Aalborg Stiftstidende, 1844-09-07
Da jeg i forrige Aar opfordrede Hjørring Amts Beboere til at yde Bidrag til dansk Underviisnings Fremme i Hertugdømmet Slesvig, var der Mange, der i Overbeviisning om Sagens Vigtighed tegnede dem. Hvorledes disse Bidrag ere anvendte, har Giverne seet af den den tilstillede Beretning, og skulde Nogen e have erholdt den, saa vil de hos mig kunne afhente den. Man kan ikke betvivle, at Regjeringen vil opfylde de danske Slesvigeres billige Krav paa at erholde dansk Seminarium, danskelærde Skoler og Lærrestol i slesvigske Ret ved Universitetet i Kjøbenhavn; men indtil disse komme istand, vil den høiere danske Bondeskole, som ogsaa fra dette Amt er ydet Bidrag til at fundere og fremtidig at holde vedlige, kunne virke meget godt. Jøvrigt ere Udsigterne forden danske Nationalitet ikke blevne lysere, og derfor er det, at patriotiske Mænd nu opfordre til at tiltræde en Hjælpe forening til den danske Nationalitets Opretholdelse, Beskjærmelse og Udvikling i Slesvig og dertil hver at bidrage aarlig 1 Rbd. Jeg vil ikke gjentage, hvad ofte er blevet fremstillet til Anskueliggjørelse af den danske Nationalitets Stilling i Slesvig, men blot, for at fjerne enhver Betænkelighed ved at tiltræde Hjælpeforeningen, fremføre et Par Ord til Gjendrivelse af de Beskyldninger, der gjøres det danske Sprogs(og dermed Statseenhedens) Sag: Man forekaster dem Bitterhed og Eensidighed, men denne Bebreidelse maa træffe det antidanske Partii, ikke os; thi det er klart, at medens det Parti, som attraaer Slesvigs fuldstændige Tilknytning til Holsteen, som Forberedelse paa dets Afsondring fra Kongeriget, alt tidlig forfulgte denne Plan, ved at tilbagetrænge det danske Sprog og dermed de danske Jnteresser, og ved at gjøre Regjeringens Anordninger til Nationalitetens Betryggelse kraftesløse, forholdt de Danske sig længe aldeles rolige og tilvisse derved paadrog dem stort Ansvar; thi Følgen blev tiltagende Anmasselser og Overmod og muligen den Tro hos Regjeringen, at Folket var ligegyldigt for Sagen. Efterat vi nu endelig har faaet Øinene op og tydeligt see, hvormeget der staaer paa Spil, finde vi, at den bør handles, og medens Hertugdømmernes Blade strømme over med Beskyldninger og Forhaanelser, hæver sig stundom her en patriotisk Stemme. Vor forrige Taushed har ikke baaret gode Frugter, vor nu lydende Tale kan ikke geraade os til Skam. Jeg mener den skal vorde til Folkets Retfærdiggjørelse, om Historien skulde berette Efterkommerne om det danske Riges Sønderlemmelse, udviklet af de nuværende Forhold. – det Gud dog forbyde, Man har beskyldt os for, at ville fordanske de Districter, hvori Tydsk er Folkesproget, men ingen beskyldning er uretfærdigere, da al vor Attraa kun gaaer ud paa, at forhindre Tydskhedens videre Udbredelse og oplive og styrke det danske Sind mod trædske Anfegtelser. Vi have aldrig overseet, at det ikke er Folket i Slesvig, der er ilde stemt mod Kongeriget, men et enkelt Parti, der udgiver sin oprørske Tale for at være Folkets Stemme. Disse ere vore Modstandere, deres Skridt bør iagttages og de bør bekjæmpes, som Kongens og Rigets Fjender, men de ere farlige, understøttede af Rigdom og Jndflydelse, hvorimod de Danske i Slesvig - meest Almuesmænd – Jntet har at sætte uden redelig Villie. Det er unægteligt, at en kraftig Gjennemførelse af forskjellige til den danske Nationalitets Beskyttelse givne Anordninger og Fundation af de nævnte Underviisningsanstalter er Hovedsagen og at disse kunne ventes af Regjeringen, nu den seer hvor meget de interessere Folket og hvor føleligt de savnes af Slesvigerne; man har nylig med Glæde hørt vor dansksindede Konges opmuntrende Tale, til vore Brødre i det nordlige Slesvig; men derfor er Folkets Medvirkning og Understøttelse til den gode Sags Fremme ikke overflødig, ja er, indtil vi see hine Jndretninger, nødvendig for det dansksindede Parti, at det nu skal svækkes ved at Fiendernes Tal tiltager og ved Frafald blande deres Egne, som Følge af de rigeligen understøttede og af Embedsmænd favoriserede slesvig-holsteenske Blades Jndflydelse, der ere Organ for det antidanske Parti. Denne Medvirkning maa skee ved Pengehjælp for de Blade i Slesvig, der under saa uheldige Vilkaar tale de Danskes Sag, ved Folke skrifters Udbredelse, patriotiske Sammenkomster osv. Derfor ere danske Mænd opfordrede til at tegne dem for Bidrag, kun en Rigsbankdaler aarlig. Naar vi hjælpe til at reise Værn for den danske Nationalitets Ære, er det vor egen Jnteresse vi befordre, det er en nødvendig Prævention. Nu er Kamppladsen syd for Kongeaaen; Undsætning i rette Tid vil hindre dens Forflyttelse nordpaa.