JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Den 20de d. M. skulde i Schwaben indtræffe den første Colonne Russiske Krigsfanger paa 6000 Mand, hver tredie Dag indtræffer endnu to Colonner, hver paa ligesaa mange Mand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
J Engelland døde der nylig en Herremand, som testamenterede sine efterladte fire Hunde 25 Pund (200 Rdlr.). Da man erindrede ham om, at han vilde gjøre bedre i at testamentere Mennesker disse Penge, svarede han, Menneskene have tragtet efter mit Liv, Hundene frelste det. Paa sin Reise til Jtalien var han virkelig bleven overfaldet af Røvere, og Moderen til disse hans fire Hunde frelste hans Liv. - Een af sine Venner indsatte han til Hundenes Curator. Paa sin Dødsseng omfavnede han hver af dem med skjel vende Haand og gav dem et hjerteligt Kys til Afsked.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
At jeg imellemstunder tillader mig en lille Løgn, det kan jeg ikke negte; men det er nødvendigt; thi uden Ufandhed kunde Sandhed ikke lade sig tænke, uden Usandhed kunde man ikke, baade i den physiske og moralske Verden, faae Menneskene til at troe saa mange Ting, der ere saa nødvendige for dem at troe, uden Usandhed kunde Erobreren ikke gjøre sig udødelig og erhverve sig almindelig Tilbedelse, uden Usandhed kunde der ikke skee saa meget som der skeer paa vor store Jordklode. Hvorfor bebreider man mig da det, der er saa nøie indslettet i den menneskelige Natur, og som næsten er fælles for alle Jordens Beboere, Men jeg faaer ogsaa Skyld for meget som jeg er ganske uskyldig i Naar et slet Menneske ville forkleine for Medborgers Ære, saa fortæller han sin udtænkte Ondskab i mit Navn, naar den ene Forfatter vil hagvaske den anden, saa borggader han sig paa mig, naar u udenlandsk Avisskriver vil fortælle Verden en Logn, saa siger han, at jeg har sagt den. Saaledes har man paaduttet mig hundrede Tusinde Ting, der have været mig ligesaa ubekjendte som Barnet i Vuggen. Jngen Stat i Verden har hidtil taget mig i Forsvar; man har fortalt de største Opdigtelser i mit Navn, uden at Fortælleren nogensinde er bleven straffet derfor, Retop af denne Aarsag er det mig ogsaa kjert, at det nu er Avisskriverne, der saa ofte have løiet paa min Bekostning, forbudet, at berette noget i mit Navn. Men hvad der i den senere Tid har smertet mig meest, er den Frækhed, hvormed man har udspredt, at jeg var død. Men Reputation lider alt for meget derunder. Rigtig nok har man gjort det samme mod de agtværdigste Mænd, men mod mig burde man dog ikke have tilladt sig en saadan Uforskammenhed. Hvad mon Udlændingerne vel ville tænke, naar de høre, at Kjøbenhavn kan leve uden mig? De maatte jo troe, at dets Jndbyggere bestaae af bare Syvsovere! Nei, jeg lever endnu, til Kjøbenhavnernes Glæde, til Trøst for saa mangen en berømt Mand, hvis Navn, uden min Bistand, vilde vandre til Forgjængelighedens Flod, og aldrig vende tilbage, til Husvalelse for saa mangen, hvis falske Rimbus, jeg laaner de Straaler, som Virkeligheden negter den. Deres forbundne Rygtet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Dersom De vil svare mig noget C. St. herpaa, maa jeg bede Dem, at aflevere det i een af Klubberne, hvor jeg daglig er at finde. Overtroens Magt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Skilderiets Læsere have allerede i et af de for regaaende Numere læst en Efterretning om den bekjendte Helene Kilde paa Kronborg Amt. J Wolfs Encomion Regni Dante (eryst 1650 findes en Efterretning om