Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-09-24
Hvad man under Danmark regner Nyder Værn af Vand synges i Visen om Tyre Danebod O. En Flaades Nødvendighed for os blev, – om den kunne blive end vigtigere først ved vor Forening med Norge, og siden, især efter den vestfalske Fred, ved vor gænsidige Forhold til det os da overmægtige Sverrig. Skønt synger derfor sin Tids berømte Digter Tøger Reenberg. Vort Danmark, som indsirklet er Med Belt og hendes Vande, Er som fortabt, naar hun ej seer En Mur om sine Strande. 1) Se P. Syvs Samling P. 384. Det er den ene Bro, hvorpaa Hun sine trende Løver Kan bede til den norske gaa Naar Riger det behøver, 2) Med Grund paastaar og derfor den af vor Flaade selv saa høit fortjente Danneskjold-Samsøe, at Flaaden er Landets sikkreste Værn 4). Flere vore Skribentere give ham heri Medhold. Mallet godtgjør saaledes af Historien, at Danmark altid i sin Flaade har havt sit sikkreste Værn 4). Suhm bemærker og, at det er Flaaden, som fra de ældste Tider har gjort Danmark agtet, saa Naboførsterne just derfor have søgt vore Kongers Venskab b). Stampe i en sin som Generalprokurøt afgiven Erklæring siger ligeledes: at Landets og Rigernes Forsvar meget mere hænger af, og kommer an paa Hans Majestæts Flaade og Sømagt, end paa Landmagten 7). Ei at tale om Oldingens Fra vor Digter befændte. Du Danskes Vej til Ros og Magt, Sortladne Hav. At vore Oldfædre have tænkt ligesaa, ere vore ældste Mindemærker fulde af Beviser for. Der2) Poetiske Skrivter i Del P. 200. 3) Se Efterretninger om den danske Søetat P. 6.4) Histoire de Dannemarc T. Sept. p. 416. 4b) Sums Hist. af Danmark T. VIII. P. 618. 5) Erklæringer J. D. P. 44. for at, som efter Ordsproget, det lære Barn har mange Navne, ogsaa Skibene have hos de gamle Skalde saamange Tilnavne, som Rubænke, Heste, Eirefers Skier, Ægis Ascer, rasker Hest med Køl forsynet, Havets Trolde o. s. v. 8). Derfor at Saxo tillægger de Danske et fra Arilds Tid dobbelt Herredømme over Vandet og over Landet. Derfor at denne Historieskriver altid lader vor ældste Danske Regering sørge lige saa meget for Regimentet over de Danske Strømme som overde danske Lande. Halfdans Sønner Ro og Helge dele saaledes mellem sig dette dobbelte Regimente, at hin faar det paa Landet, Denne det paa Vandet. Derfor endelig, at Regimentet paa de danske Vande ansaas saa vigtig, at en kongelig Prinds altid i Saxos Oldhistorie betros den danske Flaades Overbefaling. Kong Frode ved saaledes ingen bedre at betro sin Flaade til end sin Brodersøn Odde, og Kong Harald Hyldetand anfortror samme høie Post til sin Søstersøn Prinds Oluf Hertil sigtes maaske og, naar Digteren i Barke maal lader Rolf sige: Meget ung var jeg, da vi skaffed Østen i Øresundet Samstrøm graadig Ulve 8). Smigrende og ærefuldt fandt og Oldtidens danske Prindser det, at kunne af Samtids og Eftertids Skalde omtales som de, der med Udmærkelse styrede rasken Hest med Køl forsynet – som Skibe tapre Styrere - eller ædle Førere – skibelskende Konger o. s. v. "). Gammel derfor, ja vel ligesaa gammel som Danmark er ordnet Stat, er vore Søkysters Jnddeling i Havnelæg, hvoraf hver Havn under en Høvedsmands eller saakaldet Styresmands Opsyn og Anførsel maatte udrede et Krigsskib med fornødent Mandskab, og med for en 5) Danske Sange af det ældste Tidsrum Nr. 39. 7) Skon. Histor. Dan. Tid. VI. pag. 139. L. II. P. P. 27. 28. L. V. P. 68 et p. 71. I. VIII. P. 142. er edt, Stephanii. 8) Med disse af foranførte danske Sange P. 38. tagne Vers jævnfør O. Wormil Lit. Run. p. 199. P. P. 92. 113. 115. 117. 