Aalborg Stiftstidende, 1837-08-31
J Bierre levede et gammelt Ægtepar, der nød stor Agtelse der i Byen, uden at have synderlig Omgang med dennes øvrige Beboere. Manden var Klo ker og Væver; han havde ingen Børn eller Tyende og boede saaledes i sit lille Huus ene med sin gamle Kone; begge vare de meget stille, nøisomme og flittige Folk, og vare anseete for, foruden et godt Jndbat have nogle sammensparede Skillinger. En Morgen i afvigte Efteraar blev deres nærmeste Nabo, en fattig Skræder, opmærksom paa, at deres Ko stod i Tøiret og brolede, og da dette længe vedblev, kom han paa den Tanke, at den ikke var bleven malke til ordentlig Tid, og han gik derfor over til deres Huus, for at see, om de ikke muligen kunde være blevne syge. Da han traadte ind i Stuen fandt han Manden paaklædt liggende udstrakt paa Gulvet - han troede først, at han var besvimmet, men overbeviste sig snart om, at han var død, og da han forskrækket saae sig om i den mørke Stue, saae han Konen liggende afklædt i Sengen, svømmende i sit Blod. Naturligviis ilede han ud og gjorde Anskrig, og fa Øieblikke derefter var hele Byen forsamlet omkring det Huus, hvor der den Nat var foregaaet saa gruelige Ting. Da et Par Timer derefter PolitimesteAren ankom paa Stedet, fandt han endnu Mordstedet, omringet af den forskrækkede Bønderflok, og i Huset fandt han det gamle Ægtepar ynkeligen myrdet som det ved Obductions=Forretningen viste sig, med Kølle eller Øxeslag - og flere af deres Gjemmer opbrudte og udplyndrede. Der blev nu øieblikkeligen paabegyndt en Undersøgelse, alle Egnens Beboere bleve afhørte, men ingen vidste at give den mindste Oplysning, som kunde lede til en Opdagelse, nogle omreisende Kludesamlere, som i de Dage havde streifet der nomkring i Egnen, bleve paa det Omhyggeligste undersøgte, men der fandtes intet Spor, som kunde vække den allermindste Mistanke imod dem. En Tid lang syntes det rigtignok, at man havde fundet en Traad, der muligen kunde lede til Sandhedens Opdagelse. En Nabo havde et Par Dage i Forveien havt Strid med den myrdede Kone, Gierningsnatten havde han paa en meget usædvanlig Tid været ude af sit Huus, han var i en meget fortrykt occonomisk Forfatning, de Myrdede vare anseete for velhavende Folk, der var fravendt dem en Deel Penge og andre Sager, og hiin Nabo havde i Dagene umiddelbart, efter Mordet fyldestgjort nogle af sine meest paatrængende Creditorer. Alt dette maatte vække Mistanke imod denne Mand, der ikke nød det bedste Rygte, og denne Formodning bestyrkedes endnu ved allehaande blandt Almuen circulerende Rygter, om at der skulde være seet Blodpletter paa hans Haand o. del. Undersøgelsen kastede sig derfor med stor Energi ind i den Retning, som dette Spor anviste; Manden blev arresteret og examineret skarpt og vedholdende, hans Huus, Have og Mark bleve gjennemsøgte og gjennem gravede gjentagne Gange, mangfoldige Vidner bleve afhørte - men Alt forgiæves. Under de meest indtrængende Formaninger, under de meest captisse Spørgsmaal, under de meest gribende Scener - saasom ved Obductionsforretningen og ved Begravelsen - vedblev han paa det høitideligste at forsikkre sin Uskyldighed, alle Randsagningerne ledede ikke til Opdagelse af det mindste Spor enten af de stiaalne Koster eller af noget Mordinstrument. De Data, som havde vakt Mistanken, opløste sig ved nærmere Undersøgelse til slet intet; Stridigheden med Konen havde ikkun været et intetsigende lille Skjænderi om en ligegyldig Ting; at han havde været oppe om Natten havde været for at see til