JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-23
J eget Huus, i færdig Stand, Du lærer den at tale Paa Modersmaal til Menigmand Jflere Norges Dale; J Vintre syv saa talte den Alt hvad den kunde samle: Og lærerig gik Aftenen For Unge og for Gamle. Og, som Du grant den Konst forstod, At gavne og fornøie, Saa intet Rart Du efterlod For videlystne Øie; Thi var det, at Du Stikken tog, I Haanden Form at grave, Og snart da stod i liden BogEn aabnet Dyrehave, (e) Fremtreen den Dyrenes Monarch, Og rysted Lokker gule: (b) Han anlægger i Aaret 1809 et Bogtrykkerie paa sin Gaard Egsæt, og udgiver Landbobladet. e) Han udgiver i Aaret 1815 Pattedyrenes Naturhistorie med Figurer i Træsnit. End maatte frem paa aaben Mark Bruunlabben af sin Hule J haarden Form paany Du skær, Og see en Flok af Fugle (d) Guldøiet Slæb Paahønen bær, Styg sidder hornet Ugle. Høibenet Struds i varme Sand Møisommelig han vader, Krumhalset Moder Pelican De spæde Smaae hun mader. Men var det kun med Bog og Pen Du merede og gavned Men Skoven, Engen, Ageren Dig da desmere savned? Som Barn indviet blot til dem, Just her som Lys Du lyste; Hvad Fliden her kan bringe frem, Med egen Haand Du viste. Hvor Moser laae i kolde Seng Som døde og fortabte, Den høie Ager, gyldne Eng Med egen Haand Du skabte. Foruden Garn i komme Baad Sad Fiskeren mismodig; At plante selv, da gav Du Raad, Og Hampen voxte frodig. J Haanden med sit frosne Neg Steg Dødens halve Broder Paa lange Vinger kold og bleg, Ned til vor gamle Moder; Afmægtig, sukkende hun laae - Det Syn vor Uven lysted, – Vort Broderland vel ynksomt saae, Men kun saa lidet trøsted; Da steg Du tidt med tunge Fjed Paa Mørelandets Tinde, Og viste dem, for Brødet græd, Hvor Livet var at finde. (e) (d) Ligeledes Fuglenes. (e) Han gjorde sig meget fortjent ved i Hungers tiden at give Anviisning til at samle Fjeld mosen og ved at lære dens Tillavning. Dog, hvo kan tælle hver Din Daad Til Almeenvel at fremme, Og hvert Dit kloge Varselsraad Til Skadeskik at hemme? Hvad Under da, med Kongehuld Du saae Dit Værd paaskjønnet, Hvad Under, at med præget Guld (5) Du saae Din Flid belønnet? J Nidinger, som kun forstaae Vort Land og Stat at snyde, Mod denne Mand hvor er J smaae, Hvormeget end J skryde. Til Kagen med Dit Adelsnavn, Du sorte Landsforræder, Mens gamle Aarflots simple Navn Skal kronet gaae med Hæder. Gak, raske Søn, i Faders Spor, Med Faders Aand fortrolig, Og elsket bliv af Egnen, hvor Du fæstet har Din Bolig! Han faldt – her hviler det, hans Støv Kom gjæve Møreqvinder!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-23
Af Egsæts mørke Egeløv En værdig Krands ham binder! Og, Voldens Mænd, – med Bautastee Hvi tøve J nu længer, Paa Mandens Grav, – kom - reiser een Og derpaa Krandsen hænger! (1) J Aaret 1803 fik han Guld-Medaillen: For ædel Daad. J Aaret 1800 fik han fra Landhuusholdningsselskabet Guldmedaillen Den Fortjente til Ære.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-23
Kjøbenhavns Børs d. 23 Marti. Cours. Hamb. 2 M. 208, a vista 211. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. 8 Rbd. 72 s. Spec. 215. - Specier solgtes til 12 Rbmk. 15 s.a 13 Rbmk. Oblig. 72 a 73. Commitees. 96. Norske Rgsbks. 16 Rbd. Dansk for 100 Rbd. Norsk. Svenske Sedler 62 a 53 s. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-23
