JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-01
Det Stervboet efter afgangne Skipper Frederik Buch tilhørende Huus, beliggende paa denne Byes Baggade Ander Matr. No. 148, bliver herved stillet til trende ofsentlige Auctioner, som afholdes: Onsdagen den 26de Januar 1825, hver Gang i Mid dito den 9de Februar dito den 23de Februar, dagsstunden. 1ste og 2den Auction afholdes paa Raadstuen, men 3die Auction afholdes i selve Stedet, og ligger Konditionerne til Eftersyn paa mit Kontoir. Corsøer den 30te Decbr. 1824. Castenschiold.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-01
Jfølge Forliig og derefter passeret ExeStege, tottor, samt efter fremmende Udlægshavers Reqvisition, bliver ved 3de offentlige Auctioner som afholdes Onsdagen den 25de Januari, 9de og 23de Februar 1825, hver Dags Formiddag Kl. 11 opbuden til Salgt, Kiøbmandsenken Madame, Petersens eiende Gaard Nr. 11 paa Stege Kiøbstæds Møllegade, med Sager tillidende Hauge og Jorder i Stege Eiendoms marker circa 5 Tdr. Land, og Heineden circa 2 Tdr. Land samt Rettighed i Ulfshale efter 16 3/4 Grundele. Gaarden som er indrettet til Boepæl for 2 Familier, og som fortiden er meget fordeelagtigt bortleiet, bestaaer af 18 Fag Huus til Gaden, 11 Fag Sidehuus og 17 Fag Baghuus, foruden en Tilbygning paa 2 Fag. Af Forhuuset, er 8 Fag grundmuret til Gaden, man forøvrigt er Bygningerne af Ege Bindingsværk, og følger med denne Gaard, som i Særdeleshed er meget beqvemt indrettet til en Kiøbmandsgaard, er i Sidebygningen værend Brændeviinsbrænderie, med tilhørende Jnventarium i brugbar Stand. Auctionen afholdes paa den sælgende Eiendom, og kan Conditionerne samt øvrige Eiendommen vedkommende Oplysninger forinden Auctionen erfares hos Prodeprocurator Forvalter Gad paa Aalebekgaard, hvorhos det bemærkes: at denne Bekiendtgiørelse tiener til Efterretning, saavel for Liebhaverne som Pantecreditorerne i Overeensstemmelse med Pl. 22de April 1817. Stege den 23de December 1824. C. Meincke.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-01
Tirsdagen den 11te Januar førstkommende, om Formiddagen Kl. 10, vorder i den Gyldenholm underliggende saaladte Grønhøyskov, ved offentlig Auction bortsolgt endeel paa Roden staaende Egetræer, tjenlig til Gavngiøring, samt nogle Bunker Bøgende i, for endeel tjenlig i i Humleragter. Mødestedet er ved Skovfogedhuset i bemeldte Skov. Slagelse den 30te Decbr. 134. Ri Fredagen d. 14de Januari 1825 bliver i Eikstedlund Skov under Frederikslunds Gods, ved offentlig Auction bortsolgt endeel Ege- og Bøgetræer, der for største Deelen ere Vindfælder. Auctionen begyndes om Formiddagen Kl. 10 ved Skovfogedens Huus.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-01
Arvingerne efter her paa Gaarden ved Døden afgangne Tienestekarl Jens Pedersen, født i Tvede Bye og Soi Fyen, indkaldes herved med lovligt Varsel at melde sig her paa Skriverstuen. Ligeledes indkaldes den Afdødes Credi= og Debitorer. Taarnholm pr. Korsøer den 31te December 1824. Mortensen, Forvalter.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-01
Paa en Herregaard i en behagelig Egn, omtrent 2 Miil fra Slagelse, er en beqvem Leilighed for en honet Familie til Leie, der bestaaer af 3 a 4 Værelser &c. Sammesteds kan en eenlig Person faae Kost og Logie, Vog trykker Magnus anviser; de Søgende melder sig i portofrie Breve.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-01
En erfaren Avlskarl, der kan fremvise fyldestgiørende Beviser for sin Ditlighed, Troskab, Ædruelighed og Fredelighed kan erholde Condition i Slaglille Præstegaard ved Sorøe.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-01