dette Overtroens Monument, som har vedligeholdt sig lige til vore Dage og behersker vor Almue med et sandt Jernsenter. Allerede i et Landemode 1617. blev det foreslaaet og alvorlig befalet, at ingen, som kom til Kilden, maatte tillægge Helene nogen Dyrkelse, eller, som altid tilforn var skeet og endnu i dette Øieblik skeer) af dem, som kom did, hensættes hos Kilden noget Kors, eller Klude med Haar paa, fordi alt saadant er den alvidende Gud en Vederstyggelighed, og for al den Kraft, som nogen fornam i Vandet skulde Gud allene have Takken, samt Noget, efter Formue, lægges i de Fattiges Blok i Thiisvælde, der maatte ikke bruges nogen paa pistisk Afgudsdyrkelse eller Overtro enten St. Hans Nat eller til andre Tider. Det blev og saa befalet, at alle de Kors, som der fandtes, skulde lægges over Vaabenhuset for Tibirkekirke, og at enhver, som reiste til Kilden, skulde gjøre det uden Dags Udpølgelse. Jmidlertid har Erfaring lært her, at Landemoder, som alle Moder, sjelden holdes længe i Ære, thi 189 Aar efter det anførte Forbud iagttage endnu alle de, der reise til denne Kilde, alle de overtroiske og paapistiske Ceremonier, man den Gang betragtede som forargelige. Helenes Grav er endnu omgivet af Kors, og det falder aldrig nogen ind, at tage disse Overtroens Mindemærker bort. Den hellige Helene skal iøvrigt, efter det anførte Skrivt, have været en Datter af en Svensk Hertug, som hedte Guttorm. Hun levede i Enkestanden, reiste til den hellige Grav i Jerusalem, blev ved sin Hjemkomst meget navnkundig for denne Reise, og berømt for at kunne gjøre Underværker. Hun skal være bleven myrdet af nogle, som havde hende mistænkt for, at have forgivet deres Datters Mand. Da man førte hende til Skiedevigs Kirke blev man vaer, at hun fattedes en Finger paa den ene Haand. Man ledte efter den, og fandt den omsider i en Tornebusk. Fingeren gav om Natten saadan Glands og saadant Skin fra sig, at nogle Blinde, som ledtes til Kirke, fik deres Syn igjen. Dette gjorde hende navn kundig for hendes Død. Da det kom Paven for Øren, indsaae han, at det var Vand paa hans hellige Mølle, og befalede derfor Sverrigs Erkebisp, Stephanus, at indskrive hende blandt Helgenes Tal. Nogle Aar derefter kom nogle Munke, som formodentlig mærkede, at her og saa var noget at siske for dem, fra Sverrig til Aserboe og Tidirke i Holboherred i Sielland, og fortalde, at et saadant helligt Legeme var kommet om Nattetid fra Sverrig og ind af Thiisvælde til, hvor der var udbrudt en Kilde, ikke langt fra det Sted, hvor hun blev begravet, hvis Vand havde den Kraft, at den kunde helbrede Øiensvagheder og adskillige andre Legemsbræk. - Hr. D. Wolff har i December heftet af sin Journal fremdraget denne interessante Beretning af det Mørke, den hidtil har været skjult i.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Inden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Udenlandske Efterretninger. Skuepladsen. Mandagen d. 6 Jan. 1806 opføres: Erindringen. - Tirsd. d. 7: Eduard i Skotland. Onsd. d. 8. Nytaarsgaven og Høstgildet. - Torsd. d. 9: Barberen i Sevilla. - Fred, d. 10. Fra Vertshuus til Vertshuus. - Mand. d. 13: Qvaksalverne. - Tirsd. d. 14, Erindringen. - Torsd. d. 16. Creditorerne og Alexis. - Fred. d. 17: Selim. Løverd. d. 18, Fra Vertshuus til Vertshuus. Laasen til den prægtige Jernport til Indgangen til det nye Capel i Roeskilde Domkirke, som er forfærdiget i Christian den Fjerdes Tid, skal være saa konstig, at ingen Smed kan gjøre en Nøgle dertil. J Porten selv sidder derfor en Reserve nøgle, som kan siles ud, hvis den rette skulde komme bort, og dersom denne Reservenøgle ogsaa forkommer, saa findes der i Kirken en Form, som den kan støbes i Den af afdøde Major Lange opførte ny Caserne for Marine=Regimentet i Kronprindsessegaden bestaaer af en fem Etage høi Bygning, som er indrettet til 1 Stabsofffeter, ) sulbalterne Afficierer og 496 Mand, Underofficierer og Gemene, samt en Bøssemager og Compagniefeldtskiær.