Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-11-01
Repræsentantforeningen for Lollands-Falsters Stifts Kjøbstæder. III. er komme vi tilbage til Betragtningen af den stiftede Repræsentantforening for Lollands-Falsters Stifts Kjøbstæder; vi komme tilbage til vor yttrede Formening, at det er et nyt Stadium, hvori det communale Liv ved denne Forening er indtraadt, og at den er vel skikket til hos Borgeren at fremkalde en livligere og friere Bevægelse indenfor de Grændser, Lovgivningen har afstukken hans communale Virksomhed. Derved, at den vil have at behandle ikke alene den enkelte Commes Vel, men Kjøbstadcommunernes ialmindelighed, befinder den sig allerede paa et høiere og friere Standpunct for Betragtningen, hvorfra Deeltagerne ville kunne kaste et skarpere Blik ind i meere høitliggende Forhold og deraf modtage en gavnlig Belæring og Forædling af Begreberne, og derved, at saadanne almindelige Sager ikke ret vel ville kunne tages under Behandling uden igjen at træde i Berørelse med Beboerne, derved fremkaldes en Vexelvirkning mellem Borgerne og disses Repræsentanter, og atter mellem Sagerne og Personerne, der ikke kan Andet end udove den gavnligste og meest heldbringende Jndflydelse. Vi kunne derfor heller ikke nok lægge Kjøbstædernes Repræsentanter det paa Sinde, ikke alene at de give Møde ved Foreningens Forhandlinger, men ogsaa at de drage Omsorg for, at det Forhandlede, saavidt muligt, komme til deres Medborgeres Kundskab, at det træder i Berørelse med dem, saaledes at en almindelig communal Jnteresse og et ægte borgerligt Sind ogsaa derved kan udvikle sig hos dem, og for den kommende Tid danne Skuldre til at bære de Pligter, Communen paalægger sine Borgere See vi hen til de Sager, der ved Foreningens første ordinaire Møde kom under Forhandling, da maae vi indrømme, at flere af disse baade ere af en meere almindelig Jnteresse og tillige af occonomisk Betydning, for Kjøbstæderne. Det har saaledes glædet os meget at see, hvorledes det Forslag, der fremkom i Forsamlingen, til at see saadanne Understøttelseskasser for trængende Kjøbstadbeboere, – hvoraf Nykjøbing kan rose sig af at have bragt den første i Anvendelse – oprettede ogsaa i de andre Kjøbstæder, at see, hvorledes dette Forslag eenstemmigen og med Bifald er bleven modtaget i Forsamlingen. Vi have modtaget det som et Vidnesbyrd om den Aand, hvori Foreningen vil arbeide, som et glædeligt og velsignet Omen for dens Fremtid, som et Pant for det menneskekjærlige og christelige Sindelag, hvori dens Bestræbelser ville gaae op. Det gjælder nu om, med Kraft og Jver at see Sagen, sat igang; det gjælder om, at Borgerne, Alle og uden Undtagelse, efter deres Evne ville understøtte dette Anliggende, saa at det tilfulde kan opfylde sin Hensigt, saa det bliver stærkt nok til at mildne Sorgen, opretholde den Enkelte i Ulykken og forene og Alle i en for Hjertet saa kjær og dyrebar Følelse, som den Bevidstheden skjænker os, naar vi paa en forstandig Maade have kommet Ulykken og Lidelsen tilhjælp. Jngen veed det dog, hvilken Dag han kan komme til at høre til de Lidendes Tall: Ofte see vi, hvorledes et Feiltrin, en eneste ubetydelig Hændelse kaster Mennesket fra Lykkens, Sundhedens og Rigdommens stolte Tinde ned i alle Fattigdommens Savn og alle Ulykkens Smerter, og denne Folelse hos os selv at al Lykkens Foranderlighed og vor egen Stillings Skrøbelighed maa nødvendig kalde os til, medens Lykkens Sol beskinner vor Arne, at mildne Ulykken og Smerten for Andre. Der, hvor vi frivilligt have vdet Hjælpen medens vi følte os sunde, stærke og lykkelige, der ville vi ogsaa uden Skam og Blussel kunne søge den, naar vi føle os svage, lidende og nedtrykte. Ligeledes skulle vi omtale, hvorledes det blev vedtaget i Forsamlingen at indgaae til den først forekommende ordinaire Stænderforsamling med et Andragende om, at den ved Forordningen af 17de April 1816 paabudne Forhøielse af Bygningsafgiften, saaledes som denne for Tiden paahviler Kjøbstæderne, for Fremtiden maatte bortfalde, og denne Skat herefter reduceres til sin oprindelige, ved Frogn, 1ste Octbr. 1802 ansatte Størrelse. Nu er det visseligen saa, at Jngen mindre end vi ere oplagte til at betragte Forholdene i Kjøbstæderne med saa mørke Øine, som Mange have for Skik. Jngen vil kunne nægte, at Kjøbstæderne ere gaaede frem i Velstand, i en temmelig lang Periode, og Jngen vil kunne tvivl om, at naar der kun i Kjøbstæderne selv vaagner den rette Aand blandt Beboerne: en Eenhedens, Sammenholdets og høiere Forstands Aand, at denne Velstand da ogsaa igjen for Eftertiden vil tiltage; men desuagtet ere vi dog ikke blinde for Tidens øieblikkelige Tryk, og for at Velstanden i Kjøbstæderne ikke for Øieblikket tiltager i det rette og naturlige Forhold til Landet. De sidste Aars høie Priser paa Levnetsmidler, der have forhøiet Landmandens Velstand i en saa glædelig og høi Grad, har hvilet tungt paa Kjøbstadbeboerne. Disse Priser have ei staaet længe nok til at bringe det rette Forhold tilveie mellem Haandteringernes Frembringelser og Levnetsmidlernes Priis. Concurrencen, i Forening med en ulykkelig Mangel paa Enighed og en endnu ulykkeligere Mistillid, til hinanden indbyrdes, har hidtil forhindret det. Forsaavidt kan Dyrtiden maaskee blive et Gode for Kjøbstæderne. Den maa have lært dem, at Mistilliden og Misundelsen, der har raset vildt og frygteligt iblandt dem, er den Fjende, mod hvilken de fornemmeligen skulle vende deres Vaaben, dersom de ikke ville synke dybere og dybere ned i Fattigdommen, og at deres Fremgang i Velstand, er at søge i Tillid, Eenhed og Sammenhold. Saaledes som det nu er, kan det ikke blive Fattigskatten er ved Dyrtiden voxet i en foruroligende Grad, Evnen til at bære den er bleven svagere, og vi komme ved en Betragtning af Forholdene let til det Resultat, at den pecuniaire Evne for Øieblikket er langt haardere beskattet i Kjøbstæderne, end paa Landet. Jngen kan derfor fortænke Borgerne i, at de søge Lettelsen i de Skatter, hvor Lettelsen kan være at finde, og under nærværende Forhold er det vel heller ikke at betvivle, at Stænderne og Regjeringen lige villigen ville gaae ind paa den attraaede Redsættelse af Bygningsafgiften. Jmidlertid maae vi dog erindre Borgerne om, at den egentlige Hjælp er at søge ganske andetsteds, at den kun er at finde gjennem en fuldstændig Reform af alle deres borgerlige Forhold.