Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-02-07
Fra Morgen og til Aften hersker paa Registan en bestandig Tummel af den forsamlede Folkemængde, og man forbauses over den Mængde af menneskelige Væsner, som der driver omkring. J Midten af Pladsen sælges Frugter under Skyggen af en fiirkantet Maatte, som svæver over en eneste PælFrugthandlerne finde uafladeligen Kiøbere til deres Viindruer, Meloner, Aprikoser, Ferskener, Æbler, Pærer og Blommer. Man kan kun med Møie arbeide sig frem til disse Udsalgsteder, og er idelig udsat for at blive reeden over af Rytterne paa Heste og Æsler; disse sidste Dyr ere meget smukke og flinke; ogsaa Karrer af en let Bygningsmaade kiøre frem og tilbage. Overalt i Bazaren sees Folk som sælge Theevand, hvortil de bruge store europæiske Theemaskiner; Theen holde de varm ved et Metalrør. Jndvaanerne elske denne Drik meget og nyde den paa alle Tider af Dagen. Usbekerne ere et fortroeligt Folk, og man bliver let bekiendt med dem, uagtet Lyden i deres Tale er besynderlig, og ligesom man blev foragtet af dem, eller havde fortørnet dem. De hilsede sædvanligen paa os med de Talemaader: At Eders Rigdom maae voxe, eller: At J maae leve længe! De udsagde altid først Fatha, eller Bønnen af Koranen, derved udstrakte de deres Hænder og lode dem passere ned af deres Skiæg, og nu satte de sig først ned hos os. Nogle af de Personer, som besøgte os, yttrede en Mistanke mod os, som vi vare Spioner; desuagtet talte de frit med os om deres Konges Politik. Jeg forklarede dem igien de europæiske Sæder og Skikke. Den som vil reise i Østerlandene skal bestræbe sig for at vide noget om alleslags Ting, for at han kan svare paa alle Spørgsmaal; ellers bliver han mistænkt for at vilde holde noget skiult. Jeg besøgte ogsaa Slavetorvet. Usbekerne besørge alle deres Forretninger ved Slaver, som meest ere Perser, hvilke blive opsnappede af Turkommannerne. De blive opstillede paa Torvet i visse Aflukker ligesom Qvæg. Kiøberne udspørge nu Slaverne hvem de ere, hvorledes de ere blevne fangne, og om de ere Mahomedanere, det vil sige Sunniter (Perserne ere Schifter, og denne Sekt hade Udbekerne mere end de Vantroende, naar de nu have erfaret, at Slaven er en saadan Vantroende, saa undersøge de nøie hans Krop om han ikke er befængt med Spedalskhed, som er hyppig i Turkistan, ogsaa Russer og Chinesere blive her solgte, dog sielden Slaverne skulle ellers blive godt behandlede og naar de friegives forblive dog mange i Landet. Paa Bazaren saae jeg nogle Personer straffes, fordi de havde forseet sig mod de mahomedanske Helligdage. Fire vare under Bønnen blevne paagrebne at sove, og et ungt Menneske havde røget Tobak paa Gaden. De vare bundne til hinanden, og Tobakssmøgeren gik foran med Piben i Haanden. Politiebetienten gik bag efter, og slog dem med en tyk Læderrem, hvorved han raabte: J Jslams Bekiendere, haver Eders Straf for Øie, som overtræde Loven Forresten ere de Modsigelser og Urimeligheder, som finde Sted ved Religionsvæsnet i Bokhara, saavel med Hensyn til Udøvelsen som til Theorien, mageløse. Man kan paa en Helligdag sælge Tobak med alt Tilbehør til at røge den; men røger En paa Gaden, saa straffes han haardt. Fanger Nogen om Fredagen en Due, som flyver omkring, saa bindes ham den døde Fugl om Nakken, og han bliver sat paa en Kameel, og saaledes ført omkring. Træffes Nogen paa Gaden paa den Tid der holdes Bøn, saa følge Pengestraffe og Arrest ovenpaa; men om Aftenen drive hele Flokke af de afskyeligste Mennesker omkring paa Gaderne med saadanne Forsætter, som stride ligesaa meget mod Koranen som mod Naturen (imidlertid blive vel ogsaa saadanne Laster straffede, naar de Skyldige kunne gribes i dem. Paa Slavetorvet stilles menneskelige Væsner og det ufornuftige Qvæg ved Siden af hinanden, hvilket ligesaa meget strider mod Menneskelighedens som det sikkert strider mod Mahomeds Love. (Destoværre have de Kristne, som saalænge have drevet Negerhandelen, heri ikke noget at lade Mahomedanerne høre.)De Hinduer, som boe i Bokhara, søgte vor Omgang, da de betragte Englænderne som deres Overherrer, saaledes besøgte de os i ethvert Land vi passerede igjennem; men vilde aldrig tale med os i noget andet end det hindustanske Sprog; hvilket de betragtede, som et naturligt Baand imellem os. De blive vel tolererede i Bokhara, men maae dog ikke bygge Templer, opstille deres Afgudsbilleder eller holde Processioner; de maae ikke ride inden for Stadens Mure, og de skulle betiene sig af en særskilt Dragt. De maae, som andre Jkke=Mahomedanere, betale en Kopskat, ikke udskielde eller forhaane nogen Mahomedaner, naar de møde Kongen i Staden, saa maae de stille sig op og tilraabe ham Sundhed og Lykke, og møde de ham udenfor Staden, saa maae de stige ned af Hesten. Forresten leve Hinduerne i Roe, blive ikke fornærmede, blive behandlede ved Processer med Retfærdighed og ikke tvungne til at forandre deres Religion; nogle Enkelte gaae dog frievillig over til den mahomedansk Lære. Der leve omtrent 300 Hinduer i Bokharade ere meget maadelige i deres Nydelser, ordentlige i deres Forhold og alvorlige i deres Væsen, og forstaae sig tillige meget godt paa at samle Penge Englænderne fandt iblandt dem en Deferteur fra den indiske Armee, en Seapoy, som havde besøgt alle hellige Templer og Gravminder i den indiske Verden, og nu vilde begive sig til Jldens Tilbederes Templer ved det kaspiske Havs Bredder. Det Huus, hvori vi boede, var lavt og omgivet af lutter høiere Huse; men som aabnede os en Leilighed til at see en indenlandsk Skiønhed, en smuk ung Dame, som spadserede ofte paa en Altan, og lod som hun ikke troede at vi kunde see hende. Damerne i Bokhara farve deres Tænder sorte, flette deres Haar og lader det hænge i Pidske ned over Skulderne. Deres Klædedragt er ikke meget forskiellig fra Mændenes, de bære ligesaadanne Pelisemed den Forskiel, at de lade Ærmerne hænge uden at trække dem paa, og som blive bag til sammenbundne. Selv hiemme i Huset bære de uhyre Støvler af Fløiel og prægtigt udpyntede, en underlig Klædedragt for Personer, som altid blive hiemme, eller dog Jngen faaer at see. Paa Hovedet bære de en stor hvid Turban; men Sløret bedækker Ansigtet, og mangen et yndigt Ansigt bliver her bragt til Verden for at rødme, uden at Nogen kan betragte det. En Ægtemand har Lov til at skyde sin Naboe naar han træffer denne paa sin Altan i en anden end den bestemte Time. Paa en Mistanke, følger let et Mord; Lovene i Koranen, angaaende Qvindekiønnet, blive paa det strengeste exeqverede.