Viborger Samler, 1837-08-06
(Af Kjøbenhavnsposten.) Foranlediget ved nogle Erindringer, som findes i No. 179. og 173 med flere Nummere af Kjøbenhavnsposten, vil Jndsenderen tillade sig nogle bemærkninger denne Sag betræffende. – At Samfærselen mellem Viborg og Holstebro kun er ringe, stemmer med Sandhed, men Hovedhensigten ved dette Veianlæg er jo den, at forbinde den vestlige Deel af Jylland med den østlige, og i saa Henseende er vist Punctet hensigtsmæssigen valgt. Naar Jndsenderen X angiver, at det Opland, som skal høste Fordelen af dette Anlæg, udelukkende er Hede, og at den Egn hvorigjennem Chausseen skal gaae, i Usselhed neppe overgaaes af nogen anden Egn i Danmark, maa dog bemærkes, for saavidt Fiends og Nørlyng Herreder angaaer, at Vrigsted, Vroue, Flye, Daubjerg, Resen, Smollerup, Fellenberg, Mønsted, Borrids og Navnstrup Sogne, som alle meer eller mindre ville benytte Chausseen, ingenlunde ere usle Sogne, men tvertimod gode Sogne, ja flere endog velhavende Sogne og have en ikke ganske ubetydelig Production at overlade andre. Daubjerg og Mønsted Sogne tilvirke aarlig circa 20,000 Tdr. Kalk, til hvis Transport afbenyttes 4000 Vogne aarlig. De øvrige nævnte Sogne, hvoraf nogle tilvirke et betydeligt Qvantum af sorte Jydekar, have en Kjørsel, som i det mindste kan anslaaes til 2000 Vogne aarlig. En livlig Færsel vil saaledes unegteligen finde Sted paa den større Deel af den her omhandlede Vei, og neppe kan Hr. X opgive et Punct i Jylland, endogsaa i den mest veldyrkede Deel, hvor en større Færsel concentrerer sig. – En ganske ny Landevei er ikke anlagt imellem Viborg og Hagebro eller til Holstebro, den ældre Vei mellem de førstnævnte Punkter, som gik over Mønsted og Daubjerg, er derimod bleven forsynet med Broer, givet en bedre Retning og udvidet. Arbeidet herved har ingenlunde været trykkende, men derfor maatte ogsaa forskjellige Bakker blive usløifede, og Veibanen kunde ikke tilbørligen befæstes, eller gjøres varig. For at imidlertid det udførte Arbeide ikke skulde være forgjeves, laae det i Vedkommendes Jnteresse, at den her omhandlede Veilinie ved Chaussee-Anlægget blev fulgt, saa meget som muligt, og saadant er ogsaa indvilget. Ved den omhandlede ældre Vei mellem Viborg, og Hagebro bør bemærkes, at de første Miil bestod Veien af dyb Sand og den øvrige Deel var bølgeformig, da den dannedes af en Række korte steile Bakker; ligeledes var den 1/4 Miil længer, blot til Hagebro beregnet, end den over Mønsted og Daubjerg. – De fornævnte Sogne, paa nogle enkelte Beboere i Mønsted nær, have stedse betalt Skatterne, nogle Sogne endogsaa paa første Opfordring, saa at den angivne betydelige Skatte-Restance maa hidrøre fra Grunde, der ei tidligere have existeret og ville venteligen være forbigaaende. – For et Aar siden tænkte Beboerne anderledes om den her omhandlede Chaussee, som vil, med Undtagelse af en Strækning paa Viborg, Grund, blive af det lettere Slags, i det Veibanen blot bliver befæstet med Leer og ikke med Steen, og de fandt Udredelsen af 1 Rbd. pr. Td. Hartkorn i 34 Aar, i Stedet for Arbeide in natura, overkommelig; ligesom de da heller vilde bidrage til en Vei, som kom den største Deel af Egnens Beboere umiddelbar til Nytte, end præstere Arbeide eller Penge til en Vei i et andet District. – Dengang fandt de, at det kunde være behageligt, at modtage det Bidrag fra andre Amter igjen, som de i saa mange Aar havde erlagt. – Det gjør mig meget ondt, at Stemningen nu saa meget har forandret sig, men vist er det, at, hvor megen Modstand Chaussee-Anlægget end andensteds har fundet, vil dog intet District, hvor samme existerer, undvære samme; og Nytten og Fordelen af en forbedret Vei kan ei forud nøie bestemmes. At fraraade det her omhandlede Chaussee-Anlæg, vilde jeg paa Grund af de locale Forhold, ansee som en Tilsidesættelse af Beboernes fande og varige Jnteresse. Det her saa meget dadlede Chaussee Anlæg er ei uden Jnteresse for selve Viborg By, thi deels erholder Byen en ikke ganske ringe Tilførsel af denne Vei, deels vil upaatvivleligen dette Veianlæg tjene til, at en Byen tilhørende 3/4 Miil lang Hede=Strækning vil vorde opdyrket, hvortil den fortrinlig egner sig. – Betræffende Chaussee-Anlægget til Randers deeler jeg med Hr. X Ønsket om, at Viborg Byes Tarv i dette, som i ethvert andet Tilfælde, maa fremmes, men