Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1831-12-05
Oprøret har og været ledsaget af Brandstiftelser og Plyndringer, saaledes at Hotellet Priol, hvori boede adskillige Silke handlere, blev aldeles ødelagt; men Udfaldet kan ikke være tvivlsomt, da alle gode Borgere herom tænke eens, og det fornødne Antal Tropper er paa Marschen, for at undertrykke det. Ved en kongelig Forordning ere Hertugen af Orleans og Hertugen af Dalmatien (Soult), afsendte til Lyon, forat træffe de nødvendige Forholdsregler, den Sidste er forsynet med de meest udstrakte Fuldmagter, og Udenrigsministeren, Grev Sebastiani, har imidlertid overtaget Bestyrelsen af Krigsdepartementet. Ligeledes have alle permitterede Præfekter faaet Ordre at begive sig til deres Departementer, J de Deputeredes Kammer aflagde Casimir Perrier den 25de en Beretning om disse Tildragelser, som modtoges med spændt Opmærksomhed. Statsraadspræsidenten forsikrede, at de sørgelige Optrin aldeles ingen Politiske Aarsager havde, at der allerede af Præfekten for Saone=Loire=Departementet var afsendt 2 Linieregimenter paa Dampskibe til Lyon, og at disse Begivenheder neppe vilde have betydelige Følger. Hr. Gerard foreslog derpaa, at Kammeret strax i en Adresse til Kongen skulde tilkjendegive sin Beslutning: i denne Sag at virke i Overeensstemmelse med Regjeringen; men da dette Forslag, uagtet Hr. Demarcays og Mauguins Bestræbelser, blev bragt til Afstemning, var den yderste høire og venstre Side ikke at bringe til at stemme, og da et Medlem at Centrum opfordrede dem til at fordele sig i Bureauerne, kaldte General Camarque de Bortgaaende Gøglere, og Medlemmerne af yderste høire og venstre Side forbleve ubevægelige paa deres Pladser. (Mere herom nedenfor.) Private Efterretninger meddele langt nøiagtigere, maaskee og noget overdrevne Skildringer af Oprøret. Saaledes vilde Man vide, at Napoleon II var proklammeret som Bepublikens Overhoved, i Lyon og Grenoble. Oprørerne førte sorte Faner og vare bevæbnede med Geværer, Sabler og Stokke, og allerede i flere Dage havde de formelig organiseret sig, uden at der fra Øvrighedens Side var gjort noget imod dem. Præfekten skrev endnu den 19de til Casimir Perrier, at der herskede den fuldkomneste Rolighed, og at en Opstand slet ikke var at befrygte. Efterat nogle Fabrikanter vare dræbte ved Steenkast, rykkede et Kompagnie frem, for at holde Orden; men blev modtaget med en saadan Jld, at det maatte trække sig tilbage. Garnisonen bestod neppe af 6000 Md., og en Deel af den vægrede sig ved at skyde paa Folket; over en Trediedeel af Nationalgarden, gik endog over paa dets Partie, og af de Øvrige var der mange, som ikke indstillede sig. En formelig Borgerkrig udbrød nu mellem Arbeiderne og Fabrikanterne; 3 anseete Borgere bleve myrdede i deres Boliger. Folkehoben trængte frem og truede med at plyndre og antænde Alt, snart var den voxet fra 6000 til 40,000 Md. Overalt hørte Man skrige: arbeide og leve, eller stride og døe!" Kanonerne brugtes paa det Eftertrykkeligste mod Folket, men National. garden havde ogsaa paa sin Side 60 Døde og 150 Saarede. Det 66de Linieregiment gjorde, da en af dets Kapitainer faldt, et rasende Angreb paa Oprørerne, som dog tilsidst bleve i Besiddelse af alle Høiderne om Lyon, og især et Forstaden Croix=Rousse, hvor de forskandsede sig, et saa fast Punkt, at det ikke kan indtages uden ved en ordentlig Beleiring. Man havde omtrent taget 100 Personer tilfange, blandt hvilke var en Præst i verdslig Dragt. De af Rebellerne opkastede Barrikader bleve ikke stormede; i alle Gader var Stenebroen opbrudt, og Staden frembyder en førgelig Kontrast til den Skildring, som nylig gjordes i Kammeret af Jndustriens Gjenoplivelse sammesteds. Senere skulle endog baade Krudtmøllen og Tøihuset være faldne i Oprørernes Hænder, hvilket vilde gjøre Kampen saa meget frygteligere, hvortil kommer, at Opstanden ogsaa siges at have udbredt sig til de nærmest liggende Stæder. Endog Nordarmeen siges at have faaet Ordre til at bevæge sig mod Syden, og hvis Rebellerne ikke strax underkaste sig paa Krigsministerens Opfordring, saa ville de blive behandlede paa det strængeste, og Enhver, som gribes med Vaaben i Hænderne, strax skudt. Derimod yttres det Ønske, at Cronarvingen ikke vilde stille sig i Spidsen for disse bedrøvelige Forre. tagender. Jkke allene var al Forbindelse mellem Paris og Stæderne hiinsides Lyon afbrudt, men det samme var Tilfældet med Stæderne mellem Lyon og Paris, af hvilken Aarsaa Lyonerposten var udebleven.