Politivennen, 1802-01-01
Forslag til en Plan til Betleriets Afskaffelse og de Fattiges bedre Forsørgelse paa andet. (Af A. Holm, Præst.) Hvo kan i vore oplyste Tider see det omløbende Betleri i fuld Gang paa de fleste Stæder i Landet, uden at sukke over denne Uskik: Enhver indseer, at omløbende Betleri er højst afskyeligt, det tjener jo kuns til at vedligeholde Ladhed, da man seer, at Folk, som kunde fortjene deres Brød ved Arbejde, men afskye dette, vælge Betleri, som en allid lettere, undertiden og fordelagtigere Næringsvej * - og herved skiller Staten ved nogle nyttige Arbejdere, og i deres Sted giver nogle Tryglere flere, som berøve virkelige Fattige deres Almisser, der tilhøre dem allene. Vil vi gjøre Landmanden denne Bebrejdelse, hvorfor giver man dem Almisse, som Lovene ej tillade at betle, og hvis store og føre Lemmer vise, at de ere arbejdsdygtige? da maae vi vente dette Svar af ham! det er nødvendigt at give disse Tiggere, som ofte ere dristige og truende; for herved at undgaae et Onde, som ethvert Umenneske har i sin Magt at paaføre sine Medmennesker, allerhelst, da *) Saaledes har en Betler, som tarsk for en Mand her i Egnen for Kost og 8 ss. i Dagløn, paastaaet at ville have 24 ss. til i Dagløn, fordi hans Betleri indbragte ham daglig 24 ss. og fri Fortæring, og opgav Tærskningen, da han ej fik det Forlangte. vi have Exempler paa, at Tiggere, som ere afviste, have beskadiget deres Kreature, som have nægtet dem en Gave, ja undertiden sat Jld paa deres Huse. Det fortjener desuden, at anmærkes, at Betlerdragten er en Art af Maskeradedragt for alt Afskum af det menneskelige Kjøn. Under denne Dragt skjules Kvaksalvere og Signekjerlinger; ja Tyve og Røvere, som ved at trygle om Dagen faae Lejlighed til at udspejde Folkes Huse, og med Magelighed at bestjæle dem den følgende Nat. For ej at beraabe mig paa Tildragelser, skeete for flere Aar siden, vil jeg blot nævne den taablige Betler, som i Ballerup afbrændte Præstens og flere Boliger, og den udbrudte Slave, som i Blovstrup - bestjal Præsten, mishandlede ham selv, hans Søster og en Tjenestepige. Efter saadanne Data er det indlysende, at alt omløbende Betleri burde hemmes i disse Riger og Lande, Staten fik da færre Fattige at underholde, og blev tillige befriet fra mange Umennesker, som som nu løbe om og stifte meget ondi, men førend man afskaffer det omløbende Betleri, maa man forskaffe de virkelig Trængende mere til Underhold end det, de nu have. Jeg veed ej paa hvilken Grund man paa mange Steder har tilsidesat de gamle Anordninger, i Araft af hvilke de Fattige paa Landet efter Omgang havde daglig Kosten hos Gaardmændene, der boede i samme Bye, som de, eller og i Kostens Sted havde aarligen vist Korn af disse. Jeg maa tilstaae, at nu, da Gaardene ved Udskiftningen ere saa adspedte, og fra hinanden langt bortliggende, nu vilde Kost - efter Omgang være upassende for gamle Fattige, som ej kunde gaae saa langt, da Uføret om Vinteren gjør saadan Gang besværlig endog for en Ung. Jmidlertid er det klart, at det, som nu er tillagt de fattige - paa Landet, er langt fra ikke tilstrækkeligt til deres Underhold, som et Exempel herpaa, vil jeg anføre dette: Helsinge og Drosselberg Sognes Fattige have aarlig af eøve-Herreds Fattigkasse 20 Rd. 4 Mk., og af