det forekommer mig, at Jndsenderen gaaer ud fra det Synspunct, at Chaussee=Anlægget i Viborg Amt alene skal være indskrænket til at fremmes overeensstemmende med Viborg Byes formeentlige Tarv, og at Ringkjøbing, Holstebro, Hobro og mellemliggende Districters Jnteresse ei bør tages Hensyn til. – Hvad der ved det omhandlede Møde, maaskee feilagtigen, blev yttret imod Chausseen fra Viborg til Randers, indskrænkede sig i det Væsentlige til, at Viborg alt havde 2de Landeveie til Randers, som, naar undtages Strækningen over Orum Hede, den ved Veirumbro og Torsager, ei alene ere gode, men endogsaa paa sine Steder kunne sættes ved Siden af en Chaussee. – Desuden haves tvende Vandveie til Randers over Bruunshaab og Nymølle. Paa disse Vandveie vilde, om endogsaa en Chaussee anlagdes, fremdeles blive opført til Viborg Tømmer, Fjæl, Tagsteene, Salt, Kul m. fl. lignende Artikler. Transporten paa den nye Chaussee vil saaledes foruden Reisende, indskrænke sig til at fremføre Colonial= og Manufactur-Varer. Skulde man dømme efter Byens nuhavende Handel, saa vil det befindes, at neppe 10 Vogne ugentligen fare i Handelsanliggender fra Viborg til Randers, altsaa om Aaret neppe 500. Viborgs Byes Folkemængde (3,000 M.), dens Leilighed til Opkjøb af Korn, eller andre Landbo Productioner giver ikke Formodning om, at Byens Handel ved en Chaussee vil tiltage synderligt. Vel har Byen tidligere havt en betydelig Uldhandel med Holland over Hjerting, men at gjenvinde samme fra Ringkjøbing, Horsens, Randers og flere Stæder, synes ikke at lade sig realisere. Den Nytte, Skive, Nykjøbing og Thisted skulle have af en Chaussee, der begyndte i Viborg og gik til Randers, er vist saare ubetydelig. Den ridende Post kan vist til enhver Tid befordres med Hurtighed paa de tilværende Veie. Ved den angivne Besparelse af Bropenge for Passagen over Asmild Bro kunne maaskee erindres, at ved et Chaussee Anlæg til Hobro ville Bompengene ved Nørre-Mølle og den trykkende Kornafgift, som hele Nørlyng-Herred maa yde til Hornumvasehuus-Broen bortfalde. Endelig bør bemærkes, at Erstatningen til forskjellige Grundeiere, i Viborg, til Eieren af Asmild Kloster, samt Udgiften til en ny Bro over Viborg Sø er anslaaet til 36,000 Rbd. Og spørger man nu, hvo skal udføre Chausseen til Randers, saa maa dog den ærede Jndsender indrømme, at blandt flere, det just bliver de samme Landbeboere, hvis usle Tilstand han skildrer med saa levende Farver, og meget maa jeg betvivle, at Chaussee-Anlægget til Randers som enten aldeles ikke, eller kun i ringe Grad, kan interessere disse Beboere, vil blive optaget med Jubel. Tvertimod kan man troe, at Fiends, Nørlyng, Sønderlyng, en Deel af Rind og Onsild Herreders Beboere ville følge Viborg Byes Exempel og ansøge om at fritages. for at arbeide paa en ny Chaussee til Randers. Beboerne af Nørlyng, Sønderlyng, Rind og Onsild Herreder ville vist bede om, hvis Chausseen skal anlægges, at Chausseen til Hobro, hvoraf de ville have fortrinlig Nytte, heller maatte vælges, end en lignende til Randers. Hobro Byes Borgere ville maaskee ogsaa ansøge om, at Veianordningen af 13de December 1793 § 2 endelig nu maatte komme dem tilgode, saa meget mere, som al Slags Trælast og øvrige Varer, som ere Gjenstand for Bondehandel, der sælges billigt og ville blive end billigere, naar de trykkende Forhold, Toldklareringen i Mariager, samt de høie Havnepenge afgive, bleve ophævede og Mariager Fjorden paa enkelte Steder blev oprenset. Beboerne af Middelsom Herred ville vist bringe i Erindring. det meget Arbeide, de have havt, for at lette Communicationen med Randers, der tildeels ved et nyt Chaussee-Anlæg vilde være tabt. – Randers By vil neppe, efter Veiens Beskaffenhed, insistere paa en ny Chaussee til Viborg, men vil vist erkjende, at Handelen med Viborg ikke er, og ikke kan blive af Betydenhed. Endelig vil vel Ringkjøbing og Holstebro ansøge om at deres Tarv i denne Sag ei maatte tilsidesættes. Efter Forestaaende, maa jeg overlade andre at bedømme, om Vigtigheden af Chausseen fra Viborg til Randers, samt den attraaede Forandring af Forordningen af 13de Decbr. 1793 § skulde være ophøiet over al Tvivl. Sluttelig, da jeg venter i Hr. A. at finde en gammel Bekjendt, tillader jeg mig at opfordre ham til at nævne sig og, som Følge heraf, undertegner jeg mig en ærbødig Bülow.