Aarhuus Stifts-Tidende, 1837-01-31
Ved den kgl. Lands-Over- samt Hof= og StadsRets Dom af 3die dennes er atter afgjort et vigtigt Spørgsmaal, om hvorvidt Actieretten i Banken til kommer Eieren af en indløst Bankhæftelse. Spørgsmaalet var nemlig opstaaet imellem et hæftelsespligtige Steds Eier og en Trediemand, til hvem Bankhæftelses-Obligationen af en tidligere Eier af Stedet er transporteret, men uden nogen Bestemmelse om, at Actieretten skulde medfølge samme. Paa Grund af saadan manglende Reservation blev Stedets nærværende Eier kjendt berettiget til, naar han indløser Obligationen, at erholde den med samme følgende Actieret. Ved at indsende et, nu af Hs. Majestæt approberet Udkast til en ny Fundats for Budolphi Stiftelse i Khvn. havde Magistraten bemærket, at Procurator Hansteen havde udviist en særdeles Nidkjærhed og Uegennyttighed ved at ordne Alt til Opretholdelsen af fornævnte gavnlige Stiftelse, som under hans fortsatte Virksomhed formodes at ville blive end meere heldbringende, og Magistraten havde fremført det Ønske, at der paa een eller anden Maade maatte medde les ham et Beviis paa, at denne hans udmærkede Omhu for Stiftelsen blev, erkjendt. Cancelliet formeente ligeledes, at Procurator Hansteens nidkjære og heldige Bestræbelser for Stiftelsen, hvilke og have været forbundne med pecuniære Opoffrelser, fortjene Paaskjønnelse. Hs. Majestæt har derefter udnævnt ham til virkelig Cancellieraad og befalet, at Bestalling paa denne Titel skulde meddeles ham aldeles gratis. Det glæder os engang at kunne bringe et Exempel paa uegennyttig Opoffrelse, som en Embedsmand har bragt den offentlige Pengeforlegenhed, til vore Læseres Kundskab. Som bekjendt har nuværende Bankdirecteur Bang ved sin sjeldne Arbeidsomhed og Forretningsdygtighed bragt fortræffelig Orden, i Universitetsqvæsturens Anliggender, som paa Grund af en uhensigtsmæssig Forvaltning var kommen i den sørgeligste Forvirring. For nu for Fremtiden paa en fornuftig Maade at regulere dennes Bestyrelse, der hidtil havde været betroet til sikkert meget lærde, men uden Tvivl som oftest upraktiske Professorer, foreslog han dertil at beskikke en særegen Embedsmand med 400 Rbd. Gage, som tilligemed en Skriver med en Løn af 200 Rbd. skulde besørge alle Forretninger. Man gik ind paa Hovedforslaget, at afsondre dette Contoirs Bestyrelse fra Professoratet, og foreslog derfor, at udnævne Hr. Bankdirecteuren dertil, der alt havde erhvervet sig saa store Fortjenester af denne Sag. Et lykkeligere Valg kunde man vistnok ikke træffe. Men den af ham foreslaaede Gagering fandt man forringe, og indstillede derfor at bestemme denne til 800 Rbd., i Statsraadet blev den endog forhøiet til 1000 Rbd., hvormed Hr. Bang udnævntes. Men uagtet Qvæsturen medfører saa mange og besværlige Forretninger, at han sikkert med bedste Samvittighed kunde have modtaget den ham derfor tilbudte Løn, erklærede han, idet han overtog Posten, kun derfor at ville have 600 Rbd., hvoraf han, overeensstemmende med sit Andragende, vilde afgive de 200 til en Skriver. Paa en Tid, da en Deel næsten synes at betragte Staten som et Vrag, Enhver kan plyndre saa meget som det er ham muligt, fortjener et saa hæderligt Exempel vistnok den høieste Agtelse, den taknemmeligste Paaskjønnelse. (Khvnsp.)¬