Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-22
Uden Tvivl vil de fleste af Skilderiets Læsere, ligesom vi, have draget den Slutningsfølge af den i dette Blads No. 77 f. A. indrykkede Afhandlings Jndledning "Om Klædemanufakturerne i Danmark, at Forfatterens Hensigt var, at opkaste Tvivl om disse Manufakturers Gavnlighed i Danmark, indtil Hr. Hofjunker Rawert, som Medlem af den Kongelige Fabrik=Direktion, ved i Skilderiets No. 4 at navngive sig som Forfatter af hiin Afhandling, hævede al Tvivl om Hensigten. Det Svar, som vi i Skilderiets No. 86 f. A. fandt os beføiede til at give den anonyme Forfatter af en Afhandling, som fremstillede Klædefabrikan, ternes Handlinger i et forhadt Lys, skyldte vi os selv, for at befrie os fra Mistydninger, som vare ufortiente, men som ikke desto mindre ligesaalet kunde skille os ved Publikums Agtelse, som nogen anden, vi maatte bestride en ufordeelagtig Mening, som, udbredt i Publikum, nødvendig maatte kaste en Skygge paa Klædefabrikanterne, i det disse offentlig udpegedes som de, der ved at førte overdreven Priis paa deres Vare, overskrede billighedens Grændser; med Hensyn paa denne Gienstand, var vort Svar aftvungen, men ikke ubeskedent; det kunde saameget mindre sigte til at paadyrde Hr. Hofjunkeren nogensomhelst Beskyldning, da vi paa den Tid ikke havde den Ære at kiende ham som Forfatter. Paa Hr. Hofjunkerens Forsikring bør vi troe, at der virkelig kan være betalt 4-600 Rd. De. for en Alen noget meer end ordinairt Klæde, hvormeget end Sandsynligheden er imod, at dette Klæ ade har været af Dansk Uld; men lad os selv antage, at der har været fordret og betalt 4, 5, eller endog 700 Rdlr. D. for en Alen "noget meer end ordinair Dansk Klæde, paa den Tid Priserne stode høiest, medens saadant Klæde, som bekiendt, kunde kiøbes for 120 180 Rdlr. De. paa det Kongelige Klædeoplag, saa beviser dette Tilfælde jo allene Kiøberens Enfoldighed, eller Ukyndighed om Prisen, naar han betaler den Ting med 4, S til 700 Rdlr., som kan kiøbes for 130 Rdlr. D., men det beviser derfor ikke, at førstnævnte Priis har været almeengieldende, og dette Faktum er, efter vor Mening, ikke nok til at omstøde vor Paastand. Mueligt torde den Omstændighed, at vi stedse have obtineret de høieste Priser, som af det Kongelige Klædeoplag ere betalte for Klæde af Dansk Uld, være af nogen Vægt, siden samme forudsætter, at vore Fabrikata have fundet vedkommende Be styreres og Publikum bifald, dette saavelsom Visheden om, at vort Fabriks Produktion i Henseende til Mængden, ikke staaer tilbage for nogen af Stadens Fabrikers, kunde maaskee ansees som Beviis for, at vi maa være forsynet med i det ringeste "nogen Kundskab om den Gienstand, vi behandle. Forsaavidt vi have Erfaringen for os, og kunne fremlægge Beviser fra det Kongelige Klædeoplag, tør vi tro og competente til at paastaae, at Prisen paa godt Dansk Klæde har i 1813 været i det højeste noget over 100 Rd. De.,men ingenlunde 4500 Rdlr., eller endog, som man har behaget at sige, 700 Rdlr. Videre Besvarelse paa Sammenligningen imellem Rug, Klæde og Hatte, forbigaaes her, som ufornøden. Frygt for Tab skulde vi imidlertid neppe have nødig ved at antage Hr. Hofjunkerens Forslag om at levere en Alen godt Dansk Klæde for en Tønde Rug, hvis dette Tilbud maatte convenere andre. Da vi iøvrigt ansee en Stridighed af denne Slags, som intet Resultat frembringer, for unytlig, maa vi herved erklære, at vi ikke have ifinde at indlade os videre angaaende denne Gienstand; at vi uden at have glemt eller opfordret til at fremkomme med det belovede Svar, rolig have afventet samme. Ligesaa rolige skulle vi fremdeles vente paa hvad der maatte offentliggiøres, forat modbevise vor Paastand, og beklage, at Publikum imidlertid maa savne det i Skilderiet allerede som trykt omtalte, men uheldigviis kasserede Værk, hvis Publisering upaatvivlelig vilde have udbredt meget Lys, over Klædemanufakturerne og deres Skjebne i Danmark. Juncker & Smidt.