Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-05-24
Udenlandske Efterretninger. Tyrkiet. Den 25de April ankom atter en Afdeling af russiske Tropper fra Odessa og landede paa den asiatiske Kyst. 4000 Md. tyrkiske Tropper vare ogsaa sendte til Leiren ved Scutari, og denne var nu saa stærk, at Sultanen for det Første ansaae al videre Hjælp for ufornøden og vilde derfor lade de fra Fyrstendommerne fremtykkende russiske Tropper, gjøre Holdt. Depeschet skulle til den Ende være afsendte til General Kiøseleff, som den 17de forlod Jassy, var den 24de i Bucharest, begav sig derfra til Silisttig- og havde allevegne truffet Anstalter til, at Jndbyggerne ikke skulde lide mindste Tryk ved Troppernes Gjennemmarsch. General Grev Orloff var, efter nogle Blades Beretninger, ankommen til Constantinopel, efter andres, ventedes han hver Dag; han havde uindskrænket Fuldmagt til at anvende den russiske Stridsmagt efter bedste Overbeviisning til Portens Fordeel. Jbrahim holdt sine Tropper slagfærdige, men stod dog endnu ved Konjeh. Underhandlingerne vare ei heller ganske afbrudte; Sultanen havde ved en Coureer opfordret Jbrahim til at sende en Commissærtil Constantinopel, for mundtlig at underhandle om det endnu stridige Punkt. Man ventede ikke at Jbrahim vilde indlade sig herpaa, men blive fast ved sit eengang afgivne Ultimatum, hvorefter Freden kun kan kjøbes ved Afstaaelsen af Adang. Hvor bestemt nu end Porten nægtede at aftræde dette District, troede man dog, at den tilsidst vilde give efter; thi, hedder det i en Skrivelse fra Constantinopel, "Jbrahims Trusler ere ikke at foragte; bliver han end hindret i at gaae offensivt frem, turde det dog falde vanskeligt at drive ham ud af hans Stillinger, som han har valgt, godt og sat i fortrinlig Forsvarsstand. Han erholder desuden idelig Forstærkninger fra sin Fader, som ifølge Efterretninger fra Alexandrien, er beskjeftiget med saa omfattende Rustninger, som sædvanlig kun en Magt af første Rang kan foretage. Det kunde derfor skee, at Porten kom til at føde baade Ven og Fiende, og at den maatte bukke ligesaa tidlig under for denne Byrde, som for det fiendtlige Sværd." - En lang Artikel fra St. Petersborg beskriver den russiske Leirs Tilstand som den Bedste, man kan ønske. Soldaterne vare frie for Sygdomme; de levede i den meest enige og broderlige Forstaaelse med Tyr terne; disse glæde sig ved at see deres Vaabenøvelser, og tage Deel deri; Sultanen havde især sin store Fornøielse deraf, var henreven af Beundring over Russernes Holding og Præcision og vilde give sine egne Soldaters Uniformer russisk Snit. Til Paaskefesten lod Sultanen General Murawieff lykønske sendte Paaskeæg, salt Kjød, Brændeviin og Figener i stor Mængde til Soldaterne, men franske Vine, Rom, tyrkisk Confect" (naturligviis i Ordets bedste Bemærkelse) og Mandler til Officererne. En Skrivelse fra Constantinopel siger, at Hr. v. Butenteff er Et og Alt; har taget paa Raad med i alle Sager, og der skeer Jntet, uden at han har faaet Kundskab derom. Admiral Roussin, hedder det videre, seer noget skjevt dertil; men da han ikke kan forhindre det, saa skikker han sig deri. Han har under disse Omstændigheder holdt det for bedst, at nærme sig den russiske Gesandt, for med denne at gjøre fælles Skridt, til en fredelig Afgjørelse af Striden mellem Porten og Mehemed Ali; men Hr. v. Butenieff har ikke villet indlade sig derpaa; meget mere skal han, i Anledning af, at den franske Flaade i Archipelagus havde samlet sig ved Dardanellerne, have erklæret at det vilde ansees for Fjendtligheder, dersom Flaaden viste sig; Marmorahavet. - En Skrivelse fra Berlin tvivler om, at det tyrkiske Rige længere kan bestaae, og spørger, hvad der vil skee, ifald Rusland ikke er i Stand til at redde det. Dette Spørgsmaal besvares saaledes: "Vi troe, at Rusland vil udbrede sin Magt over Bosporus og de forlige Bredder af det sorte Hav, samt at Østerrig vil blive forstørret med en tyrkisk Provinds. Engelland synes gjerne at ville overlade Rusland Constantinopel naar det derved kunde faae Underægypten som er det af stor Vigtighed for den paatænkte Forbindelse med Ostindien ved Dampskibe paa det røde Hav Frankerig er allerede ved Algiers Besiddelse holdt skades- løst, og maaskee findes der Midler til at skaffe det endnu større Fordeele. Saaledes vilde da det, som man anseer for en Ulykke, Russernes Besættelse af Constantinopel og en Deel af Lilleasten blive et Middel til at befordre Alles Vel, rive hine Lande ud af det Barbari, hvorunder de i lang Tid have sukket, og begrundede europæiske Staters Ligevægt (?) paa en fastere Basis.