Jyske Efterretninger, 1810-01-09
Enhver Person, som begiver sig fra det ene Land, til det andet, uden at være forsynet med et anordningsmæssigt Pas fra det Steds Øvrighed, hvorfra han kom mer, eller som ikke paa en authentisk Maade kan giøre Rede for Bevæggrunden til sin Ankomst, skal blive anholdt og fastsat saalænge, indtil tilstrækkelige Oplysninger i Henseende til ham kunne blive indhentede. Dog skal Virkningen af denne Bestemmelse ikke udstrækkes til de rolige og umistænkelige Beboere af de respective Grændser, da begge Regieringers Hensigt ingenlunde er, at underkaste den Handel eller Samfærsel som finder Sted imellem disse, nogen Trang eller Af rydelse. - 34. J de Tilfælde, hvor, i Kraft af de foregaaende Artikler, Personer, som enten ere Forbrydere eller mistænkte derfor, blive paagrebne, skal Øvrigheden paa det Sted, hvor Anholdelsen maatte være gjort, sølge for den Fangnes Underholdning; men naar Udleveringen paafølger, skal Omkostningerne for den udleverede Per sone Underholdning og Transport erstattes af den Regiering eller Øvrighed, som modtager ham. - J 5. Under Benævnelse af Deserteur forstaaes ethvert Jndivid, som tienende i den ene Sonverains Armee eller Flaade gaaer over paa den andens Grund for at unddrage sig fra sin Tienestes Pligter. - J 6. Alle de Love og Anordninger, som angaae Paagribelsen og Anholdelsen af det ene Lands Deserteurer, skulle ligeledes tiene til Regel for det andets Deserteurer. Følgeligen skulle disse paagribes overalt, hvor de forefindes og blive udleverede med alt det, som de have taget med sig. De Civile eller Militaire Embedsmænd der hvor Anholdelsen har fundet Sted, skulle derom i den mueligst korte Tid underrette Øvrigheden eller den militare Commandant i det nærmeste Sted i det Land hvorfra Deserteuren kommer, og dertil føie de Efterretninger, de have kunnet forskaffe sig, enten ved den Anholdtes Forklaring eller paa andre Maader. - . 7. For at lette Udførelsen af Bestemmelserne angaaende denne Artikels Gienstand er det bleven fastsat, at begge Hofferne nærmere ville blive enige om at indrette en directe Correspondence imellem deres respective Staters civile og militaire Øvrigheder, paa det, at det ikke maatte være nødvendigt, for at udvirke en Forbryders eller Deserteur; Paagribelse eller Udlevering, først at skrive til ministeriel Reqvisition, hvilken, med Hensyn til begge Landes geographiske Beliggenhed, ofte vilde foraarsage et stort Tidspilde. - C. 8. Da de Grundsætninger, som ere fremsatte i de foregaaende H. kunne ved Tiden og Omstændighederne være at underkaste nogle Modisikationer, saa skulle Bestemmelserne angaaende Forbryderes og Deserteurers Udlevering ikke forblive i Kraft længere end i et Tidsrum af 15 Aar, og naar dette Tidsrum er forløbet, skulle begge Regieringerne atter blive enige om, enten at forlænge Virkningen af de nu antagne Bestemmelser, eller at modificere dem. - . 9. Eftersom denne separate Artikel er at ansee som udgjørende en Deel af den i Dag afsluttede Fredstractat, og som om den deri var indført Ord til andet, saa skal den, i det Tidsrum som er bestemt for dens Vedvarelse, have samme Kraft og Styrke som Tractaten; den skal fra begge Sider vorde ratificeret, og dens Ralificationer være indbegrebne under selve Tractatens. - Dets til Bekræftigelse have vi, Befuldmægtigede af Hs. Majestæt Kongen af Danmark og Norge og af Hs. Majestæt Kongen af Sverrig, undertegnet nærværende Separat=Artikel, og lader den forsyne med vores Segl. Skeet i Jønkøbing den tiende Dag i December Maaned, Aar efter Christi Byrd, et Tusende, otte Hundrede og ni. Niels Rosenkrantz. Carl Gustav Adlerberg. (L. S.)(L. S.)