JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Arvingerne i Stervboet efter afdøde Hans Andersen Børre i Westerboe i Lollands Nørre-Herred, indkaldes herved med Aar og Dags Varsel til, for undertegnede Skifteforvalter at anmelde og beviisliggjøre deres Arveret. Nakskov, den 11te Februar 1836. Hammerich,
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Creditorerne i Dødsboet efter Aftægtsmand Niels Pedersen Svoger i Svinding indkaldes til inden 12 Ugers Forløb at anmelde og bevise deres Fordringer. Middelsom og Sønderlyng Herredsfogderi. Viborg, den 17de Februar 1836. Rod
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Dritte und lette Bekanntmachung. Extract, des in No. 52 dieser Zeitung in extens inserirten ProclamsEin Jeder wird gewarnt sich mit der wegen Blodsinnes unter gerichtliche Curatel gestellen Margaretha Elisabeth Jepsen, geborne Kehlet, in Hadersleben, Wittwe des verstorbenen Krugmirths Jep Jepsen, welcher der Gevollmach tigte M. Mortensen auf dem Haderslevener Amthause alt Curator zugeordnet worden, in Geschaft einzulassen, vielmehr sich an deren Curator zu wenden. Zugleich werden sammeliche, Creditoren derselden, bei Vermeldung der Praclusion, befehliget ihre Anspruche innerhalb 12 Wochen, vom Tags der legten Bekanntmachung dieses Proclams, im Stadtsecretariate anzugeben. Hadersleben, den 22sten Februar 1836.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Burgermeister und Rath. Schrader. Creditorer og Arvinger efter afdøde Aftægtskone Mette Jensdatter i Ronge indkaldes til inden 12 Ugers Forløb at anmelde og bevise deres Fordringer og Arveret resp. Middelsom og Sønderlyng Herredsfogderi. Viborg, den 17de Februar 1836. Rod.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Ved Proclama af 31te f. M., som er tinglæst i Aarhuus Byetingsret og vil blive tinglæst i den Kongelige Lands Overret i Viborg, ere Alle og Enhver, som maatte have nogen Fordring paa Dødsboet efter afgangne Arrestforvarer Christian Philip Sultan, i Overeensstemmelse med Plac. 2den Juni 1819, indkaldte med 12 Ugers Varsel til, for undertegnede Skifteret, at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer paa dette Boe. De fraværende Arvinger, Carl Philip Anton Sultan og Frederik Gottlieb Sultan ere indkaldte med lovlig Varsel, til at anmelde og legitimere deres Arveret. Hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Aarhuus Skifteret, den 22de Februar 1836. Fleischer. Engelsted.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Ved Proclama, som er læst i Underretten og vil vorde æst i Overretten, ere Alle og Enhver som have Noget at fordre i Stervboet efter Madame W. C. Bruun, Enke efter Kjøbmand H. O. Bruun her i Byen, indkaldte med 12 Ugers Varsel til at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer for mig som Skifteforvalter, og ligeledes ere Arvingerne indkaldte med anordnet Varsel for at legitimere deres Arveret og at iagttage deres Tarv under Skiftet; hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Kjærteminde den 24de Febr. 1836. Thaulov.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Ved Proclama af Dags Dato, der læses inden vedkommende Retter, ere Creditorerne i Stervboet efter afdøde Havnefoged og Strandings-Commissionair Marcus Macheprang her af Byen, indkaldte med 12 Ugers Varsel til for undertegnede Skifteret at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer; hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Nysted Kjøbstads Skifteret, den 27de Febr. 1836. Schwensen. (Hermed følger et Extra-Blad.)
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Kjøbenhavn. Trykt i det Berlingste Bogtrykkerie med Hurtigpresse denne Tidende udkommer daglig og tilbringes Abonnenterne for 1 Rbd. 5 s Qvart. Subskription modtages her i Staden, Pilestræde Nr. 118, og i Provindserne paa de Kgl. Postkontorer. for rin hand ing ved Provindsialstænderne for Sjællands, Fyen og Lollands=Falsters Stifter, samt for Island og Færøerne.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Onsdagen den 9de Marts. Vo 49.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Slutning af Sagen angaaende de fra forskjellige Kjøbstæder indkomne Andragender og Toldsted Ret. (See denne Tidende No. 9192.)
