Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1732-08-01
For nogen Tid siden bleve Persianerne, formedelst den Seyr, som Tørkerne erholdte over dem, nødde til at tilbyde de Otto manner Fred. Til den Ende traade de Persiske Fuldmægtige i Conference med Achmet Bassa, Commendant for den Ottomanniske Armee, og foreslog ham som en Hoved-Condition, at den Provintz Adirbertzan, hvorudi de Stæder Tauris og Ardebil er beliggende, maatte blive under det Persiske Monarchie, saasom de Persiske Schachs ved deres Jndvielse, efter gammel Skik, udsk ommeldte Stad maatte forrette dere Meligions Ceremonier. Da Augusti Maaned Da mit denne Accord var fast stillet, fandt man og for got, at den Flood Arax skulde være Grændse-Skiæl; derimod skulde de Stæder Gentze, Erivan, Tiflis, Schamachia med all deres Tilbehør afstaaes til Porten. Disse præliminaire Forslag berettede Achmet Bassa Porten og satte sin Underhandling med de Persianske Plenipotentiare Ministre fort, af hvilke han og, i Henseende til foromrørte Provintz Adirbeitzans Afstaaelse, erholdte, at Porten aarlig skulde nyde 20000 Zechiner og saa mange Oc cas Silke, og i Betragtning, at paa saadan Fod kunde en bestandig Fred blive sluttet, hvorved Porten blev da i rolig Besiddelse af samme Lande, holdt det for raadeligt, i Kraft af den hannem forlenet Magt og Myndighed at slutte Fred, som han ogsaa gjorde, og derpaa skikkede sin Secreterer til Constantinopel med den underskreven Tractat, lod saa dernest sløyffe Fortificationerne og de fleste Krigs-Folk aftakke; hvorpaa de Persiske Fuldmægtige vendte hiem igien. Jmidlertid dette gik for sig i Persien, holdt man i Constantinopel adskillige Raads=Forsamlinger over de Persianers Fordring paa Tauris, hvilken Stad Sultan absolut ikke vilde give tilbage, af Aarsage, efterdi Alt Bassa, Gouverneuren af Tauris, havde forestillet Sultan nogle Difficulteter, som paa saadan Overgivelse kunde følge. Som han nu befrygtede, at Achmet Bassa, i Kraft af hans havende befaling, maatte fare fort med at slutte Freden og afstaa Tauris, ja, at om han sendte en ny Ordre til ham, det da var for silde, saa formeerede saadant hans Misfornøyelse imod Mufti og Stor-Vizeren, som havde tilsendt Achmet Bassa Fuldmagt. Denne Misfornøielse gik saa vidt, at, saa snart der indløb Tidende til Porten om Fredens virkelig Slutning, blev Mufti afsatt og Stor-Vizeren stod i Fare at miste sit Hoved. Jmidlertid var det gandske Serail over Sultans Nægtelse, nemle at restituere Tauris, i stor Sorg, helst fordi man frygtede for slemme Suiter; hvorfore man anvendte alle Kræfter at bringe Sultan paa andre Tanker, hvilket og gjorde saa megen Effect, at Sultan endelig er Sagen efter dens reene Beskaffenhed og bevilligede 2 orpaa befaling. samt Ratification blev affsværlighe. Aar 1792. vare røddede af Veyen, skreed man til at udføre andre Forandringer. Ovenmeldte Muffti hans Degradation havde herved befaldet Stor-Vizeren vel, da han dog var en af den Afsattes Creature, og det fordi Muffti havde meer Anseelse, end Vizeren ønskede men i det han nu med større Authoritæt og Magelighed formeente at regiere, var han saa uforsigtig, at han talede ilde om den afsatte Muffti, som endda havde Venner nok, og geraadede ligeledes Strid med den ny Muffti, hvilket da, samt foromrørte Sultans Misfornøyelse, befordrede Osmans Bassæ Fald, som tilforn havde staaet i saadan Anseelse og til største Fornøielse regieret. Da nu Porten var occuperet med saadanne Indretninger, erholdte man Tidende, at da Alt Bassa, som var udvalt til ny Stor-Vizer, havde rækket Folket sammen, for at forkynde dem befaling at indrumme Staden til Persianerne, og for at betale dem deres Sold, havde et Parti Janitskarer skreget paa en rebellisk Maade, at de forlangede Mand for Mand en Skiænk af 25 Piastrer; og, da Ali Bassa hverken med gode Ord eller Gevalt formaade at bringe disse Folk til Raison, var samme i Stilhed reist derfra, for at hente Hielp fra den nestliggende Nation, Curdis; Janitskarernes Aga, som frygtede for slemme Suiter, havde imidlertid fattet den behierted Resolution og adspurt Folket. Om de vare alle Rebellere, Da de nu svarede: Ney, havde han befalet de Velsindede, at afsondre sig fra Oprørerne, hvilket og skeede, da det sig hendede, at de Velsindedes Antall var ungefær 3000 og Oprørernes omtrent 2000. Jmidlertid var Alt Bassa, som af Janitskarernes Aga havde faaet Efterretning derom, kommen tilbage, da strax 8 af Rebellerne, som stillede sig for ham, bleve strangulerede, og finge de Velsindede Befaling at nedsable Rebellerne, hvorpaa udi en Minutenogle hundrede bleve nedhugne og de øvrige adspredde, hvorved man havde ladet besætte alle Passager, med Ordre, at massacreere de Flygtende, saa at ikke en eeneste af dennem skal være undkommen. Efter denne Execution havde den ny Stor Vizer ladet Sul ans Befaling, at overgive Staden publicere, som og blev efterlevet og Staden strax Persianerne indrummet. Vel siuntes nu ved saadan Freds Slutning alting at være bragt i Rolighed, paa Augusti Maaned Aar 1732. paa begge Sider hvorover det Ottomannisk Hoff, er ventende nogen videre Fiendtlighed, aftakkede sine Tropper; men den Persiske Sophy tvertimod, foregivende, saadan Fred uden hans Consens at være undertegned, fornemmer man at have gjort Allarm paanye igien og med en overmaade mægtig Armee rykket ind i det Tørkiske Rige og borttaget adskillige Fæstninger, hvilket u-formodentlig Anfald ikke lidet har satt det Ottomanniske Hoff i Forvirring, saa det, foruden at stille de urolige Jndvaaneers Geister tilfreds, har nok med Persien at giøre, i at tilveye bringe og hensende tilstrekkelige Tropper og Krigs-Munitioner til Defension.