Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-17
Ved Græsningsjorder tog man Hensyn til det Antal Høveder, som derpaa kunde græsses m. m. Om Taxationen kan man erholde udførligere Underretning i et Skrivt "Jordeiendommes Skyldsætning og Matrikulering af Justitsraad Aabye, Kjøbenhavn 1816. c) Derefter kunde nu Korterne speciel beregnes, og hvert Stykke henføres til sin Klasse. Ved en Opsummering udfandtes da let hvormegen Jord af hver Klasse, et heelt District eller et heelt Land havde. d) Efter en bestemt Taxationsfod var det nu let at reducere Alt til een eneste Klasse; Taxationsfoden er nemlig en ufravigelig Bestemmelse om hvormange Quadrat-Alen af f. Ex. bedste Klasse, der er ligegyldigt Vederlag mod et vist Antal Qua drat=Alen af hver af de andre Klasser. At reducere alt til een Klasse er derfor at udfinde, hvormeget af denne Klasse der er ligegyldigt Vederlag, mod det Hele. e) Vidste man nu saaledes, hvormeget et heelt Districts Jorder udgjorde i en eneste Klasse, saa behøvede man blot at dividere denne Størrelse med det Tal, der angav hele Districtets Hartkorn, for at faae ud, hvormange Quadrat=Alen af den Klasse, hvortil alt var reduceret, burde udlægges for en Tønde Hartkorn. Og ifølge Taxations foden var da let at beregne, hvormange QuadratAlen af hvilkensomhelst Klasse der hørte til en Tønde Hartkorn. f) Efter disse foregaaende Bestemmelser, var man da fuldkommen istand til at repartere Hartkornet paa hver enkelt Gaard, i Overeensstemmelse med det Areal, som havdes til samme i hver Klasse. At Grundprinciperne ere skjønne, det maae enhver, der har mathematisk Jndsigt, indrømme, og kan Værket føres til sit Maal med den Strænghed, som mathematiske Arbeider fordre, da har ingen i fjerneste Hensigt Aarsag at besvære sig. Værkets Udførelse fordrer imidlertid meget Arbeide og Erfarings Kundskaber. At det Hele kommer an paa gode Korter og rigtig Taxation, indsees let. Alt det øvrige, er nemlig simpel Beregning, og derved kan ingen Feil af Betydenhed indsnige sig. Dette indsaae ikke allene det høie Collegium, hvis Foranstaltninger i denne Henseende ere ligesaa priselige, som Planen i det Hele er viis, men dette indseer ogsaa hver tænkende Landmand, og hans hele Opmærksomhed er derfor allene henvendt paa disse tvende Ting. Betræffende Korterne, da tvivler ingen paa, at disse jo vorde saa bestemte, og saa mathematisk nøiagtige, som Sagens Natur tillader, og da saavel den Kyndige, som den mindre Kyndige heri ere fuldkommen enige, saa bliver derom ikke videre at erindre. Taxationen derimod, som den allervæsentligste Deel, hvorpaa Matriculens Fuldkommenhed, beroer, giver Anledning til adskillige Betragtninger. At Fremgangsmaaden er sikker og fortjener Tillid, derom tvivler ingen, der har fattet det Heles Aand. Jmidlertid opdager man letteligen endog hos meget kyndige Landmænd, en vis Frygt for Vilkaarligheder, der ikkun kan hidrøre fra en fuldkommen Anskuelse af Tingen selv, og et Par Ord i denne Anledning kan derfor hverken være uvelkomne eller overflødige. Landmanden troer nemlig: a) At det grændser meget nær til Umuelighed at kunne anslaae Jorderne til en rigtig Tax efter deres Udseende, først fordi denne ikke til hver Tid er den samme, og dernæst fordi at de samme Virkninger kunne frembringes af forskjellige Aarsager. b) Han er endvidere tilbøielig til at troe, at Taxator har det i sin Magt, at kunne anslaae Jorderne efter Godtbefindende, nogle Nummere, høiere eller lavere. e) Og endelig nærer han en vis Frygt for at Eiendommenes Beliggenhed ikke tages noksom i Betragtning.