Berlingske Tidende, 1753-02-01
Den 19 Februar, haver det Allernaadigst behaget Hans Kongelige Majestet, at udgive en Forordning, angaaende fremmede Silke= og Uldene Stof Februarii Maaneds Stoffers og Vahres Jndførsel og Brug, samt andre at bære aldeeles forbudne Vahre; hvorudi igientages udtrykkeligen de af Høysalig Kong Christian den Siette, den 16 April og 6 Octobr. 1736, den 11 April 1738, den 17 Nov. 1739, den 6 May, 3 og 16 Jun. 1741, samt 31 Dec. 1744. udgivne Forordninger, og befales Allernaadigst, alle Kongelige Undersaatter, uden Forskiæl af Stand eller Værdighed, at de samme udi alle deres Ord, Artikler og Forklaringer, nøye efter Samvittighed iagttage. Thi forbydes strengeligen alle og enhver, nogen Slags fremmede Silke, Uldene og Bomulds Vahre, eller andre til Smykke, Klæder og deres Prydelse henhørende og forbudne Sager, under hvad Navn være kunde, hvad heller det allerede er opfunden, eller herefter opfindes maatte, i Danmark at indføre, og indføre lade, eller, om det ikkun kand formodes, at de ere udenlands fra, sig at tilforhandle, eftersom det er Hans Kongel. Majestets Allernaadigste og alvorlige Villie, at intet af deslige Vahre til KlædeDragt, Smykker, Prydelser, eller noget andet Brug, herefter maae falholdes, og forarbeydes, uden det allene, som i de Kongelige Riger og Lande er forfærdiget, eller med det Asiatiske Compagnies Skibe fra China eller Ostindien vorder hidbragt. Alle udi forbemeldte Forordninger at bære aldeeles forbudne Ting, saasom ægte og uægte Steene, samt alle i Klæder indvirket eller derpaa sped eller heftet Guld eller Sølv, i hvad Skikkelse det end være maatte, skal strax aflegges. Og i hvorvel de, som sig saadanne fremmede Stoffer og Vahre have tilforhandlet, aabenbarligen have brudt deres Pligt, og altsaa intet kunde anføre til Undskyldning, men vel have fortient, samme aldeeles at miste; hvilket og med lige Føye kunde befales i Henseende til alle deslige udenlands forfærdigede, men her indsnegne og allerede forarbeydede Stoffer og Vahre, saa vil Hans Majestet dog af medfød Høy=Kongelig Mildhed og Naade, endnu for denne Gang forunde og tillade, at, hvo samme allerede virkeligen have baaret, dem fremdeeles til Opslidelse maa beholde og bruge. Saa vil Hans Majest. og af lige Høy=Kongelige Mildhed og Naade, ey strax lade fuldføre den for saa mange Aar siden anbefalede Confiscation paa deslige sig her befindende, men endnu ey i Klæder virkeligen forarbeydede fremmede Stoffer og Vahre, men vil, for saa vidt samme ey allerede ere paatalte, Allernaadigst eftergive den dermed velfortiente Straf, saafremt vedkommende Kiøbmænd, Kræmmere eller andre dermed Fordeel søgende, dem udi en Tiid af 8 Da Stats-Tidender for Aar 1753. ge frivilligen til Udførsel, eller Stempling, angiver, saasom i den Kongelige Residentz-Stad Kiøbenhavn til Directeurerne for det almindelige Magazin, og til et hvert Steds Magistrat i de øvrige Kiøbstæder i Danmark. Det saaledes angivne fremmede Klæde, samt alle Slags Silke=Stoffer og Vahre, skal inden 3 Maaneders Forløb, af Danmark beviisligen udføres, og til den Ende af vedkommende Eyere ufortøvet indpakkes, forseigles, og under hvert Steds Magistrats Forvaring, indtil Udforselen skeer, hen settes; Og til her at udsælge eller af Landet at bortsende, de øvrige ringere uldene, Bomulds, og Halv=Silke=Vahre, som dog strax bør stemples, forundes Allernaadigst et Aars Tiid, men skulde efter disse saaledes fastsatte Terminer, alle at regne fra denne Forordnings Forkyndelses Dag paa et hvert Sted, det mindste af meerbemeldte Vahre uangivet og ustemplet, eller ey bortført, eller uforhandlet, og uforarbeydet nogensteds forefindes, da bor det, uden ringeste Undskyldning eller Løfter at antage, være forbrudt, og dermed i alle Maader efter denne Forordnings Medfør at forholdes, ligesaa fuldt, som om det siden denne Tiid indsneget var. Forseer sig nogen Handlende eller Kræmmer herimod, da skal han tillige første Gang tillukke sin Kramboed eller Boutiqve paa 6 Maaneder, og hans Navn som Kongel. Mandaters Overtrædere og Contrabandier offentlig anslaaes paa den Gades Hiørner, hvorudi han boer, men betrædes han anden Gang i lige Formastelse, da skal han for sin Livs Tiid have forbrudt all Frihed at handle, og derhos erklæres udygtig til noget Ære-Embede, Betiening eller Caracter, efter den Dag at have Skrædere anbefales alvorligen, nøye at efterleve Forordningen af 16 Junii 1741, som til alle Silke=Stoffer herved Allernaadigst bliver extenderet. Skulde de derimod eller paa anden Maade mod denne Forordning handle, da bør de Skyldige ligeledes, som om Kræmmerne forhen meldt er, første Gang forbydes alt Arbeyde i 6 Maaneder, og anden Gang have deres Laugs Rettighed forbrudt. Samme Straf skulde alle Haandværks Mestere i Almindelighed, om de denne Forordning overtræder, være underkastede. Skippere, Styrmænd, Baadsfolk, Soldater, Arbeyds=Karle, Tieneste Tiuende, eller andre deslige, som maatte understaae sig saadanne forbudne Vahre at indsnige, eller sig dertil i nogen Maade at lade bruge, skulde derfor efter Forseelsens Omstændigheder og Vigtighed, med Fæstnings=Arbeyde, eller anden vilkaarlig Straf paa Kroppen undgielde. Endeligen, som altsaa ingen i Dan Februarii Maaneds Dannemark er berettiget til, at lade komme, kiøbe, eller sælge, eller slutte om de i denne Forordning forbudne fremmede Vahre, saa declareres alle sig deraf fra denne Tiid reysende Forskrivninger, Contracter, Gields-Breve eller Fordringer aldeeles ugyldige og frugtesløse.