Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-07-10
Det er vedtaget iblandt de slesvig-holstenske Ordførere, naar de ville gjøre det danske Sprog dets Ret i offenlig Forhandling stridig i Hertugdommet, navnlig i Stændersalen, at stille det sammen med det Plattydske og det Frisiske: begge disse - hedder det - ere Folkesprog, og for intet af disse gjøres der Fordring paa en Plads i Stænderforsamlingen. Vedkommende ville selv bedst vide at vurdere denne Beviisførelse. Thi de ere sig ret vel bevidste den hele Urimelighed i at sammenstille et Sprog, som har en fuldstændig Litteratur at støtte sig til, som bruges baade i Kirker og Skoler, og paa Thinge, med Mundarter, om hvilke Jntet af alt dette gjelder. Heller ikke kan det være alvorligt meent, naar man anstiller sig, som om det danske Sprog, hvis Ret til offentlig Brug bliver paatalt, skulde være den slesvigske Almuedialect, der staaer i samme Forhold til Sproget, som saa mange Almuedialecter, baade danske og tydske, staae til det Danske og det høitydske Sprog, men hos enhver slesvigsk Bonde og Borger af nogen Dannelse nærmer sig meere eller mindre til Skriftsproget, indtil det i alt Væsenligt falder sammen med dette. Men paa den anden Side er det vist nok, at det danske Sprog i Slesvig - derved, at en tydskdannet og fordet Tydskes Udbredelse utrætteligt virkende Embedsstand, længe har kunnet arbeide uforstyrret i alle vigtigere Forhold i Livet – er i Skrift og Tale trængt tilbage fra det Punct, hvorpaa det burde staae. Dette vil Modpartiet have betragtet som en gunstig Tilskikkelse, som Forbetydning om et Tidspunct, der af al Magt skal fremskyndes: da det Danske vil være forstummet og forsvundet i Slesvig, og dermed den nationale Hindring for en tydsk nordalbingisk Stats=Enhed lykkeligen vil være hævet. Vi derimod finde i denne Sagernes Stilling ikkun en Mindelse til Nationen - og vel ogsaa til Regjeringen, om nu at søge oprettet, hvad tidligere er paa sorgelig Maade blevet forseet og forsømt, for at see det danske Element i Hertugdommet hævet til værdig og selvstændig Existens. Dersom Medborgerne forene sig med os i denne Anskuelse og i en dertil svarende Virksomhed, da vil der i denne Forening af Kræfterne ligge den eneste sømmelige Besvarelse - fordi det er den eneste virksomme - af den slesvig-holsteenske Paastand: at de Danske i Kongeriget bør betragte deres Landsmænds Kamp for dansk Sprog, og dansk Nationalitet som sig uvedkommende, og overlade det til slesvig Advocater og Embedsmænd at søge Forholdene ordnede efter deres politiske System. Et anerkjendt Organ af den høieste Vigtighed forden danske Sag i Slesvig er den journalistiske Presse, forsaavidt som denne har helliget sig til den danske Nationalitets og den danske Statseenheds Tjeneste. Skjøndt trykket og fortrædiget af Censuren, der er nedlagt i slesvig-holsteenske Embedsmænds Hænder, virke disse Blade ufortrødent. Det Liv og Sammenhold, hvortil den danske Folkeaand er paagnet i Slesvig, skyldes, efter det almindelige Vidnesbyrd af de med Forholdene bedst bekjendte Mænd, de tre Ugeblade, som udgives af danske Redacteurer i Haderslev, Aabenraa og FlensDet er i disse, at dansk Sind og Anskuelse borg. offentlig udtales og udvexles, ved dem, at et Forenings punct har dannet sig af Kræfter, som forhen fandtes vidt omspredte, uden at kjende eller at kunne benytte hverandre. Men ligeoverfor dem staae de slesvig-holsteenske Blade, som paa enhver Maade understøttes og begunstiges, medens hines Læsekreds er indskrænket