Aarhuus Stifts-Tidende, 1830-04-10
Jfr. Sontags sidste Concert i Paris blev, for hvert No. hun sang, hædret med et bifald uden Lige. Efter at den første Art af Semiramis var endt under en Jubel, som nær aldrig havde faaet Ende, begyndte anden Akt af Tancred med Amenaides store Arie, hvorefter Jfr. Sontag blev, paa Publikums Forlangende, kronet af Hr. Bordogni med en hvid Krone. Duetten mellem Sontag og Mad. Malibran (som Tancred) var en Sangkunstens Triumph, og da Teppet faldt, maatte det, paa Publikums Forlangende, op igjen, da det ønskede at see hende endnu engang førend hun forlod det (Fremkaldelse er ikke brugelig i Frankrig.) Sangerinder, fremtraadte ved sin Dame=Ridders, Mad. Malibrans, Haand, og nu regnede det ned paa hende af Digte Bouketter &c., og deriblandt en Laurbærkrone, som Tancred tog op, og, under en uhyre Jubel, kronede sin Dame med for andengang. Mad. Malibran førte hende derpaa hen mod den kgl. Loge, hvorfra Hertuginden af Ber tilkastede hende en Bouket af Roser og Myrther. De hun steeg tilvogns blev hun ledsaget af det hele Opera personale og overrakt et Afskedsdigt. Om Natten bragt, man hende en Serenade. Dagen efter fik hun tilsende en kostbar Halskjæde og en Brillantlaas som Foræring fra Hertuginderne af Berry og Orleans, og den hele Dag strømmede det ind med Foræringer til hende fra alle Kanter. "Med saadan Triumph, siger en fransk Avis, har endnu aldrig nogen Kunstnerinde forladt Paris."J Hamborg er det gaaet anderledes til med en berømt Sangerinde. Den hele Stad har været i Bevægelse, og hvorfor, Fordi hun var gaaet ud af en urigtig Coulisse. Md. Kraus=Wranitzky havde i længere Tid staaet i et fjendtligt Forhold til den hamborgske Sanger og Skuespiller Hr. Cornet. Han spilte en Aften Faust, hun Kunigunde; ved en Feiltagelse, man siger af Sangerinden, gik Faust ud af samme Coulisse som hun, hvorover hun blev saa vred, at hun ikke vilde stille mere med ham hverken i Faust eller i Oberon, hvorover hele Opera=Repertoiret blev forstyrret. Publikun leed derved, der dannede sig et Partie mod Sangerinden, som besluttede at tage Hævn over hende. Directionen havde endelig faaet hende overtalt til at udføre sig Partie i Faust endnu engang. Skuespilhuset var propfuldt. Cornet blev modtaget med støiende Applaus; Mo Kraus Wranitzky med Hosten, Latter og Piben. Tummelen var frygtelig. Sangerinden gjorde Mine til at ville tale, og Stormen lagde sig. Hun bad Publikum om, at det vilde glemme Alt hvad der var passeret. Her paa fulgte en rasende Applaus. Hun udførte nu sin Arie og fik et bifald som nær aldrig havde faaet Ende. Alting gik nu fortræffeligt indtil 2den Akts Finale, hvorden skjæbnesvangre Bortgang. Sangerinden gik ud igjen af den forkeerte Side. Nu reiste der sig en frygtelig Allarm; Parterret intonerede Latterchoret af Jagerbruden, loe, hostede, preb i Fingrene, i Nøgler, jo endog ved Fødderne skal der have været Piber befæstede med eet Ord, der blev et sandt Helvedespectakel. De Sangerinden i 3die Act kom frem igjen, raabte man og til hende de pøbelagtigste Skjeldsord; Orchestret kund ikke længere holde Takten - Kunstnerinden sank besvimet omkuld. Partie kæmpede imod Partie; det var et Spektakel uden Lige. Sangerinden kom imidlertid lid til sig selv igjen, samlede al sin Styrke og reiste sig, neiede for Publikum, og vaklede ud. Cornet blev fremkaldt Det skammeligste var, at hendes Modstandere havde gjort fælleds Sag med en stor Flok Gadedrenge, saa hun allerede blev udpeben og insulteret udenfor sin Bopæl da hun steeg i Vognen for at kjøre til Theatret Uagtet den frygtelige Stilling hvori den arme Sangen inde maatte befinde sig, blev hun af Directionen tvunget til, faa Dage efter at optræde i Tryllefløiten, hvor hun har Paminas Rolle. Førend Stykket begyndte traadte hun frem, ledsaget af Directeuren Hr. Lebrin- og sagde, at det smertede hende dybt at have tabt et Publikums Gunst, for hvilket hun stedse havde baare saamegen Agtelse, og at hun fra hendes Side aldrig med re skulde give Anledning til nogen Utilfredshed. Denne Afbigt optoges med et overordentligt bifald, som nu fulgte Sangerinden i den hele Opera, gjennem Jld og Vand Kort efter opførtes Faust igjen, og nu var Publikun saa fuldt af Enthusiasme, at denne Aften bragte den for trinlige Kunstnerinde ligesaamange Laurbær og Roser, som den ovennævnte havde bragt hende Torne.