Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-09-29
Tyrkerne mangle imidlertid ikke heller Understøttelse; thi som man i det mindste beretter fra Zante, har man der seet aabenlyst, at 350 Fade Krudt og andre Fornødenheder ere blevne indskibede til den Tyrkiske Flaade i Prevesa. En Golette afgaaer derfra regelmæssig til Patras for at bringe Levnetsmidler til den Tyrkiske Garnison, som er udsluttet i Castellet, og som uden at have faaet denne Hielp maatte for lang Tid siden have overgivet sig til Græ terne. For kort Tid siden løb en Engelsk Escadre af en Fregat, en Corvette og 2 Brigger ind i Bugten ved Lepanto, hvor en Græsk Escadre holdt 5 Tyrkiske Skibe blokerede. Grækerne trak sig nu tilbage for at undgaae enhver Strid med en Europæisk Magt. Tyrkerne benyttede Leiligheden og afseilede med Englænderne til Zante. Storveziren har udstædet en Skrivelse til General-Gouverneuren i Morea og Chefen for de Tyrkiske Tropper ved Athen; hvori han paalægger dem at skaane denne berømte Stads Mindemærker, da det er passende for den høie Port at gjøre det, som Kongen af England og vor gode Ven hans Ambassadeur forlanger; og denne nemlig Lord Strangford har overleveret Storveziren en Note, hvori han ved den Efterretning om, at Tyrkiske Tropper ere paa Marschen forat befrie Athen, havde givet tilkiende, at det vilde være meget behageligt for Hans Majestæt Kongen af Storbrittanien, dersom man vilde give befaling til at beskytte de gamle Bygninger i denne Stad, som altid have havt saa stor Jnteresse for deLærde i Europa. Storviziren indskiærver nu Overholdelsen af denne befaling paa den Grund, at der hersker det fuldkomneste Venskab imellem den Brittiske Regiering og den høie Port, og at den inderligste Hengivenhed og Tillid imellem begge Regieringer daglig tiltager. – Jfølge en Skrivelse fra Constantinopel af 25de August skal der nu være fuldkomment roeligt. Fred, Sikkerhed og god Orden er aldeles tilveiebragt. Vi haabe med Vished hedder det, at det ikke bliver til Krig med Rusland. Den Engelske Ambassade tilligemed de Østerrigske, Preussiske og Franske Gesandtere anvende alt for at forebygge Krigen. Tyrkerne ønske Freden, Det samme beretter den Østerrigske Jagttager; men tilføier mærkelig nok de Ord: Porten, som nu paatager sig Skinnet af at ville opfylde alle Ruslands billige Fordringer, har den 19de August, ladet oplæst et Hyrdebrev fra Patriarken i de Græske Kirker, hvori der loves Grækerne Beskyttelse saalænge som de forholde sig roelige, og Porten har givet Janitschar Corpset i Moldau og Wallachiet Befaling til at rømme disse Fyrstendømmer. J Pera ere vel 60 Huse og en Moskee opbrændte, men dog ikke i Frankernes Qvarteer. Forresten finder der i Constantinopel hverken Forfølgelser eller Henrettelser Sted, og enhver Kiøbmand og Handelsmand, af hvilken som helst Religion kan roelig passe sine Forretninger. (Man kan saaledes tydelig see, at Tyrkerne lade sig formaae, drevne af Frygten, til at give efter for Russerne; men et udenlandsk Blad bemærker med Føie, at alle de Mildheds og Retfærdigheds Grundsætninger, som indeholdtes i den Tyrkiske Amnestie, vare allerede Sultanen bekiendte for 2 Maaneder siden; men at desuagtet de største Grusomheder og Uretfærdigheder bleve begaaede lige under hans Øine. – Man fortæller i Odessa at to Paschaer og Fyrst Kallimachis Kaimakan ere flygtede til Bessarabien; andre sige: at de blot have overbragt Breve til den Russiske Keiser, som General Wiigenstein har taget imod. Ved Pruth ere to Regimenter Uhlaner opstillede.