Norske Intelligenssedler, 1796-12-28
Christiania Handlende skulle have et Samlings-Sted eller Societet, hvor de eengang om Ugen eller sieldnere kunde møde - Hertil skulle (iblant dem) vælges en Præsis, Secretair, og hvad øvrige Betiente fandtes nødvendige for at vedligeholde Orden, og beopagte Selskabets Love Det kunde kaldes Det Borgerlige Selskab eller hvad andet man behagede. - Enhver Medlem skulle have Rettighed til mundtlig at anbringe, eller foredrage alt hvad han fant nødvendig, og Præses skulle i Følge Selskabets Love have Magt til at befale og holde Taushed, medens en af Medlemmer, ne talede (og kuns En af gangen). - Argumenter ville da høres, og Votas vise Mængden eller Selskabets Villie. - Saadant ville befordre mange nyttige Forandringer, og Anleg, og maaskee have de gode Følger at opvække et Slags Ærefølelse og Afskye for at handle urigtigt - - Alle Forestillinger eller Ansøgninger, der fantes nødig at giøres til Magistraten eller høiere Steder, ville blive bedre ved at igiennemgaae en ordentlig Debat, hvori man skulle formode, at intet, saasom particulair Jntresse, kunde være Hoved Gienstanden, da enhvers dømmekraft om Tingenes egentlige Beskaffenhed og Følger, blev skiærpet ved at høre Argumenter, maaskee baade for, og imod - og jeg har den gode Tiltroe til de flestes Tænkemaade, at de ej ville blive forledet til at give et sauctionerende Votum, eller Underskrift, til Sager, hvori deres egen Fornuft modsagde dem - Saadan Fremgangsmaade ville være saa meget meere nødvenvig, da mange har Tilforn biefaldet Ting, uden hverken at kiende deres Hensigt eller Beskaffenhed - og de der have kiendt dem, maaskee ofte befaldet, fordi de ej i Øjeblikket kan have seet deres onde følger - og troet dem ligegyldige - Andre igien maaskee ved Overtalelse eller Forbindelser, som man iblant kunde skylde Vedkommende - Alt saadant vilde afvæges, ved at omgaaes paa den offentlige Maade, som her er anført - og jeg troer tillige forhindre, at ingen upassende Ansøgninger, eller deslige, skulle circulere, hvilket jeg tør sige mange vil tilstaae har forhen været Tilfældet. - Man skulle handle som Mænd, og jeg troer vist, man blev saaledes behandlet igien. Selskabets Forretninger ved enhver Sammenkomst skulle protocoleres. Jeg har sagt at alle og Enhver bør have Rettighed til at handle; men heri beder jeg at maae forstaaes - Jkke uden Borgerskab - og ligesaa - kuns af vores eget Folk, eller rettere, vores Konges Undersaattere: - Fremmede skulle derfor betale extra - Ligesom og de, der ej ved Lærre, Aar havde tient, dog disses Betaling synes mig, skulle kuns være ubetydelig - thi den almindelige lige Handel er ingen Videnskab, men da der dog fordres en viss Grad af Kundskab, og Paapassenhed for at bringe den til Nytte - saa maae disse enten bekoste saadan Hielp, eller og vilde de nok i Tiden finde Skaden deraf. Mange ville maaskee sige at Christianiæ Handel ej er af den Betydenhed at kunde taale saadanne Forandringer, og tillade at enhver kunde blive Handelsmand som ønskede, imod allerne at erlægge en liden Betaling til Byen - men jeg troer, at naar man kunde have en rigtig Beskrivelse derover, vilde den befindes at være af Megen Betydenhed. - Vi have mange Conditionerede Folk, og vi have et stoert Opland; Dog førend saadan Handels-Frihed kunde oprettes, maae der sørges Min Grund for at lade Handelen saa aaben, var, for derfor mange Forandringer i andre Ting. ved at forhindre Monopolier. Mange raaber paa Dyr-Tiid, og Mangel, uden at tælle paa Midler til at hemme dem - og hvem har været Aarsag til disse saa ofte indtrufne Omstendigheder, Jeg troer (og maaskee det ved Efterforskning vil befindes rigtig) at man for den største Deel har derfor at takke slet udtænkte Jndretninger baade i Handels-Væsenet, og i mange andre Sager Byen vedkommende - Jeg veed ikke hvorvidt i Følge Privilegierne, at Skippere der komme til Bryggen har Rettighed at selge i Smaat (nemlig til Byens private Folk, deres indehavende Ladninger - Men Jntet efter mit Begreb er meere stridende imod det almindelige Beste; - thi hvad saadanne Folk betaler, (og hvad altid er dyrt nok) bliver gemeenlig en Slags Regel for de efterfølgende Kiøbere eller Handlende. - Man vil herpaa maaskee svare mig, at da Tilførselen (af Føde-Vahre i Besynderlighed, er saa liden, saa burde disse (nemlig Høkere eller Handelsmænd) ikke monopolisere eller kiøbe op, og derved giøre DyrTiid - men hvorledes kan dette hindres, ieg troer at Skipperen derved ofte faaer sine Vahrer høiere betalt, ja at overgaae hans høieste Forventning. Naar derimod Handelen var Frie, og