Berlingske Tidende, 1813-05-17
J Følge paalidelige Erfaringer og Exempler her i Landet paa Staldforingens Mulighed og Fordeel, kan Selskabet, med saa megen større Vil hed om gode Følger heraf, tremdeles udsætte følgende Præmier: for den Jordbruger, som bruger Sammer Staldforing i Aaret 1813, fra Græsningens Begyndelse indtil Ævret opgives, til de flefte Køer af hans Besætning, dog ikke færre end 15 eller hans deel Besætning, og meddeler Selskabet Efterretning om Nytten og Fordeler, eller og Manglerne ved denne Foringsnaade, enten den er stret i lutte eller aabne Stalde, det andet Bæger eller 35 Rbdlr. for den størne Mængde at lammerterede Hoveder dernæst, ikke mindre end 12 Køer, det tredie Bæger eller 25 Rbdlr. For den nærmeste Mængde derefter, ikke mindre end 3 Køer, det fierde Bæger eller 20 Rdlr. Disse Præmier kunne vindes af alle, uden Forskiel af Stand; de som have et lidet Jorddrag ville, under forresten lige Omstændigheder, fortrinlige komme under Betragtning, og Huusmænd for et ringere Antal, dog ikke for mindre end 2 Køer. Præmierne udsættes særskilt for hvert af de 7 geistlige Stifter i Dan Attesterne maae nøie forklare, hvor stor en Deel af Gaardens Besætning der er foret paa Stalden, hvormed Hovederne ere blevne forede, om med dyrkede eller naturlige Foderurter, hvor mange Lønder Land dertil ere anvendte, Mængden og Fogheden af Metten og Smørret, og endelig Gammenligning i det hele af denne høringsmaade med den sædvanlige Græsning paa frit Land, enten vel bevoret med haarlige Græs eller besaaet med Kiøber. For den vissigheds Skyld, som pleier af forsleilige Kreaturenes Over naar de fores paa Stald om Sommeren til næs er endnu den Anmærkning :at ved hver Malkning pleier man, at vaske Køernes Over med kold Vand, hvil ret skal fuldkommen hæve Uleiligheden. Nærmere Erfaringer herom ønsker Selskabet at meddeles. At Erfaring veed man, at Kreaturene med Fordeel kunne for med Roes og Rødder, saasom Kaalrabi, Gulerødder, hvidere (Tarnis), Kartofler, Sukker Beder (Munkel Rüven) m.v. og altsaa en større Natte til Forring indbentes af lige sort Stykte Land end indvanligen. Selskabet ønsker den Saundersent og bekræftet ved paalidelige Erfaringer her i Landene, og tillige at denne Foringsmaade, som nyttig, maatte udbrede sig hos os, og udsætter derfor følgende Præmier : For den Landmand, som fører fine Kreaturer med Roer og Rødder, avlede 1813 paa ei mindre end to Tønder Land, det andet Bæger eller 35 Rbdlr. For ei mindre end paa i Tønde Land, det femte Væger ler 25 Rbdlr. Disse Præmier udsættes særskilt for de 7 geistlig et er i Dannemark, og for det første i Særdeleshed for Selveiere, ligesom og Præsters og Degnes Forsøg ville med Fornøielse blive imodtagne og af Selskabet paaskiønnede. Ved Attener maatte bevises Landets Størrelse, Roernes Art, Forringsmaaden, hvorvidt den har været med eller uden anden Foder, samt Qvægets Mængde, Befindende og Malkning derved. Selskabet ønskede tillige, at det maatte blive bemærket, hvormeget, enten i Maal eller Vægt, et Hoved havde faaet af hvert Slags Foder, i de Maaneder det var blevet forret, hvilke tillige maatte benævnes. En nøiagtig ockonomisk Beregning over den Fordeel, som lige Jordsmorved denne Kultur afgav frem for ved Halmoderet efter Kornudsæd, enten i Henseende til Malkningen eller Kreaturernes Forring og Fedning, vilde Selskabet ogsaa modtage med fortrinlig Opmærksomhed. Dem, som benytte sig af Kaaleabi under Jorden og Gulerødder til Qvægets Foring, vil Selskabet give Fortrin under forresten lige Omstændigheder. Vigtigheden af