JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1842-12-28
Naar nu Selveierbonden, under saa mange selvstændige Forhandlinger i hans uafhængige Stilling, ikke engang i Almindelighed (som sagt) tilbørlig læser, skriver, betænker og taler sine egne timelig vigtigste Anliggender, men overlader disse til en Fuldmægtig, med hvem han ellers havde saa godt som intet at skaffe, – hvad kunne vi da sige om Fæstebonden med sit Herskabs Godsforvalter, til hvem han desuden skal møde med Klarering af sine Skatter og med Landailde-Korn o. s. v., saa tidt der vinkes – Vi kunne sige: Trangen til den Oplysning, at kunne læse med egne Øine, skrive med egen Haand og Pen, og tale med egne Tanker og Ord, vil snart lære Fæsteren at føle sin Skyldighed dertil; og Skammen over, ikke allerede at have den Oplysning, vil snart lære Selveieren det samme; thi naar den Tid kommer, at Bønderne have læst, forstaaet, tænkt, skrevet og talt over deres Anliggender i Forveien, førend de i Blinde løbe ind i dem, da behøve de ikke bagefter først at sidde og lære Læsningen af det, som de sige var en gal Akkordt." Af dette Blad udgaaer et Nummer om Ugen, som betales med 24 sk. hvert Qvartal. Ligeledes udgaaer i Forbindelse hermed: "Kjøbenhavns Amts Landcommunal=Tidende", der leveres Amtets Landbeboere uden nogen forhøiet Betaling, hvorimod de af Bladets øvrige Abonnentere, som ogsaa ønske at erholde denne Tidende, betaler samme med 1 qvartaliter. Man tegner sig for Bladet, hos samtlige Boghandlere i Provindserne, og i Kjøbenhavn hos Redacteuren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal over Gaarden, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes.
Almuevennen, 1843-01-04
2den Aarg. Nr. 1. Almuevennen. Udgivet af N. Sørensen og J. A. Hausen. Onsdagen den 4 Januar 1843. Til "Almuevennens" Abonnenter.
Almuevennen, 1843-01-04
Dette Ugeblad begyndtes i den Forventning, at der nu i den danske Bondestand maatte findes saa mange alvorlige Læsere, der helst læste og tænkte over de vigtige Anliggender, der angaae hver enkelt Landets Borger, og især Bondens eget Vedkommende, og allerede maatte kunne skjelne imellem hvad der virkelig blev belyst og forklaret til deres eget sande Tarv og Bedste, og hvad der derimod blev fordunklet og forvansket eller beskrevet i aldeles modsat Retning, at et saadant Almue blad kunde finde saa mange Læsere, at det for en yderlig nedsat Priis kunde udkomme. Bladet er nu udkommet i et Aar, og Erfaring har viist, at Udgivernes Forventning endnu var for høi, idet nemlig Almuens Sands for dette Slags Læsning endnu ikke i den Grad er tilstæde, at Bladet, med dets nærværende Priis og Forsendelsesmaade kan vedblive at udgaae uden stort Tab for Udgiverne. Vi have imidlertid bragt i Erfaring, at det, paa de Steder hvor det holdes, læses med megen Jnteresse, ligesom der ogsaa flere Steder findes Mænd, der ligesaa ivrigen som vi ønske Bladets Vedligeholdelse, vi antage derfor, at vore nærværende Abonnentere ville finde sig i, fra dette Aars Begyndelse, at erlægge en lidet forhøiet Betaling for samme, nemlig 3 Mk. Qvartalet, for hvilken Pris de da Alle skulle erholde Følgebladet med. Naar Pastor Børresens "Bondeven" har Begunstigelse af Postvæsenet, til fri Forsendelse, Begunstigelse af Landhuusholdningsselskabet, Begunstigelse af Herremænd til Udbredelse blandt deres Bønder, saa forvente vi, at Bondestanden vil begunstige sig selv og os saaledes, at der kan udkomme et Blad af saadan Natur og saadant Jndhold, som alle de Bønder der have Forstand, paa hvad der tjener til deres Stand Oplysning og Bedste, selv siger er svarende til sin Hensigt. Og hermed tilønske vi vore Abonnenter et glædeligt Nytaar Stænder Forhandlinger. 9. Om almindelig Værnepligt.