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Committeens Referent, Kammerjunker Scavenius, maatte, i Anledning af den af Capitainlieutenant Recke anstillede Sammenligning mellem Storeheddinge og Slagelse i Henseende til det omhandlede Spørgsmaal, udhæve den vigtige Omstændighed, at den førstnævnte Byes Andragende ikke gaaer ud paa nogensomhelst Forandring i det Bestaaende, hvad Toldopsynet, angaaer, men at det Eneste, man forlanger, er, at ogsaa den endelige Expedition maa forflyttes fra Kjøge til Storeheddinge. Ganske forskjelligt herfra er Forholdet med Slagelse, thi her vilman have indført noget ganske Nyt. Naar det var anført, at I. 209 i Toldforordningen alt skulde hjemle Slagelse den ompetitionerede Ret, da maatte han antage, at den nævnte Paragraph enten forstodes urigtigt eller var forandret, kort efterat Forordningen var emaneret, thi det var vist, at Slagelse ei havde den omspurgte Ret for Aaret 1808. Man indrømmede, at der, i Tilfælde af at Consumtionen ophævedes, ingen Grund var til at lade Slagelse beholde den Ret, den nu søgte om, men netop heri laae et stærkt Argument imod at indrømme Byen denne Ret, i Sammenligning med Storeheddinge og Kjøbstæderne ved Issefjorden, thi om end Consumtionen ophævedes, vilde det dog blive ligefuldt nødvendigt at holde Toldembedsmænd i alle disse Byer, hvilket ikke var Tilfældet med Slagelse. Med Hensyn til Proprietær Neergaards Amendement bemærkede Referenten, at det forekom ham besynderligt at bede Hans Majestæt om at befale Toldkammeret at tage Noget under Overveielse, som man saae, at dette Collegium alt flere Gange havde overveiet, og hvorom det havde taget en Bestemmelse.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Etatsraad Hvidt erindrede, at Slagelse ei vilde faae synderlig større Rettighed ved det foreslaaede Amendement, end det allerede har, Den der omhandlede Gjenstand var i alt Fald ikke af saadan Vigtighed, at det kunde ansees passende for Forsamlingen at andrage derpaa. Efterat flere Medlemmer havde yttret sig over Sagen, billigede Forsamlingen ved Afstemning begge Committeens Jndstillingspunkter, det første med 59 Stemmer imod 2, det andet eenstemmigen. Derefter blev Capitain lieutenant Reckes Andragende: "at Slagelse By indtil videre maatte erholde Ret til at for tolde saadanne Varer, som kunne forsynes med Toldsegl og Plombe, antaget med 39 Stemmer mod 22, og endelig bifaldt Forsamlingen som subsidiær Jndstilling, med 31 Stemmer, mod 30, Proprietær Neergaards Amendement, med den der af Professor Bang foreslaaede Forandring.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Sagen angaaende et Andragende franogle Bolværkseiere i Kjøbenhavn betræffende.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Ophævelsen af Fregn af 12te Februar (See denne Tidende No. 80).
