Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-10-10
Denne Digter af glimrende Navn i den danske skjønne Literaturs Historie, ogsaa hædret og talt blandt tydske Digtere, er død den 3die d. M. i Hamburg paa sin Tilbagerejse til Fædrenelandet, hvor han, med sin varme Kjærlighed for samme, stundede hen, med det Ønske, at hans Been der maatte lægges til Hvile. Hans Liig bliver ført til Kiel, for at jordes ved Siden af hans første Kone, og hans Ven, Reinhold. Uforglemmeligt lever hans Minde i mange danske Venners Hjerter. Han var fød den 15de Februar 1764 i Korsøer, hvor hans Fader havde en liden Tjeneste som Kornskriver. Hans Forældre vare saa uformuende, at de ikke kunde holde ham til Studeringer, uagtet han tiligen yttrede usædvanlig Lyst dertil. Han begyndte paa egen Haand at lære Latin, og læste med Graadighed alt hvad han kunde faae fat paa. J sit tolvte Aar maatte han i Skriverdrengstjeneste hos Amtsforvalteren. der i Byen; men der kunde han ei holde det længere ud end et Aar, hvorefter han, som skrev en meget smuk Haand, fik, imod at undervise sine Medlærlinger i Skrivning, Adgang til en privat Skole i Byen, hvorfra han siden kom i Aaret 1778 i Slagelses lærde Skole. 1782. blev han fra samme demitteret til Universitetet. Allerede forinden havde man fra hans Muse delige Smaadigte. Det yndede: "Der var en Tid da jeg var meget lille skal være fra denne tillige Periode i hans Digterliv. Under trange Kaar og ved Informationer henglede hans første Studenteraar, indtil han, ved mere og mere at udvikle sit Digtergenie, vandt Mæceners Venskab og blev Folkets Digteryndling. J Aarene 1783 og 1784 læste man i de Jversenske, under Navn af Nytaarsgaver udkomne, Poesiesamlinger, og 1786 i den Schultziske Poestesamling, Digte fra hans Haand. 1785 udkom hans "Komiske Fortællinger", der modtoges med overordentligt stort Bifald. J Aarene 1787 og 1788 havde han, som Yndling og Client af det Schimmelmannske Huus, Leilighed til at gjøre et Par indenlandske Reiser, og var saaledes i Besøg paa Brahetrolleborg i Fyen, paa Knoop i Holsteen, paa Christianssæde paa Lolland o. s. v. 1789 udgav han Holger Danske, et Stykke, der affødte nogen Skriverfeide. Snart aabnedes for ham Leilighed for større Reiser, som Tilbøielighed og Nødvendighed gjorde ham saa ønskelige. Han havde fra Barndommen af været sygelig, hans Helbred blev stedse værre, og en Sundhedsreise blev anseet at burde foretages. Hans Durchlauchtighed afdøde Hertug Frederik Christian af Augustenborg gjorde saadan Reise mulig for ham. 1789 den 7de Mai, tiltraadte han denne første udenlandske Reise, der egentlig var bestemt til Pyrmont, men gik videre. Han gjennemreiste saaledes i Efteraaret 1789 de vig. tigste Schweitzer-Kantoner, besteeg Alperne, skrev sit første tydske Digt "Alpenlied, forlovede sig i Bern med Sophie Haller, en Sønnedatter, af den berømte Haller, tilbragte nogle Maaneder af den følgende Vinter i Paris, vendte derpaa tilbage til Bern, og holdt Bryllup med sin Forlovede. J October 1790 var han med sin Kone kommen tilbage til Kjøbenhavn. Nu modtog man fra hans Haand i Maanedsskriftet Minerva deels Digte, deels Prøver af hans Reisebeskrivelse. Jmidlertid fik han Prædikat af Professor. J Aarene 1792 og 93 udkom to Bindaf hans Reisebeskrivelse, under Navn af Labyrinthen. J Foraaret 1793 tiltraadte han, meest formedelst sin Kones Sygelighed, sin anden udenlands Reise. Efter sin Tilbagekomst blev han i Juli 1796 Viceprovst paa Regentsen i Kjøbenhavn. Blandt hans digteriske Arbeider fra disse Aaringer hører Hommen "Skabningens Halltusa. J Efteraaret 1796 var han tilligemed Pram, Nyrup og J. Kr. Høst med at stifte det skandinaviske Literaturselskab. Hans Kones tiltagende Brystsyge gjorde en ny Reise ønskelig for ham. Dette tillodes ham, og han forlod haledes 1797 atter sit Fædreneland med hende, og paa denne Reise maatte han udtømme den hidtil bittreste Kalk af hans Livs mange Bitterheder. Hans elskelige og inderligst elskede Sophie døde bort fra ham og to Sønner, den ene da omtrent 6, den anden 4 Aar gammel. Eftersin Hjemkomst blev han 1798 Theaterdirekteur, vel mere for at give ham en Virksomhedspos, end at han dertil var skikket, og det varede kun et Aar at han forvaltede samme. J Aaret 1799 udgav han og sin Opera "Erik Eiegod, der vandt større Bifald end Holger Danske.