Berlingske Tidende, 1813-12-31
Den 30te October angreb Keiser Napoleon med sin hele Styrke General Wrede i Stillingen paa begge Sider af Hanauerveien. Uagtet det fiendtlige Artilleries og Cavalleries Overlegenhed tilintetgjordes i alle de Franskes Forsøg af de allierede Tropper, der, opmuntrede ved deres heltemodige Anførers Exempel, gjorde den meest levende Modstand. Fiendernes gientagne Forsøg paa at gjennembtyde de Allieredes Centrum paa Landeveien, og tilkæmpe sig Overgang over Kinzingbækken, afsloges af det bayerske Jnfanterie, Jnfanterieregimentet Stikler og de østerrigske Grenaderer, som understøttedes af et velrettet Artillerie. Henimod Aften og indtil sildig ud paa Natten gientoge de Franske med deres hele Cavallerie de fortvivlede Angreb paa Landeveien, hvilke ligeledes afsloges, og Fienderne kastedes tilbage til Skoven. De varerske Chevauxlegers, Ulanregimentet Schwarzenberg, Dragonregi nettet Kaeserich og Husarregimentet Erkehertug Joseph bedækkede sig med Hæder. Grev Wrede berømmer især Feltmarschal lieutenant Grev Fresnels og Generalmajor Baron Gopperts kloge og dierve Forhold. Fyrsten af Schwarienbergs Adjutant, Ritmester Grev Klamm, under hvem en Hest blev skudt, fortiener ogsaa at nær nes med Hæder. Natten efter disse blodige Fægtninger, hvori de allierede Armeer havde at klæmpe mod den gamle og nye Garde, og derpaa med Resten af sex Divisioner, under Keiser Napoleons personlige Anførsel, be skiøde Fienderne Hanau, som kom i Brand paa flere Steder. General Wrede holdt sig Natten over i Staden. Men da han vidste, at han havde at gjøre med Fiendernes Hovedmagt, og at de opbøde Alt forat dække deres Tilbagetog, hvilket de uophørlig fortsatte henad Maynz, holdt han det raadeligt at forlade Hanau den 31te om Morgenen tidlig Kl. 8, og opstille sig bag ved Kinzingbækken, hvorfra han, under Fiendernes Tilbagetog, bibragte dem de føleligste Tab. Da General Wrede var overty det om Vigtigheden af Hanaus Besiddelse, og at den største Deel af Fienderne allerede iforveien vare gaaede derigiennem, besluttede han at indtage Hanau og derved lægge alle muelige Hindringer i Veien for Resten af den fiendtlige Armees Tilbaget og Han befalede derfor om Natten Kl. 2 at tage denne Stad med Storm. Med Mod og Kraft styrtede Alt sig fremad. General Wrede var i Spidsen; han faldt dødelig saaret af et Skud i Underlivet. Ved deres haltemodige Anførers Fald opflammedes de Stormende end mere. Alt, hvad der modsatte sig, blev nedsablet, Staden taget med Storm, og standhaftig forsvaret imod alle Fiendernes Bestræbelser, forat tage den tilbage. To fiendtlige Generaler, et stort Antal Stabs og Overofficerer bleve, foruden mange Soldater, tagne til Fange. Saaledes stode Sagerne den 31te, om Aftenen Kl. 8, da den sidste Efterretning afgik fra Feltmarschallieutenant Grev v. Fresnel, hvem General Wrede, efterat han var bleven saaret, ved hosføiede Dagsbefaling havde overdraget Commandoen over Armeen. De Allierede havde til bemeldte Tid taget 5000 og nogle hundrede Mand til Fange. De to franske Generaler Sukkowsky og Sabiello og to badenske Cavallerieregimenter vare gaaede over til de allierede Tropper. Medens General Wrede saaledes kiæmpede ved Hanau mod den fiendtlige Hovedstyrke, blev ogsaa Fiendernes Arriergarde udfladelig foruroliget af Generallieutenant Grev Orloff Denisoffs og Hetmann Grev Platows Strøifecorps. Den 30te giennemskar førstnævnte to Gange de fiendtlige Colonner; Oberst Octoff trængte nogle Timer efter Keiser Napoleons Afreise, om Eftermiddagen Kl. 4 ind i Landsbyen Rothenbergen. Fienderne maatte defilere under en virksom Jld fra Grev Orloffs Artillerie. Den 31te var Hettmann Grev Platow og Major Grev Haddich af Ulanerne Schwarzenberg, med en Strøifecommando af GeneralWeides Armee, stødte til Grev Orloff. De angribe Fiendernes Arriergade ved Gellenhaasen, bragte den i Uorden og toge 20 Officerer, med 1500 Mand til Fange.