Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-08-23
Denne Befrier af de hellige Mahomedanske Stæder er meget ophøiet over Jslamismens indgroede Fordomme. Han seer Europæerne gjerne omkring sig og favoriserer dem uden at bekymre sig om deres Troe eller at falde dem besværlig ved at ville giøre dem til Proselytter. Han tager selv de Christne det ilde op, naar de ville gaae over til den Mahomedanske Religion; han har endog nyelig bygget i Cairo en Kirke for en Colonie af Syriske Christne, som han havde indbudet at komme til Ægypten. De Christne ere ikke meere underkastede de Ydmygelser, hvori de tilforn maatte finde sig; de maae bære en hvid Turban, ride paa Heste i Hovedstaden (tilforn maatte de Christne kun ride paa Æsler) og de behøve ikke meere at stige af Hesten, naar de møde Paschaen eller en anden høi Embedsmand, eller naar de tide forbi en Moschee. Jeg har til alle Tider af Dagen vandret igiennem Caro i de meest afliggende Dele af Staden; min Kone er redet ud i Frankisk Klædedragt og med ubedækket Ansigt, uden at vi have udsat os for den mindste Ubehagelighed. Jeg har selv, ledsaget af en Forstander for en Moschee, besøgt to af de mærkværdigste af disse i Frankisk Dragt. Af saadanne Træk bemærker man Jndflydelsen af en oplyst Herskers Exempel. Mehemed Alis store Lyst til Handelen er et eiendommeligt Træk i hans Charakteer, og han ligner ogsaa der Prolemæerne; med hvilke han ogsaa har det samme Fædreneland tilfælles. Man kan ikke nægte, at mange af hans Foretagender staae i den nøieste Forbindelse med hans Handelspeculationer. Med de Producter, som han har erklæret for et Monopol, og hvortil næsten alle de høre, som i Tyrkiet ere de meest uundværlige til Livets Fornødenheder, driver han selv Handelen og staaer som Hoved-Jnterressent i Forbindelse med flere Handelshuse og iblandt andre med Huset von Brix i Alexandrin, ved hvilket han endog har drevet Handel paa Jndien. Jeg kan ikke forbigaae et høimodig Træk, som han nyelig har udøvet. Han havde forskudt nogle Europæiske Kiøbmænd, som havde nedsat sig i Ægypten, Levnetsmidler til en Handelspeculation af flere Millioner Piasters Værdie; men ved feilslagne Speculationer faae de sig ud af Stand til at kunne betale ham; han eftergav nu en Deel af dem det halve af Forskudet og bevilgede dem et nyt Forskud. En anden Deel eftergav han to trediedele og bestemte en vis Tid for at tilbagebetale Resten; de øvrige eftergav han hele Resten; men befalede, at de strax skulle forlade Landet. Jeg bør imidlertid ikke fortie den Formeening, at jeg ikke holder alle Paschaens Handelsforetagender for at være gavnlige for hans Lands sande Fordeel. Det Princip er vel fuldkomment rigtigt, at den fordeelagtigste Maade at benytte de indenlandske Produkter er at forarbeide dem selv og kan ogsaa, hvad Ægypten angaaer, være gieldende om Saltpeter og Sukker; men i det Hele er det langt mere fordeelagtigt for dette Land at udføre de raae Producter; thi de Jndfødte ville giøre alt som de ere vante til og føle sig misfornøiede, naar man vil afholde derfra; desuden ere de for langsomme og for dorske til at noget Arbeide kan gaae hurtigt fra Haanden; men de indvandrede Europæere ere, som jeg destoværre maae tilstaae, Aventuriers, hvis Foretagender umueligen kunde befordre et vel ordnet Fabrikvæsens Flor. Mehemed Ali pleier at see alle dem, som han taler med skarpt i Øinene; men seer derved meget venlig og velvillig ud. Man paastaaer, at han er heftig; men man mærker intet Spor dertil i Omgang med ham. Han er høimodig og ædel, og uagtet sin Handelsaand uddeeler han dog, naar Leiligheden tilbyder sig, Gaver med en Fyrstes Gavmildhed. Han er en tapper og indsigtsfuld Soldat og har i sine Krige imod Mamelukkerne og Wechabiterne afgivet personlige Beviser derpaa. J det Jndvendige af sit Huus viser han sig som en højt agtet og frygtet Fader. Han har to retmæssige Koner og et talrigt Harem. Af hine har han 3 Sønner: Jbrahim Pascha commanderede Armeen i Hedjas imod Wechabiterne, tilintetgjorte dem og toge deres Overhoveder til Fange, hvorfor han af Sultanen blev udnævnet et Pascha af Mekka, hvorved han har faaet en høiere Rang end sin Fader. Uagtet han er den formodentlig tilkommende Arving, er han dog