Berlingske Tidende, 1836-04-22
Ved denne Sags foreløbige Behandling bemærkede den Kongelige Tilfordnede, at han ved den særegne Betydenhed, som Ordningen af de her paagieldende Afgifts forhold har for den indre Samfærsel imellem Landet og Kjøbstæderne, ansaae det for hensigtsmæssigt, at fremsætte for Forsamlingen de Anskuelser, som havde ledet Consumtionstarif-Commissionen ved de Forslag, som nu vare undergivne Stændernes Bedømmelse. At en fuldkommen Frihed i den ovennævnte indre Samfærsel maa være det Maal, hvorhen enhver hensigtsmæssig Ordning af Consumtionsafgiftsvæsenet sigter, er indlysende, og det har ogsaa været dette Maal, hvortil den ovennævnte Tarifcommission har søgt at nærme sig. At dens Forslag ikke kunde gaae ud paa at opnaae dette Maal paa eengang, ligger deri, at saadant ikkun vilde kunne skee ved fuldkomment at forandre disse særdeles betydelige Oppebørselers Natur, da det ikke er mindre end omtrent 1,500,000 Rbd. aarligt af Statsindtægterne, hvis Oppebørsel væsentligt støtter sig til Portopsynet i Stæderne. Først naar dette Opsyn ganske kan bortfalde, vilde en fuldkommen fri Samfærsel mellem Landet og Stæderne kunne indtræde; men Portopsynet vil ikke kunne bortfalde, forinden ikke blot den rigtige Erlæggelse af samtlige Consumtionsafgifter paa anden Maade vilde kunne sikres, men ogsaa Toldafgifterne kunne ansees behørigen controllerede ved en tilstrækkelig Bevogtning af samtlige Rigets Kyster, dette Sidste, fordi Portopsynet ligesaavel tjener til at afværge de paa Kysterne indsnegne Varers Henførsel til Handelsoplagene i Kjøbstæderne, som Jndførselen derhen af uberigtigede consumtionsbare Varer. Toldvæsenets Kystopsyn kan endnu ikke ansees at afgive en saadan Betryggelse mod Tolddefrandationer, at den Control, som føres med Varefærselen i Landet, for Tiden kan ansees overflødig, og Consumtionsafgifterne maatte, naar Portopsynet hævedes, undergaae en saadan total Reform, der for en stor Deel vilde overføre dette Paalæg paa andre Ydere end dem, som hidtil havde baaret dem, og saaledes fremkalde en væsentlig Forandring i de hidtil Afgiftydendes Beskatning. Det Betænkelige i enhver saadan pludselig Forandring i et igjennem mange Generationer tilvant Afgiftsystem, i Forbindelse med det Mislige i, i nogen væsentlig Grad at svække Controllen med Toldafgifternes rigtige Erlæggelse, har afholdt Consumtionstariscommissionen fra at nedlægge herhen sigtende Forslag, og denne Commission har derfor anseet det hensigtsmæssigere at danne en Overgang til en saadan Reform i Afgiftsvæsenet ved at henlægge Afgiftspræstationerne paa de betydeligste, altsaa for Staten meest indbringende, Forbrugsgjenstande i de consumtionspligtige Stæder, hvorved en heel Deel Varegjenstande frigjøres, som, endskjøndt de hyppigen indføres til Stæderne i smaa Partier, dog ikke kunne henføres til de betydelige eller høit beskattede Forbrugsgjenstande, af hvis Beskatning Staten, oppebærer væsentlige Jndtægter. Commissionen har endvidere herved taget Hensyn til at fritage saadanne Varer for Afgift, ved hvilke Portopsynet efter deres Beskaffenhed maatte medføre en overveiende byrdefuld Control. Raar Committeen i dens Betænkning havde yttret, at der ved den efter disse Anskuelser foreslaaede Forandring i de hidtil gjeldende Consumtionsafgifter ikke er opnaaet nogen saadan væsentlig Lettelse i de af Consumtionens Erlæggelse fremstaaende byrdefulde Control formaliteter, der kan tillægges nogen synderlig Vægt, da maatte den Tilforordnede henlede Forsamlingens Opmærksomhed paa, at det ikke er Varernes Betydenhed som afgift ydende Gjenstande, der bestemmer Omfanget, eller Beskaffenheden