Berlingske Tidende, 1833-04-17
Paris, den 7de April. Fra Lyon skrives under 19de Marts. Den nuværende Standsning i vor Handel og de fulde Magaziner bevise tilstrækkeligen, at Virksomheden i Silkefabricationen i Lyon i sidste Aar var frembragt ved Konst. Europa nyder en Fred, som, i det mindste tilsyneladende, endnu overgaaer den i Aaret 1830; Statspapirerne stige til deres forrige Høide, Armeerne sættes paa Fredsfod; kun Handels- og Cultar Jnteresser fremmes. Hvorfor komme da ingen Bestillinger, hvorfor staae de fleste Væverstole, tomme og bestøvede. Den røde Silke har naaet en Priis, som ikke holder Skridt med Consumtionen, ikke ved en uheldig Høst, men ved Fabrikanternes falske Speculation, der næsten alle gjorde Jndkjøb paa een og samme Tid og derved anledige Prisens betydelige Stigen. Simpelt Silketøi er steget 15 til 20 Procent, og kan derfor umueligen concurrere med udenlandske Fabriker. Nu forlange Arbeiderne tillige en forhøjet Løn, saa at det er umueligt, især for den mindre bemidlede Fabrikant, at gjøre flere nye Jndkjøb end der ankomme Bestillinger. Mangelen paa Afsætning vil snart reducere de Fordringer, som den raa Silkes Producenter gjøre, og først da kan man vente Liv og Virksomhed i vore Fabriker, naar ingen andre Hindringer møde. Ligeledes skrives fra Lyon. - J en Skildring af det nuværende Frankriges Sæder bør visse Træk ikke mangle, som først nyelig ere komne til vor Kundskab, endskjøndt Personer med Sag, og Localkundskab allerede forhen have omtalet dem paa en ubestemt Maade. J vore sydlige Departementer findes en Association - thi hvad forhen kaldtes en Bande, hedder nu Association - for Tyverie. Dertil høre i forskjellige Gradationer og til forskjellige Bestemmelser Mænd af behageligt Væsen, høflige og dannede, som Publicum holder for ærlige Forretnings mænd og Speculanter, ingenlunde for Maaleficanter; ligeledes unge og smukke Damer med Casimirschavler, Kniplinger, ægte Blonder og smukt Peltsværk, med Diamanter, Perler og Maraboufjere. I deres Selskab seer man nydelige, velklædte Børn, som besidde tidligt udviklede Talenter for Tyvehaandværket og hielpe de Voxne i Alt. Collonge=Associationen - saaledes hedder denne Tyve=Propaganda - har bestaaet siden Aaret 1790, maaskee ogsaa for den Tid under et andet Firma Men først under den berømte Collonge erholdt den sin høiere Uddannelse og Betydning Nu udvidedes den, og udbredte sig i alle Retninger. For Øjeblikket bestaaer den sandsynligviis allerede af mere end Tusinde ordentlige Medlemmer, men har over Fem Tusinde overordentlige, som først efter Fortjeneste og Værdighed avancere til opdentlige immatriculerede. Politiet tjender allerede over Fyrretyve Chefer. Collonge selv practiserer ikke meere, thi han er nu i Bagnoet (Tugthuset) i Brest, hvorhen han er dømt for Livstid; han er ogsaa altfor gammel til at tænke paa at undkomme, hvilket ellers formodentlig vilde være en let Sag for denne Briarens, der kan disponere over saa mange Armee og Hænder. Men han virker nu næsten ligesaameget til Gavn for Associationen, som om han var personligen nærværende hos den, thi ved sin hierarchiske Myndighed, ved de Ærinder, som han, i Særdeleshed gjennem de fra hiin Straffeanstalt løsladte Fanger, overdrager til sine troe Undergivne at udrette, styrer han endnu i højeste Potents det Hele, Vicepræsident er hans Søn, som i det sydlige Frankrige fungerer snart hist, snart her, og staaer i stor Anseelse hos Banden. Denne lader den gamle Fader, - paaskjønnende med Taknemmelighed hans fordums Fortjenester, - ikke savne det Mindste, ganske nyelig opdagede man nogle Lauisd'orer hos ham, som nogle af hans netop da ankomne Kammerader hemmeligen havde medbragt og overleveret ham. - J nøje Forbindelse og Ramification med Collonge=Associationen, der snart vil faae sit egen Blad, hvis Ord og Vink ikkun blive forstaaelige for det, staa de saakaldte Jndustrielle i Paris, hvilke den (ogsaa ved sine Memoirer) berygtede Vidoque, der, bedre end nogensomhelst Anden, har havt Leilighed til at kjende dem, nyelig omtalede Deres Antal beløber sig til Fem Hundrede. De leve i Hovedstaden som Bankiers, Kjøbmænd og Commissionairer, nyde Tiltroe i Forretninger, leve med deres Koner og Døttre paa en kostbar Fod, have Loger i Theatret o. s. v. Enhver af disse Speculanter berøve foruden sin særdeles Praxis, ærlige Forretningsmænd i det mindste 10 Fr. daglig. Antage vi, at de udgive ikkun ligesaa meget, hvilket, formedelst det Liv, som disse Herrer fore, er meget for ringe anslaaet, - saa have vi 50,000 Fr. daglig, 1,500,000 Fr. maanedlig, og 18 Mill. Fr. aarligen. Men de Jndustrielle nøies ikke med saa Lidet, kunne ikke heller, thi de gjøre dyre Jndkjøb og sælge til lave Priser og maae betale deres Mellemhandlere en betydelig Provision. Man kan derfor regne, at disse Spidsbuber paa denne Maade frarane den ærlige Handelstand tredive til fyrretyve Millioner Fr. aarlig. Mange St. Simonister staae i nøje Forbindelse med dem, hvilket tilfulde charakteeriserer denne Sects fule Aand.