Berlingske Tidende, 1836-02-10
Vicepræsidenten, Etatsraad Hvidt, tilkjendegav, under Sagens Discussion, at han ikke kunde være enig i, at Bestemmelserne i Frag. af 19de Marts 1817 og de deri foreskrevne Formaliteter for Journalers og Logbøgers Førelse ingen væsentlig Nytte med Da der om de Begivenheder, der førte. forefalde til Søes, ordentligviis ei kunde tilveiebringes Forklaring fra andre Personer end saadanne, som paa een eller anden Maade derved ere interesserede, maatte det være af yderste Vigtighed med Hensyn til Troværdigheden af dette Beviis, hvoraf ofte Manges Velfærd var afhængig, at Begivenhederne Dette Lovsted bestemmer: "at alle Skippere eller Styrmænd skulle, helst paa de Reiser, som ikke ere mellem Provindserne i et Rige, holde rigtige Journaler paa hvad Vinden hver Dag og Tid har været, saa og hvorledes Reisen gaaer for hvorvidt den hver Dag fortsættes, og naar de komme i Havn, og hvorlænge de der maae opholde sig, og hvad Vinden hver Dag blæser, samt rigtigt antegnes, naar og til hvem de nogle af Varene sælge, paa det Rhederne og Kjøbmændene kunne ved Skibets lykkelige Hjemkomst faae af samme Bøger fuldkommen Underretning om, hvad paa Reisen er passeret." gaden. Den 12te f. M. modtoge de carlist strax og i den Orden, som de forefaldt, bleve nedskrevne, og at saaledes de Paagieldende berøvedes enhver Leilighed til efterhaanden at berette denne paa den Maade, som bedste stemmede med deres egen Jnteresse. Dette var end saa meget vigtigere, hvor mange enkelte og af hinanden afhængige Omstændigheder skulde forklares, thi det blev da vanskeligt efterhaanden at digte en saa sammenhængende Beretning derom, at den ikke, naar den undersøgtes af Sagkyndige, skulde befindes at indeholde indvortes Kriterier for dens Falskhed. Det var desuden nødvendigt, at Skibsfolkene, der ofte først efter lang Tids Forløb skulde aflægge Forklaring om saa mange enkelte Begivenheder, maatte have en Støtte, hvorpaa denne Forklaring, kunde hvile; dette var de Bøger, som fortes ombord, og det maatte derfor være Søfolkene om at gjøre, at de havde en Garanti for, at Bøgerne fortes med den største Nolagtighed. Den første og vigtigste Grund for Bibeholdelsen af Frog. af 19de Marts 1817. var altsaa, at dens Bestemmelser tjente til at gjøre Soforklaringerne sikkrere og fuldstændigere. En anden Grund derfor var den Nytte, som Forordningens Bestemmelser medførte for Rhederen og Afladeren, da de derved sattes istand til at bedømme Skipperens og Skibsfolkenes Conduite saavelsom Skibets individuelle Egenskaber, samt til at overbevise sig om, Forseelse eller Forsømmelse i nogen Henseende havde fundet Sted. En tredie og vistnok ei uvigtig Grund var endelig Forordningens Vigtighed i paakommende Søkrige, da den vanskeliggjorde Simulation med og Misbrug af det danske Flag, Handlinger, der vistnok kunde have den største Jndflydelse paa Statens Stilling. i hvilken Henseende Taleren tilbagekaldte i Forsamlingens Erindring de Begivenheder, som i Aarene 1800 og 1801 forefaldt, hvilke upaatvivleligen havde deres Udspring fra hine Foretagender. Naar Committeen havde og bemærket, at Forordningens Bud om, at den Vagthavende strax skulde nedskrive det Forefaldne, dog ei lod sig efterleve, da han ofte ved Uveir kunde være forhindret deri, da maatte han erindre, at en Storm dog sjeldent længer end i 12 a 16 Timer kunde være en Hindring derfor, at Saadant heller ikke hyppigen vilde være Tilfældet, og at man, om der end i alle menneskelige Jndretninger blev noget Ufuldkomment tilbage, dog ikke derved skulde lade sig afholde fra saa meget som muligt at nærme sig det Fuldkomne. Med Hensyn til Committeens Bemærkning om, at der ingen sær Betryggelse ligger i den Bestemmelse, at Journalen og Logbogen inden 24 Timer efter Skibets Ankomst i en Havn, skal forevises, eftersom Bedrageren i saadanne 24 Timer, kunde foranstalte Meget, maatte Vicepræsidenten til sit nys Anførte føie den bemærkning, at Skipperen i de første 24 Timer, efterat han er kommen til en Havn, almindeligen har saa Meget at varetage, der ei kan opsættes, at der ei kan blive Tid for ham til at træffe slige Foranstaltninger; Mulcten maatte vistnok ogsaa ansees som et tilstrækkeligt Tvangsmiddel, især naar man lagde Mærke til, at vedkommende Embedsmand i sin Paategning naturligviis vilde anmærke den Forsømmelse, der havde funden Sted, hvilket da vilde kaste Mistanke om misligt Forhold paa Skibsføreren. J Henhold til alt sit Anførte fremsatte Vicepræsidenten principaliter det Amendement, at de angaaende denne Sag indkomne Andragender maatte afvises; hvorhos han subsidiært indstillede, at Petitionen i denne Sag maatte gaae ud paa, at Hans Majestæt, vilde tage i allerhøieste Overveielse, om der ei med Bestemmelserne i Freg. af 19de Marts 1817 kunde foretages Modificationer, sigtende til at nedsætte de Bekostninger, som ere forbundne med de Foranstaltninger, der indeholdes i samme. (Slutningen følger i næste No.)