Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-06-08
Fædrelandet. Offentlige Foranstaltninger. Den under 27 Mai igjennem Rentekammeret udkomne kgl. Forordning for Danmark, sigtende til Forbedring i Huusmænds og Jndersters Kaar, sluttet, see sidste Løverdagsavis, § 3. Det skal være Eiere af Huse paa Landet tilladt, naar de for Fremtiden bortfæste disse, at betinge sig Udpantningsret for den resterende Huusafgift, dog at denne Ret gjøres gjældende inden et Aar efter Afgiftens Forfaldstid. Forsaavidt den resterende Afgift bestaaer i Sæd eller andre Varer, bør samme, saafremt ei andre Bestemmelser haves i den oprettede Fæstekontrakt, hvilke da blive at følge, ved Benyttelsen af Udpantningsretten ansættes til Penge efter de i Plakaten af 31 October 1827 og Anordningen af 2 November 1836 § 3 givne Forskrifter. - § 4. Ved fremtidig Ud leien af Huse og Boliger paa Landet til Huusmænd og Jnderster bliver at iagttage, at Leiemaalet fra Udleie rens Side allene skal kunne opsiges med idetmindste et halvt Aars Varsel til hvert Aars 1 Mai. Og vil denne Bestemmelse ogsaa finde Anvendelse paa de allerede indgaaede Leiemaal. Dog skal berørte Forskrift, ei komme til Anvendelse med Hensyn til de Huusbeboere, som ere i Husets Eiers faste Tjeneste, og skulle disse, som Følge heraf, naar Tjenestetiden lovligen ophører, fraflytte den i Forbindelse med Tjenesten dem overdragne Bolig med Tilliggende. Er den Tjenende imidlertid kommen af sin Tjeneste i Utide, og dette ei er skeet paa Grund af Utroskab eller en af ham begaaet Forbrydelse, skal der tilstaaes ham 4 Ugers Frist til at ryddeliggjøre Huset og søge sig et andet Huusly. En lige Frist tilkommer, naar den Tjenende døer, hans efterladte Familie. - §. For Fremtiden skulle alle Fæste= eller Leie=Afgifter, som betinges for Brugen af Huse med eller uden Jord og af Jnderstestuer, bestemmes enten i Penge, eller Sæd, eller Varer, enten in natura eller efter Kapitelstaxten. Derimod skal nærværende Anordning ikke være til Hinder for, at Eieren med sine Huusmænd og Jnderster frit, som med en anden Arbeider, kan afslutte særegne Kontrakter, udenfor Kontrakten og Husets eller Boligens Overdragelse, om at de skulle udføre Arbeide mod Vederlag, dog kun for eet Aar ad Gangen. - § 6. Enhver Eier, der før denne Anordnings Emanation har betinget sig Dag arbeide af den, der, uden at være i hans faste Tjeneste, har fæstet eller leiet en ham tilhørende Bolig, eller hvo der fremtidigen, ifølge lovlig Overdragelse, træder i Eierens Sted, skal, forsaavidt der er betinget Ugedage, og fornøden Bestemmelse ei forud er tagen i selve Kontrakten, 14 Dage før hver 1 Mai og 1 November tilkjendegive Arbeideren, hvilken bestemt Dag i Ugen han fordrer Arbeidet udført i det næstkommende Halvaar og paa anden Dag skal det da ei kunne fordres. Naar dette iøvrigt eengang er skeet bliver en saadan Regel at ansee som gjældende saalænge Eieren ikke paa de nysnævnte Tider af Aaret underretter den Paagjældende om, at han forlanger Arbeidsdagen henlagt til en anden Dag i Ugen, end den hidtilværende. Forsaavidt der er betinget Extradage, skulle disse fordeles saaledes, at der ei fordres mere end 2 Extradage i een Uge, foruden Ugedagen, hvilke førstnævnte tvende Dage Eieren iøvrigt kan vælge, naar han vil, i Ugen, dog saaledes, at Huusmanden skal endeligen tilsiges Aftenen forud Hvor det i allerede oprettede Fæste- eller Leie=Kontrakter er bestemt, at Arbeideren, naar han er tilsagt at møde en Dag, skal være forpligtet til, dersom Veirliget eller andre Aarsager hindre det tilsagte Arbeide, at vende hjem og senere at gjøre en anden Dags Arbeide istedetfor den saaledes udfaldende Dag, sættes en saadan Bestemmelse herved ud af Kraft. Derimod staaer det til Eieren, paa slige Dage at anbringe Arbeideren. til andet passende Arbeide, som Veirliget tillader. - Naar Fæstere og Leiere af Huse eller Boliger ved Sygdom eller Andet, dem utilregneligt, lovligt Forfald, for hvilket et efter Omstændighederne rimeligt Beviis kan tilveiebringes, ere forhindrede