Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1820-03-27
Spanien. Endelig har den gode Sag her vundet Seier, Jnsurrektionen er saa godt som endt og en lysere Morgenrøde bebuder Hesperiens frugtbare Dale en skjønnere Fremtid. Hs. Majestæt er selv kommet Folkets Ønsker imøde, ved et Dekret af 6 d. M., hvori det hedder, at da Statsraadet har anbefalet Cortes, som et fortrinligt Middel til at befordre Statens Bedste, saa er Raadet befalet at tage de meest passende Forholdsregler til at forsyne Folkets retmæssige Repræsentantere med de fornødne Fuldmagter ; hvilket kan overtyde Enhver om at Hs. Majestæt er beredt til Alt, hvad Statens og Hans troe Undersaatters Lykke maatte fordre. Denne nye Bevilling tilfredsstillede dog endnu ikke Folket, som paa Efterretning om at et Jnsurgentkorps nærmede sig Hovedstaden, flokkeviis samledes paa Gaderne den 7de, og forlangte med høi Stemme Konstitutionen fra 1812 som den eneste retmæssiget. Den fra sit Exil tilbagekaldte General Ballasteros begav sig derpaa til Kongen, og erklærede med Frimodighed og Ærefrygt, at han selv til Thronens Frelse ei kunde andet end rykke ind i Madrid med sine Tropper og udraabe Konstitutionen fra 1812. Dette bevirkede et nyt Dekrets Udstædelse endnu samme Dag, af følgende Jndhold: "For at undgaae det Ophold og den Uvished, som muligen kunde fremkomme ved Udførelsen af Gaarsdagens Dekret til Cortes's umiddelbare Forsamling, og da mit Folks Villie almindelig har udtalt sig derfor, har jeg besluttet, at sværge paa den af Cortes's almindelige og over ordentlige Forsamling i Aaret 1812 promulgerede Konstitution. Neppe havde Hoftidenden bekjendtgjort denne Hs. Majestæts ædle Beslutning, førend Folket skareviis trængte ind i Pallæets Forgaard og lod Luften gjenlyde af Frydeskrig, som fordobledes da Kongen, Dronningen og den hele Kongelige Familie vist sig paa Balkonen. Strax derpaa trak Folket en stor Marmorblok, som det har givet Navn af Konstitutionens Grundsteen, hen paa det store Torv, og forsynede samme med den. ne Jndskrivt: "Leve Kongen, Dronningen og Konstitutionen. Senere er Kongen med stor Enthusiasme bleven modtaget paa Prade. Jngen Uorden forstyrrede den offentlige Rolighed og rene Jubel hos Folket der nu føler sig som glæbedrukken ved den gjenoprettede Sandrægtighed med Landets Fader. Virkelig var det ogsaa paa den høie Tid, at Sagerne toge denne Vending; thi næsten alle Landets Provindser havde udraabt Konstitutionen og Kongen stod saaledes allene imod Folket. Qviedo og Santander havde fulgt Galliciens i Exempel, ligesaa Murcia og Sarragossa, hvor Generalkapitain Marqves de Laxan og den bekjendte Exminister Garay allerede vare satte i Spidsen for den nye Bestyrelse. Grev Abisbal proklammerede, i Spidsen for sin Broders Regiment, Keiser Alexander, Konstitutionen i Ocanna, og selv i General Freyre havde ikke længere kunnet modstaae sine Troppers Begjering, men forenet sig med de Konstitutionelle. Ja hele Arragonien havde erklæret sig for Jnsurgenterne, og fra Pampelona indtil Jrun var Konstitutionen, opslaaet paa alle Kirkedørrene. Da førstnævnte Stad nu ogsaa har proklameret den nye Tingenes Orden, skal Mina have indstillet sine Foretagender imod den, og en foreløbig Stilstand ligeledes allerede være afsluttet mellem alle Troppekorpser i Andalusien. Ogsaa er, overeenstemmende med Konstitutionen, de fornødne Valgmøder sammenkaldte over hele Riget. Alle Statsfangerne (endog Grev Montejo) ere satte i Frihed, den rædsomme Jnqvilition ophævet og Storinqvisitoren har i Statsraadet faaet sin Afsked af Hs. Majestæt selv. Endelig er saavel den personlige Frihed som fuldkommen Pressefrihed, ifølge Grundloven, forsikkret enhver Spanier. Som Borgen for det Kongelige Løftes Opfyldelse skal Armeen imidlertid have forlangt de faste Pladser, Cadix Carthagena, Corunna, Ferrol, Pampelons og Barcellona.