En skikkelig Dreng som er velvoxen kan til 1ste Mai blive antaget i Møllerlære paa en hollandsk Mølle. Nærmere Anviisning giver Aviis=Expeditionen i Slagelse.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Den Vest-Siællandske Avis, eller: IBRARISTIA Ugeblad. Slagelse. der landske Historie uden, og inden før. tigste Nyeheder. Dagens vig Redigeret af Pastor Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. 11 Aarg.) ryte 9de, Mandagen d. 3 Januar 1825. Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Den Brasilianske Revolutions Historie. (Sammenstillet efter Major v. Schaffers nye Værk), Det gik med Brasilien, som det næsten er gaaet med alle Colonier, som bleve anlagte i en stor Frastand, at som de blot ere blevne stiftede til Fordeel for Moderlandet, saa skulle de ogsaa fremdeles, i hvor opdyrkede og folkerige de end blive, allene administreret til dettes Fordeel; det vil sige fornemmelig til de Stormænds Fordeel, som besidde store Eiendomme, i Colonierne, og de Kiøbmænds Fordeel, som berige sig ved Handelen derpaa; et Administrations System, som naturligviis tidlig eller sildig maae føre til Coloniernes Løsrivelse fra Moderlandet, saasnart disse begynde at føle deres tilvoxende Styrke. Dette er Tingenes naturlige Gang, og kan betragtes som en Lov for Jordens Cultur og Menneskeslægtens Udbredelse over den.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
J Brasilien var det, saalænge Landet var en Colonie, Brasilianerne forbudt at dyrke Oliventræer og Viinstokke, for at Portugal kunde saameget bedre afsætte sin Olie og Viin dertil; den ene Colonie i Amerika maatte ikke handle med den anden; Brasilianerne maatte ikke avle Jngefær, for ikke at skade Goas Handel, de maatte ikke spinde Ulden af deres egne Hjorder, og man lod de Maskiner sønderslaae, som de indførte for at spinde deres Bomuld. J Brasilien kan man med Lethed producere Salt; men det var forbudt at frembringe dette Product; thi den Portugisiske Regiering havde forpagtet hele Salt-Tilførselen til Brasilien for 90,000 Rdlr. til de Portugisiske Kiøbmænd i St. Ubes; men disse Kiøbmænd solgte nu Saltet i Brasilien til saa høie Priser, at Brasilianerne hverken kunde drive Fiskerie paa Kysterne eller at nedsalte Kiødet af deres uhyre Flokke af Hornqvæg saade saae sig nødsagede til allene at slagte dem for Hudens Skyld. Hvalfangsten var der et Regale; det var ikke tilladt at lægge sig efter Skibsbyggerie, uagtet Skovene have den største Overflødighed paa det herligste Bygningstømmer; det var forbudt, at anlægge Fabriker og Manufacturer; Geistligheden var i Besiddelse af de største Jndkomster, og de Portugisiske militaire Embedsmænd, som bleve sendte over til Brasilien, udsugede Folket paa alle Maader, saa at naar man regner paa, at Brasilien indbragte den Portugisiske Krone i rede Jndtægter 20 Millioner Rigsdaler om Aaret, saa holder man det for sikkert, at Embedsmændene, foruden disse Kongelige Jndkomster, udpressede af Jndvaanerne i det mindste en ligesaa stor Summa til deres egen Fordeel; det er derfor begribeligt, at Brasilianerne vare misfornøiede og høiligen ønskede en Forandring. En saadan Forandring foregik ogsaa i Aaret 1801, da det Portugisiske Hof forlod Lissabon og begav sig til Rio de Janeiro for at undgaae Napoleons Overmagt. Det var den 26de November dette Aar, at den meget gamle dengang regierende Dronning af Portugal, den nærværende Konge Jogodengang Prinsregent, og den hele Kongelige Familie afseilede fra Lissabon tilligemed alle Regieringens høie Embedsmænd, saa at det Portugisiske Hof syntes for bestandig at ville opgive Portugal. Den 23de Januar 1808 ankom Hoffet til Rio Janeiro.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Hoffets Ankomst tilveiebragte strax en nye Organisation i Brasilien som Jndvaanerne betragtede med den største Tilfredshed. J Aaret 1810 blev endog en Handelstractat afsluttet med Storbrittannien, som aabenbart var til Brasiliens Fordeel og Portugals Skade. J denne Tidspunkt rasede, Krigen paa den Pyrenæiske Halvøe; Spanierne arbeidede paa en Constitution og den haværende Kronprinsesse af Portugal, nuværende Dronning Charlotte Joaquime, Søster til Kongen af Spanien Ferdinand den 7de, giorde Fordring paa Regentskabet, som syntes at tilkomme hende, fordi hendes Brødre bleve holdte i Fransk Fangenskab; men de Spanske Cortes erkiendte ikke hendes Rettigheder. Da Regieringen paa samme Tid kom i Strid med Artigas, som foruroligede Brasiliens Grændser, førend han i 1821 blev taget til Fange af den patriarkalske Doctor Francia, som Hersker over Paraguai, saa havde det til Følge at Regieringen lod den Brasilianske Militz regelmæssig organisere af den fortienstfulde General Corrado, en født Brasilianer.