Jyllandsposten, 1838-06-11
Begge Stænderforsamlinger have fundet det nødvendigt, at der foretages noget for at raade Bod paa den store Fare, Brandforsikkringen er undergiven derved, at mange Bygninger ere forsikkrede langt over deres Værd. Østifternes Provindsialstænder have derfor andraget paa, at en almindelig Omtaxation af alle assurerede Bygninger paa Landet maatte paabydes, eller, om dette skulde ansees altfor vidtløftigt, da dog af dem, hvis Assurance er ældre end 10 Aar; de jydske Provindsialstænder have derimod ligefrem antaget, at Omtaxationen kunde indskrænkes til disse sidste. De sidstnævnte Provindsialstænder have derhos formeent, at Omtaxationen burde paalægges Branddirecteurerne inden disses Afgang, om denne efter Stændernes Jndstilling maatte bifaldes, dog saaledes at der burde medtages nogle af Brandforsikkringens betydeligere Jnteressenter. Denne Medvirkning af Brandforsikkringens Jnteressenter indeholdes og i hvad de førstnævnte Provindsialstænder under et andet Punkt (det 6te) have andraget. Provindsialstænderne for Øestifterne have derhos henstillet, om der ikke kunde være Anledning til med Hensyn til disse Omtaxationer at nedsætte de lovbestemte Gebyhrer, der ved Taxationer til Brandforsikkring ere at udrede, ligesom og de jydske Provindsialstænder have yttret, at Omtaxationen bør foretages mod en moderat Betaling til Branddirecteuren og Taxationsmændene. Til fjerde Jndstillingspost. Øestifternes Provindsialstænder have fremdeles, til Lettelse for dem, der ønske deres Bygninger assurerede, anseet det ønskeligt, at der fandtes Taxationsmænd i ethvert Herred, og have derfor foreslaaet, at deres Udnævnelse herefter skulde skee af Herredsfogden, hvorfra Undtagelse alene skulde finde Sted, naar et tilstrækkeligt Antal bygningskyndige Mænd ikke fandtes i Herredet, i hvilket Tilfælde Udnævnelsen formeentlig fremdeles burde tilfalde Amtmanden. Dette Forslag er tiltraadt af de jydske Provindsialstænder, som endog have anseet det ønskeligt, at der maatte udnævnes Taxationsmænd for hvert enkelt Sogn, som kunde benyttes ved Forsikkringen af almindelige Landbygninger, hvorhos der tillige maatte udnævnes 2 a 4 bygningskyndige Landhaandværkere, i hvert Herred til Taxation af Bygninger, som ikke ere sædvanlige Landbygninger. Til femte Jndstillingspost. Begge Stænderforsamlinger have dernæst foreslaaet, at Branddirecteurembederne maatte indgaae, og de Brand directeurerne paa hvilende Forretninger overdrages Herredsfogderne og de kongelige Birkedommere, imod at disse nøde de ved Taxationerne faldende Gebyhrer. De have i denne Anledning bemærket, at det, paa Grund af de Branddirecteurerne underlagte Districters Vidtløftighed, ikke er dem muligt at føre det nødvendige stadige Tilsyn med de assurerede Bygninger, ligesom deres mange Contoirforretninger hindre dem i at berelse deres Districter saa jevnlig som det var ønskeligt. De have fremdeles anført, at Branddirecteurernes Lønning udfordrer en betydelig Sum, at det ofte medfører Bekostning og Tidspilde for den Enkelte, at maatte hente den som oftest langt borte boende Branddirecteur, og at in Specie den ved Pl. 15de April 1828 ; 5 befalede Foreviisning af alle Skjøder for Branddirecteuren, er for de fjernt Boende forbunden med ikke ringe Besværlighed. Til sjette Jndstillingspost. Endelig have begge Forsamlinger af Provindsialstænder været enige i at andrage paa, at der, foruden den Control, som af vedkommende Embedsmand føres med Taxationerne, endnu maatte tilveiebringes et yderligere Tilsyn derved, at i enhver Jurisdiction nogle af Brandforsikkringens Jnteressenter udvælges, eller indtil videre af Amtmanden udnævnes som skulle overvære Taxationerne, for at paasee Brandforsikkringens Tarv, og, hvor de fandt det nødvendigt, gjøre deres bemærkninger ved Taxationerne, som de burde underskrive, hvilke Mænd formenes at burde vedblive deres Function i 2 Aar, og ikke nyde Betaling for deres Uleilighed.