Bie-Avlens Udbredelse er, især under nærværende Omstændigheder ved Sukkerets Stigen i Prisen, bleven mærkelig. Selskabe, udsætter derfor fremdeles følgende Præmier: For den største Mængde Biestader med vel overfødte Bier, som den Æskende selv har tillagt, og ikke tilkiøbt sig, laant eller paa nogen anden saadan Maade erhvervet: For Dannemark. a) En Præmie af 35 Rbdlr. eller det andet Bæger, for ikke mindre end 40 Biestader. En Præmie for næste Antal, ikke mindre end 30 Stader, 20 Rbdlr. En Præmie for største Antal derefter, ikke mindre end 20 Stader, 15 Rbdlr. Folk af Bondestanden, Degne og Skoleholdere, samt Haandværkere, som efter Loven maae boe paa Landet, kunne allene vinde disse Præmier for bemeldte Mængder; men Folk af andre Stænder kunne samæske med dobbelte Mængder, nemlig 80 og 60 Stader dog ikkun til de to første Præmier. Herregaardes Eiere ere herfra udelukte. b) Og da Selskabet har erfaret, at det falder Huusmændene ulige besværligere, at tilveiebringe det fordrede Antal end andre af Bondestanden, saa udsættes for deres Skyld følgende Præmier: For den største Mængde Biestader med vel overfødte Bier, som Huusmænd selv have tillagt og ikke til kiøbt sig, laant eller paa andre Maader erhvervet, for ikke mindre end 30 Stader 25 Rbdlr. For ikke mindre end 20 Stader, 16 Rbdlr. For ikke mindre end 15 Stader, 12 Rbdlr. For næste Antal, ikke mindre end 12 Stader, 8 Rbdlr. Disse Præmier udsættes og for ethvert af de 7 geistlige Stifter i Dannemark, og særskilt for Huusmænd, hvilke i samme Stift æske alene med Huusmænd, og ikke med Bønder eller Folk af andre Stænder. En almindelig betingelse ved Æskningerne herfor er, at der ikke tilkiendes Præmie for Bie=Haver, hvis Anlæg er ældre end 6 Aar. Med Attesterne forholdes, som ved næstfølgende Præmier bliver meldet Af de Stader, som de Æskende kunne have udestaaende hos andre, regnes to lige med et, som de have hiemme. Endvidere udsættes (af Private) en Præmie af 100 Rbdlr. S. V. for den, som i Aaret 1814 af Selskabet tilkiendes den høieste Præmie for Bie avl i Sielland. c) Skiøndt Selskabet saaledes har udsat Præmier for alle Stifter, udsætter det dog særskilte Præmier for de Biestader, som efter denne Listes Bekiendtgiørelse ere tillagte paa de jydske Lyngheder Særdeleshed, og anseer dem til Præmie værdige, ligesom de samlet udgjorde et særskilt Stift, og det ydermere med Fortrin at kunne æske Præmier for halve Mængde imod andre. a) For Norge. I Almindelighed paa samme Vilkaar, som foran er meldt. 40 Rbdlr. for ikke mindre end 300 Biestader. Folk af Bondestanden kunne vinde disse Præmier for det halve AntaStader. I de fornødne tilforladelige Attester, som indsendes med Præmie=Æskninger saavel for Dannemark som Norge, og som maae være nøie indrettede efter Forerindringerne ved denne Liste, maa meldes, hvor meget Vo og Honning i det angivne Tal af Biestader for seneste Aar er avlet, samt om Sværme ved Optagelsen ere blevne i Behold eller ødelagte, hvilke Omstændigheder, naar alt ellers er lige, ville blive tagne i Betragtning. De, som indsende Æskninger for Magazin=Stader, maae bevise, at Kuberne ere fuldbygge, paa det deres Værd des vissere kan bestemmes imod enkelte Stader. Attesterne og Synet over Bierne maae være tagne i Junii Maaned, og tillige tydeligen bevise, at alle Staderne, til den Tid Attesten blev given, vare i god Behold, og de med overfødte Bier udtrykkeligen nævnes ved Tal, for at kunne skilles fra Sverme, skiøndt Æskningen derfor ikke behøver at indsendes førend ved December Maaneds Udgang. Glemme eller forbigaaes