Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1837-07-06
Den unge franske Kronprindsesse, haaber man, vil bidrage meget til at popularisere Hoffet, da hun hos Alle staaer i Ry for at besidde megen Aand, hvilket i Frankrig har umaadelig meget at betyde. For at vise sig for Folket uden al Etiquette og navnlig i uden aristokratiske Manerer, vil Prindsessen freqventere alle offentlige Forlystelser, Theatre, Revuer, Promenader, Baller o. s. v., kort sagt saa meget som muligt producere sig og modtage en Rolle i den franske Politik. En ung, livlig, elegant Dames Jndflydelse er i Paris langt betydeligere paa Massen af Folket, end man ved første Øiekast skulde troe. De samme Talemaader der circulerede paa Hertuginden af Berrys Tid, opvarmes igjen med mere eller mindre Held af de galante Journaler. Da man i Mecklenborg havde forestillet hende, at hun, ved at tage til Paris, Dag for Dag, ligesom den øvrige Familie kunde være udsat for morderiske Angreb, havde hun svaret: "Blev jeg kun en eneste Maaned Hertuginde af Orleans, saa vilde jeg dog alt være stolt deraf."J Franconis glimrende Theater i Paris drager et gandske særeget Skuespil hver Nat en uhyre Menneskemængde hid. Det hedder: "Løven fra Mysore." Hovedrollerne udføres af en Løve, to Løv inder, en Tiger, en Zebra, en Kænguruh, et heelt Chor af Aber og Papegøier, samt to uhyre Bog slanger, Alle af Martin's berømte Menagerie, som har afrettet disse vilde Dyr paa en forbausende Maade. J første Akt erfarer man, at Sultanen, af Mysore har dømt en rebelsk, overvunden Høvding til at miste sin Tunge og derpaa jages ud i en frygtelig Skov med Hustrue og Børn. J Skoven modtages Familien paa det venligste af et Løvepar, som aftræder den sin Hule og hver Dag gaaer paa Jagt for de Ulykkelige. Disse vorde angrebne af andre Dyr, men de høimodige Løver forsvare dem. J anden Akt jager Sultanen i den samme Skov. J Træerne sidde levende Aber, Papegøier, v. d. Uhyre Slanger snoe sig op af Stammerne, medens andre danne Baggrunden. Et Barn forvilder sig og vorder forfulgt af en Tiger. Den arme Skabning styrter ind paa Circus, Tigeren følger efter - Barnet snubler og falder. Tigeren springer paa sit Bytte og vil slæbe det bort, men Loven kommer til, og tvinger ham til at slippe Barnet og flye. Andre Børn omsnoes af Slanger, som dog ogsaa overvindes af deres Beskyttere. J tredie Akt maae den atter grebne Høvding kæmpe med en rasende Lovinde, som han, efter en fortvivlet Strid, omsider overvinder, og Stykket ender med et glimrende Optog ved Fakkelskin, Seierherren og de Overvundne gaae ved Siden af hinanden, og alle de andre Dyr følge efter, uden at lade sig forstyrre af Fyrværkeriets Glands eller af de musikalske Jnstrumenters Larm. Dog har man anvendt al mulig Forsigtighed, for at forebygge Faren. Som et Exempel paa den Elendighed, der hersker blandt den fattige Klasse i Jrland, fortælles Følgende: For kort Tid siden laae en Tiggerkjærling paa Gaden i Staden Loughera, angreben af Forraadnelsesfeber, og Jngen vilde, af Frygt for Smitten, optage hende i sit Huus. Endelig forbarmede En sig over hende, og tillod, at hun med sine to smaae Børn maatte søge Ly i et halvt forfaldent Skuur. Men dette ydede kun en daarlig Beskyttelse; Regnen flød strømmeviis igjennem Taget, og Jngen bekymrede sig nu mere om den Ulykkelige, uagtet hun manglede Kraft til at bevæge sig af Stedet, forat betle og Næring til sig og sine Smaae. Efterat hun havde tilbragt et Par Dage og Nætter i denne hielpeløse Tilstand, faldt det endelig en Medlidende i ind at see efter i Skuret, som man havde indrømmet hende. Da han traadte derind, saae han begge Børi nene ligge døde ved Siden af Moderen, der endnu med sin sidste Kraftanstrængelse væltede sig fra den ene Side til den anden, for at holde Svinene borte, s. der vare i Begreb med at ville æde Børnenes Liig.