JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
Som en Mærkværdighed fortælle offentlige Blade, at en af Feltherre Diebitsch Sabalkansky's An herrer, Ridderen Hans von Diebitsch, under denne hele Beleiring fægtede imod Tyrkerne, og glimrede blandt de tappreste Stridsmænd. Man har af en dansk Lærd, Hr. Etatsraad og Ridd. Engelstoft, en meget interessant Beskrivelse over denne mærkværdige Beleiring; indført i historiske Annaler 2det Bind. En Tyrefægtning i Madrid d. 7 Sept. sidst. Picadoren Ortig som sad til Hest blev kastet tilligemed Hesten af en Tyr fra Navarra imod den indhængende Pladses Skranker, og omendskjøndt han kom til at ligge under Hesten, saa erholdt han af den rasende Tyr meget drøie Stød, i det den flere Gange hævede Hesten og Fægteren i Luften, og ikke var at bringe fra sine to Offere ved Capeadorernes Quadrille. Tilsidst kastede den Mand og Hest endnu engang imod Brystværnet, saaledes at Ortiz foruden de mange Contusioner, han havde erholdt, brækkede to Ribbeen, og at hans ene Been blev sønderknuust. Han blev som Død bragt ud af Circus. Denne Kunstner, der er bleven graa i sit Haandværk, er 78 Aar gammel, og bedækket med Saar, som han fra sin tidligste Ungdom har erholdt ved at udøve Tauromachia. For flere Aar siden brækkede han paa Kamppladsen paa eengang begge Benene. Man fortalte, Dagen efterat han havde havt det ovenomhandlede Uheld, at han var død. Den samme Tyr dræbte 5 Heste i en Fjerdedeel Time, og alle i samme Øjeblik, som Picadoren, der strax traadte istedetfor Ortiz, viste sig med sine Hjelpere. Efter Sædvane tilklappede den henrykte og jublende Tilskuermasse, der vel beløb sig til 15,000 Personer, Tyren med den største Enthusiasme sit bifald, og ydede den alle Slags Hædersbevidninger. En anden Tyr holdt sig ligesaa tapper, men dræbte dog kun Heste. Pludselig begyndte det at regne stærkt, og dette gjorde Ende paa Glæden, i det Corregidoren befalede, at Fortsættelsen skulde udsættes til den 14de. Folket blev fortørnet herover, og hævnede sig ved at kaste Stole og Bænke midt ud paa Circus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
Kjøbenhavns Børs, d. 30 October 1829. Hamburg 2 M. - a vista 206 Species 268. Specier solgtes til 12 Rbmk. Th. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 147 1 148 Rbd. Sdl. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. 49 1/2 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 94 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) i Banco. Dito Dito. . . Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 108. Rbd. r. S. i Sedler. Dito Dito. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 1003 101 r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 99 i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . 62 1/2 Rd. Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 3 pCt. nye danske Obligationer L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Nyeste benhavn. te der saasnanandonanSexogtyvende Aargang. No. 89. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 1 November 1829. Det Altonaiske Bank-Jnstitut. stensen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Den værdige Forstander for samme har havt den Tilfredshed at bringe den ham overdragne Forvaltning saa vidt at det nu offentligen bekjendtgjorte Regnskab 2) viser et gunstigt Resultat. Den Status hvormed det Altonaiske Bank Jnstitut begyndte d. 1 Febr. 1819 var følgende: Rbdl. Passiva vare 1. Andeel i Seddelgielden, 11888308 34 i Obligationsgielden. 3. Bidrag til Finantsernes Reservefond. alt 1698690 90 Activa bestode i de Bank-Hæftelser i Hertugdømmerne, som vare blevne i Forbindelse med Nationalbanken, af Beløb 11, 12, 168 Rbd. 61 Rbs.