Aalborg Stiftstidende, 1838-07-02
ved her strax samlet, som Prøve paa Pressens Tone, at meddele en Tvist, som allerede i denne Anledning er opstaaer mellem Kbhvnspst." og Tagen. Kbhvnspst. havde nemlig i sit Torsdags=Nummer en Artikel af følgende Jndhold: "Da vi ansee det upassende for Kjøbenhavnsposten at blande sig i Hoffets Anliggender, hvortil naturligviis ogsaa det høie Besøg hører, som Hs. Majestæt Kongen i disse Dage har erholdt af en ung Fyrste, der tilhører en ungre Sidelinie af vort Regenthuus, saa er det kun for at modsige en aabenbar Urigtighed, som vi have fundet i Dagens stortalende Beretning om Tronfølgeren CezarewitschsAnkomst, at vi her indlade os paa denne Sag - den Urigtighed nemlig, at en uberegnelig Menneskevrimmel, skulde have modtaget Hs. Heiserl. Høihed med Hurraraabt. Da denne Efterretning var os paafaldende, have vi erkyndiget os hos flere Øienvidner, som paa det Bestemteste have modsagt samme og i det Hele bevidnet, at de Tilstedeværende i høieste Grad opførte sig roligt og anstændigt. Vi opfordre derfor Dagens Redacteur til at opgive, hvad Hjemmel han har for sin Efterretning, og, saafremt han ingen, eller i alt Fald ingen tilstrækkelig Hjemmel har, da at berigtige sit Opgivende. Vi kunne nemlig ikke troe, at, om det end maatte være ham forbudet at optage liberale Artikler i sit Blad, det derfor skulde være ham befalet deri at indrykke servile, end sige factisk urigtige Beretninger. - Siden vi ere komne paa denne Sag kunne vi ikke heller lade uberørt, at et fremmed armeret Skib iforgaars har lagt sig indenfor den Linie, indenfor hvilken saadant ikke er tilladt, at det, uagtet dertil opfordret, ikke forlod den indtagne Plads, og at der intet videre foretoges for at foranledige samme dertil." Denne Artikel blev, som man ogsaa maattevente, ikke uændset af, Dagens Redaction, men modtog allerede i Dagens Fredags=Rummer følgende Svar: Hurrah, or, no hurrah! that is the question.) Vore høistærede Samtidige af Kjøbenhavnsposten have med ingen ringe Grad af Høitidelighed angrebet en Beretning i Dagen af 27de som urigtig, servil &c. Vi sagde nemlig: En uberegnelige Menneskevrimmel bivaanede Hans Kongl. Høiheds Landing og modtog ham med Hurraraab. Hvis vi have rigtigt forstaaet vor høistærede Samtidige, benægter han vel ikke, at Hurraraab har fundet Sted, - men kun et Hurraraab af en uberegnelig Menneskevrimmel. - Saa her staae vi - vi af den Blide Dags - som Historiens Forfalskere, som det danske Folks servile Libellister - hævende ved den ubøielige, den stolske Kjøbenhavnsposts Vehmgerichts Skranke! Dette er en meget alvorlig Sag. Den kan gjøre Udslaget i den vestlige og ostlige Politik Vi ville ogsaa stræde at behandle den med al den Alvorlighed, den kræver. Vel - høistærede, allerstrængeste og derhos, haabe vi, allerbarmhiertigste Samtidige. Der blev raabt Hurra, - vi vare ikke selv tilstede - og dog antage vi endnu, at der blev raabt Hurra. Men Hjemmelen, men Hjemmelen, raaber vor strænge Samtidige. Sæt vi ingen anden gav end een eller to eller tre 8 til 10 Aar gamle Pigers Udsagn. Saa havde vi dog allerede derved anført Vidnesbyrd, som, da det gjælder for antageligt i vigtige Sager a) Hurra eller ikke Hurra, det er Spørgsmaalet. for meget sanvittighedsfulde Nævningsretter, ingenlunde fortjente at forkastes i denne Sag af dem, som stundom optage og udbrede i Publicumentilstrækkeligt hjemlede Efterretninger, selv naar disse indeholde Beskyldninger, i ikke ringe Grad fornærmelige imod Vedkommende. Men her lod vi os ikke nøie med det ellers i Henseende til Sagens Vigtighed fuldkommen tilstrækkelige Børne=Vidnesbyrd, men sammenlignede det med mundtlige Efterretninger, os meddeelte af upartiske tilstedeværende Folk, som vare komne til Skjæl Aar og Alder. Men om det var af en stor Menneskevrimmel eller af heen to, tre, hogstens fira - for mykkat er for mykkat at der raabtes Hurra, det er dog egentlig Cardinalspørgsmaalet. Vi vare ikke tilstede og vi raabte ikke, vi vare i Stormgaden. Vor høistærede Samtidige var kanske paa selve Stedet. - Hans Erklæring: vi have erkyndiget os hos flere Øienvidner, a. beviser ikke Fraværelsen. Man kan da sagtens ogsaa begribe, at hos amphiavton) ikke vilde driste sig til at raabe Hurra. Dog, vor Samtidige siger Øienvidner! - var kanske Hørelsen mindre god Men dog - kanske var vor høistærede Samtidi, ge selv i Amaliegaden. Vi kunne ikke undlade at speculere over denne glimrende Mulighed - og, hvis han var der, saa følger deraf intet mindre end dette: at egentlig talt har han selv raabt Hurra ved denne Leilighed! Ja, Kbhvnspst. har i saa Fald raabt Hurra, og det skal jeg bevisel, vilde en vis Professor sige. J enhver Folkeforsamling er det en ufravigelig vedtagen Skik, at enhver offentlig Mennings eller Følelses Yttring, som ikke modsiges eller modvirkes af Forsamlingens øvrige Medlemmer, tilskrives hele Forsamlingen; in casu: raabes der Hurra endog af Een og Forsamlingen ikke hysser, bliver dette Hurraraab ved Forsamlingens blotte Taushed til dens eget, inclusive Kjøbenhavnsposten. Provided alvavs) at Samme var i Amaliegaden H. c. d.") J ramme Alvor maa vi dog tilføie - hvad der snarere maa ansees for en Fuldstændiggjørelse, end en Berigtigelse af vor forrige Angivelse, dette nemlig: at vi vide fra en aldeles paalidelig Kilde, at der var et Hurraraab, endog et temmelig stærkt Hurraraabt - dog - det fandt ikke Sted ved Landingen, men i Amaliegaden. - Nu - vi sagde i vor første Beretning Intet og Stedet, men kun at Hs. K. Høihed blev modtagen med Hurraraab. Aalborg Den 19de Juni er Dr. med. & chir. J. R. Hübertz beskikket til Læge ved Fattigvæsenet her i Aalborg.