JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-17
Postefterretninger. (Efter Lübecker Av.) Malland et den 20 April forefaldet en Stats revolution, i Følge hvilken en provisorisk Regjering er udnævnt og den hidtilværende er afskaffet. Den officielle Maillandske Tidende meddeler Artstykkerne i den Anledning, hvoraf erfares følgende: Den 21 April lod Divisionsgenerat Pino udgaae en Proclamation, hvori han kundgjør, at Generalcommandoen over den bevæbnede Magt i Hovedstaden er ham overdraget, og hvori han beder sine Landsmænd roligen at oppebie de allierede Magters Beslutninger. Samme Dag lod Almenraadet i Malland bekiendtgjøre, at det i Anledning af de forefaldne Uroligheder har forsamlet sig paa en overordentlig Maade; at den har udnævnt en provisorisk Regiering, og stillet Folket under de allierede Magters Beskyttelse; at den vil sende en Deputation til disse Magters Hovedqvarteer. Ligeledes have de forsamlede Valgcollegier samme Dag ladet udgaae en Proclamation til det italienske Folk, hvori de skildre det Jtaliens ulykkelige Skjebne i en Tid af 18 Aar, og hvori de tilkjendegive det, at alle Jndivider og Authoriteter ere loste fra deres Eed til en Souverain, som allerede høitidelig har nedlagt Jtaliens Krone, og at en ny. Eed skal sværges Regentskabet. Den 23de fastsatte Valgcollegierne den ny Regjerings Grundlove efter hvilke den ny italienske Stat erklæres for afhængig under denne eller hver anden Benævnelse, de allierede Magter behage at give den; en liberal Constitution gives den, i hvilken den lovgivende og dømmende Magt skilles fra hinanden, og som antager Caracteer af en Nationalrepræsentation; Valgcollegierne have Ret til at forfatte en saadan Constitution; Regjeringen bliver monarkisk, arvelig efter Førstefødselsretten, og overdraget til en Fyrste, der ved sin Byrd og sine øvrige personlige Egenskaber kan bringe Folket til at glemme hvad det hidtil har lidt under den forrige Regjering a. - Ved Urolighederne i Mailand havde Finantsministeren Prina samme Skjebne, som den ulykkelige Fersen i Stokholm; han blev sløifet ihiel af Folket; adskillige Senatorer bleve mishandlede, og tvungne til at tage Flugten, Folket raabte overalt: vi ville have en tydsk Konge! - Den 26de lod den Keiserlige Østerrigske Commissair H. Marg. af Sommariva bekjendtgjøre: at han i de allierede Magters Navn tager alle de Departementer, Stæder, Flekker og Pladse i Kongeriget Jtalien, som endnu ikke ere besatte af de Allierede, i Besiddelse, og at han erkjender det ny Regentskab saavelsom de offentlige Embedsmænd, der befinde sig paa deres Post. - Det østerrigske Hovedqvarteer er den 28de brudt op fra Verona; det hedder, at de østerrigske Tropper have besat Mantua og Peschiera d. 25de og Mailand d. 28de.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-17
Vicekongen skal have i Sinde at gaae til München, Den 21de skulde østerrigske Tropper rykke ind i Venedig, i hvis Havn Engellænderne allerede skulle være ankomne. Napoleons Statue var taget ned om Natten, for at forskaane det for Pohelens Raserie. J det Neapolitanske skal der være forefaldet Uroligheder, og et Troppecorps er desaarsag sendt did. – Engellænderne, under Lord Bentinck, have den 16de f. M. taget Genua med Storm efter et heftigt Bombardement. Gen. Fresig vægrede sig ved at erkjende Ludvig XVIII. Staden og Fæstningen med alle Krigskibe, Marine= og Krigsforraad ere provisorisk blevne besatte af Engellænderne Prinds Camilla Borghes (Buonapartes Svoger) har d. 19de opfordret alle