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Det ovennævnte Andragende, som var tilstillet Secretær Algreen-Ussing og af ham blev forelagt Stændernes Forsamling, er af følgende Jndhold: Jblandt Statsborgernes vigtigste Rettigheder har man altid og allevegne indrømmet Eiendomsretten en fortrinlig Rang, og vi tør antage, at Folkets Udvalgte i Stænderforsamlingen erkjende, at det er en af deres helligste Pligter og skjønneste Rettigheder, i Særdeleshed, at vaage over og virke for denne Rets Uforkrænkelighed. Overbeviste herom, tillade vi os, som Eiere af nogle af Hovedstadens kostbareste og fordeelagtigste Havnebolværker, at udbede os den ærede Forsamlings gode Opmærksomhed for den, efter vor Formening, lige unødvendige, ubilligede og ødelæggende Jndskrænkning, som vi ikke kunne andet end antage at være skeet i vor lovlige Eiendomsret ved den Anordning angaaende Betalingen for Afbenyttelsen af samtlige Havnebolværker her i Staden, som igjennem det kongelige General-Toldkammer og Commerce-Collegium under 12te Februar f. A. er emaneret og som, tverimod alle tidligere Havneanordninger, er udstrakt sjelde, ikke for Communens eller til at Havnevæsenets egne Bolværker alene, men tillige for samtlige vi Privates.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Fra Alders Tid have Havnens Bolværker her i Staden været for en Deel Communens eller det Offentliges, for en Deel reen privat Eiendom. Som andre private urørlige Eiendomme gik disse sidste i Handel og Vandel imellem Mand og Mand, og Eierens Frihed til at gjøre sig dem saa indbringende, som muligt, var, med Undtagelse af specielle Politieforholdsregler, alene indskrænket ved den Forpligfr. Anordningen af 18de April 1744 telse 9 og 14 in fine – bestandigt at holde dem forsvarligt vedlige, samt, forsaavidt de, som vare ved Nybørs, stødte til en offentlig Gade, forholdsviis at udrede Skat til Brolægningen af dem, som af andre urørlige Eiendomme. Som en Følge heraf stod det derfor efter samtlige Havneanordninger – efr. den nysciterede Fordn. af 1744 § 14 in fine o. fl. altid Eierne frit for, efter Fotgodtbefindende, at affordre de Skibe, som ønskede at benytte Liggestedet ved deres Bolværker, en saa høi Betaling for denne Benyttelse – de saakaldte Bol som de blot kunde formaae disse værkspenge til at erlægge, og det ligger i Sagens Natur- og Forholdenes Væsen, at denne Betaling for Benyttelsen af Bolværkerne og Liggestedet ved dem, netop derved, under den frie Concurrence blandt Bolværkerne indbyrdes, i det Hele maatte komme til, nøiagtigt at svare til den Værdi, som denne Benyttelse paa den givne Tid virkelig havde. Paa de vigtigste Steder i Havnen eier og forvalter derhos Communen ved Havneadministrationen selv Bolværker, i Nyhavn, ved KnipBørsen o. fl., af over 2000 Alens pelsbro, Udstrækning, og det staaer saaledes altid i denne Autoritets Magt, ved efter Omstændighederne at falbyde Benyttelsen af deres Bolværker til en lavere Priis, end Dagens, at indvirke saaledes paa denne, at den ei kan stige op til en upassende Høide, om ellers en slig Stigen, under den øvrige Concurrence og en aftagende Skibsfart, kunde være tænkelig.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Naar Forordningen af 12te Febr. f. A. imidlertiv som Motiv for dens Tartbestemmelse, udhæver den Mulighed, at Bolværkseierne kunde conspirere om aldeles at nægte denne for Handel og Samfærsel fornødne Benyttelse af Bolværkerne, da synes os en Argumentation derfra, ligesom det Øvrige af bemeldte Anordnings Præmisser, at være i sin Grund og Følge saa aabenbar urigtig, at vi vel tør ansee Beviisførelse derfor aldeles ufor J den frie Concurrence iblandt nøden. Bolværkerne selv indbyrdes, i Tvangspligten fr. til disses forsvarlige Vedligeholdelse Forordn. 