Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-20
Ligesom Elskeren af Sommerfugle, for at see sit Cabinet saa fuldstændigt, som mueligt, i Henseende til alle Arter og Slægter, ikke blot lader sig nøie med den prægtige Achilles, den yndige Oleander, og den frygtelig skjønne Dødningfugl, men ogsaa indrømmer den lille Changeant, den blaa glindsende Svale hale, ja det uanseeligste Møl en Plads, og glæder sig ved at betragte dem, saaledes fornøjer Literatoren ogsaa Synet af den hele arbeidsomme Forfatterhær, det giver ham Anledning til mange Slags Betragtninger over Bogskrivernes mangehaande Frugtbarhed eller Virksomhed, over de mange Fag, de bearbeide, over de mangehaande Former, hvori de støbe deres Aands- og deres Hænders Værker, over denne Drivtigheds Nytte og Skade, over Forfatternes forskjellige Stillinger, de deraf udspringende Indflydelser paa deres Arbeider og des. mere. Det er ogsaa, for at bruge Hambergers Udtryk, en Sag, der er underkastet mange Betænkeligheder, at træffe et critisk Udvalg blandt Forfattere. Man maa ikke blot anføre den, der har plantet Ana nas, men ogsaa den, der har sysselsat sig med den ringeagtede, men dog gavnlige Kartoffel avl, ikke blot den, hvis Arbeide lykkes, men ogsaa den, hvis Forsøg mislykkes. Jkke enhver Promoveret, der, under sit Navn udgiver et Specimen inaugurale, eller hver Prædikant, der har givet en Vielses= eller Ligtale i Trykken, eller hver Rimer, der har besjunget den eller hiin Ægteskabsforening, eller grædt ved en eller anden Ligkiste, har jeg anseet for en Autor, der kunde gjøre Fordring paa en Plads i denne Fortegnelse. Finder man her desuagtet Forfattere, der ikke synes deres Plads værdige, saa fordømme man mig ikke ligefrem, men betænke, at jeg har mine gode Grunde for deres Optagelse; thi ofte kan en eneste Disputats virkeligen indeholde noget Nyt og Vigtigt, eller en Præken være holdt ved en særdeles Leilighed, og derved blevet mærkværdig." - Her er altsaa den Jndvending, en Rec. i den tydske Literaturtidende har gjort mod det danske Forfatterlexicon, ogsaa besvaret. Unægteligt er det, at i Literaturen intet kan betragtes som bestemt uvigtigt, thi endog det usleste Hungerfoster tjener, om ikke til andet, saa dog til at caracterisere den Tidsalder, hvori det udkom. For at blive ved Lignelsen af en Sommerfuglsamling, saa findes der i Forfatterriget lige saa mange Arter som i Insectologien, saavel af Dagfugle, som af Natfugle. Literaturen har sine Paaøine, hvis Puppe seer ud som den var forgyldt, endskjøndt den, som Sommerfugl, helst sætter sig paa Brændenelder, og sin Admiral, der, badende sig i Solen, blænder ved sin Vingepragt ethvert Øie, sin Tusmørkefugl, der, med tung Flugt, kun sværmer i Aftenskumringen; Silkeormen, der, ved sit konstige Væv, bidrager baade tilNytte og Prydelse, men bereder sig sin egen Grav, og Cossus eller Pilelarven, der ødelægger de skjønneste Ege- og Elmetræer; Helvedsfurien, der ved et eneste Sting næsten havde dræbt den udødelige Linnee, og for evigen berøvet Verden, hans uskatteerlige System, og den spanske Flue, der i Livet ikke fornærmer nogen, og efter Døden redder saa mangens Liv. Dog, vi ville ikke videre følge denne Sammenligning; det vi have anført, viser allerede noksom, at i Bibliographien som i Jnsectologien Roser blande sig med Torne, og ei alt, som glimrer er Guld; men at den mindste Flue ofte stifter mere Nytte, end den største Pragtsommerfugl.