under hans befaling staaende Tropper at erkjende den prov Regjering og paasætte den hvide Cocarde. Monsieur har ladet alle Douanetribunaler og Douaner ophæve, Der er givet befaling, at Ludvig XVIII Ankomst paa fransk Bund skul overalt Lundgjøres ved Artillerie salver. - J Bordeaux's Havn ere 17 eng. Skibe med Colonialvarer indløbne. Prinds Eugen Beauharnois har ligeledes erklæret sig for den ny Constitution. Man forsikkrer at Ludvig XVIII vil bandlyse al Luxus fra sit Hof, og at den Kongel. Familie kun vil beboe eet Slot, Thuillerierne. Han har allerede betydelig nedsat adskillige Paalæg. – Den 24de holdt Napoleon Natteleie i Lyon. Da han lider af en Betændelse, saa gjor han kun korte Dagreiser. Ved hver Station venter ham et Bad. – J Morning Chronicle paastaaes, at Murats Fremfærd ingenlunde er efter de Allieredes Ønske. Efter hans Ankomst i Bologne blev foruden de neapolit. Tropper et østerrigsk Corps satte under hans Commando, fordi han lovede at operere mod de Franske, men alle Paamindelser uagtede rørte han sig dog ikke af Pletten. Men desuagtet vedblev han og veralt at hæve Skatter og fylde sin Casse dermed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-17
Lord Bentinck klager meget over hans Fremfærd siden Tractatens Undertegnelse, hvorved han aabenbar synes at holde med begge Partier. Den eng. Regiering har frigivet alle de Ting, der var lagt Beslag paa i Colonierne i Surinam. - Mastricht skulde d. 3 Mai og vergives til de Allierede; Fæstningen Wesel d. 6te til Preusserne. Jülich har aabnet sine Porte. – De russiske Armeer forlade med det første Frankrig i 5 Corps. Det første paa 25,000 Mand og 15,000 Heste, des andet paa 40,000 M. og 20,000 H., det tredie paa 40,000 M. og 20,000 H., det fierde paa 40,000 M. og 18,000 H. Det femte, som udgjør Reservecorpser og indbefatter Keiserens Hovedqvarteer, paa 35,000 M. og 15,000 H. Foran de 4 første Colonner gaae 4 Colonner Cosakker, Til disse Troppers Tal kommer endnu Detachementer Krigsfanger og Gjenhelbredede, saa at det Hele kan anslaaes 1/2 høiere. – 4 østerr, Curass. og 10 Grenad. Regimenter ere paa Hjemmarschen fra Frankrige. Der paastaaes at de skulle udgjøre Wiens Garnison, hvor de forskjellige allierede Staters Acqvisitioner og tilkommende Grændser skulle bestemmes, og Tydsklands indere Anliggender ordnes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-17
Bondeurolighederne i Frankrig skulle ei endnu være ganske dæmpede; Hovedveiene ere fri, men Biveiene usikkre. - Erkehertuginde Marie Louise reiste d. 22de til Østerrige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-17
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Nyeste. Alderne af Kjøbenhavn. God ogsaa Ellevte Aargang. No. 41. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 21 Maji 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Bidrag til Dagens Historie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
(Fortsættelse.) Den 21 Aug. mødte Buonaparte første Gang i Sengtet som Præsident, omgivet af sine Mammelukker og sit Militaire, som paa hele Veien did, havde slaaet en Skandse omkring ham. Toget var prægtigt og Modtagelsen glimrende. J hans Følge vare begge de andre Consuler, Ministerne, Statsraader &c. Ti Senatorer modtoge ham ved Trappen og førte ham ind i den af Gardister rigelig omgivne Forsamlingssal. Hans Brødre, Lucian og Joseph, der som Medlemmer af Æreslegionens Overforvaltningsraad ogsaa vare blevne Medlemmer af Senatet, aflagde deres Eed for ham; de øvrige Senatorer