Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-02-03
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. (De to manglende udenlandske Poster ere ankomne; men en tredie som skulde ankomme i Søndags er udebleven.)Man har vel ikke nogentid læst i de udenlandske Blade noget mere besynderligt end Efterretningerne og Jnfanten Don Miguels nærværende Tilstand; thi i hvor mange Poster der end ankomme den ene ovenpaa den anden, og i hvor mange Efterretninger, der end indløbe fra Lissabon, saa kan det dog ikke blive opklaret om hans Helbred bedrer sig eller det forværres, om hans Siel eller Legeme lider meest, og knapt om han er levende eller død, eller om det sidste skiules. De Franske apostoliske Blade søge at behage deres Publikum med at fortælle at alt er godt, de liberale med at fortælle det modsatte; de forunderligste Rygter bringes i Omløb, og det lader næsten som Journalisterne have valgt sig denne Gienstand til en Moreau for sig selv og for andre. Saaledes beretter ten Journal, at en Bulletin skal have staaet i den Lissabonske Hoftidende af 28de Decbr. af følgende Jndhold: Med glæde kunne vi anmelde at Hs. Majestæt befinder sig vedvarende vel og er i Dag førstegang opstaaet. J nyere Efterretninger derimod fra Paris af 17de Januar hedder det: arde Lissabonske Hoftidender til 31te Decbr. indeholder ikke nogen Bulletin; men derimod fortælles fra denne Stad under 1ste Januar, at man ikke kan tvivle paa hans Helbredelse, og at en Masse Mennesker havde samlet sig i Palladset i Queluz for arske ham, hvor han sad i en Lænestoel med det coneBeen over det andet, siden har han ladet sig bær om i Haugen i en Bærestoel. Han er istand til at røre det ene Been, dog er han endnu meget bleeg og skal ogsaa spytte Blod. – Bladet botidienne, som leverer de gode Efterretninger, og som formodentlig ogsaa har leveret denne, siger at det er begiærligt for at vide hvorledes de Uberale Blade ville bære sig ad med at fortælle, at Døn Miguel, som de have ladet ti Sange de, to Gange balsamere, 4 Gange staae op fra de Døde, nu pludselig regierer som et ganske friske Menneske, som aldeles ingen Lyst har til at føie sig efter det liberale Parties milde Ønsker. Efter alt dette hed der det tilsidst fra Paris, man er endnu uvis om Don Miguel lever eller han er død; thi den Paastand at han lever beroer allene, foruden paa den Lissabonske Hoftidende, paa Blade som Qvotidienne og Morningjournal, om hvilke man veed at de staae i det apostoliske Parties Sold, saa man ikke kan forlade sig paa dem. Andre Efterretninger fra Lissabon give nu Sagen den Vending: at han vel lever, men at han fra Tid til anden faaer Anfald af et Raserie. Hvorledes det nu kan gaae til at Don Miguel kan baade være død og dog leve, og han baade kan ligge i Graven, og dog modtage Audiencer det forklare de liberale Franske Blade saaledes: Den Lissabonske Hoftidende fortæller vel vidt og bredt og hvorledes mange Personer ere blevne indladte til Audience hos ham for at kysse hans Hænder; men naar man læser deres Navne med Opmærksomhed igiennem, saa seer man at det er lutter ubetydelige Personer og blot Militser og saadanne Folk, som maaskee aldrig have seet Don Miguel og ikke vide hvem de have kysset Hænderne paa. Vel paastaaer Hoftidenden at Muncipalitetet blev ligeledes indladt til Haandkyss, men man forsikkrer almindelig i Lissabon, at det blev indladt af den ene Dør af Paladset og udladt af den anden, uden at faae ham at see, og at Couren, som skulde finde Sted ved Hoffet blev afsagt fordi Hs. Majestæt havde faaet Snue og kunde ikke tale med nogen. Med Haandkysset skal det være gaaet saaledes til: Den unge Greve Camarin ligner Don Miguel overordentlig. Han maae sidde halvt oppe i Sengen i et Værelse som kun er svagt oplyst; der rækker han Haanden til dem som skulle kysse paa den, og giver sit Biefald tilkiende med at nikke med Hovedet; imidlertid opholder Enkedronningen sig i Forgemakket og paatager sig en meget fornøiet Mine. Et Dusin Munke i Klosteret San Vincent skulle være blevne forviiste af Landet fordi de have sladdret noget at Skole om en Begravelse i Klosteret. Alt dette er vel ikke andet end et Eventyr, det hænger dog vel egentlig saaledes sammen at Don Miguel lever og at hans Been begynde at komme sig, men at der finder een eller anden ugunstig Omstændighed Sted derved. Regieringen frygter udentvivl, og har Grund til at giøre det, da Landet er fuldt af Gjæringer og der allerede er udbrudt Slagsmaal i en Stad imellem Don Sebastians og Don Mi quels Tilhængere. J Krigsministeriet skal herske megen Virksomhed, som dog maaskee kan være rettet imod et befrygtet Angreb fra Don Pedros Side, da den Portugisiske Handelsbrig: Bom Jesus, har berettet: at Don Pedro træffer Tilberedelser, for at afsende 40 Krigskibe til Tajofloden. - Jfølge authentiske Dokumenter bestaaer den Brasilianske Marine for nærværende Tid af 2 Orlogskibe, 9 Fregatter, 4 Corvetter, 11 Brigger og 25 mindre Krigskibe foruden 16 Transportskibe. Der er strax givet Ordre til paa det hurtigste at udruste en Portugisisk Eskadre. Jmedens man fortæller dette fra Lissabon saa berette nogle Franske Blade, at den Spanske Gesandt Hr. Zea Bermudes skal underhandle i London med den Engelske Regiering om at erkiende Don Miguel til retmæssig Konge i Portugal og at han skal have opnaaet sit Formaal. Derimod hedder det i de Engelske Blade at Donna Maria da Gloria nyder vedvarende den største Opmærksomhed fra den Kongelige Families Side som alle have besøgt hende. Man havde befrygtet: at det fugtige Clima i England skulde have havt skadelig Virkning paa hendes Helbred; men hun befinder sig meget vel. Ogsaa vil man vide i England at den forrige Regentinde i Portugal Donna Jsabella Maria skal have yttret at hun vil erklære sig for den unge Dronning.