Politivennen, 1799-01-01
Forsvar indsendt fra S. T. Baron Juel paa Taasinge (i Anledning af No. 52). J Politivennen No. 52 finder jeg uventelig mit Navn indført under 13 April fra Svenborg, "at min Hund havde angrebet en Snedkersvend, som bed ham saaledes i sit ene Ben, at baade dette og Laaret indtil Underlivet var saa ophovnet, at man med megen føje tvivler om Karlens Helbredelse; item at Hunden ikke endn var skudt, men vil formodentlig anrette fleere rædsomme Odelæggelser." At Hunden af Troskab for sin Herre søgte Snedker Svenden, som ved en Hendelse gik for nær til min Hest, jeg reed paa; Og at han fik et lidet ubetydeligt Saar paa Benet som inden 3 Dage var ganske tillægt, det er sandt; og det bevidner hosfølgende 2de Attester af en Doctor Medicinæ og en Districkskirurgo, hvortil jeg refererer mig; men derfor har jeg endog af billig Medynk og Menneskekjærlighed bidraget min Skjerv, ja endog strax bortsendt Hunden paa Landet. Men derfor bør en Hund ikke skydes, ej heller ansees saa gal, som den der tør understaae sig til at lyve for et helt Publikum, og jeg gad ret vidst, hven dette ondskabsfulde Menneske har været! Jeg respekterer Hr. Politivennen, hvo han end er, at han laster det onde; men Skade, naar uartige Mennesker indberetter ham Usandheder til sin Næstes Beskjemmelse eller Fornærmelse, hvorfor jeg ønsker dette indrykket i næstkommende Blad, som vist vil gjøre Politivennen Ære og inig Satisfaktion. Svenborg den 2 Juli 1799. Baron C. F. Juel. De 2de paaberaabte Attester lyde saaledes: Jeg er aldeles ikke af den Mening, at Snedkersvenden Niels Hansens Sygdom skulde have været en Følge af det Hundebid, som S. T. Hr. Varon Juels Hund, tilføjede ham; da ingen af Tilfældene under Sygdommen kunde siges at have nogen Lighed med de der følge paa farlige Hundebld; men hans Sygdom var snarere forarlediget ved den strænge Kulde vi i denne haarde Vinter har havt, da han har havt slet Leje og Pleje, som ufeilbarlig maa gjøre et forhen usundt Legeme værre. Dette bliver af mig, som den der har havt ham under Kuur efter Forlangende troeværdigen attesteret. Svendborg d. 2de Juni 1799, V. Murer. Distrikis Chirurgus. Paa Anmodning af Hr. Distrikts-Chirurg Murer, besøgte jeg med ham engang Snedkersvenden Niels Hansen i hans Sygdom, og fandt, at de Tilfælde hvoraf han laae syg, aldeles ikke kunde ansees som frembragt af Hundebid, men burde henregnes til en skjult chreumatisk Feber, der just nu havde udbrudt. Svendborg d. 27de Juni 1799. B. Bøjesen. Hr. Baronen har taget mig saaledes paa den ømme Side, at jeg ikke vilde undlade at ind, rykke ovenstaaende, skjøndt manglende den anstændige Tone Planen (see No. 1) udfordrer. De af dette Blads Læsere, der sætte uendelig større Pris paa Mennesker, end paa Hunde, uden derfor at ringeagte disse, ville neppe være fyldestgjorte ved Retfærdiggjørelsen. Hr. Baronen tilstaaer Faktum, men kalder Jndberetningen usandfærdig, medens Attesterne ikke beviser, enten at Saaret var ubetydeligt, eller at det lægtes inden tre Dage. Det vilde være kuriøs at vide, hvor betydelig en Snedkersvend skulde bides, eller hvormange Snedkersvende der skulde bides ubetydelig førend en Hund burde (ikke til Straf men til Forebyggelse) at skydes. Jndsenderen af det paaankede i No. 52, har imidlertid angivet mig sit Navn og Stand.