af, altsaa det Byrdefulde i Controlformaliteternes Anvendelse. Medens saaledes saa at sige ingen for Yderne hinderlig Control finder Sted for at paaagte den rigtige Angivelse til Consumtionsafgiftens Svarelse af Horuqvæg, Faar, Sviin, det læsseviis indførte Brænde og Torv, medføre de nu bestaaende Afgiftsanordninger en for Yderne ofte byrdefuld Eftertælling eller Efterveining af de til Stæderne indførte Æg, Faare- og Lammeskind, Ribs, Stikkelsbær, Jordbær, Hindbær, Tøndebaand. Det er denne sidstnævnte minutiøse Control, og som maa ansaaes dobbelt byrdefuld, fordi ingen finantiel Nødvendighed fremkalder den, for hvilken Tarifcommissionen ved sit Forslag har stræbt at befrie Yderne. Naar Committeeen antager, at ingen Lettelse opnaaes ved disse Varers Afgiftsfrihed, da de ved deres Jndførsel til Stæderne dog maae være undergivne Opsyn, for at ikke afgiftspligtige Varer, det være sig nu consumtionsbare eller toldbare, i Forening med dem skulle indføres uangivne, da maa det bemærkes, at den Undersøgelse, som er nødvendig for at forvisse sig om, at ikke afgiftspligtige Varer indføres skjulte blandt afgiftsfrie, er af en langt mindre bebyrdende Natur end den, som er nødvendig for at udfinde Vægt, Maal eller Stykketal ved de afgiftspligtige Varer, og ved hvis Jndførsel den Jndførende desuden bliver pligtig til at afgive en for ham forbindende Angivelse om Qvalitet og Qvantitet af Varerne, ved hvilken Angivelse han paadrager sig Ansvar fordens Uoverensstemmelse med Varerne, om end- ogsaa samme ikkun maatte hidrøre fra en uforsætlig Forseelse. At det ikke er noget forholdsviis ringe Antal Varer, ved hvilke en saadan Lettelse i Controlformaliteterne er indtraadt ved deres fuldkomne Fritagelse for Jndførselsconsumtion, kan skjønnes deraf, at i Kjøbenhavn ere omtrent 90 af de Artikler, som nu svare Afgift, ansatte til Consumtionsfrihed, og i Provinds kjøbstæderne 63 Artikler, og Consumtionspaalæget er ikkun vedblevet paa circa 55 Artikler, nemlig saadanne, der afkaste væsentlige Jndtægter for Statskassen. Naar Committeen i sin Betænkning ytrer, at forinden Fregn, 23de October 1811 udkom kjendtes ingen høiere Beskatning igjennem Consumtionsafgiften for Kjøbenhavn end for Provindstæderne, da maatte den Tilforordnede dog derved bemærke, at allerede efterConsumtionsforordningerne af 1688 og 1700. vare Hornqvæg, Kalve, Faar, Lam og Kjød i Kjøbenhavn belagte med en høiere, tildeels dobbelt saa høi, Consumtionsafgift som i Provindstæderne, hvilken Ulighed i Beskatningen vedblev igjennem Consumtionsanordningerne af 1762, 1778 og 1ste Februar 1797, og bleve ved disse Anordninger endvidere Mjød, Most, Hvedemeel, Øl og Malt til Øl ansatte til høiere Afgifter i Kjøbenhavn end i Provinds stæderne. J Betænkningen anføres ogsaa som Grund for, at Kjøbenhavn ikke bør bære noget høiere Consumtionspaalæg end Provinds stæderne, at Hovedstaden har tabt næsten alle særegne Rettigheder og Handelsfordele, hvoraf den tidligere var i Besiddelse. Herved troede den Tilforordnede dog at maatte bemærke, at Kjøbenhavn endnu har flere særegne Fordeele fremfor disse sidste, som vel maatte kunne bidrage til, især for visse Artikler, at gjøre et saadant Forbrugspaalæg, som Consumtionstariferne indeholde, mindre trykkende, idet denne Stad er Sædet for Hoffet, Regjeringscollegierne, Militærinstituterne, de øverste Domstole, og et modde andre Steder overveiende stort Embeds personale, der ikke kan Andet end samle paa dette Sted en saadan Velstand og Concurrence i Forbruget, der meere end paa de andre Steder maa tjene til at lette og umærkeligen at fordeele de paa samtlige Consumenter hvilende Afgifter.