gjorde ligesaa. Ordene "Frihed og Lighed forekom ikke i Eedsformularen, hvilket ogsaa var meget viseligt, thi "Ufrihed og Ulighed, havde i alt Fald passet bedre her. Statsraader gjorde, som Regjeringens Talere, Forslag til Senatusconsulter, der naturligviis strax bleve antagne. Paa Hjemveien fra dette Pragttog tilhylede den maabende og af saa megen Glimmer blændede Pøbel Førsteconsulen sin vilde Jubel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Buonaparte saae nu for saavidt sine Ønsker opfyldte, og der manglede kun end den udvortes Straaleglands, som hos Mængden er nok til at opvække blind Beundring og enfoldig Tilbedelse. Adskillige Millioner vare allerede anvendte paa Thuilleriernes, Malmaisons og St. Clouds For skjønning og Udmøblering; paa det sidste især sparedes intet, for at give det en Glands, det som Kongesæde aldrig tilforn havde havt. Ved adskillige af de forrige Kongelige Slotte anlagtes Jagt districter, og fra Engelland hentedes en Mængde Hunde og Jagtheste. De allerede talrige Domestikers, Hofofficianters 2. Tal blev forøget; et Hoftheater og Hofcapel bleve anlagte, fire Palais præfecter udnævnte, og Madame Buonaparte fik fire Hofdamer. Ligesom hendes Gemal havde ladet sin Kaarde smykke med Krondiamanten, saaledes prydede hun nu sit Cabinet med den ulykkelige Dronnings Guldtoilette, som hidtil var undgaaet Revolutionens alt opslugende Malstrøm. Til hendes fuldkomne Forherligelse manglede kun endnu eet: en talrig Omgivelse og Opvartning af Gammeladelige, men dette mødte store Vanskeligheder. Disse syntes ganske at have trukket sig tilbage i Mad. de Møntessans Huus, hvilken Dame havde været viet til Hertugen af Orleans's venstre Haand. De tilbagevendte Adelige levede ganske for sig selv, og toge aldeles ingen Deel i det ny Hoflevnet og alle de glimrende og yppige Forsamlinger og Selskaber, som førte did.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Saaledes havde nu de gamle Galliers Efterkommere, efter at have ladet deres retmæssige Konge døe paa Retterstedet, efter at have udgydet i og uden for Frankrig Strømme af Blod, for at tilkjæmpe sig en republicansk Forfatning, nedlagt deres Frihed for en Enestes Fødder, og seet hver Skygge af deres i ti Aar attraaede Herlighed forsvinde i denne Vældiges Soelglands, Og hvo var da egentlig denne Eneste, En hidtil ene som Kriger bekjendt Mand, der kun i enkelte dristige og lykkelige Foretagender forbunklede en Pichegru, Masseng, Moreau og de mange store Hærførere, den franske Revolutionskrig, som enhver National krig, maatte avle blandt et Folk af fem og tyve Millioner - en Kriger, der ikke allene var født af en Folkestamme som allerede længe nærede Had mod Frankrig, men som endog selv engang i sit Fødeland havde kjæmpet imod det. En Nations Frihed er en Løve, der foragter og trodser Jernlænker saalænge den er fri, men som den mindste Dreng kan spotte, naar den først eengang er lok tet ind i Træburet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Buonapartes store Forkjerlighed for sin Familie (Nepotismus) begyndte at vise sig i sit sande Lys, da han udnævnte sine to Brødre, Lucian, i sit 29de, og Joseph, i sit 32te Aar, til Senatorer, uagtet en kort forhen ophævet Lov og et saadant Embeds Værdighed fordrede, at en Senator i det mindste skulde være 40 Aar gammel. At den første Consul, der gik ud fra ganske andre Grundsætninger i Statsvæsenet end den beskedne General Washington og den gamle jevne Bogtrykker Benjamin Francklin, ansaae det fornødent for sin