122 i foranførte vore aldste Sange. vis Tid bestemt Proviant 18). Tidlig har og Danmark hos Fremmede været bekændt af sin Flaade, der hos Middelalderens Skribenter har givet vort lille Land Prædikatet navalis ". Men intet Under; thi Nordmannens ved Karl den Stores Jndtrængen paa Danmark foranledigede To paa det da som nu overalt mægtige Frankrig, havde lært hele Europa, hvilken frygtelig Sømag det danske skønt lille Rige dog var 12). Thi med 60 Skibe, fulde af Proviant og Soldater, gi Kong Harald Gormsen til Normandiet, ej at tal om de mange baade ældre og yngere Sørog did 12) Man spørger, hvor store disse Skibe have været? – Kunne de lignes med vore Krigskibe, - hvorledes have disse Oldtidens Skibe været byggede. – Vi have herom, som overalt om de Gamles Skibe en meget lærd Undersøgelse i Jr- og Hebe, 1802, Januarii, Februarii, Maji og Julii Maaneders Hæfter, af Præsten Hr. Byng Noget herom finde vi og hos den gottingske i sin Tid lærde Old- og Historie grandsker Professor Murrei, hvis Afhandling herom er indført i det gottingske lærde Sositets Skrifters ældste Samlig fjerde Tome. Holberg, naar han i sin dansk og norske Søhistorie fortæller, at Kong Haral Blaatand engang sendte 700 Krigskibe op til Norge, bemærker, at disse Skibe vel og have være derefter, og Murre, synes heri at holde med Holberg, paastaaende endog, at de tre Skibe, som skal have overført Hengist og Hurst til Britannien, have været meget smaa. Hin sjældne Lærde, Jyllands Præstemand vil derimod, at vore Oldfædre meget tidlig have bragt det vidt i Skibbyggeriet, grundende sig især paa Julius Cæsars Beretning om Veneternes store Skibe, ligesom og at efter Saxos Beretning to Skibe kunne være nok for Kong Reguar til at herie paa Engelland med Men hvad Cæsars Beretning om Venererne an 10) Kofod Anchers danske Lendret H. 3239. 11) Math. Paris. 378. Edir. Lond. 1644. 12) Hvo der vil have en rigtig Jde om disse vorOldfædres ikke blot Sørøvertog, læse Hegewisches lændt og skarpsindige Afhandling i hans hist., phil. u. litte. Schrift. 1 Th. P. 33. 13) Sums Histor, af Danm. T. III. P. 25. gaar, saa beviser den intet, saalænge det er ubevist, at disse Veneter vare nordiske med os beslægtede Folk. Havde vi havt saa store Skibe, som nogle vore Oldgrandskere formene, maatte Seiladsen herfra paa Europas de andre Lande have været mere udbredt, og Kulturen følgelig hos os større, end begge Deele bevislig vare for Kristendommen 12). Ogsaa var det efter alle fremmede Skribenters Beretninger kun med smaa Snækker, der kunne drages over Land, at vi i Oldtiden herede paa Frankrig og andre Lande. Ja, selv i vor egen danske Historie forekommer Tildragelsen med den norske Kong Harald Haardraade, som paa sin Flugt for Svend Estritsen trak sin Flaade over Landet mellem Limfjorden og Vesterhavet, hvilket dog nok ikke lod sig gjøre med Skibe af nogen Størrelse *). Som Hr. Bynch selv erindrer, saa synes og vort Lands fysiske Beskaffenhed ikke saavel i dets Viger, Floder og Havne at have tilladt store og dybstikkende Skibe. Jmidlertid, saa smaa end vore ældste Skibe have været, saa gjorde vi dog allerede fra det niende Sekul betydelige Toge med dem, hvoraf vi kunde være desto stoltere, som de bevise, at vore duelige, fra Barns Ben søvante Folk have ved deres Erfaring erstattet Skibenes baade smaghed, og mindre bekvemme Bygningsmaade. Svend Tveskæg seirede saaledes i det berømte Slag ved Svolder over Oluf Trygvesen, der dog havde ladet sin Fabrikmester Torberg reise udenlands, for at fuldkommengjøre sig i Skib byggeriet; og denne vor Dannerkonge forstod ligeledes med sin Flaade at overmande Etelreders den store engelske Flaade. J Skibbyggeriet som i Mere tiltog Konsten ved vort af Reiser samlede større Bekændskab med Fremmede og deres Jndretninger. (Fortsættes.) 14) Hvor langtsomt det gik med disse de gamle Nordiskes Reiser se i Schlotzers Allgem. Nord. Gesch. Kap. VII. 15) Sums og Schønings Forbedringer i den gamle D. og N. Historie, P. 33031.