Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-05-12
Sultanens usædvanlige Optog, til Mo scheen paa Bairamsfesten, har vel gjort Opsigt; men ikke foraarsaget nogen Misfornøielse. Man siger at han vil med det første begive sig til Adrianopel. - Den Østerrigske Jagttager beretter fra Constantinopel under 12te April: at Brødmangelen havde i de sidste Dage af Ramazan foraarsaget nogle tumultuariske Optrin, ved det at Almuen stimlede sammen ved Bagernes Boder. Sultanen havde næsten dagligen begivet sig til de forskiellige Qvartere i Staden, og selv til Pera, undertiden ganske allene uden Følge og uden Bedækning, og til andre Tider omgivet af nogle af sine Hoffolk, for med egne Øine at see Trængselen, ved Bagernes Boder; ogsaa forordnede han mangehaande Forholdsregler. Endelig troede Regieringen, at den nu var nødt til at gribe til den Forholdsregel, som den flere Gange havde befalet; men bestandig igien taget tilbage, at fordrive en stor Mængde Græske, Armeniske og Jsralitiske Jndvaanere fra Constantinopel og nogle Kiøbmænd, af disse Nationer havde og saa allerede begivet sig til Asien, da paa engang mange Kornskibe ankom fra Søestæderne paa den Asiatiske Kyst ved det sorte Hav, og som bragte en stor Qvantitet af Kornvarer til Constantinopel. Paa samme Tid ankom ogsaa endeel Skibe fra Archipelet til Constantinopel med anseelige Forraad af Riis og Bælg korn, hvorved der pludselig blev gjort Ende paa Regieringens Forlegenhed; men hvad der især vir kedede allerbedst paa Gemytterne var at Regieringen gav Slip paa sit Monopol at forhandle Levnetsmidlerne, da det nu blev tilladt Enhver frit at bringe Victualier til Staden og sælge dem hvor han vilde, uden først at aflevere dem i de offentlige Magaziner. Nytten heraf har strax viist sig; thi betydelige Forraad bleve bragte paa Torvene og solgte til billige Priser. Man har vel siden erfaret at den Russiske Admiral Ricord har udstrakt Blokaden til Kysten af Rumelien og forhindret Joniske Skibe fra at indløbe i Havnene der; men, siger Jagttageren, da denne Udvidelse af Blokaden ikke er bygget paa nogen foregaaende offentlig Bekiendtgiørelse, saa smigrer man sig med, at den ikke vil have videre Følger. Rygter over Jtalien vedblive at omtale, at mange Engelske Officere ville tage Tieneste paa den Tyrkiske Flaade, og at Underhandlingerne imellem den Nordamerikanske og Tyrkiske Regiering, om den frie Skibsfart paa det sorte Hav, og om Aftrædelsen af en Øe i Archipelet til de forenede Stater, er gaaet tilbage ved Englands Mod Grækerne gjøre bestandig større Frem virkning. skridt, og klemme Tyrkerne fra forskiellige Punkter: De ere allerede gaaede omkring Bugten ved Arta og blokere nu Prevesa. Med deres Skibe blokere de hele Vestkysten af Livadien, hvorved Messolonghi og Lepanto afskiæres al Tilførsel og maae snart overgive sig. De have paa den østlige Side besat den vigtige Post ved Thermopylerne, som Tyrkerne have rømmet, og de have giort Landgang ved Politika paa Øen Negropont, og udbredet der en almindelig Jnsurrection, og man venter at Tyrkerne ville snart blive fordrevne fra Øen. Præsidenten bereiser nu Pelopones, har holdet en Sammenkomst i Tripolizza med de militaire Chefer, hvorfra han vil begive sig til Corinth og Patras. Han har sammenkaldet en Nationalforsamling, som skal aabnes i Mai. - En Græsk Captain Kephalos fra Corfu har begivet sig til Øen Mauritius, der armeret en Brig ved Navn Hellas og foretaget sig dermed Kaperier paa det røde. Hav som Græsk Krydser. - Admiral Heyden har tilskrevet Paschaen af Ægypten og forklaret ham Retmæssigheden af hans Angreb paa den Ægyptiske Escadre, og erklæret, at han kun beholder de borttagne Ægyptiske Skibe i Depot og forventer at Keiseren vil give ham Ordre til at udlevere Skibene til Vicekongen, i aar denne har besluttet sig til at høre op med sine Krigsudrustninger. Vi leve i Underhandlingernes og de politiske Ryg ters Epoche. Saameget er vist, at Major Royer er passeret igiennem Wien som Preussisk Gesandt til Constantinopel; og saameget synes at være det, i det mindste berettes der fra Wien, og som det hedder ifølge en Coureers Ankomst fra London, som havde forladt denne Stad den 24de Marts, at Kongen af Frankerige havde vægret sig ved at lade sin Ambassadeur Greve Guilleminot vende tilbage til Constantinopel førend Porten havde antaget Protokollen af 22de Marts, hvorved Grækenlands Grændser skulde udvides til Arta og Volo; men det skal være lykkedes Hertugen af Vellington ved alvorlige Forestillinger at hæve det Franske Hofs Betænkeligheder, saa at dette har givet Ordre til Greve Guilleminot at begive sig i Selskab med den nye Brittiske Ambas adeur Sir Robert Gordon til Constantinopel. Sir Stratford Canning er paa sin Tilbagereise fra Neapel allerede passeret Florents, – J et privat Brev fra London af 20de April skrives: at siden nu Jrland er bleven beroeliget, saa troer enhver i London, at det Engelske Cabinet vil med Kraft gaae til Værks i de østlige Anliggender. Storbrittanniens Politik, hedder det, beroede allerede under den Canningske Administration paa den Beskuelse, at en vedvarende Forstørrelse af det Russiske Territorium, vilde være farlig for de øvrige Europæiske Staters Uafhængighed og at Selvopholdelsespligten byder England at mot sætte sig enhver saadan Forstørrelse. (Men en saadan Jntervention kunde netop bevirke det modsatte af denne Hensigt; thi den kunde foraarsage, at Rusland fraveeg sit Maadeholds Princip, som det har foreskrevet sig og beholde de betydelige allerede erobrede Lande, og naar det satte dem i en Defensionstilstand, hvorledes skulde de da blive dem fratagne, denne Betragtning og den Omstændighed at der slet ikke høres noget fra England om Krigsudrustninger, uagtet Foraaret er begyndt, og enhver Diversion saaledes let kunde komme for sildig, giver en gyldig Grund til at formode at det hele er ikke andet end Byerygter.) Til de utallige Rygter, som i denne Tid ere i Omløb børe saaledes, at Hertugen af Vellington vil nedlægge sin Post som Premierminister, overtage Commandoen over Armeen og at Lord Grey vil kommei hans Sted; at den Engelske Flaade i Middelhavet concenste er sig, og giør krigerigske Tilberedelser; at den Svenske Regiering har ladet sig overtale af den Russiske til at tiltræde visse fælles Forholdsregler, som de nordiske Magter ville tage i Tilfælde af at visse Forviklinger skulle opstaae; at den i Begyndelsen har været utilbøielig til at antage dem; men at der siden ere gjorte den nye Forslag af den Natur, at dens Jnterresse har tilraadet den at giøre det. (Man kan forsikkre at alle disse Rygter ere bragte i Omløb blandt Publikum fra Kilder, som ere saa upaalidelige i deres Beretninger, at de fortiene ikke at troes indtil de erholde en bedre Authorisation.)(Fortsættelsen følger.)