Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1838-04-11
Fra Odense skrives: Der optages nu Forhører, hvorved Man haaber at komme til paalidelig Oplysning om Tilfældet med den Dreng, som Markedsdagen var lagt op i en Vogn fra Landet og næste Dag fandtes druknet i Aaen. Der er saa meget mere Grund til at ønske dette, som det ene var Hensigten med Anmeldelsen i Avisen. Overalt er det underligt med Offentligheden: Man forlanger den i Bagateller; men hvor det, som i nærværende Tilfælde, gjelder et Menneskeliv, og følgelig Hensyn til Personen eller Omstændigheder burde være udenfor, desavoneres den ofte som utidig. Udgiveren haaber imidlertid, at den af Øvrigheden saaledes foranstaltede Undersøgelse vil opklare Sammenhængen, ogsaa for at ingen Mistanke skal hvile paa nogen Uskyldig, hvis det almindelige Rygte om Drengens Be= eller Mishandling skulde forholde sig noget anderledes. Feiden mellem Dalgas og Riegels. Allerede i Ah. Av. af 16de Decbr. f. A. havde Hr. Kammerraad Dalgas til Aldebertsminde erklæret at Fuldblodshingsten Y. Moses, var af Stutteriecommissionen; (Justitsraad Bindesbøll, Ritmester Christensen, Major Riegels og Proprietair Michelsen) uden tilstrækkelig offentlig Examination, og uden at traves, erklæret for stutteriedygtig; Kammeraaden spørger derfor, omdenne Favorisation er skeet med den kongl. Stutteriedirections Samtykke, eller om Stutteriecommissionen har overtraadt sine Fuldmagter, om Fuldblodshingsten Moses ikke halter af Spath, og om der ikke gives dueligere Mænd i Stutteriefaget end Justitsraad Bindesbøll og Ritmester, Christensen, og hvorfor Weile Amtmand vælger to Fuldblodsyndere til Amtscommissairer o. s. v. Herpaa har Major Riegels svaret i et Jnserat i Aarh. Av af 8de Januar, hvori han erklærer, at hvad Kammerraadens beskyldning mod Y. Moses Løb angaaer, da finder han det ingen rettænkende Mand værdigt med Usandheder og Tvetydigheder at ville nedsætte en Mands Eiendom. De af Kammerraaden fremhævede 3 Herrer, ere bekjendte dygtige Mænd af Faget; men hvor menneskelige Anskuelser ogsaa ved Bedømmelserne af en Hest kunne være; derom vidner endnu tilfulde alle Aars Stutteriebesigtelser, da Hr. Kammerraaden selv var tilstæde ved Stutteriebesigtelsen i Weile, saa ville det have viist større Sandhedskjerlighed, hvis han da var fremkommet, da han opfordredes dertil, med de Udsættelser han kunde finde mod V. Moses, da den mynstredes, end at gaae bort og siden raabe Ak! og Vee! Under 22de Jan. har Kammerraad Dalgas igjen indsendt nogle Qvæstioner til Major Riegels, hvori han blandt andet spørger ham: hvorfra han har den Underretning, at han blev opfordret til forStutteriecommissionen at fremkomme med sine Udsættelser over Moses; han erklærer dette for en reen Usandhed. Kammerraaden spørger, om han mærkede intet til hvad man kalder Lamhed, da ved Stutteriebesigtelsen en 2 Aars bruun Hoppe af Moses Afkom blev præsenteret. At Besigtelsen i Weile ikke fyldestgjorde Hr. Majorens Fordringer, er for en stor Deel en Følge af de nye Indretninger ved Besigtelserne, thi misfornøiede dermed, have de fleste Hingstholdere udenfor Bondestanden tilbageholdt deres Hingster, og saaledes kom denne besigtelse til at staae langt under de foregaaende Aars. Slutteligen spørger Kammerraaden Major Riegels, om Y. Moses halter eller ikke? J et Svar i No. 29 af Ah. Av. tilstaaer Major Riegels, at ved Stutterie=Besigtelsen var Y. Moses omfodet paa det ene Forbeen af en Hornkløve, mem siger, at Hr. Kammerraaden har ved at underrette Publicum om Commissionens Fremgangsmaade, troet at kunne gjøre sig interessant, ved at gjøre Y. Moses's Omhed i den ene Forhov til spatlam o. s. v. Herpaa har Kammerraad Dalgas svaret, at Hensigten med hans Jnserat, er at vise Publikum, hvorledes en kongl. Embedsmand, en Søe= og Landkrigscommissair Hr. Major Riegels ikke undslaaer sig for at forsvare en høist vilkaarlig Handling;" thi gjør V. Moses's Skavanker til Hornkloft, Ømhed i Foden, eller hvad De lyster, Stutterikommissionen har handlet uforsvarligt i at erklære Y. Moses for stutteriedygtig, uden at vise Publikum at dem var værdig dertil. En sund Hov er vist nok den vigtigste Fordring ved en Hest, thi kan en Hest ikke taale at træde paa Jorden, veed jeg sandelig ikke hvad alle dens øvrige Egenskaber kunne nytte til Kammerraaden, tilføier endnu det Spørgsmaal, som det er sandt, at Hr. Major Riegels og Proprietair Michelsen ere Medinteressentere i det Actieselskab, som eier Y. Moses og saafremt det forholder sig saaledes; er det da rigtigt af Veile Amts Amtmand at udnævne Mænd til Dommere ved Stutteriekommissionen, som selv er Part i den Sag, de have at undersøge. Major Riegels havde derpaa igjen i et Giensvar af 11te Marts d. A. beklaget sig over den Lidenskabelighed, hvormed Hr. Kammerraad Dalgas forer Striden, besvarer ikke Hr. Kammerraadens skarpe Spørgsmaale, men holder sig blot til hans forhenanførte Paastand at Hingsten kun var omforet ved en Hornkløve paa den ene Fod, og slutter med hiin besynderlige Sætning: Forresten gives der i Verden meer Usynligt end Synligt; og med al vor Tids Offentlighed, ville vi dog ikke altid komme paa den rette Grund i det mindste ikke paa Motiverne. Ogsaa Cideren har faaet sit Offer. En sværtbelæsset Fragtvogn kjørte over Jsen fra Karolinekoog, og sank igjennem. Heste og Vogn begroves i Bølgerne, men lykkeligviis omkom ingen Mennesker derved. Thisted.