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Paa ethvert Hjørne af Høibro opsættes nu en smuk Steenpille, hvorpaa der anbringes en Glasløgte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Det har forhen været omtalt i dette Blad, at den afdøde Arveprinds Friderich har erhvervet sig udødelig Fortjeneste af Nutiden og Eftertiden ved at afstaae til Kongen den Ret, han i Tiden havde til Stiftet Lybek, hvilket han, som Coadjutor, skulde tiltræde efter Bispens Død. Vi vare i Aaret 1761, som bekjendt, indviklede i alvorlige Stridigheder med Rusland. De vare foranledigede af det Holsteen Gottorpske Huus, hvis Deel af Slesvig Frederik den Fjerde havde bemægtiget sig, fordi den Gottorpske Hertug, Carl August, havde brudt sin Neutralitet ved at modtage de Svenske i Tønningen. Fra den Tid af havde dette Huus bestandig søgt atter at komme i Besiddelse af de tabte Lande. Da endelig Hertugen af Holsteen Gottorp Carl Peter Ulrik, under Navn af Peter III. besteg den Russiske Trone, vilde han tvinge Dannemark til ikke allene at afstaae hans forrige Andeel af Hertugdømmet Slesvig, men endog at give ham Erstatning for de i saa lang Tid nydte Jndkomster. Krigen, var nær ved at udbryde og man var paa begge Sider beredt til Angreb, da Peter III. blev afsat af Catharine Ul. og døde. Hans Søn kunde ligeledes gjøre Fordringer paa sin Faders Rettigheder, men Catharine trak sine Tropper tilbage og begyndte fredelige Underhandlinger. Man sluttede et Forlig, hvor de høist ubehagelige Stridigheder, med det Gottorpske Huus engang for alle bleve endte. Men en af Ruslands Betingelser var, at Bispen i Lybek, en Prinds af det Holsteenske Huus, skulde foruden Grevskaberne Oldenborg og Delmenhorst have Rettigheden til Stiftet Lybek. Arveprinds Friderich, som besad denne Rettighed, bragte nu Fædrenelandet villigen dette Offer. Af hvilken Vigtighed det i de nyere Tider har været for Dannemark at være Enehersker af Holsteen, det vil enhver som kjender det mindste til den politiske nyere Stilling af Europa og vort Fædrenelands Forhold i de senere Tider ved første Øiekast indsee. Denne ædelmodige Opoffrelse bidrog ligesaameget til at befæste Fædrenelandets Fred og Afstængighed som er bunder Slag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
En af D. Galls Tilhørere i Kjøbenhavn har i et af vore periodiske Skrivter beviist, at vi see med to Øine, ikke med eer, Tallet af de elegerede Mænd i Trondhjem maa, efter Cancell. Skrive af 23 f. M. indskrænkes til sex.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Efter den Jversenske Avis findes der i Fyen et Fruentimmer, hvis Mave er saa stor, at hun, naar hun sidder opret, kan stille baade et Glas og en Flaske paa samme. Hun er i dette Stykke altsaa det forhen omtalte Hollandske Gouverneurs Overmand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