fra at præstere de af dem overtagne Pligtarbeider, bør de, i Mangel af anden Overeenskomst, give en lempelig Godtgjørelse i Penge, der, naar Parterne ei kunne enes om sammes Størrelse, bliver at fastsætte af uvillige, af Retten dertil udmeldte, Mænd. Udebliver derimod en Arbeider af beviislig Modvillie, eller uden at kunne tilveiebringe noget rimeligt Beviis for det angivne Forfald, vil han, istedetfor at ansees efter Forordningen af 30 Januar 180758, have at erstatte Eieren den paagjældende Arbeidsdag i Hø= og Sæd=Høsttiden med 1 Rbd. og til Aarets øvrige Tider med 48 Rbs., hvorhos en Dom for slig Udeblivelse vil høre til dem, som, tredie Gang overgaaet en Fæster, berettige Eieren til, efter den foranstaaende §2, at opsige Fæstet. Med Hensyn til de Kollisioner, som kunne opstaae mellem Præstens Ret til at fordre en Høstdag og Huuseierens Ret til at fordre de kontraktmæssigen hjemlede Arbeidsdage, bliver det at iagttage, at Præsten herefter ei kan tilsige Huusbeboerne til at gjøre Høstdag for sig paa den bestemte Ugedag, paa hvilken en slig Beboer er forpligtet til Dagarbeide for Huuseieren. Derimod maa dennes Ret med Hensyn til de ham tilkommende Extra-Arbeidsdage af Huusbeboeren vige for Præstens Ret til den ham tilkommende Høstdag, og vil derfor Huusbeboeren, naar han bliver tilsagt af Præsten til at forrette Høstdagen for denne paa samme Dag, da han skulde have præsteret Extra-Arbeide for Huuseieren, have at yde den førstnævnte Arbeidsdag, hvorefter Eieren bliver berettiget til at tilsige ham til en anden Extradag. Ligeledes bliver Arbeide i offentlige eller kommunale Anliggender, som skal ydes paa en vis bestemt Dag, at udføre fremfor det kontraktmæssige Dagarbeide, hvorimod Huuseieren bør være berettiget til at fordre en anden Arbeidsdag istedetfor den, som saaledes udfalder, men offentligt eller kommunalt Arbeide, som ikke er bestemt til en vis Dag, kan ei berettige Huusbeboeren til at udeblive fra Arbeidsdagen. hos Eieren. - S. Ved alt Dagarbeide skal Arbeidstiden i intet Tilfælde kunne udstrækkes længere, end fra Solens Opgang til dens Nedgang, med den i Forordningen af 30 Januar 180785 bestemte Spise- og Hviletid. Derhos skal ingen Forøgelse af den i Forordningen fastsatte almindelige Arbeidstid af 10 Timer ansees gyldig, uden forsaavidt at Arbeidstiden paa de længere Dage skal kunne udstrækkes til den Tid, Eierens faste Tjenestefolk arbeide, dog i intet Tilfælde over 12 Arbeidstimer, og med Mellemkomst af den i Egnen brugelige Spise- og Hviletid. De Eiere, som fordre længere Arbeidstid af Brugere af deres Huse, end den her tilladte, blive at ansee med en Mulkt til Amtets Fattigkasse af 10 til 50 Rbd., og vil slig Overtrædelse er officio være at paatale af Øvrigheden. - §8. En Huusmand eller Jnderste skal i Almindelighed være berettiget til at sende en anden fuldkommen arbeidsdygtig og derhos uberygtet Person, for i hans Sted at forrette hans Dagarbeide. Finder imidlertid Eieren, at han ei kan være tjent med den Person, som saaledes sendes ham, skal han kunne tilkjendegive Fæsteren eller Leieren, at denne Person ikke oftere vil blive modtagen til Arbeidet, og Fæsteren eller Leieren bliver da at ansee som den, der er udebleven fra Arbeidet, naar han paany sender den samme Person istedetfor sig. Formener han, at Eieren uden Grund nægter at modtage den Person, han sender til Arbeidet i sit Sted, kan han fordre Spørgsmaalet afgjort ved Amtmandens Kiendelse. - § 9. Det skal ei være Eieren eller Huusbonden tilladt, under Udførelsen af det af hans Huus eller Bolig betingede Dagarbeide, at anvende Huustugt mod nogen Huusmand eller Jnderste, eller mod disses Hustruer, eller mod nogen anden Arbeider naar denne, hvis det er en Mandsperson, er over 20 Aar og, hvis det er en Qvindeperson, over 16 Aar. - § 10. Naar en Eier af en Gaard med tilliggende Huse ved en, for nærværende Anordnings Udgivelse endeligen afsluttet, Kontrakt om Gaardens Bortforpagtning, i Henhold til de ældre Fæste- og Leie=Kontrakter om fornævnte Huse, har tilsagt