Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-01-13
Rygterne om en ny Presselov vedligeholde sig, og man sætter dermed i Forbindelse de hyppige Konferentser som i denne Tid holdes mellem begge Generalprocureurerne og Statsminister Stemann. Dog finde alle disse Formodninger kun liden Tiltroe. (HC.)J Anledning af den imod Prof. David anlagte Trykkefrihedssag har Prof. Sibbern offentlig meddeelt nogle interessante bemærkninger om det Spørgsmaal: "Hvorledes er en offentlig Aktion imod en Forfatter at betragte og behandle, hvorved han henleder Opmærksomheden paa, at naar Nogen sættes under det Offentliges Tiltale, det da vilde være høist urigtigt, at ansee det, som om det var det Offentliges Jnteresse, at den Tiltalte domfældtes, da det Offentlige ikke i saadanne Tilfælde kan betragtes som en Part, der enten kunde vinde eller tabe, at hvad Udfald end Sagen faaer, saasnart Dommen er en retfærdig Dom, saa vinder det Offentlige, saa vinder Staten, saa vinder Kongen altid. Aftor betegner her kun en vis Stats-Jnteresse; men Kongen forener alle Jnteresser i sig. Efter disse almindelige bemærkninger, anvendte paa Trykkefrihedssager i Særdeleshed, udvikler Forf., hvor meget man vilde feille ved at ansee det som Cancelliets Jnteresse, at en saadan Sag skulde gaae den Paagieldende imod, selv om det aldeles og allene var efter dette Collegiums egen Jndstilling og Forlangende, at Sagen var anlagt, da Cancelliets Bestemmelse kun gaaer ud paa, at der er"Grund til at anlægge Sag; men der kan være fuldkommen tilstrækkelig Grund til at anlægge Sag, uagtet det endog forud kan sees, at det er nok saa rimeligt, at Frifindelse vil finde Sted, som at den Tiltalte vil blive dømt skyldig. J slige tvivlsomme Tilfælde kunne Forholdene være saa, at det Offentlige endog skylder Publikum, især dem, som letteligen kunne komme i lignende, altsaa her netop Skribenterne, ei at lade Sagen gaae uopklaret hen, men sørge for, at det kommer paa det Rene, hvad enten der er skeet noget Lovstridigt, eller ei." Dette kan ei skee ved en Erklæring fra Oven; altsaa bliver det for Regjeringen det Simpleste, at drage Sagen hen for Domstolene, og fra sin Side at virke til det Maal, at Opklaring kommer til at finde Sted formedelst Rettergang. Jmidlertid anseer den ærede Forfatter det for ønskeligt, at forebygge en slig Sagførelse, fordi enhver saadan Sag sætter, saasnart den i en vis Grad, drager den offentlige Opmærksomhed paa sig, Gemytterne i megen Bevægelse, og Anledning til at vække et saadant Røre gribes saa let i vore Dage, at man maa ønske, at hvad der i denne Henseende kan forebygges, bliver forebygget, naar det kan skee paa en god Maade." Som Middel hertil foreslaaer Forf.,at den Paagieldende selv kommer med en Forklaring, eller Erklæring, saa udtømmende som muligt. At give en slig i det her omtalte Tilfælde anseer Forf, ikke for vanskeligt med Hensyn til det Punkt, der især synes at beskjæftige Publikum, og ansees for Hovedpunktet, hvilket han dernæst oplyser med et Exempel. At den imod Prof. David anlagte Sag maatte blive afgjort snart og med saa liden Ulempe som muligt, erklærer Forf. som sit og sikkert fleres Ønske, skjøndt – tilføier han - vist ikke Alles; mindst Deres, som gjerne vilde have Statsmyndigheden behandlet og betragtet, som om den kun var en Part af Staten, ja et Partie af den."