Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1829-01-06
(Til ovenstaaende Biographie tillader jeg mig at tilføie: at Hr. Bogtrykker Wandall i al den Tid jeg hørte til hans Officin, var mig bekjendt som en Mand af det ædleste Hjerte, der hialp den Nødlidende hvor han kunne, Som Lærling skjænkede den Hedenfarne mig et faderligt Venskab; – derfor vil Du, ædle hensovede, stedse hos mig leve i kjerlig Erindring. Thisted, Jan. 1829. J. H. Kollberg, Tyg.) Efter den i forrige No. af de Bl. omtalte allerhøieste Forordning om stemplet Papiirs Brug i Danmark, skal der af Samme være 4 Klasser. Det til første Klasse hørende Papiir gaaer fra No. 132 Rbs. Sv. for et Document, som indeholder mere end 25 Rbd., men ikke over 50 Rbd. Sølv, til 79. 1500 Rbd. for en Sum fra 216,000 til 225,000 Rbd. For hvert 9000 Rbd. S. mere stiger Taxten fremdeles med 60 Rbd. Sv., dog saa, at hvor en overskydende Sum udgjør mindre, beregnes den dog som fulde 9000 Rbd. Sv. Anden Klasse gaaer fra No. 16 Rbs. for en Sum fra 35 til 60 Rbd. og til No. 50 280 Rbd. for en Sum fra 150,000 indtil 160,000 Rbd. Sv., og stiger saa fremdeles 17 Rbd. 48 s. Sølv for hvert 10,000 Rbd. Sv. eller derunder mere. Tredie Klasses Papiir gaaer fra No. 14 Rbs. for en Sum fra 60 til 120 Rbd. og til No. 46 100 Rbd. for en Sum fra 144,000 Rbd. til 160,000 Rbd. Sv., og stiger derefter med 10 Rbd. for hvort 10,000 Rbd. Sølv. Papiret af fjerde Klasse gaaer fra No. 16 Rbs. til No. 10 10 Rbd. Sv. Paa Papiir af 3die Klasse skal blandt Andet skrives Anviisninger eller Assignationer, hvad enten de ere inden eller udenbyes, naar de ikke forsynes med skrivtlig Acceptation, og paa Nr. 11 af fjerde Klasse hvert Exemplar af Connossementer eller Ladebreve. Naar et Document, hvortil stemplet Papiir er anordnet, befindes skrevet enten paa ustemplet Papiir eller stemplet Papiir af ringere Taxt, bødes fra 410 Gange saa Meget som Papirets Beløb eller Forskjellen, deraf vilde udgjøre. Paa Grund af de i senere Aar jevnlig førte grundede Klager over den Mængde af reisende, især fremmede, Haandværksvende, som have streifet omkring i Landet, tildeels uden egentlig Hensigt at søge Arbeide, hvortil de endog ved deres lange Omvanken vare blevne uvante og udulige; men fornemmelig for at nære sig af Betlerie, til stor Besvær for Kjøbstædernes, men endnu mere for Landets Beboere, da de ofte endog have begaaet Forbrydelser, hvis Opdagelse har været vanskelig, fordi de strax have forladt Stedet - er under 10de Dennes udkommen en allerhøieste Forordning, som har til Hensigt at forebygge og stand see denne skadelige Omstreisen, uden dog derved at lægge ufornødne Hindringer i Veien for de Fremmede af den arbeidende Klasse i Almindelighed, eller Haandværkstanden i Særdeleshed, om hvilke det med Rimelighed kan antages, at de ved deres Flid og Duelighed kunne og ville erhværve deres Brød her i Riget. Blandt de Midler, som hertil ere anseete for meest virksomme og som derfor skulle, for saa vidt fremmede Haandværksvende angaaer, træde i Kraft med 1ste Mai 1829, ere følgende: Der skal paa det Sted hvor en fremmet Svend først indkommer i Riget, hvad enten det er fra Udlandet eller Hertugdømmerne, nøie undersøges, om han er i det Tilfælde, at man med Rimelighed kan vente, at han kan og vil ernære sig af sit lovlige Arbeide, eller om det blot er hans Hensigt at flakke omkring for at betle.