Aarhuus Stifts-Tidende, 1831-05-07
Den polske General Sierawski satte over ved Kazimierz og Solet, i Spidsen for flere Eskadroner, 6 ny uniformerede mestendeels kun med Leer og Pigge bevæbnede Batailloner, samt 6 Kanoner, hvoraf de 2 vare Trepundinger. Denne General, der blot var anviist at skulle føre den lille Krig, iagttog ikke nøie sine Jnstructioner. Han rykkede frem mod Lublin, paa hvilket vigtige Punkt Fienden havde overlegne Stridskræfter samlede; og omendskjøndt han var fuldkommen vel underrettet herom, besluttede han dog, med sit slet ikke dertil egnede Mandskab, at indlade sig Hovedtræfningen. Den 16de April stødte Oberst Lagowski, ved Belzyce, med Avantgarden paa Fjendens langt overlegne Artillerie. General Sierawskitilte ham om Aftenen til Hjælp med endeel af sit Korps Efter at han her selv havde overbeviist sig om, at Fjenden var ham langt overlegen, trak han sig vel igjen tilbage til Landsbyen Wronow, men bestemte sig dog alligevel til, næste Dag at modtage Kampen, der varede i flere Timer, uden at føre til noget andet Resultat, end et gjensidigt Tab af 2 til 300 Mand. Vort Artillerie udmærkede sig, som sædvanligt, uagtet Fjendens, saavel i Mængde som i Caliber, var det langt overlegen. Ogsaa vort Jnfanterie, der ikkun sparsomt var forsynet med Skydegeværer, overgik de dristigste Forventninger. Det Kalischer Kavallerie derimod udførte kun slet sin mønsterværdige Chefs Befalinger. Man maa lade Gen. Sierawski, at han anvendte Alt, hvad der stod i hans Magt, for at holde Orden. TilArtiaalet bagetoget blev ogsaa, uden Uorden, iværksat lige til Kazimierz, saa at selv en demonteret Kanon og 40 Fanger kunde føres med. General Sierawski tilbragte her Resten af Natten og det Halve af den følgende Dag i Uvirksomhed, omendskjøndt han ikke fattedes Fartøier, hvormed han itide kunde have sat over Strømmen, og desuden havde Veien aaben for sig til Wiepez. Først ved Middagstid, da de fjendtlige Kolonner, forstærkede ved et talrigt Artillerie, allerede stode for Kazimier, blev Kavalleriet, 4 Kanoner og Størstedelen af Jnfanteriet, som kun var bevæbnet med Leer og Pigge, sat over. Resten af Jnfanteriet, tilligemed 2 Kanoner, forsvarede Adgangen til Staden. Da Fjenden allerede havde begyndt et kraftigt Angreb, førte Oberstlieutn. Julius Malachowski, selv bevæbnet med en Lee, en Afdeling af Leebærerne ind paa Russerne. Dette Haandgemæng begyndtes med Held; men snart sank den tappre Malachowski, truffet af flere Kugler, livløs til Jorden. Dette for Hæren og Fædrenelandet beklagelige Tab bragte Uorden i vore Rækker, og Fjenden trængte ind i Staden. Siden begav General Sierawski sig, med Resten af Korpset og 2 Kanoner, til Pulawy og derfra til Landsbyen Borowa, ved Wiepris Udløb i Weichselen, hvor han, uden videre at forfølges af Fjenden, gik over Strømmen. De specielle Jndberetninger og vort lidte Tab fattes endnu, men efter hvad min Adjutant, som jeg havde sendt did, beretter, saa have vi mistet over 2000 Md., hvoraf det dog rimeligviis er lykkedes Størstedelen, begunstiget af deres landlige Dragt, at adsprede sig i Landsbyerne. Den 21de blev det 5te Uhlanregiment, som stod paa Forpost ved Kalusyn, angreben af Kosakkerne; de bleve slagne tilbage, men i Fægtningens Hede trængte vore Tropper for langt frem og stødte paa 6 Eskadroner fjendtlige Husarer, som havde Kanoner og Jnf. med sig. Fjenden var os langt overlegen. Vort Regiment sloges tappert, og frarev Fjenden to Gange dets saarede Chef, Oberst Gawronski, som var i største Fare for at falde i Fangenskab. Under disse Omstændigheder var det et stort Held, at Regimentet slap derfra med et Tab af omtr. 50 Md. Vort største Uheld er dog det, at Cholera moxhus er udbrudt blandt vore Tropper, men jeg har truffet alle mulige Foranstaltninger til dens Standsning. Saaledes bringer os vor grusomme Fjende, der i Aarhundreder har hadet og forfulgt os, og saa endnu denne Ulykke. Vi ville haabe til Gud, at han ogsaa vil befrie os fra dette Onde. Skryvnetzki.