Viborger Samler, 1835-02-10
Efterat Etatsraad og Cancellie-Deputeret Knudsen, i Aaret 1807, havde gjort opmærksom paa Hedens bedre Anvendelse, blev en Commission nedsat, som indstilte, at Viborg Byes Communejorder (altsaa var Heden Communens) maatte opmaales og boniteres, hvilken Jndstilling skal have vunden det kongelige Danske Cancellies Bifald, uden at dog Udførelsen er paafulgt. Jndsenderen bemærker disse Omstændigheder fordi de endydermeere bestyrke hans Meening, at Heden er Byens Eiendom, det vil sige en, Byen som Commune tilhørende, Eiendom. Forholder dette sig saa, da kan Heden heller ikke uden videre fratages Communen. Om end samtlige Grundeiere og Borgere i Viborg eenstemmigen besluttede, at fratage Byen Heden, saa vilde der dog mangle Ret og Beføielse, til en saadan Beslutning, der ikke kunde have større Gyldighed fordi Talen er om Jord og ikke om en Pengecapital. Communen bestaaer nemlig ikke blot af samtlige nuværende Medlemmer, den er selv en moralsk eller juridisk Person, der har sine Rettigheder og sine Forpligtelser, den varer ved saalænge den tæller Medlemmer og, efter de nuværende Medlemmer af Viborg Commune, kan mange Generationer følge, hvis Tarv har fuldeligen Krav paa ikke at tilsidesættes. Hvor Communens Ret og Jnteresse er Et de enkelte nuværende Medlemmers et Andet, der maa en Tredie afgjøre Sagen. Det er Communens Ret, at beholde Heden og dens Jnteresse, at gjøre sig samme saa nyttig som muligt, det er de enkelte Medlemmers Jnteresse, at hver Mand skulle have sit Stykke af Heden, hvis Værdie da ved Afhændelse eller Arv kunde komme til fremmede Steder. Naar man, ligegyldigt efter hvilken Maalestok, besluttede at udskifte Heden mellem Mand og Mand, saa besluttede man at tage Heden fra Commune og at deele samme mellem enkelte nulevende Medlemmer. Hertil veed Jndsenderen dog for Tiden ingensomhelst Hjemmel. Jndsenderen skjønner ikke, at det Kongelige Danske Cancellies Skrivelse af 17de Mai 1834, eller den derpaa grundede Jndkaldelse til Raadstuesamling, giver Anledning til at troe, at det kunde blive Gjenstand, for Raadstueforsamlingens Afgjørelse, at Heden skulde udskiftes mellem Mand og Mand, hvorimod han har forstaaet førstmeldte Skrivelse saaledes, at forinden Byen kunde afhænde Stykker af Heden og forinden en ordentlig Plan til Hedejordernes Anvendelse, - disses Jnddeeling, saaledes, at visse Deele erholdt deres særlige Bestemmelse, 4 kunde foretages, maatte man kjende Arealet og dets Beskaffenhed, have Kort og Skyldsætning. Jndsenderen formeener derfor, at Gjenstanden for Raadstuesamlingen, vist vil indskrænke sig til det Spørgsmaal: om der samtykkes i at foretage de i forbemeldte Henseende fornødne Operationer, med Opmaaling, Bonitering og Hartkorns Ansættelse, hvorefter da Heden vil komme til at bære sin Andeel af det Hartkorn, hvoraf de dyrkede Jorders Eiere nu skatte og skylde. Skulde det virkelig være ønskeligt og nyttigt, at Heden udskiftedes, enten til Grundene eller paa anden Maade, da maatte Saadant sikkert sanctioneres ved en speciel Lov, et allernaadigst Rescript, saaledes har det i det Mindste været Tilfældet paa andre Steder, saasom i Ringsted, Nestved, Stege, Nysted, Nykjøbing paa Morsø, Horsens og Skive.