en lydig Søn; han tillader sig aldrig at sætte sig ned i sin Faders Nærværelse; han skal være en god Soldat og en meget retfærdig Mand; men han ynder ikke Frankerne, som man af gyldige Grunde ikke kan tage ham saa ilde op. Paschaens anden Søn Tussun døde for nogle Aar siden og efterlod sig en Dreng paa 5 Aar, som Sultanen ligeledes har ophøiet til Pascha med Hensyn til Faderens og Farfaderens Fortienester. Mehemed Ali lader give ham den meest omhyggelige Opdragelse og paa en Maade, som giør ham den største Ære. Hans tredie Søn Jsmail Pascha commanderede Toget i Nubien og fandt der sin Død. Foruden disse Sønner har han endnu to Døttre; den ældste er gift med Commandanten i Alexandria Mehram-Bei og den yngste med Defterdaren og Statholderen Mohamed Bei. Hans Storhed skal allerede have opvakt Jalousie, Constantinopel; men han veed imidlertid at smigre Hoffet og sender aarlig foruden de regelmæssige Afgifter betydelige Pengebidrag og Foræringer til Sultanen og Rigets Stormænd. Tilforn var han ikke ganske uden Frygt for sin politiske Existence; men nu bliver han det bestandig mindre; thi han besidder Kraft nok til at giøre Modstand, selv imod betydelige Angreb, Ogsaa de Mænd, som nærmest omgive ham, ere for mærkværdige til, at de ikke her skulle fortiene en hæderfuld Omtale. Hans vigtigste Raadgiver og Siælen i alle hans Foretagender, er ingen Musselman, men en Christen, nemlig Hs. Høiheds Minister, Statssecretair og første Dragoman, Hr. Boghos Jousouff, han nedstammer fra en gammel meget anseelig Armenisk Familie ved Navn Abro i Smyrna, som har beklædet meget anseelige Poster, deels i deres Fødebye og deels i Constantinopel. Hr. Boghos begyndte sin Løbebane som Dragoman hos Storveziren Joussouf Pascha, som commanderede Armeen i Ægppten, hvorfra han blev forsat som Dragoman hos Paschaerne i Ægypten, hvor han endelig i 1805 kom i Mehemed Alis Tieneste. Siden denne Tid tiener nu Hr. Boghos denne Herre i de omtalte Poster og forbinder dermed den øverste Bestyrelse af alle Landets indvortes og udvortes Handelsforhold. Han forestaaer disse mangfoldige Forretninger med den største Jver og er sin Herre hengiven med ubrødelig Troeskab. Han er smidig og yderst indtagende i sit Væsen, saa at det falder ham let at vinde Enhvers Yndest. Med en stor og naturlig Blidhed i Charakteren forbinder han de behageligste Former af en fiin Hofmand, saa at han synes at være aldeles skabt til sin Post, hvilken uomgiængelig udkræver megen Kundskab og en stor Forsigtighed. Man roser hans Klogskab i Forretninger og han taler med Færdighed 8 Sprog, hvoriblandt tre Europæiske. Da han bestyrer Handelsanliggenderne og faaer som Parthaver, en vis Deel af hvad de indbringe, og desuden driver Handel for egen Regning, saa taler man med Forundring om den store Formue, som han skal besidde; men han giør den ædelste Brug deraf og understøtter Trængende af enhver Nation og Troesbekiendelse og især ere Europæerne ham meget skyldige. Mange forlorne Speculantere, hvoraf der nu vandre utallige til Ægypten frelste han fra Undergang ved en kraftfuld Understøttelse; imod Fremmede, som ikke behøve hans Hielp, er han meget forekommende og artig. Jmidlertid er hans glimrende Stilling ingenlunde misundelsesværdig; thi fra Dagens Begyndelse og til langt ud paa Aftenen maae han være til Tieneste for den virksomme Vicekonge og han kan næsten ikke udholde sine Forretninger. Hans høie Post og hans Rigdom bliver betragtet af mange Musselmænd med Misgunst, da han ikke er af deres Troe. Han er for nærværende Tid 44 Aar, har en kraftfuld Legemsbygning. Hans eneste Broder er Hr. Peter Joussouf, som er Kiøbmand og Vicekongens Agent i Triest, som har ogsaa Ord for at være en vakker Mand. – En anden Person som nyder Paschaens Tillid og som nu i en Tid lang har forestaaet en Dragomans Post hos Hs. Høihed afvexlende med Hr. Boghos, er Sultanens forrige Skibscapitain, Hr. Gibralter, som for nærværende Tid er Admiral over Vicekongens Flotille. Det er den samme Mand, som saalænge har været Paschaens Agent i Europa og især i Sverrig, Han er en dannet og indsigtsfuld Mand, som overalt bliver behandlet med stor Udmærkelse, hvilket han ogsaa fortiener, og jeg kan ikke nok rose hans Høflighed mod mig.