Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-08-25
21. Sogneforstanderskabet for Stadager og Nørre Kirkeby Sogne havde indgivet Andragende om at disse Be Sogne maatte fritages for at deeltage i Jstandsættelsen af en Bive igjennem Lundby i Brarup Sogn, der benyttes til Kirkevei for Sognepræsten fra Sundby til Nørre Kirkeby Kirke, eftersom denne Vei henhører til Brarup Sogns Biveie og en Forening, som er indgaaet med dette Sogn for en Deel Aar siden om Veiens Jstandsættelse nu ikke antages at være gjældende. Brarup og Kippinge Sogneforstanderskab havde erklæret sig mod denne Fritagelse; men da den paaberaabte Forening, som ikke kunde skaffes tilveie, maatte ansees for aldeles privat og formodentlig kun havde været temporair, fandt Amtsraadet, at den fremsatte Begjering maatte gives Medhold. 2. Fra Sogneforstanderskabet for Væggerløse Sogn, var indkommet et af Politimesteren tiltraadt Forslag, til et Regulativ for Sognets Biveie, saaledes som i Forordningen af 29de Septbr. 1841 § 28 ommeldes. Mod dette Forslag havde et Medlem af Sogneforstanderskabet i et af ham afgivet Minoritetsvotum fremsat adskillige Jndsigelser, idet han formeente at flere af de deri anførte Veie ikke kunde blive at betragte som Sogneveie men kun vedkomme enkelte Byer, der især havde Nytten af dem og som tildeels ved Udskiftningen havde paataget sig Forpligtelse til at istandsætte dem. Da Amtsraadet fandt, at det foreslaaede Regulativ i det Hele var bygget paa de i kongelig Resolution af 30te November 1785, bekjendtgjort ved Generalveicommissionens Promemoria af 26de Juni 1787 indeholdte Bestemmelser, som maatte ansees for gjældende ved Siden af den i Forordningen af 13de December 1793 § 25. udtrykte almindelige Grundsætning, og det derhos antog, at den Omstændighed, at enkelte Byer tidligere ved afholdte Aastedsforretninger havde paataget sig en Forpligtelse til at istandsætte enkelte Veie, ikke kunde være til Hinder for, at den i Lovgivningen hjemlede Grundsætning anvendes ved Fastsættelsen af de i den nye Forordning befalede Regulativer for Sognenes offentlige Veie, kunde de fremsatte Jndsigelser ikke gives Medhold, men Regulativet approberedes efter Forslaget for 3 Aar. Det bemærkedes derhos, efter den dertil givne Anledning, at Udførelsen af den lagte Plan for Veiarbeidet maa dirigeres af Politimesteren eller, efter hans Anordning, af Sognefogden, under Medvirkning af Sogneforstanderskabet, hvilken Medvirkning dog ikke kan have nogen Jndskrænkning i den Øvrigheden tilkommende Myndighed til Følge, og at medens der saaledes intet kan være til Hinder for, at Sogneforstander skabets Medlemmer overtage det specielle Tilsyn med Arbeidet paa de enkelte Veistykker, saa maa alt hvad der angaaer Tilsigelserne til Arbeide og den dertil fornødne Anviisning egentlig gaae ud fra Politiet, skjønt det ikke staaer til at betvivle, at den nødvendige Overeensstemmelse mellem den communale og Stats=Autoriteten uden Vanskelighed vil tilveiebringes, især da ogsaa den sidste er den første tilforordnet, og at Collisioner saaledes ikke let ville finde Sted. 23. Amtsraadet bifaldt en af Sogneforstanderskabet for Tingsted Sogn indgivet Plan til Jstandsættelsen af Sognets Biveie i indeværende Aar, dog med nogle ved Politimesterens bemærkninger foranledigede Modificationer, hvorhos det tillades Sognet endnu for dette Aar at tage Gruus i en Amtet tilhørende Gruusgrav. 24. Formanden for Vaabensted og Engestofte Sognes Forskanderskab havde indstillet til Amtsraadets Afgjørelse, hvorvidt Hovedgaardene Nielstrup og Engestofte ere pligtige at deeltage i Arbeidet paa tvende af Districtets Veie, hvorom forskjellige Meninger herskede blandt Forstanderskabets Medlemmer, idet nogle meente, at Hovedgaardene dertil vare pligtige, fordi der forhen var arbeidet paa dem af disse selv eller af de hoverigjørende Bønder, medens Hovedgaardenes Besiddere, beraabte sig paa Bestemmelsen i Forordningen af 29de September 1841 § 28 in fine, som Hjemmel for deres Fritagelse. Amtsraadet resolverede, at efter de fremkomne Oplysninger maatte Veien fra Kragvig Strand eller Skibested til Ledet ved Rødledshusene over Nielstrup Hovedgaards Jorder ansees for at være det Offentlige uvedkommende, og at det ikke kunde paalægges Engestofte Hovedgaard at deeltage i Arbeidet paa Veien over dens Jorder, som er en Deel af Sogneveien mellem Engestofte og Godsted Sogne, hvorimod det maatte staae Sognets Beboere aabent ved Domstolene at søge Besidderen af Hovedgaarden til at istandsætte en Deel af Veien. 25. En Sognepræst havde andraget paa, at det maatte paalægges vedkommende Sogneforstanderskab som en stedsevarende Pligt ved en udaf dets Medlemmer valgt Comitee at bestyre Sognets Laanebogsamling, forderved at tilveiebringe en Garanti for denne Jndretnings vedvarende Bestaaen. Amtsraadet fandt ikke at kunne paalægge nogen saadan Forpligtelse, hvorimod det yttrede den Formening, at de tilkommende Sogneforstanderskaber vilde, ligesom det nærværende, være villige til at overtage Bestyrelsen af Laanebogsamlingen. 26. Sogneforstanderskabet for Sandby Sogn havde andraget paa, at dets Myndighed maatte udstrækkes til følgende Gjenstande. a. at føre Tilsyn med, at de Betingelser, hvorunder Bevillinger til Gaardes Nedlæggelse meddeles, blive opfyldte, i hvilken Henseende Overtrædelse hyppig finder Sted. at undersøge, hvorvidt Bidragene til ordemodervæsenet anvendes efter Bestemmelsen, hvorfor det maatte paalægges Sognefogden at gjøre Regnskab. c. at føre Control med de Mænd, til hvilke Opsynet med Vandløbene er betroet. Amtsraadet besluttede herpaa at svare: ad a. Sogneforstanderskabet behøver ingen særskilt Bemyndigelse til at paatale slige Overtrædelser. ad b. Sogneforstanderskabet er berettiget til af Politimesteren at forlange Regnskab for ethvert Bidrag, Sognet yder til Jordemodervæsenet. ad c. Naar et eller andet Medlem af Sogneforstanderskabet frivillig vil paatage sig at føre Tilsyn med Oprensningen af Vandløbene i Sognet og desangaaende henvender sig til Amtet, vil den fornødne bemyndigelse hertil blive meddeelt. 27. Fra en Skolelærer og Sogneforstander var indkommet Forslag til Beskikkelse af en Fæstemand i Sognet for at forebygge de Misligheder, som finde Sted ved Tyendeskifte. Amtsraadet besluttede at lade Vedkommende tilkjendegive, at da Gjenstanden for hans Forslag laae uden for dets Virkekreds, kunde det ikke dermed befatte sig, endskjønt det ikke miskjendte den gode Hensigt.