fordeelt i tre Havne, og Matroserne, som tiene kuns Classe viis, have sielden deres Familie med sig. J Kiøbenhavn er den heele SøeMagt, og 4000 Matroser boe med Koner og Børn inden for Byens Volde; Atter en stor Fortieneste for Borgerskaber. Deraf allene leve 3 Byer i Frankerige. Handelen er i de fleste Lande meget adspredt. J Frankerige, f. Ex. lever Byen, Oxient allene af den Ostindiske Handel; Mange Handelsstæder tage Deel i den Vestindiske; Marseille er bleven riig ved den Levantiske, Lyon og Nismis ved Silke=Manufacturerne; Abbeville og Sedan ved de Uldne Manufacturer os.v. I Kiøbenhavn er alt dette samlet; Saa mange nye NæringsMidler for Borgerskabet. J andre store Stæder ere vel og alle Slags af de almindelige Haandværker; men de ere ikke der allene, hos os derimod, i hvor mange Haandværker meener man vel at man finder en retskaffen Mester uden for Kiøbenhavn, Denne Byes Haandværksfolk arbeyde altsaa tillige for den største Deel af Landet; de have Lauge, og disse Lauge give dem Monopol ikke allene i Byen, men og paa Landet; Jndførselen af de fleste fremmede Vahre ere forbuden; Hvormange Herligheder for Borgerskabet. Et Universitet i saadan en Bye; Hvor stor maae dets Overvægt ikke blive frem foralle dem, som kunde stiftes uden for, om det end ikke var riigt, ikke det eneste for to Riger, Men nu da det er alt dette, hvilke Fortrin har det da ey for de Tydske Academier, hvoraf der ofte ere 3 i et maadeligt Fyrstendom, af hvilke dog ethvert for sig er nok til at nære en heel Bye. Saa mange Nærings Midler har Kiøbenhavn; Nærings=Midler, som i andre Stater ere deelte imellem Jndbyggere af mangfoldige Byer. Er det endnu maaskee ikke nok for Folk af Ambition, at de have Leylighed til at berige sig? De ville og have Ære, Hvem kand have meere deraf end Borgerskabet i Kiøbenhavn, De have jo Adelige Friheder, som ingen hindrer dem fra at bruge, saasnart de ved deres Vindskibelighed ere blevne riige nok, for at kunde leve som Herremænd. Nu er jeg færdig med min Lovtale, og er det vel lidt, hvad jeg har sagt, Kand den ivrigste Patriot tage det ilde op, om jeg tilstaaer, at jeg nu ikke veed at sige meere til Byens Berømmelse. Drev jeg det videre, sagde jeg, f. Ex. at vore Haandværksfolk overgik i Konst og Arbeydsomhed Nürnbergerne selv; at London ikke havde flere og større Kiøbmænd; at Videnskaberne og Modersmaalet ikke blev dyrket meere i Paris, at Gaderne vare saa reene som i Amsterdam, og den skiønne Stad Ninive selv ikke bygt med meere Symmetrie; Sagde jeg dette, da berøvede jeg mig jo selv al Troeværdighed, og forvandlede den sandfærdigste Lovtale til en Satire! For at vise, hvor oprigtig jeg har meent alt, hvad jeg har sagt til Byens Berømmelse, vil jeg og fremsette mine Tvivl. Skulde vel, tænker jeg ofte, Folke=Mængden, Vindskibeligheden, og Rigdommen i denne Bye svare til alle disse Fordeele! Hvad Folke=Mængden angaaer, da er den vel stor, naar man ligner den mod Landet og mod andre Hovedstæder. J Paris ere 5 eller 6 gange saa mange Folk; men disse udgiøre kuns den 40de Deel af heele Frankeriges Jndbyggere; J Kiøbenhavn derimod er en 20de Deel af begge Rigers Folke=Mængde. Jeg foretager mig her ikke at undersøge, om Landet har tabt noget ved det ulige Forhold, som synes at være til saa stor Fordeel for Byen, Jeg er alt for stor en Ven af Borgerskabet. i Kiøbenhavn, til at bekymre mig om de andre Stæder, og i hvilken Bye jeg var kommen til at boe, havde jeg tænkt ligesaa. Saa god en Patriot er jeg, at jeg gierne udtømmede en heel Province, for at skaffe 10 Mennesker meer til min Føde=Bye. Derover gjorde jeg mig ingen Samvittighed, jeg holdte det endog for min Pligt; Men det kand jeg ikke