Viborger Samler, 1828-09-11
Uagtet Keiseren af Rusland har besluttet at lade Porten tilstille nye Fredsforslag og saaledes afgive et nyt Beviis paa sit Maadehold, saa har han dog befalet, ikke destomindre at fremme Krigsoperationerne af al Magt. Saasnart General Witts Armeecorps har naaet Basardschik, vil Keiseren indfinde sig sammesteds og i Spidsen for disse Tropper vende tilbage til Schumla, som man da vil angribe paa alle Sider. Paa samme Tid, siger den nürnberg ske Correspondent, hvoraf dette er taget, ville 20,000 Mand udsøgte Tropper forstærke Beleringscorpserne for Varna og Silistria og 3 Divisioner (efter Sigende Polakkerne og Garden) som Reserve rykke ind Vallachiet, for at observere Rustschuk, Giurgewor og Widdin, hvis Beleiring for Øieblikket ikke ansees nødvendig. - J en Skrivelse fra den polske Grændse hedder det: Efter Sigende havde Storfyrst Constantin faaet befaling af sin Broder i den fortest mulige Tid at gjøre et Corps paa 36,000 Mand af den polske Armee mobilt. Dette Corps skulde vel for Øieblikket kun drage i de Cantonneringer, som bleve forladte ved en Deel af den sackenske Armees Afgang til den i Feldten staaende Hær; men man tvivler næsten ikke meere paa, at jo inden kort Tid denne Afdeling af de polske Tropper og maaskee endnu et Corps af Samme vil vorde kaldet til dristig Deeltagelse i Kampen imod Tyrkerne, og at de polske Krigere saaledes ville erholde den længe ønskede og forlangte Leilighed til at plukke Laurbær i Forening med deres russiske Vaabenbrødre. Som det synes vil Cesarewitsch Constantin i intet Tilfælde overtage nogen Commando, men fremdeles som hidtil residere i Warschau; derimod taler man om et Besøg, som Storfyrsten vil aflægge hos sin høi Moder, der efter den hele keiserlige Families Afreist er bleven alene tilbage i St. Petersborg. - J Warschau vilde man have Breve fra det keiserlige Hovedqvarteer, ifølge hvilke den Modstand, som de tyrkiske Stridskræfter hidtil, om ogsaa enkelte og tilsyneladende uden Plan, have modsat den russiske Armee, skal have langt overgaaet denne sidstes Forventninger. Navnligen roses det talrige tyrkiske Rytteries Tapperhed og Færdighed meget, og virkelig synes Samme ved Basardschik og Barna at have bibragt Russerne følelige Tab. Jkke destomindre tvivler Jngen paa det endelige Resultat af Feldttoget, naar den russiske Armee først har Balkans Snævrer i Ryggen." - En privat Skrivelse fra Semlin, indrykket i Moniteuren, siger, at overalt i Bosnien, Servien og Donaufæstningerne er udbredt tyrkiske Seiersefterretninger, ifølge hvilke Russerne ved deres forskjellige Angreb paa de tyrkiske Forskandsninger skulle have lidt et Tab af 18,000 Md. De Efterretninger, som Grev Wittgenstein ved sin Overgang over Donau erholdt, beskrev Forfatningen af Sultanens Hær og Finantser som høist ussel; da nu netop det Modsatte har viist sig, saa troer man i det russiske Hovedqvarteer, at Sultanen har erholdt hemmelige Laan af europæiske Bankører. En Skrivelse fra Constantinopel, af 6te August omtaler Ansættelsen af Haddi Effendi hos Storvierens Person, hvor han skal fungere baade som Kiana Bey (Indenrigsminister, og Reis-Effendi (Udenrigsminister.) Da denne Diplomat, som i sin Tid afsluttede Akjerman-Tractaten, af Tyrkerne ansees for en fortrinlig Underhandler, saa bygger man herpaa et nyt Haab om Fred. Man tvivler paa, at Storherren vil vove paa at forlade Hovedstaden, hvor det synes som om hans personlige Nærværelse er aldeles nødvendig for at vedligeholde Rolighed og Orden. Ved Storvezierens Afreise viste sig nemlig en Stemning, der vakte megen Betænkelighed og foranledigede den befaling, at