egen Anseelse at hæve sin Familie, var, om just ikke republicansk, saa dog menneskeligt og tilgiveligt. Men at han saa hurtig og uden Hensyn til sande Fortjenester og udmærkede Naturgaver hævede sine Beslægtede saa overvættes høit, ja at han tilsidst endog gjorde sin Familie til en Planteskole for ny Konger og Fyrster, det er noget, som end ikke den ivrigste Forsvarer af hans egne Talenter og de Tjenester han, efter Pligt og Skyldighed, havde gjort Frankrig, vil kunne undskylde. Det synes her at være passende at dvæle lidet ved den Buonapurtiske Families Maleriegallerie. Men da Efterretningerne om denne i sig sølv ubekjendte og forhen umærkelige Slægt ere saa faa og kunne kun samles af Skrifter, hvis Forfattere stundom synes at være alt for lidenskabelig indtag ne imod den, saa er det nødvendigt at være yderst stræng og særdeles varsom i sit Valg, og kun at fremsættte saadanne Kjendsgierninger, som hidtil nigjendrevne, maa betragtes som rigtige indtil de offentligen modsiges eller erklæres for urigtige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Lucian Buonaparte er født 1772. Efterat have været Præsident i de Gamles Raad ved Revolutionen d. 18 Brumaire, blev han Minister for det Jndre og derpaa Gesandt ved Fredslutningen med Spanien og Portugal. Allerede under Consularregjeringen anslog man hans Formue til 30 Millioner. Paa Landet eiede han det prægtige Lystslot Plessis, og i Paris et fyrstelig indrettet Hotel, hvor han førte et Liv, der ikke førtes mere glimrende af de yppigste Prindser i Monarkiets Dage. Han havde stor Lighed med Regenten, der efter Ludvig XIV Død tog Regjeringen. Han elskede den høieste Pragt og det meest forfinede Vellevnet, men hans Caracteer roses endog af dem, der ellers laste alt hvad der hører til den buonapartiske Familie. Han var gjæstfri og forekommende mod enhver, og besad intet af den dumme Bandestolthed, der saa delig minder os om Holbergs Jeppe paa Bjerget. De skjønne Konster tynder og beskytter han, og han eier selv en Maleriesamling, der næst efter de offentlige Samlineger ansees for, den kostbareste i Europa. Han skal besiddde udmærkede Gaver, og nogle sætte ham i den Henseende endog over hans Brødre Napoleon og Joseph. J hans politiske Grundsætninger der han urokkelig, og det var nok snarere denne Urokkelighed end hans Mesalliance, som stiftede Uenighed imellem Napoleon og ham. Medens Napoleon opsvingede sig til Keiser af Frankdrig og Konge af Jtalien trak han sig ganske tilbage i sin Villa i Nærheden af Rom, hvor han, tilfreds med de uhyre Skatte, han i en Tid af fire Aar havde samlet, og død for Jndbydelserne til at vende tilbage til Frankrig, for at modtage en gammel Kongekrone af sin almægtige Broders Keiserlige Haand, ene levede for Konsten og sin Familie. End ikke en eneste af sine Børn sendte han til Frankrig, for at nyde nogen Begunstigelse. Han blev for nogle Aar siden, enten forsætlig eller uforsætlig, paa en Sørelse opbragt til Engelland, hvor han fortsatte sit sædvanlige philosophiske Liv i Nærheden af London. Man har ogsaa fremsat mange haarde beskyldninger imod ham, men da de hidtil ere ubeviste, saa fortjene de ikke at omtalesher.