Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1819-10-08
Tydskland. Det var imodsigelig Forbundsdagens vigtigste Møde, som fandt Sted den 20 Septbr. (Sce No. 131), hvori Resultatet af Minister Konferentserne i Carlsbad fremlagdes og antoges. Efterat den præsiderende Gesandt i Keiserens Navn havde anbefalet de i Tydskland herskende urolige Bevægelser og Gjæring i Gemytterne til en særdeles Opmærksomhed, fandt han at følgende Gienstande maatte tages i Overveielse: 1) Mistydninger af Forbundsaktens 13de Artikel. 2) Forbundsdagens Ret til at fatte og fuldbyrdBeslutninger. 3) Universitets og Skole=Væsenets Mana ler, og 4) Pressen Misbrug. I Henseende til den første Punkt bemærkede han: at da Fyrsterne besluttede at indføre den repræsentative Forfatning i deres Stater og underskrev den 13 Artikel i Forbundsakten, indsaae de og, at den ikke kunde fuldbyrdes paa samme Maade og i samme Udstrækning i alle Forbunds-Stater. Heller ikke kunde det være deres Mening, at Repræsentativ=Systemmet skulde bygges paa reen demokratiske Grundsætninger, eller at Forbundet selv derved skulde blive indskrænket. Men sener har Man tabt Artiklens rette Mening af Syne, saa der er opstaaet en sand politisk Sprogforvirring. Naar Forbundet derfor ikke aldeles skal gaae til Grunde og Staterne nedstyrtes i Anarkie, maa det være bygget paa en fast og almindelig vedtaget Grundvold. At udfinde denne, maa vær Forbundsdagens første Beskjeftigelse, og den bør allene hid ledes fra tydske Begreber, tydsk Ret og tydsk Historie, men fremfor Alt, at det monarkiske Princip først og fremmet vedligeholdes. Saa meget der altsaa maa tragtes efter uden videre Ophold, ja med fordoblet Virksomhed, at faae Landstænder indført i alle Forbundstater, saa ønskeligt er det tillige, at ingen Beslutning tages, som strider, imod disse Grundsætninger eller Forbundsdagens nærmer Forklaring af hiin Artikel. Angaaende Forbundsdagens Beslutninger og Midler til disses Fuldbyrdelse, anmærkede han at da den ved Forbundsattens 2den Artikel var konstitueret som den høiestelovgivende Magt i Tydskland, maatte dens Beslutninger gives en saadan forbindende Kraft, at ingen enkelt Lovgivning eller separate Beslutninger kunde sætte sig derimod. En hensigtsmæssig Executions=Bestemmelse vilde derfor være den Gienstand, som nærmest burde tages under Overveielse. Hvad Universitets= og Skolevæsenets Mangler angaaer, yttrede han : at med nogle ærefulde I Undtagelser svarede de tydske Universiteter nu ikke meere til deres ældre Hæder, da mange Universitets=Lærere ikke syntes at kjende deres sande Bestemmelse, og istedenfor den ægte videnskabelige Dannelse tilbad den saakaldte kosmopolitiske Oplysnings Phantom. Selv de studerende Ynglinger opkastede sig derfor til Lærere og Reformatorer, og disse farlige Afvigelser førte til Handlinger, som besmittede det tydske Navn. En utidig Skaansel ved en saa vanskabt akademisk Frihed vilde paadrage Regjeringerne et tungt Ansvar for Efterverdenen, og en videre Beraadslagning over denne, Gjenstand vilde derfor især være at anbefale. Om Pressens Misbrug udlod han sig, at i de sidste Aar vare de periodiske i Skrivter i Tydskland udartede til en tøileløs Frihed, som Man maatte søge at indskrænke, da den nærværende Tidspunkt allermindst var skikket til at taale en uindskrænkes Pressefrihed, som kun kunde finde Sted i Tydskland, naar der herskede den fuldkomneste Rolighed. Jngenlunde burde Man hæmme agtværdige Forfatteres Virksomhed, saalænge den blev inden sine Grændser, og ikke heller kunde Regieringerne beskyldes for at ville indføre noget Aands=Tyrannie.