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Den 3 Mai 1814 kom Major von Schaffer første Gang til Rio de Janeiro paa det Russiske Skib Suwarow; han fandt dengang Brasilien i en aldeeles Barndomstilstand. Paa den ene Side besad den Catholske Geistlighed et fuldkomment Herredom me over Gemytterne, og selv Jnqvisitionen var ikke aldeles undertrykket; paa den anden Side havde de talrige Portugiske Udvandrede, som vist nok bragte mange Penge i Omløb og fremkaldte mangen Jndustriegreen, ligesom den Hær af Embedsmænd, som blev understøttet af en ublue Monopolisme, intet andet Formaal end at udsuge dette skiønne Land og tænkte ikke paa at befordre Jndretninger, som kunne forhøie dets Velstand. Den daværende Jnfant, nuværende Keiser, Don Pedro, var med sin bedste Villie uden al Jndflydelse, og hans Fader, den nuværende Konge af Portugal blev indskrænket af sine egne og af sin sindssvaae Moder den regierende Dronning Maria Francis cas Omgivelser. Dog vare Brasilianerne tilfredse, da de vare stolte af, at deres Land var blevet ophøiet til et Kongerige og at den Kongelige Familie havde opslaget sin Residence deri, og de betragtede nu Portugal som en af Brasilien afhængig Provins Disse Forhaabninger begyndte at gaae i Opfyldelse fra den 16 Decbr. 1815 af da Brasilien blev ophøiet en Colonie til Rangen af et Kongerige, hvorved det rimelige Haab blev opvakt hos Jndvaanerne, at Monarken aldrig mere vilde forlade Brasilien. Dronning Maria Francisca døde i Marts 1816 og Joao den Vl. besteeg Thronen. Uagtet Portugal dengang havde tre Aar været aldeles sikker for at blive angrebet af de Franske, saa gjorde Kongen dog ingen Anstalter til at vende tilbagetil Portugal. Man beskylder de udvandrede Portugisiske Store, som ønskede at komme tilbage til deres Fædreneland for, at de for at giøre Kongen kied af Opholdet i Brasilien, vare Aarsagen til den Opstand, som i Aaret 1817 udbrød i Provinsen Fernambuco; men som blev dæmpet ved at Jnsurgenternes Anfører Martinez blev slaget i Træfningen ved Guerra den 15de Mai 1817 og Dagen derpaa taget til Fange ved Serinhav og henrettet.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Efter en Reise i Australien og China kom Major von Schaffer i April 1818 anden Gang til Rio de Janeiro; han fandt at en stor Forandring var der foregaaet. Jndvaanernes Antal i denne Stad var steget til 120,000 Huusene i Staden havde hidindtil kun været paa een Etage; men nu saae man flere Pragt Bygninger paa tre og fire; Britterne benyttede deres Handelsmonopol med den største Virksomhed og Luxus og Vellevnet var bleven i en betydelig Grad forhøiet. 8 til 9000 Franske havde sat sig ned i Staden, havde anlagt store Restaurationer og Kaffehuuse og søgte ved at forarbeide Mode=Sager og andre Luxus Gienstænde at fortiene deres Udkomme og især kunde de Gader, hvori Guld-og Sølvarbeiderne og Juvelererne, have deres Boeliger, ikke andet end opvække Forundring ved den Glands og Rigdom, som der var opstillet til Skue. – Den indvortes Tilstand i Brasilien vedblev endnu bestandig at være roelig og Hoffet at opholde sig der, indtil Brigantinen, Providencia ankom den 17de October til Rio de Janelro med Efterretningen om, at en Revolution var udbrudt i Porto. Dagen derpaa indløb Beretningen om at Revolutionen var udbrudt i Lisfabon selv, med den Engelske Fregat Creole; 20 Handelshuse erholdt den samme Efterretning. Denne Efterretning opvakte den meest levende Glæde hos Jndvaanerne og den største Bekymring hos Hoffet. Der blev strax holdet Statsraad og Statsministeren Greve des Arcos raadte Kongen til ufortøvet at indføre det Constitutionelle System i Brasilien; men Ministeren F. A. Villa Nova de Portugal formaaede Kongen til at oppebie Efterretningen og Lord Beresfords Ankomst til Tajofloden, da man haabede, at han kunde bringe Portugal tilbage til Lydighed.