Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-12-10
Storbrittannien. J den sidste Repealforsamling i Dublin udtalte O Connell sig meget strængt imod de igjen udbrudte Uroligheder i det sydlige Jrland, hvor en almindelig Folkevæbning synes at skulle gaae for sig. Det er muligt, at en stor Deel af de kjøbte Vaaben nærmest er bestemt til at bruges i Forsvar mod Pøbelopløb, men det kan ogsaa let skee, at de leilighedsviis, anvendes paa en den offentlige Rolighed truende Maade, og Regjeringen anmodes derfor fra mange Sider om itide at være betænkt paa de nødvendige Forsigtighedsregler. - Jfølge "Standard, er det Lord Hardinges Hensigt at nedlægge sin Post som Generalgouverneur i Ostindien og Kabinettet skal allerede tænke paa at vælge hans Efterfølger. Grev Grev skal have undslaaet sig for at modtage denne Post, til hvilken Man nu har udseet Generalpostmesteren, Marqvis v. Clanricarde; dog nævnes ogsaa Lorderne Normanby og Palmerston som Kandidater til dette indbringende Embede, men "Standard bemærker, at Tabet af Ostindien vilde være en Følge af een af disse 2 Mænds Valg. - Whig bladet "Morning Chronicle", der fremturer i sin Mistillid mod Frankerig, siger i et af sine sidste Nummere: "Journ. d. Deb. vredes paa os formedelst vor Paastand, om Frankerigs Deeltagelse i den krakauske Begivenhed, men gjendriver os ikke. Bladet maa derfor tilgive, naar vi, uagtet vor Agtelse for det, ikke tillægge dets Bemærkninger nogen stor Vigtighed. Under Borgerkrigen i Spanien var det bekjendt, at Qvadrupelalliancens Bestemmelser ikke overholdtes af de franske Autoriteter ved Grændsen. Vi besværede os derover og "Journ. d. Deb." svarede os dengang næsten med de samme Ord, hvormed det nu besværer sig over os. Nu vel, Enhver erindrer endnu Hr. Thiers's mærkværdige Erklæring i Deputeredekammeret, at han, skjøndt Minister og ivrigen bestræbende sig for at opfylde Qvadrupeltraktaten, dog ikke var istand til at gjøre sin Politik gjeldende. Kongen gjorde det Hele. Derover besværede vi os dengang og det samme troe vi nu. Der er i Frankerig altid 4 Udenrigsministre, een med sit Embede i Rue des Capucins og en anden i Tuillerierne. Kun saalænge Hr. Guizot, eller Hr. Thiers eller Hr. Mole indskrænker sig til at udføre Kongens Hensigter, er han Minister. Dette er Grunden, hvorfor vi beskylde hiin Politik for Tvetungethed, og om end "Journ. d. Deb." ikke vil indrømme dette, saa vide vi dog, at et stort Antal af dygtige og indflydelsesrige Mænd i Frankerig heri stemmer overeens med os. Bladet siger, hvad der siges det, og troer uden Tvivl at sige Sandhed. Saaledes var det ogsaa 1837 og 1838, og dog vilde det nu sikkert ikke paastaae, at det dengang havde Ret og vi Uret, saaledes turde det og saa være i den Frakanske Sag. Frankerig. Na Presse, er af den Mening, at Lord Palmersions Note og Krakaus Jndlemmelse kun derfor er affattet i saa forsigtige Udtryk og i den Forudsætning, at Krakau endnu ikke er taget i Besiddelse, for at Lorden kunde gjenknytte Underhandlingerne om de tre absolute Magters Forening med Engelland imod Hertugen af Montpensters Efterfølgeres Arveret; lykkedes det ham i dette Anliggende at bringe Magterne paa sin Side, saa vilde han ikke sige et Ord mere om Krakau, men i det modsatte Tilfælde protestere paa det kraftigste. - Det forsikkres, at Spørgsmaalet om Hüningens befæstelse virkelig er blevet behandlet i Ministerraadet og at Jngenieurcorpset har været beordret til at afgive Betænkning om denne Forholdsregels Hensigts mæssighed. Corpsets Beretning skal imidlertid have beviist, at Frankerigs Forsvarsystem siden 1815 har tager en ganske anden strategisk Retning og at som en Følge deraf Huningens Fæstningsværker ikke vilde være af synderlig Nytte. - Hr. Thiers er efter lang Tids Forløb igjen bleven modtaget af Kongen.