J afvigte Aar vare i Staden Flensborg copulerede 93 Par, fødte 186 Drenge og 184 Piger, ialt 370 Børn, og blandt disse 32 udenfor Ægteskabet. Døde 114, af Mandkjønnet og 127. af Qvindekjønnet, ialt 251. - J Provstiet Flensborg (Amt og Stad) copuleret 279 Par, fødte 500 Drenge, 547 Piger, ialt 1137, og deriblandt 60 udenfor Ægteskabet. Døde 389 af Mandkjønnet, 420 af Qvindekjønnet, ialt 809, – altsaa 328 flere fødte end døde. De Dødfødtes Tal 48. Den ny Huusskab i Flensborg vil i Staden, Flensborg udgjøre i næste Aar 7800 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
De i Kiel værende Catholiker havde hidtil forrettet deres Sudstjeneste i et Privathuus, nu derimod har en afdøde Mand testamenteret dem en Bygning, hvori de i Fremtiden kunne holde deres Andagt, og H. M. Kongen har allernaadigst confirmeret denne Disposition.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
J occonomiske Annaler findes et Stykke omgaaende en ny Canal i Sjælland, af Hr. Prof. Olufsen. Af samme opfares, at den første Canal, der nogensinde er bleven gravet for Hovedstadens Skyld, er den, H. M. Kongen, som Privateier af Skovene paa Kronborg og Frederiksborg Amter, lod grave fra Esromssøe til Dronningsmøllen, ved Hr. Major Reck, og paa hvilken Brændet fra de vidtløftige Skovstrækninger, der omringe denne Sø, uden synderlig Bekostning naae et beqvemt Indskibningsted. Man har gjort Forslag til en Canal fra Ringstedegnen til Kiøge eller Nestved, og tænkt paa en Forbindelse imellem en Søhavn og det Jndre af Siælland &c. Det første Forslag er endog efter Oecon, og Commercecollegiets ForanFalkning, blevet videnskabelig undersøge, og sidste har endog et endnu ikke bekjendtgjort smukt stukket Kort af Hr. Angelo over denne Canals Løb. Det andet forehavende, at sætte det Midterste af Sjælland ved en Havn i Forbindelse med Kjøbenhavn, har havt bedre Held. Sorøe Academie og to betydelige Skoveiere i dets Egn har besluttet at gjøre Susagen seilbar for Pramme fra Bavelse Sørned til Nestved. Aaen skal opryddes og en Trækvei anlægges. Hr. Major Recke har paataget sig Udførelsen; Arbeidet tager sin Begyndelse næste Aar, og menes at være færdige om tre Aar. Men Forf. mener, at, naar denne Canal skal opfylde den tilsigtede Nytte, nemlig Brændets Befordring til Kjøbenhavn, saa burde den gaae lige did. Bekostningen vilde være større, men Fordelene vilde ogsaa fuldkommen opveie den. Mange flere Godseiere ville have Nytte deraf, mange flere bidrage dertil, Priserne paa Brænde og Levnedsmidler i Hovedstaden vilde betydelig falde, naar en saadan Canal først var tilveiebragt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Den Danske Ostindiefarer Dannebrog har ved False Bay ved Godthaab stødt paa Lindis's Escadre, som bestod af Linieskibet Marenge paa 80 Canoner, og en Fregat. Den mødte Dagen derpaa en Engelsk Escadre, som den meddeelte denne Efterretning. Man ventede et Slag imellem begge Escadrer, men Lindis skal, efter de seneste Engelske Tidender, være undgaaet de Engelske Førsten af Hessenstein befinder sig nu i Kiel Det ankomne 7de Artilleriecompagnie skal henlægges i Rendsborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Udenlandske Efterretninger. Politikerne have bestandig troet, at Aarsagen til de Østerrigske Vaabens idelige Uheld især ligger deri, at Generalernes Ordrer vare alt for indskrænkede, og at de endog i Feldten bestandig maatte indhente det Wienske Krigscollegiums Betænkninger. Mærkeligt er det, at denne Mening finder Medhold i Historien om Trediveaarskrigen, og at man allerede for 175 Aar siden har gjort samme Erindring. Efterat General Tilly aldeles paa slaaet ved Leipzig og man, saa at sige, maatte trygle den stolte General Wallenstein, atter at paatage sig den