Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1829-12-08
Engeland. Fra London skrives under 24de November, at der hersker den største Virksomhed Departementet for de udenlandske Anliggender, som let lader sig forklare, da Freden i Adrianopel gjør en betydelig Aabning i det hidtilværende System for den europæiske Ligevægt. Engeland, befinder sig i en besynderlig Stilling: den maae redde den sidste Rest af sin forrige Popularitet i Europa, og derfor maae den Rolle som Omsorgen, for fremtidig Sikkerhed anviser os, være en aldeles egennyttig; vi erklære os for Grækerlands Gjenfødsel i muligste Udstrækning, erklære at vi tage den almindelige Handelsfrihed i det sorte Hav og Middelhavet i Beskyttelse, nøde Tyrkerne til at gribe til Forholdsregler for Handelen og mod Pestens Udbredelse, og endelig vise os overalt, som en mægtig Ven af al Orden og Retfærdighed; ingen, blot engelsk Politik kan fremme Magt og Berømmelse; men en Europæisk er mulig, som maae begynde med grundig at helbrede Tidens Sygdomme paa den pyrenæiske Halvøe og i Orienten. Vi have siger Edinburgh Revien, Skatter og Afgivter paa Alt hvad der puttes i Munden, bedækker Legemet eller hvad Foden træder paa, der er Skat paa Alt hvad der er behageligt at høre, see, fole, lugte og smaae, Afgivter paa Varme, Lys og Bevægelse, paa Alt hvad den er i Jorden, eller i Vandene under Jorden, paa Alt hvad der kommer fra Udlandet eller voxer hjemme, paa raae Materialier og paa enhver ved menneskelig Jndustrie tilføiet nye Værdie. Afgivter paa den Suppe som fordærver Apetiten forden rige Mand, og paa det Lægemiddel, som igien helbreder ham; Afgivt paa det Hermelin, der pryder Dommeren, og paa den Strikke, hvorved Deliqventen opslynges, paa den Fattiges Tobak og den rige Mands Kryderier, paa Naglerne i Liigkisten, og paa de Baand der smykke Bruden; vi maae være til Sengs eller til Bord, staae, eller ligge, overalt Afgivter. Drengen vidsker sin beskattede Top, den skjæggeløse Yngling tæmmer sin beskattede Hest med en beskattet Tøile paa en beskattet Landevei, og den døende Engelænder goder sin med 7 pCt. beskattede Medicin i en med 22 pCt. beskattet Skee, gjør sit Testamente paa et 8 Pd. Sterlings stemplet Papir, og døer i Armene paa sin Apotheker, som for det Privilegium at dræde ham, betaler en Bevilling, som koster 100 Pd. St. Af hans hele Efterladenskab svares en Afgive fra 2 til 10 pCt. Foruden Sportlerne for hans Testaments Confirmation, forlanges høie Sportler for at maatte begraves under Alteret, hans Dyder blive for Efterverdenen skrevne paa beskattet Marmor, og han er gaaet til sine Fædre, for ikke at betale flere Afgivter. J London fa les meget om en lang Conferents Hertugen af Vellington har havt med Hs. Majestæt, og manhar villet udlede af Hertugens sjeldne Komme til Windsor, at hans Jndflydelse som Minister skulle være aftaget. Bladet the Globe deler ikke den ne Anskuelse, men roser Hans Herlighed fordi han udfører sine Ministerial-Forretninger, uden at gjøre alt for meget Væsen eller Larm deraf men tilføier samme Blad: Vi ville ikke derved paastaae, at jormindre en Regjering sædvanligviis giør, jo bedre er det, men det er dog vist, at jo mindre et Ministerium foregiver at gjøre, naar det intet kan gjøre, saameget hellere kan man vente at noget Væsentligt kan blive bragt i Stand, naar Tid er.