Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1826-06-16
Græsketyrkiske Anliggender. Noto Botzaris er staaet op igien. J det mindste læses i et Pariser Blad en Beretning af ham og Kitzos Tavellas, begge Missolunghis Kommandanteret, hvori de underrette den græske Regjering om deres Ankomst til Salona med 1800 Md., som det lykkedes med Bajonetter, ne at bane sig Vei igjennem Fienden. Den største Deel Qvinder og Børn omkom derimod i det frygtelige Blodbad. Den ene Deel af Os - hedder det - er død som Helte, den anden aander endnu; men aander kuns Hævn. Missolunghi er Os stedse nær, Blodet i vore Aarer endnu det samme. Enhver Græker siges at have gjort sin Plig- og til Slutning opmuntres Regjeringen til ikke at forsage re. Det forsikres og, at disse 1800 Md. agte at gjøre et andet Missolunghi af Salona og forsvare det til sidste Blodsdraabe. Som Beviis paa græsk Standhaftighed, vil en engelsk Skibskapitain i Petala have truffet 20 Sulioter og 2 Koner, der vare undslupne fra Missolungh, hvoraf en af de sidste førte to Børn med sig, men havde qvalt det ene, for ikke at røbes ved dets Skrig. Oberst Fabrier skal ogsaa have bragt 800 Md. af sit Korps i Behold til Tino. Den største Deel af de tyrkiske Besætninger i Coron og Modon er opbrudt imod Korinth, medens Jbrahim med sine Egypter agter at hjemsøge Napoli di Romania Ved hans Hær befinder sig en østerrigsk Konsulat=Agent som nu bærer østerrigsk Generals-Uniform. Vicekongen af Egypten har svoret at ville opbyde Alt for Moreas Crobring. Efter Jagttageren er i Napoli oprettet en Militair=Regjering med Kolokotroni i Spidsen. Et nyt Dekret fastsætter Dødsstraf for enhver Græker, som vægrer sig ved at tage Krigstjeneste eller gaaer over til Fienden. Den græske Flaade siges at have taget flere egyptil ske Skibe, ladte med Munition for Jbrahim, under Eskorte af et fransk Krigskib. J Napoli forbander Folket nu Frankerne som dets dødeligste Fiender, og til skriver dem al den Grækenland overgaaede Ulykke. Præsidenterne ved Priseretten sammesteds have, efter en Skrivelse fra Smyrna, taget deres Afsked, da de saae, at Piraterne med Dolken i Haanden vilde aftvinge dem de uretfærdigste Priisdomme. Snart haaber Man sat Grændser for alle Plyndringer, naar General Paulucei, som den 27 f. M. heisede sit Flag paa Fregatten Bellona i Triest, ogsaa ankommer til Levanten, hvor han skal modtage Kommanden over den østerrigske Søemagt. Til Cochrane høres denne Gang intet, undtagen at et stort Krigs=Dampskib er seet ved de joniske Øer, som formodedes at være en Forløber af hans Expedition. Handelsjournalen giver ham derimod en langt anden Bestemmelse, til Amerikas ham saa bekjendte Kyster, hvor der gives mere at fiske, i hvilken Anledning Ministeriet i Rio Janeiro, og forleden skal have faaet Depescher fra Admiralen. Den russiske Generalkonsul og Charge d'Affaires i Konstantinopel have modtaget de ved Fredslutninger sædvanlige Ærespeltse. For reent at bryde Staven over Grækerne, slaaer den orientalske Tilskuer om sig med Argumenter som dette: selv i Lænker kan et Folk vel en Tidlang bevare Bevidstheden om sin Nationalhæder; men naar Man først er født og har levet ti Generationer i Slaveriet, da beholder sligt et Folk ikke meere tilbage af det frie Menneske, end den udvortes Skikkelse. – Saa veed Man da nu Maalet til at trælbinde Menneskeslægten, og ved ethvert andet Folk lod det sig vel og lettere udføre end ved Grækerne, som endnu ikke ere saa udartede, at de jo have Smag for Videnskaber, og hvis Daad endnu er værdig at besynges, lige saa meget som deres Ulykke fortjener en Medlidenheds Taare. Mere retfærdig skildrer derfor en nyere Reisebeskriver deres Tilstand saaledes: gen langvarig Sygdom, som Døden dog omsider gjør Ende paa, er ikke at ligne med Grækernes Liv. Fængslinger, Mishandling og de græsseligste Henrettelser faae ingen Ende. Naar en anklaget Græker møder for sin Bøddel, er han forud de afskyeligste Qvaler og Døden vis. J denne uophørlige Rædsel er Religionen hans eneste Støtte. Jdet den med Haabets Farver skildrer ham et bedre Liv, venter han med rolig Hengivenhed den sidste Time. Man høre altsaa i det mindste op med, hjerteløst at haane et mishandlet Folk, og at betragte dets Fornedrelse med grusom Spott!