Overcommando, man tilforn havde frataget ham, og Keiseren i sin Vaande sang det ene Litanie efter det andet, og forgjeves søgte overale om Hjelp o. den hemmede Wallensteien sig om uder dertil, men foreskrev Keiseren dog adskillige haarde Vilkaar, som han saae sig nødt til at indgaae. Blandt disse vare: 1) at han vilde være Generalissimus over den Keiserlige og Spanske Armee i Tydskland, med en absolut og uafhængig Magt til at begynde Krig og slutte Fred, thi, sagde han, naar en stor og vigtig Sag skal styres af mange Hoveder, kan Udfaldet aldrig blive heldigt. Den eneste Aarsag, hvorfor de Svenskes Vaaben vare saa heldige, laae deri, at Kongen commanderede allene. Saasnart som Berømmelsen for Tapperhed eller Frygten for Skam ere deelte, ophører man ogsaa at antage sig den gode Sag med Eftertryk. Den anden Betingelse var, at den Romerske og Ungerske Konge, Ferdinandill. ikke skulde være ved Armeen; thi for Anstændighedens Skyld vilde det ikke sømme sig, at denne skulde staae under ham og for Armeen vilde det ikke være gavnligt, at han commanderede i egen Person.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
J Slaget ved Austerlitz var Keiser Napoleon klædt i en graa Overkjole. Han red uafladelig fra den ene Fløi til den anden, fra et Corps til et andet, og maatte gjentagne Gange skifte Heste. Da Keiser Frang kom til ham, undskyldte han sig, at han ikke var bedre paaklædt. Han havde nogle Timer forhen vadet til Knæerne i Moradser, for at hielpe de Østerrigske og Russiske Saarede, som laae deri. Efter dette Slag, hvori der, i Følge en Fransk Bulletin, ikke blev tagen nogen Franskmand til Fange, fældte Napoleon Taarer da han red omkring paa Valpladsen. Man talte her 18000 døde Russer, 600 døde Østerrigere, og 900 døde Franske. Af Saarede havde de sidste 7000 Russer og 3000 af deres egne Tropper. Den Russiske Overgeneral Buxhowden og mange ubenævnte Generaler ere døde, og General Kutusow er saaret. Dette var det 40de Slag, som Napoleon har leveret. - En stor Deel Skyts fra Tøihuset i Wien transporteres nu af de Franske til Strasburg; i Augsburg gjemmes 100,000 Østerrigske Geværer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Vaabenstilstanden fra den 6 Dec. indeholder den Betingelse, at den Russiske Armee skal forlade de Østerrigske Stater og Østerrigske Polen, inden 15 Dage og Gallizien inden en Maaned, at dens March foreskrives saaledes at man bestandig kan vide, hvor den befinder sig; hverken i Ungern eller Bøhmen tør der skee nogen Bevæbning a. og ingen udenlandsk Armee tør rykke ind i de Østerrigske Stater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Ved Dononinsk i Rusland er der falden Flintesteen, der veiede 7 Pund og derover. Den Bayerske General Siebbein har med sit Corps taget Tyrol i Besiddelse. Den Bayerske Armee skal forstærkes til 80,000 Mand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-28
Dessalines er ikke død; han har tvertimod udstædt to nye Proclamationer. Musicus Posch fra Wien har i Berlin op fundet et Jnstrument, Kainorphica kaldet, som har Lighed med en Harmonica og modtages med Bifald. Den 20de d. M. skulde i Schwaben indtræffe den første Colonne Russiske Krigsfanger paa 6000 Mand, hver tredie Dag indtræffer endnu to Colonner, hver paa ligesaa mange Mand. J Engelland døde der nylig en Herremand, som testamenterede sine efterladte fire Hunde 25 Pund 1200 Rdlr.). Da man erindrede ham om, at han vilde gjøre bedre i at testamentere Men Menneskene. nesker disse Penge, svarede han have tragtet