Extraordinaire Maanedlige Relationer, 1678-12-01
Urecte. Børn oc væsthuset Ecte U-Ecte. Summa fødde Ecte 1561. U-ecte 57. Ere tilsammen Ecte och U-ecte 1618. saa 68. fleere døde end fødde. ErRELARELATION. Hvorledis de Svenske Folck, som i 20. a 22. Skibrumme embarqvede, ere gangne fra Usedom i Pommeren, och imellem den 4. och 5. Decembr. strandede under Bornholm. Det er den gandske Verden vel bevidst, at om end skiønt Hans Kongl. Majest. til Danmarck och Norge, billigen icke skulle hafve tilladt den Svendske FeldtMarskalck, Her Grefve Kønigsmarck Ofverførelsen for sig och sine Underhafvende Svenske Folck (hvilke efter de Fæstningers Stralsunds och Gripsvalds Erobring fra den Tydske Bond, efter Chur-Førstelig Brandenburgeske favorabel Accord, at bortskibis, er bevilget) formedelst ved Cante-Ryens Recuperering i nærværende Aar den 8. Januarii, mod alle Folckes Ret och Billighed forøfvede Hostilitæter, enddog længe tilforne mellem begge K. K. M. M. til Danmarck och Sverrige en Cartel, om Folck nes Udvexling, var oprettet, hvilcken Kønigsmarck mod Krigs-Raison difficulte rede. Herforuden kunde Allerhøystbemældte Hans Kongelige Majestæt letteligen ved sine, endnu i Søen krytende, Fregatter, sligt hafve forhindret, hvilcket hand dog efter Chur-Brandenburgs Ansøgning, til Hans store Estimes Begkræftning, icke mindre end Hans Kongelige Majestæts Høye Allierede, Allernaadigst villet resolvere, samme Svenske Folck en fri Passage ofver sine Strømme Hiemad, at tilstede och bevilge, eftersom hand och derfore de der til nødvendige Søe-Passe lod forferdige oc meddele. Siden hafver mand paa Chur-Brandenb. men synderlig paa den Svenske Side, paa det ifrigste sig ladet være angelegen, saavidt mueligt kunde være, fornæfnde Tansport och Ofverførsel med første at fortsætte, heldst fordi mand befrygtede, at end och som ved denne Aarsens Tid tilforn och ofte er skeed, formedelst indfallende Kuld och hart Frost-Veyr, Søen letteligen kunde blifve innavigabel och til Seylads ubeqvem, hvorfore adskilligt der til døgtige och begemt Fare-Toy bleff til sammen samlet, hvormet mand de Svenske saaledis af det Romerske Rige Hiemad kunde bortskaffe, hvorpaa Embarqveringen endeligen, saa met Mandskabt, som och saamed de af Strahlsund udførde Støcker, alt Artigleri och Munition virckeligen paafulde, och strax efter lagt fra Landet och hidsæt Seyl. Men imellm den 4. och 5. Decembris, hen ved Midnats Tide, da det, dog icke svar meget, kølede aff en Vest och gaff der hos tillige med en Sne Taage, under Bornholm, doch uvidende aff huad Aarsage, uden detmaatte være, at de formedelst Strømmens forsettelse ere komne alt fornær ind under Landet, hvorhelst de hid oc did, i Nærværelsen, So søe kaldet, støtte an och strandede. Eftersom deslige af saa mange paa een gangforulyckede Skibe tilforn aldrig er blefven hørt, da er saadant icke nogen Menniskelig Mact, men i synderlighed Guds den AllerRunn i Allerhøyestes underlige Almæctighed at tilskrifve. Der nu om Midnats Tid, som før er sagt, disse Folck strandede, och saa som læt kand eractis, den store Mangfoldighed gaff en stor Plasken och jammerlig Skrigen fra sig, hafver Strandvacten uforsømmet gifve Landsdommeren Mons. Rask det tilkiende, hvor om hand och iligemaade Hans velbiurdig Amtmanden Giedde advarede. Landsdommeren bracte udi all hast ved 60. til Hest vel øfve de Mandskab tilsammen, och recognoscerede om noget var forhaanden, eftersom den Raaben och Skraalen jo meere och mere tiltog. Der Dagen brød an, havde udaf disse Svenske, som hafde lidt Skibbrud, allerede ofver 400. Mand salveret. sig til Landet och stillet sig med deres Gevehr en Bataille, ligesom de ville gifvet Salve paa de til Hest patrollerende 60. Mand. Disse, som icke vidste, hvad saadant skulle betyde, och hvorfra sligt et vel munderet och anseeligt Folck var kommen, holdte stille och raabte dennem an Hvad for Folck, hvilke svarede: Vi ere Svenske, som fra Pommeren ere bort skibede, vi kommer icke som Fiender, men beder om engod Accord, och om vort Lif eftersom vi med Kongelige Danske Passe ere blefne forsynede, ville derpaa stux nedlegge voris Gevehr. Paa Allerhøystbemældte Kongelige Majestæts Passes Fremvissning, hafver mer bemældte LandsDommer, det udgifne Pass allerunderdanigst at venerere, bevilget dennem saa vidt at komme paa Landet, dog ickun Troup Viss, hvilke mand efter haanden, af Lan Folcket, som efter Velb. Ambtmandens Ordre alt kom in Armis, och marcherede til Stranden, her och der blefve henførde til Kirckerne, och der indelucte, hvor dennem, hvad de til Nødtørft behøfver, aff Jndbyggerne blifver meddeelet. Den Elendighed, som under fornæfnde Borne holm skal hafve været iblant de druknede Mennesker, hvilcke med vinder och Børn ved 2000 Siele, af hvilcke vare gandske Familier, eftersom de sig udi Strahlsund icke mer kunde nære och opholde, er med ingen Pen at beskrifve. De som hafver salveret sig til Landet, och mand, som for bleff sagt, i Kirckerne indsperrede, ere ofver 3000. Mennesker. Den Brandenburgeske Convoyer aff disse Folck, som hafde, efter Sædvane en Lycte, bag ofver Skibs Speylet udstucken, och haft ved 700. Siele inde, hafver, saa snart hand støtte, løset et Støcke, men strax der efter hørde mand icke mere der til, hvorudofver mand præsumeret, at hand med Top och Taul, med samt alle de hand hafde inde, er gaaen til Grunde. Det gandske Svenske Artiglerie, som bestod i 70.