Aalborg Stiftstidende, 1845-09-24
I Anledning af en Forespørgsel fra en Communalbestyrelse om, hvorvidt Minoriteten af Borgerrepræsentanterne, naar Byfogden og Pluraliteten af Borgerrepræsentanterne ere at samme Mening i en Sag, hvorover Communalbestyrelsen har at afgive Erklæring, har Ret til at fordre sit dissentierende Votum optaget i Communalbestyrelsens Erklæring eller til at afgive dette særskilt, har Cancelliet under 8de August svaret, at ligesom Minoritetens Mening maa optages i Erklæringen, naar Saadant ønskes, saaledes vil der Jntet være til Hinder for, at Minoriteten i det omhandlede Tilfælde afgav særeget dissentierende Votum. (C. Td.) Fædrel." indeholder følgende Høstberetning fra Roeskilde: Uagtet det i det Hele for Indbjergningen temmelig vanskelige Veirligt, synes Størstedelen af Høsten nu at være kommen i Huus. Udentvivl vil det vise sig, at Resultatet, navnlig for de mindre Jordbrugere, er noget gunstigere end i et Middelaar, skjøndt man sikkert her, som i de fleste andre Egne af Landet, feiler, naar man anseer det for overordentlig gunstigt. - Rapsen og Handelsværterne have saaledes overhovedet næsten ganske slaaet feil, deels som Følge af den strænge Eftervinter og det kolde Foraar, deels som Følge af Orm i Midsommeren og Regn og Storm under Indhøstningen. Da Bonden her paa Sjælland imidlertid kun undtagelsesviis dyrker disse Planter, rammer denne Misvæxt især de større Jordbrug, og over saaledes forholdsviis kun ringe Jndflydelse paa Massen af Landmændenes Velvære. – Af Vintersæden, Rug og Hvede, synes Udbyttet at være noget over et Middelaars, navnlig paa de større Gaarde og hos de mere fremskredne Bønder, hvor disse Sædarter dyrkes med stor Omhu og i Regelen efter Reenbrak eller dog efter reen brakket Raps. Hvor derimod Rugen, som alt for hyppig, navnlig paa Kjøbenhavns Amt, er Tilfældet, endnu stedse avles efter gjødet Byg, er den neppe lykkedes meer end almindelig. Jndbjergningen har derhos næsten overalt været saare vanskelig, især for den tidligst meiede, og det vil udentvivl vise sig, at ikke Lidet er gaaet tabt ved Storm og Regn, ligesom Straaets Qvalitet naturligviis iaar næsten overalt er mindre god. – Tidligt faaet Vaarsæd turde være i det Hele lykkedes mindre godt. Havren er saaledes neppe middelgod, og hvad Bælgsæden angaaer falder det vanskeligt at vurdere dens Udbytte, fordi den paa saa mange Steder har lidt særdeles meget under den vanskelige Jndbjergning i et saa uroligt Veir. Vi antage ikke, at denne Sædart i det Hele vil give et meer end middelmaadigt Udbytte. Byggen derimod, hvoraf den sexradede navnlig hos Fleerheden af Bondestanden endnu stedse er Hovedsæden – vi kjende til Exempel kraftige Bonde-Jordbrug paa henved 60 Tdr. Land, der af denne Sæd i Regelen sælge en 300 Tdr. aarlig – maa i det Hele antages at være lykkedes bedre, om dette end maaskee meere maa gjælde om Kjærnen, end om det for Qvægfodringen saa yndede Straa. Jmidlertid betvivle vi meget, at selv denne Sædarts Udbytte paa ret mange Steder vil vise sig overordentligt, og det hører neppe til Sjeldenhederne iaar, at den sildigsaaede (i Udgangen eller Midten af Mai) har været fortrinsviis god. – Høhøsten har næsten over hele Landet været temmelig riig, om og Jndbjergningen paa mange Steder har været vanskelig og mislig nok.