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. advochostoSextende Aargang. No. 25. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 27 Marti 1819. Skrivelse til en Ven paa Landet. Vi have nu endeligen opnaaet det, vi saalænge og inderligen have ønsket, en Pari Cours.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Af Skilderiets næstforrige Numer har De seet, at i Overeenstemmelse med det Kongel. aabne Brev af 6 April f. A. er den Cours, hvorefter Rigsbanksedlerne i April, Maji og Juni Maane der d. A. i alle Sølvbetalinger, der efter høist bemeldte aabne Brev kunne afgjøres med Rigsbanksedler, skulle modtages, bleven bestemt til 200. Heraf følger, at en Rigsbankseddel i saadanne Betalinger nu er lige med en Rigsbankdaler Sølv. - Neppe havde Nogen i Aaret 1817, da vor Cours stod imellem 500 og 450, formodet en saadan Forandring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Følgerne af en saa betydelig Coursforbedring i en Tid af et Aar maatte naturligviis være vig tige og indgribende. Kun den, der har ladet sine Sedler ligge, eller disconteret dermed, eller havt dem i realisable Navneværdiefordringer, kan siges at have undgaaet Virkningerne af hiin Forbedring, men enhver, som ellers har havt noget liggende af hvad Navn nævnes kan, maatte tabe af sit Navneværdie i samme Forhold, som Coursen forbedrede sig. Handelstanden har især tabt. Veer det saa, at enhver Gjenstands sande Værdie i Sølv bliver almindeligen den samme under enhver Forandring af Nominellet. Den, som f.Ex. har havt 10,000 Pd. Caffe liggende fra en Cours af 400, har endnu det samme Qvantum, altsaa samme Sølvbeløb nu, da den er 211, og for den, som fra Krigens Begyndelse har beregnet sin Formue i Sølv, og kjøbt og solgt i samme Metal, kan det ogsaa være ligegyldigt, om Sølvets Cours mod Sedler staaer høit eller lavt. Men kun faa have handlet saaledes. De fleste maatte gjøre Omsætninger i Sedler. Naar en Kjøbmand f. Ex. forskrev sig for 10,000 Mk. H. B. Varer, saa maatte han kjøbe denne Banco paa Børsen, og betale den med Sedler. Naar han fik Varerne hertil, saa solgte han dem i Sedler. Naar han anvendte det han vandt derpaa, saa beregnede han Fordelen i Sedlerne. En Mand, der eiede 50,000 Spec. da Coursen var 5000, levede ikke, som den, der i Fredstider eiede en lige Sum i Sølv, men, som den, der eiede 250,000 Rbdlr. Denne indbildte Rigdom var det, der stiftede meget Ondt. Den var en Dæmon, der ideligen fristede saa mange til alt for meget at leve over deres Stand og Ævne, og at bortødsle deres Rigsbanksedler til ufornødne og upassende Luxussager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Nu ere Sedlerne for mange Mennesker forvandlede til værdløs Fjas, der hidtil kun tjente dem til at prunke og prale med. Men have end alle disse Mennesker liidt ved Pengenes Forbedring, saa var Virkningen deraf dog ikke ufordeelagtig for det Almindelige; thi Pengene kom derved i Omløb, og Mangfoldige fandt derved deres Udkomme. Nu ere Rigsbank sedlerne for en stor Deel i Hænder, som holde alt for meget derpaa; dette standser Pengeomløbet, og foraarsager Trang og Næringsløshed. Man maa beklage, at de drivtigste og virksomste Stænder have liidt saa meget ved Penge forbedringen, og at de uvirksomste have vundet derved. Naar man undtager enkelte Speculanter, der have solgt Banco og Obligationer paa Tid, saa har ikke den klogeste Kjøbmand i de sidste to Aar kunne vinde saa meget som den, der gjemte paa sine Rigsbanksedler. Paa hvilken Artikel kunde der vel vindes 