Viborger Samler, 1848-09-05
En unavngiven Mand har forleden Dag i dette Blad taget til Orde imod de Skribenter, der fraraade Bonden at vælge af sine Lige til Deputerede i Rigsforsamlingen. Han taler endog etsteds saaledes, som om han vilde kaste den Mistanke paa disse Skribenter, at de ville have en Republik og paa sin Fransk bortkaste Kongeværdigheden som en forslidt Pialt." Man skulde næsten troe, at han taler saaledes af List og imod bedre Vidende, og hvis saaer, kan han tjene til et Beviis paa Sandheden af mine Ord, at det ikke vil mangle paa Folk, som ville besnakke Bonden og stræbe at lede ham efter deres Hensigter. Jeg formoder iøvrigt, efter det hele Jndhold af hans Tale at regne, at han taler saaledes af en virkelig Frygt; men da kunde man ogsaa forlange, at han skulde have skaffet sig bedre Besked og tænkt mere over sine Ord, før han lod dem trykke i Avisen. Enhver, som kjender de politiske Partier, som for Øieblikket ere i Virksomhed her i Landet; og noget Kiendskab til disse Partier har ogsaa jeg), maa finde det latterligt at frygte for et republikansk Parti nu for Tiden. Der er et Parti, som ønsker, at den gamle Envoldmagt med Embedsmændenes Herredømme (Bureaukratiet) og Stands samt Eiendomsprivilegierne skulle vedblive eller i det mindste forandres saa lidt, som det er muligt. Det modsatte Parti bestaaer af alle dem, der enten selv af Hjertet ønske en folkelig fri Forfatning eller tiltræde de Andres Ønske, fordi de see, at Tidens Udvikling fører det saaledes med sig. Det udgjør upaatvivlelig den store Fleerhed; men indbefatter indbyrdes Ulig heder, deels efter de forskjellige Meninger om Grændserne mellem Kongens og Folkets Magt m.m., deels efter de forskjellige Jnteresser. Men saa forskjellige Meningerne end ere kan man dog sige, at her i denne Tid ikke gives noget Parti, som arbeider hen til en Afskaffelse af Kongemagten, om end Enkelte nok kunde have Lyst til at see Franskmændene efterlignede hos os i dette Stykke. Jeg vil anføre et Beviis derfor. Det er bekjendt, at de store Forsamlinger, der holdes i Hippodromen (Ridehuset. paa Nørregade) i Kjøbenhavn, have udstedt Erklæringer om deres politiske Ønsker og Meninger, hvori de gaae saa vidt, at det Parti, som der holder sine Møder, maa ansees for at være kommet til den største Yderlighed i sine Meninger, som hidtil har viist sig offentligt her i Landet. Man har endogsaa i flere af Jyllands større Byer desaarsag fundet det nødvendigt at give offentlige Erklæringer imod nogle af Hippodrompartiets Paastande, og nu paa Løverdag vil der i Viborg blive holdt et Folkemøde for at fremkalde en lignende Erklæring. Men hvorvidt dette Parti end er gaaet i sine Meninger, saa har man dog endnu hverken fra Hippodromen eller nogen anden Forsamling eller i noget Skrift ladet høre det fjerneste Ønske om, at Kongemagten skulde afskaffes, meget mere ere alle de fremtrædende Partier enige i at ansee Kongemagten som nødvendig for Opretholdelsen af Lovenes Anseelse og den borgerlige Orden og Sikkerhed. Jeg gjentager derfor det Raad, jeg i forrige Nummer, gav Bonden og den meenige Mand, og frygter ikke, at man vil ansee mig for derved at arbeide for et republikansk Parti, som i Virkeligheden ikke er til. Ogsaa er den unavngivne Bondeven, jeg ovenfor har omtalt, ikke saa uenig med mig, som det synes. Hans Raad til Bonden gaaer egentlig ud paa, at der bør vælges virkelig dannede og oplyste Mænd, som dyrke større og mindre Bøndergaarde." Jeg raader ogsaa til at vælge virkelig dannede og oplyste Mænd. Hvor disse findes blandt de mindre Agerdyrkere, raader jeg ogsaa til at vælge dem, de ville blive modtagne med Glæde. Vi have seet adskillige saadanne Mænd i Stænderforsamlingerne, og de have der nydt megen Anerkjendelse og Agtelse.*)