Københavns Adresseavis, 1794-02-24
Ved en den 12 Febr. om Eftermiddagen i lille Vær øse, opkommen ulykkelig Jldebrand, bleve i nogle saa Timer 6 Gaarde og 33 Huse ganske fortærede af Jlden, og da en stærk Storm paa samme Tid rasede, greb Jlden i saa Minuter saaledes og sig, at kuns faa af disse ulykkelige Familier fik Tid til at redde noget af deres Jndboe, men alle tabte den ganske Forraad af Sæd og Foder, som de til deres og Kreaturernes Underholdning, og deres Jorders Besaaning skulle have brugt, nogle faa Køer, Faar og Svin blev ogsaa brænde. Den Jammer som, sær paa denne Aarsens Tid, følger med slig en ulykkelig Hændelse, baade for Menneskerne og Kraturerne, kan enhver Veltænkende let forestille sig; adeltænkende Medborgere anmodes derfor at vise deres Godgiørenhed, mod disse ulykkelige Mennesker. Hr. Raadmand Skibsted i Trompetergangen Nr. 111. De Herrer Viinhandlere Eller, og Leed paa lille Kiøbmagergade Nr. 62, og Kiøbmand Hr. Mortensen i Nyehavn No. 14, ere de Menneskevenner som have paataget sig at indsamle og modtage alt hvad der til Hielp for de ulykkelige maatte blive dem givet. Hr. Kamp mand Sognepræst for Farums og Værløse Meenigheder, og Hr. Lowsou Farumgaards Eier, som ere Øien der til disse Elendiges Nød, ville efter beste Skiønsomhed uddeele disse Gaa ver, offentlig i Aviserne giøre Regnskab for hvad de modtager, og hvorledes det er blevet anvendt. Lille Wærløse Bye paa Kiøbenhavns Amt, omtrent 2 1/2 Miil her fra Staden, er den 12 Febr. sidst, da den meget stærke Storm rasede, bleven ganske lagt i Aske, paa nogle faa Steder nær, hvorved omtrent en 40 Famil er ere bleven ganske Huusvilde, som kan bestaae af 200 Menneskeer med smaae og store, og har ikke det mindste hverken til Livets Ophold eller kan sidde eller ligge paa, ikke at tale om de umælende Kreature, hvoraf er Guds Velsignelse, som maa gaae paa Marken og crepere baade af Sut og Kulde, da det som de skulde fødes med er af Jldsluen fortæret tilligemed det de elendige Menneskeer skulle have Livets Ophold ved. Ægle godgiørende Medborgere, høie og lave, lader os et Øieblik kaste vores Tanker hen paa disse elendige Mennesker og mange skyldige Børn, som er sat i saadan e endig og ussel Tilstand, hvad de nu maade, lader os enhver især, saavel den Høie som Lave, den Rige som Fattige, anraabe den gode Gud at vil bevare os fra slig Fristelse og Modgang, som er en af de elendigste og paa saa Minuter kan ruinere mange Familier. Kiøbenhavns Borgere har vist i mange Maader viist og viser daglig Godgiørenhed imod sine Medmennesker, sandt er det, det er Staden uvedkommende; men og Edle Medborgere, det er jo veres Medmenneskeer, kan vi paa bedre Maade anvende en den Skiærv til Styrke forsaa mange Familiers Hunger, og som man er overbeviist omer trængende dertil, hvorved de dog i det mindste kunde blive sat istand til at forskaffe sig det til Livets Ophold. O ædle Medborgere, lader os enhver især, som har menneskelig Felelse og veed hvad Pligter man er fine Medmenneskeer skyldige, lader os, siger vi, enhver eftre fine Ævner give en liden Skiærv til ville vore Medmennesker, om det endog er aldrig saa lidet, da det dog ved manges Godgiørenhed kan blive til noget, og vist til en stor Vederqvægelse for dem, som nu en i den vemodigste Forfatning. Jeg Børge Fogh, Hørkræmmer, boende paa Kultorvet Nr. 91, og jeg Lars Hansen, Møller, ligesaa Hørkræmmer, boende paa bemeldte Torv No. 88, samt jeg Jens Holbech, Kiøbmand boende i Nyhavn Nr. 18, som har seet, hørt og kiender disse Menneskers Elendighed, tilbyder os med taknemmelige Hierter, paa de Trængendes Vegne, at vil imodtage hvad Gaver enhver Menneskeven vil give disse Trængende, og lover at skal blive tilsendt Sognets Præst Velærværdige Hr. Kampmann i Farum, som bestok ender de meest Trængendes Forfatning, og enten af ham eller os med ydmyge og ærbødige Taksigelsen paa de Trængendes Vegne offentlig blive bekiendtgjort og aflagt Rede og Rigtighed for i Aviserne.