Povelsens Legato 6 Rd. Rentepenge, af disse Rentepenge fradrages aarlig 1 Rd. 2 Mk, til Bøger for fattige Børn efter Legators Villie, altsaa bliver til Deling for samtlige Fattige i disse to Sogne: aarlig 25 Rd. 2 Mk., som uddeles i 2de Terminer. Nu have disse Sogne 12 protokollerede Fattige, foruden andre uprotokollerede Fattige, enhver protokolleret Fattig faaer ved hver Termin 4 Mk., altsaa 1 Rd. 2 Mk. aarlig. Det øvrige gives deels til uprotokollerede, deels til de protokollerede Fattige, hvis Trang er størst, Undertiden, maa man hielpe de i en højere Grad Fattige paa de andre Fattiges Bekostning, ved at fratage disse nogle Skillinger, som tillægges Dem iblant de Fattige, som ere meest trængende af alle. Disse Penge, som Herredskassen her udgiver, faaer den igjen ved følgende Jndtægter til de Fattige. 1) Hver Gaard svarer afrlig 4 ss., hvert Huus 2 ss., hver Tienestekarl 1 ss. 2) ved Gaver 2. som Folk udenfor BondeDestanden have antegnet sig for, saaledes giver Præsten aarlig 2 Rd. til de Fattige. ved b. andre frivillige Gaver, disse ere oftest ingen. 3) Overskudet af det, som aarlig svares af hver Kirke til Helsingøers Hospital, ved St. Hans og Dionysti Landemode omtrent 10 Rigsdaler aarlig, undertiden lidet mere tller mindre. 4 De Fattiges Offer, de 3 store Højtider eller det, som falder paa en Tavle, som da ombæres for de Faltige. Dette beløber sig aarlig til 3a4 Rd. 5 Bøsse Penge, (her har ingen Fattigbøsse været i disse Sogne, ikke heller er her endnu nogen, altsaa falder intet til de Fattige ved denne Lejlighed.) 6 Auctions Penge eller det, som indkommer ved Salg af de protocollerede Fattiges Pjalter, dette kan jeg ej anslaae for noget, da fattig Kassen udbetaler 1 Rdr. til Hielp til en afdød protekolleret Fattigs Ligkiste og Beløbet af det solgte ofte ej udgjør 1 Rdr. Naar uprotokollerede Fattige døe og have ingen Slægtning, som vil lade begrave dem, da maa Byens Gaardmænd og Præsten skillinge sammen, for at faae en Liigkiste til den Afdøde. Mulktpenge, disse tør jea neppe anslaae 1. til 4 Nd. aarlig, thi vel have disse Penge i et Aar beløbet sig til 41 Rd., i et andet til 12 Nd., men der gives og flere Aar, i hvilket ingen Mulktpenge ere faldne. Det er klart, at en Mattig ikke kan leve af 1 Rd. 2 Mk. om Aaret, derfor bliver det og nødvendigt, at der sørges for, at de Fattige tillægges mere. Men jeg venter her denne Jndvending: hvorfra skal dette mere komme? og denne svil jeg besvare red at gjøre et Forslag til bedre Understøttelse for de Fattige. Jeg forudsætter, at enhver iblant os antager det, som vor hellige Religionslærer: dette nemlig, at alle Mennesker ere Søstre og Brødre, og paa denne Grund troer jeg, at enhver, som har noget, eller kan forhverve noget, er forbunden til at hielpe den Trængende. Jeg drister allerunderdanigst at foreslaae Regjeringen, at denne allernaadigst befaler, at enhver, som har Jorder, enten han er Greve, Baron, Proprietaire, verdslig Øvrighed, Præst, Selvejer, Fæstebonde, eller anden Jordbruger, af hvad Navn det end maatte være, aarlig svarer af sin Jord til Sognets Fattige saaledes: Af hver Tønde frit Hartkorn 1 Skp. Rug og 1 Skp., Byg af det ufrie Hartkorn spares derimod kun 1 Skp. af hver 3ønde Hartkorn, det halve i Rug, og det undet halve i Byg. Herimod