Ribe Stifts Adresseaviser, 1847-06-01
Det er dette Project, som vore Modstandere i deres overvættes Nøisomhed ville have realiseret som hensigtssvarende til Ophjelpning af vor Handel og Skibsfart, det er dette Project, der omsider skal forvandle sig til en evigt rindende Rigdomskilde, og af hvilken vore Handlende, Avlsbrugere, Fabrikanter og Haandværkere skulle øse, og som paa en saa beqvem Maade kunde realiseres, helst med Statens Penge, garanterede af Kommunen, da man i Tilfælde af Planen mislykkes (herom haves dog en lille Anelse. af Regeringen, som Kreditor, turde vente Barmhiertighed. Man behøver imidlertid kun at bestige Domkirkens Taarn, og derfra lade Øiet følge Ribsaafra Skibbroen til Ydrebjerrum, og man vil da snart kunne overbevise sig om, at der udfordres ganske andre Midler, end hvad hidtil ere bragte i Forslag, til at give Ribe det Opsving, som nu ret Mange synes at attraae. Vi skulle et heller til dette fortjenstlige Maals Opnaaelse være uvirksomme, men ansee det for en af vore vigtigste Pligter mod den Kommune vi repræsentere, hertil at forene vore Bestræbelser; men ingen halve Forholdsregler – skal der gjøres Noget for vor gamle By, der tillige formaaer at udøve en heldbringende Jndflydelse ogsaa i en videre Kreds, og navnlig i merkantil Henseende tillige frembyde Fordele for de paa Provindsens Østkyst nærmest liggende Egne og Kjøbstæder - da bør der foretages noget Radikalt, noget Fuldstændigt. Vi skulle til den Ende foreslaae en bedre Jndseiling tilveiebragt og vi have tænkt os: 1) At der, som paapeget af Forfatteren til Artiklen i Nr. 57, dannes et Bassin paa et passende Sted ved Byen, helst i Nærheden af Sønderport hvorfra graves en Kanal af passende Dybde i ligeLinie forbi Jndrebjerrum til Ribsaaens Munding ved Ydrebjerrum, hvor da anbringes en solid Sluse, der er saaledes construeret, at dens Porte ved Flodens Jndtrængen mekanisk lukke sig, hvorved Tilsanding forebygges. Der vil maaskee gjøres den Jndvending at en saadan Kanal, om den end ved Sluseværket i saa Henseende beskyttes mod Stormfloderne, vil en Masse Sand dog kunne indkastes over dens Bredder, naar Engene oversvømmes, men dette vil dog neppe blive Tilfældet, thi for det første er det den daglige med Ebbe og Flod, ud- og indgaaende Strøm, der danner Sandbanker i Farvandet, der, formedelst Basinet, ikke paa meget nær vil kunne virke med den Kraft som i Nibsaae, og for det andet vil den Masse klegblandet Jord, som ved Kanalgravningen opkastes paa Bredderne, danne en fast Vold, der formeentlig vil rage betydeligt over de høieste Stormfloder, og saaledes ogsaa tjene til Beskyttelse mod Sandets Jndtrængen. Denne Kanal vil paa 3/4 Miil mod Vesten forsaavidt Jntet lade tilbage at ønske, men da den dog, hvilket vi rigtignok befrygte, naar med Arbeidet tillægges Omkostningerne ved Expropriation, Sluse og Bolværk, bliver for kostbar, isærdeleshed med Hensyn til at man da ikke samtidig overvinder den sidste Hindring, der skulde beseires ved den tilomtalte Kanal fra Ydrebjerrum til Skjøgum, men som vi, efter vor Overbeviisning, i Henhold til de af os herom gjorte bemærkninger, ansee for uiværksættelig, saa vil herved Hensigten kun for endeel opnaaes, og da vi, som allerede antydet, frem for alt ville anbefale et saa fuldstændigt Havneanlæg, som Omstændighederne tillade, ønske vi at dette vort Forslag dog kun betragtes som secundairt – hvorimod vi formene, at det eneste Middel, hvorved dette op faaes er: 2) At der, saa nær Jndseilingen ved Skjøgum som muligt, anlægges og bygges et solidt Dige, der rækker fra Vestervedsted til Darum. Dette Dige skulde naturligviis gives en saadan Høide, at ingen Stormflod, kan overskylle det, og forsynes med de fornødne Sluser. Naar dette Værk er fuldført, da er intet videre til Hinder for Udførelsen af den