Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1840-08-29
Politiske Nyheder. De orientalske Anliggender. J Paris var man den 20de August paa Børsen greben af en panisk Skræk, da man var kommen til den Overbeviisning, at St. Aulaires Mission til Wien var ganske mislykkedes, og at den mellem de 4 Magter afsluttede Tractat var ratificeret af Østerrig og Preussen. Vist er det, at der hersker en Crisis for Øieblikket, der bestemmer Krig og Fred; Kong Ludvig Phillig har sendt en af sine egne Adjutantere General Houdetot til Fyrst Metternich, og den engelske Krigsminister Hr. Macauly var ankommen til Paris. Den franske Gesandt i Berlin Hr. Bresson har i Anledning af de orientalske Anliggender havt flere Conferentser med Hs. Preussiske Majestæt, men denne har svaret den franske Gesandt, at endskjøndt han var besjælet af det oprigtige Ønske at staae i venskabeligt Forhold til Frankerig, kunne han dog aldrig beqvemme sig til at understytte den ægyptiske Vicekonge, som han ansaae for en oprørsk Vasal, og at han følgelig, da han havde erfaret, at Østerrig og Rusland havde givet Berliner Hoffet den Forsikkring, at en Tractats Slutning var i Værk, der havde til Øiemeed at tvinge Paschaen til Underkastelse, havde han givet sine Gesandtere ved disse Hoffer Ordre til at erklære, at Preussen fuldkommen stemmede overeens med disse Magters Ønsker, og H. Majestæt føiede til, at Tractatens Ratification fra Preussens Side allerede kunne ansees for at være skeet." Frankerigs Rustninger synes allerede at Foranledige Contrademonstrationer; den engelske Regjering har allerede sendt Tropper til Gibraltar, og ved Rhin og i Over-Tyrol hedder det, at Fæstningerne skulle sættes i Krigstilstand. Flere polske Officerer, der maatte forlade Frankerig i 1836 have igjen erholdt Tilladelse til at vende tilbage til Frankerig; 120,000 Md. ere allerede kaldte under Vaaben, og 20,000 Heste skulle for fransk Regning indkjøbes i Holsteen, Mecklenburg, og Hanover; de skulle være leverede inden en Maaned, og ville de tydske Regjeringer modsætte sig deres Jndførsel i Frankerig, som dog ikke er sandsynlig, vil det blive betragtet som en fjendtlig Handling. Der forsikkres fra Paris, at for nylig havde nær en fransk Ministervexel fundet Sted, Hr. Thiers haade nemlig af de coaliserede Magter forlangt at vide, hvordan de ville udføre Tractaten, og man svarede: "at naar Paschaen nægtede at underkaste sig, ville en engelsk Eskadre bloquere Alerandrien og bemægtige sig den tyrkiske Flaade, for at give Sultanen den tilbage." Herpaa foreslog Hr. Thiers som Svar: "at paa den Dag, da en engelsk Eskadre viste sig for Alerandrien, ville 25,000 Franskmænd sættes i Land paa Candien; men da Kongen fandt dette Svar for energisk, skal Conseilspræsidenten have indsendt, sin Dimission, som man dog igjen efter 24 Timers Forløb sendte ham tilbage, da Grev Mold i et saadant Øieblik ikke torde overtage denne Post. Herpaa skal Hr. Thiers's Ultimatum være tilkjendegivet Engeland, hvilket har givet til Svar"Den Dag, naar de Franske sætter Fod paa Can dien, vil Engelland bemægtige sig Bourbon, Cap enne, Guadaloupe og Martinique." Fra Kønigswarth i Bøhmen erfares, at Minister-Conferentserne skulle begynde der den 26de August. - Breve fra Alerandrien melde, at Paschaen har vægret sig for at antage de i de 4 Magters Note fastsatte betingelser. Den engelske Admiral Lord Stopford er med de paa Malta seilfærdigliggende Linieskibe afseilet til Levanten, og han efterlod paa Malta Ordre til alle nyankommende Skibe, at støde til ham. Den franske Admiral Rosamelvar med 1 Linieskibe afseilet til Levanten. Franske Blade skrive fra Rom, at Efterretningen om Londonner-Tractaten og Krigsforberedelserne i Frankerig har opvakt urolige Bevægelser i Legationerne og Mark Ancona. J Civila Vecchia ventede man hvert Øieblik at see franske Landgangstropper. - Fra Constantinopel skrives, at Efterretningen om Tractatens Afslutning mellem de 4 store Magter havde vakt en almindelig glad Sensation, og Porten har derfor overladt Differencernes Regulering med Mehmed Ali til de deeltagende Magter. Et mærkværdigt Tilfælde har i denne Tid tildraget sig i den tyrkiske Hovedstad; der befinder sig nemlig for Tiden 2 persiske Gesandtere der, og enhver vil overrække sit Creditiv, hvorved Porten er sat i stor Forlegenhed. Fra Beirut klages bittert over de Fornærmelser og Voldsomheder, der udøves mod franske Undersaattere, og en tyrkisk Officeer har gjort et Mordanfald paa Chefen for et af de største Handelshuse Hr. Renaud; flere Ercesser ere ogsaa forøvede af Paschaens uregulaire Tropper, hvorved fransk Eiendom er bleven plyndret og opbrændt, og flere catholske Klostere og hele Landsbyer lagte i Aske. Tscherkessien. Jo sparsommere Efterretningerne ere, som man erholder fra Krigsskuepladsen, desto velkommere er enhver Meddelelse som man erholder og samme, og saaledes er H. Kongworths Værk mærkeligt, og især mærkværdig formedelst befolkningens Aand, som til hele Europas Forbauselse i hele 10 Aar har udholdt en Kamp paa Liv og Død med det mægtige Rusland. Vi have vel tabt mange af vores braveste Krigere, sagde en tscherkessisk Høvding, men J see, at vi endnu have Mænd og Drenge til at indtage deres Sted. Naar hele Verden forlader os, og vi ere drevne til det Yderste, saa ville vi med egen Haand qvæle vore Koner og Børn, for at de ikke skulle falde i Fjendens Hænder, og derpaa ville vi kjempetil sidste Mand, idet vi hævne os." Et Folk, der er besjællet af et saadant Sindelag kan gjøre Underværker. Men paa den anden Side lader det sig ikke benægte, at Rusland har umaadelige Besværligheder, at kjempe imod, for at faae fast Fod i disse Egne; thi foruden den heroiske Befolkning, er Landet usundt; dets naturlige Beskaffenhed og de Storme der rase omkring dets Kyster, gjør det ofte utilgiengeligt; hvortil kommer det Princip man har i Rusland, at Tjenesten i Caukasus ansees som en Straffetjeneste og at man ofte stikker Forbrydere blandt de caucassiske Tropper; hvad kan man vente af saadanne Mennesker mod et frit Folk. Mærkeligt er det, at de russiske Blade i den senere Tid meddele Bulletins om Ticherkesserkrigen, da de dog tidligere have erklæret, at de ansaae det for et indre Anliggende; ogsaa ere de sidste Efterretninger i de russiske Blade derved mærkværdig, at man der har opgivet enhver Jdee om Underkastelse og indskrænker sig blot til at ville beholde nogle Forter, for at forstyrre Slavehandelen.