Aalborg Stiftstidende, 1843-04-25
Nr. 60 af Randers Amtstidende indeholder en Meddelelse, der med stærke Farver skildrer vor Byes blomstrende Forfatning og maa bibringe Enhver - der er uindviet i Byens sande Forhold - den Tro, at man kun behøver at komme til Hobro for at finde et glimrende Erhverv. Men hvorvel det er indlysende, at berørte Jnserat har en anden Tendents nemlig: den at fremhæve Misforholdet i Gagen imellem de herværende og de paa andre Steder med lige Oppebørsler ansatte Toldembedsmænd, kunne vi ei andet end finde det urigtigt, at Jndsenderen, for at gjøre Contrasten større, skildrer Byens og Borgerens Tilstand paa en Maade, der, ligesom den er paa Sandhedens Bekostning, meget let kan blive skadelig i sine Følger, idet den tjener til at fremkalde sangvinske Forhaabninger hos den fremmede Næringsøgende og - her en Concurence, der isandhed nu er lige overflødig som fordærvelig. Naar Jnds. siger, at Eiendommen her ere stegne c. 100 pCt. de sidste 2 Aar, da vil han neppe kunne fremkomme endog kun med et eneste Exempel herpaa. At man nu betaler en meget høiere Priis end for nogle Aar tilbage, er vel Tilfælde, men det er ialtfald kun en Stigen i samme Forhold som paa andre Steder, hvor Erhvervet holder sig i statu quo. Hvad angaaer Handelens betydelige Opving, de Handlendes rivende Afsætning &c., da maae vi beklage, at Jndsenderen ikke heri har sagt Sandhed. Handelen er paa ingen Maade tiltagen her de sidste 3 Aar, Kornhandelen har i disse været betydelig mindre end nogle Aar iforveien, Vareomsætningen ikke større, og naar Jndsenderen anfører Told- og Consumtions intraderne som et Beviis for det Modsatte, da maae vi hertil bemærke, at Differencen i Jndtægterne saa at sige alene er opstaaet ved nogle Brænderiers udvidede Drift og at Tolden - den rette Basis for Bedømmelsen af en Byes mercantilske Forfatning – var betydeligt mindre i 1842 end 1841. Af Byens 15 Handlende vil sikkert ingen med Sandhed, kunne rose sig af den omskrevne rivende Afsætning, og det bedste Beviis for, at den ikke er tilstede, er, at af disse 15 Kjøbmænd kun nogle Faa have Betjente. Med Hensyn til det rigelige Udkomme, der tales om, da gaaer det her som andensteds: Enkelte erhverve nogen Formue, Andre gaae tilbage. Til det Jndsenderen yttrer og Haandværkstanden, kunne vi, der have saameget med dem at gjøre, svare: at, træffer det end stundom, at en enkelt Haandværker maa lade vente paa sig, saa gives der meget ofte andre Tider, hvorhan kunne ønske meer at bestille, ligesom der ogsaa her findes et ubetydeligt Antal Svende i Forhold til Mestrene, og hvad deres pecuniaire Forfatning angaaer, da finde de vel ialmindelighed, ved Anvendelsen af en rosværdig Oekonomie, ret godt Udkomme, men om nogen Overflod kan her ikke være Tale. Havde den ærede Jndsender, istedetfor at forudskikke slige ubetimelige og ubegrundede Præliminairer, ligefrem skredet til Maalet og med rene Ord sagt: Det er urigtigt, det er stridende mod billighed, naar Gagen for Toldinspecteuren og Kassereren er beregnet efter et Annuum af 6720 Rbd.,at de ikke erholde et forholdsmæssigt Tillæg, naar, som herer Tilfældet, Jndtægterne, tildeels foranlediget ved en Organisationsforandring, (da Byen blev Toldsted, stige til det Tredobbelte: da kunne vi ei andet end være enige med ham heri, men synes dog, at det vilde have været rigtigere, at henvende sig herom i et Andragende til Regjeringen, som man nok tør vente, vil indrømme en saadan Forbedring i disse Embedsmænds Gage som Omstændighederne give den Krav paa. Flere Handlende.