Politivennen, 1798-01-01
Hvad jeg vil gjøre naar jeg bliver Politiemester. 1) Det er min Pligt at straffe og forekomme al Uorden i min Embedskreds, og heri at følge Lovgiverens Villie, saavidt den er udtrykt og tilrækker, og hvor den slipper, min Overbeviisning. 2) Heri bør jeg aldrig gjøre Undtagelser enten af Frygt for at tabe Mægtiges Venskab, eller for Opløb af misfornøjede Haandverkere eller Gadedrenge. 3) Der er vist nok intet skadeligere end om nogen faaer den Troe, at jeg ikke vil eller gider skaffe ham Ret. 4) J Stridigheder mellem Mestere, og Svende der gaae fra dem, endskjøndt de skylde dem mange Penge, vil jeg ikke lade det beroe med at bede og formane Svenden til efterhaanden at afbetale denne Gjæld, men kjende ham til at blive i Mesterens Tjeneste indtil den er afdragen, thi dette troer jeg er baade ret, da Gjælden er gjort blot paa det stiltiende Vilkaar, og tillige det kraftigste Middel til at afskrække Svende fra den Ødselhed eller Liderlighed, som nøder dem til at optage hos Mesteren. 5) Af Lære løbne Drenge vil jeg skarp irettesætte, men under 4 Øjne kraftig formane Mesteren til en fornuftig Omgang mod dem. 6) Jeg vil ved nogle passende Revselser see, om det ikke skulde være muligt at forekomme Drengetyranniet paa vore Gader. NB. Den straffede Drengs Mester eller Forældre vil jeg tillige belægge med en forholdelig Pengebod. 7) Jeg vil paa det skarpeste vaage over, at Slagtere, Bryggere og Bagere efterleve deres Taxter, og ikke afvise nogen som kommer med Klage over dem, uden Udersøgelse. 8) Ligeledes vil jeg holde et vaaget Øje med Hyrekudske, Vognmænd, Dragere, Saugskiærere, Brændesættere, at de ikke vove at begjere det ringeste over Taxten. 9) Dem, som indsperre Hunde i Gaarde eller paa Tomter, hvor de ved evigt Hyl og Tuden Natten igjennem plage alle nærboende, vil jeg betænke med en Mulkt. 10) Dersom nogen vover at gjøre Fortoget eller saa gar Gaden selv til sin Stald, Vognremise, Materialhuus, Pakhuus, Verksted, saa vil jeg hedde Mads, om jeg ikke snart skal vise dem Vintervejen. 11) Jeg vil ikke fæste nogen blind Tillid til nogen af mine Betjente eller Adjutanter; thi det vilde kun fordærve dem og gjøre mig uretfærdig og med rette forhadt. 12) Jeg vil aldrig vrisse om nogen kommer med Klager, men altid med Deeltagelse anhøre dem, og strax gjøre Anstalt til Sagens Undersøgelse. 13) Den Lethed jeg har bemærket hos mig selv til at finde Velbehag i smukke Piger, og til at troe at de har Ret, vil jeg af alle Kræfter bekrige, rhi Fordærvelsen hos Tjenestepiger er saa stor, at de paa ingen Maade bør gives Medhold imod deres Husbonder og Madmødre. 14) Min Middagssøvn vil jeg reent afskaffe. Den Selvfornægtelse er vel betalt om derved blot een Uorden mere forebygges. 15) Ligeledes vil jeg afkorte noget af min Søvn om Natten, og aldrig skal nogen, som forlanger at tale med mig, afvises med de Ord: Politiemesterer sover. 16) Gjestebuder og Venneselskaber, Studeringer og Klubbesøg indseer jeg meget vel, at jeg ingen Tid faaer til, hvis jeg vil undgaae at ansees for en Nathue. 17) Jeg vil ogsaa frabede mig alt Slags Extraarbejd, om Kongen i Naade skulde ville lægge mig saadant paa: jeg vilde sige til han som saa: Deres Majestet betænke det gamle Ordsprog: Man kan ikke paa engang stange Aal og gaae paa Harejagt. 18) Desmere Tid vil jeg da faae til at betænke indkomne Klager, holde Øje med mine Underbetjente, og til selv at strippe om i Byen, for at see saa meget som muligt med egne Øjne. 19) Jmellemstunder vil jeg gaae ind paa Billardhuse og andre Vertshuse og hvis jeg der forefinder Skolediscipler, eller andre Drenge, hvis Foresatte ikke ere tilstæde, vil jeg alvorligen mulktere saavel deres Forældre eller Foresatte som især Verterne: thi næst Rufferie, er Vertshushold for Drenge en af de afskyeligste Handlinger. 20) Jeg vil ansee det for min Pligt at agte paa enhver i Aviserne nok saa løselig eller taabelig ommeldt Uorden. 21) Galoperende eller stærktravende Heste paa en folkerig Byes Gader, er jeg af Naturen en Hader af. Jeg skal nok lære dem at gaae sagte. 22) Jeg vil især gjøre mig Umage for at komme paa Spor efter de paa egen Haand residerende Smeksilleker; og straffe baade dem og deres Verter. 23) NB. Ogsaa vil jeg saavidt muligt holde mine Betjente fra at tage Stikpenge af løse Kvinder. *) *) Disse Forsætter ere fundne imellem en afdød Fætters efterladte Papirer. Mennesket var kun dansk Jurist, men troede derfor gjerne at kunne blive Politiemester, om Lykken og Kanselliet føjede. Midlertid blev han kun Herredsfoged og døde af nogle Contusioner som han fik en Aften paa en Hovmark, hvor