ordentlig reguleret, vilde man isteden for nu at have 5 a 6 Ladninger Feede-Vahrer om Sommeren, maaskee have 20. - At see en Skipper ligge ved Bryggen og høkre ud sin Ladning (for enten han er ved Bryggen eller i Toldboed-Gaden bliver ligemeget, ved at selge 1 Tønde Korn - 1 Qvarter Gryn - 1 Ost - i Bundt Pennefiedre - 1 Pund Thee &c. - er gandske latterlig - Hvorfor lægger man ham ikke i Byens Skatter og Tyngsler Men hvad er mest ærgrende, naar disse Folk komme hiem, udleer de os for vores Taabelighed Jeg har mange Gange været forundret ved at see en liden Galiot ligge her 4 a 6 Uger, hvis Ladning har været som oftest solgt 2 Dage efter Ankomsten; skiønt jeg veed meget vel, hvad har været Aarsag til dette Ophold - Skipperen efter at have udhøkret sin Ladning, maae omkring til de 50 forskiellige Kiøbere for at indfordre sine Penge, og de der kiende Christiania vil let dømme, at hertil fordres Tiid - - Men saadant lidet Skib, burde efter mit Begreb, være losset, lahdet, og sejlefærdig inden 14 Dage. - Ved saadant Ophold er de kuns istand til at bringe os 3 Ladninger om Sommeren, hvorimod ellers man kunde giøre Regning paa 5 - thi naar et Skio paa 150 Commerce-Læsters Størrelse, kan fra Christiania giøre 4 ja 5 Reiser, paa London, saa overlader jeg til enhvers Omdømme, hvad saadan liden Tingest burde giøre fra Dannemark - Jeg sigen ikke dette for at vise den større Tilførsel vi skulle have, ved at sette saadanne Skibe istand til at giøre fleere Reiser, hvorvel det vist nok vilde hielpe noget - ne, hvad er af meer Vigtighed - jeg troer at mange Skibs-Ejere i Dannemark vil formedelst det lange Ophold, deres Skibe har, nødig bort fragte dem herpaa, naar Fragter gives til andre Steder. Man skulle søge at bringe det dertil, at ingen Skipper eller anden Persohn Ladningen tilhørende, skulle have Frihed at selge noget (af hvad Navn nevnes kan) til andre, end Byens Handlende Nogle vil maaskee sige at dersom disse fik saadant indvilget, fik den øvrige Deel af Byens Jndvaanere dyrt betale Alting - Men dette er en yderlig falsk Jndbildning, thi man behøver ikke at frygte, at der jo altid i Christiania vil være Handelsmænd nok, og de har allereede i lang Tiid givet Prøver, paa ej at være tilbageholdne i at selge, - (de Handlende vil i Særdeleshed forstaae hvad jeg meener, desuden falder af sig selv, at naar Skipperne, saaledes kan allerne have med 2 a 300 (meer eller mindre hvoraf Byens Handlende bestaae at bestille - og de foruden disse, har 1000 private Mænd, det synes let at indsee hvad Anledning disse Skipperne) ofte har haft til at giøre et skammelgt Paalæg i Priisen af deres Vahre - og neppe tager nogen i Tvivl, at denne har været brugt til Nytte, Desuden dersom saadan Indretning fik Sted, og Handelen kom i ordentlig Gang, vilde der blive Grund for de Handlende at giøre Speculationer - jeg meener ikke Speculationer til visse Tider, for at have extra Fortieneste i dyr Tiid, men jeg kalder ald Handel, Speculation. - Man skulle altid i Christiania finde nok, baade af Korn og andre Vahrer, og da kunde Priserne paa enhver Articel ventes at være forholdsmessig imod hvad de vare paa Stedet hvorfra samme var bragt. Et offentlig Sted saasom en Børs, skulle man bruge, og bestemme en viss Tiid af Dagen for Børs-Tiid - og man skulle finde, at Selgeren, saavelsom Kiøberen fandt Veien derhen. Jeg vil nu give Grunde hvorfor Handelen skulle inddeeles i Classer - Naar En Handelsmand, Kramboed-Handler eller andet, havde kuns faae Artitler at selge, for E: Alne Kram allerne, saa kunde han af disse Sager, behøve et ulige større Qvantum, end han af samme Sorter, i denne Tiid, forsyner sig med - men da han altsaa Jntet haver af de øvrige Handels-Artiller, saa vil hans Beholdning i Henseende Verdie maaskee ikke blive forskiellig fra hvad den nu er, og kunde bedre bestrides - for skal han i denne Tiid forsyne sig (som han kunde synes) tilstrækkelig af enhver Handels-Articel, saa kiender Vedkommende Vanskeligheden deraf, og hvorvidt det kan lade sig giøre hvorimod dersom den blev inddeelt paa denne Maade, vilde Enhver finde en stoer Lettelse. En Handelsmand har nu altsaa mange Articler at selge, og lidet eller intet af ethvert, eller og - for meget. Jeg troer at kunde frembringe mange Grunde, i Medhold af Handelens Jnddeeling, men samt me er her unødvendig. Jeg smigrer mig ej med den Tanke, at det Foregaaende skulde nøje blive efterfulgt, men dersom De Herrer Handlende finder noget deriblant som fortiener at uddrages til Hielp i deres forestaaende Handels-Plan, skal det særdeles glæde mig. Christiania d. 27 Dec. 1796.