Københavns Adresseavis, 1788-06-11
J Morgen reiser Kongens Søn, Fra os til Norges Land; Der staaer hver Strand og Brygge fuld, Og hvert et sigtbar Skær Af hierteglade Folk og seer, og spør om Prinsens Skib Du blever Lods at see saa langt, Seer Du er Prinsens Skib, Nu har vi siden Klokken tre Staat her paa dette Ret, Og nu er Klokken nesten tre Og ingen Skibe sees. Om Korenskib vi længtes tidt, Naar Aaret misligt faldt; Du kan vel huske som og firs 2 Men længtes vi som nu Det var og meest kun fattigt Folk, Men nu er ingen skaant. For Prinsen føler alles Bryst, over Stand og Alder eens. Men Loods, seer Du dog ingen Skib Vinden ikke god Jeg hist i Fiorden Skibe seer, Jovist, er Vinden god; Men om det Prinsens Skibe er, Jeg end ei skiælne kan: Nei, det er ikke Prinsens Skib, Det er en hollandsk Fløyt, Det andet er en engelsk Brig, Og det er vor Fregat. Nu aldrig har jeg stirret saa a Bølgen som i Dag, End ikke da min Fæstemand Fier fra Strædet kom: Mit Øye er alt ganske ømt salig Skiøn. Af Hr. Nu tøenes atter Skibe frem der for det bratte Rest: O. Himlen give det var Ham Han, vor vare Prins Lidt Tid, det labber Kuling er, og Strømmen falder mod. Haa vast! det er vist Prinsens Skib, Det bærer sig saa stolt Ja vist i Hurra, nu kommer Hans Jeg Vimplen vare seer, Aar er det Prinsens Skib, ja vis jeg Vimplen van seer, Hvor der, fra Storetoppen af : Hurraa Hurra, Hurra, Og dette Hurra skingred om, Fra Stad til Land og Dal; Fra Field til Field, til Dørre er Og over Døfre væk, Til Trønders Land 4) og Nidaros, be Som hastig Vetteld. 6 Nu blandet sig Kanonens Knald Med Folkets Fryderaabt, Velkommen Norges stolte Prins, Velkommen til Dit Land : Det samme raabte Norge selv. Som Moder for sit Folk, Thi Norge ogsaa taler, naar Slig Prinds udi dets Dale gaaer, Velsignet, reis da sieldne Prins, til Danmark Brødre hen : Og naar dit Syn har glædet dem, Velsignet kom igien. Wolsk. a) Tronhiemernes Land. Tronhiemerne er det egentlige nordenfieldske Folk. b) Staden Tronhiem. c) Vette: at vide. Vetteilde Kundskabs Jld; Fyre, som de Gamle antændte paa Biergene i Krigstid, og var at den Virkning, at man over hele Norge, hvis Qvadrax Jndhold er henimod halvslette tusinde Mile, kunde i 7 Dage være underrettet om fiendtlig Jndfald. Følelser ved en elsket og æret Moders N. F. Sangstrups Grav. Saa saae Vi da det Blik, der os den hulde M. Berøvede, ol Qval i et alt saaret Bryst, Dog - hvortil frugtløs Sorg, som ikkun bittert saarer, og skaber for sin Trækkun Sorg, men ingen Trøst Dog, dette er vor Trøst midt under Sorgens Balde Vi veed, De er hos Den, De længe ønsker sig, Paa Fryd, ja himmelsk Fryd Den nu vil gjøre rig. Tre Børn hvoraf to maa Deres Dyd begræde, De trolig ledte her paa Dydens Bane frem, Kun udi Herrens Frygt De satte Deres Glæde, Og derfor salig De gik bort til Deres Hiem. J graanet Alderdom De ende deres Dage; Her Guds Forrettelse paa Dennem opfyldt blev; Kun dette ønske Vi, som her nu staae tilbage, Gid Vi maa ligne Den, som Døden fra os rer, M. B. & A. C. S...... p. Afbrudte Tanker, over den i Livet Velædle nu hos Gud Sallige Madame Bodel Fasstrup, fød Jørgensen, som efter lang Sygdom forlod Verden den 26 Mai 1788. Farvel o salig Siæl, du gik til Himlens Glæde, Du stred den gode Strid, som Christne stride bør, Gud gjorde Enden god, tog hende til sit Rige, For der at leve og at vær som Engle bør. Men Gud han trøste de Dybsørgende tilbage, En Mand tre Børn, som begræde hendes Tab; Dog viid at de er kan med deres Suk og Klage Faae hende hentet fra den Glæde hos sin Gud. Hun eier nu den Deel, som Frydens Himle fatte Det trøste deres Sorg, som dog er sørge bør, Thi saae man hende nu, den Glæde kunde skatte Al Sorg ubillig er for den som salig døer. th,