Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-20
Jndenfor Bredegades Port vare Byens Embedsmænd og anseeligste Beboere opstillede i to Rader og nedenfor dem 62 smaae, i hvide Klæder iførte, Piger med deres Blomsterkurve i Haanden, forat strøe Havernes Pynt paa den Vei, som Deres Majestæter skulde betræde. Ved Postgaarden, hvor Deres Majestæter aftraadte, vare Borgermilitairen, og de Sjællandske Landsenerere opstillede i Parade for at gjøre deres Honneurs. Frue Geheimeraadinde v. Steemann og mange Damer af Omegnens Adel, tilligemed Byens Embedsmænds Koner, vare her forsamlede til Modtagelsen. Ligeover for Postgaarden var opført en af 21 Trappetrin bestaaende Bygning, det ene over det andet, og som ved stedse at blive smallere tabte sig perspectivisk i Indgangen af et Tempel, oprettet af 4 Stotter, i hvis Midte et Alter var opført, hvorpaa Frederiks og Marias Navne vare anbragte med i hinanden omslyngende Træk, Røgelse opsteeg fra Alterets Midte. Opgangen til Templet var indhegnet af en tæt Granvæg, tvende nedenfor bedækkede Siderne af dens Fod. Paa hver Side af Opgangen, som var bedækket med hvidt Klæde, stod en Række af festligt prydede Damer, og ligeledes nogle paa de nederste Trin i en maleriff Grouppering. Nu begyndte en af Hr. Brink von Seidelin forfattet hjertelig Velkomstsang at lyde fra Templets Opgang, som en Deel mandlige Stemmer understøttede; festlig opsteeg den mod Alteret, inderlig og ærefrygtsfuld var den henvendt mod dens høie Formaal. For den blev afsunget, blev et Aftryk af den præsenteret deres Majestæter af nogle af de forsamlede Damer; og under Sangen nedsteege tre smaae, yndige Piger, Floras Døttre lige, med Pomonas Gaver i en Kurv, og offrede dem til Hs. Kongel. Høihed Prindsesse Wilhelmine, til hvilken Uskyldighedens Rosenalder indbød dem at nærme sig. Deres Majestæter modtoge den Hyldest, som deres kjærlige Undersaattere bragte dem, med sædvanlig Naade og Godhed. En faderlig Hilsen, et huldt Farvel, var den forønskede og opnaaede Belønning. Dannerigets Velgiørere forlode den smykkede Landstad; høit og længe lød det inderlige Jubelraab Ved Deres Majestæters til Afskeden. Kongens og Dronningens og de Kongelige Prindsessers Reise forbi Sorøe, havde denne Byes Borgere og øvrige Jndvaanere foranstaltet en Æreport opreist paa Landeveien ligefor Jndkjørselen til Byen, hvorpaa var anbragt Deres Majestæters Navne: F. M. og derunder denne Jndskrift: "See Dannerfolkets glade Klynger om signed Kongehuus sig slynger." Paa begge Æreportens Sider vare Nicher, hvori 2de af Byens unge Piger i passende Kostume og med tilhørende Attributer, forestillede Glæden og Freden. Nærmest op til Æreporten, som var behængt med BlomsterSuirlander, var en rund Plads omgivet med grønne Buer og derfra en Allee af grønne Buen til Bomhuset, behængt med Guirlander, og tvers over Veien var anbragt en stor grøn Bue, prydet med forskiellige Sorter, Ax og Blomster. Runddelen ved Æreporten stod over 100 unge Damer og smaae Piger i 2de Rader, alle hvidklædte med Blomsterkrandse paa Hovedet, og en Kurv med Blomster i Haanden, derefter var opstillet Musikken af blæsende Jnstrumenter, det borgerlige Militaire og Brandcorpset og tilsidst Byens og Omegnens unge Bønderkarle og Bønderpiger, i tætte Rader, alle pyntede og eens klædte. Pigerne med Blomsterkurve i Haanden og Karlene med et Bundt Ax eller River, pyntede med Baand. Deres Majestæter blev modtaget med et flere Gange gjentaget hjerteligt Hurra, hvorpaa de blæsende Jnstrumenter lode sig høre indtil Hs. Majestæt behagede at lade sin Vogn holde ved Æreporten. Efterat den ved denne Leilighed af Doctor Sommer forfattede Sang var af Damer, valgte af alle Classer, overleveret til de Kongelige Herskaber, blev den derpaa afsungen. Efterat Stedets Byefoged og Sognepræst med faa Ord havde herpaa for Hs. Majestæts yttret Byens og Egnens Glæde over den Kongelige Families lykkelige Hjemkomst, og den Dame, som havde overleveret Sangen til Hs. Majestæt Dronningen len Datter af Stædets Amtmand) havde ligeledes lykønsket Hende, saa anbragte hun derved den interessante bemærkning, at denne Høitidsdag var just den samme, paa hvilken Hs. Majestæt for 27 Aar siden som Kronprindsesse havde passeret denne Egn, for at holde sit Jndtog i Hovedstaden. Ved de Kongelige Herskabers Afreise, lode de blæsende Jnstrumenter sig atter høre, og et ofte gjentaget Hurra ledsagede Deres Majestæter, indtil de ikke længere vare at see. (Efter Slagelse Av.)J No. 72 af Mariboe Avis er følgende bekjendtgjort: Natten imellem den 7de og 8de denne Maaned, omtrent Klokken 1 1/2, udbrød pludselig her i Stubbekjøbing en heftig Jldebrand, der greb saa voldsomt om sig, at Luerne inden een Times Forløb ødelagde 5 smaae Huse, foruden en stor Lade, hvori i det Mindste 200 Traver Rug og Hvede af dette Aars Høst vare henlagde, tilhørende vor almindeligen elskede og agtede Byefoged, Hr. Kammerraad Rousing, som ved denne Leilighed har lidt et næsten uerstatteligt Tab. Næsten syntes al Redning umuelig for de øvrige 3 Længder, hvormed Laden var forbunden. Dog lykkedes det de mange Ædle, der ilede til Hjelp, i Forbindelse med Byens eget Brandvæsen, at redde disse 3 Længder og derved det Meste af Byen, fra Ødelæggelse. Omtrent Klokken 6, om Morgenen var al Fare forbie. Fem Familier ere ved denne skrækkelige Brand berøvede Huus og alt, hvad de eiede, og for vor lille Bye vil det blive umueligt blot nogenlunde at erstatte det store Tab. Undertegnede vover derfor ved denne Kundgjørelse at indbyde til Hielp for de Beklagelsesværdige, hvis Forfatning hvert ædelt deeltagende Hjerte vil føle. De indkommende Bidrag i Korn eller Penge skulle efter bedste Skjønnende eller efter Givernes specielle Bestemmelse, vorde fordeelte. - Hr. Pastor Smith i Saxkiøbing og undertegnede Embedsmænd her i Byen modtage med Taknemmelighed, hvad deeltagende Menneskevenner ville yde. Stubbekjøbing, den 11te September 1817. W. L. Blædel, H. Hansen, Sognepræst. Toldcasserer.