Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-01-11
Grækenland. J Athen er Man bange for at der skal udbryde Uroligheder, hvisaarsag ogsaa Garnisonen er i idelig Bevægelse. Paa en Kjoretour er den bayerske Gesandts Gemalinde bleven overfaldet af bevæbnede Personer og hun frelstes kun ved sin Kudsks Aandsnærværelse. Den 11 f. M. opdagedes et Forsøg paa at stikke Nationalforsamlingens Sal i Brand og den 12. f. M. afbrændte Udenrigsministerens Hotel. Norge, Foranlediget af en underdanigst Forestilling fra den angaaende Ordningen af visse unionelle Anliggender naadigst nedsatte Committee og efterat have derover hort begge Rigers Statsraad, har det i combineret Statsraad under 7 Decbr. 1843 naadigst behaget Hs. Majestæt at resolvere: "Ved at gjenkalde i Erindringen 1814 Aars Begivenheder og de Følelser, der opstode hos begge Folk, da Forsynet besluttede den Forening, som for bestandig udelukkede det gamle Uvenskab mellem Norges og Sverrigs Jndbyggere, udviklede Hs. Maj. i Resol. af 14 Jan. 1842 de Aarsager, hvorfor Man hverken kunde eller burde vente at finde i Rigs actens Redaction den fuldkomne Bestemthed, som i Fremtiden skulde kunne fjerne al Tvivl med Hensyn til dens Enkeltheder. Denne Mangel paa Tydelighed i forskjellige Bestemmelser har dog hidtil ligesaalidt givet Anledning til Forviklinger, som forstyrret den gode Forstaaelse mellem begge Nationer. Omhyggelige for at befæste det broderlige Venskab, paa hvilket deres Unfhængighed og Hæder hviler, bør vi Alle nære det Ønske, at enkelte Mangler ikke i en fjern Fremtid skulle kunne benyttes som Paaskud for ligesaa upolitiske, som for begge Nationers Rolighed skadelige Tvistigheder. Den Fred, begge Riger have nydt siden Foreningen, byder os med samvittighedsfuld Redelighed og ved at tydeliggjøre den sande Mening af enkelte af Rigsactens Paragrapher at bortfjerne Alt, som skulde kunne foranledige endog blot Skygger af mulig Misforstaaelse. Denne Pligt er let at opfylde: thi 29 Aars uafbrudt Venskab har viist Rigtigheden af de Grundsætninger, paa hvilke den Bygning hviler, der indslutter Brødrefolkenes Selvstændighed og Hæder. Urokkelige ifølge deres Natur, befæstede ved gjensidigen besvorne Forbindelser og fælleds Jnteresse, samt helligede ved den Velsignelse, som Forsynet vedvarende udbreder over Foreningen, udgjøre disse Grundsætninger begge Brødrefolks beskyttende Ægide. Lykkelige i Overbeviisningen om ikke at savne Noget og ikke udenfor vore Enemærker at tragte efter Andet end Menneskeslægtens Vel, kunne vi trygt overlade os til vore Forhaabninger. Erfaring skal veilede os, og vi behøve blot at gaae frem med den kloge Forsigtighed, som vil overtyde Enhver om vore Hensigters Reenhed. Erkjendelsen af at begge Rigers Grundlove bør staae i fuldkommen Harmonie med de forskjellige Bestemmelser, der vedkomme Foreningen og Hensyn til Nutidens Begivenheder, gjor det magtpaaliggende for os at grandske Rigs acten. De heraf flydende Rettelser i de modsvarende Paragrapher af Grundloven ville derefter indskrænke sig til en Omskrivning af hvad mellem Kongen og de tvende Nationalrepræsentationer i saa Henseende maatte være blevet besluttet. J Betragtning af hvad begge Rigers Statsraad underdanigst have bemærket betræffende Vanskeligheden af for dem i en saa lang Afstand fra hinanden at foretage en Revision af Rigsacten, forinden dette Arbeide fra begge Sider er blevet forberedet, samt da Unionscommitteen, som allerede er overdraget at afgive underdanigst Betænkning med Hensyn til Anvendelsen af det Lighedsprincip i Rettigheder og Pligter mellem begge Nationer indvyrdes, der findes udtalt i Rigsacten, endnu ikke har tilendebragt det samme ved naadigst Resolution af 30 Januar 1839 paalagte Hverv, befaler Hs. Majestæt herved bemeldte Committee at anstille den ovenmeldte Revision af Rigsacten. Hs. Majestæt foreskriver dog Committeen udtrykkeligen, under dette Arbeide ikke at fjerne sig fra de Grundsætninger, som indeholdes i den Pagt, der bestemmer Brødrefolkenes gjensidige Rettigheder og Forpligtelser. Naar Committeen har sluttet disse Forhandlinger, vil Hs. Majestæt, efter desangaaende at have indhentet Sit norske og Sit svenske Statsraads underdanigste Betænkninger, bestemme paa hvilke af de underdanigst foreslaaede Gjenstande Hs. Majestæt finder det hensigtsmæssigt at henlede Norges Riges Storthings og Sverrigs Riges Stænders Opmærksomhed