18de April 1744 § 9 in fine – og i Hensynet til Eiernes egen Fordeelynes at ligge Garantie nok for, at Eierne af disse Værker saalidet ville unddrage dem aldeles fra den for Handel og Samfærsel fornødne Benyttelse", som for denne Benyttelse fordre en høiere Godtgjørelse, end denne er virkelig værd. Vi kunne saaledes ikke indsee, at der paa en Tid, da det Halve og meere end det Halve af Havnen ligger tom og øde til alle Aarets Tider, og da vor som alle Landes Love meere og mere erkjende det Urigtige i, og derfor hæve, de saa tilbageværende Taxtlovgivninger, kan have været nogen grundet Anledning til den Besynderlighed at bestemme et Maximum for det Udbytte, vi maatte kunne udbringe af disse vore private Eiendomme, og vi kunne endnu mindre forklare os, dersom man ellers ved denne Taxt bestemmelse har villet befordre Skibsfarten ved at formindske Skibenes Udgifter i Havnen, at man har overseet det aabenbar Uretfærdige i, til Bedste for en Deel af vore Medborgere, at berøve os, uden allermindste Godtgjørelse, en betydelig Deel af vore lovligt erhvervede Eiendommes Grundrente og altsaa ogsaa Grundværdi. Det vil være de fleste af vor Stads Deputerede i den ærede Forsamling bekjendt, at Erhvervelsen af Bolværker, der ved Beliggenhed for Markedet og Beqvemhed for Skibene kunne haabes fortrinligt søgte, i Mands Minde ligesaavel har været en Gjenstand for Speculation, som Erhvervelsen af andre faste Eiendomme, og, forsaavidt disse Værker i Almindelighed vare forbundne med tilstødende Huse eller Gaarde, bestemtes disse sidstes Værdi ved Kjøb, Salg og ved Pantsætning – navnligt ifølge den nyere Lovgivnings Regler for Udlaan, af Umyndiges og offentlige Stiftelsers Midler ikke sjeldent væsentligst derved. Samtlige de os tilhørende Bolværker kunne saaledes, med Hensyn til det rene Udbytte, de have afgivet, ikke vurderes meget under selve de Gaarde og Huse, hvormed vi have kjøbt dem, og i Reglen har det hidtil hyppigst været Tilfældet, at vi næsten have sat mere Priis paa dem og anvendt mere Omhyggelighed paa deres Forbedring og Bevaring end paa selve vore Huse og Gaarde, og det ikke blot fordi hine Værkers Vedligeholdelse, som foran bemærket, ved Lovgivningen er paalagt os som streng Tvangspligt, idet Havnevæsenet i Undladelsestilfælde har at lade samme foretage for vor Regning, men tillige fordi Søgningens Freqvents og altsaa vort Udbytte af dem naturligviis tillige for en Deel betinges af deres meere eller mindre gode Tilstand.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Ved denne igjennem Toldkammeret emanerede Forordning er nemlig Bolværkspengene ligesaavel for de Bolværker, der ere i privat Eiendom, som for dem, der tilhøre Havnevæsenet, bestemt til et vist Beløb, nemlig i Regelen for de til Læstedrægtighed ansatte Fartøier til 16 Rbs. per Læst. Man seer af denne Anordnings Præmisser, at der kun stundom er ført Klage over ubillige Fordringer af de private Bolværkseiere, og der er saameget mere Grund til at antage, at dette i de senere Aaringer kun sjeldent har fundet Sted, som Handel og Skibsfart i den sidste Tid ligger saagodt som ganske ned, og det altsaa ikke er rimeligt, at der under den ringe Concurrence, som der nu er til Bolværkerne, kan være nogen særdeles Leilighed for Eierne af disse til at opskrue Betalingen for samme, og altsaa heller ingen særdeles Anledning for det Offentlige til at gribe ind i den Eierne, ifølge den bestaaende Lovgivning tilkommende Ret tilat tage saadanne Bolværkspenge, som de med Skipperne kunne forenes om. Naar Man ikke har fundet det nødvendigt at foreskrive en saadan Betaling, paa den Tid, da Kjøbenhavns Handel og Skibsfart var i den meest blomstrende Tilstand, og da der altsaa, paa Grund af det til Hovedstaden ankommende store Antal af Skippere, synes at maatte have været langt mere Anledning til at fastsætte en saadan, saa er dette formeentligen nu langt mindre nødvendigt, naar Man veed, hvor faa Skibe der nu ankomme til Kjøbenhavn, og i Særdeleshed synes Man ikke at burde indgribe med en Bestemmelse, som den omhandlede, paa en Tid, da de faste Eiendomme i Kjøbenhavn ere saa betydeligt sunkne i Værdi, og da en Eier ved en slig Bestemmelse udsættes for, at hans Eiendom synker endnu dybere i Priis, og ham derved tilføies et meget betydeligt Tab.