Almuevennen, 1843-01-04
J en Række af Aar har den offentlige Mening udtalt sig for Jndførelsen af almindelig Værnepligt, og man ventede med temmelig Sikkerhed, at Regjeringen dog endelig skulde see sig istand til at forelægge Stænderne et Lovudkast om denne Sag, i indeværende Aar, men Commissarius's Aabningstale viste at denne Forventning var falsk. Den 11te Juli oplæste den Deputerede for Odense, Kmh. Abrahamson et Andragende om almindelig Værnepligt, og det var ved denne Leilighed Proprietair Hansen udtalte den Formening, som vi alt have havt Anledning til at omtale i Nr. 34 af dette Blad, at den Anskuelse meere og meere gjør sig gjeldende, at hvor Kongen søger at fremvirke gjennemgribende Foranstaltninger i en liberal eller fremadskridende Retning, der søge stedse de øverste Collegier, eller hans fornemste Raadgivere, som ere af anden Mening, at trænge saadanne Foranstaltninger tilbage; denne Yttring foranledigede Commissarius til at forklare, hvorfor Sagen ikke var saaledes blevet prøvet af Kongen, hans Collegier og Statsraad, at den kunde forelægges Stænderne iaar. Den Commissjon som i November f. A. blev anordnet til sammes Behandling, kom først sammen efter nogen Tids Forløb, da nogle af Medlemmerne havde hjemme i Provindserne: de Fleste havde mangfoldige andre Forretninger, saa det var vanskeligt at finde Dage paa hvilke de kunde samles; da Sagen var kommen godt igang blev et af Medlemmerne, ved et Fald med en Hest, sat ud af Stand til at tage Deel i Forhandlingerne, hvorfor der maatte udnævnes et andet Medlem, som da først maatte sætte sig ind i Sagen, og tillige var sysselsat med en Mængde andre Forretninger. Disse vare alle de Forhindringer Commissarius vidste at anføre. Kammerherrerne talte naturligviis imod en Comitee, da Regjeringen vilde forelægge et Lovudkast derom om to Aar, men anderledes var det med Folkets Deputerede; de fandt at det vist var det rette Øieblik at indgaae til Regjeringen med et Andragende om denne Gjenstand, forinden dens Beslutning endelig var tagen. Under disse Forhandlinger bemærkede Candidat Lehmann, at der til alle Tider og i alle Stater har været en indre Sammenhæng imellem Væbningsvæsenet og Folkefriheden, og for ikke at gaae dybere ind herpaa skulde han blot henpege til, at det var en Værnepligtslov der dannede Grundlaget for de med Rette saa meget roste Foranstaltninger, som imod Slutningen af forrige Aarhundrede atter grundede Bondefriheden her i Landet.
Almuevennen, 1843-01-04
J de jydske Stænders Møde den 25de Octbr., spurgte Justitsraad With Commissarius, om det kunde ventes at et kgl. Lovudkast om Jndførelsen af almindelig Værnepligt vil blive forelagt den næste Forsamling af Stænderne, og at tillige de militaire Love ville blive forandrede, thi i andet Fald var han rede til at bringe Sagen frem. Commissarius svarede at Udkastet til en saadan Forordning var tilstillet ham henimod Slutningen af den roeskildske Forsamling, men Kongen havde overladt til ham, om han vilde forelægge det eller holde det tilbage, og han havde anseet det for hensigtmæssigt at holde det tilbage. Nu kunde Udkastet med Motiver blive kundgjort inden Forsamlingerne næste Gang træde sammen, og de vilde da bedre være instruerede og istand til i kortere Tid og grundigere at behandle Sagen, end om den denne Gang skulde befatte sig dermed. Justitsraad With erklærede derpaa, at efter hvad Commissarius, havde anført, ansaae han det for overflødigt at fremkomme med et Andragende, som det omhandlede.
