Berlingske Tidende, 1805-06-21
Skrivelse fra Mayland den 4de Junii. J Middags havde den genuesiske Deputation Andience hos Keiseren. Deputationen bestod af Dogen Durazzo, Erkebiskoppen i Genua, Cardinal Spina, 10 Deputerede, 2 Statssecretairer, begge Dogens Adjutanter og Cardinaliens Secretair. Degen holdt følgende Tale: "Sire, Vi bringe det liguriske Senats og Folks Ønske for Deres K. K. Majestæts Fødder. Da Deres Majestæt paa ny praanise rede dette Folk, forpligtede De Sig til at giøre det lykkeligt Det kan ikke blive lykkeligt, uden det regieres ved Deres Viisdom og forsvares af Deres Tapperhed. De Forandringer, som skeete omkring os, gjorde vor isolerede Tilstand høist ulykkelig og fordrede vor Forening med Frankerig. som De skiuler med Deres Hæder. Dette er det Ønske som er os overdraget, at bringe Deres Majestæt og at bønsalde om sammes Bønhørelse. Aarsagerne, hvorpaa det grunder sig, tiener til Beviis for Europa, at det ikke er Virkningen af en udenlandsk Jndflydelse, men det nødvendige Resultat af vor nærværende Forfatning. Opfyld, Sire, et Folks Ønske, som har været forenet med Frankerig i den vanskeligste Tidspunkt, foreen med Deres Rig dette Ligurien, den første Skueplads for Deres Seiervindinger og det første Trin til den Trone, som De beklæder til alle civiliserede Selskabers Lykke. Tilstaae os den Lykke, at være Deres Undersaatter; Deres Majestæt kan ingen meere hengivne og troe Undersaatter have." - Efter denne Tale overrakte Dogen Keiseren det liguriske Senats Deliberation og lod en stor Kuffert nedsætte for Tronen. J denne Kuffert fandtes Registrene over Stemmegivningen af alle Ærkebiskopper, Biskopper, Vicarier, Cannonici, Præster, Beneficiater, Officierer ved Søe= og Landmagten, civile Embedsmænd, National-Jnstitutet, Universitetet, Borgerne i Staden Genua, de 47 Cantoner og 705 Menigheder i den liguriske Republik. - Derpaa gav Keiseren følgende Svar: "Min Hr. Doge og mine Herrer Deputerede fra Senatet og Folket i Genua, Omstændighederne og Deres Ønske have i en Tid af 10 Aar adskillige Gange opfordret mig til at blande mig i Deres indvortes Anliggender. Jeg har stedse bragt samme i Orden og bestræbt mig for, at giøre de liberale Jdeer gieldende, som ene havde kunnet give Deres Regiering hiin Glands, som den havde for nogle Aarhundrede siden. Men jeg blev snart overbeviist om, at det er umueligt for Dem, ene at udrette noget, som kunde være Deres Forfædre værdigt. Alt har forandret sig; de nye Grundsætninger i Søelovgivningen, som Engellænderne have antaget og som de have tvunget den største Deel af Curopa, at erkiende; Blokaderretten, som de kunne udvide til ikke blokerede Havne, ja endog til hele Kyster og Floder og som ikke er andet, end Ret til vilkaarlig at ødelægge Nationernes Handel; de barbariske Magters stedse tiltagende Røverier, alt dette viste Dem ved Deres Uafhængighed intet andet, end en Jsolering. Efterverdenen vil takke mig, fordi jeg har havt det Forsæt, at giøre Havene frie og tvinge de barbariske Magter til ikke at bekrige de svage Flag, men leve hiemme som Agerdyrkere og retskafne Mennesker. Jkkun Menneskehedens Jnteresse og Værdighed bragde mig dertil. Ved Fredslutningen i Amiens afslog Engelland, at deeltage i disse libetale Jdeers Udførelse. Siden har en stor Magt paa det faste Land viist samme Modbydelighed derfor. Forene at forsvare disse retmæssige Grundsætninger havde jeg maattet gribe til Vaaben, men jeg har ikke Ret til at udgyde mit Folks Blod uden for Anliggender, som angaae samme allene. Fra det Øieblik, da Europa ikke kunde erholde af Engelland, at Blokaderetten skulde indskrænkes til virkelig blokerede Havne, fra det Øieblik, da de Svages Flag uden Forsvar blev overladt til de barbariske Magters Søerøverie, gaves der ingen Uafhængighed til Søes. Jndsigtsfulde Mænd forudsaae strax, hvad der nu skeer. Hvor der ikke gives Uafhængighed til Søes for en handlende Nation, der bliver det nødvendigt, at begive sig under et mægtigt Flag. Jeg vil opfylde Deres Ønske, jeg vil forene Dem med min store Nation. Dette vil blive et nyt Middel for mig til at giøre den Beskyttelse, som jeg stedse gjerne har bevilget Dem endnu eftertrykkeligere. Mit Folk vil optage Dem med Glæde. Det veed, at De under alle Omstændigheder med Venskab og af al Magt have understøttet dets Armeer. Desuden finder det hos Dem Havne og en Tilvext af Søemagt, som er det nødvendigt, for at forsvare sin retmæssige Met mod Havennes Undertrykkere. De, som blot have en Marine og Havne, ville i Foreningen med mit Folk finde er fast Land og et Flag, som jeg, hvad Fordringer mine Fiender end kunne giøre, stedse skal forsvare paa alle Verdens Have fri for Forhaanelser, Visitationer og Blokader, som jeg aldrig vil erkiende, uden for Stæder, som virkelig ere blokerede fra Søe= og Landsiden. Endelig skulle De denne Forening finde ubetinget Beskyttelse mod hiint skjendige Slaverie, hvis Existence mod de svage Flag jeg taaler mod min Villie, men hvorimod jeg stedse skal vide, at beskytte mine Undersaatter. - Min Hr. Doge og mine Herrer Deputerede, vend tilbage til Deres Fædreland; om kort Tid vil jeg begive mig dertil og besegle den Forening. som mit Folk og De indgaae. Alle Deres Borgeres Underskrift under det Ønske, som De overrækker mig, besvare alle de Jndvendinger, jeg kunde gjøre, de constituere den eneste Ret, jeg erkiender for lovlig. J Forgaars aflagde alle Biskopperne i Kongeriget Jtalien, Eed for Keiseren i Slotscapellet. Depaa havde den portugisiske Gesandt, Grev Lima, Andience og overrakte Keiseren den portugisiske Christusorden. Siden bleve endeel anseelige Fremmede forestillede for Keiseren.