Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1834-12-29
Nederlandene og Belgien ere det Punkt, hvorpaa Politikerne i denne Tid især fæste deres Blik, da begge disse Staters Repræsentantkamre for Øieblikket ere samlede, og der fra disse udgaae enkelte, om end kun svage Lysglimt over Politikens taageindhyllede Horizont; og umiskjendeligt er det, at disse tvende forhenværende Broderstater, som nu i fire Aar have betragtet hinanden med skjæve Blik, ansee det nærværende Moment som et for Begges Fremtid yderst vigtigt. De forberede sig derfor begge med ængstelig Jver paa at kunne møde hvad hvert kommende Øieblik maatte bringe, hvorhos dog den ene Nation synes med større Tillid, end længe var Tilfældet, at hæve Øiet mod Haabets Stierne, imedens Mistillid til Alt hvad der kan indvirke udenfra synes at gribe stærkere og stærkere og sig hos den anden. Benyttende sig af Kammerets Bevilgelse har den belgiske Regjering derfor allerede indkaldt alle permitterede Militser fra 1828, 1829 og 1830, til ufortøvet at stille sig under deres Faner, ligesom ogsaa alle Regimenter forstærkes ved Jndkaldelsen af nye Reserver. Ligeledes har den nederlandske Regjering andraget paa at holde Hæren, paa Krigsfod ogsaa for næste Aar, hvilket den 20 Decbr. bevilgedes med 40 Stemmer imod 10, uagtet et Par Medlemmer af Kammeret toge til Gjenmæle derimod, af hvilke Hr. Schimmelpennink yttrede, at Man holdt dobbelt saamange Aars-Udskrivninger i Tjeneste, som Man var berettiget til, samt desuden udskrev een Mand af 300 istedetfor af 500, og uagtet Hr. van Lucas høiligen undrede sig over, at Ministerforandringen i Engelland havde kunne vække nye Forhaabninger hos Regjeringen, da Man syntes ganske at forglemme, at Belgien ikke skulde gjenerobres, men det kun gjaldt om, at slutte Fred og ende alle fortærende Kraftanstrængelser. Hr. van Dams Ønske, at Regjeringen vilde give de saa ofte forlangte Oplysninger om Tilstanden af de politiske Anliggender, tilbageviste Jndenrigsministeren med den bemærkning, at der selv ved den største Aabenhed kunde indtræde Omstændigheder, under hvilke det var ugjørligt, at udbrede Lys over de udenlandske Anliggender, og dette er netop Tilfældet nu Forresten maatte Regjeringen bedst kunne bedømme, om de var tilraadeligt, at gribe til den forlangte Forholdsregel hvorved den iøvrigt stolede paa den Tillid, som Kammeret, hidtil havde viist den. Udfaldet af Stemmegivningen viste ogsaa, at han i denne Henseende ikke havde forregnet sig Dagen forud var Prinds-Feldtmarskallen afgaaet fra Haag til Hovedqvarteret Tilburg. En Efterretning, som under de nuværende Omstændigheder vil være af megen Vigtighed, dersom den bekræfter sig, er, at Engellands Tronarving, Prindsesse Victoria, skal formæles med Prindsen af Oraniens næstældste Søn, hvorved Huset Oranien atter vilde træde i nært Slægtskab med det brittiske Huus Men uagtet denne Efterretning i et orangistisk Blad udgives for bestemt, maa den dog endnu ansees som høist tvivlsom At den overmaade stærke konservative Farve, det brittiske Ministerium nu har antaget, vil vække endnu stærkere Forhaabninger hos det konservative Partie, er ligesaa naturligt, som at dette har havt den modsatte Virkning i Frankerig, saa at endog "Journal des Debats" har seet sig nødsaget til at nedstemme sine sanguinske Forhaabninger om det forventede brittiske Ministeriums liberale Hensigter. Ja Fyrst Talleyrand skal endog have raadet til, ikke endnu at sende nogen Gesandt til London, men lade Forretningerne besørges ved en Charge d'Affaires, indtil det nye Torv Ministerium enten maatte have faaet fast Fod at staae paa eller være styrtet. At den vandrende Ridder Don Miguel gjerne vilde fiske i rørte Vande, er begribeligt, og Man vil ogsaa vide, at han nu har isinde at drage over Alperne, for at afhandle Et og Andet med forskjellige Statsmænd. Vist skal det være, at "det romerske Klima ikke behager ham." Andre mene, at han vil kjøbe Eiendomme i Genua eller Nizza. Imedens Man, efter Schaken af Persiens Død frygter, at et nyt Uveir skal trække op paa Politikens østlige Horizont, skal et andet pludseligen have fordeelt sig. Der meldes nemlig fra Konstantinopel af 26 Novbr., at alle Uroligheder imellem Porten og Mehemed-Ali ere bilagte, og, som det hedder, ved Ruslands Mægling, hvorved Marskal Marmont, der af Mehemed=Ali er behandlet med den største Udmærkelse, ikke skal have været uvirksom. Det skal derved være lykket, at tilveiebringe et Forlig imellem Parterne, hvorefter Sultanen skal have gjort Affald paa den resterende Tribut, men Mehemed-Alt derimod have forpligtet sig til, at betale Porten 16 Millioner Piastre, der allerede skulle være underveis til Konstantinopel.