Almuevennen, 1843-01-04
De nye Sogneforstandere og Skolelærerne. Man skulde have troet, at der imellem dem maatte have reist sig en ret inderlig, kjærlig og nøie forbunden fælles Virksomhed til Skolevæsenets bedre Tarv og Folkeoplysningens Fremme, og det skal ikke heller forties, at dette Forhold ogsaa netop viser sig ikke faa Steder at være indtraadt, nemlig overalt der, hvor saavel de nye Sogneforstandere som Skolelærerne ere Mænd med fælles Lyst, Jndsigt og Jver for Skolevæsenets sande Bedste og Folkeoplysningens virkelige Fremme; men vi have seet saavel af dette Blad og dets Følgetidende, som af andre Tidender, og tillige hørt af endnu langt flere mundtlige Beretninger, at benævnte ønskelige og glædelige Forhold imellem de nye Sogneforstandere og Skolelærerne er saare langt fra at findes paa mange Steder, hvor tvertimod er opstaaet et, for det første høist ubehageligt og reent stridbart Forhold imellem dem. Det hedder sædvanlig paa slige Steder fra Skolelærernes Side omtrent saaledes: "Siden de nye Sogneforstandere kommed i Skolecommissionen, og de troe at have meere Myndighed end Skoleforstanderne for havde, vise de denne blot til at vælte alle de Byrder bort fra Skolens Vedligeholdelse, fra Materialiers Anskaffelse, fra Skolelærerens Lønning og fra det hele Skolens Vedkommende, som de paa nogen tænkelig Maade troe at kunne bortvælte derfra; og stod det alene til dem, undte de neppe Skolelæreren det tørre Brød, andet Hjertelav have de ikke for Skolen og Skolelæreren, som de betragte blot for en Sognebyrde, der ved deres Hjælp skal formindskes saavidt mueligt." Derimod hedder det paa slige Steder fra de nye Sogneforstanderes Side omtrent saaledes: "Det har hidtil her gaaet grumme uligelig til med vore Skolebyrder, som Aar for Aar ere blevne større og større, uagtet slet Jntet, uden hvad der ikke duer, er skeet her til Reparation og nye Jndretninger; de Vedkommende have tilforn handlet dermed, som de vilde, Præsten er en god Mand nok, men han duer ikke til saadan Noget, enhver har løbet med ham som de vilde, og den Mand, der for var Skoleforstander, lagde blot Ja til Alting, uden hvor han skulde sige Ja til Districtets Bedste, der sagde han Nei, fordi han ikke turde sige Ja."
Almuevennen, 1843-01-04
Kjøbenhavns Torvepriser. Løverdagen d. 31te December. Hvede, ..... pr. Td. 5 Rbd. 4 Mk. - s. a 6 Rbd. 5 Mk. 8 s.
Almuevennen, 1843-01-04
Rug, Byg, 2radet. . . . . 3 – – 12 - - 3 – 1 – 8 - bradet, . . . . 2 – 5 – 12 - - 3 – – 8 - Havre. . . . . . . 2 – 3 – – - 3 – – – – Ærter, gule 3 – 5 - 8 - - 4 – 2 – graae 4 – 2 – 4 – 4 – Kartofler, . . . . . . 1 – 3 – – – 2 – 2 – – - Smør, . . . . . Fdg. 12 - 3 – – 14 – – – -. . . . pr. A - - 1 – 6 - - - - 1 – 9 - Flesk, røget . . . pr. La 1 - 5 – - - 2 – grønsaltet. Æg pr. Snees – – 2 – 6 - - - - 2 - 8. Bøgebrænde, et Bondelæs 3 – 3 – – - 4 – 3 – - - Tørv . . . . dito Talg, . . . . . . pr. La 1 – 5 – . . 1 – 5 - 8 -De udkomne Nr. af Almuevennen i Aaret 1842 kunne erholdes fra Nr. 14 til Nr. 52, inclusive, hele Qvartaler 2 Mk., enkelte Nr. 4 s. De 18 Nr., som i samme Tidsrum ere udkomne af Communal-Tidenden, faaes for 3 Mk., enkelte Nr. 4 s. Ansvarhavende Redacteur. J. A. Hansen, forhen Borger i Fredericia. Af dette Blad udgaaer eet Nummer om Ugen, og som Følgeblad dertil udgaaer Kjøbenhavns Amts LandcommunalTidende", med omtrent 6 Nummere i Qvartalet. Prisen er 3 Mark hvert Qvartal. Man tegner sig for Bladet hos samtlige Boghandlere i Provindserne, og i Kjøbenhavn hos Redacteuren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal i Sidehuset, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes. Trykt i det Brünnichske Bogtrykkeri.
