Aalborgs Stifts Adresseavis, 1824-08-30
Parlamentet er endvidere prorogeret fra 24de d. M. til 4de November. Blandt de vigtige Papirer, der bleve forelagte Parlamentet før dets Slutning, er ogsaa en Beretning for Aaret 1822 om Slavehandelen fra den africanske Jnstitution. Den handler om, hvorledes Slavehandelen endnu bliver drevet 1) under spansk, 2) under portugisisk, 3) under fransk Flag. Paa de af alle 3 Nationer tagne Forholdsregler har den meget at udsætte. Om Portugal hedder det, at dette Land havde først besmykket sin Uvillie til at undertrykke Slavehandelen med det Forhold, det stod i til Brasilien, og siden, da Brasilien skilte sig fra Portugal, og Canning atter gjorde Forestillinger, erklæret, at det formedelst dets africanske og asiatiske Besiddelser ikke kunde give slip paa denne Handel. J Aaret 1822 blev til Rio Janeiro alene indført 28246 Slaver, og saa var der endda paa Veien fra Africa død 3484; paa et Skib med 492 var alene død 194, paa et Andet med 613 døde 213, paa et Tredie med 418 døde 215, o. s. fr. Til Bahia var samme Aar indført over 8000. Men af alle har Jnstitutionen meest at udsætte paa den franske Regierings Fremgangsmaade. J en Note af 7de April 1822, som den engelske Gesandt i Paris, Charles Stuart, sendte Grev Villele, viser han udførlig, at de Forholdsregler, som Frankerig ifølge Tractaten havde taget til at undertrykke Slavehandelen, vare utilstrækkelige og at overalt, hvor det franske Flag viste sig, dreve Slavehandlerne beskyttet og ustraffet deres Væsen. Den franske Regjering maatte derfor selv afgjøre, om den vilde ansees for Beskytter af denne Handel, eller foretage Forandringer med dens Love og bringe dem i Overeensstemmelse med andre Nationers Love, der havde fortrinlig Jnteresse for Søe- og Colonial anliggender." Lignende alvorlige Forestillinger bleve gjentagne og blandt Andet ogsaa anført, at Commandanten over den franske Flaade paa Africas Kyst havde erklæret, at han ingen Jnstrux havde, til at tage franske Skibe, der ikke virkelig havde Slaver ombord, om de endogsaa nok saa meget vare mistænkte for Slavehandel. J October f. A. svarede Villdle, "at den franske Regjering gjorde ligesaaMeget som den Engelske for at opdage og afstraffe Slavehandlere, men alt Underslæb lod sig ikke forebygge; de Forholdsregler, Man ansaae for virksomme, vare satte i Kraft. J en Beretning fra Jnstitutionen paastaaer den som beviisligt, at der i Havnen ved Nantes i nogle faa Maaneder af Aaret 1823 blev udrustet ikke mindre end 30 Slaveskibe, og det saaledes, at en Mængde Mennesker ei alene vidste det, men toge ogsaa Deel deri, og uden at Man næsten prøvede paa at skjule det. Saalænge, vedbliver den, Straffene for denne Forbrydelse fra Frankerigs Side blot bestaae i Pengemulcter, kan endog den største Aarvaagenhed af Øvrigheden ikke afværge den, saalænge Gevinsten kan bære Assecurancen. Blev der derimod bestemt en infamerende Straf f. Ex. Brændemærke eller Galeierne for Alle, som deeltage i denne Forbrydelse og udsat Belønning for Angiverne, da vilde Frankerig ligesaavel som Engelland idet mindste i en høi Grad kunne drive Undertrykkelsen deraf igjennem. Folk, der havde Rigdom, vilde vogte sig for at sætte dem i denne Handel, naar den kunde drage slig Straf efter sig. - Det er den menneskekjerlige Lord Wilberforce, der atter har bragt denne Gienstand paa Ban i Parlamentet. - Authentiske Beretninger melde endvidere, at af en Ladning Negere, der bestod af 275, lod Capitainen, da det befandtes, at Skibet ikke kunde rumme dem uden videre kafte de 75 levende overbord. Og dette er nylig skeet!