Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-07-11
(Fortsat) Ven zuela eller Carracas bestaaer af Provindserne Carracas, Cumana, Maracaybo, Guiana, Varinas og Øen Margaretha; i 1811 regnede man hele Folkemængden til noget over 800000 Personer; Hovedstaden Carracas havde 45000 Jndvaanere. Først blev en Junta Suprema oprettet af denne Stad, men da den ikke blev erkiendt af de fleste Provindser, saa blev en Kongres af 50 Deputerede forsamlet, som aabnede sine Møder den 2den Marts 1812. Men der fattedes ikke paa indbyrdes Uenighed; da Pluraliteten ønskede en føderativ Forfatning, men General Miranda, som var kommen dertil og hans Partie ønskede det modsatte. Jmidlertid bemægtigede Spanierne sig Staden Valencia, som Miranda erobrede tilbage med Storm i August. Congressen udkastede en nye Constitution; ifølge hvilken Lovgivningen skulde bestaae af to Kammere, og den udøvende Magt forvaltes af 3 Medlemmer. Alt syntes at ville lykkes i den nye Friestat, da et frygteligt Jordskielv kuldkastede det Hele den 26de Marts 1812. J en Tid af en Minut og 15 Secunder laae Hovedstaden Carracas, og Stæderne la Guiara, Merida og St. Felive aldeles i Ruiner; andre Stæder have i større eller mindre Grad den samme Skiedne. Over 20000 Mennesker, hvoriblandt en stor Deel af Tropperne, omkom ved denne Ulykke, og næsten alle Vaaben og Krigsforraad gik forlorne; og hvad der var endnu værre, den offentlige Aand blev qvalt derved, fordi man ansaae Jordskielvet for at være en Straf fra Himmelen, hvorfor det tydelig blev angivet af den misfornøiede Geistlighed. Miranda formaaede neppe at samle 2000 Mand, og den Spanske GeneralMonteverde nødte ham til en Capitulation, som dog ikke blev holdet. J Enden af August 1812 vare Spanierne igien bleven Herrer, og Monte verde kunde have gjort Ende paa Jnsurrectionen, dersom ikke hans Hevngierrighed havde tilskyndet Jnsurgenterne til at begynde den paa nye. Den udbrød igien i Cumana i 1813. Hovedanføreren var Simon Bolivar, som siden er bleven saa berømt, og under ham Rivas. Nu blev Krigen ført paa Liv og Død, da Spanierne ikke gav Pardon; de udvexlede ingen Fanger, man stillede Fangerne op i Slagene lige imod Jnsurgenternes Skyts, dog blev Monteverde slaget; og den 4de August 1813 holdt Bolivar sit Jndtog i Carracas. Efter nogen Tids Forløb overdrog Congressen ham en Dictators Magt. De Spanske Hærførere grebe derpaa til det Middel at erklære Negerslaverne for frie, hvoraf der vare 70000 i Landet. Krigen blev nu meere grusom og blodig end tilforn; dog holdt Bolivar sig indtil han i 1814 deelte sin Magt. og blev slaget. Spanierne erobrede Carracas, Valencia og flere Stæder. Selv en Capitulation som blev bekræftet med Eed over Hostien ved Messen blev ikke holdet, og alt blev nedhugget. Bolivar kastede sig ind i Chartagen i Juni 1815, da Morillo ankom til Kysten med 10000 Mand Spanske Tropper og begyndte at beleire Byen, som maatte capitulere i December, efterat Besætningen havde først forladt den. Den Margaretha var paa samme Tid Jnsurgenternes Vaabenplads. De satte sig igien i Besiddelse af Cumana og paa nogen Tid ogsaa af Barcellona. (Morales Nederlag den 20de September 1816 havde heele Guianas Erobring tilfølge; Jnsurgenterne fik Ryggen frie og erholdt faste Støttepunkter i det indre som gjøre deres Undertvingelse høist vanskelig) for nærværende Tid ere de i Besiddelse af Øen Margarita, heele Guiana, og endeel af Provindserne Cumana, Varinas, Maracaibo og Carracas; Spanierne holde sig ved Søekysterne, og have enkelte store Stæder og Forter i deres Magt, og Bolivar regierer med den dictatoriske Magt, som er ham overdraget af Congressen.