Almuevennen, 1843-01-11
2den Aarg. Nr. 2. Timevennen. Udgivet af N. Sørensen og J. A. Hansen.
Almuevennen, 1843-01-11
Onsdagen den 11. Januar 1843. Adresse til Stænderdeputeret Sognefoged Petersen i Carlslunde.
Almuevennen, 1843-01-11
(Nytaarsmorgen overbragte Sogneforstander Jacob Sørensen i Herfølge og Ole Andersen af Hastrup den ovennævnte Stænderdeputerede følgende Adresse, underskrevet af hans Valg districts Sogneforstandere).
Almuevennen, 1843-01-11
J Aaret 1831 gjorde en Forpagter Forespørgsel til Cancelliet, om hvorvidt Huustugt lovlig kunde anvendes mod Huusmænd, Cancelliet fandt overveiende Grunde for dens Lovlighed, men indhentede Rentekammerets Betænkning, og da nu Rentekammeret efterseer de Forhandlinger, der havde fundet Sted i Anledning af den i 1807 udgivne Forordning, oplyses det, at, da Landbocommissionen i sin Betænkning antog, at baade Jorddrotten og Huusmanden, paa Grund af de med den almindelige Rettergang forbundne Vidtløftigheder og Bekostninger, vilde være vel tjent med at faae Forsømmelse af Huusmandens contractmæssige Arbeidspligt behandlet og paakiendt efter de Regler som gjaldt for Forsømmelse, Nægtelse eller utilbørlig Besørgelse af Huusarbeide i Almindelighed; med andre Ord, at Jorddrotten strax kunde tildeele dem en vilkaarlig Revselse, og da Cancelliet deelte denne Commissionens Anskuelse, indgik Rentekammeret under 2den October 1806 med en Forestilling om, at Frong. 25de Marts 1791 ogsaa skulde gjelde for Huus mændenes Pligtarbeide, og da denne Forordnings § 13. giver Jorddrotten Nevselsesret over de Hoverigjørende, alene med Undtagelse af Gaardfæsterne selv og deres Hustruer, vare Huusmændene her blevne undergivet Huus tugten, dersom Jndstillingen var bleven billiget af daværende Kronprinds, siden Konge, Frederik den Sjette, men ogsaa ved denne Leilighed maa man sande, at Frederik var "Bondens Ven, thi fra sit Hovedqvarteer i Kiel tilskrev han Rentekammeret.
Almuevennen, 1843-01-11
Ved at tillægge Jorddrotterne Ret til at udøve Huusstraffen ikke alene i egen Person, men endog efter Forgodtbefindende ved en Jnspecteur, Forvalter, Ridefoged, Ladefoged, Skovrider eller Skytte imod Folk, som hverken ere Stavnsbundne, Tyende eller Hovtjenere i egentlig Forstand, men hvis Pligter og Rettigheder ere grundede paa gjensidige Contracter, kan jeg ikke indsee andet, end at Forholdet imellem de Contraherende i det Væsentlige forandres. "Saavidt muligt at bringe det derhen, at enhver Undersaat uden Undtagelse staaer under Lovens Beskyttelse som under dens Straf, og at bortfjerne al vilkaarlig Behandling af Enkelte, er det Maal jeg har havt og vil beholde for Øie. Selv ved Armeen vaager jeg over, at vilkaarlig Straf ei finder Sted; langt mindre kunde jeg tilstede at Huusmanden, som vender hjem fra Kongens Tjeneste, ved en ny Placat udtrykkeligen skulde underkastes Jorddrottens eller hans Ridefogeds Kjep eller Svøbe. Jeg kan der"for kun samtykke i Rentekammerets Forestilling paa "følgende Maade: at det ved en kongelig Placat fastsættes, at de Bestemmelser som indeholdes i de 12 første Paragrapher af Frong. af 25 Marts 1791 om Ordens Haandhævelse ved Hoveriet, ogsaa maa tages til Følge og anvendes i Henseende til Udførelsen af det Ugedagsarbeide og andet Pligtarbeide som Huusmænd eller Huusbeboere efter deres Fæste"breve eller Leiecontracter ere skyldige at forrette for"Jorddrotterne, forsaavidt Fæstebrevene eller Leiecontracterne ikke desangaaende maatte indeholde andre lovlige Betingelser, samt at alt Kæremaal og Søgsmaal i Anledning af fornævnte Ugedagsarbeide og "Pligtarbeide skal behandles og paadømmes som Politisag paa den Maade og efter den Orden, som er "foreskrevet ved Forordningen af samme Dato om adskilligt Politivæsenet paa Landet angaaende i den 20de og følgende Paragrapher."