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Den 27de October udstædte Kongen et Svar til Governedorerne for ortugal, hvorved han i blide Udtryk erklærede Sammenkaldelsen af de Cortes forulovmæssig og tilføiede det Løfte, at Kongen selv eller een af hans Sønner skulle komme til Lissabon for at regiere Undersaatterne i Kongeriget Portugal og Algarve, imedens en anden af den Kongelige Familie forblev tilbage i Brasilien for at lagttage begge de forenede Kongerigers Jnterresse Fra dette Øieblik af begyndte Tilstanden i Brasilien at blive uroelig. Allerede den 26de Octbr. blev om Aftenen en meget anseelig Kiøbmands ved Navn Carneiro Leakos Gemalinde myrdet, da hun kom tilbage fra Theattet og vilde stige ud af sin Vogn. J Capitaniet Fernambuco udbrød i November f. A. en Opstand, som endte sig med et Blodbad, hvilket blev kaldet Slaget ved Benito og hvorved denne Bye, som ligger 15 Mile fra Fernambuco blev opbrændt. Jnsurgenterne vare ophidsede af det forunderlige Sværmerie, som er eget for Portugiserne, og finder saavel Sted i Brasilien som i Portugal, at de troer, at den gamle Portugisiske Konge Sebastian, som blev borte i et Slag ved Alcassar i Marocco i Aaret 1578 lever endnu og forvente at han skal komme tilbage. (Man kalder disse Sværmere Sebastianere.) Den Portugisiske General Do Rego, (som siden er bleven saa bekiendt i den Portugisiske Revolutions nyere Historie) var dengang General Capitain i Fernambuca og da han bemærkede, at Jndvaanerne viiste Hengivenhed for Jnsurgentene, saa lod han mange af de anseeligste arrestere, hvorved deres Længsel efter en constitutionel Forfatning tiltog. Efterretningen og Revolutionens Udbrud i Portugal blev modtaget med en stor Jubel i Bahia. Man faae snart Proclamationer opslagne paa Gadehiørnerne, hvori Brasilianerne bleve opfordrede til at efterfølge deres Brødres Exempel i Portugal.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Gouverneuren i Bahia Greve de Palma afsendte en Corvette til Rio for at forlange Forholdsordre, men der kom intet Svar, og Sagen gik i Langdrag indtil den 10de Febr. næste Aar. Den 9de Febr. begav Oberstlieutenant de Freytas af Artilleriet og Francisco de Paulo af Kavalleriet sig til Gouverneuren og forlangte at han skulde indsætte en provisorisk Junta saalænge indtil Kongen havde besværget Constitutionen. Greven forlangte Opsættelse, men Officererne vilde ikke tilstaae det; da befalede Greven sin Adjutant at han skulde arrestere dem, da en militair Commando kom frem til deres Forsvar. Generalen værgede sig; to Stabsofficere, een Soldat, een Neger og hans Tiener mistede Livet; da gav Gouverneuren endelig efter, og den 10de Febr. blev den Portugisiske Constitution af 1820 proclameret i Bahia, som fra nu af fik Navnet af det Brasilianske Boston (da denne Stad var den første Stad i de Sydamerikanske Stater, som erklærede sig for fried. Efterretningen om denne Begivenhed bragte Palma selv til Rio Janeiro. 1ste Januar 1821 blev Constitutionen proclammeret i Para i Kongens Navn. Forgiæves søgte Regieringen at dæmpe Udbruddet af Frihedsaanden; Giæringen tiltog i Hovedstaden selv, da det Rygte blev udbredet at Don Pedro vilde afreise til Lissabon. Grev Palma ankom imidlertid til Rio Janeiro og medbragte Efterretning om hvad der var forefaldet i Bahia. Kongen holdt nu fire Gange Statsraad paa een Dag og forordnede daglige Bedetimer.