Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-09-15
Gjennem Smaalehnenes Amtmandskab har Kirkede partementet i Christiania modtaget Beretning om en Pig paa Pladsen Torp under Hafslund, der i 2 Aar har ligget syg af Forstoppelse, og nu i de sidste 44 Uger ei skal have taget ringeste Føde til sig, og i 4 a 5 Maaneder end ikke drukket en Draabe Vand, Pigen skal derhos ikke siden Octbr. f. A. have havt Afføring, og ei ladet sit Vand over i 3 Maaneder. Da dette Tilfælde ansees for et Mirakel, strømmede mange Mennesker hen for at see den vidunderlige Pige. Deels fordi dette kan have Jnteresse for det medicinske Studium, og deels for at komme efter, om der ikke er Bedragerie med i Spillet, har Kirkedepartementet gjennem vedk. Amtmand foranstaltet, at Pigen paa offentlig Bekostning bliver transporteret til Rigshospitalet, og der bliver sat under saadan Opsigt og Lægebehandling, at man kan efterspore Sagens rette Sammenhæng. Marit Olsdatter og hendes næsten 80aarige blinde Moder ere nu af Norges Høiesteret dømt til at miste Livet, og Hs. M. Kongen har konfirmeret Dommen. Den Første havde, som før omtalt, født 9 uægte Børn; deraf lever kun det ene, nu 13 Aar gl. Otte ere bragte af Dage paa grusomme Maader, og Moderen har som Hovedperson været deelagtig i Datterens Misgierninger. I Dennes første Svangerskab sagde Moderen, at det var bedst man blev af med Fosteret, og spændte Datteren saa ledes for Maven, at hun barslede med et dødt, over hele Legemet blaat Barn. Et Aarstid derefter blev Mari atter svanger, og Moderen befordrede hendes Forløsninpaa samme Maade. Det tredie (den nulevende Søn vilde hun ogsaa have dræbt i Moderens Liv, men denne gang var Svangerskabet bleven bekjendt, saa Frygten for at vorde røbet standsede Forbrydelsen. Fjerde Gang fødte Marit ordentlig, en smuk og frisk Dreng, som hun et Par Dage gav Die, men en Nat tog den Gamle Barnet og klemte det saa haardt om Halsen at det døde. Femte Gang fødte hun atter et levende Barn, men dennegang qvalte hun det selv. Et Aarstid efter gik hun en Dag i Skoven med sin dengang saarige Søn. Her fødte hun det 6te Barn, paa hvilket hun knuste Hovedet med en Steen. Det uskyldige Barns Sprællen gjorde et frygteligt Jndtryk paa den voxne Dreng, til hvem den grusomme Moder saade: "Siger Du noget herom, skal jeg ogsaa dræbe Dig." Det syvende Barn dræbte hun ligeledes i Skoven, ved at vælte store Stene over det. Det 8de levede saalænge indtil det blev døbt, men blev uden Tvivl vel ogsaa dræbt, thi den levende Søn har forklaret i Retten, at Moderen vilde have skjaaret Halsen, over paa Barnet, men som han ved sin Skrigen havde forhindret. Det 9de Barn fødte Marit en kold Høstnat paa aaben Mark; dette Barn slængte hun hen i en med Buske begroet Dal, hvor det frøss ihiel. Marits Moder, der heller aldrig har været gift, havde ogsaa i sin Ungdom dræbt 3 af sine egne Børn. At disse mange saa høist afskyelige Forbrydelser ere saalænge blevne skjulte, maa især tilskrives den isolerede Beliggenhed af Angieldendes Bolig. (AST.) Ogsaa en anden mærkværdig Forbrydelse er i denne Tid bleven paakiendt af Norges Høiesteret: en John Johnsen Skands er bleven dømt til at miste sit Liv for begaaet Voldtægt paa en 80, skriver fiirsindstyve Aar gammel Pige. Ved Underretten frikiendtes han, fordi man ansaae Sagen for utrolig, men Overretten og Høiesteret fandt Sagen beviist. (N. Mahl.)