Norske Intelligenssedler, 1764-02-29
Adskillige Tanker ved adskillige Anledninger i nogle Sange, under bekiendte Melodier, Tid efter Tid fremsatte, og nu efter Venners Begjæring til Trykken. leverede. 1758, indbunden 8 s. Davids Psalter, med Doctor Morten Luthers Fortale og korte Summarier; saa og Riim=Bønner til hver Psalme. indbunden 10 sk. Christiania, trykt hos Samuel Conrad Schwach. riotens Tanker. Over det Svar værdige Av MONS. RESOLUTS ERO MEMORInDer udkom som et Anhang Til Jntelligenz-Sedler No. 8. P. S. Dette uddeeles Fratis med Jntelligenz-Sedlen No. 9. Jeg hverken er, eller har været Student, Skolemester, Jnformator, og s. v. Jeg takker Forsynet for en bedre Skjebne. Men dog kand jeg ikke tænke nedrig nok til at foragte Disse. Jeg anseer Dyden, jeg ærer Videnskaber, hvor de findes. Jeg foragter allerne Dumhed, Hovfærdighed, og kort talt al nedrig Tænkemaade; og det giør jeg i lige Grad, hvad enten de gaaer pialtet eller iklæd med Silke. En forfængelig Titel av Herre til det eller det, eller hvad anden uægte Glands en Claus Nar ifører sig, hindrer mig ikke fra, at foragte og kiende ham. Dog, da kiender man ham allerlættest, det gaaer som med Aben; jo høiere den klavrede, jo bedre syntes dens Hæslighed. Min Herre! De holder mig for samme Person, som Smal Hans. De fejler Forskiellen av Stiil, Skrivemaade og til deels Tanker, kunde tydelig have viist Dem Deres Feyltagelse. Dog! Deres egne viser hvor vidt man bør troe, De er mægtig at dømme av andres, Ordsproget siger man skal ikke fordre formeget av Bønder. Stal Hanshavskrevet et Stykke, hvori Han beklager sig, over de alt for opdrevne Priiser hos Handlende, og Haandværkere. Medfører Hans Klager Sandhed eller ey, har Kræmmerne den angivne Fordeel 30 til 40 av 100de Om dette, som Hovedsagen, udlader min Herre sig ikke, uden meget dunkkelt, omringet med en Sværm av Skielsord: Pøpelens Sprog, Bylden er Dem maaske for om, De taaler altsaa ikke at røre den. Men tillad at tiene Dem, har De Lyst at blive underrettet og Rigtigheden af Smal Hauses Sætning, har De, da gaae til Tolboden; foretag Dem der de udenlandske Regninger, hvorefter pro cento Tolden svares, leg Tolden, Forsikring, Vexel Lagen, Fragt o. s. v. til; lign dette mod Kræmmernes almindelige Udsals Priiser; Sandheden vil blive aabenbar; deres Fordeele lagt for Dagen. Vel synes det, som De vil vise at de ældre Tiders Kræmmere har havt større Fordeele end vore De uddrager denne Slutning av deres erhvervede Kapitaler paa Stemmet, Dantziger Stoffer, Tobak o. s. v. Men, man kunde blive rig allene ved at sælge Svovelstikker, naar Avsætningen var yppig. Det er de stærke Omløbs Kapitaler, og ey den umaadelige Fordeel af hvert 100 som har beriget de ældre Kræmmere; hvorfra jeg dog untager en Deel Bisse=Kræmmere, hvilken vel paa ringe Ting havde glubske Fordeele, eftersom de gemeenlig siden, blev de fornemste virkelige Kræmmere; i det mindste i deres egen Jndbildning At vise Frugterne av dette politiske Onde, at udsøge Aarsagen hertil, troer jeg enhver fornuftigere og ædlere Tænkende, end De, seer at have været Patriotens Øyemaal med sine Anmærkninger, Nu kommer det an paa hvor vidt hans Hensigter ere opfyldte. Frugterne vises tydelig nok i Begyndelsen av Anmærkningerne (see Jntelligenz-Sedlen No. 3.) De har ikke imodsagt den. De har formodentlig tilbageholdt dette til en av de 999 endnu usagde Deele av Deres prægtige Pro Memoria. Men De forlade mig min Skrøbelighed: at troe de ere rigtige, indtil jeg med Bevise, antagelige for den sunde Fornuft, anderledes bliver overbeviist. Nu kommer vi til Aarsagen (Tvistens Æble) Kræmmernes alt for store Antal. At Kræmmernes Tal kunde taale Jndskrenkelse, og at de selv har Aarsage at ønske dette, derom ere vi enige, men i Virkningen viger vore Tanker fra