Ribe Stifts Adresseaviser, 1839-03-19
Ved Fortet S. Juans Beskydning bleve alle Skibe viste ud af Vera-Cruz's Havn. Prindsen af Jomville fik befaling til at fratage dem deres Lodser, og borttog saaledes 9 af disse; kun begik Prindsen den Forseelse, at han ogsaa antog den engelske Paketbaad for et Handelsskib, og behandlede den, som de øvrige Skibe. Lord Lyndhurst har nu i det engelske Overhuus gjort Jndsigelse mod denne Fornærmelse mod det engelske Flag. Belgien. J Luxemburg skal en Proklamation, fra "Konge-Storhertugen" i talrige Aftryk være udbredt; den gaaer ud paa at berolige Gemytterne angaaende udbredte Rygter om Hævn. Konge-Storhertugen, tilsiger ikke alene alle dem, der have deeltaget i Opstand, fuldkommen Tilgivelse, men den sikkrer ogsaa alle Militær- og Civil-Embedsmænd deres Embeder. Rang og Jndtægter. Ligeledes beroliger den Folket med Hensyn til Afgifterne, idet den lover, at disse i de første 4 Aar ikke ville blive forhøiede, selv om dette maatte blive Tilfældet i Holland. - Bartels og Kats Fængsling har kun vakt saare ringe Deeltagelse fra Publikums Side. - J Repræsentantkamrets Møde d. 11te fandt meget heftige Debatter Sted. Hr. Pirson, den ældste i Kamret, angreb Krigsministeren og paadrog sig derved flere fornærmende Svar og bittre bemærkninger fra flere Sider; men til det Høieste steg Tumulten, da den heftige Olding forkyndte, at Kong Leopold vilde blive den første og sidste Konge af sin Slægt. Ministeren forlangte Hr. Pirson kaldt til Orden; men Hr. Gendebien tog Ordet og mente, at man havde tillagt Hr. Pirsons Ord en Betydning, som de ikke havde, at han kunde have udtrykt sig meere forsigtigt; men at han kun havde udtalt Virkeligheden af en Frygt, som Hr. Lebeau 1831 havde yttret, idet han opfordrede enhver Fyrste, hvem det endog var, til at regjere Belgien blot i 6 Maaneder uden Luxemburg. Hr. Pirson beraabte sig til sit Forsvar ogsaa derpaa, hvorledes han som Medlem af Generalstaterne havde engang spaaet den hollandske Konge en Opstand i Syd provindserne, hvis han ikke vilde agte paa deres Klager, og at han ogsaa den Gang var bleven kaldt til Orden; nu vilde han gjerne idag for sin Adfærd underkaste sig Kamrets Dom. Han blev ikke kaldt til Orden. Spanien. Dronningen har i nogen Tid været syg og havde d. 28de Febr. ikke forladt sine Gemakker, i 3 Dage. - Et Privatbrev fra Don Carlos's Hovedkvarteer fortælle, angaaende det senest Forefaldne, følgende, der dog trænger til Stadfæstelse: D. 100de Febr. havde Maroto efter en Revue ikke langt fra Ber gara en Sammenkomst med Don Carlos; Generalen klagede bitterligen over den Modstand, han sagde at finde overalt, og som han kun kunde undertrykke ved at lade 20 Personer skyde. Den Carlos satte sig herimod, men Maroto vedblev sin Paastand, forlod pludselig Prætendenten og begav sig den næste Dag til Estella, med nogle Batailloner. Da Don Carlos erfarede Henrettelserne i Estella, lod han sig af nogle anseete Personer afnøde sit Dekret af 21de Febr. mod Maroto, og overlod sammes Udførelse til dem, disse indsaae, at en stor Deel af Tropperne og Befolkningen var for Maroto, og hværvede derfor et stort Antal Bønder, der skulde staae dem bi. Maroto, underrettet herom, kom d. 23de til Tolosa og truede Don Carlos's Hovedkvarteer, idet han afskjar Forbindelsen mellem dette og Tropperne i Guipuzcon, hvis Kommando D. Sebastian netop havde overtaget. D. Carlos undertegnede da sin Erklæring af 24de til Gunst for Maroto. Tejeiro, Hovedmanden for Marotos Modstandere, greb derpaa tilligemed nogle Tilhængere Flugten, men de bleve tvungne til at vende tilbage til Villefranca. Balmaseda og Moreno flygtede ligeledes; den første gjennemstreifer Landet med nogle Eskadroner. J Sarre ere 20 Flygtninge ankomne, hvoriblandt ogsaa Biskoppen af Leon. Paa Marotos Befaling er Blokaden af Bilbaos og flere Havne ophævet, hvilken Foronstaltning har gjort et meget gunstigt Jndtryk paa Landboerne, der nu atter finde Afsætning for deres Produkter. Fra Bayonne skrives af 6te Marts, at en Mængde Flygtninge af det præstelige Parti ankomme dertil. De have ifinde at udstede en Bekjendtgjørelse, og i den bevise, at Don Carlos ikke længere kan ansees for fri, samt udnævne en øverste Regjerings-Junia under Cahreras Forsæde, for at bestyre Anliggenderne under Don Carlos's foregivne Fangenskab. Gen. v. Halen har atter begyndt Underhandlinger med Cabrera, angaaende en meere menneskelig Behandling, af Krigsfangerne.