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Endnu var ingen Uroelighed udbrudt i Rio Janairo; men den 26de Februar forsamlede Tropperne sig ved Dagens Begyndelse paa Pladsen Rocio og besatte alle Tilgangene med Artillerie. Kronprinsen begav sig derhen og blev af et Jægerregiment modtaget med det Raab: Constitutionen leve, Han talede derpaa med Officeerene og besteeg endelig Opgangene til Theatret og oplæste der et Dokument, hvori Jndførelsen af Portugals Constitution blev bevilget, Officerene underskreve det og Kronprinsen overbragte til Hest Kangen sin Fader det i Slottet Christovar, hvis Underskrift ogsaa strax blev meddeelt. Kronprinsen vendte strax tilbage til Tropperne, bekiendtgjorte dem dette og at et nyt Ministerium var blevet udnævnet. Da tiltrædelses-Akten blev oplæst, saa udbrød der et almindeligt Jubelraab. Castellerne fyrede og der bleve ringet med alle Klokker. Nogle Timer derefter besvoer Prinsen, omgivet af de nye Ministre, i Kongens Navn den Portugisiske Constitution paa det hellige Evangelium. Prinsens Anstand ved Eedens Aflæggelse var skiøn og ophøiet og opvakte en almindelig Begeistring; dog var Folket endnu ikke tilfreds; thi det forlangte at Monarken skulde personlig indfinde sig. Den Kongelige Familie ankom ogsaa kort efter fra St. Christovar. Man spændte Hestene fra Vognen og trak den hen til Paladset, hvorpaa man har ham paa Hænderne opaf Trappen til den store Audience-Sal. Han viiste sig nu for Folket fra Altanen, og besværgede ligeledes Constitutionen under Kanonernes 3 Gange gientagne Torden. Om Aftenen kjørte Kongen til Theatret; men Folket modtog dog fornemmelig Kronprinsen med Jubel. Jlluminationer og offentlige Feste, som varede i 3 Dage, celebererede denne for Brasilien saa vigtige Begivenhed. Jmidlertid blev Constitutionens Jndførelse fortalt i Hoftidenden paa en meget tør Maade; Kongen lod bekiendtgiøre, at han vilde med det første afreise til Lissabon, og den 3die April sendte Ministeren for de udenlandske Anliggender en Depesche til Regentskabet i Lissabon, hvori det blev underrettet om at de forsamlede Souverainer paa Kongresserne i Tro pau og Laibach antoge, at den veltænkende Deel af Nationen i Neapel, Spanien og Portugal ikke billigede disse nye Constitutioner. (Fortsættes.)
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Nyeste Post-Efterretninger. Den Franske Moniteur indeholder følgende mærkværdige politiske Betragtning, i Form af et Brev fra Linz under 12te December: Hoffet og Statscancelliet i Wien ere nu mere beskiæftige end nogensinde tilforn. Antallet af Courererne, som blive udsendte derfra, er meget betydeligt, og alt giver tilkiende, at Sager af den største Vigtighed for nærværende Tid beskiæftiger vore Diplomater. Dersom man kan troe de udbredte Rygter, saa angaae Underhandlingerne imellem vort Cabinet og nogle andre store Hoffer, fornemmelig Grækenlands Anliggende og dette Lands tilkommende Skjebne.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Alle Efterretninger, som ere udbredte om en Misforstaaelse imellem nogle Magter i denne Henseende, ere meget vovede og saameget meere, da kun de Personer, som ved deres Stilling ere indviede i de diplomatiske Hemmeligheder, kunne have bestemte Dokumenter i Hænderne om de indledte Forhandlinger, og disse ville vist vogte sig for at røbe saadanne Hemmeligheder. Tvertimod har man af alle de foreløbige Data, som ere forekomne om denne Sag et meget grundet Haab til at antage, at alle store Magter uden en eneste Undtagelse ville blive enige, og at denne saa vigtige Qvæstion om Grækenland vil blive opløst i Overeensstemmelse med Europas almindelige Jnterresser. Men tilsidst vil det maaskee falde vanskeligst at bringe Porten til Fornuft; thi man erfarer ved de sidste Efterretninger fra Constantinopel, at Storherren og det Partie, som hersker i Divanet, vedblive at paastaae, at Grækerne skulle ubetinget underkaste sig, og at det Forslag, som een af de fornemste Tyrkiske Embedsmænd havde gjort, at sætte Mo reg i samme Forhold til Porten som Moldau og Wallachiet, ikke allene havde opvakt en stor Allarm i Divanet; men endog sat Ophavsmanden dertil i Fare, da de heftigste Trudsler bleve udstødte imod ham. Dog maae man ikke fortvivle; thi den Tyrkiske Regiering er ikke saa upolitisk, at den ikke skulde indsee, at den jo uundgaaelig vilde tilberede sig sin Undergang, naar den vilde vove paa, at paadrage sig de store