Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-24
Rettergangens Suspension, RigsdagsAnordningernes Omstyrtning, Landforviisninger, Seqvestrationer, Plyndringer, hvormed De gjorde Begyndelse, ere tydelige Kiendemærker paa den tilkommende anarchsk aristokratiske Regieringsform. Hevnen for den Straf, som De maatte lide, kommer aldeles ikke med denne i Ligevægt. Straffen blev Dem ikke paalagt som Borger, men formedelst Deres Ulydighed som Kriger. Men Landforviisningerne efter hine Exempler, som opløde den rommerske Republik, Seqvestrationer imod dem, der ikke underskreve Conforderationen, skulle dog vel ikke betragtes som frie Opfordringer til det ypperlige og frie Værk, som De foretager sig Hvor, sætter De da denne foregivne Friehed, Lader os undersøge dette, Den første Friehed, sætter De i det frie Valg af Konger, men da Polen neppe endnu har frit valgt nogen Konge, saa forlanger De umuelige Ting, og forfegter, efterdi Rusland giver Polen Konger, allene Ruslands Fordeel, men ikke den polske Nations. Siden den kongelige Familie, der var Arving til Litthauen og polsk Rusland uddøde, blev næsten en hver Mellemregiering bekiendt ved Borgerkrig og indenlandske Ødeleggelser, hvilke vare saa meget farligere for Poen, da dets Naboer imidlertid havde samlet Kræfter. Det er sandt, Hr. Kronunderfeldtherre, Severin Rewuski trøster og, at om og vere Huse blive afbrandte, kunne vi meget let af vore store Skove bygge nye igien; men den sunde Fornuft kan ikke kalde det en Regiering, hvor man til visse Tider maa i Grund ruineres; den erkiender der ingen Frihed, hvor indvortes Krige røde al Eiendom, og Menneskernes Overhoveder allene høstede deraf Fordeel. De kalder og dette en Friehed, at Adelsmænd, som ikke eie Jordegodser, skulle have Stemmeret. De tillade, at jeg her anfører, den udødelige Montesquirus Ord: alle Borgere i de forskiellige Distrikter bør have Ret til at give de es Stemme til at vælge Repræsentanten, den undtagne, som ere i en saa ringe Forfatning, at de ansees for ikke at have nogen egen Villie, Tager man den sunde Fornuft til Raad, saa vælges Dommeren i en fuldkommen frie Regiering af den, over hvem han er sat, den bestemmer Afgivter, som maa svare samme, den har Andeel i Lovgivningen, som sammes Virkninger treffe, og da alt dette ikkun rammer Grundejeren, saa er det klart, at og han allene bør have Stemmeret. Forordningerne af Fyrsten Repnin i Aaret 1768 tilintetgjorde denne Grundlov i den polske Stat. Polen søgde, da den igien kom til Rolighed, at fornye den ved at indføre Distrikt Grundbogen. Denne Lov var en slem Ting for Dem, thi De havde ikkun een Stemme paa Landagen, men efter Uordenen i Aaret 1788 har De nogle tusinde Stemmer formedelst de Dem skattepligtige Adelsmænd, ved hvilke De undertrykke Deres lige Medborger midt under al Prædiken om Lighed og Friehed. Maaskee skal Ophævelsen af Borgerstandens Rettigheder være et ligesaa stort Beviis paa Deres velgiørende Hensigter. Stædernes Rettigheder forbinde Borgeren med Adelmanden, de tillade endog Adelen borgerlig Næring, giøre Fædrenelandet fælleds for dem, og drage, Rigdom, Jndustrie og Opfindelsesaand af alle Lande til sig. Religionens Haandhævelse er og et Løsen for den Targowitzske Confoederation, men i hvad Hensigt, J at tilintetgiøre det græske ikke uneerte Hierarkie, formedelst hvilken Afskaffelse de ikke uneerte Grækere vende tiltage til det petersburgske Synode, og ere i Stand til paa enhver Tid at begynde Oprør, og som de saa ofte have gjort, udsseMenneskeblod. Hvilke ere Medanførerne for Deres store Værk, Kronstorfeldtherren Branicke! - som aldrig er mæt af sine Medborgerrs Blod, og nu, efter at have brudt den i Varschau aflagte Seed, var med at anføre Russerne for at udøse polsk Blod. Ryewnski er fordybet i Guldmagerie og en Forfølgere af sine Landsmænd, har i 20 Aar beklædet en Ministerplads og trukket dens Løn, men var han nogensinde tilstede paa Rigsdagen. eller i et Krigsraad Som Chef over 2 Regimenter med den derfor tillagte Befoldning, exerceerte han dem nogensinde Hans Hofstat bestod af Officierer, hvis Gage han og, hvor det lod sig giøre, holdt tilbage, og sine Vogne lod han trække af Regimenternes Heste, Da Kongen af Preussen ved Begyndelsen af denne Rigsdag takkede Polen Haanden, bragde han ved sin Note det dertil, at Hs. Majestæt forlod det. J Wien forsikkrede han stedse, at Polens Opkomst vilde være det østerrigske Monarchies Undergang. De galitiske Deputerede kaldte han Oprørere, og i det han fordervede deres Credit, havde han Øje paa den keiserlige Skat af Starostiet Doling, hvilket han og mesterlig drev igiennem. Et Ve viis paa sin Stolthed og Forfængelighed lagde han for Dagen i den udstedte befaling til den polske Krigshær hvori han kalder sig en Fyrste af Olesko og Podhovne, en liden Eiendom, der blev skienket hans Fader til Erstatning for en Proces, og som vist ikke er stor, efterdi Creditorerne tøge Værdi for 150000 rhinske Gylden bort derfra. Men hans Listighed viiste sig ogsaa her, da han i Forveien stæbede Møbler, for 100000 rhinske Gylden bort for Creditoren. Af Landgodset, Kowel, som blev stænket ham paa Rigsdagen af 1775, vil han og giøre et Fyrstendom, da han endnu sammenskraber andre Starostier til dette Kowel. Ko wel blev givet hans Fader og ham, og ved en skammelig Cabale unddrog han sig fra Faderens derpaa heftende Gield. Dette er en liden Af skildring af Deres Forhold og Medhielpere; om den ærgrer Dem, er det ikke min Skyld.