Berlingske Tidende, 1836-03-09
Kjöbenhavn. trykt i det Berlingske Offiin, med Hurtigpresse. Herimod kan ikke med Grund anføres, at det ifølge Freg. 18de April 1744 § 14 var overladt til Skipperen og Bolværkseieren at kommes overeens om den Betaling, der skulde erlægges, thi, uden at tale om, at en vilkaarlig Bestemmelse deraf ingenlunde derved blev overladt Eieren, efterdi Skipperen, naar han med Eieren ei derom kunde blive enig, upaatvivleligen maatte have Ret til at faae Betalingens Størrelse paa lovlig Maade bestemt, kan Regjeringen ingenlunde antages at have ved en Bestemmelse, hvortil de daværende Omstændigheder og den Fremfærd, de daværende Bolværkseiere viste, gave Anledning, opgivet den sig paa Sagens Natur grundende Ret til paa anden Maade at faae denne Betalings Størrelse bestemt, naar Bolværkseiernes overspændte Fordringer maatte gjøre en saadan Bestemmelse fornøden." Vel er der herimod i det os forelagte Andragende blevet anført, at Eierne af de fleste af disse Bolværker just med Hensyn til de betydelige, for Bolværkernes Benyttelse indflydende Jndtægter, har betalt de Huse og Gaarde, hvortil saadanne Bolværker høre, langt høiere, end ellers vilde være skeet, men en saadan Handling fra Undersaatternes Side maa ingenlunde tænkes at kunne berøve Staten den den tilkommende Overeiendomsret eller endog blot indskrænke samme, og om En og Anden i den Formening, at Bestemmelserne i Freg. 18de April 1744. ingen Forandring vilde vorde underkastede, har betalt sin Eiendom for dyrt, maa han tilskrive sig selv det Tab, som deraf tilflyder ham."(Slutningen følger i næste Nr.)¬
Berlingske Tidende, 1836-03-10
me sendelse. 1 til 5. Konge. poster. gl. ede leg. er derlingske politiske
Berlingske Tidende, 1836-03-10
vertissement. idende. Udgivet og forlagt ved Brødrene Berling; redigeret af Archiater Schönberg. Torsdagen den 10de Marts. No 60.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
Udenlandske Efterretninger. England.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
Portugal. Lissabon, den 14de Februar. – En Comitee af Deputerede Kamrets Medlemmer er blevet nedsat, tilat raadslaae over Arvefølgeordenen, for det Tilfælde at Dronningen skulde afgaae uden Arving. Comiteens Medlemmer skildres som meget agtværdige og som Don Pedros Familie hengivne. Der er egentlig kun Tale om Følgeordenen i Successionen, og navnlig om Prindsesse Amalia, Don Pedros Datter af andet Ægteskab, skal succedere for eller efter sine Tanter, Faderens Søstre, og i denne Anledning have nu Jntriganterne, der søge at bringe Forvirring i den hele Sag, især til Bedste for Marquien af Loule, der, som bekjendt, har ægtet en Søster af Don Pedro, mod dennes Villie, fremfor Alt kastet sig over Besvarelsen af det Spørgsmaal: om Don Pedro paa den Tid, da Prindsesse Amalia fødtes, i Aaret 1831, var Portugiser eller Brasilianer. Prindsesse Amalias tvende ældre Halvsøstre ere i Brasilien, og den ældste af disse, Januaria, er erklæret for dette Riges Kronprindsesse, af hvilken Grund hun ikke kan have nogen Ret til Succession i Portugal.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
