Berlingske Tidende, 1832-09-25
Det Kongelige Museum for Nordiske Oldsagen har fremdeles (see Statstidenden No. 215, havt følgende Tilvext. 60) Jndsendt af Hr. Pastor Zahle til Hvedstrup og Flyng, som Foræring fra Hr. Kjøbmand Søren Borch i Roeskilde: en meget fiin Guld-Fingerring for en RonnePaa Forsiden er i ophøjet Arbeide anbragt et Dødninghoved, og under dette to forslagte Been. Dette Partie er hvid emailleret, men Tænderne og et Par af de mest fremstaaende Dele har man derimod ladet beholde Guldets Farve. Ringen selv er dannet af et tyndt paa Midten ophøjet Guldbaand, som har været og tildeels endnu er sort emailleret, saaledes at blot en meget fiin Stribe i Midten og ligeledes een ved hver af Siderne sees at Guldet. Denne Ring er fundet ved at grave i en Have, der er beliggende paa det Sted, hvor fordum det saa berømte St. Agnes Kloster i Roeskilde laae. Ringen er saa lille, at man ikke kan antage, at nogen voxen Person af almindelig Førlighed kan have baaret den, men i det høieste et Barn paa 12 til 14 Aar, Arbeidet er saa fortrinligt, at det henhører til det allerskjønneste man kan fremvise fra Middelalderen, selv den senere. Oven meldte Kloster stiftede Prindsesse Agnes, Kong Erik Plougper nings Datter, af sine egne Midler i Aaret 1264, da hun i en meget ung Alder, af 14 Aar, blev Rønne, og Aaret efter, 1285, blev hun i sit 15de Aar Priorinde i samme Kloster. 61) Jndsendt af Hr. Landfoged Pløyen paa Færøerne, og foræret at Hr. Sysselmand og Kongsleilænding Rasmus Müller: Fragment af en meget forvittret Runesteen, hvis Forvittring er op saaet ved at Stenen har ligget i Jorden, da den er af en lemmelig blød Steenart. Den er opgraven under Grunden af gammelt Huus i Kirkebo. Stenen er nu 15 Tommer lang, T. bred og 5 T. tyk, men af uregelret Form; dog har den henpaa, hvor Runerne findes, været flad. Jndskriften gaaer fra Høire til Venstre, som sees af, at Runerne vende til denne Fide. En Deel af Trækkene ere temmelig tydelige; dog er det hidtil ikke lykket, at udfinde nogen Mening deraf. En lignende Steen, som er funden i Kirkemuren ved Kirkebøger for faa Aar den nedsendt til Museet, men alle Bestræbelser for at læse Ru gerne paa den have ogsaa hidtil været forgjeves. 62) Jndsendt J Hs. Høiærværdighed, Hr. Biskop Steengrim Johnson, paa Island, R. af D.: en stor Jernøre, aldeles af den Form, som man har fundet dem i hedenske Gravhøje i Danmark. Den er fortil bredt udslaaet, og Eggen er 5 Tommer lang; Banen, er fiirkantet, Skafthullet, hvori endnu findes ubetydelige Levniner af Træ, bagtil fiirkantet, fortil rundt. Den hele Øxe længde er 7 1/2 T. Den er funden i en Dybde af 3/4 Alen, Forbindelse med et menneskeligt Skelet, i en Bakke, som fornemmelig bestod af Stene, sønden for Gaarden Sneefokstade. nede ved Elven Hvidaa, i Klosterholl Sogn, Arnæs Syssel, og hverladt Biskoppen af Hr. Pastor John Johnson til Klosterholl og Burfell. 63) Jndsendt af Hr. Stiftamtmand Krieger paa Jsland; Fragment af den overste Deel af et gammelt Sværd af Jern, funden i en liden Hule ved det gamle Althing og foræret af Hr. Provst Bjørn Paulsen, Sognepræst til Chingvalle og Ulfiistsvatn. 61) Foræret af Hr. Kjøbmand Gudmand: Fragment af en ældgammel Christus=Figur, af dreven Arbeide af Kobber, med Spor til at den har været emailleret. Det er fundet for nogen Tid siden ved et Jordskred paa JsReisende.