Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-09-26
hører man fra Madrid med Forbauselse: at Riego er pludselig bleven afsat fra sin Overcommando i Gallitien og forviist til Oviedo, ligesom Gouverneuren i Madrid Belasco og alle Forstanderne af Clubben Fontang deel Ord. Aarsagen til hans Forviisning skal være hans store Popularitet og den begeistrede Modtagelse han har nydt af Folket, og en Sang som er udbragt til hans Ære, hvori Regieringen bliver omtalt paa en haard Maade. Han forlangte og fik før sin Afreise en Leide af 20 Mand til sin personlige Sikkerhed. Man troer at han vil gaae til Andalusien istedet for til Oviede. Folket, er i den største Bestyrtelse; han skal have indgivet to Forestillinger til de Cortes, een om hans Fortionester at Staten, som man besluttede at henvise til den nedsatte Commission for National-Belønningerne, og en anden, hvori han besværer sig over Regieringens Uretfærdighed imod ham; efter meget stormende Debatter gik de Cortes derover til Dagsordenen. – Det hedder under 7de September at de Cor 5 ville foretage en Forandring med 3 Artikler at Constitutionen. Man er i en stor Uroelighed og der er givet befaling til at 12000 Mand, skulle bestandig være under Vaaben. Røverne ere ligesaa slemme nu som under den forrige Regiering, og Brevposten er den 1ste September bleven udplyndret af 6 bevæbnede Personer, ikke langt fra Madrid. – Den skrækkelige Efterretning har bekræftet sig, at den gule Febet paa ny er udbrudt i Cadix og i Berez de la Frontera. J Hospitalet, St. Juan de Dios i Cadix, er een død af denne Sygdom. – Alle disse forurveliggende Rygter have bevirket Statspapirernes Fald paa Børsen i Amsterdam. Blandt de Adresser, som ere bragte Dronningen. af England i den sidste Ugge, har Processionen af de saakaldte Capitainer og Matroser gjort den meste Opsigt. De vare omtrent 3000 i Tallet; alle marscherede med hvide Corarder paa Hatten og paa Brystet igiennem Staden til Brandenburghouse, (denne hvide Corarde skal være et Sindbillede paa Dronningens Uskyldighed, saaledes har man i Paris Udgivet et Skrift, som hedder den hvide Pung, der indeholder eendeel Breve til Dronningens Fordeel fra Personer fra forskjellige Lande, der have besøgt hendes. Flere af deres Koner og andre Fruentimmer, som ikke var deres Koner, forenede sig med Toget; men førend de havde naaet deres Bestemmelsested, havde disse Brittiske Søehelte allerede faaet sig en temmelig Perial. Dronningen maatte nu til at tale med disse Herrer Matroser, og gave dem et Svar, dette Svar er ganske fatteligt, thi hun sagde blandt andet deri, at fornærmet Storhed eller undertrykket Rang finder aldrig en sikkrere Tilflugt og vedvarende Støtte end hos Englands Matroser og Soldater. Som Kongen af Englands Gemalinde (sagde hun videre er min Sphære til at virke med Nytte kun liden, og mine Midler til at giøre dette Land godt kun indskrænkede; men saavidt min Magt og min Jndflydelse rækker, skulle alle Classer i mig finde en troe Veninde af deres Friheder, og en Forsvarerinde af deres Rettigheder. (Havde Matroserne kunnet tale Latin, saa kunde de istedet for Amen have sagt ved sig selv, sat saplentii Ondskabsfulde Mennesker ville vide, at en stor Deel af disse Matroser have kun været forklædte Gavlyve, som bleve betalte for den Rolle, de spillede. – Hs. Majestæt Kongen er den 13de Sept. om Aftenen kommen fra Vindsor til Brigthon, led faaet af Sir B Bloomfield. Klokkerne begyndte strax at ringe, og de vedbleve dermed til Mionat. Den Brittiske Fane vaier siden den 14de Septbr. fra Kirketaarnene og vil blive prantet der saalænge det behager Hs. Majestæt at opholde sig i Brigthon.