Sverrig. J Gothenborg fortsættes Undersøgelserne i Anledning af Handlende Lidbacks Bedragerier. Man er kommen til Kundskab om, at de Summer, hvorfor Lidback har bedraget, opløbe sig til langt Mere, end man først formodede, og som vi forhen have angivet; desto mindre Haab er der og for de forskjellige Creditorer om at komme til Sit. Man havde troet, at adskillige Personer i Gothenborg skulde være blevne compromitterede under Sagens Gang, men dette sees endnu ikke at have været Tilfældet. Derimod har Lidbacks Moder ved sit Forhold paadraget sig en høi Grad af Mistanke om Meddeelagtighed i Sønnens Bedragerier, deels derved, at hun har nægtet at give fyldestgjørende Oplysninger, deels ved, at hun paa forskjellige Maader har søgt at fornærme Creditorerne, hvorfor man ogsaa nu har fundet sig foranlediget til at at lade hende arrestere.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
De Advocater, der havde paataget sig at være de Tiltaltes Defensorer og at sørge for Boets Jnteresse, skulle have erklæret, at de ey længere ville have med Sagen at bestille, hvilket tyder hen paa, at den ei heller fra Enken Lidbacks Side er saa ganske reen, som man først troede.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
Jndenlandske Efterretninger.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
Kjøbenhavn, den 10de Marts. Det har under 20de f. M. behaget Hans Majestæt Kongen at benaade forhenværende Maanedslieutenant Morten Qvistgaard, nu Lysestøber her i Staden, med Danebrogsmændenes Hæderstegn.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
No. 43 af Jtzehoer Stænder-Tidende indeholder Fortsættelsen af Beretningerne over de holsteenske Provindsial-Stænders Møder og Begyndelsen af Beretningerne over Finants-Forslagene. Otte og fyrretyvende Møde, den 9de Februar.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
Jndkommet var Committeens Beretning over Propositionen og Udkastet til en almindelig Lovbog, og Concepten til Betænkningen over Stænderforhandlingernes Offentlighed. – Ni og fyrretyvende Møde, den 10de Februar. Følgende Petitioner vare indløbne: 1) Petition fra flere Jndsiddere i Kirkesognet Hohenfelde, angaaende en ny Udmaaling og Vurdering af Sognets Jorder; 2) en Petition fra Landsbyerne Vorbrugge, Metzen, Willenschaaren og Borstel angaaende en ny Taration af alle holsteenske Jorder, deri indbefattede de nys tilkomne urbare Marker; 3) en anden fra flere Jndsiddere i Kirkesognet Leetzen angaaende engel mindelig Bestemmelse om Diæterne og Gebyrerne for de ved Kirkevisitationerne fungerende Personer; 4)
Berlingske Tidende, 1836-03-10
en Petition fra fire Jndsiddere i Halstenbeck i Herskabet Pinneberg, angaaende deres Befrielse fra Maanedsafgivten, og eventuel at stilles lige med 12 Stederne. J dette Møde endtes derpaa Forhandlingen og Afstemningen over Toldloven, hvilket varede til Kl. 11 ½ om Aftenen. Halvtredsindstyvende Møde, den 11te Februar. Præsidiet meddeelte først Beretning om de indløbne Sager, nemlig: 1) en Petition fra Skomageramtet i Bram stødt, angaaende Deeltagelse i Arbeiderne for det Militaire; 2) en Petition fra en vis Anton Schluter i Horst, angaaende Befrielsen for alle Skatter. Desuden Committeens Beretning over Propositionen, om Naadesaarskjørsler, og Concepten til Betænkningen om Afskaffelsen af Beregningen efter Rigsbankpenge. Fra Hr. Kammerjunker d'Anbert vare endvidere indkomne tvende Propositioner: 1) om Jndførelsen af en Brændeviinsskat; 2) om Udvidelsen af den ved Loven af 28de October 1804 reglerede StemPelafgivt paa samtlige eximerede Personer og DiLacter. Forhandlingerne i dette Møde angik den foreløbige Beraadslaaning over