2 til 300 PC., Mange paastaae, at der for nogle Aar siden har været bedre Tider end nu, da Pengene ere gode, og grunde deres Paastand paa et rigtigere Forhold i alle Jndtægter og Udgivter, som da fandt Sted. Fra en vis Side betragtet er Paastanden maaskee ikke saa ganske urigtig. "Dyr heden i Penge er noget ganske relativt, hedder det i Eunomia (T. I. S. 512). "At alle Priser udtrykkes ved et forhøiet Tal, er ligegyldigt, naar kun "Forholdet bliver det samme mellem de forskjellige Artikler. Misforholdet allene er en Ulykke, og virker en sand Dyrhed for dem, der for det samme Arbeide som forhen, kun have en liden Deel af de Fornødenheder eller Nydelser, som de tilforn derfor kunde forskaffe dem." – Et saadant Misforhold finder Sted nu. Hvad nytter det mig, at jeg kan kjøbe en Sølvspecie for 13 Mk., naar jeg maa betale ligesaa mange Specier som før Krigen Rigsdalere i Leie af mine Værelser, naar de fleste Fornødenheder staae 25 til 50 PC. over deres oprindelige Værdie i gamle Penge? Dette Misforhold er, saa længe det finder Sted, et Onde, og vil neppe saa let kunne hæves.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Mange klage over vor Tidsalders Letsindighed og Overdaadighed; men af to Yderligheder vilde Paaholdenhed i dette Øieblik foraarsage endnu større Ulempe end hine. Langt være det fra mig at være Overdaads Talsmand, men vist er det, at under de Omstændigheder, vi nu leve, er Paaholdenhed een af de største Almeenulykker. Formuen er for ringe til, at den kan taale at henligge paa enkelte Steder, naar en Kjøbmands Capital er bleven forringet fra 100,000 til 10,000 Rbdlr., saa maa han, for at kunne leve halv saa godt som forhen, omsætte sine Penge 5 Gange saa ofte som forhen. Det samme er Tilfældet med Almeenformuen Jo mere den er formindsket, desto nødvendigere er et hurtigere Pengeomløb, Kun derved kommer den Daler, som ellers bliver liggende hos En, til at gavne Ti. Vi have nu, som en Ven nyligen sagde til mig, faaet Orden i Pengevæsenet, nu staaer tilbage at faae Fasthed. Denne vil komme jo mere Nationalbanken nærmer sig sit sande Maal. til enhver Tid at kunne ombytte sine Sedler med Sølv. - Dog er Fasthed allene ikke nok, ogsaa Misforholdet af alt det, som Pengene forestille, bør, som anført, efterhaanden forsvinde, naar Orden og Fasthed skulle kunne opfylde deres velgjørende Bestemmelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Standsningen i Handel og Vandel vedbliver endnu bestandigen. De fleste Børsforhandlinger i de sidste to Maaneder bestode i Salg af Banco og Statspapir paa Tid. Salget af den første er nu ophørt, da Coursen er kommen saa nær Pari, og Speculanter ikke speculere paa nogle Points ligesaa have Statspapirer, som det synes, naaet deres laveste Standpunct, og ville nu snarere hæve sig end dale mere. De vare aldrig faldne saa dybt, dersom Speculationen ikke havde kastet sig paa dem, og deels, som man paastaaer, mange under den nuværende gunstige Cours ere blevne indsendte fra Udlandet, deels solgte af Folk i Landet, der agte at tage Obligationer i det nye Laan, Meningerne om vor Cours ere, som De let kan forestille Dem, meget forskjellige. Patrioten ønsker, at den maatte beholde Fasthed. Mange troe imidlertid, at det havde været godt, om den ikke var gaaet saa hurtigen ned; thi, sige de, saalænge en Banke ikke seer sig istand til at realisere sine Sedler med Sølv, er det velbehageligt at see Coursen