Norske Intelligenssedler, 1811-03-08
Paa en Tid, da al Slags Sukker er i saa overordentlig høi Priis, og Sirup er neppe at faae kjøbt for Penge, bliver det en velgjørende Pligt at udfinde hvad Surrogater der kun de afhielde nogende denne Trang; Hankel er bleven til en Livets Nødvendighed, som en skikkelig, Huusholdning kan neppe undvære. - At koge Sirup af Gulerødder anmelder jeg ikke som nogen ny Opfindelse af mig thi Assessor Rafn og Flere have skrevet om den Sukkerstofsom den velsmagende Gulerod indeholder; men da sikkerligen Mange ere uvidende om denne Sag, og jeg ved de nøiagtigste igjentagne Prøver kan give et sikkert Resultat af mine For log, det nemlig, at faae en behagelig og riig Sirup, saa anseer jeg det for Pligt, at gjøre denne simple Maade almindelig bekjendt. - Man tager en Skjeppe Gulerødder (helst af de tykke guulrøde), vasker og skraber dem vel rene, derefter skjærer dem i tynde Skiver og kommer dem i en Jerngryde, som ikke sværter, slaaer derpaa en god Bøtte Vand, og sætter Gryden til Jlden til jævn Kogning. Naar Rødderne begynde at skjørne og blive bløde, maa man begynde at røre og stampe dem itu, hvorved vil komme noget Skum, som flittig maa bortkastes. Vandet vil da allerede begynde at smag født. Ved Uddampningen maa atter paaspædes varmt Vand, og Massen flittig stampes, samt paasees at den ikke brænder ved Grydebunden. Naar Massen er vel udkogt og tyk som en Grød, hvilket sikkerlig medtager en Tid af 3 Timer, saa optages den, og Saften afkrystes igjennem en tynd Serviet i Steenringer. Denne Saft bør da omtrent udgjøre 8 Potter. Denne hældes atter paa ny i Gryden til Jndrogning. Unde Kogningen maa nøie passes, at der bliver afskummet, hvorved Strupen vil ganske betages Rodens oprindelige Smag. (Dette sidste Skum kan dog gjemmes til Brug i Huusholdningen). Naar Saften er indkogt til passelig Tykkelse, hvilket prøves ved at lade den dryppe af en Sølvskee paa en Tallerken, da vil Sirupen være indkogt til omtrent 2 Potter, og ophældes saa i en Steenpotte. Naar den er bleven kold vil denne Sirup findes saa sød og behagelig, uden Smag af Roden, at der er intet Huusholdningen, hvortil den jo kan bruges. Efter en Skjeppe Gulerødder har jeg udbragt 3 1/2 Pd. Sirup. Jeg gjør deraf den Beregning: 1 Skjeppe Gulerød, der betales med 48 sk., Brænde 24 sk. Egen Umage har jeg ikke regnet - følgelig kommer 1 Pd. Sirup omtrent paa 22 Skilling, paa en Tid, da slettere Sirup betales maaskee med 1 Rdlr. pr. Pund. - Jeg har forsøgt at koge Sirup af den røde Bede (Beta vulgaris); den giver nok saa meget Sirup, men det har ikke lykkes mig ganske at kunde betage den Rodens extractive Smag, hvorved den falder æmmen; dog en den anvendelig i Huusholdningen. Den hvide Bede (Runkelrube) har jeg ikke forsøgt, men formodentlig maa den vær bedre, siden man i Tydskland allerede har gjort heldige Forsøg dermed til Sukker. - Gulerødder rensede, kogte og skam vede paa samme Maade, som man behandler Potetes til Brød, nemlig 1/2 eller 1/2 Deel imod det sigtede Rugmeel, give velsmagende Kager, som ligne Vorter=Kager. Men endnu bedre vil samme blive, naar man vil spendere Gulerød, Sirup, samt lidt Peber derudi, ikkun dette maa man opservere, at disse Kager taale lidt mere Stegning end almindeligt Brød. F. E. N..... Dødsfald.