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Den 31 Jan. 1829 bestod Institutets Passive i Rechenschaft uber Ennahme und Ausgade des Altonger Bank-Justituts in den ersten acht Jahren vom 1 Febr. 1819 bis 31 Jan. 1827 mit hin zu gefugten Status am 31 Jan. 1827, nedst einer Ubersicht der Geschafte des Jnstituts in den beiden lesten Jahren, pom 1 Febr. 1827 his gum 31 Jan. 1835. Rbdl. 1. Seddelgield. . 8358,52 2. Obligationsgield. 3. Bidrag til Reservefondet. 1,95,255. J alt 11768808. 20 Activa beløbe sig derimod nu rigeligen til 18 Millioner Rbdl. Af Institutets Gield er altsaa berørte Tidsrum næsten 5 Millioner Rbdl. afdragne, og Activa overstige allerede Passiva. Tiden kan derfor ikke være fjern da Hertugdømmerne ville være befriede for Bankforpligtelsen. Det ligger allerede i Sagens Natur, at Betalingen af Bankrenter er en temporair Byrde. Naar Bank-Institutets Gield er afbetalt, og derved det Bidrag som Hertugdømmerne have at yde til den Kjøbenhavnske Nationalbank er ydet, saa ophører Bank Jnstitutet og Rentebetalingen af sig selv. Men hvor lang Tid der maatte medgaae til Afdrag af den paa Bank-Jnstitutet hæftende Gield lader sig ikke nøjagtigen bestemme. Da en betydelig Deel af Gjelden bestaaer i Sedler, saa vil hin Tidspunkt, noget senere indtræde naar Rigsbanksedlerne gandske gaae til Pari, og derved blive staaende. Ophørelsen af den Forpligtelse at betale Bankrenter, hvilken omtrent om 14 til 16 Aar kan ventes, synes selv at være saa godt som uafhængig af Tidsomstændighederne. Ulykkelige politiske Forhold, for hvilke Forsynet beskjerme vort Fædreneland, kunne gjøre overordentlige Skatter og Afgivter nødvendig; men der er ingen Muelighed forhaanden, at den Pligt at betale Bankrenter, skulde kunne forlænges, endog kun temporairt, ud over den Tidspunkt, da den nu liqviderede Gield vorder betalt. Dette er en umiddelbar følge af det Forhold, i hvilke de, der med deres Bankhæftelser ere forblevne i Forbindelse med det Altonaiske Bank-Jnstitut, staae til de af deres Medborgere der have afdraget deres Bankhæftelse. Under de angivne Omstændigheder er det besynderligt, at der endnu stedse afdrages Bankhæftelser. Efter den forelagte Status er saadant Afdrag intet fordeelagtigt Foretagende. Bankhæftelsernes Afdrag har kun til Følge, at den hele Sag destofør naaer sin Ende. Det skaffer Staten ingen Fordeel, men kommer kun dem tilgode, som ingen Afdrag yde, og som ved de Andres Afdrag komme, førend det ellers vilde være Tilfældet, til Befrielse for deres aarlige Bankrenter. Det synes passende at sætte denne Sag i Lys, da Tilbøyelighed til Rigsbankhæftelsers Afdrag nærmest synes at udspringe af Mistro imod Jnstitutets fundationsmes sige Forvaltning og imod den lovmessige Ophørelse af de samme tilkommende aarlige Bidrag. Men den hidtil erholdte betydelige Formindskelse af Passiverne, og overhovedet det hele forelagte Regnskab er fremfor alt egnet til at erkjende og rigtigen bedømme Bank-Jnstitutets Forhold i sin sande Skikkelse. – (Oversat af Prof. og Ridd. Falcks Staatsburgerl. Magaz. 9 Et Ønske, fremkaldt ved Hans Durchlauchtighed Hertugen af Augustenborgs Skrift om Veddeløb, som et Middel til Hesteavlens Forbedring i Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Med Hans Durchlauchtigheds priselige Jver for at befordre en forbedret Hesteavl i Danmark, hvorom Hertugens nylig udkomne Skrift vidner, formenes følgende Ønske at kunne bringes i Forbindelse; nemlig, at en Anordning snart maatte fastsættes for dem af Danmarks Provindser, hvor det er gjørligt, at fra en vis Tid af ingen Vogn maatte tages i Arbeid med smalt Spor, ligesom denne Slags Vogne vel, efter et vist Tidsløv uden Fornærmelse for Nogen, aldeles kunde forbydes. Enhver fordomsfri Iagttager vil tilstaae, at det i de danske Provindser almindelige smalle Veispor medfører store Ubeqvemmeligheder og betydeligt Tab, ligesom det lægger væsentlige Hindringer i Veien for, at en større Hesterase almindelig befordres i Landet. Naar i Holsteen, ved, i det Hele taget, meget slette Veie, kun det