efter mit Liv, Hundene frelste det. Paa sin Reise til Jtalien var han virkelig bleven overfaldet af Røvere, og Moderen til disse hans fire Hunde frelste hans Liv. - Een af sine Venner indsatte han til Hundenes Curator. Paa sin Dødsseng omfavnede han hver af dem med skjel vende Haand og gav dem et hjerteligt Kys til Afsked. Der oprettes nu for Postcassens Regning er Brevbefordringscomptoir for Kjøbenhavn og dets Forstæder, hvis Prøvetid varer 2 Aar. Brevene afhentes og ombringes to Gange dagligen ved 8 Bude, som skulle tilkjendegive deres Nærværelse i Gaderne ved en Gongon. Portoen bliver for Kjøbenhavn og dets Forstæder 2 s. for et Brev, som veier 2 Lod, 4 s. for større Breve, som veie indtil 8 Lod, 8 s. for dem, som veie indtil 1/2 Pund, Dobbelt betales imellem Kjøbenhavn og Forstæder, ne, og Portoen erlægges altid af Afsenderen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-31
Tirsdagen den 31 December 1825. Saaledes er da atter et Aar henrunden, et Skridt tilbagelagt paa en Bane, der, bestroet med Roser og Tjørne, fører os igjennem ede og smilende Egne til Graven. Fra Tronen til Hytten hører man i Dag tusinde og atter tusinde Ønsker. Hver har et Maal, han higer efter, ingen er tilfreds med den Standpunkt, han staaer paa, og bestandig troe vi at andre ere lykkeligere end vi. De fleste at vore Ønsker ere Lygtemænd, som lede og ned i Afgrunden, og deres Opfyldelse vilde oftere bidrage til at gjøre os ulykkelige end lykkelige. Forat bevise denne Sandhed, vil jeg her anføre et Stykke af en berømt Engelsk Forfatter *), som hvor bekjendt det maatte være for adskillige Læsere, dog i dette Øieblik neppe vil læses uden Interesse. Det sande Gode og Skjønne er en Diamant, som aldrig taber sin Glands og sit Værd. slog aldrig over de egne Mukker, an misund aldrig Andre deres LykkeSøerates har, som bekjendt, været af den Tanke, at dersom hele Menneskellægtens Ulykker bleve lagte i een Dynge, saaledes at de kunde deles blandt Menneskene i lige Parter, vilde de, der nu ansee sig selv for ulykkeligst give den Deel, de allerede besidde, Fortrin for den, der vilde tilfalde dem ved en saadan Deling. Horats gik endnu langt videre, og troede at de Gjenvordigheder og Ulykker, vi have at kjæmpe med, ere lettere at bære for os, end for enhver anden, som vi vilde bytte med.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-31
Da jeg fad i min Lænestoel og grundede paa disse to Jdeer, faldt jeg uformærkt i Søyn, og det forekom mig, som om Jupiter havde ladet bekjendtgjøre, at enhver Dødelig skulde samle sine Bekymringer og Gjenvordigheder i een Dynge. Til dette Brug var der bestemt en stor Slætte. Jeg stillede mig midt paa samme, og morede mig meget ved at see hele Menneskeslægten, den ene efter den anden, henstænge her sine forskjellige Byrder, som i Øieblikket voxte op til et uhyre Bjerg, der syntes at tabe sig i Skyerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-31
Foruden den Moral, der lader sig uddrage af denne Drøm, lærte jeg af den, aldrig at knurre over mine egne Ulykker eller at misunde andre deres Lykke, efterdi det ikke er mueligt for nogen, at gjøre sig et rigtigt Begreb om sine Medmenneskers Lidelser. Jeg har af denne Aarsag besluttet, aldrig at gjøre mig for ringe Forestillinger om enhver andens Klage, men at betragte mine Medskabningers Kummer med menneskekjerlige og medlidende Følelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-31
Inden, og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-31
