Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-04-24
Den for ikke længe siden afgangne Amtsprovst Krog har ogsaa gjort en Beregning over et Kalds Jndtægt og Udgift paa 400 Tdr. Hartkorn; han faaer, naar denne fradrages hiin, en Beholdning af 180 Rbd. Med denne Sum, siger han, skal Præsten, som en af Statens vigtigste Embedsmænd, holde sin Stand i udvortes Ære, anskaffe Klæder og Bøger, opdrage sine Børn, møde Sygdom og Uheld, afbetale gammel Gjæld, lægge sig Noget til Bedste for Alderdommen, for Enke og Børn, samt svare Extra-Paabud og Afgifter, som paa Præstegaard og Hartkorn aarligt forøges. Antager man, at Præsten, hvilket som oftest er Tilfældet, i mange Aar har siddet i et lidet Kald, hvor han under Næringssorger og aarlig forøget Gjæld, har tilbragt sine bedste Aar, og nu endelig paa sine gamle Dage, opnaaer Kaldet paa 4 Tdr. Hartkorn, saa veed jeg ikke, om hans Kaar ere at misunde. At faae sligt et Kald, hører man ofte udskriges som en stor Lykke. Mange unge Candidater gjøre sig overspændte Begreber derom. Ugeistlige drømme om Landsby præstens fede Kald. Det hedder: Paa Landet har man Alting frit 1 1 (Ja - Guds Himmel og Jord er fri for Alle paa Landet.)"Der koster det ikke at leve!"(Nei – naar man blot har Alt i Huset, hvad man skal bruge.)Der haves ingen Byrder og Afgifter!"(Nei – naar Hartkornet blot ikke var skatteydende.)"Der boer man frit og giver ingen Huusleie."(Javist boer man frit, naar man ei svarede Renter, Skatter og aarlige Reparationer paa Præstegaarden.)Der har man Kreature, Høns, Ænder o. s. v. gaaende i sin Gaard, og kan slagte, naar man vil li(Ja, naar disse ei ved Uheld, Rovdyr &c. kunde mistes, eller naar de kunde leve af Møddingen og Steenbroen.) Grundtvig, Wedel og Bastholm – Alle indsigtsfulde, sandhedskjærlige, for deres Stand upartiske Mænd - have gjort lignende Beregninger, som have ført til samme Resultat. Den Sidste – en Autoritæt, som man vel betænker sig paa, at modsige – anstiller desangaaende følgende Undersøgelse: "Jeg sætter, et Kald, Alt beregnet, udgjør 600 Rdr. Det er dog et af de Kald paa Landet, som man regner blandt de temmelig gode. Gives der i nogle Egne Kald af større Jndkomster, da gives der vist endnu flere som have mindre. Man troer, en Mand er gandske vel aflagt, som har omtrent 600 Rdr. aarlig paa Landet. Det synes og virkelig saa, saalænge man ikke tænker paa Udgifterne. Dem ville vi ogsaa beregne. Han giver i aarlig Embedskat 500 Rdr. – i Enkepension omtrent 300 Rdr. – i andre Skatter 40 Rd. (Gyldne Tider, da Landsbypræsten ikke vidste af Bankrente at sige; denne ene Skat medtager nu aarligt vel 100 Rdr. Sølv.) Har han ikke selv Formue, eller faaer Formue med sin Kone, kan han ikke nedsætte sig paa Landet, med Ordination og alle dertilhørende Udgifter, med Præstegaards, Besætnings og Boets Jndkjøb, uden at gjøre en Gjæld af 15 til 1600 Rdr., hvoraf aarlig Rente er 60 Rdr. Til Folkeløn kan omtrent medgaae 100 Rbd., og til Jndkjøb af Tørv og Brænde, som han paa mange Steder maa forskaffe sig selv, omtrent 1000 Rdr. Dette tilsammen udgjør 380 Rdr. Naar disse fradrages hans Jnkomster, beholder han 220 Rdr. Det er sandt, af sin Gaard har han Hvede, Rug, Byg, Havre, Melk, Smør, OstSmaaekreature og Andet til Huusholdningen. Men udfordres der da ikke mere til en Huusholdning end dette, Og om her end ikke behøvedes mere, skal han, Kone og Børn da ikke have Klæder; Skulle disse Børn ikke opdrages, Skal han holde dem i Skole, hvad koste de ikke der, Skulle de til Universitetet, hvad koste de da? Og hvad taler jeg om de aarlige Reparationer, han har at gjøre paa sin Gaard, sine Agerredskaber, og om nyt Jndkjøb af Heste og Køer, hvis et Uheld indtræffer for ham, Hvad taler jeg om Bøgers Jndkjøb, hvis han faaer Lyst til Studeringer? Hvor tungt maa det være for en Mand, som har elsket Videnskaberne, at see sig nu hensat i en Forfatning, hvori han ei kan forskaffe sig de Midler som udfordres til deres Fortsættelse! – Men alt Ovenanførte skal bestrides med 220 Rdr. Mon nogen fordomsfri Mand vil ansee det for muligt, og om det end er muligt, er denne Mand da nu i en Forfatning, der gjør ham misundelsesværdig? Og dog henhører dette Kald blandt dem, som man kalder temmelig gode, Hvormange gives der paa 543000 Rdrs Jndkomst! Og med saadanne Kald maa Mange gjøre Begyndelse. Denne Begyndelse fortjener vel ikke heller Misundelse Saavidt den djerve, sandhedskjærlige Bastholm. Jnds. tilføier kun, at Præsternes Lønning og Lønningsmaade, saavel i og for sig selv, som for de uberegnelige Følgers Skyld, synes ham at egne sig fortrinligt for alle sande Fædrelandsvenners, altsaa ogsaa for Stændernes Opmærksomhed. P. O.