Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-04-19
Bidrag til Grækernes Understøttelse vedblive at indkomme, og nu næsten endog i større Overflødighed. Hertugen af Orleans, som i ædel Veldædighed altid foregaaer med sit Exempel, har nylig sendt Grækercommitteen 4000 Franes, nemlig 2000 for sig og 2000 for sin Gemalinde, Mademoiselle d'Orleans (hans Søster.) 2000 Francs, og Hertugen af Chartres (hans Søn) 1000 Francs. De Fornemme og Formuende undlade ikke at efterfølge saa lysende et Exempel. Til græske Slavers Frikjøbelse har Marqvis Langle de Beaumanoir skjænket 6000 Francs, Ternaux 1000, og Chateaubriand 500, Fornemme Damer fortsætte bestandig deres Collectbøger til Hielp for Grækerne. Forfattere, Kobberstikkere og Steentrykkere nedlægge paa samme Alter Frugterne af deres Genie og Konst. Bessa, Hertuginden af Berry's Maler, lod, til Grækernes Understøttelse, ved Lotterie bortspille det eneste paa Pergament trykte Exemplar af sit udgivne Skrift Langage des fleurs, geleidet af 14 Originaltegninger og kostbar indbundet. Det var vurderet for 1000 Francs. Nedskrivningen af ovenstaaende Linier gav Jndsenderen ny Anledning til Græmmelse ved Tanken om, hvor ubetydeligt det er, der hidtil hos os er indkommen til hine høist ulykkelige Menneskers Trøst og Husvalelse. Naturligviis kan Jngen være saa ufornuftig, at ville sammenligne Danmarks Ævne til at vise Gavmildhed og Godgiørenhed med det store Frankerigs. Men nylig blev Publicum i Ugebladet Telegraphen gjort opmærksomt paa, hvor dybt det her til Grækernes Understøttelse indkomne Sammenskud, stod nedenfor de Svenskes, og da er der vel andre Ting end Fattigdom, der her gjør Udslaget. J det mindste var den Summa, som Madame Catalani tog med sig fra Kjøbenhavn, upaatvivlelig meget større end den, hun havde Stockholmboernes Nysgjerrighed at takke for. Hvad Nyt, Dette Spørgsmaal møder man overalt i Salonerne og i Krostuerne, i Forgemakket og i Kjeldere. Den fornemste Dame og den Matrone, der sælger Aborrer, den høiadelige Herre, og den Bonde, der kommer til Torv, alle ville vide, hvad der er nyt? Det forstaaer sig, hvad der interesserer den Ene, det interesseren ikke altid den Anden, men Nyt ynde de dog alle. Journalisterne kiende denne Menneskenes almindelige Skjødesvaghed, og naar de derfor faae fat paa en Pølsepind af en Nyhed, saa forstaae de at koge den herligste heilbornske Suppe derpaa. Men Nyhedsstoffet i vore Dage er rart. Det er ikke saa let at løbe til. Jkke hver Dag ankommer en Mad. Catalani - døer en skrives en Vaudeville. De udenlandske Nyheder blive snart gamle; Tyrken boer for langt borte, og de tyrkiske Avisskrivere ere maadelige Skribenter, der vilde skee en critisk Ulykke, dersom de skreve paa Dansk. De græske Nyheder blive for eensformige, sædvanligen for modsigende, ja græske for Hoben. Fra Udlandet kan Nyhedskilden ikke vente sig synderligt Tilløb. Conversationen er Moder til de fleste Nyheder, men siden salig Profts Conversatiansblad, døde tilligemed ham, synes Conversationen i Hovedstaden ogsaa at ligge i sidste Aandedræt Det hedder vel i Aviserne den eller den - begynder igjen Conversationen i Selskabets Vinter locale; men Gud forbarme sig over Conversationen. J Klubberne faaer man ingen Tid til at conversere for lutter Spil - i Familieselskaberne for lutter Spiisning - hos Conditorerne for lutter Læsning. Hvor skal altsaa det Nye komme fra? En Lykke for Nyhedselskere ere derfor Skuespillene. De aabne en uudtømmelig Kilde af dramatiske Nyheder, og i den Henseende er Skuepladsen virkelig en lille Verden. Et eneste Skuespil kan give sex Blade Æmne til Nyheder. i sex Uger, en eneste Skuespillers eller Skuespillerindes Spil, ja endog Replik, til Discussioner, Ventilationer og Speculationer uden Ende. Man kan sige: Vee vore Blade om de ei Havde hiin gode gamle Vei. Men ogsaa denne Kilde tilfryser ofte, og hvad, som er snurrigt nok, især om Sommeren, thi Sommerforestillinger ere det samme som Kakkelovne. om Sommeren, hvilke man da ligesaa meget flyer, som man om Vinteren søger og favner dem. Man bryder sig intet om de malede Skove, naar man, til Vogn og til Damps, kan tage ud til de naturlige, intet om Theatersang, som er saa dyr, naar man kan høre Lerkens i det Frie, som er saa godt Kjøb Kort sagt, min Ven, Du seer, at det ikke er nogen li Sag at fortælle Nyheder, med mindre, at man besidder en Munchhausens Talent og kan træffe paa troskyldige munchhausenske Læsere. Alligevel ønsker Du, at jeg skal fortælle Dig Nyt, Nu vel – vil Du tage til Takke dermed, som de falde, saa er her, om ei et Fad fuldt, saa dog en Mundfuld.