Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1768-12-05
Den 11te hujus er i Syg Huset et QvindeMenneske indkommen og eet deraf udkommen; Førstkommende 9de Dec. lader Tilsyns Manden Sr. Grønning i Søren Andersens Huus paa halv-Kande-Bakken ved Auction bortsælge det Niels Nielsens Stervbod tilhørende Løsøre. Oversættelse af Telemaque see No. 46. 3die Bog pag. 64, 65, 66, 67. Denne store Stad Tvrus saa ud som en i Vandet svæmmende And og at være Havets Dronning. Der kommer Kiøbmænd fra alle Verdens Parter og dens Borgere ere selv de stør ske Kiøbmænd i hele Verden. Kommer man i Staden, skulde man ei forestille sig, at det var en vis Nations Kiøbsted, men at den var alle Nationers Handels-Stad og en Middel-Punkt af al Handel. Den har 2de store Diger, ligesom 2de Arme, der strærke sig i Søen, og som udgiør en rummelig og for Vinden sikker Havn. J denne Havn seer man Skibs Masterne, ligesom man saa en Skov og ere saa mange at de fast skiuler Havnen, hvor de ligge. Alle Jndbyggerne slaae sig til Handelen, og deres store Rigdom giør dem dog ei for stolte til ved Arbeide at forøge den. Man seer der overalt det fineste Linned fra Ægypten og den 2de Gange farvede tyriske Purpur af en høi Glands; Samme Farve er saa levende, at den aldrig gaaer af Tøiet. De Phenicier drive Handel med alle Folk, alt hen til Strædet ved Cadix. Ja de vove sig end og udi den aabne Søe, som gaaer om hele Verden. De har gjort adskillige Seiladser paa det røde Hav. Jeg saa ei der, som i vore Kiøbstæder, ørkesløse og nysgiærrige Folk at komme paa Almindinger og Torve for at høre nyt og overgabe Fremmede, som kom i Land. Her ere Folk ge, skæftigede med at losse deres Skibe, at opføre deres Varer og at holde nøie Bog over hvad de har vundet af Fremmede. Deres Fruentimmer ere ei dovne, men enten spinder, syer paa Ramme eller væve. Paa Spørsmaal hvorledes de Tyrier har gjort sig Mæstere af al Verdens Handel og beriget sig paa andre Nationers Bekostning, blev mig svared: De Tyrier ere vindskibelige, taalmodige, arbeidsomme, venlige, ædruelige og sparsommelige. De holde en nøiag tig Politie cei som hos Eder) de ere indbyrdes enige, intet Folk ere meere bestandig og oprigtig tro, sikker og høflig mod Fremmede. Skulde Uenighed og Misundelse snige sig ind iblandt den, skulde de søle sig i Vellyst og Dovenskab, dersom de Fornemme skulde sætte Foragt paa Arbeide og en tarvelig Huusholdning, dersom Konster kom i Foragt i Byen; Skulde de feile i Oprigtighed mod Fremmede; Skulde de aldrig saa lidt forandre deres gode Orden i deres fri Handel; Forsømte de deres Fabriker; Skulde de efterlade den Fordeel at giøre enhver Sort af deres Varer saa fuldkommen som muligt, saa skulde J snart see, at deres Magt og Rigdom, som J nu maa beundre, skulde svinde hen. Vil du eengang oprette en ligedan Handel i dit Fæderneland, da giør, som vi giør her. Tag ved og villig mod Fremmede; Lad dem nyde i dine Stæder fuldkommen Sikkerhed, Beqvemmelig hed og Frihed, skræm dem ikke, hverken ved Giær righed eller Hofmod. Det rette Middel til at vinde noget med Fordeel er, er at ville vinde alt for meget paa een Gang, samt at sætte til i rette Tid. Giør dig elsked af alle Fremmede; Taal end og noget af dem; Vogt dig for ved Hofmod at opvække Avindsyghed mod dig; Hold bestandig over Orden i Handelen at samme er fattelig og let og væn Jndbyggerne til ubrødelig at blive ved samme; Straf alvorlig de Handlendes Bedragerie, Forsømmelse og Hofmod, som sætter dem selv tilbage, paafølgelig og Handlen; For alting foretagdig aldrig at tvinge Handelen efter dit Tykke. Det fører altid Fortræd med sig, naar en Regent befatter sig med Handelen; Han bør overlade dens Fordeel til Undersaatterne, som har Møie dermed; Thi ellers betager han dem al Mod og Lyst; Han har Fordeel nok, naar hans Land ved Handelen samler Rigdom; Handelen er som visse Floder, hvilke udtømmes, naar man vil forandre deres Løb; Det er alene Fordeel og Beqvemmelighed, som lokker Fremmede ind i et Land; Trykker man deres Handel, trække de sig uformærkt bort og komme aldrig meere igien, saasom Naboe=Nationerne søge Fordeel af eens Uforsigtighed og trække dem til sig. En Mand stod i Beraad om at kiøbe et Huus, men havde ei endnu virkeligen besluttet det. En Jøde, som derom havde hørt tale, træffer ham og siger: Jeg har boet meget længe i den Gade, hvor Huset ligger; Jngen veed Husets Beskaffenhed bedre end jeg; Kiøb det, paa mine Ord; Jeg indestaaer dig for, at det er uden Mangel. Manden svarede: Naar du er Naboe; Saa mangler derved alt for meget. En Bonde raadførte sig med en Avocat. Avocaten igiennemsaa hans Brevskaber og sagder din Sag er god, Bonden betalte ham for denne hans Møie og sagde endnu. Nu har J faaet Betaling for det J hidtil har gjort. Sig mig nu oprigtig: Mener J endnu, at jeg kand vinde min Sag, Hos Sr. Jørgen Breder ved Smørs-Almindingen er til leie at bekomme meget smukke Værelser for en honet Familie eller Cavalier. Ligeledes kand hos ham forskaffes sufisante og gode varme Værelser med eller uden Senge til indqvarterede Soldater for billigste Pris. Heraf udkommer hver Mandag et Blad fra det Bergenske Addresse-Contoir hos Ole Brose.