Canaltolden og Slutningsberaadslaaningen over Lovudkastet om Prøve handelen. Eet og halvtredssindstyvende Møde, den 12te Februar. Den til Dagsordenen hørende formelige Forhandling om Canal-Passage-Tolden blev foretaget, dernæst den foreløbige Beraadslaaning over Propositionen angaaende Fremgangsmaaden ved Subhastationen og en delig den foreløbige Beraadslaaning over Lotto-Propositionen. Der sluttedes med en Anmeldelse fra Præsidiet, at Committeens Beretning om contractstridig Betyngelse af Kronprindsenskog var indkommet. To og halvtredsindstyvende Møde. Som indløbne anmeldtes: 1) en Petition af de for Tiden Befuldmægtigede og Bondefogderne paa Godset Haneran, angaaende en bedre Regulering af Kopskatten; 2) en Petition af de Befuldmægtigede for Amtet Rendsborg af lignende Jndhold; 3) en Petition fra tre Musikkantere, i Preetz, angaaende Opvartningen med Musik; 4)
Berlingske Tidende, 1836-03-10
Kjøbenhavn, den 10de Marts. Posten ankom i Formiddags Kl. 10. De medbragte Tidender indeholde intet Nyt af Betydenhed; følgende er det deeltageligste.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
Frankerig. – Der var udspredt det Rygte, at adskillige Personer vare fængslede, fordi de havde lagt Krandse paa Moreys og Pepins Grave. Følgende er det Sande i denne Sag: En Kone, ved Navn Grovelle, som, efter mange Bønner havde faaet de Klæder, hvori hine Tvende vare henrettede, for at gjemme dem som Reliquier, og som overhovedet lagde et fordægtigt politisk Sindelag for Dagen, kom til Kirkegaarden og lagde adskillige, med røde Baand smykkede Krandse paa begge Gravene. Da Vogterne opfordrede hende til at gaae bort, forsikkrede hun, omendskjøndt hun ikke hørte til nogen af disse tvendes Familier, at have det Hverv, at vaage over deres Levninger. Vogterne paastode, at hun skulde begive sig bort, Konen vægrede sig og blev ført til en Politi=Commissair, der satte hende til Rette og lod hende derpaa komme paa fri Fod. Den 29de Februar kom imidlertid Commissairen i Qvarteret, ledsaget af tre Agenter, til hendes Huus og forlangte at faae Pepins og Morens Klæder udleverede; men hun erklærede, at hun paa Forlangende af de Henrettedes Beslægtede havde kjøbt dem af de Personer, de vare tilfaldne. Den Kongelige Procurator har nu indledt en Klage mod hende.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
Hr. Cavaignac har atter fra London skrevet til National, for at erklære, at han, hvis man skulde tillade sig at ville beskylde ham for at være indviklet med et Jndivid, der havde ført i sit Skjold med koldt Blod at myrde 150 Mennesker, uden at være viis paa at opnaae sin Hensigt, saa vilde han vide at svare derpaa. Med Hensyn til Pepins foregivne Forklaringer, som først vare blevne bekjendtgjorte efter hans Henrettelse, forekom de ham at være saa ubetydelige, at han ikke engang vilde gjøre sig den Umage, at erklære det endnu frisk blødende Offer for Løgner.
Berlingske Tidende, 1836-03-10
Journal du Commerce siger: "Man forsikkrer paa Steder, hvor man sædvanligviis pleier at være vel underrettet, at den orientalske Sag er indtil videre bilagt. England, Østerrig og Rusland ere nu enige om Opretholdelsen af Status quo. Denne uventede Enighed, hvorpaa Lord Palmerston sandsynligviis antydede i sin nylig holdte Tale, har man efter de Meddelelser, vi have erholdt, ene den brittiske Gesandts Bestræbelser i Constantinopel at takke for."