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Ludvig Buonaparte er født d. 4 Sept. 1778, han har altid ført et forgløst Liv og ikke været synderlig betænkt paa at samle store Skatte; men endnu førend han blev gjort til Konge af Holland beboede han i Paris er prægtigt Hotel, som den første Consul havde beboet førend han valgte Thuillerierne til sin Residents. Hans Gemalinde var en Stifdatter og Yndling af Napoleon, som havde ophøiet ham til Rigs Connetable (i Monarkiets Dage den fornemste Kron betjent i Frankrig, som havde Rang næst efter Prindserne af Blod og havde Overbefaling over hele Krigsmagten. Hollænderne yndede ham som Konge, fordi han befordrede deres Handel og Skibsfart, som deres Hovednæringsgreen, men dette var netop Aarsagen, hvorfor hans Broder kaldte ham derfra og indlemmede Riget i Frankrig. Man har saavel hollandske Ducater som prægede hollandske Rigsdalere med hans veltrufne Portrait, og Omskrift Napoleon Louis, Koning v. Holland. J sin Samtale med Friherre v. Lagerbjelke (1810) yttrede Napoleon følgende mærkværdige Ord angaaende sin Broder Ludvig: "Jeg elsker og høiag ter Kongen af Holland; han er min Broder, og jeg er alligevel endnu i Misforstaaelse med ham. Jeg har qvalt Følelsen af Blodsbaandet, for ene at høre den almene Jnteresse. - Ludvig har efter sin Afsættelse gjort Reiser i Schweiz &c. under det antagne Navn Greve af St. LeuHieronymus Buonaparte er født den 15 Nov. 1784. Han var først gift med en americansk Kjøbmand Pattersons Datter, med hvem han havde avlet et Barn, hvis Broder, et smukt ungt Menneske, for adskillige Aar siden var her i Kjøbenhavn med et americansk Skib, som Privatmand, men da dette var en Mesalliance, som hans Broder Napoleon ikke vilde erkjende, saa lod han sig formelig skille fra hende, og ægtede d. 22 Aug. 1807 en Prindsesse af Würtemberg, og blev den 1 Dec. f. A. udnævnt til Konge af Vestphalen. Han var altsaa kun 23 Aar gammel, da han blev Konge Buonapartes Søstre have været i Besiddelse af en særdeles stor Formue. Den rigeste var Marie Pauline, Enke efter General Leclere, der, som Buonapartes Svoger, betroedes det høist vigtige Tog til St. Domingo, uagtet ingen skal have været mindre skikket dertil end han, men som, hvor uheldigt det end faldt ud for Frankrig, dog var yderst indbringende for ham. Han remitterede faa utrolig store Summer til Frankrig, at hans Enke allerede i Aaret 1804 ansaaes for den meest Formuende i denne rige Familie. Hun ægtede derpaa Prindsen af Borghese, som blev udnævnt til Keiserlig fransk Stordignitaire og Generalgouverneur over Departementerne paa hiin Side Alperne. (Fortsættes.) Oplysende Svar paa nogle Spørgsmaale, angaaende trende ubestemte Regler for Skakspillet. (Slutning.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Den formeentlige Regel om roi depouille skylder man efter min Formodning kun saare maadelige Spillere, der tidt vinde eller tabe i Midten af Spillet, medens en stor Mængde af Trupper endnu lever paa begge Sider. Kyndige Mænd erindre derimod, hvor ofte Mestere tilsidst afgjøre Slagets Skjebne ved en eneste, vel anført Bonde. Man høre mine Grunde imod denne slet udtænkte Vilkaarlighed, a) Endskjøndt man med Hensyn til Angreb og Forsvar mere end eengang har sammenlignet Skakspillet med den virkelige Krig; saa findes dog i Organisationen selv, nogle Poster, der udgjøre en væsentlig Forskjel. Thi i Skakspillet foraarsager Terrainet aldrig nogen Vanskelighed; og de stridende Kræfter ere fra Begyndelsen af paa begge Sider baade i Qvantitet og Qvalitet fuldkommen lige. Kun den større Rigdom af Aandsnærværelse og Opfindelse kan afgjøre Alting. Naar nu Spillets underfulde Jnteresse beroer paa den idelige Afvexling af Planer, som den Ene søger at tillintetgjøre, og den Anden atter at understøtte ved nye Jdeer, naar det just er denne frivillige Anstrengelse, der