befries Gaardmændene fra at svare de 4 ss, som førhen have været givne til de Fattige af hver Gaard. Enhver Huusmand som har Jord, bealer aarlig til de Fatlige 2 ss. af hver Tønde Land han har og . ss. af Huset. Af jordløse Huse betales de sædvanlige 2 ss. af Huuset aarlig. Alle paa andet tjenende betale 2 ss. aarlig af hver 5 Rd. de have i Løn. Alle andre sig paa Landet opholdende ansættes til at svare noget aarlig af deres Formue eller Næringsvej, naar de ej godvilligen have til-: bydet sig at give noget aarlig til de Fattige. Paa det man kan vide, hvor meget Korn ethvert Sogns Fattige aarlig have, da skal Amissorvalteren og Proprictairerne engang for alle til Præsterje afgive en Beretning over det Harikorn; hver Godsejer har i et hvert Sogn, samie; Beretning indfører Præsten i det Sogns Fattig-Protokol saaledes: Herregaarden N. N. beliggende i N. N. Sogn har følgende Hartkorn a) frit N. N. Tdr. N. N. skp. R. N. Fkr. og N. N. Alb. og dernæst b) Ufrit R. N. Tdr. N. R. skp. N. N. Fkr. og N. N. Alb. som drives under, Hovedgaarden selv, heraf svares af Rug R. N. Tdr. R. N. skp. R. R. Fkr. af Byg R. N. Tdr. N. R. skp. R. N. Denne Herregaards Bønderbyer, i samme Sogn ere Byen N. N. som har Gaarde (her anføres disses Tal.) Nu begynder man med største Lods ejers Gaard, enhver faaer da sit Nuymer, godt var det, om den tillige havde et Navn, som den let kunde faae, da den kunde benævnes af den Ager, hvorpaa den ligger, eller af en hosliggende Høj, Steendys, Kildevæld m. m.; man anfører da saaledesi Fatt ges Protokollen efter Rubrikker: No. 1 Strandgaarden har Hartkorn N N Td. N N Skp. N N Fkr. N N Alb. og giver aarlig til de Fattige a) Rug N N Td. N N Skp. N N Fkr. b) Byg N NTd. N N Skp. N N Fir. Forsaavel Harikornet, som den Rug og Byg, som svares af delte, skal Fattig Protokollen have sine særskildte Rubrikker. Naar et Godsets Bønder vare saaledes anførte i Fattig Protokollen, begyndie man paa lige Maade med Gaardmændene af et andet Gods i samme Bye, og vedblev saaledes indtil man havde indført samtlige Gaardmænd i hele Sognet. Herefter indførte man paa lige Maade alle Huse i Sognet som havde Jord. Da jordløse Huse ej ere bestandige men ofte enten forfærres eller formeres, eller forflyttes fra et Sted til et andet vilde det ej være Umagen værd at fylde Fattig Protokollen med disse, da man herved ej kunde opnaae det tilsigtede Maal at have for Eftertiden en fuldkommen Efterretning om, hvor meget disse Huse aarlig kunde indbringe de Fattige til bedste. Mere passende ville det være, om Præsten, ligesom hidindtil er skeet, aarlig anførte alle jordløse Huses Beboere i Sognet paa en Liste og lod som sædvanligt ved BondefogDen indkræve det disse aarlig skulde give til de Fattige, indførte det fulde Beløb i Fattig Protokollen, og sendte til Amtstuen den sædvanlige Liste over disse Huuses Beboere og deres A gift til de Fattige. Paa lige Maade kunde indkræves og aflægges Regnskab for det, som aarlig blev betalt til de Fattige af alle Tjenende, da enhver Husbonde skulle være forpligtet til at opgive alle sine Tjenestefolks Navne og deres aarlige Løn, og tilbageholde af denne, det de Tjenende skulle aarlig erlægge til Fattig Kassen. Summen af det indkomne i hvert Sogn blev indført i Fattiges-Protokollen. (Forrsæltes).