Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-10-28
J begge Henseender er den fornødne Korrespondence indledet med vedkommende Authoriteter; 2) det Afdrag af 400,000 Rbd., som Bankinstitutet i Altona havde tilbudet den 6 Januar næste Aar paa dets Andeel af Gjelden for Obligationer, udstedte til Jndløsning af Slesvig=Holstenske Skatkammerbeviser, vil blive modtaget. 3) J Anledning af en fra Provindsialstænderforsamlingen for NørreJylland indgivet allerunderdanigst Petition om en Filialbanks Oprettelse i bemeldte Provinds har den Kongelige Bankkommissair, ved at meddele Direktionen, at det var Hs. Majestæt Kongens Villie, at denne Petition, efterat være behandlet af Nationalbankens Bestyrelse, skulde forelægges ham til allerhøieste Afgjørelse, anmodet om, at denne Sag maatte tages under Overveielse af Nationalbankens forenede Bestyrelse. Direktionen har, ifølge heraf, meddeelt sin foreløbige Betænkning over denne Sag, ligesom og Pluraliteten af dens Medlemmer har, i Forbindelse hermed, fremsat et Forslag, sigtende til at lette Eiendoms besidderne indirekte Laan i deres faste Eiendomme. Til Kommitteen, som blev vedtaget at skulle bestaae af en Proprietair, en Kjøbmand og en Embedsmand, valgtes Proprietair Neergaard, Professor David og Viinhandler H.P. Hansen. 4) Fra trende af Repræsentanterne, Profesfor David, Grosserer Meinert og Viinhandler H. P. Hansen, var i Skrivelse af 30 August andraget paa, at Bank 8de Alen bestyrelsen maatte tage under Overveielse, om den i det aabne Brev af 6 April 1818 Banken paalagte Forpligtelse at indkomme med allerunderdanigst Forslag til, hvorledes Sølv kan blive Landets eneste lovbefalede Numeraire, i det seneste naar Rigsbanksedlernes Masse ved Jnddragelse er formindsket til 20 Millioner, skal ansees endnu at være hin dende, og i saa Fald hvorledes den skal efterkommes. Denne Sag blev foredraget af Formanden, som yttrede den Formening, at den omhandlede Bestemmelse ikke kunde ansees bindende for Nationalbanken, da Octroien med det tilsvarende Reglement er Bankens Grundlov og indeholde, ligesom dens Forpligtelse, saaledes ogsaa dens Rettigheder, Friheder og Benaadninger m.m. Det blev derefter af Bestyrelsen eenstemmigen vedtaget, at den omhandlede Bestemmelse i det aabne Brev af 6 April 1818 ikke kan ansees bindende for Banken. 5) Det allerhøieste Reskript af 27 Septbr. til den Kgl. Bank-Kommissair, angaaende det Spørgsmaal, hvorvidt Nationalbanken med Føie kan paastaae at beholde de, af Hæftelsesrenternes Beløb for Jorder og Tiender i Danmark, saalænge til den hele af bemeldte Bank overtagne Seddelmasse ene og allene ved Hjelp af dette Bidrag er bleven indløst og derhos Banken holdt skadesløs for den Udgift, samme har havt i Anledning af den i Aaret 1820 foregaaede anticiperede Seddelinddragelse, eller hine; hjemfaldt til Finantserne, saasnart Banken har faaet fuld Dækning for Seddelgielden, Bestyrelsen vedtog eenstemmig at indhente Direktionens Erklæring, forinden noget videre foretoges. 6) Valget af to nye Repræsentantere. Som bilag følge Generalprokurerens efter Kongelig befaling afgivne allerunderdanigste Betænkning over det Spørgsmaal, hvorvidt Nationalbanken med Føie kan, hvilket, som de offentlig kundgjorte Regnskaber vise, hidtil af dens Bestyrelse er antaget, paastaae at beholde de 2 af Hæftelsesrenternes Beløb for Jorder og Tiender i Danmark, saalænge til den hele af bemeldte Bank overtagne Seddel masse ene og allene ved Hielp af dette Bidrag er bleven indløst m.m. Efter at Grundene udførlig ere drøftede, gaaer Betænkningen ud paa, at der synes god Anledning, fra Finantsernes Side at gjøre Paastand paa, at det Beløb af 11,888,308 Rbd. 34 s., som Bankinstitutet i Altona, i Overeensstemmelse med hiin Deeling, deels har afgivet, deels endnu har at afgive som de under samme hørende Bankpligtiges Andeel i Seddelgielden, afgaaer i den Seddelmasse, som Finantserne, ved Hielp af den oftmeldte Skatteliqvidation, have at indløse. Bankens Evne til at opretholde Seddelmassen kan derved aldeles Jntet lide, og der bliver dog levnet Bankaktionairerne en god Udsigt til Udbytte, større end de efter Nationalbankens første Bebudelse ved det aabne Brev 30 Juli 1813 kunde have ventet. "Jeg har saaledes - hedder det fremdeles i Betænkningen efter bedste Evne, søgt at opløse det høist vigtige Spørgsmaal, som Deres Majestæt allernaadigst har forelagt mig, og det glæder mig, at jeg ved den nye Overtænk ning af Sagen, hvortil den allernaadigste Befaling har foranlediget mig, er kommet til den Overbeviisning, at det Resultat, hvorfor Retfærdighed og det almindelige Vel saa lydelig taler, ogsaa kan bestaae med en rigtig Fortolkning af de vedkommende Lovsteder." Dernæst vises Vigtigheden, be, Sal. af, at Forholdet imellem Finantserne og Nationalbanken, snarest muligt bringes til en endelig Afgjørelse, da ligesom det i høi Grad maa interessere Finantserne saavelsom enhver Statsborger, med Sikkerhed at vide, hvorlænge Statskassen har at afsee den omhandlede betydelige Deel af Land skatten, saaledes maa Spørgsmaalets Afgjørelse og have en sær betydelig Jndflydelse paa Bedømmelsen af alle Bankaktiers Værdie. Jsær nu, da Aktiebreve snart vil komme i Omløb, vil det være vigtigt for Enhver, som vil benytte saadanne Activer, og ikke mindre for dem, der ville tilforhandle sig disse eller derpaa gjøre Udlaan, at være i Besiddelse af alle de Data, hvorefter Aktiebrevenes Værdie bliver at bedømme. Det er og en ny Opfordring for Hs. Majestæt til at fremskynde denne Sags endelige Afgjørelse, at i begge Hertugdommernes Provindsialstænder den Bankens modsatte Mening er bleven udtalt med meget styrke. Sluttelig henstilles til Hs. Majestæt, ved allernaadigst at forelægge Bankbestyrelsen de Grunde, som tale for ovenanførte Menings Rigtighed, tillige at opfordre den til at erklære, om den ikke maa erkjende sammes Rigtighed, eller og at fremsætte hvad den i al Fald derimod maatte have at erindre.