Hestene, der kort orn havde forvoldt ham ubehagelighed ved at rive sig løs og gaae ind i Naboernes Mark; han gjorde Rede for, at han lovligen var kommen til enhver Skilling, han havde udgivet; hine Rygter reduceredes til tom Snak, som Almuens mistænksomme Opfindsomhed havde sat i Omløb og successiv udstyret. Kort sagt, ogsaa han maatte løslades - om end ikke fuldstændigen retfærdiggjort, dog uden at der var ringeste Beviis imod ham, og Undersøgelsen maatte sluttes omtrent en Maaned efter at den var paabegyndt og det - uagtet den var ført med Talent og Jver- uden at have givet det allermindste Udbytte. Forhørene bleve lagte ad acta, og det syntes, som om det ikke vilde lykkes Retfærdigheden at lette det Slør, der indhyllede denne mørke Udaad; det syntes som om denne Morder for evig var unddragen al jordisk Straf. Omtrent paa samme Tid, da Mordet i Bierre blev begaaet, var der i en anden Jurisdiction gjort et andet Mordforsøg. Sønnen af en afdød Kromand, er meget lidenskabeligt ungt Menneske, som, tidligen overladt til sig selv, havde hengivet sig til sine sandselig Lysters Tilfredsstillelse, havde indladt sig i utilladelige Kjærlighedsforbindelser med flere af Omegnens Koner, De Alimentationsbidrag, han, som en Følge heraf, maatte udrede, bleve ham ofte meget trykkende; men især følte han sig meget generet af det Forhold hvori disse liaisons dangerenses havde bragt han til en i hans Moders Kro tjenende Arbeidsmand, hvem han paa saadan Maade havde skaffet en Datter. Denne Karl benyttede nemlig ikke blot det Ascendant han herved erholdt over sin Husbond til jevnligen at afpresse denne Penge, men han betragtede den lidte Uret tillige som en Adkomst til at sætte sig ud over det Respectforhold, hvori han stod til denne. Forbittret over de Fornærmelser, han saaledes oftere havde maattet finde sig i, og maaske endnu mere tilskyndet af Arbeidsmandens stedse mere paatrængende Fordringer, besluttede Krommanden af skaffe sig en saa ubeleilig Creditor, en saa indiscret Anklager fra Halsen ved at dræbe ham. Hans Hensigt var at qvæle ham, og derpaa hænge ham op i en Lo, for at det skulde faae Udseende af, at han havde aflivet sig selv; men Forsøget mislykkedes. Arbeidsmanden fik Armen ind i Slyngen, der var kastet om hans Hals for at tilføre den, og undslap fra sin Angriber, efterat de i nogen Tid havde kæmspet sammen; denne blev naturligviis arresteret og Sag anlagt imod ham. Til saadan Yderlighed kan et ene 1ste Feiltrin føre et i og for sig ikke slet Menneske. Under denne Sag, der blev trukken i Langdrag derved, at Jnqvisiten senere fragik sine tidligere Tilstaaelser, opstod der tillige Mistanke om, at han for 12 Aar siden ulovligen havde tilvendt sig en i Kroen afleveret Pakke med Manufacturvarer. Det synes efter det optagne Forhør, som om denne Kro i lang Tid har været et Transit Oplagsted for en udbredt, Smughandel, i det Bønderne - som det synes jevnligen der have afleveret forskjellige Varer, der senere ere blevne afhentede fra Kjøbmænd i de omliggende Byer. En saadan Pakke med Bomuldstøier, der var bleven henliggende en Tidlang uafhentet i Kroen, skal nu den for hiint Mordattentat arresterede Kromandssøn for 3 Aar siden have bemægtiget sig, og under de i den Anledning anstillede Undersøgelser opstod der Formodning om, at han tildeels havde ladet hine Sager forhandle ved en Kludesamler Niels Enevoldsen. Saaledes droges denne ind i Undersøgelsen og da der senere opstod Mistanke mod ham om tillige at have gjort sig skyldig i Tyveri, blev han arresteret.