Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1808-04-04
Moniteuren leverer nu den Nøre, som den Svenske udenlandske Minister Hr. v. Chrenheim tilstillede den Russiske Gesandt i Stokholm Hr. v. Alopeus kort førend denne blev arresteret. Den er af følgende Jndhold: Kongen har nylig faaet den Efterretning, at en Rus fisk Armee er rykket ind i Finland og trængt frem til Lovisa. Dette uventede Angreb bærer fuldkommen Præ af Troeløshed, desaarsag har Hs. Majestæt befalet Undertegnede, at erklære Hr. Alopens, Russisk Minister ved det Svenske Hof: at Kongen anseer hans diplomatiske Funktioner som ganske tilendebragtet. En besynderlig Note! - siger Moniteuren - Konger erkjender ikke meere en Russisk Minister, og dog arresterer han den Russiske Minister, hvor inkonseqvent, hvor bar barisk, kuns Deyen i Algier kan handle saaledes. Hvorledes skulle Staterne i Fremtiden vedligeholde indbyrdes Forbindelser, naar Folkerettens hellige Grundsætninger saaledes kunne overtrædes. J det Øieblik da Lord Landerdale, paa sin Tilbagereise til Engelland, kom til Boulogne, af brændte Engellænderne, som ogsaa heri røbede deres sædvanlige Mangel paa fiin Følelse, denne Bye - og dog viste dens Brandlidte ulykkelige Jndvaanere Agtelse for Engellands Minister, Vilde Kongen af Sverrig hævne sig over den Russiske Krigserklæring, saa maatte det skee med Kanoner, ikke ved at arrestere Gesandten. Det havde været ligesaa fornuftigt, om den Svenske Minister havde sendt Hr. Alopeus en Udfordring og duelleret med ham paa Stokholms Volde. Det er moersomt - hedder det videre - at høre Kongen af Sverrig, der selv brød den Nordiske Ligue. glædede sig ved Kjøbenhavns Ulykke aabnede Østersøens Havne for Engellands Flaader, og solgte det fine Undersaattere for 14 s. Stykket - at høre ham anklage Rusland for Troeløshed. "Arme Svenske Nation - saa sluttet endelig Moniteuren - i hvilke Hænder er nu falden! Din Karl XIl. var udentvivl ogsaa en stuule gal; men han var tapper, og din Konge som under Vaabenstilstanden i Pommern agerede Renomisten, var den første der reddede sig, da den Vaabemstilstand, han selv brød, gik til Endel Videre fortælles, at de Kongens Adjutant kom om Morgenen Kl. 2, for at arrestere Ministeren og forsegle hans Papirer, protesterede denne derimod og vilde sætte sig til Modværge; men da flere Officerer og et Garde-Detaschement kom til, blev der intet andet tilbage for ham, end at underkaste sig. Hans ulykkelige Kone, som var paa Landet og nedbøyet af Sorg over Tabet af en Søn, hun to Dage forud havde mistet, lod man beholde Valget, enten at reyse til Staden eller blive indsluttet i sin Bopæl. Vagten ved Ministeren har følgende Ordre: "Den forhenværende Russiske Gesandt ved det Svenske Hof maae ikke forlade sin Bopæl, lige saa lidet som hans Sekretairer og Domestiker; hverken mundtlig eller skrivtlig maae de have Kommunication med Nogen. Der maae ingen komme til dem, uden særskilt Tilladelse af Udenlands Ministeren eller Gouvernøren i Residentsen. - Da Understatholderen indfandt sig hos Ministeren, for at aftale om Midlerne til at besørge Husets Fornødenheder, svarede denne ham med Værdighed: at han ingen Gunstbeviisning forlangte af den Svenske Konge; efter at man havde drevet Voldsomheden saa yderlig, at arrestere ham maatte man gjerne udsætte ham for Hunger; han hørte imidlertid en Souperain til, som var stor og mægtig nok, til at hævne ham. Det undrede ham, at man for Alvor vilde tale til ham om Huus=Oekonomiens Detail, denne Sag vedkom hans Huushovmester forbød man ham at besøge samme, vilde Gesandtskabet indskrænke sig til at spise bart Brød &c.