Kiøbenhavns Postrytter, 1792-12-31
Præsidenten. De har fra Paris ladet en Armee marchere imod Borgerne. Deres Drabante have udgedet adskilliges Blod; og De gav ikke før Slip paa denne Armee, førend Bastillen var erobret og den almindelige Opstand forkyndede Dem Folkets Seier. De Taler, De den 9de, 12te og 14de Julii holdte til den constituerende Forsamlings forskiellige Deputationer, vise Deres Hensigter, og de i Thuillerierne begaaede Mord vidne imod Dem. Hvad har De at svare dertil, Kongen. Dengang stod det i min Magt at lade Tropperne marchere, men min Hensigt var aldrig at ud se Blod. Præsidenten. Uagtet Deres Løvter den 15de Julii i den constituerende Forsamling, og den 17de næstefter paa Raadhuset er De dog stedse vedblevet Deres Plan imod Nationalfrieheden. De nægtede længe, at lade Decretet af 11te August, angaaende personlig Trældoms, Fendalsystemets og Tiendernes Ophævelse, bringe til Udøvelse; De vægrede Dem længe ved sanctionnere Erklæringen om Menneskets Rettigheder; De fordobblede Deres Livgarder, og trak Regimentet Flandern til Versailles; De har taalt, at Nationalkokarden for Deres Øyne blev træ det under Fødder, at den hvide Kokarde blev igien anlagt, og Nationen vanæret. Kort: De har giort en nye Opstand nødvendig, været Skyld i mange Borgeres Død, og først, da Deres Garder var gjort afmægtige, forandrede De Sproget, og fornyede Deres troeløse Løvter. Dette beviises af Deres Anmærkninger over Decretet af 11te August, af Nationalforsamlingens Verbalproces af Optrinnene i Versailles den 5te og 6te October, og af den Tale, De den 18de September holdt til en Deputation fra Nationalforsamlingen, hvori De sagde: "De vilde af dens Raadslutninger lade Dem oplyse, og aldrig skilles fra den Hvad svarer De dertil, Kongen. Angaaende de to første Puncter henholder jeg mig til mine Anmærkninger, som jeg endnu anseer for rigtige. Hvad derimod Kokarderne betræffe, da er denne Beskyldning falsk. Saadant er aldrig skeet i mit Paasyn. Præsidenten. De har den 14de Julii gjort Foede ration en Eed, som De ikke har holdet. Strax derefter søgte De at bestikke Patriotismen ved Tallons Hielp, som mandeurerede i Paris, og ved Mirabeau, der skulde stifte en Contrarevolution i Provindserne. Hvad svarer De Kongen. Jeg erindrer ikke, hvad der dengang foregik, men alt dette skeede, førend jeg antog Constitutionen. Præsidenten. De har anvendt Millioner paa disse Bestikkelser, og De har endog villet bruge Populariteten, til at underkue Folket. Dette er klart, saavel af Talons Memoire, som af et under 19de April Dem tilskrevet Brev fra la Porte, hvori han melder om en med Rivarol forefaldet Samtale, og siger Dem, at de udgivne Millioner have været frugtesløse. Længe har De tænkt paa at flygte. Under 23de Februarii 1791 fik De en Me more, hvori Midlerne til Flugten bleve angivne. Hvad har De dertil at svare? Kongen. Det var min største Glæde, at give dem noget, som trængte dertil. Dermed havde jeg ikke hensyn paa noget Project. Præsidenten. Den 28de Februarii 1791 fordeelte en Mængde Adelsmænd og Militaire sig i Deres Værelser i huillerierne, for at være Dem behielpelige paa Deres Flugt. Den 18de April vilde De forlade Paris og gaae til St. Cloud. Hvad svarer De dertil, Kongen. Denne Beskyldning er urimelig. Præsidenten. Jmidlertid lod Borgernes Modstand, Dem føle, at Mistilliden var stor. De søgte at formindske den ved at tilstille Nationalforsamlingen et