nærme sig Pari, men ikke altid ønskeligt Banco er en Vare; jo lavere en Vare staaer, desflere Kjøbere, forudsat at det er en Artikel, som alle kunne bruge. For at kunne levere Banco til en stedse lav Priis maader nødvendigen ogsaa altid haves et stort Forraad. At her for Øjeblikket er Forraad nok, derom tvivles ikke, og at den store Stilhed i Handel i høi Grad forringer Trangen dertil, er vist men noget Liv i Handel, som ved en noget stadig Paricours i det mindste er tænkelig, kunde letteligen tilveiebringe en forøget Søgning efter Banco. Jngen Artikel er falden mere i Prisen end Skibe. Et Skib, som for nogle Aar siden kostede sin Eier 70,000 Rbd., blev nyligen solgt for 4000, og dog forsikkrer man, at vore Skibe nu atter meget søges i Middelhavet. Men Modet paa de fleste Skibsredere er knækket, og ved Expeditioner paa Ostindien er der tabt for meget, til at Nogen giver indladt sig i nye. Varene opdynges her, og ingen Commissioner fra Udlandet indløbe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Paa vore vestindiske Besiddelser lover man sig en velsignet Høst, og Handelen paa disse Colonier er endnu altid fordeelagtig for Moderlandet; men 50 til 60 Ladninger, som før Krigen, kunne vi neppe vente os derfra. Saavidt vides, har Middeltallet i de sidste Aar været 30.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Det asiatiske Compagnie har, som De veed, afsendt en Expedition til Ostindien, og er i Færd med at afsende en ny. Mange Folk har det derved i denne, især for Søfarende, trange Tid, sat i Virksomhed, og derfor fortjener det Fædrenelandsvennens varmeste Tak. Enhver af os har Grund til at ønske Compagniet Held til sit Foretagende. Det har været lykkelig nok at realisere 800,000 Rbd. af sine Obligationer til en Priis af 90 til 92 Rbd. for hvert 100, men uden Tvivl ere de derfor indkomne Rigsbanksedler strax blevne forvandlede til Banco, og da denne stod den Gang over 250, saa er Fordelen ved Salget ikke saa stor som den ved første Øiekast synes Under nærværende Handelsconjuncturer lader der sig iøvrigt heller ikke formode stor Fordeel af Expeditionerne, med mindre at Tiderne ved Skibenes Hjemkomst skulde have forandret sig. Men det synes som Forraadet af alskøns Varer er for stort i dette Øjeblik, saavel her i Kjøbenhavn, som i de fleste andre europæiske Handelstæder, til at nye Ladninger ville kunne finde synderlig Afsætning. Tyves Gavnlighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
(Efter Meddelelse.) Ofte ansee vi svage Mennesker det for et Onde, som i sig selv er et virkeligt Gode, og beklage os saaledes af Uvidenhed over vor sande Lykke. Saaledes tro vi i dette Øieblik, at de overhaandtagende Tyverier ere skadelige; men jeg skal bevise at Tyverie er den nyttigste Jndustrie for Landet, og at enhver retskaffen Patriot bør understøtte og opmuntre det, ikke blot for sin egen, men for hele Landets Skyld. Det er overalt antaget som en Hovedregel i Statsoeconomien, at et Land især bør forarbeide fine egne raae Materialier, men hvo forarbeider meer sit eget Material end Tyvene, Af egne Hjerner udspinde de de fine Planer, som de igjen forarbeide med egne Hænder. De have ei engang den Tilflugt, som Bogskrivere, at kunde skjæle af Andres Værker eller lade gjennemsee af Konstdommere. Til Jndustriens Fremme er Drivtighed en Hovedsag. Men hvo viser denne i større Grad end Tyvene, Ei engang om Natten sove de. End ikke den