yder saa mange gode Hoveder en sjelden Nydelse, især, om de med Selvbevidsthed kunne sige, at have overvundet en viis Kæmpe ved større Viisdom, hvi ville vi da opofre denne ved megen Umag erhvervede Glæde for en Urimeligheds Skyld, der ligefrem modsiger Spillets Aand og Væsen, Et eneste Exempel vil oplyse det Modsigende i Vedtægten, Hvad, om min Modstander havde mistet alle Soldater, som jeg dog ei kunde overvinde uden Anstrengelse, og kun beholdt et eneste Taarn, skulde da denne Elephant have Lov til, ustraffet og uden Modværge at nedtræde alle mine Krigere indtil en eneste Bonde, og siden, ved uafladelig Skak, at gjøre Tilendebringelsen af Spillet umuelig? Har man mere Beviis behov, at kun Folk uden egen Kunstfærdighed og Bekjendtskab med Mesternes conseqvente Spil have indført slig en modstridig Vedtægt. b) End videre gielder ogsaa her, hvad vi før have sagt om den misforstaaede Regel, angaaende garder la reine. Spillerens Pligt byder, at rydde Alting af Veien, der forhindrer Hovedhensigten, den fjendtlige Konges Skakmat. Hvorfor skulde man da tilsidst lade ham et utageligt og novervindeligt Stykke, der giør Fuldendelsen af Spille umuelig a) Endelig igjentager jeg her en mærkværdig Kjendsgierning. J nogle Aarhundreder have de ypperste og berømteste Autorer lært os, hvorledes man kunde sætte en blottet Konge matt med enkelte Stykker, eller fremtvinge et Patt, ei at tale om andre sindrige Problemer. Skulde da deres Arbeid være spildt? Skulde deres Autoritet ei mere gielde? Jeg mener, det bør ei være Tilfældet. Enhver Afvigelse fra vore mesterlige Formænds Mønster og Lære, der ikke kan ansees for en virkelig og væsentlig Forbedring, synes mig utilladelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Gid denne korte Besvarelse af igientagne Forespørgseller maatte finde Skakspillets og mine Velynderes bifald, og for Fremtiden forebygge en Deel Uenigheder, Skulde i øvrigt en og anden Kunstven maaskee ønske, at høre min Mening over andre Poster af Skakspillets Theorie: dager jeg, endog uden Honorar, hiertelig gjerne villig til at adlyde enhver tillidsfuld Opfordring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Offenburg,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
kongelig Skakspillærer ved MilitairJnstituterne i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
J Anledning af den ærede Recensents Yttringer i Litteraturtidenden No. 17, om min Erindringsbog for Sandhedsyndere, maa jeg bemærke: Beskyldningen mod Jrenæus tilhører Kotzebue, og den omtalte Straf falder altsaa paa ham. - At nogle Sententser ere mindre træffende, besidde mindre Fynd og Velklang end Andre, er uundgaaeligt, hvor flere ældre og nyere Forfattere have bidraget. - Hvad Titlens Ubestemthed angaaer, da er det vitterligt, at mange Skrivter findes, hvis Titler langt mindre antyde Jndholdet. - Da begge mine Herrer Recensenter have ønsket det, vil jeg her henvise til de Stykker der tilhøre mig selv; de ere: Pag. 5, No. 1; P. 6, No. 1, 2; P. 7, No. 2; P. 8, Nr. 1, 2, 3; P. 9, No. 1, 2; P. 10, No. 1, 2; P. 14, No. 2; P. 16, No. 1; P. 19, No. 23, P. 21, No. 1, 2; P. 23, No. 1, 2; P. 25, No. 2; P. 26, No. 1; P. 27, No. 13 P. 28, No. 1; P. 29, No. 2; P. 30, No. 2, 3; P. 81, No. 1, 2; P. 33, No. 1; P. 35, No. 2; P. 37, No. 2, 3; P. 39, No. 13 P. 40, No. 1; P. 46, No. 2; P. 87, No. 1, 2; P. 48, No. 1; P. 50, No. 35 P. 51, No. 1; P. 57, No. 1, 2. J. C. Lange.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
