Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-10-27
Porten vil ogsaa denne Gang blive sine Grundsætninger troe. Den betragter de Forvildedes Tilbagevendelse til deres Pligt med Fornøielse, og vil kaste Naadens og Forglemmelsens Slør over det forhen passerede. For at sætte denne Eftergivenhed i sit fuldkomne Lys og i det Haabom at opmuntre de øvrige Oprørere til det samme Skridt, saa vil den ufortøvet give Ordre til at sætte alle de Biskopper i Friehed, som hidintil ere blevne holdede i Arrest som Gisler. Der blev ogsaa strax givet Ordre til Bostandschi Baschi, ufortøvet at løslade de fire Biskopper, som vare satte under hans Opsyn og denne Naade, blev ogsaa udstrakt til andre Græske Gisler. Tatarer bleve afsendte med Bekræftelse om denne Amnestie og med et Hyrdebrev udstædet af Patriarken ifølge denne Act, til Grækenland. (Denne mærkværdige Begivenhed maa antages at være sand siden den staaer i den Østerrigske Jagttager; men den kan ikke holdes for at være noget andet end et politisk Konststykke, hvorved Porten har gjort et Experiment; men som vist i enhver Henseende vil forfeile sin Virkning; thi for at bevirke et saadant Resultat behøvedes sikkert ikke nogen afsluttet Traktat imellem de tre Magter.) – Den Østerrigske Jagttager beretter videre: at de Foruroeligelser, som i Begyndelsen, efter at Portens Afslag paa de tre Ambassadeurers Forslag var bleven bekiendtgjort, havde udbredet sig imellem de Franker, som boe i Constantinopel, begynde nu at forsvinde, saa at ikke engang de Efterretninger, som ere ankomne med Breve fra Odessa og fra Fyrstendømmerne om Bevægelser af Tropper i Bessarabien og om den Russiske Flaades Udrustning i det sorte Havs Havne, og Ankomsten af to Russiske Transportskibe i Strædet ved Constantinopel til Disposition for Hr. v. Ribeaupierres Familie have giort noget betydeligt Jndtryk.) Det maae herved bemærkes at man har i andre Efterretninger skildret disse to Russiske Skibe som at være Krigsskibe; men som vare ankomne under Handelslagfra Odessa, og havde til Hensigt at tage den Russiske Ambassadeur tilligemed hans Cancellie ombord i Nødstilfælde.) Der berettes endvidere fra Constantinopel under 17de September: at Reis-Effendi havde i en Conference med de Dragomans talt i en mindre hovmodig Tone, saa at de sluttede sig deraf til uagtet han vedblev at paastaae at Porten ikke havde aabnet de Depescher, som vare den overleverede og ikke vidste noget om deres Jndhold, at han dog var meget godt underrettet derom, og at det syntes at den begyndte at blive saa opklaret om sin Forfatning, at det ikke var umueligt at den snart vilde give efter. - Greven af Capodistria bereder sig imidlertid til at begive sig til sin Post som Præsident for Grækenland og har i Midten af Octbr. havt i Paris Audiencer hos Kongen af Frankerige og hos Dauphin. Den 13de Octbr. modtog han en Coureer fra St. Petersborg med Depescher og han vil nu om en Uges Tid begive sig enten over Ancona eller Marseille til Grækenland. – Jmedens det saaledes hænger sammen med Underhandlingerne i Constantinopel saa indløbe følgende Efterretninger fra Grækenland: Den Østerrigske Jagttager melder, at det almindelige udbredte Rygte at Lord Cochrane har bemægtiget sig Vassiladis og Anatolico er ugrundet; men at han derimod har med en Græsk Escadre foruden Fregatten Hellas og Dampskibel Karteria, viist sig udenfor Messolunghi. Men at han har forladt disse Farvande efter et kort Ophold. Dampskibet Karteria var med 5 Skibe løbet ind i Bugten ved Lepanto uagtet der vare afskudte over 300 Kanonskud paa dem fra Castellet i Patrass, for som man troer at begive sig til Bugten ved Corinth, hvor de vente at forefinde General Church. – MulciBey havde strax afsendt 7000 Mand ForstærkningsTropper til Messolunghi og Anatolito. - Den Franske Admiral de Rigny er den 22de Septbr. ankommen foran Havnen ved Navarino hvori der for nærværende Tid opholde sig 122 Tyrkiske Skibe med Tropper ombord. Den 25de Kl. 10 om Formiddagen begave Admiralerne Rigny og Codrington sig til Jbrahims Telt og erklærede ham, at de havde Ordre til, dersom Porten vilde vægre sig ved at modtage Jnterventionen, at tilveiebringe en Vaabenstilstand og at tilintetgiøre de Stridskræfter, som vilde modsætte sig den. Efterat Paschaen havde hørt paa det med ligesaamegen Koldblodighed som Opmærksomhed, svarede han, at han som Portens Tiener havde faaet befaling til at fortsætte Krigen paa Morea og at tilendebringe den ved et afgiørende Angreb paa Hydra. Han var derfor ikke bemyndiget til at modtage de Communicationer, som vare blevne ham gjorte og kunde derfor ikke fatte nogen Beslutning desangaaende; men da Porten havde ikke forudseet dette overordentlige Tilfælde, saa vilde han afsende Courerer til Constantinopel og Ægypten, og han vilde imidlertid give Admiralerne sit Ord paa, at han indtil disse Courerekom tilbage, ikke vilde forlade Navarino med sin Flaade, saa smerteligt det end maatte være for ham at standse netop i det Øieblik, da alt kunde tilendebringes, eftersom det var indlysende at Grækerne ikke kunne modstaae hans Expedition. Denne Efterretning meddeles i den Franske Moniteur. – Den Græske Committee i Stockholm har atter afsendt 7000 Franker til den Græske Committee i Paris, ialt har Committeen afsendt 64,550 Fr. til Grækernes Understøttelse.