begribe, hvorledes en Bye, der har saa mange Fordeele som Kiøbenhavn, en tyvende Deel af to Kongerigers Folke=Mængde, ikke har flere Jndbyggere end Hamborg; og er det sandt, hvad nogle berette, da har denne 2 gange saa mange. Hoffet, Regierings=Collegierne, Betienterne, Garnisonen, Søefolkene, de Studerende, alle disse Folk fortære, hvor stort et Borgerskab kunde ikke leve af at forhandle og forarbeyde det, som de bruge, uden endnu at tage den udenlandske Han deel i Betragtning! Søge vi nu efter dette Borgerskab, da moder os først en Mængde af Høkere, Øltappere, Brændeviinsbrændere, Kroersker og Kielderfolk, som leve af Almuens Fattigdom og, desværre, ofte af dens Laster. Ved denne Nærings Maade vinder Byen og Landet intet; Borgerne styrker i Lediggang, og vore Krigs=Folk, Arbeydere og Tieneste Folk fordarves. Gaaer vi videre til Haandværks=Laugene; er der da vel i ethvert Laug af de alleralmindeligste Haandværker meget over 4 eller 5 Mestere, som have nogen anseelig Fortieneste, Vore Kiøbmænd, naar man undtager dem, som udsælge efter Alle og Skieppe=Maal, dem, som indføre fremmede Vahre som vi hur de forarbeyde selv, hvor mange ere de? See engang Antallet i Danmarkes Handels=Speyl, hvor stort bliver da det Borgerskab, som lever af en for Staten virkelig nyttig Vindskibelighed! Kunde det vel være Byens, Landets og Jndretningens Skyld, En Bye som har saa store Fortriu for alle andre, som kunde arbeyde for heele Landet, hvor der ere saa mange Folk, til at fortare, og saa megen Leylighed til at forhværve, skulde den ikke kunde frembringe et anseeligt Tall formuende Borgere, dersom disse forarbeydede selv alt, hvad der forbruges, og førte al den Handel, som kunde føres i Byen, Dersom det ikke var saa, skulde alle Nationers Erfaringer kunde bedrage os, og vi maatte kuns ikke forlade os paa nogen Fornuft Slutning. Jeg frygter derfor meget for een af to Ting, eller rettere for dem begge. Jeg frygter, at vores Borgerskab enten ikke er vindskibeligt nok, eller ikke Huusholdere. Jeg frygter at Vindskibelighed hindres ikke allene ved onde Vaner og en slet Opdragelse, men og ved deres Fortrin selv, ved deres Lauge, Monopolier, Mangel af Concurrence, saavel imellem dem selv indbyrdes, som med andre Stæder i Riget. Jeg frygter, at de forøde det, som de fortiene, paa fremmede Vahre, og en forsængelig Pragt, hvorved de selv give vore Kiøbmand Anledning til at giøre Skaar i deres Næring og til at indføre saadanne Ting, som kunde forarbeydes hiemme, dersom ikke vores HaandværksFolk vare for magelige, dersom de ikke levede for vel til at holde Priis med Fremmede, og dersom de ikke selv agtede det Udenlandske bedre end deres Eget. Er det saa, da maae man tilstaae mig, at vi ikke har Aarsag til at hovmode os meget over Borgerskabet i de smaa Kiøbstæder. Vore Fordeele ere langt større, og vi bruge dem mindre. Flere end vi have, kunne vi vel ikke forlange, uden reent at ødelegge vore arme Landsmænd; og om vi end fik dem, vandt vi vel ikke meere derved. Arbeyder man slet i de smaa Kiøbstæder, hvad skader det Landet, saa længe man kuns forskriver sine Vahre fra Kiøbenhavn. Jeg har ofte tænkt, at dersom alle disse Ting som ere samlede i een Bye, vare meere adskille; Dersom Universitetet f. Ex. var i een, visse Indretninger for Handelen i en anden, Manufacturerne i den tredie, og alle vore Monopolier reent afskaffede, skulde flere Byer, ved en større Concurrence hver for sig, bringe det videre end vi med alle vore Fortrin; og naar vi selv kuns intet tabte derved, hvorfor skulde vi da ikke lade andre leve med og hvorfor skulde vi, som dog altid bliver de fornemste Borgere, ikke ønske at det gik de smaa Kiøbstæder og hele Landet vel.