Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1836-01-02
J Jtalien har den indre Tilstand forbedret sig, den pavelige Regjering har i Kirkestaten, skjænket Jndvaanerne et Slags repræsentativ Forfatning, og det Hele har faaet et meere liberalt Sving, saa at Rolighed nogenlunde er bragt tilveie, kun i de 2de Stater, Kongeriget Sardinien og Hertugdømmet Modena hvis Regjeringer handle efter strænge og absolute Grundsætninger, der synes lidet at stemme overeens med Tidens Aand og liberale Begreber, har det ikke været gandske roligt. Der hersker der en streng og despotisk Censur, enhver Yttring, om Regjeringens og Authoriteternes Foretagender er forbuden, ligesom ogsaa Læsningen af de fleste fremmede Tidender og Skrifter er formeent Jndvaanerne. Med Hensyn til den foregivne Opstand paa Sardinien, har man endnu ingen paalidelig Efterretning erholdt. Hvad Hertugens Tvistighed med det engelske og franske Cabinet angaaer, da vil formodentlig hans og hans Stats Ubetydenhed sikkre ham for ethvert Angred. Det absolute fanastisk catholste Partie er i disse Stater det forherskende. Tydskland har i sit Skjød i Aar havt en Monark-Congres i Toplitz, være Forhandlingerne der saa mange og saa vigtige, som Gisningerne desangaaende ere talrige, saa maatte det være det andet Laybach; men det er fandsynligst hvad den russiske Gesandt i Schweitz har anført om samme, at Conferentserne i Toplitz og Prag angik en nøiere Afslutning af det venskabelige Forbund mellem de tre østlige Magter", at dette imidlertid ikke synes at have fundet Sted uden i politiske Øiemeed, er indlysende, og det synes ogsaa virkelig, som at Forholdet medlem Cabinetterne i de constitutionelle Stater, Engeland, Frankerig og den hellige Alliants ikke har været saa intim, siden Toplitzer=Congressen; ligesom det paa den anden Side ikke lader til at den nærværende Keiser af Østerrigs Politik er aldeles overeensstemmende med hans Forgjengers, i det mindste hører man ikke Stats= og Huuskantsler Fyrst Metternichs Navn brilliere saaledes ved de politiske Transactioner, som før, og det kommer an paa, om det østerrigske Hofs Politik med Hensyn til de orientalske Anliggender ikke hælder meere over det franske og engelske Cabinets, end før. J en Ting synes for Tiden den østerrigske og preusiske Politik at være enig, nemlig i Udøvelsen af en Slags Suprematie over de tydske Forbundstater. Der meldes fra Frankfurth under 7de Decbr. at en der udkommende Broschure vækker megen Opsigt, den fører Tittel af "Die demaskirten nordischen Höfe, oder das Geheimnis von Toplitz, von einem ehemaligen Minister am Bundestage". Dette Skrift mener Forfatteren, fører til det umodsigeligste Beviis for", at det er blevet besluttet i Toplitz, at omdanne Tydskland i to Stater, i den sydlige og i den nordlige, under Østerrige og Preussens Overherredømme." Med Hensyn til Partiernes Kamp i Tydskland, da synes den i politisk Henseende at være mindre hæftig, de for politiske Forseelser arresterede Jndividner, har man tildeels ladet flygte, og Enkelte ere dømte til Fæstningsarrest; det synes i det Hele taget, som Stændernes Forsamlinger og Ministerierne mere nærme sig hinanden. Den occonomiske Forfatning i flere Stater, er derimod ikke gunstig, der klages fra mange Steder over Næringsløshed, og især skal Armoden have naaet en høi Grad i enkelte af de preusiske Provindser. Der har saavel i Østerig, som Preussen været talt om en Afvæbning, og at en stor Deel af Armeen skulle sættes paa Fredsfod – men det er hidindtil kun bleven ved Talen derom. - J Ungarn hvor Massen af Nationen for det meeste er deelt i Adel og Livegne, hører man kun nævne die Magneten=Tasel og die Standetafel, det langvarigste og meest intetsigende Ceremoniel iagttages ved deres Forhandlinger, og det ansees for temmelig vidt dreven, naar man kan faae een Gjenstand tilendebragt, hvilket var Tilfældet afvigte Aar da et Lovforslag, hvorved Bønderne tilstodes nogle Rettigheder, var det eneste der kunne forelægges til kongel. Sanction. Gaae vi over til Storbrittanien, da finde vi den