Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-09-23
Hvad der har givet Jndsenderen Anledning til ovenstaaende Spørgsmaale, er følgende: En Mand i 11, hvis Kone leed af Nervefeber, lod i Huus-Lægen Hr. Landphysicus 3ts Fraværelse paa en Visitats-Reise, da hans Kones Sygdom meget havde tiltaget i Hr. 3ts Fraværelse, den sammesteds værende militaire Læge 2, en Aften da Sygdommen syntes at have antaget en meget betænkelig Characteer, kalde, men istedet for strax at komme, spurgte 2. Buddet som var hos ham, om man ikke havde 3 til Læge, og da Buddet hertil svarede jo, henviste han det til 3, samt, da Buddet gjorde ham opmærksom paa, at Sidste var fraværende og først ventedes hjem om et Par Dage efter, yttrede: "at det ikke kom ham vedat han ei vilde være Nar - og at det var meget uartigt, at man havde sendt Bud efter ham – at han ikke vilde vide af saadant noget at sige os. v., hvorpaa han i ved Hu smak sin Dør i for Buddet, og lod det gaae hjem med den Beskeed det saaledes havde faaet. Man kan let tænke sig Mandens Bedrøvelse og Harme, da han i sit Hjertes Angest over sin Kones Tilstand, og sin Sorg over et Barns Død nogle faa Dage forud – udmattet af Kummer og Vaagen, modtog denne umenneskelige Efterretning og Beskeed fra en Mand, der paa første Vink skulde komme den lidende Menneskehed til Hjelp og husvale den med Raad og Bistand. Bekjendt med bemeldte militaire Læges Haardhed og Følesløshed, havde omtalte Mand meget nødig tyet til ham, især da han forhen havde været Læge i Huset hos denne, og derfor vel kunde vente sig det Værste af ham; men hans Kones Lidelser, og Frygt for at miste hende og hans 5 smaae Børn deres Moder, kunde intet Øjeblik lade ham noget Hensyn tilbage, og i Haab om at denne haardhjertede Læge dog ved slig Leilighed ei vilde ændse tidligere Forhold eller nære nogen Schalousie imod 8, sendte han Bud til ham og lod ham berette sin Kones slette Tilstand, samt paa det indstændigste bede at komme. Alligevel har Udfaldet viist det Modsatte, og at hiin Mand, i hvor ufordeelagtige Begreber han end havde om Lægen C., dog har tænke sig ham menneskekjærligere og bedre end han befandt ham at være. Hvad der forøvrigt har bevæget oftmeldte Mand til at skifte Læger ved at antage Hr. 3, istedet for A., hvorover denne var bleven saa opbragt, er let at begribe, naar man blot ene af ovennævnte Begivenhed vil have lært at kjende s. Carakteer fra en Side, der intet mindre end gjør hans Hjerte og Tænkemaade Ære, og man derimod veed, at Hr. 3. er en følsom blid Mand, der ikke nærer den fjerneste Grad af Jnterresse, der ei tager Rang og Rigdom i Betragtning, men uden Forskjel er Alles Hjelper, der trøster og lindrer naar og hvor han kaldes, ligemeget Dag eller Nat - og kort, en Mand, som fra alle Sider betragtet, fortjener den høieste Berømmelse - en Mand der, skjøndt nylig ankommen til **), allerede har erhvervet sig almeen Tillid, Agtelse og Kierlighed af dens Jndvaanere og af Enhver i og uden for hans Physicat, som kjender ham, hvorfor ogsaa næsten al Praxis i * * * og Omegn er bleven ham til Deel, - og Held ham han har ærlig fortjent det. - Dog, selv disse Hr. 3 fortrinlige Egenskaber er ikke den eneste Aarsag til hiin Forandring af Læger. Manden i *** har havt andre uomstødelige Grunde dertil – og ikke saa andre der paa Stedet have gjort det samme; – men hvad der egentlig gav ham Anledning til at consulere Hr. 8, var et Tilfælde, som et af hans Børn havde, og som T. længe havde cureret paa Thi spørges, Kunde og burde L., efter disse Omstændigheder, nægte sin Hjelp i Farens Øieblikke, og kunde og burde han det, om de end aldrig havde existeret, Ligesaa glædeligt det er at kunne meddele Hr. Doctor 3. det ovenanførte hæderlige Vidnesbyrd, der har sin Grund i den reneste Agtelse og sandeste Overbeviisning, og er fjernet fra al tom Roes og slau Smiger, hvorover en Mand som 3, maa være langt ophøiet, og saa glædeligt det er at see enhver brav Læge arbeide med ufortrøden Flid i sit Kald, lige saa oprørende og sørgelig er den i Erfaring grundede Overbeviisning, at der blandt Lægerne gives Enkelte, skjøndt der til Lands meget faa - der glemme deres Kalds Vigtighed og ikke leve for deres Videnskab, men betragte begge Dele blot som Erhvervsgrene, der kun kan lønnes med Guld. Skulle den ovennævnte Læge L., ved at læse forestaaende Tildragelse, gjenkjende sig selv, eller muelig finde, at der i det Øvrige maatte være et eller andet, som kan passe sig paa ham, og han offentlig vil fremtræde og nævne sig, da skal Indsenderen det ligeledes, da Sidste stedse er beredt til at bevise hvad han har fortalt, og ikke skyer Publiciteten, hvor han troer det behøves, eller dermed kunde gavne. Gratis Underviisning i Sang. efter Ziffre og Noder.