til Landbo- og en Deel af Borger=Standen. Udgiveren af det Aabenraaer=Ugeblad har endnu ikke, al anvendt Bestræbelse uagtet, kunne erholde Tilladelse til selv at trykke sit Blad, for den flensborgske Tidende er af Handelsforeningen ansøgt om Tilladelse til at maatte optage private Avertissementer, men heller ikke den har hidtil været at opnaae. Under saadanne Vilkaar vilde den fortsatte Udgivelse ved enkelte af Bladene endog kunne være forbunden med Tab; og i alle Tilfælde savnes Midlerne til at forhjælpe disse Blade til en indre og ydre Udstyrelse, som staaer i det rette Forhold til Modpartiets mange og ivrigt understøttede Organer. Jkke mindre vilde der, naar de fornødne Pengemidler havdes, kunne virkes for den nationale Sag saavel ved Udgivelsen af passende Folkeskrifter, som ved at understøtte Sognebibliotheker i Nord= og Mellem=Slesvig med danske Bøger. J sidstnævnte Henseende har en Forening af danske Slesvigere allerede i en Række af Aar virket paa høist velgjørende Maade, og det er vort Ønske, at stille de Midler, som kunne anvendes til at udvide denne Virksomhed, til den patriotiske og med de locale Forhold bekjendte Bestyrelses Raadighed. Men ogsaa til understøttende Medvirken i anden Retning og under anden Form kunne Omstændighederne medføre Anledning og Opfordring. Exempelviis henvise vi til det senest herfra foretagne Skridt: den Petition, ved hvilken de Danske i Kongeriget staae i Begreb med at slutte sig, paa det tilsidesatte Modersmaals Vegne, til de Danske i Hertugdømmerne. Foranledigede ved de senest indtraadte Forhold, have den slesvigske Forenings Medlemmer henvendt sig med et offentligt Ord til deres Landsmænd. De minde der om, at, omendskjøndt de danske Slesvigere ere De, der nærmest lide under Tingenes nærværende Stilling, gielder det dog, hele den danske Nations aandelige Liv og Ære;" og de søge Styrkning, i det Haab, at der er en Fremtid, hvori det maa, kan og skal blive anderledes, i den Beslutning, at vi af al Magt ville stræbe efter dette Haabs snarlige Opfyldelse. Allerede tidligere havde vi Undertegnede fra den Slesvigske Forening erholdt Anmodning om, at ville fremtidigen - og udenfor den Kreds, hvortil vor Virksomhed hidtil har været indskrænket, til dansk Underviisnings Fremme i Slesvig, danne et faststaaende Mellem og Forbindelsesled imellem de Danske Syd og Nord for Kongeagen; og efter Raadførsel med de Mænd, der hidtil have sam virket med os i Nationalitetens Tjeneste, have vi troet, ikke at burde unddrage os denne Anmodning, i den tillidsfulde Forudsætning, at danske Medborgere - saa mange, som i Sandhed føle for og med dette Navn - ville billige og understøtte denne vor Beslutning. Ligesom altsaa, allerede i afvigte Aar, endeel Medborgere i det sydøstlige Jylland have udtalt deres Stemning i denne Henseende, ved personlig at tiltræde den Slesvigske Forening, saaledes udstede vi herved til danske Mænd og Qvinder Indbydelse til at stifte en vedvarende Slesvigsk Hjælpeforening, med den Bestemmelse, at det aarlige Contingent – som i Almindelighed fastsættes til 1 Rbd. for hvert Medlem- skal anvendes til at fremme Foretagender til dansk Nationalitets Opretholdelse, Beskjærmelse og Udvikling i Slesvig. Anvendelsen af dette Contingent som vil blive holdt adskilt fra Bidragene til Underviisningsvæsenet - vil i ethvert enkelt Tilfælde blive bestemt af den kjøbenhavnske Committee, dog saavidt muligt, efter forudgaaet Overveielse med de Medcommitterede i Provindserne. Aarlig Beretning skal blive meddeelt.