Jndvending, som man i vore nordlige Lande gjør mod andre Manufacturer: at de fordre Lys og Brændsel, kan man gjøre mod Tyvenes. De arbeide uden Lys og Varme med meget Held. Jntet er skadeligere for et Land, end at Capitaler henligge ubrugte. Tyvene forebygge dette, ved at bringe det gjemte Mammon ud af deres Værge, som ei forstaae at bruge det. Derimod er igjen Pengenes Circulation i Handel og Vandel det sandeste Middel til at befordre Velstand. Man har faa Exempler paa, at Tyve gjemme længe paa deres Erhverv, og Frygt for at berøves af Tyvehaand bringer vist mange til at bruge de Penge, som ellers henlaae unyttede. Embedsmænd have i de senere Tider ført billig Klage over Sportlers Aftagelse. Det er at formode, at Tyve, som erhverve let, ikke ere paaholdende i denne Henseende, og saaledes erstatte, hvad knappe Tider afskjærer. Brændeviin er Dannemarks vigtigste Fabricat; thi det fremvirkes af Landets Hovedproduct. Tyve ere oftest gode Drikkere, de behøve baade Styrkning og Opmuntring til Udøvelsen af deres møisommelige Konst. Dannede Fruentimmer ere en Prydelse for et Land, men Dannelse kan ei godt forenes med stærkt Arbeide. Man har Exempler, at Tyve raade Bod derpaa ved Foræringer. Den ene Høflighed er den anden værd, saaledes kunne Tyve og fortrinligen bidrage til Folkeformerelsen. Undertiden bestieler vel Tyven en og anden saa stærkt, at han døer; men man finder ogsaa ofte, at denne ei fortjente at leve. Endog naar Tyvene gribes ved Uforsigtighed og overbevises af Mangel paa Suffisance, gjøre de endnu Staten megen Nytte: 1) medicinske ved det practiske Beviis, at Vand og Brød ei allene forbedre en bedærvet Mave, men endog ere ypperlige Fødemidler; 2) moralsk, ved at godtgjøre Nytten af Forbedringshuse til at omdanne skadelige Samfundslemmer til nyttige Borgere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Jndenlandske Efterretninger. Efter Breve af 1ste Febr. d. A. fra Øefjord, paa Nordkysten af Jsland, havde Vinteren den Gang endnu ikke indfundet sig der. Lignende Beretninger har man fra Reikevig (paa Sønderlandet) som gaae til den 9de i denne Maaned. Dog have de nordlige Vinde hersket saaledes i hine og vore Farvande, at det islandske Postskib ankom hertil, kun efter 12 Dages Reise, den 22de dennes. Under Titel: Vor Frue Kirke i Kjøbenhavn før og efter Branden i 1807, har Commissionen for Kirkens Gjenopbygning udgivet en kort Beskrivelse over Kirkens Skjebne fra ældre Tider indtil nu, hvad den nemlig har været førend 1807, og hvorledes den blev det; hvorledes den sidst blev ødelagt, hvad derefter er foranstaltet for at see den igjen opført, hvorvidt med Arbeidet til dette Øiemed er kommet, hvad dette hidtil har kostet, fra hvilke Kilder Midlerne dertil ere fremkomne, hvad endnu staaer tilbage; Høitidelighederne, da Hs. Majestæt Kongen paa sidste Reformationsfestes 2den Dag lagde Grundstenen til Alteret m.v.; hvortil endnu er føjet 3de Kobbere, nemlig: Grundtegning, og Prospect tegninger, den ene af Kirkens ydre, den anden af dens indre Udseende, saadanne som disse ere eller skulle blive. Denne Beskrivelse faaes hos Kirkens Værge, Capitain Friborg, boende paa Hjørnet af Kristalgaden og Fiolstrædet. Prisen er 2 Rbd. i Sedler eller Tegn. Det som indkommer ved den saaledes bestemte Priis eller hvad enhver ellers goddædigen vil give, er bestemt til at anvendes til Hielp til en eller anden af Kirkens indvortes Prydelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