tilnævnte Kanal i Skjøgumbugt, der som Forlængelse af den af os det Ovenanførte proponerede, fortsættes lige til den i Diget værende Hovedsluse, hvorigjennem de ind- og udgaaende Skibe skulle passere. Det er en Selvfølge at den i vor 1ste Proposition omtalte Sluse, herved bliver overflødig. At man ved første Øiekast vil finde dette Foretagende dristigt, ja alt for storartet i Forhold til de Hjelpemidler, som der tør ventes at kunne tilveiebringes, og at adskillige Tvivl og Modbemærkninger til den Ende ville fremsættes, ere vi belavede paa, – men vi nære derhos dog den Overbeviisning, at de forskjellige Jndvendinger, som nu maatte gjøres mod denne vor Proposition, kun ville være forbigaaende, og at Frugten af den Debat, som vi haabe blive dette ubeskriveligt vigtige Foretagende til Deel, vil vorde – almindelig Anerkjendelse og Udførelse. Her er nu rigtignok Spørgsmaal om ikkun 11,000 Rbd., men om nogle hundrede tusinde, og dog er det en bestemt Overbeviisning hos os, at naar ellers Sagen maa møde den Velvillie og Jnteresse, som der er Grund nok til at vente, vil selv denne store Kapital være betydeligt lettere at tilveiebringe end den lille, og vi skulle nu forsøge at vise at det i Virkeligheden forholder sig saaledes. Naar store og vigtige Foretagender skulle iværksættes, men standses i deres Udførelse, saa maa dette ialmindelighed tilskrives Mangel paa Subsidier, Conflict mellem modstridende Jnteresser, Mistillid osv. - Slige Hindringer troe vi ikke ere her tilstede; thi det er temmelig indlysende, at alle vigtige Jnteresser her ville forene sig til eet Maal. Ved det proponerede Dige opnaaes derfor ikke alene det, hvad vi nærmest have for Øie: en god Jndseiling og en tryg Havn, ogsaa for større Skibe, men Ribe Bye og omliggende Landsbyer, der saa ofte have været truede med Undergang, ere frelste, ligesom og det uhyre Areal af Mark og Eng, der ideligen hjemsøges af det fraadende Hav, og paa Grund deraf er uskikket for en høiere Kultur, herved vilde faae en, man tør vel sige, dobbelt Værd. Lægger man hertil de flere tusinde Tønder Land, som formedelst Diget fravindes Havet, og som om en føie Tid vilde forvandles til græsrige og værdifulde Enge, da vil allerede dette, uden videre at antyde de flere vidtforgrenede Fordeele som ere knyttede til denne Plan, være nok til at give et Overblik over de mangfoldige Goder, som, foruden det egentlige Formaal, vilde vindes. Da vi ei selv ere sagkyndige, og altsaa ikke kunne have nogen afgjort Mening om hvorvidt dette temmelig store Foretagende vil kunne lade sig realisere, saa maa vi naturligviis indskrænke os til blot at give Impulsen og foreløbig smigre os med det Haab, at competente Personligheder, der selv nære Jnteresse for Sagen, ville værdige samme en alsidig Drøftelse, og gjælder det her isærdeleshed en omstændelig Besvarelse af det Spørgsmaal: Stiller sig mod Udførelsen nogensomhelst physisk Hindring iveien, og hvorledes overvindes samme? Hvad angaaer Tilveiebringelsen af den Kapital, som dette overordentlig vigtige Anliggendes Realisation vil gjøre Krav paa, da troe vi, som foran berørt, i denne Henseende at kunne være ubekymrede; thi ikke blot frembyder Ribe Bye, formedelst den heldige Beliggenhed, Fordeele som maaskee neppe nogen anden Plads paa Jyllands Vestkyst, hvorfor ogsaa Jnteressen herfor synes vakt i en videre Omkreds, men det Udbytte, som Sagens heldige Fremgang lover, er saa stort, at der saavel fra denne Byes Kommune som fra en stor heri interesseret Omegn vil vorde tilbudt den kraftigste Understøttelse, ligesom vi ei heller kunne nære mindste Tvivl om, at Regeringen jo vil finde Opfordring til at gribe ordnende og virksomt understøttende ind i et Foretagende, som det nærværende, der selv fra Statens Side turde have Krav paa en særdeles Opmærksomhed.