hinanden. De troer at Mængden av Kræmmerne i Landet er hellere en Aarsage til at Varene skal falde end stige. Formodenlig grunder De sin Mening derpaa, at den ene vil bestræbe sig paa at undersælge hinanden. Denne Bestræbelse nægter man Dem aldrig. Jeg spørger ikkun med de Tænkende: om ikke denne Bestræbelse vilde oves alligevel, og om den ikke kunde drives langt høyere naar Kræmmer=Tallet blev forringet (see Jntelligenz-Sedlen No. 8.)Men, er dette ikke Aarsagen, hvor er den da jo siger De, nu er det vanskeligere for en Begynder, at faae Kredit paa Penge og Vexler end i forrige Tider--- nu udborges en Hoben til Smal Hauser, hvorfor ikke faaes nogen Betaling--- nu borttrakteres en Hoben paa Dem--- . Dette er alt hvad jeg kand finde De anfører som Uleyligheder for vor Tids Kræmmere, fremfor de ældre; thi Skade ved Søen, Udyr, utroe Tienere o. s. v. er noget som saavel i de gamle som nyere Tider har været til. Men alvorlig, er De taabelig nok til ikke at see, at de nyere Tiders anførte Uleyligheder, alle ere Bække der flyder fra en Hoved-Kilde: Kræmernes alt for store Antal Saavidt til Forsvar for mine Anmærkninger over Sutal Hans Tillad nu at gjøre et Par over nogle av Deres Tanker. 1.) siger De: er Kiøbmands Standen den som nest Bonde Standen, opholder de andre Stænder. Formodentlig hensigter De her paa Tolden. Men, min Herre, betaler Kræmmerne den, ney, de Kiøbende. Betleren er ikke engang befriet. De andre Stænder underholder hellere Kræmmerne. De ere det Hav hvorhen Landets, og alle de øvrige Stænders Jndkomster for det meste henflyder. En liden Deel herav kommer ikkun tilbage til Statens almindelige Kasse, hvorfra det igien løber til de andre Stænder. 2.) Min Herre siger: Ved saadan Klædedragt (som var virket i Landet; kunde Smal Hans vise hvad han virkelig var: en velsindet Elskere af Fædrene-Landet, hvor ædel er ikke denne Tanke, jeg beklager allene at enhver ikke hastig nok indseer dens Skiønhed. Jeg kunde derfor ikke forbigaae den uden tillige at forklare den. Det øvrige av Deres Pro Memoria anseer jeg for et Foster av en nedrig Opdragelse, der synes at være gjort endnu utaaleligere ved en uanstændig Hovmod, maaskee oppusted av Lykkens misbrugte Gaver. Jeg nødsages at forbigaae det, av Frygt for at gaae uden for mig selv og iføre mig Deres Person. Det besvares altsaa allerne med en høymodig Foragt; dog rettere talt, ædelmodig Medlidenhed. Men a propos! er min Herre en Elskere av at læse, jeg vil troe det, og derfore siden her endnu er Rum paa Bladet, meddeele Den følgende Fortællelse. Den kunde maaskee tiene Dem til Tidsfordriv, ved en lang Aften. Her er den; Løven, Dyrenes Regent, fandt en sær Behag at anhøre hvad Tanker et hvert ov de vittias Dyr kunde have til det gandske Dyre-Selskabs Beste. Adskillige fremkom, blandt andre Beveren. Asenet fortrød paa hans Forslag; det troede at sligt var stridig mod dets Egennytte. For at hævne sig, fremkom det og offentlig, med sus naturlige hæslige Stemme overskiendte Beveren. Men denne vente sig med Høy modighed til den gandske Forsamling, sigende: vredes ikke, J hører av Røsten, det er at OEsol, og Røsten var det Synd at forbyde det stakkels Beest. thi det over dog ikke meere. Patrioten. Capaa Europas Regent, kand og for Baad og que. Laas Canap er høys av de vittige Dyr kunde have til det gandske Dyre-Selskabs Beste. Adskillige frem korn, blevet and. - . . . . Aront fortved paa hans Corslag; vede at sligt var stridig mod dets Egennytte. For at hævne sig, fremkom det og offentlig, med sin naturlige hæssige Stampaa nugnskudt, Ganauen. Men denne vente sig med Høvmodighed til den gandske Forsamling, sigende: vredes ikke, J hører av Røsten, det er et Æsel, og Røsten var det Synd at forbyde det stakkels Beest, thi det eyer dog ikke meere. arrioten.