Brev, som var stilet til Nationens Agenter hos de fremmede Magter, og hvori de erklærede, at De frievilligen havde antaget de Dem forelagte Constitutions-Artikler, og dog tog De den 21de Junii Flugten med et falske Pas. De efterlod Dem en Erklæring tvertimod de samme Constitutions-Artikler. De befalede Ministrene, at de ey maatte undertegne nogen af Nationalforsamlingens udfærdigede Acter. De forbød Justitsministeren at udlevere Stats seglet. Folkets Penge vare forsvundne, for at være saameget vissere paa Følgen af Forræderiet, og den offentlige Magt skulde drive Planen igiennem under Bouilles Commando, som i Forveien havde dirigeret Blodbadet i Nancy, og som De derfor havde tilskrevet, at han af al Magt maatte søge at vedligeholde sin Popularitet, da den vilde være Dem til Nytte. Disse Facta ere foruden ved adskilligt andet, beviiste ved Memoiren af 23de Februarii og Bouilies Note, hvori han giør Dem Regnskab for de 993000 Livres, som De havde ladet anvende paa tildeels at bestikke de Tropper, der skulde escortere Dem. Hvad svarer De til det, Kongen. Memoiren af 23 Februarii kiender jeg ikke det ringeste til. Hvad min Reyse til Varennes angaaer, saa refererer jeg mig til det, jeg dengang sagde Nationalforsamlingens Commissarier. Præsidenten. Efter Deres Arrest i Varennes var den executive Magts Forvaltning i Deres Hænder længe suspenderet, og dog conspirerede De endda. Den 19 Julii flød Borgerbloden paa Martiispladsen. Et af Deres egenhændige Breve til Fayette 1790 beviiser, at der existerede en strafværdig Coalition imellem ham og Dem, og at Mirabeau var blevet tredie Mand Revisionen tog under disse fæle Aspecter sin Begyndelse. De betalede Skamskrivter og Journaler, hvis Bestemmelse var at fordreye den offentlige Meening, svække Assignaternes Credit, og forsvare Emigranternes Sag. Af Septenils Papirer fres den uhyre Sum, som disse frihedsmordiske Manoeuvrer have kostet. Hvad svarer De? Kongen. Hvad der er passeret den 19 Julii 1791 gaaer aldeles ikke mig an, og om Resten veed jeg intet Præsidenten. Den 14 September lod det som De antog Constitutionen; af Deres Taler skulde man troe, at De havde foresat Dem at haandhæve den, og dog arbeydede De paa at omstyrte den, førend den blev tilende bragt. J Pillnitz var der den 24 Julii sluttet en Convention imellem Leopold og Friedrich Wilhelm, som havde forbundet sig til igien at opreise det uindskrænkede Monarkies Trone i Frankerige. Men med denne Convention, taug De, indtil den var bekiendt over hele Europa. Kongen. Jeg kunde ikke sige noget derom, førend jeg selv vidste det. Forresten er alt det, der angaaer denne Gienstand efter Constitutionen, Ministrenes Sag. Præsidenten. Staden Arles gjorde Opstand. De bidrog dertil, ved at sende tre Civil-Commissarier derhen, ikke for at straffe Contrarevolutionisterne, men for at retfærdiggiøre deres Forbrydelser. Kongen. Disse Commissariers Jnstructioner maa vise deres Ærinde. Jeg kiendte ingen af dem, førend Ministrene foreslog mig dem. Præsidenten. Avignon og Venaissain vare forenede med Frankerige. Decretet desangaaende lod De først en Maaned derefter udføre, og imidlertid ødelagde Borgerkrigen Landet. De Commissarier, som De Tid efter anden sendte derhen, gjorde Ødelæggelsen fuldstændig. Kongen. Jeg erindrer mig ikke denne Forhaling, Udførelsen; i øvrigt kommer det paa deres Ansvar, som ere sendte derhen, og deres, som sendte dem. (Slutningen følger).