Berlingske Tidende, 1768-05-16
Madrit, den 29de Martii. Ved en Beslutning af det K. Raad, hvilken, ledsaget at et Brev, dateret 16de hujus, fra Græven af Aranda, er tilsendet alle Erke= og Bisper i Riget, alt angaaende den imellem det Pavelige og det Parmesanske Hoffer svævende Tvedragt, derved befales, at overlevere til Kongen alle trykte eller skrevne Exemplarier af et Monitorio, som befindes at være af Hoffet i Rom under 30te Jan. dette Aar udfærdiget imod Ministeriet i Parma; at giøre ligeledes med alle andre Skrifter eller Breve af bemeldte Hof, som efterdags maatte komme her ind i Riget, og som maatte befindes stridende imod Regalial=Rettighederne eller imod nogen Regimentets Grundforfatning; ligesom og andre, som maatte være kraftige til at forstyrre almindelig Rolig hed; forbydende at kundgiøre eller trykke dem, men befalende at indlevere dem ufortøvet til Raadet, under LivStraf for de Notarier og Procureurer som handle herimod, samt anden Straf efter Loven 3 Tit. 1 Bog, om Recopilationen, (hvoraf Gienpart er indrykket tilsidst i Beslutningen, for andre Overtrædere." De 2 K. Fiscaler Compomanes og Mononino, udi deres den 19de Martii i Raadet indgivne Forestilling, paa hvilken bemeldte Beslutning er grundet, sige: At de kunne ikke undlade at opsætte sig imod det onde Exempel og den Fornærmelse, som det Pa vel. Breve af 30te Jan. ansees at ville medføre imod Kronens Herligheder, i det at det Pavel. Hof anmaser sig der at censurere en eenevolds og udependerende Fyrste, Jnfanten Hertugen af Parma, fordi han haver betient sig af sine Rettigheder udi saadanne Poster, som have stor Liighed med dem, som efter Love, Sædvaner og Forfatninger øves i Spanien: At de troe at det Pavelige Hof har hermed villet føele sig for, hvordan de Europæiske Magter ville optage en saadan Antastelse mod deres allerfastest grundede Regalial=Herligheder, som endog ere bekræftede ved Buller og Tractater: At det Pavel. Hof derfor med Overlæg intet taler i sit Monitorio om Pauli III. Bulle, hvorved Bispen af Parma gives Magt til ved visse Dommere at foretage Sager i 2den og sidste Jnstance, og saaledes endelig afgiøre dem; ey heller og Pavernes, Adriani IV. Clemens VII. og bemeldte Pauli III. Minde til Cadastrerne i dette Hertugdom, at bestemme Geistlighedens Afgifter af hvad Eiendomme de i Eftertiden erhverve sig: At de befinde, at man har fortiet Sagernes sande Beskaffenhed, saaledes som de i Underhandlingerne have tildraget sig, og som de have bevæget Hertugen til hans sidste Resolutioner; og at man forvender Forordningernes rette Jndhold: At Fiscalerne have saa meget des større Aarsag til at formode, at man torde satte lige myndige Anslag imod Spaniens Ret til at slutte de geistlige Sager i Jndien udi sidste Jnstance, i Kraft af Gregorii III. Breve, samt imod Tractaterne angaaende de geistlige Skatter og Rettigheder, som de under Haanden, have erfaret, at det er ikke længe siden, man i Rom søgte efter Beviser og Paaskud til at tilsidesætte Tractaten af 1753. om det var mueligt; At Paven tilegner sig den Titel Souverain over Hertugdommet Parma, en verdslig Stat, der ved Successions og Erobrings Ret, samt ved Tractater og tisidst Achener Freden, tilhører den regierende Familie i Parma; at denne Post allene viser, hvordan man tragter at føre Paven bag Lyset ved Monitoriet, underskret af Cardinal Negroni, som er den der har hiulpet til at forstyrre det Parmesanske Hoffes Sager i Rom, da det paa venlig Maade, i mange Aar, med Langmodighed og Lemfældig hed, har begiæret hvad det ellers i Kraft af sine Regalial Rettigheder kunne befale: At Fiscalerne havde adskillige kraftige Aarsager til at formode, at Jesuiterne og deres Creature i Rom have været Hoved Mænd for denne hele Sag, og have troet, ved saadant ilde overlaat Kunstgreb at kunne consondere deres Sag med det P. Hoffes Fordringer, og saaledes forhindre det uforanderlige Forsæt hos alle Potentater af det Bourbønske Huus, at udrødde dette farlige Societet af deres Lande: At Kongen, blant andet som Garant for de Parmesanske Lande, ansees at bør begegne det Pavelige Hoffes Anmaselse af den Titel Souverain over bemeldte Hertugdom, og andre utidige Tilegnelser &c.