Ribe Stifts Adresseaviser, 1786-09-01
(af en Madriter Tidende) En ung Spanier ved Navn Don Dieg hafte foret en Mands eneste Datter 17 Aar, ved Navn Holnora, Ægteskab. Efter at hun var bleven frugtsommelig, gjorde han Bekiendtskab, med en rigere Pige, og blev meer kolsindig imod sin første Kiereste. Holnora som erfarede dette, og hørte tillige at han skulle inden kort Tiid ægte hende, blev derved innerlig rørt og tillige ei mindre fortrydelig; da hun overgav sig til ham sagde hun: bedrag mig ei, jo meere jeg elsker dig, jo større bliver min Harm, om du bliver mig troløs. Jeg vil gaae i Døden for dig, hvis du vil være mig troe, men om du forraader mig, saa skielv for din Skiæbne. Holborg skiulte længe sin Vrede over hans Troløshed, og udbad sig hans Nærværelse dog hos hende næste Aften. Diego, som mindst troede, hende saavel underrettet, kom til den bestemte Tiid; jeg veed alt, sagde hun; jeg veed du forlader mig, jeg veed, hvem du forretrekker mig; min Siel er sønderknuset af Sorg, men min Kierlighed er uforanderlig. - Overbeviis mig allene om, at du ei foragter mig; tilstaae mig allene, for sidste Gang en af disse lyksalige og fornøyelige Nætter, hvori vore Siele have sammenflydt i saa ubeskrivelige Henrykkelser i vore sammenknyttede Arme; det vil overbevise mig om, at du ei foragter mig, og det er alt det, hvad jeg har at ønske, efter at have tabt din Kierlighed. Holnorg besad alt for mange Yndigheder til at hendes Begering kunde nægtes hende; Don Diego bestemte næste Nat til deres Sammenkomst og Holnora tænkte imidlertid paa en Hevn, som Helvede ei har forskrækkeligere; han kommer til den bestemte Tiid, og Holnora tog imod ham med aabne Arme og med den største Ømhed; hun havde tillige de beste Retter og de behageligste Drikke; - Man skulle have sagt at dette Par levede i den lykkeligste Forening. Kierlighed glemte eiheller at giøre deres fornøyelige Samling fuldkommen og Don Diegsov omsider ind drukken af Vellyst, i Skiødet af sin Deylige og Yndige Holnora. - Det var dette Øyeblik hun ventede paa. - Det er nu ei længere den elskværdige Brud, som nylig følte og meddeelte Kierlighed; det er en Furie, som er undflyet fra Helvede for at sønderrive en Ulyksalig, som er bestemt til et Offer for Raserie. - Hun dræber sin søvende Elsker, hun aabner hans Bryst, river hans endnu bankende Hierte ud og under et græsseligt Skrig løber hen til sin Rival opvaagner hende af sin føde Søvn og med en lige forbittret rasende Utaalmodighed siger til hende. der er det Hierte, som du har berøvet mig, nu er det værdigt at være dit - Hun flyer derfra til Rettens Overbetient, og siger til ham. Jeg har dræbt et Udyr, Don Diego, som hafte foret mig Ægteskab og besvangret mig, men ladet sig af en anden forføre til at forlade mig; jeg har dræbt ham uden at raadføre mig med nogen; han ligger i sit æget Blod i min Sæng, og jeg kommer for at begiere Døden, som jeg har fortient, hast at efterkomme min Bøn og din Pligt, thi jeg brænder af Længsel at forene mig med den Forrædere i Helvede, og for at plage ham i ald Evighed - Retten lod sig underrette omdenne Tildragelse, og giør Tilberedelsen til hendes Arest m.v. men som dette faldt hende for langvarig forekom hun dem med den samme Dolk i den samme Rettensbetientes eget Huus paa sig selv, hvormed hun havde opofret sin Elskere. – Død laae hun deri sit eget Blod. Rettensbetient indberettede Kongen denne grusomme Handling strax, med Forestilling om hans Majestæts promte Dom i denne Sag, som strax faldt saaledes: at hendes døde Legeme skullle slæbes paa Rakkersluffen Gaderne om, derefter opbrændes paa et Baal, og Asken udkastes i nærmeste Flod.