Viborger Samler, 1848-07-31
Copulerede i Randers, den 27de Juli, Viinhandler Micholai Christian Carlsen og Jfr. Marie Nicoline Elis. Sandberg. (Forlangte Jndrykkelser.)De forestaaende Valg af Medlemmer til Rigsforsamlingen, som skal afløse Stænderforsamlingerne her i Riget, ere rimeligviis snart forhaanden. Ved denne nye Indretning vil al Klasseinddeeling af Landets Jndvaanere ophøre, alle særskilte og smaalige Jnteresser imellem Beboerne af frit og ufrit Hartkorn udjævnes og ligesaa imellem Land- og Kjøbstad-Befolkningen. Valglovens Grundtanke taaler ingen særskilt Hensyn til Stand, Stilling eller Vilkaar, dens Virkning skal være at forene alle og Alt i et stort, fælles Formaal: Statens Vel, hvorved naturligviis forstaaes ethvert enkelt Jndivids, enhver Stand og Communes specielle Vel, forsaavidt det høiere Formaal: Statens Vel, ikke derved skal lide. – Ere disse forudskikkede Bemærkninger rigtige, ligger deri en stærk og alvorlig Opfordring til Vælgerne i ethvert Valgdistrict til samvittighedsfuldt at overveie hvad det er for en Mand de ved den forestaaende Valghandling agter at give deres Stemme som Repræsentant i Rigsforsamlingen; om Candidaten er Adelsmand eller Bonde, Godseier eller Huusmand, Lærd, Lægmand eller Kjøbstad-Jndvaaner er i Virkeligheden aldeles ligegyldigt, naar han forøvrigt har de fornødne Evner og Egenskaber til at udføre sin Gierning og navnligen først og fremmest god Villie og dernæst nogenlunde sundt Begreb om Statens indre Forfatning og dens ydre Forhold, eller i al Fald Evne til at kunne sætte sig ind i samme, uden hvilke Egenskaber en Repræsentant ikke alene vil være et unyttigt Medlem i Forsamlingen, men det som endnu er værre, et saadant Medlem vil i større eller mindre Grad foranledige Forstyrrelse og Tidspilde i Samme, hvorpaa man i Stændersalene, Tid efter anden, har havt Exempler. Bælgerne kan i saa Henseende ikke være for forsigtige, eftersom Repræsentantens gode eller slette Egenskaber fornemmeligen geraader dem til Ære eller Skam. – Man har ofte doleret over de stumme Deputerede i Stændersalene og i enkelte Tilfælde kunde der maaskee være nogen Anledning naar man nøiere kjendte Grunden for en saadan Taushed; dette være nu som det vil, men vidst er det, at jeg ved at læse Stændertidenden ofte er bleven ubehageligt stemt ved enkelte Deputeredes Snakkesalighed i de allerubetydeligste Anledninger og hvor de ved intetsigende Ord og Grunde har forfægtet de meest barokke Meninger og Paastande som om Landets Vee og Vel beroede paa at Taleren fik det sidste Ord, den tause men forøvrigt fornuftige Deputerede som tier af Beskedenhed eller af Mangel paa Talegaver, foraarsager ingen Forstyrrelse, og ved Sagens endelige Afstemning veier hans Stemme dog lige mod enhver andens. Saa hensigtsmæssigt som det synes at vilde være, om alle Samfundets forskjellige Klasser i et ligeligt Forhold særligt kunde bliver repræsenterede i Rigsforsamlingen, saa umuligt er dog dette at iværksætte efter en almindelig Valglov, thi hvor skal Grændsen og Forholden sættes mellem Klasserne indbyrdes, og hvem skal repræsentere den overveiende større Deel af Statens Befolkning som ikke kan henføres til nogen enkelt Klasse, Men det er ogsaa mindre vigtigt naar vælgerne rigtig opfatte deres Stilling til Sagen og dens Vigtighed og navnligen ikke af uædle Bevæggrunde, som Bestikkelse, Overtalelse, Ligegyldighed og Egensindighed eller andre Bihensyn give deres Stemme til Mænd som de efter deres indre Overbeviisning ikke ansee for skikkede til en saa vigtig Stilling som den at tage Plads i Rigsforsamlingen. Det kan vel ikke nægtes, at man ved Stænderforsamlingerne har havt Exempler paa at enkelte Deputerede ikke der vare paa deres rette Plads det maae imidlertid forventes, at sund Sands hos Massen af Vælgerne vil vide saavidt muligt at afværge sligt, hvilket nu lettere kan skee end forhen, eftersom Ulighed i frit og ufrit Hartkorns Beskatning herefter falder bort og Valgloven giver alle selvstændige Mænd Adgang til Valgbarhed. – Jntet forekommer mig imidlertid meere ængsteligt, end om Bondestanden af egensindigt og eensidigt Hensyn skulle blive findet alene af ville repræsenteres af Bønder, (at de kunne sætte en saadan Beslutning igjennem paa lovlig Maade er utvivlsom paa Grund af det store Antal Stemmer de kan afgive og man har blot den hos Almuen herskende sunde Sands og Takt for det Rigtige at sætte derimod); man maae imidlertid ikke nære nogen alvorlig Frygt i saa Henseende, og saa vidst som det er, at fornuftige Bønder ikke bør savnes i Rigsforsamlingen, saa stor en Ulempe maae det blive om deres Antal skulde blive alt for overveiende stort, hvorved Forsamlingens Arbeidskraft og Holdning vilde tabe altformeget, hvilken Ulempe de af Kongen udnævnende Repræsentanter ingenlunde kan erstatte eller udjævne. Denne min Yttring maae ikke mistydes derhen, som om der tvivles om Bondestandens gode Villie; dette kan saa meget mindre være Tilfældet som jeg selv er født og opvoxet i Bondestanden og min hele Slægt ere Bønder, saa ingen kan have større Kjærlighed og Agtelse for Bondestanden i sin Totalitet, end jeg, men derfor er jeg ingenlunde blind for dens svageSider, naar den kommer i Berørelse med egistiske og ærgjerrige Ledere, som under patriotiske Paaskud eller anden misforstaaet Jver forstaaer at vinde Tillid iblandt den; derved kan Almuens Anskuelser letteligen for en Tid ledes paa Afveie og tage en skjæv Retning. Forestaaende er fremsat for at henlede Vælgernes Opmærksomhed paa hvad de skylde dem selv og det store Samfund, Staten, ved det forestaaende Valg til en Rigsforsamling, og nærmest har jeg havt den Omegn for Øie hvoraf jeg selv er en Beboer, navnlig Valgdistrictet Salling. Det forekommer mig ønskeligt om der fra Vælgerne udgik Opfordring til erkjendte retskafne Mænd om at melde sig som Valgcandidater, og naar der ikke skal søges Mænd uden for Districtet, foreslaaes: Proprietairerne Grønbech til Eskiær og Eckermann til Norgaard, Sognefogden i Grønning, Esper Boel i Lybye og Peder Andersen i Thorum, Kammerraad Hansen og Kjøbmand Dige i Skive. Sallingland, den 22de Juli 1848. Til vælgerne i Sallings Valgdistrict, Som Candidater til den forestaaende Rigsforsamling henledes Vælgernes Opmærksomhed paa Dhrr. Toldcontrolleur Poulsen, i Skive og Gaardeier Christen Primdahl i Sønderup i Harre. Sogn. Disse Mænds retskafne Characteer og Dygtighed borge for, at de værdigen ville hævde Pladsen i nævnte Forsamling.