Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-01-23
Stænderforsamlingen i Roeskilde. (Fortsættelse af Sagen ang. Sognebaandets Løsning, see S. 50.) Justitsraad Salicath tilstod, at det var gaaet ham som Proprietair Neergaard, at han ikke har kunnet løsrive sig fra nogen Frygt, ved at hensee til, fra hvilken Kant disse Andragender, ere fremkomne. En Lov, som den foreslaaede, vilde hos dem, der hidtil vare lykkelige ved deres Tro, deres Kirke og deres Præst, først vække Uro og Tvivl, og give den første Impuls til Reflexion over, om deres Præst var Ordets rette Lærer og Forkynder, og denne Lov vilde, i Forbindelse med Exemplets Magt, Tillokkelser og Fanatikere, lægge den første Spire til Sectaand og Separatisme. Men ikke heller Præsten maa Vi glemme, og Følgerne for ham; i de allerfleste Sogne er i ham forenet Præsten og Religionslæreren, Raadgiveren og VenneuLægen og Trøsteren; foruden det Smertelige for ham i, naar han dog er sig selv bevidst, i Lære og Vandel at opfylde sin Pligt, at see Flere unddrage sig hans Kirke og Alter, som høre ham til, maa der opstaae en hidtil ukjendt Forskjel for ham mellem hans Sognefolk, og det turde vel være tænkeligt, at en eller anden Præst af Svaghed, og for at drage dem igjen til sig, som havde forladt ham, kunde lade sig paavirke af disse Hensyn i Henseende til sit Foredrag, hvorved Hykleri og Bogstav=Trældom kunde fremmes. Medens man saaledes indbildte sig, at fremme Samvittighedsfrihed hos Menigheden, fremmede man Samvittighedstvang hos Præsten. Sluttelig foreslog han et Amendement til Committeens andet Jndstillingspunkt. - Etatsraad Steenfeldt stemmede for den af Majoriteten gjorte Jndstilling; han kunde ikke aldeles tiltræde den kjøbenhavnske Geistligheds Mening, at Forsamlingen kun har at afgive sig med materielle Gjenstande, og vilde meget beklage, hvis de aandige og høiere menneskelige Anliggender vare udelukkede fra dens Virksomhed. Den politiske Frihed, gaaer stedse jevnsides med Udviklingen af den religiøse. Det kraftigste Middel til at qvæle den i flere af Landets Egne opstaaede Sekt-Aand er upaatvivleligen, at Regjeringen indrømmer al den Frihed i aandelige og Samvittigheds-Anliggender, der kan bestaae med Forfatningen og Statens Øiemed. Ufor neden Tvang fremkalder ofte en skadelig Kraftyttring, hvor en Tilstedelse af fornuftig Frihed vilde berolige og bidrage til at nedstemme de overdrevne Fordringer. - Professor Bang gik ud fra den Overbeviisning, at det Første man skal agte paa, det er: hvad der er Ret. Det er min Overbeviisning, at man krænker hver Mands gode Ret ved at tvinge ham til at lade sit Barn confirmere af den Præst, om hvem han mener, at han forvansker Barnets Tro, ved at tvinge ham til at søge Alteret hos den Præst, af hvis Tro eller Levnet han tager Forargelse. Det er endeligen min Overbeviisning, at der skal være Orden i Kirkens Samfund, at man ei skal give efter foret blot Egensind, hvorom jeg aldeles kan henholde mig til Referentens Yttringer. Disse faa i Committeens Majoritets Votum udtalte Sætninger vilde Taleren nærmere søge at oplyse under Sagens endelige Behandling. - Cancellieraad Haastrup henholdt sig til, hvad Amtmand Neergaard havde bemærket med Hensyn til Sagens Betragtning fra den borgerlige Side. Dersom Geistligheden ikke skulde varetage Andet end christelige og kirkelige Handlinger, vilde han ingen Betænkelighed finde ved, at Sognebaandet endog i det Hele løsneedes; thi da bleve Forholdene anderledes, end de nu ere. Man maatte vel vogte sig for ethvert Skridt, som kan forstyrre Enigheden imellem Menighedens Medlemmer indbyrdes, som imellem Menigheden og Præsten. Med Hensyn til Confirmation, og Alterens Sacrament vilde der vel ikke være nogen stor Frygt for Splid, da disse Handlinger paa Landet foregaae uden Festiviteter; men ganske anderledes vilde det blive ved Daabsforretninger, hvor Familie og Naboer flere Dage beværtes. Endelig maatte Taleren, efter den skeete Opfordring, bemærke, at han paa sin Egn aldrig har mærket til, at Nogen har yttret Ønske om Sognebaandets Løsning i enkelte Dele, mindre i flere, og at han for sin egen Deel troer ikke, at der er nogen Trang dertil. - Kammerherre Grevencop-Castenschiold, havde det været en velgjørende Følelse, midt i den næsten uigjennemtrængelige Dynge af materielle Jnteresser, der optage Forsamlingens hele Virksomhed, at fornemme, at der endnu lever og rører sig Noget i Nationen, der vidner om, at hele Livets Formaal ikke ganske er tabt af Syne i Kampen om Livets Former. Man vil sikkert ikke fordre af ham som Lægmand, at han skulde trænge ind i Sagens dybere og indre Forhold. Desuden er han ikke aldeles fri ved det han i Korthed vilde fremsætte; thi paa den ene Side har jeg selv allerede for 20 Aar siden af faderlig Omhu for mine Sønner, der da skulde confirmeres, forlangt og erholdt Sognebaandets Løsning for mig og min Familie; men hvad jeg har anseet mig berettiget til at fordre for mig selv, kan jeg som retfærdig Mand ikke paastaae, at man skal afslaae eller nægte mine Medborgere; medens jeg paa den anden Side maa uden Omsvelerklære, at jeg kun skuer Farer og ingen Gavn ved at indrømme det, som de os forelagte Petitioner have til Formaal, og dog skylder jeg Sandhed og mit eget Hjertes Følelse, at den ene af de 9 Geistlige fra Sielland, der have underskrevet den ene Petition, er min Sjælesørger, ja jeg tør sige min inderligt høitagtede fortrolige Ven, i Ordets ædlere Betydning, hvis jævnlige Omgang ikke blot skjænker mig mangen en blid og behagelig Time, men hvis hyppige Samtaler jeg skylder mangen Oplysning, ja ofte Trøst og Opretholden i Livets ofte saa ublide Øieblikke. Uden iøvrigt at trøste sig til at fælde en bestemt Dom i Sagen, sluttede Taleren sig til det af det ærede Medlem for Færøerne (Tillisch) stillede Amendement, og stemmede for samme. - Proprietair Langkilde bemærkede at han i den Menighed, hvor han har Bopæl, ikke har hørt noget Ønske eller befundet nogen Trang til Sognebaandets Løsning, og stemte paa Grund heraf for Proprietair Neergaards Jndstilling. - Sognefoged F. Jørgensen og Sognetoged P. West stemmede ligeledes imod Sognebaandets Løsning, idet de tilføiede, at de ikke i deres Egn havde erfaret, at (Fortsættes.)der hertil var nogen Trang.