Almuevennen, 1843-01-11
Ved at meddele Cancelliet disse Oplysninger i 1831, yttrede Rentekammeret i sin Skrivelse tillige Tilbøielighed til at udvirke en Lovbestemmelse, hvori det udtrykkelig tilkjendegaves, at Huustugt ei maatte anvendes paa Huusmænd under Pligtarbeide. Cancelliet erklærede imidlertid en saadan Lovbestemmelse for unødvendig, men det formeente, at enten kunde Forespørgeren meddeles Beskeed i Overeensstemmelse med det saaledes Oplyste, og Underretning herom meddeles i Collegialtidenden, eller ogsaa kunde Andragendet henlægges, da det ei var indkommet af den befalede Vei, gjennem Øvrigheden. Begge disse Veie fandt Rentekammeret mindre tilfredsstillende, fordi det frygtede for, at dersom Spørgsmaalet kom for Domstolene, disse da vilde, i Overeensstemmelse med hvad der hidtil havde været antaget, kjende Jorddrotterne berettigede til at anvende Huustugt paa Huusmændene, og det foreslog derfor Cancelliet, at der burde udvirkes en authentisk Fortolkning af Frong. af 1807, ifølge hvilken saadan Huustugt blev Jorddrotten, forbudt. Cancelliet svarede hertil, at det ansaae en Meddelelse af Factum i Collegialtidenden for meere ønskelig, end en authentisk Lovfortolkning, fordi hiin vilde forvolde mindre Opsigt, og saaledes mindre fremkalde befrygtede Følger, nemlig, paa den ene Side at Huusmændene vilde ansee sig mindre bundne til de Pligter, hvis Opfyldelse Jorddrotten nu ei længer kunde fremtvinge ved legemlig Nevselse, og denne paa den anden Side kunde beklage sig over, at han mistede en Myndighed, der hidtil havde været erkjendt i det daglige Liv, og maaskee derved kunde finde sig foranlediget til at foretrække Leie paa Huse for Fæste. – Hermed faldt Sagen hen, i det Jntet senere blev foretaget.
Almuevennen, 1843-01-11
Da Sagen om Huusmændenes Kaar kom for, nu i den sidste Roeskildske Forsamling, kom den kgl. Commissarius ogsaa til at give et Forsvar for Collegiernes Fremgangsmaade i denne Sag 1831, og han siger, at denne Fremgangsmaade var aldeles aaben og retlig og, at de Jnsinuationer som ved denne Leilighed ere fremførte imod Collegierne, ere ubeføiede. For at sætte vore Læsere istand til at bedømme Beføielsen af disse Jnsinuationer, skal vi her meddele dem: Efterat "Fædrelandet, Nr. 24 havde berettet de Omstændigheder som vi have fortalt i det Foregaaende, hedder det: "J Sandhed, et mærkeligt Actstykke i Collegiernes Historie, en mærkelig Henlæggelse af en Sag, hvori Landets tvende vigtigste Collegier ere enige om at Vedkommende er skeet, endnu skeer, og i Fremtiden vil skee daglig Uret, og det alene af en uafhjulpen Uvidenhed om hvad der er Ret. Men det skulde ikke engang blive herved. Sagen synes ei allene at være henlagt, men endog at være begraven.