alt Mandskab fra Hovedstaden, som afgaaer til Armeen, skal marschere ubevæbnet til Adrianopel og der forsynes med Vaaben, at fremdeles alle til Belgrad (et befæstet Forte i Nærheden af Constantinopel) bestemte Forstærkninger kun skulle gjøre Tjeneste i 14 Dage og efter denne Tids Forløb afløses. Ogsaa bleve Hestehalerne, som altid opstikkes ved Storvezierens Afmarsch, med al optænkelig Forsigtighed bragte til den yderste Gaard i Portens Pallads, og de brugelige Høitideligheder, som bestaae i Bønner og i Offringer af 7 Faar, hvorved 15 Mollas istemme en hellig Hymne og en anden Molla holder en Tale til Folket, bleve foretagne i Overværelse af flere 1000 Mand regulaire Tropper. Denne Forsigtighedsregel, at opstille Tropper til Ordens Opretholdelse ved en hellig Fest, er ellers ikke Skik hos Osmannerne, men havde denne Gang sine gode Følger, da i det Øirblik, Molla holdt sin Tale, og det Sted i denne, hvori ellers Janitscharerne opfordres til den hellige Religions Forsvar, savnedes, det Raab lod fra flere Sider: "Og Janitscharerne!" saa at Høitideligheden, (et uhørt Tilfælde) afbrødes og Embedsmændene øieblikkeligen trak sig tilbage for ikke at ophidse Folket. Synet af Tropperne bidrog vistnok meget til, at man lod det beroe ved Ord. - Det fredelskende Partie lader intet Middel ubenyttet til at skaffe sig Gehør og bevise Muligheden af, uden at træde Aationens Ære for nær, at finde Midler til at afvende Faren og forsyne sig med Fjenden paa taalelige Betingelser. Jsær bygger man sine Forhaabninger paa Englands Mægling. Trontalen, sige Tyrkerne, beviser, at dette Land ønsker at fornye de venskabelige Forhold med Porten; og, at der er aabnet LordHentesbury en Credit paa 300,000 Piastre hos en østerrigsk Banquier i Pera, giver Haab om, at de ville sende en Gesandt til Constantinopel, saasnart Tyrkerne ved den mindste Eftergivenhed kommer deres mod andre Magter indgangne Forpligtelser til Hjælp. - 84 fangne Russer, hvoriblandt en Stabs officier, ere bragte til Constantinopel; efter den første Bestemmelse skulde de føres paa Galeierne, men ved den østerrigske Jnternuntiusses Mellemhandling er den bleven anviist dem Ophold i en Caserne, hvor de modtage deres daglige Nationer. - Uagtet den strænge Aarvaagenhed fra Regjeringens Side have Privatfolk i Constantinopel faaet Brev fra Adrianopel, som skildre Hussein Paschas Stilling som hvist critisk. I en ved Schumla forefalden Fægtning den 25de Juli var Jussuf-Paschas Søn falden. Varna skulde derimod befinde sig i den bedste Forsvarsstand; den russiske Flaade blev holdt i Respect, af Kystbatterierne og vilde vanskeligen kunne foretage Noget mod Havnen. - J Bosmen vedvare Urolighederne. Den i Abdurrhaman-Paschas Sted, udvalgte Anfører viser megen Fasthed. Medens har paa den ene Side organiserer Provindsens Strids krefter til Forsvar i Nodstilfælde, har han paa den Anden sendt Gesandter til Constantinopel for at retfærdiggjøre det Forefaldne og om muligt forebygge et Brud med Porten. - De oprørske, Albanesere, fortælles der i en Skrivelse fra Ægina af 14de Juli, havde 2500 Mand stærke fra Modon vendt sig imod Patras. Nikitas, som mødte dem medgav dem paa Forlangende en Bedækning; men Jbrahim, som var underrettet om deres Marsch, havde med sine Arabere besat Passet ved Klidi. Her bleve Albaneserne angrebne baade af Jnfanterie og Cavallerie, og efter en blodig Kamp i flere Timer tvungne til at trække sig tilbage paa Veien til Corinth. Araberne synes ikke at have forfulgt dem. Da de kom til Karitene, beordrede General Kolokothroni sin SønGennaios og Stratarchen Nikitas at ledsage dem til Snævrerne ved Corinth.