Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-10-03
Gazette de tribuneaux af 20de September meddeler følgende Correspondance fra Kjøbenhavn hvori Sandhed og Usandhed paa en forunderlig Maade ere blandede sammen. Vor Regjering, hedder det deri, vedbliver at forfølge Pressen med en mageløs Udholdenhed. For at anføre et Exempel kan det være nok at sige, at i det korte Tidsrum af 6 Maaneder har et eneste Blad, betitlet Fædrelandet, været underkastet otte og tyve Processer, hvoraf tre og tyve ere endte med Fængselstraf og Mulcter, samt at Regjeringen nylig har anlagt en ny Sag mod samme Blad, som bliver den ni og tyvende siden Februar Maaneds Begyndelse. Men ved denne sidste Proces, der endnu ikke er begyndt, er der fremkommen nogle mærkelige Omstændigheder, som have sat Ministeriet i en stor Forlegenhed (sic). – J Danmark existerer ikke, som i andre Lande, Kronadvocater, der ere udnævnte og lønnede af Regjeringen for at repræsentere samme for Retterne og Tribunalerne. Den offentlige Anklage udføres her af flere Advocater, som Justits cancelliet udvælger for hver speciel Sag mellem Sagførerne ved vedkommende Ret, som skal paadømme Sagen. Dette er en af de Byrder, som Loven paalægger Advocaterne, thi i Danmark er en Advocats Embede ikke frit, det bortgives af Regjeringen og Advocaternes Antal ved hver Domstol er bestemt. - Men medens Loven paa den ene Side paalægger enhver Advocat som absolut Forpligtelse at forfølge for Domstolene de Sager, som Justitscollegiet overgiver ham, saa har nævnte Collegium paa den anden Side, siden umindelige Tider altid uden Vanskelighed dispenseret den Advocat, som, hvilket ofte er hændet, har erklæret, at den ham overgivne Sagførelse stred imod hans Samvittighed, og udnævnt en anden Sagfører til at forfølge Sagen. Hidtil er endnu ingen Advocat bleven molesteret, fordi han har nægtet at føre en mod hans Samvittighed stridende Sag: dette Tilfælde er nu forbeholdt vore Dage. – J denne nye af Cancelliet mod Fædrel." anlagte Sag, der angik en Artikel og Udkastet til den nye Stænderne forelagte Trykkefrihedslov, havde Cancelliet udnævnt to unge Advocater, Dhrr. Frillid og Aagesen som offentlige Anklagere (Actores). Begge skreve strax til Cancelliet, at de i Stedet for at finde noget Ulovligt eller Fordømmeligt i den omtalte Artikel, tvertimod fandt den opfyldt af gavnlige bemærkninger og Raad til Regjeringen, og at det følgeligen stred mod deres Samvittighed, at andrage paa en Medborgers Afstraffelse, fordi han havde udtalt Principer, som de ansaae for deres egne og som de vilde, naar fornødent gjordes, forsvare mod Alle. – Da Cancelliet erholdt dette Svar, tog det en Bestemmelse ab irato; det suspenderede Dhrr. Frillid og Aagesen fra deres Advocatur, og overdrog to andre Advocater, Dhrr. Gilbert og Heckeberg paa samme Tid at actionere de Suspenderede for Ulydighed mod Lovene og Autoriteterne og tillige at forfølge Sagen mod Fædrelandet."Men Dhrr. Gilbert og Heckeberg have besvaret dette dobbelte Hverv med en dobbelt Negtelse. Som Grund herfor have de anført, at de aldeles dele Dhrr. Frillids og Aagesens Anskuelser, om hiin Artikel, og at de aldrig, om dette end ikke var Tilfældet, vilde lade sig bruge mod Mænd, som ere deres agtværdige Colleger, og for hvem de nære en høi Agtelse. – Saaledes staae Sagerne for Øieblikket. Cancelliet har uden Tvivl meent, at det ikke vil komme ud af Forlegenheden ved ligeledes at suspendere Dhrr. Gilbert og Heckeberg og udnævne andre Advocater til ogsaa at sagsøge dem. Det har derfor aflagt en Rapport for Kongen og hans Statsraad om Sagens Sammenhæng."(Kbhpst.)