J Anledning af det i Skilderiets No. 22. d. A. indførte, om den Lancasterske Undervisningsmaade, læses i Slagelse Avis af 23 d. M. følgende: "At der nu gjøres Forsøg med en saa meget omtalt Methode, kan ikke andet end være ønskeligt; thi enhver Ting bør jo nøie prøves og kjendes, og i hvor meget denne nye Læremethode synes at have imod sig ved første Øiekast, saa er det dog altid mueligt, at der kan udledes deraf en Vinding til Skolevæsnets Bedste, naar den nye Methode paa en hensigtsmæssig Maade blev bragt i Forbindelse med den øvrige Skole-Undervisning. - Saa priisværdigt og glædeligt, som dette Forsøg derfor er, saa meget maae derimod enhver Menneskeven i Almindelighed, enhver Mand, som bærer Agtelse for den menneskelige Natur, og enhver Ven af sit Fødeland, og sit Folk, opløfte sin Stemme imod de Betragtninger, som læses i det anførte Nummer af Skilderiet, som en Jndledning til denne Jndberetning, og som have til Formaal, at vise, at den Lancasterske Underviisnings Methode kunde træde aldeles istedet for den nu brugelige Almue Underviisning. Forfatteren af dette Stykke tilstaaer, at denne Underviisningsmaade kun kan bruges ved at lære Børn at skrive, at læse med Færdighed i enhver Bog, og at regne indtil Regula de tri, men han tilføier, at disse tre Ting bør ansees som Maalet for Almuens Underviisning, hvilket de Franske Lærde og Statsmænd, erkjende, da man allerede længe i Frankrige har indseet den Sandhed, at man ikke bør gjøre Lærde af den egentlige Almueklasse. - Hvorledes man nu tænker i Frankerige, kommer ikke os ved, og de, som styre Staten i hiint Land, maa have det paa deres Samvittighed, hvorledes de handle imod deres Medmennesker. - At gjøre AlmuesFolk til Lærde, f. Ex. ved at lære dem fremmede Sprog; en høitravende Philosophie, Skjønganderie, og at bibringe dem mange historiske Kundskaber, er vist nok en Daarlighed, men at gjøre dem til oplyste Mennesker, at øve dem i at bruge deres Fornuft, at lære dem Skaberen, hans Gjerninger, hans Ord, Dydens Forskrifter, den dem omgivende Natur, og det Land de leve i at kjende, er en Pligt man skylder dem, som fornuftige Skabninger og vore Medmennesker, som have samme Ret til at erholde en oplyst Forstand, som vi. Det er derfore skrækkeligt at høre offentlig den Paastand debitere, at det er Maalet for Almuens Underviisning at lære dem at skrive, læse og regne, som just er det ubetydeligste af alt. Det Mekaniske er altid det mindste, det Aandelige er Hovedsagen. Enhver mekanisk Methode, har i sin egen Natur meget imod sig, og kan ikke vel forenes med Menneskets frie og aandelige Udvikling. Men kunde den ogsaa indføres i Danmark, saa maatte dog hver Menneskeven sætte sig ned og græde den Dag, naar denne mekaniske Methode skulde blive istand til at fortrænge den frie aandelige Underviisning, eller blot fratage Almuen en eeneste Lærer, som kunde danne Ungdommens Forstand og Hjerte, eller lægge den nu anordnede Skolegang den ringeste Hindring i Veien. - Bastholm.