Almuevennen, 1843-01-11
Da der nemlig fire Aar senere i den første Stænderforsamling for Østifterne af Sidenius fremsattes et Forslag om en Revision i Jagtlovgivningen, og Drewsen, stillede et Amendement om at Klapperne ei maatte skee Overlast af Hug eller Slag, hvilket af Forsamlingen blev bifaldet, blev Grændsen for saadan legemlig Revselse, der efter Forsamlingens Mening maatte bestemmes efter Hoverilovgivningen, ei omhandlet af den kongelige Commissarius, skjøndt denne dertil efter det ovenforklarede tidligere Passerede vel kunde have havt Anledning. Dog endnu mærkeligere er det. at Commissarius, da den samme Gjenstand atter blev bragt paa Bane i Østifternes anden Forsamling og Luders stillede det Amendement, at det ved Klapjagter skulde være forbudt at slaae Huusmænd, som ere eller have været gifte, ei heller nu, skjøndt Amendementet, dertil specielt opfordrede ham, gjorde Forsamlingen deelagtig i den Kundskab, han maatte være i Besiddelse af, og hvorefter det stillede Amendement, ville være aldeles overflødigt.
Almuevennen, 1843-01-11
Kjøbenhavns Torvepriser. Løverdagen d. 7de Januar. Hvede, ..... pr. Td. 5 Rbd. 3 Mk. 8 s. a 6 Rbd. 4 Mk. 8 s. Rug. . . . . . . . . 5 - 2 - 8 - - 5 - Byg, 2radet, . . . . 3 – – 12 - - 3 - Gradet, . . . . 2 – 5 – 12 - - 3 – 12 Havre. . . . . . . . 2 – 3 – 8 - 3 - Ærter, gule 3 – 5 – 8 – - 4 graae, 4 – 2 – – . Kartofler, . . . . . . Smør, . . . . . Fag. 12 – – – - - 13 –. . . . . pr. - - 1 – 5 – – - Flesk, røget, pr. La 1 – 5 – - - - 2 grønsaltet. Æg.... pr. Snees – – 2 - 8 - - - - 2 - 12 Bøgebrænde, et Bondelæs 3 – 3 – – - 4 Torv . . . . dito Talg. . . . . . . pr. L 1 – 5 – - . . 1 - 5 - 8 - Hermed et Følgeblad. Ansvarhavende Redacteur. J. A. Hansen, forhen Borger i Fredericia. Af dette Blad udgaaer eet Nummer om Ugen, og som Følgeblad dertil udgaaer Kjøbenhavns Amts LandcommunalTidende", med omtrent 6 Nummere i Qvartalet. Prisen er 3 Mark hvert Qvartal.
Almuevennen, 1843-01-11
Man tegner sig for Bladet hos samtlige Boghandlere i Provindserne, og i Kjøbenhavn hos Redacteuren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal i Sidehuset, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes. Trykt i det Brünnichske Bogtrykkeri.
Almuevennen, 1843-01-18
Nr. 5. 2den Aarg. Timedennen. Udgivet af R. Sørensen og J. A. Hansen.
Almuevennen, 1843-01-18
Onsdagen den 18 Januar 1843. Om Huustugtens Anvendelse paa Huusmandsklassen. (Sluttet.)
Almuevennen, 1843-01-18
Hvad bliver der saa af Stændercomteerne?
