Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-05-01
Statsforhandlinger. (Fortsat.)¬ Man plages ofte med usande Efterretninger fra Udlandet. Det er derfor Pligt, at kalde det fortalte tilbage, saa snart man erfarer at det er urigtigt. Saaledes var det Rygte, for nogen Tid siden, almindelig udbredet i Tydskland, at da Kongen af Preussen den 2den April, passerede paa en Spadseretour, Brandenburg Porten, og kom ud i Dyrehaugen, saa blev han omgivet af 1500 Borgere, som hver præsenterede ham et Bønskrift, han aabnede nogle af dem, og fandt at de alle indeholdt det samme, nemligen Bøn om, at erholde en Stats-Constitution; men denne Efterretning foruden alt det videre, som blev fortalt at være passeret ved den samme Leilighed, har man siden erfaret at være aldeles opdigtet; ligeledes var heele Fortællingen om den Pest, som var udbrudt i Reichenberg i Bøhmen, ugrundet, og den Beretning, at den Hannoverske Gesandt, Hr. v. Martens, har paa Forbundsdagen andraget paa en Jndskrænkning af de Tydske Universiteters Frieheder, og en Reform af deres Forfatning, er ligeledes usandfærdig. Derimod er det en Sandhed, at Hertugerne af Weimar og Gotha, have udstædet under 29de Marts d. A., et Rescript hvori de forordne, at ingen Udlænding maae studere paa Universiteterne naar han ikke medbringer en Tilladelse og en Anbefaling fra sit Lands Regiering. Der tilstaaes i dette Rescript, at den iblandt de Studerende herskende Tænkemaade, har antaget en fordærvende Retning, som daglig truer meere at udbrede sig. Hvilken for en stor Deel er bragt til Jena, fra andre Lande, og fra fremmede Høiskoler. En lignende Forholdsregel, er ogsaa truffet for det nyelig oprettede Universitet i Bonn. Storhertugen af Hessen, har udgivet en Forordning for at sætte en Grændse for de ubeskedne Petitioner, hvormed Regieringen besværes. Vel er det enkelte Meenigheder tilladt, at indgive Bønskrifter, men det erklæres for en oprørisk Handling, naar fleere Menigheder foreene sig med hinanden til dette Formaal. – Stændernes Forsamling i Storhertugdømmet Baden, skal tage sin Begyndelse den 19de April i Carlsrube, hvor Storhertugen indrømmer dertil sit eget Slot. – Det Baierske Folk vedbliver at vise megen Deeltagelse i sine Stænders Forhandlinger. Galleriet i de Deputeredes Forsamlingssale, er stedse opfyldt med Mennesker. Den Kongelige Justitsminister, Geheimeraad v. Gönner, besteeg Talestolen i Mødet den 6te April tilstod Justitsvæsenets Ufuldkommenhed, og oplæste et Udkast bestaaende af 16 Artikler til en nye Lov for dets Forbedring. J Mødet den 13de April, havde den Deputerede, v. Hornthal, en alvorlig Dispute med Kammerets Præsident, som vilde formeene ham at oplæse en Betragtning, angaaende Afbetalingen af Stats Gielden. Debatterne bleve meget levende, og v. Hornthal drev sin Paastand, igiennem. – Den 30te April forekommer i det engelske Underhuus den meget vigtige Forhandling, om de Jrlandske Katholikers Emancipation; den bekiendte Jrlandske Taler, Hr. Grattan, bringer Sagen paa Bane. Hr. Peel vil fornemmelig bestride Katholikernes Fordringer; i Cabinettet ere af Ministerne for, og 8 imod Katholikerne. Sagen er betænkelig, og Vanskeligheden ved at indrømme Katholikerne de fuldkomne Borgerrettigheder, bestaaer deri, at Katholikerne ikke ville erkiende Kongen for at være Overhovedet for deres Kirke, men derimod Paven, eller tillade at Parlamentet maae indblande sig i deres kirkelige Anliggender; hvorimod de, naar de faae Ret til at optages i Parlamentet, faae Jndflydelse paa den Engelske Kirkes Bestyrelse. Den lærde Professor i Cambringe, Herbert Mars, har i den Sammenligning imellem den Engelske og Romerske Kirke, som han udgav i Aaret 1814, skildret Farligheden, af at indrømme Katholikerne politisk Jndflydelse i England, da det Forhold hvori de staae til Paven, colliderer med deres Forhold, som Statsborgere, og da Kirkeforsamlingerne indrømme det geistlige Herredømme Fortrinet for det verdslige, og opfordrer Katholikerne til at udrydde Kiætterne.