(Jndsendt.)At det er gavnligt at give Køerne om Foraaret, forinden de komme paa Græs, Kartofler, for at aabne Melkeaarene, erfares af Følgende: J dette Foraar har man paa en Gaard i Sielland givet til Malkekoerne, som bleve forrede med Byghalm og een Gang Høe om Dagen, og som paa dette tørre Foder gave daglig 105 Potter Melk, til hver Koe 1/2 Skjeppe Kartofler daglig, og Halm og Høe som sædvanlig. Dagen efter dette Foder gave bemeldte Køer istedet for 105 Potter Melk, da 180 Potter, og det forbedrede sig indtil 200 Potter om Dagen. Vel vare Kartoflerne mere værd end 100 Potter Melk, men naar derved Køerne sættes i bedre Stand, betaler det sig ligesaavel, som at give dem Sæd, hvilket er brugeligt i andre Provindser, hvor deels gives dem Rivelsen, deels halv torsken Byg eller havre, og i Almindelighed et tærskes saa reent som paa Øerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Indenlandske Efterretninger. En Borger her i Kjøbenhavn har udsat 300 Rbdlr. S. V. for den bedste Besvarelse af følgende Opgave: "Hvilke ere de meest hensigtsmæssige Midler til i en stor Stad og navnlig i Kjøbenhavn, at forebygge og afværge Tyverier." 100 Rbdlr. S. V. for den næst bedste. Afhandlingerne kunne skrives paa Dansk, Tydsk eller Fransk og indleveres til 1ste Sept. hos Grosserer Nielsen i Nyhavn No. 36, som indestaaer for Præmierne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Kjøbenhavns Børs d. 20 Maji. Cours. Altona 525 a vista, Amst. a vista 48 1/2, London 2 M. 16 3/5 Rbdlr., Spec. 540. Dag (d. 21de solgtes Specier til 32 1/2 Romk., for Committeesedler blev givet 60 pr. 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Blandede Efterretninger. Chatteau-Briand (Forfatter til Atala) har udgivet i Frankrig en Piece "om Buonaparte, Bourbonnerne og Nødvendigheden for Frankrigs og Europas Held at hylde disse hvoraf følgende er en Prøve. J Feldttoget til Moskau maatte de Saarede af Mangel paa Charpie forbindes med Høe, naar dette ogsaa fattedes, lod man dem døe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
J Paris ere i denne Tid 238 keiserlige, kongelige og fyrstelige Personer forsamlede. (Lüb. Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
J Hamborg ere, foruden Marschal Davoust, Præfecten Breteuil og General=Politiecommissair d'Aubignose blevne afsatte fra deres Poster ved den fra Paris didsendte Gen. Gerard. De have maattet give de Boliger, de ulovligen havde bemægtiget sig, tilbage til deres forrige Eiere og paa deres egen Bekostning flytte ind i andre. Man haaber, at de samtligen ville blive dragne til Regnskab for de af Banken udtagne Penge. (Disse anslaaes til 7 a 8 Mill. Mark Banco). (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Journal de Paris fortæller følgende Anecdote om Buonaparte. Da han kom tilbage fra Moscou fik han med eet det Jndfald, at ville forsone sig med Paven. Han reiste til Fontainebleau og hyklede det ømmeste og andægtigste Sindelav, og besvor den hellige Fader dog endelig at antage hans Forslag. Pius svarede kun et Ord: Comoedia; Da Napoleon kom i Harme og løftede Armen opraabte Paven ganske holdsindig: Tragvedig(S. Bl.) gostefterretninger. (Efter Lübecker Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-21
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Nyeste ilderie Kjøbenhavn. DirecEllevte Aargang. No. 42. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 24 Maji 1814. Svar paa Angrebet mod Raadvad Dams Fabrik i Skilderiet Nr. 39.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Bidrag til Dagens Historie.