Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-10-29
22 - - Kancellieskrivelse, hvorved endeel igjennem en af Biskopperne fremsatte Spørgsmaal, angaaende Forordn. af 30 Mai 1828. 18, og Kancelliets TirkulairSkrivelse af 4 Octbr. f. A., ere besvarede. Jfølge samme kan Præsten ikke nægte at døbe et Barn med det Tilnavn som vedkommende Fader eller Moder begjærer, naar dette Tilnavn baade i sig selv er passende og tillige dannet efter de sædvanlige Regler, hvorved dog maa bemærkes, at et Pigebarns Tilnavn ikke herefter kan gives ved Datter, men bør være det samme, som er givet eller vil blive givet hendes Brødre. Jøvrigt bortfalder dette Valg efter Reskript af 4 Octbr. f. A. 1ste Post 2det Membrum, naar Faderen har ældre levende Børn, da det et Barn af Faderen engang bestemte Tilnavn ogsaa bør være Regel for hans tilkommende Børn. Naar intet fast Familienavn forhen er antaget, har Faderen, ved at bestemme det første Barns Navn, som efter Forordningens Emanation døbes, det omhandlede Valg, uden at det kommer i Betragtning, at de forhen døbte Børn paa den i Bondestanden brugelige Maade have faaet et efter Faderens Fornavn dannet Tilnavn, hvilket Navn, saalænge det forandres i hver Generation, intet Familienavn udgjør. Skjøndt det maa ønskes, at ogsaa de ældre Børn føre det samme Tilnavn, som nu gives de yngre, findes der dog ikke i Anordningerne nogen Hjemmel for at gjøre dette til Pligt. Ligesom et uægte Barn ikke uden Faderens Samtykke maa døbes med hans Familienavn, hvilket vilde stride imod dets Hensigt i borgerlig Betydning, er det rettest, at den angivne Faders Fornavn ikke heller bruges uden hans Samtykke, til deraf at danne et Tilnavn for Barnet. Det er Moderens Sag at forskaffe Barnefaderens Samtykke, som helst bør gives skriftlig. Naar et uægte Barns Moder døer, førend Barnet døbes, eller hun gaaer fra Samling, maatte den, som traadte Barnet i Forældres Sted, i al Fald Fattigkommissionen, bestemme Navnet efter de antagne Regler. Det staaer til Moderen, eller dem, som træde i hendes Sted, at vælge imellem de flere i sig rimelige Former for Dannelsen af det Tilnavn, der skal gives Barnet. Dog kan det ingenlunde tilstædes, at Barnets Tilnavn bestemmes umiddelbart ved Tillæg afsentil Moderens qvindelige Navn; men at der kun heraf kan dannes et passende Familienavn, ved at lade det qvindelige Navn gaae over til et beslægtet mandligt Navn, f. Ex. Lovise til Ludvig, og dertil føielsen eller paa anden Maade forme det til et passende Tilnavn. Der kan intet være imod, om et staaende Familienavn, for at fremme Øiemedet, at tilveiebringe ogsaa blandt Almuen noksom kjendelige og forskjellige Navne, forenedes med det afvexlende Fadernavn, saa at f. Ex. Hans Pedersen Krags Søn maatte hedde Jens Hansen Krag, og hans Datter Karen Hansdatter Krag. Jøvrigt har Kancelliet tilføiet, at en saadan Sag, som den omhandlede, ikke lader sig ordne eller behøver at ordnes ved aldeles nøiagtige Lovregler, men at Manikke tvivler paa, at den med Sikkerhed kan betroes Præsternes Konduite, hvilke Embedsmænd ved forstandig Veiledning ville vide at bringe det derhen, at Lovgiverens Øiemed opnaaes, at skaffe ethvert Jndivid et fast og saavidt muligt paa hans Slægt henvisende Navn, og at herved alt, hvad der kan forarge eller støde, undgaaes.