Aarhuus Stifts-Tidende, 1826-01-03
Rusland. Endnu ved de sidste Efterretninger: Afgang fra St. Petersborg var den nye Keiser, Constantin 1, ikke indtruffen dertil, derimod var Hs. Majestæts yngste Broder, Storfyrst Michael, ankommen til Hovedstaden den 8de Decbr. med vigtige Ærender fra sin keiserlige Broder, der endnu befandt sig i Warschau, hvorfra man endnu den 19de Decbr. ikke hørte det ringeste om Keiserens Afreise. Derimod har man den Efterretning over Hamborg, at Hs. Keiserlige Høihed Storfyrst Nicolaus vilde afreise : til Warschau for at holde en Konferentse med Keiser, Constantin. - Fra den polske Grændse skrives, under 15de Decbr.: "J adskillige Dage har den russiske Grændse været spærret baade for Reisende og Breve. En den 6te Decbr. fra St. Petersborg til Wien afsendt Koureer blev ikke tilladt at komme igjennem, men slap dog, efterladende sig sin Vogn, tilfods over Grændsen. Fra Warschau mangle vi alle Posterne. Det er begribeligt, at det ene Rygte fortrænger de det." - Jfølge indløbne Beretninger fra Taganrog indtil den 5te Decbr. bærer Hs. Maj. Keiserinde, Elisabeth, under al sin legemlige Svaghed, sin store Sorg med en beundringsværdig Standhaftighed, og havde fra hiin Dag af begyndt at faste, for at forberede sig til at modtage den hellige Radvere. Ogsaa Keiserinde Maria, den høisalige Keisers alderstegne Moder, befandt sig noget bedre, dog var hun endnu ikke uden Fare. Den Bulletin som kom ud den 15de lød saaledes: "Hs. Keiserl. Majestæt har havt den Glæde at see Hs. K. H. Storfyrst Michael, som i dette Øieblik er indtruffen her til fra Warschau, og som strax var ilet hen til sin høie Moder, at trøste hende i sin dybe Sorg. Tak være den himmelske Skaber, Hans Majestæt Keiser Constantin befinder sig i ønskeligt Velgaaende."De St. Petersborgske Aviser indeholde følgende interessante Data: "Den 8de Decbr. kom pludseligt det Rygte, at Keiseren var bleven meget farlig syg af en heftig Galdefeber, at der herskede stor Bestyrtelse ved Hoffet, og at man hvert Øieblik ventede en Koureer med afgjørende Efterretning. Skræk, Haab og Frygt udbredte, sig over hele Staden. Den 9de om Morgenen hørte man, at Theatrene vare lukkede, men til samme Tid udbredte sig den glædelige Efterretning, at Keiseren, ifølge en om Natten indtruffen Skrivelse fra Taganrog, følte nogen Lindring. Der blev bekjendtgjort, at der i alle Hovedstadens Kirker skulde holdes Bønner, for at bede Gud Herren om den almeenelskede Monarks Helbredelse. J Alexander Newski=Klostrets Kirke forsamlede sig alle de fornemste Standspersoner, Ministrene, Generalerne, Gardeofficererne og en Mængde af Stadens øvrige Jndvaanere. Midt under Gudstjenesten styrtede Gardestabens Chef, General Neidhardt, frygtelige Budskab. Han gik hen til den Høistkommanderende, General Woinow, og meldte ham den sørgelige Begivenhed. Øieblikkeligen vidste Alle den: Kirkens Hvælving gjenlød af Jammer og Klage; Taarestrømme randt ned af de Kinder, som med Smiil vare gangne Jld og Død imøde i de frygteligste Slag; Alle tilte hen til Slottet; der erfore de, at lige midt under Bønnen i Hofkirken var der kommet en Feldtjæger fra Taganrog med det sørgelige Budskab. Ved Meddelelsen var den gamle Keiserinde segnet omkuld i sin Søns, Storfyrst Nicolaus, Arme, og blev som død baaret ind i sine Gemakker. (Taganrog, hvor Keiseren er død ligger halvtrediehundrede Mile fra St. Petersborg.)J Anledning af dette høie Dødsfald siger Hr. Chateaubriand i Journal des Debats : "Alle Partier ere enige om, at denne Begivenhed opløser den hellige Alliants, og en ny Tidsregning begynder, ei allene for Rusland, men for hele Europa. Jøvrigt - ved bliver han - hersker kun een Stemme af Deeltagelse ved Keiser Alexanders Død. Endog de, hans Politi ikke anstod (hvoriblandt Hr. Chatteaubriand selv), lade ham skee den Ret, at han besad en ædel og stor Characteer. - Om Keiser Constantin fortælles der, at hans Smerte over sin Broders Død havde været saastor, at han i 35 Timer havde lukket sig inde i sit Palais, uden at ville see noget Menneske, undtagen sin Gemalinde, Fyrstinden af Lowicz.