Ribe Stifts Adresseaviser, 1813-06-29
Under Artiklen Paris har Correspondenten en udførlig Forklaring over Forholdene, som i den senere Tid have fundet Sted mellem det franske og danske Hof. Efter Affairerne ved Kiøbenhavn, hedder det, sluttede Frankrig en Alliance=Tractat med Danmark og garanterede dette Riges Jntegritet. Forgieves har Sverrig siden, baade før, og da Fiendtlighederne mellem Frankrig og Rusland truede at udbryde, forlangt Keiserens bistand til at bemægte sig Norge, og under denne Betingelse tilbudt at giøre fælleds Sag med ham. Keiseren vilde ikke bryde sit Ord, som var Danmark givet, og nu sluttede Sverrig et Forbund med England og Rusland, hvilke Magter forpligtede sig til, forenede, at tvinge Danmark til Aftrædelsen af Norge, Efter Begivenhederne i Vinteren 1813 var Danmarks Stilling, kritisk. I Krig med England, truet af Sverrig og Rusland, syntes det ikke at kunne vente tilstrækkelig Hiælp fra Frankrig. Kongen forestillede Keiseren. sin Forfatning; denne svarede: at det stod Danmark frit at underhandle med England for at redde sin Jntegritet ; hans Venskab og Agtelse mod Kongen skulde ikke kiøles ved disse nye Forbindelser, som Omstændighederne nødte ham at indgaae. Danmark forlangte sine Matroser, som havde tjent paa Schelde=Flaaden, tilbage; det fik dem. Jmidlertid deelte de Allierede allerede i Tankerne det franske Rige. Til Skadesløsholdelse for Norge hød man Kongen den 32 Militairdivisions Departementer, ja selv hele Holland. " ville, altsaa var Kongens afvisende Svar, give mig Colonier i Europa, og det paa Frankrigs Bekostning Da dette Forflag ikke fandt Indgang, kom Dolgeruti til Kbhvn.; han garanterede Danmark, paa de Allieredes Vegne, Norges Besiddelse, naar det kun vilde giøre fælleds Sag med dem. Nu endelig gave Danmarks Politik efter for Omstændighederne, og Kongen lovede imod hiint Garantie at dække Hamborg, og under hele Krigen beskytte denne Stad selv. mod franske Armeer. Ugierne undertegnede han en Stipulation, hvis Ubehagelighed for Frankrig han indsaae, kun for at redde sine Stater bragte han Nødvendigheden dette Offer, men mindst formodede han, at det var en Smare, man lagde for ham. Man vilde paa denne Maade indvikle ham i Krig med Frank riig, og naar man havde berøvet ham denne Støtte, vilde man bryde sit Løfte til ham og nøde ham at underskrive alle de skammelige Betingelser, som man vilde paalægge ham. Grev Bernstorf gik til London. Hvorledes han blev modtaget, er bekiendt. Han kom for at underskrive, Tractaten, hvorom man allerede var enig med Dolgoruki; men hører nu at ingen Tractat kan sluttes, førend Norge er afstaaet til Sverrig. Samme Sprog førte man til den danske Gesandt ved Keiser Alexander, Grev Moltke: "Dolgoruki, blev der foregivet, havde overskredet sin Fuldmagt. Saaledes handlede man med Danmark paa en Tid, da det gjorde den franske Armee sine Notificationer, og det kom til nogle Fiendtligheder. - Under disse vanskelige Omstændigheder viiste Kongen den største Fortrolighed til Keiseren, erklærede Tractaten ugyldig, kaldte sine Tropper tilbage fra Hamborg, befalede, at hans Armee skulde marschere med den franske, og viiste sig som en sand Allieret af Frankrig. Præsident Kaas blev sendt med Brev fra Kongen til det franske Hovedqvarteer; Prinds Christian gik til Norge, og danske Tropper besætte Lybek; J Altona kom Afsendinge fra de Allierede til Præsident Kaas; de eftergave Fordringen paa Norge, naar Danmark vilde tage Partie mod Frankrig; de besvoer ham at forsinke sin Afreise. Hans Svar var simpelt: " Jeg har mine befalinger; jeg maae udføre dem. Man sagde ham, at den franske Armee var fuldkommen slagen; det bragte ham ligesaa lidet til at vakle, og han fortsatte sin Reise. Jmidlertid viiste en engelsk Flaade sig den 31te Mai paa Rheden for Kiøbenhavn; et Krigskib ankrede forStaden, og Hr. Thornton steeg i Land. Han gav tilkiende, at de Allierede vilde begynde Fiendtlighederne, dersom Danmark ikke inden 48 Timer underskrev en Tractat, hvis Hovedbetingelse var, at aftræde Norge til Sverrig og strax give Tronhiems Stift til Sikkerhed derfor, samt stille 25000 Mand i Marken for at erobre, i Forbindelse med de Allierede, sin lovede Godtgiørelse. Med Uvillie forkastede Kongen en saa fornærmelig Opfordring. Den Tillid, som Kongen af Danmark satte til Keiseren, er fuldkommen retfærdiggjort; Baandene mellem begge Folk ere fornyede og knyttede endnu fastere. En dansk Division understøtter den franske Armee, Norge bliver dansk, Frankrig har garanteret det.