Europæiske Magters Fortørnelse. De sidste combinerede Skridt af alle de Europæiske Diplomater for categorisk at forlange Fyrstendømmernes Rømning, have endelig frembragt den forønskede Virkning; thi man har i Wien ved den Østerrigske Consul faaet den bestemte Efterretning (formodentlig fra ham i Jassy), at der ikke allerne er ankommen fra Constantinopel befaling til Rømningen; men at ogsaa denne er strax bleven fuldført, og at de Tyrkiske Tropper, som endnu vare stationerede paa den venstre Donaubred vare i fuld Marsch for at gaae over paa den høire Donaubred. Man forsikkrer, at saasnart Rømningen er fuldført, saa vil Hr. von Minzagioverlevere sit Creditio som diplomatisk Envoie fra det Russiske Hof. (Dette Stykke har et officielt Udseende og fortiener Opmærksomhed. Mærkeligt er det imidlertid, at den Østerrigske Jagttager dog ikke siger: at Rømningen er bestemt fuldført, og ifølge de nyeste Beretninger, som man har fra Bucharest, synes hele Rømningen blot at bestaae i at nogle hundrede Mand Tyrkiske Tropper have forladt Jassy; selv i Constantinopel vidste man ikke noget derom den 26de November. Forresten seer man af dette Stykke hvad man længe har havt Grund til at formode, at de Græske Anliggender begynde at antage en meget vigtig politisk Characteer).
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Den Østerrigske Jagttager meddeler følgende Efterretning fra Constantinopel under 27de September: Den 25de seilede Capudan Pascha paa sit Admiralskib ind i Havnen ved denne Stad, hvor man modtog ham med alle de sædvanlige Æresbeviisninger. Den 26de havde han Audience hos Storveziren og blev beklædet med en Ærespelts.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-01-03
Det Rygte, at Chosrev Pascha var faldet i Unaade, blev i den sidste Tid temmelig almindelig troet, ja man paastod enbog, at Sultanen havde allerede udnævnet Abulobul Pascha, tilforn Gouverneur i Salonich til hans Efterfølger; men Capudan Paschas Venner have seiret. (Private Efterretninger fra Constantinopel sige herom: at han er kun vendt tilbage til Havnen med tre Skibe, som vare i en jammerlig Tilstand, hvilket er saameget paafaldende, som man erindrer sig de pompøse Forhaabninger og Løfter, hvormed han afseilede for omtrent et halvt Aar siden. At han er bleven saa vel modtaget, uagtet Feldtogets Mislykkelse ligger klart for Dagen, er et Held for ham, og skal formodentlig tiene til at kaste et Stør overFeldtogets uheldige Udfald). Den 26de November, siger den Østerrigske Jagttager videre ankom den bestemte Efterretning om, at Jbrahim Pascha var med sin Flaade og alle dertil hørende Transportskibe den 8de November løbet ud af Havnen ved Budrun; men istedetfor at tage Retningen til Morea, saa var han faae Dage derefter igien vendt tilbage til Bugten ved Marmarissa eller Macri og var gaaet for Anker paa Kysten ligeoverfor Øen Rhodus for der at overvintre. (De private Efterretninger fra Constantinopel betragte dette som en Bekræftelse paa det Nederlag, som Grækerne skulle have tilføiet ham den 13de ved Candia; thi man veed ellers ikke hvorfor han saa uventet igien kom tilbage. Saasnart han var kommen til Marmarissa afsendte han strax et Advisskib til Alexandrien for at melde sin Fader sin forestaaende Tilbagekomst. Jndtil Begyndelsen af November var ikke et eneste Ægyptisk Krigskib kommen tilbage til denne Stad) Om Tingenes Tilstand i Livadien og Thessalien vare nyelig flere Efterretninger udbredte af Grækerne, ifølge hvilke de Tyrkiske Tropper ikke allene havde forladt Zeitun, men vare endog blevne trængte tilbage til Larissa, men disse Efterretninger ere ingenlunde bekræftede. Meget meere synes det, at der i flere Maaneder ere kun forefaldne ganske ubetydelige Fægtninger i disse Egne, og vi vide af en paalidelig Kilde, at Dervisch Pascha stod i de sidste Dage af denne Maaned med 12000 Mand Jufanterie og 18000 Mand Kavallerie i en Leier i det sydlige Thessalien ved Hamanna paa den sydlige Brede af Floden Sperchios nær ved Thermopylerne.