Forpagteren et vist Antal Arbeidsdage, og derved givet denne Ret til at fordre Arbeidet udført overeensstemmende med Kontrakterne og den hidtil gjældende Lovgivning, bliver Forpagteren, naar et saadant Huus eller en saadan Bolig, hvoraf Arbeide skulde præsteres, bliver ledig, undergiven Følgerne af nærværende Anordnings Forskrift og Dagarbeidets Afskaffelse, hvorimod Eieren bliver pligtig at give Forpagteren en saadan Erstatning for det Arbeide, han derved gaaer glip af, som svarer til, hvad Førstnævnte, ved den nye Fæste= eller Leie=Kontrakt om det paagjældende Huus, maa antages at erholde til Vederlag for bemeldte tidligere betingede, men nu afskaffede, Pligtarbeide af Huset eller Boligen. - § 11. Overdragelsen af Brugen af Huus eller Bolig til Huusmænd skal, hvad enten samme gaaer ud paa Fæste eller Leie, iværksættes ved en skriftlig Kontrakt, i hvilken Henseende det, hvad Fæstebreve angaaer, har sit Forblivende ved de hidtil gjældende Regler, hvorimod for Fremtiden en Leie=Kontrakt, naar den er afsluttet paa Opsigelse eller paa kortere Tid end 5 Aar, maa skrives paa stemplet Papir af 4de Klasse No. 3 til 20 Rigsbankskilling, uden Hensyn til Leieafgiftens Størrelse, men ellers paa stemplet Papir af 4de Klasse No. 4 til 42 Rigsbankskilling. Det er Eierens Pligt at sørge for den skriftlige Kontrakts Oprettelse, og forsømmer han dette, og den Jndflyttede derhos upaatalt har hensiddet i Huset i 6 Maaneder, antages han at have tilfæstet Brugeren Huset eller Boligen paa dennes og Enkes Livstid medmindre han kan tilveiebringe fuldt Beviis for, at samme kun af ham er udleiet paa visse Aar eller paa Opsigelse. Derhos skal Eieren i saa Fald ikke kunne fordre yderligere Præstationer af Brugeren, end denne indrømmer at have vedtaget, medmindre hiin kan tilveiebringe fuldt Beviis for, at Mere var ham lovet. Og vil Eieren, som følge heraf, i begge fornævnte Tilfælde ei kunne fordre en af ham for sin Paastands Rigtighed tilveiebragt Formodning suppleret ved Parts Eed. - Fremdeles bør de Eiere, som iøvrigt, efter Forordningen af 3 December 1828 §6 No. 4, ere forpligtede til at meddele Qvitteringsbøger og holde Kassebøger og Hovedbøger samt Fæsteprotokoller for deres Godsers Vedkommende, ogsaa meddele deres Leiehuusmænd Qvitteringsbøger for hvilke dog herved tilstaaes Fritagelse for Brug af stemplet Papir, ligesom de og bør optage deres Mellemværende med Leie huusmændene i deres Kasse= og Hovedbøger, samt Leiekontrakterne med disse i deres Fæsteprotokoller. Ved det befalede Eftersyn af bemeldte Regnskabsbøger og Protokoller bør iøvrigt Amtmanden udstrække samme ogsaa til det, som vedkommer Leiehuusmændene, og lade paatale de Forurettelser af disse, som ved Eftersynet muligen maatte opdages, forsaavidt slig Forurettelse egner sig til offentlig Paatale - § 12. Nærværende Anordning gjælder for alle Huse og Boliger paa Landet, hvis Brug overdrages til Huusmænd og Jnderster hvad enten samme ere opførte paa Bondejord eller paa Hovedgaardsmarker eller paa Præstegaards eller andre frie Jorder. - Det skal derhos staae til de vedkommende Parter, og navnligen Eieren, naar de ere uvisse, om Fæsteren eller Leieren maatte være at ansee som Huusmand eller Jnderste at forelægge Amtsraadet dette Spørgsmaal til endelig Afgjørelse, hvilken Afgjørelse da bliver Regel for dette specielle Tilfælde, ogsaa naar senere Retssag maatte opstaae i Anledning af det stiftede Kontraktsforhold. Men er en slig Afgjørelse ei forud bevirket, og Tvist opstaaer, om Forholdet hører ind under nærværende Anordning, hører denne Tviste Paakiendelse i det Hele under de almindelige Domstole De af Hans Majestæt Kongen udnævnte Medlemmer af den jydske Stænderforsamling ere følgende. Grundeiere: 1) Statsraad H. H. Holm til Dalsgaard, 2) Justitsraad, Toldkasserer i Aalborg, S. Thorbrøgger, 3) Kjøbmand C. W. Høier i Horsens; 4) Gaardmand Jens Christensen af Voldum. Geistlige: 1) Biskop Tage Müller; 2) Licent theol. J. Nielsen, Sognepræst til Lyngby og Albøge. Af Universitetet; Prof. jur. J. E. Larsen.