den Omstændighed i Attesten og Biernes Overfødning, bliver der paa den hele Æstning ikke agtet, De, som engang herfor have faaet Præmie eller Belønning, kunne ikke oftere vinde nogen, undtagen for de Biestader, som de i Fremtiden maatte bevise at have tillagt over det Antal, for hvilke de engang ere belønnede, hvilket forhen helønnede Antal altid bliver at fradrage: og maae det derfor i Æstningen være anføre, i Tilfælde de forhen have faaet Præmie for denne Avl. d) Selskabet vil tillige efter Omstændighederne hadre og belønne den, der opfinder et sikkert oglet anvendeligt Middel til at give Honning den muligst største Reenhed og befrie den fra dens ofte mindre behagelige Smag, samt tillige godtgiøre Udgifterne ved Forsøger indtil 25 Rbdlr. Prøverne af denne Honning, saavel i urenset, som renset Tilstand maatte medfølge og ledsages med Attester. Havedyrkningens Fremme hos Bondestanden anseer Selskabet som en Sag at megen Vigtighed Paa Kiøbenhavns Amt, hvor Selskabet umiddelbar har søgt at udbrede den, er der Udsigt til, at den ved den kraftige Deel Hans Majestæt i de afvigte Aar allernaadigst behagede at tage deri, vi have god Fremgang. Under Bestyrelse af nogle af Selskabets Medlemmer ere i givigte Efteraar henved fyrretyve haver anlagte og beplantede af flere Gartnere paa Kongelig og Selskabets fælleds Bekostning. Og for at afhielpe den Trang, der er til Træplantning, har man begyndt med 1, et Træskole=Anlæg. For saavidt det staaer til Selskabet ogsaa udenfor bemeldte Amt at befordre denne Sag, vil det med Præmier i Medailler, Bægere eller Penge hædre 3 og belønne enhver, som med Jver og Held udbredet Havedyrkningen blandt Land=Almuen i Dannemark og Norge; den Bonde og Bondekone, som deri har bragt det til den største Fuldkommenhed, vil ligeledes komme i Betragtning til Præmie. Til Veiledning ved saadanne havers Anlæg har Selskabet ladet udgive en af Hr. Candidat Jacobsen forsattet Havebog, som sælges for den meget lave Priis af 8 Sk. Rbpenge. Selskabet anseer dem for at have paa kraftigste og virksomste Maade udbredet Havedyrkningen, som herudi have oplært de fleste Bønder, Bønderkoner eller deres Folk og Børn, hvorved dog tillige vil tages i Betragtning Træernes og Haveværternes Mængde og Godhed, Egnens Beskaffenhed, og Almuens større eller mindre Lyst til Havevæsenet, hvilket alt i Attesterne maatte oplyses. For saavidt de Æskende af Bondestanden angaaer, der kunne være Gaardmænd og Huusmænd, maae det bevises, at de uden betydelig Hieltaf deres Lærementere have forsøgt Hovernes Dyrkning, hvad og hvormeget der er avlet, og om det er solgt eller forbrugt i egen Huusholdning Degne og Skoleholdere, som ved Havers Anlæg foregaae andre med et godt Exempel, ville ogsaa vorde belønnede. Det maa ved Attester bevises, at Træerne ere i god Væxt og Grøde, og at haven er vel indhegnet; det maa oplyses, hvor gammelt Anlægge er, og hvad Fremgang Havedyrkningen har i den Bye eller det Sogn. De, som ved Bekiendtgiørelsen af dette opmuntres til i Aar at anlægge haver, kunne melde sig om Præmie i Aaret 1818. Plantning af vilde Træer paa Bønderjorder er af ligesaa sto Vigtighed som Havedyrkning og paa adskillige Steder af endnu nørre Baade Gavntømmer og Brændsel bliver hvert Aar dyrere og vanskeligen at erholde. De fleste Bøn er kunne med liden Bekostning og Møie forskaffe sig og faae Aar det Nødvendige af begge Slags, naar de selv vilde ved at udlægge 6 til 8 Skpr. Land til vilde Træsorters Opelskning. hvor imodsigelig Fordelen end er, og ihvorvel der neppe kan opgives nogen Anvendelse af