Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1829-10-27
For faa Dage siden blev i Pederhvitfeldtstræde paa en Byggegrund, der har tilhørt Møllebygger Jørgensen, men nylig er solgt til Conditor Pedrin, gravet i en Dybde af 7 til 8 Alen til en Jiskjælders Anlæg. Derved stødte Man paa en stor Deel Menneskebeen og flere i Række opstillede Liigkister. En gammel nedlagt Kirkegaard, som Man veed har ligget i store Fiolstræde, har vist nok strakt sig hid. Ved at aabne Liigkisterne har Man fundet Ligene i en næsten ufortæret Tilstand, hvilket ogsaa med Liigklæderne er Tilfældet. Ni saadanne Kister bleve optagne. Flere i den tilstødende Grund, som ikke til Jiskjælderen var fornøden, har Man ladet blive urørte. Fire af de aabnede Kister have været opstillede i et Skuur, og ere af mangfoldige Mennesker tagne i Øiesyn. Blandt Ligene bemærkede Man i Særdeleshed et af et temmeligen robust Fruentimmer, der var i saa ufortæret Tilstand, at Lemmerne endnu havde deres naturlige Runding; de ere derhos næsten saa haarde, som om Liget var forstenet. Ved et af Ligene laae under Hagen en Bog i Dudes; dens af Fugtighed fordærvede Tilstand var saadan, at Man af de sammenklæbede Blade kun har faaet Lidet i en læselig Stand; men deraf erfares, at det har været en Psalmebog, da nogle Vers af Psalmen: "O! Jesu søde Jhukommelse kan læses. Ved Sammenligning med Udgaver af gamle danske Psalmebøger synes den at have været en af de Kingoske, og ei ældre end fra Begyndelsen af 18de Aarhundrede. De optagne Liigkister og Liig bleve den 21de dennes, om Aftenen, udførte paa Assistentskirkegaarden. – Man bemærkede, at en Deel af Ligene var overgaaede til Adipocire eller til den talg agtige Masse, hvortil dyriske Substantser forvandles i fugtig Jord. Man erindrer sig herved en Afhandling, som Hr. Professor Dr. Wendt, R. af Dr. og Drm., i Aaret 1816 gav i Kunstflids-Selskabets Skrivter 2 Bds. 9 H. med Overskrivt: "Om kunstig Spermacet eller Fedtvox." Afdøde Admiral Løvenørn havde i Aaret 1813 modtaget en Skrivelse fra Hr. Jørg. H. Junior i Saxkjøbing. Denne havde, efter Opfordring af Admiralen, nedlagt nogle Aar forud i Casser og Tønder en Deel Hestekjød i Aaen, uden for hans Have, til Forsøg paa, hvorledes det maatte overgaae til en talgagtig Masse; men Forsøget mislykkedes, da høie Vande, Storm og Jis mueligen har borttaget samme, medens Hr. Junior i nogen Tid boede paa Landet. Men i samme Tid havde han nedgravet paa adskillige Steder, to til tre Alen fra Vandet, baade Heste og Fol, uden i lang Tid at tænke videre derpaa. Omtrent sidst i Mai 1813 lod han grave et Hul, tre Alen fra Vandet; der stødte man paa et, nogle Aar forhen nedgravet, Føl, og dette fandtes ved Udvanding og Tørring i Solen at være forvandlet til en talgagtig Masse. Han sluttede sit Brev med de Ord: "Jeg vil gjøre en Prøve i det Større til Vinter i samme Bund, som og mange Bønder her i Egnen vil gjøre, som jeg har viist det, og som nu troer det, som de selv hos mig har seet og erfaret." Brevet indeholder et Bidrag til de Erfaringer, man ogsaa forhen havde, om at dyriske Legemer, for at vorde forvandlede til en fedtagtig Masse, ikke behøve at holdes i lang Tid i rindende Vand, som Man havde foreslaaet, men blot at nedgraves i en Jordbund tæt ved ferske Aaer, to til tre Alen fra Vandet, da de i saadan Bund, som altid er fugtig, hvor ingen Orme eller Jnsecter kan opholde sig, lettere forvandles. "Det synes, siger Hr. Prof. Wendt, at naar flere tænkende Landmænd vilde paa ovennævnte Maade nedgrave det hos dem afdøde Qvæg, de da vilde høste mere Nytte af det, end ved at give det til Priis for Hunde og vilde Dyr, og lade det henligge og blive skadeligt ved dets Uddunstninger." Hr. Prof. Wendts korte Afhandling meddeler Resultaterne af hans Forsøg med denne talgagtige Masse. Den franske Chemiker Fourcroy var den Første, der opdagede denne Substants 1786 ved chemisk at analysere et Stykke Menneskelever, der havde hængt i ti Aar i Luften. De Franske kalde Substantsen Adipocire (af Adeps, Fedt, og Cire, Vox). Tydskerne kalde den Fettwachs.