Kiøbenhavns Postrytter, 1795-07-27
Det, hvorpaa i nærværende Øieblik Opmærksomheden meest er henvendt, er Emigranternes Landgang i det forhenværende Bretagne. Vi ville af de londonske og paarisiske Efterretninger samle, saa godt vi kunne, en Beretning om dette Tog. Dette Tog anføres af Greven af Puisaye, den samme, som under Wimpfen forraadde Departementsarmeen i Calvados 1793, og som man af Louvets Biographie overflødigen lærer at kiende. Den 27de Junii landede han, under Beskiærmelse af Sir Boorlase Warrens Eskadre, i den nordlige Deel af Qviberonbugten med 6000 Emigranter, nemlig Hervillys, Her tors, la Chatres og Dreusnes Corps, og 500 Artillerister, under Greven af Rattalier. Han bemestrede sig to smaa med 200 Republikaner besatte Forter, samt fik Byen Auray af dens Borgere; hvorpaa han satte Bispen af Dol med hans Geistlige i Land, til hvilke saavelsom til de udskibede Qvinder Republikens Fiender især skulde sætte deres Liid. Han udstædede nu en meget mærkværdig Bekiendtgiørelse, hvori han opfordrede Frankerigs Generaler, Officerer og Soldater at befrie den, allerede en god Stund i Forveien døde – unge Prinds, Ludvig Capets Søn, og indsætte ham i sine Rettigheder. Til Aarsag, at Hr. Greven giør et saadant Pesthuusforslag, angive de engelske Tidender, at han ikke har kunnet faae sine Jnstructioner forandrede i den korte Tid efter Barnets Død, en rimeligere Grund er nok imidlertid, at dette Navn klang bedre og inter essantere end Flygtningens, Exmonsieur, der desuden aldrig har været i megen Anseelse, og at man smigrede sig med Vendeens uvidende Bønder ikke havde erfaret deres Skyggekonges Død. Ogsaa smigrede Emigranterne sig med forfærdeligt Tilløb, af en Hær under General Bourdonnaye, og af 25000 Mand, og 10000, o. s. fr.; ogsaa vare Efterretningerne i denne Anledning saa trøstelige i London, hvor tillige Havnen l'Orient sagdes at være Chouannernes, at ikke allene alle Stoks begyndte at stige; men at man endog gav Moira befaling at reise til de ved Southampton cantonnerende 65000 Mand, for med dem at lande et andet Sted paa den franske Kyst. Ligesom og de paa Den Wigth leyrede og af Hertugen af York mynstrede 4000 Mand ligeledes angaves at være bestemte dertil. Ulykkeligviis melde nu de sidste Tidender, som ydermere af tilforladelige Privatefterretninger bestyrkes, at Emigranterne ere blevne omringede, og samtlig nedhugne af de republikanske Tropper under General Hoche, og de engelske Transportskibe skudte i Brand af gloende Kugler. Andre Beretninger sige, at 2000 Emigranter er nedhugne, og Resten flygtet ombord paa Skibene, men ikke uden stort Forliis. Nærmere Efterretninger vil vel næste Post medbringe, og vil da vel med første Viismanden Schirach underrette os, at ogsaa dette, ligesom Toulons, og Luxembourg, og samtlige østerrigske Nederlandes Rømning og Forliis var et Gode, og et Stykke af Cabinetternes store hemmelige Plan, som ingen kiender, uden saadanne deres Fortroelige, som han. Saameget kan imidlertid ikke nægtes ham, at ifald Engelland vilde, som de parisiske Tidender sige, af med Emigranterne, kunde det ikke fuldkommere opnaae sin Hensigt. Hvad derimod den Emigranthær angaaer, som man over Basel vilde sende ind i Frankerig, da melde Tidenderne nu, at den ikke er nær saa farlig, som den blev udskreget, og at man til de ny oprettede Regimenter blot fattes Soldater. Derimod oprettes for Cidevant Monsteur ved denne Armee to Livgarder, hvoraf den ene skal bestaae af de gamle Gardes du Corps, og den anden af Chevaliers de la Couronne; hvilke to Corps, hvis de faae god Sold, vel torde blive fuldstændige for hine Regimenter.