Jorden, der bedre betaler sig, er den dog endnu gandske forsømt; thi et Par enkelte Exempler, hvor overbevisende de end ere, hav dog kun liden Jndflydelse paa det Hele. Man vil da sage ved Belønninger i Penge, Medailler eller Bæger at bringe denne nyttige Sag i Gang hos Bondestanden i Dannemart. For hvert Hundrede Træer, hvoraf en saadan Træ lod bestaaer, betaler Selskabet 3 Aar efter at Træerne, ere plantede, som da alle maa være friske og i god Vær 4 Rbdlr. Er Anlægget af Betydenhed, vil Selskabet hædre den, som Æren tilkommer derfor, med en Medaille eller et Bæger efter Omstændighederne. De Træer, som dertil anbefales, ere: Asp eller Poppel, der formedelst sin hurtige Værd er til særdeles Nytte til Hegning, Skygge, Læ og selv til Gavntømmer, Alm, Ask, Birk, Hessel, Løn, Røn, EliLærkegran, Fyr, Eeg og Bøg. for de Slags Plantninger, som kunne bruges enten til Kurvemager Arbeid, Kar eller Tøndebaand eller Humlestænger, kan ingen Præmie vindes, med mindre det bevises, at de virkeligen ere afsatte og have været tienlige til saadan Brug. Humlestængerne maae være i det mindste 6 Alen lange. De Bønder, som ikke vide Beskeed med Træplantning, og ingen Hiel kunne faae af Gartnere eller Skovbetiente, henviser man til Mouriers Anviisning til Træplantning og Skovs Anlæg paa en BondegaardslodDenne Afhandling staaer i Selskabets Skrivter, nye Samling, første Bind og kan tillige særskilt erholdes paa Selskabets Contoir. Plantninger paa Vestkanten af Jylland i det mindste i 2 Miles Afstand fra Havet ville vorde betimeligen belønnede. Synet, hvorpaa Attesterne grunde sig, maa være taget om Sommeren i det Aar, Æskningen indgives. Ligeledes udsættes efterfølgende Præmier, især for Sildesiskerierne, Skyld i Liimfjorden, for dem, som plante de fleste Pile i Nærheden af denne Fiord, nemlig : For den største Mængde Scipile-Træer, eller andre Pile, tienlige til Tøndebaand, plantede i Aaret 1812. ikke mindre end 5000 Stykker, 25 Rbdlr. eller et Bæger For den næst største Mængde, ikke mindre end 300 Stykker 15 Rbdlr. Disse Præmier kunne ikke allene, som næst forrige, vindes af Bonden, men ogsaa af andre uden for Bondestanden; dog imod at plante dobbelt Mængder, nemlig: mod 1000, 600 og 300 Piles Plantning. J Henseende til Synet og Attesterne forholdes som under forrige Præmiematerie er bestemt: ligeledes bliver Æskningstiden at regne inden Aarets Udgang 1806. Uagtet Selskabet har bevirket at Pileplantningen er bleven med almindelig i Dannemark, end den har været tilforn, saa har dette dog ikke kunnet giøre Jndførselen af fremmede afbarkede Baand og af udenlandt Kurvemager Arbeide undværlig. Selskabet anseer det desaarsag som en Formaal for dets Bestræbelser, at opmuntre Kurvemagerne til Forbruger, af dette indenlandske Produkt, og udsætter til den Ende følgende Præmie: Den Kurvemager i Dannemark, som beviser, at han bar i Aaret 1813 forbrugt 300 Bundter af indenlandske afbarkede Baand til Kurve-Arbeide, kan vente at blive belønnet med 25 Rbdlr. eller et Bæger. Skulde Forbrugen af 300 Bundter ikke vorde opnaaet, saa vil Selskabet forholdsviis belønne den af et mindre Antal, dog maae den ik være under 1000 Bundter. Den Præmie=Æskende maae ved Beviser fra Arbeiderne i hans Værksted, og ved Qviteringer fra Sælgeren af de for brugte Pilevaand bevise, at han af indenlandsk Vaand har forarbeidet det anførte Antal af Bundter. Ethvert af disse maa holdet den tykke Ende 2 Alen i Omkreds. Selskabet vil tage den Kurvemagers Arbeide i fortrinlig Betragt ning, som har frembragt det fineste Arbeide i sit Fag. (Fortsættes.)