Almuevennen, 1843-01-18
Vi have i vort Nr. 40 for f. A. berettet, at Kongen ved sine tvende Commissarier har forelagt alle fire Forsamlinger et Forslag til at oprette stænderske Comiteer, hvis Medlemmer skulde udnævnes af Stænderforsamlingerne, med nærmere kongelig Approbation, og hvis Mening skulde indhentes i saadanne vigtige Sager, som Kongen fandt for godt at forelægge dem, og disse Comiteer skulde da træde i Stedet for Stændernes Forening, der eenstemmigen var forlangt af disse. Stænderne i Roeskilde svarede hertil, efterat have yttret sig om flere enkelte Punkter for disse Comiteers Sammensætning og Virksomhed, at de J taknemmelig Erkjendelse af Hans Majestæts landsfaderlige Øiemed med den paatænkte Jndretning af stænderske Comiteer, allerunderdanigst indstille de forestaaende Yttringer om disse Comiteers Virksomhed og Sammensættelse til at komme under allerhøieste Overveielse. ved Affattelsen af det Lovudkast som efter den kgl. allerhøieste Bekjendtgjørelse af 4de Juli d. A. bliver at udarbeide, og hvilket man allerunderdanigst beder forelagt i Forsamlingens næste Session. Dette Svar billigedes med 47 Stemmer imod 14, hvorimod en Minoritet af 27 vedkjendte sig den Overbeviisning, at Folkets Trang til en friere Udvikling af vore Samfundsforhold ikke kunne føle sig tilfredsstillet ved de foreslaaede Comiteer. Stænderne i Jtzehoe svarede, med 40 Stemmer mod 2
Almuevennen, 1843-01-18
at Forsamlingen efter det den hidtil Forelagte ikke saae sig istand til at betegne Jndførelsen af Stændercommiteer som anbefalelsesværdig"
Almuevennen, 1843-01-18
Stænderne i Viborg erklærede sig med 45. mod 5 Stemmer imod, at Stændercomiteerne behandle Sager som henhøre til Stændernes Virksomhed, og enten have været forelagte eller skulle forelægges disse Derimod tilraades Stændercomiteerne provisorisk (midlertidig) for at erholde Medvirkning ved Affattelsen, af det almindelige Statsbudget, samt ved overordentlige Foranstaltninger der angaae Livsporgsmaal for vore statsretlige Forhold, da Forsamlingen i disse Comiteer vil see det Mellemled angivet, hvorigjennem Udviklingen til en fri constitutionel Forfatning skal skee.
Almuevennen, 1843-01-18
Stænderne i Slesvig yttrede med 34 Stemmer imod 5, at Jndførelsen af Stændercomiteer allerunderdanigst og indstændigst fraraades. Spørges der nu, efter at have seet disse saa høist forskjellige Svar: "men hvad bliver der saa af Stændercomiteerne?" da kan der vistnok ikke derpaa gives noget aldeles bestemt Svar, Kongen har i denne som i enhver anden Sag Magt til at gjøre hvad han vil Jmidlertid har den Mand, der næst efter Kongen maa antages at vide bedst Beskeed herom, udførlig udtalt sig i saa Henseende, og dette er saa mærkeligt og glædeligt, at vi ikke kunne forholde vore Læsere det. Manden er den kgl. Commissarius, og hans hidhørende Ord i Viborg Stændersal ere disse. "Jeg finder det ikke usandsynligt, at Kongen, hvis der ikke her skulde vise sig Stemning for Sagen, vil stille samme i Bero, og jeg har herved ikke blot det Tilfælde for Øie, at man ganske maatte ville fraraade Jnstitutionen, men ogsaa det, at man maatte erklære sig for samme med en saadan Tvivl og Ængstelighed, saadanne Jndskrænkninger og Betingelser, at det deraf saaes, at man ikke havde Tillid til Jndretningen","Kongen maa naturligviis erkjende, at Jnstitutionens heldbringende Virksomhed maa være afhængig af den Tillid, hvormed den modtages". "Det kan allermindst ønskes, at Forsamlingen skulde tilraade de stænderske Comiteer uden at have nogen Tillid til samme, og at altsaa denne Jndretning, hvorved Kongen havde til Hensigt at befordre Landets Bedste, kom frem under saadanne Omstændigheder, at den ikke svarede til denne Hensigt. Blev det forkyndt som Hensigten med Indretningen, at skaffe Landet en friere Forfatning, troer han, "at Udtalelsen heraf vilde være en vigtig Grund for Kongen til, at holde den paatænkte Jndretning tilbage, vistnok ikke af nogen Harme, men fordi der, saafremt man i dette Øieblik, hvor der ingen grundet Anledning er for dem, der have overveiet Forholdene til at troe, at det vilde være muligt paa en tilfredsstillende Maade, at bringe en constitutionel Forfatning istand, vilde sætte dette Formaal i Spidsen, derved maatte vækkes Formodning om, at Stænderne, ved at vælge deres Deelegerede, meest vilde tage Hensyn til høiterklærede Ønsker om en saadan Forfatning, istedetfor til Overblik over Forholdene, Jndsigt og sand Charakteerfasthed.