hæftigste Kamp mellem de Tor ryes og de Whigs, det gielder her intet mindre end om de Torryes, der i Engeland udgjør den rigeste og mægtigste Adel, Geistligheden og de rigeste Jordegodseiere, skulle kunne vedblive at foreskrive deres øvrige Medborgere til hvilken Priis, de skulle indkjøbe det Brød de ved deres sure Sveed have fortjent, om 2 Millioner Jrlændere, skulle vedblive at bære de Slavelænker, som en havesyg og interesseret Adel og Geistlighed have smedet dem i. Kan der tænkes noget ubilligere, end at de irlandske Katholikkere skulle foruden deres egne Præster, endnu lønne en reformeert Geistlighed. Man har i afvigte Parlamentssession flere Exempler paa, at de Torryes have modsat sig de nyttigste Forholdsregler for Landet, blot fordi de vare stridende mod deres Jnteresse og Despotie, dette var Tilfældet med den iland ske Kirkebill og Municipalbillen. Det nærværende Ministerium er høist liberalt, og gjør alt hvad det kan, for at fremme Landets Vel, men finder overalt en Opposition i Torrypartiet, Den berømte OConnell, der har en saa ubetinget Jndflydelse paa sine Landsmænd, at hans Villie er bleven dem en Lov, har nu ogsaa forenet sig med Ministeriet og betydelig forøget dets Magt. Som Hovedtalmand for den liberale europæiske Politik, kan man ansee den engelske Chef for det udenlandske Ministerium Lord Palmerston, en Mand der besidder Kraft og Villie og er en udmærket Diplomat, men ingen Ven af den hellige Alliantses Grundsætninger; han skal i Særdeleshed ikke ynde den Suprematie Rusland søger at udøve paa tyrkiske Anliggender. Det engelske Cabinet tager sig ogsaa med Kraft af den spanske Regjering, hvorfor ogsaa dets Gesandt i Madrid med Rette af Nationen ansees for den gode Sags Genius og Beskytter. Kaste vi et Blik til det mægtige Rusland, da see vi dets Phalaurer udsprede sig bestandig mere og mere, den russiske Ørn udspreder sine Vinger fra det nordlige Jishav til Georgiens Sletter, og fra Caucasus Bjerge til Østersøens Vande og det blødende Polen. Liig en vorende Sneelavine, udvider dens Magt sig til alle Sider medens den politiske Ligevægt synker alt dybere og dybere. J det talrige russiske Flaader bedække det sorte Hav, de levantiske Farvande og Østersøen, vise de russiske Hærskarer sig med orientalsk Pragt ved Weichselens Bredder, og den russiske Keiser dicterer den polske Nation sin Villie i en Tale, der sjelder i sit Slags har vakt Opsigt i hele Europa. Og dette politiske Actstykke er bleven dobbelt mærkværdig ved den Celebritet Kejseren selv har givet samme tilligemed 1, des Debats bittre Critique, ved at lade det indrykke i Journal de Petersburg. Men vist er det, at Keiser Nicholaus kunne aldrig ved noget Actstykke erhverve sig en større Popularitet i Rusland, thi Russernes Had mod Polakkerne er bekjendt, og muligens ligger det ogsaa forTiden i det russiske Cabinets Plan, at opvække Russernes Forbittrelse mod den franske Nation, Efter at have gjennemgaaet en Deel af de vigtigste Staters indre Politik, ville vi henvende Øiet til vort elskede Fædreland. Vi have i afvigte Aar seet Stændernes Forsamling aabnet, seet et dansk Finants=Budget forlade Pressen - og havt Anledning til at bemærke, at ikke alt er saa fuldkomment, som det kunde være, men vi maae heller ikke glemme, at enhver Forandring kun kan skee successive, og at ethvert Forslag ikke ville være gavnligt for Staten i det Hele, fordi det efter vores individuelle Anskuelse eller Jnteresse forekommer os saaledes; og med Hensyn til Trykkefriheden i dette for vort Danmark saa vigtige Tidspunct, maae vi erindre at enhver Gjenstand, der gielder det Offentlige, vinder i Længden ved at belyses af Publicitetens Fakkel, og ved at underkastes Drøftelse; lad os derfor i hvad Stilling vi ere satte i Staten, hverken betragte enhver frimodig Yttring for Oprørsskrig, eller for Orakelsprog – men i vore Anskuelser selv undersøge og vælge det Bedste, og i Alt hvad vi foretage os, uden Hensyn til vor personlige Jnteresse, altid have det skjønne Motto for Øie: "Gud, Kongen og Fædrenelandet!!" (Redacteuren.)