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Den i det dramatiske Selskab i Odense den 18de givne Benefice for trængende Huusarme indbragte ialt (uagtet Prisen paa Billetterne kun var ansat til 3 Mk.) efter Omkostningernes Fradrag, 376 Rbd. 5 Mk. Sedler og Tegn, som er tilsendt Commissionen for Fattigvæsenet med Anmodning at lade samme uddeele til værdige Huusarme. J anførte Beløb var indkommen, over den bestemte Priis for Billetterne: 63 Sølv Rbd. der forvexledes a 13 Mk. Specien, og i Sedler vare for nogle Billetter givne 4, 5, 8 til 10 Rbd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Odense, d. 23 Marts. J Stormbygerne afvigte Onsdag den 17 dennes bemærkedes afvexlende Tordenskrald, hvilket efter de ældre Kystbeboeres Mening bebuder et mildt Foraar og frugtbar Sommer. - J Fredags d. 19 Marts bleve her i St. Knuds Kirke af H. H. Hr. Biskop Dr. Plum, Ridder af Dannebrog, til Præsteembedet indviede: Hr. Otto Diderik Lütken, Kapellan hos Amtsprovsten over Odense Amts Østre Amtsprovstie. Hr. Johan Joachim Rantzau, Personel-Kapellan for Dalum og Sanderum Menigheder. H. H. Hr. Biskoppens Text til Ordinationstalen var 2 Kor. 4, 8, og Hr. Lütken prædikede over et Stykke af Christi Lidelses=Historie. Til Dagens Forhandlinger intimerede Pastor Wiberg over Kollos. 3, 16, 17.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Den gode Hr. Ægidius, som i Skilderiet No. 23 synes lidt stødt over at Udgiveren ikke har den Ære at kjende ham uden af Navn, vilde af Hs. H. Hr. Amtsprovst Lütkens Replik i disse Aviser No. 28 behage at see, til hvem han har at holde sig med sine smukke Vild mands-Jdeer, sure Jorders Aareladen, ureent Blods Afledning, Bylders Rensning m.v., der Alt er Operationer, hvori jeg vist ikke skal forstyrre den gode Hr. Ægidius. S. H. (Hempels Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
J den Hempelske Avis læses følgende: Til Publikum. For at gjendrive de mange falske Rygter, der, opfangede i Kroehuse, paa Gader, og Stræder erfares paa Æthers Vinger, at være førte Landet igjennem til Provindsens fjærneste Egne, ligesom og for at udløse Venner og Medborgere af den utidige Ængstelighed, hvori disse falske Blæst-Rygter have sat dem, i Henseende til den, sig her i Sognet yttrede Sygdom, i Slutningen af f. A. og Begyndelsen af d. A., finder Undertegnede det ikke upassende offentlig at bekjendtgjøre: at denne Sygdom, som af de vedkommende Herrer Læger blev befundet at være - som af mig opgivet – en godartet Charlagens Feber, der heller ikke, uden andet tilstødende Cassuelt, var frugtbar paa Mortalitet, nu for længst siden fuldkommen er ophørt. Min egen Bevisthed, ligesaafuldt denne Gang som ved forrige langt farligere Sygdoms-Tilfælde her i Sognet, at have opfyldt hvad min Stilling og det Offentliges Vel har krævet som Pligt, byder, at jeg rolig hæver mig over alt Niddingsværk i denne Anledning for Uvedkommende, trøstig i den Tanke, at det af hver Veltænkende vil erkiendes rigtigst og meest hæderbringende, at Enhver feier for sin egen Dør. - Nys linge Præstegaard den 20 Marts 1819. - Sevel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-27
Aarhuus, d. 23 Marts. At Hr. Roeppke er en udmærket Konstner som Komiker og Sanger, derom overbevistes vi tilfulde i Gaaraftes ved hans første Forestilling. Almindeligt var ogsaa det Bifald, som ydedes ham. Endnu een Forestilling kunne vi vente af ham, nemlig: Kapelmesteren fra Venedig, et almindeligt yndet Qvodlibet, hvori han paa Kjøbenhavns og flere store Theatre har høstet det meest udmærkede Bifald. - Det stærke Stormveir, som rasede i forrige Uge, giver kuns sørgelige Efterretninger fra den Nordlige Deel af Store Belt. Paa det vanskelige Skagens Rif som og paa de farlige Læssøes Grunde skulle flere større og mindre Skibe være forulykkede. (Aarhuus Av.)