Indenlandske Efterretninger. J Søndags var den afdøde Arveprinds's Liig, første Gang offentlig at see paa Paradesengen. De Nysgierriges Antal overgaaer al Forestilling. Trængslen var saa stor at man fandt over hundrede umage Sko ved Indgangen. Om Aftenen blev der uddeelt Billeter til Hofetaten a. Det første Værelse, man træder ind i er overalt overtrukket med sort Klæde. Paa hvert Hjørne er der anbragt en Urne af hvid Glas (Biscuit), hvori der brænder Lys, og hvis matte Skin frembringer en herlig Virkning i det mørke Rum. J Midten hænger ligeledes en saadan hvid Glaslampe. Derpaa kommer man i et andet Cabinet, som ligeledes er beklædt med Sort, og hvis Vægge ere behængte med grønne Guirlander. Paa en Estrade med to Trin, beklædt med sort Fløiel og Sølvbrogade, samt garneret med Sølvtræsser og Sølvfryndser, ligger det høie Liig, klædt i hvidt Atlask besat med Guldgaloner. Ansigtet er bedækket med Flor. Over Estraden hænger en Baldachin, betrukken med sort Fløiel, foret med hvidt Atlask og besat med Sølvtræsser. Paa hver Side af Estraden staae 6 Sølvqueridoner, med omtrent 100 Voxlys. Ved Hovedet staae to røde Fløiels Puder med den høie Afdødes Ordener. Derpaa kommer man ind i et tredie Cabinet, som ligeledes er beklædt med Sort og oplyst med en hvid Glaslampe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-31
Prof. Nissen i Sorge har nu med det ottende Nummer sluttet Sjællands Landstingstidende, tilligemed Landstinget, hvor d. 6 Nov. afsagdes de sidste Domme, efter hvis Anførsel Prof. ender med en Afsked til Publicum. Heri siger han blandt andet, at det var denne Ret, i hvis Tempel vore Fædre hyldede deres Konger og Kongerne dømte deres Folk. Denne Ret, hvorfra man fordum hentede Svar i tvivlsomme Retstilfælde, som i mange Aarhundrede var Sjællands og Møens Jndbyggeres Overret, er nu ikke mere. Bladet Themis fortsætter han fremdeles, og han har faaet Cancelliets Tilladelse til deri at extrahere de Sager, som fra Sjælland og Møen, ere appellerede til Landsoverretten i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-12-31
J Aug. Hefte af oecon, Analer anføres for gende: de Kongelige Skove i Kjøbenhavns, Hirschholm, Frederichsborg og Kronborg Amter, samt Odsherred, indeholdt i Aaret 1792 efter Taxation tilsammen Eeg og Bog (af den første næget lidet) 843, 191 1/2 Favne, hvis Værdie var anslaaet til 2,662, 15 Rdlr. 232 s. Det allerhøieste, der kunde skoves deraf, maatte være 10 aarlig, altsaa kun 8432 Favne a 3 Rdlr. frie Penge, som er 25,299 Rdlr. Alle disse Skove optage omtrent 36,000 Tønder Land. Det bliver da imellem 64 eller 65 Skilling reen aarlig Jndtægt for en Tønde Land, og kun en Procent af Capitalen, som Skoven er taxeret til. Da mange Skove i Dannemark ere slettere end den Kongelige, saa seer man heraf, at Skove, saaledes som de nu ere i Almindelighed, ikke kunne betale sig med Brændets nærværende Priser, uden ved at ødelægges. Skove kjøbes til 3 pro C. og derover; ere de ikke i den fuldkomneste forstmæssige Tilstand, kunne de efter det foregaaende store og betydende Exempel kun nyttes til een. For da at udbringe fire eller flere pro C. hugges istedetfor 11, eller høist 180 Deel indtil 1/2, hvorved Skoven nødvendig gaaer til Grunde. Dette skeer ikke i de Kongelige Skove, men derimod i mange private Høker Dittrich i Christiania lyser i de Norske Aviser efter en Ligtorn Operateur Marchusen, som under det Foregivende at gjøre en Reise til Bragnæs, har efterladt ham sin Kone og to Børn, som nu befinde sig i en aldeles hielpeløs Tilstand.