brede Spor findes, kjøres ofte mere end det Dobbelte paa en Vogn end hertillands, saa vil enhver uden synderlig Regnekunst kunne forvisse sig om, at det Tab af Tid og Kraft, som tilføjes, især Landmanden, er i høi Grad betydeligt; thi at anskaffe bredsporede Vogne, hvor det almindelige Spor er smalt, og besørge sine Transporter paa samme, vilde være at befordre sine Hestes Ødelæggelse. Hertil kommer, at en større Hesterace ikke let kan blive almindelig ved Siden af det smalle Spor, da dette staaer i et Misforhold til samme; derfor er det ikke ualmindeligt, at de store Heste, i det de maae gaae i et Spor, som ikke passer sig for deres Størrelse, vænnes til, at gnide sig op paa hinanden, og ofte tilsætte den Kraft, som de skulde anvende til at trække Vognen, paa at skyde hinanden fra den ene Side til den anden; Noget, hvormed de mangengang vanskelig igjen kunne afvænnes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Hvad Befordringsvæsenet i Danmark angaaer, maatte det ogsaa meget lettes derved, at et bredere Spor blev indført; thi der synes at være en Ubillighed i, at Foermanden nu skal med 2 Heste paa smalsporede Biveje befordre den Reisende i Vienervogne, Offenbacher og andre bred sporede Vogne; hvorved han staaer Fare for, at sprenge sine Heste, vilde Nogen bemærke herved at det dog, – naar ikke Forspand forlanges, staaer Foermanden frit for, at levere slige Vogne med smalt Spor, da bør erindres, at den Reisende vilde være meget lidet tjent dermed, thi i ethvert Hul paa Veien af nogen Betydenhed, og selv ved ringe Svingninger, udsættes han for at vælte uden at det kunde lægges Kudsken til Last. Jhvorvidt slig Foranstaltning lader sig udføre overalt i Danmark f. Ex. i Sielland, hvor Bønderhestene paa endeel Steder ere til Jammerlighed smaae, drister Anm. sig ikke til, at have nogen Mening om, men, at en Anordning af denne Slags, uden mindste Vanskelighed, lod sig udføre i Fyen, hvor Bøndernes Heste ere meget anseeligere, tvivler han ikke paa; ligesom han ofte af kyndige og erfarne Beboere i denne Provinds har hørt Beklagelser over det Skadelige og Trykkende ved det smalle Veispor.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Blandede Efterretninger. Fra Triest skrives: Efterat over en Maaned næsten bestandigt regnigt Vejrligt havde hersket reiste sig den 8 Octbr. pludseligen en Orkan, som anrettede store Ødelæggelser. Ved denne Dags Grye havde Skyernes stærke og hurtige Strøg mod Nordvest forkyndt Nærmelsen af en Scirocco; man nærede dog imidlertid ingen Bekymringer. Senere sprang Vinden om til Sydvest og blev til en frygtelig Storm, som pidskede Havets Bølger taarnhøjt mod Bolværket, saa at hele den nederste Deel af Staden, som ligger nær Bredden, blev sat under Vand, som naaede en Høide, der ikke kan huskes i Mandsminde. Til Lykke indtraadte Ebbe endnu under Stormen og Floden drog tilbage fra Magazinerne og Pakhusene, som den pludseligen og rasende havde oversvømmet og hvori den havde fordærvet en stor Mængde Varer. - De paa Rheden liggende Skibe svævede dog længere, nemlig fra Klokken 8 om Morgenen til Klokken 4 om Eftermiddagen, i Fare. – Jmidlertid ere kun en nordamerikansk Brigantine ved Navn Zamer og en engelsk Brigantine, Gamba, og ved sammes Stød paa to mindre Fartøier, ogsaa disse, stærkt blevet beskadigede. Ved Kysterne er megen Skade bleven anrettet. Saavidt man veed er Ingen omkommet. - Paa samme Dag rasede der ogsaa ved Fiume en frygtelig Storm, ved hvilken fem, deels ladede deels ballastede, Skibe gik til Grunde og to bleve kastede paa Kysten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Fra Schweitz skrives ligeledes, at det Natten mellem den, og 8 October rasede i Ryffdalen en saa frygtelig Stormvind, at Beboerne vaagede hele Natten med Angst og Skræk; Genfer-Søen rasede saa skrækkeligen, at mange ved Bredden staaende Mure bleve omstyrtede, og Ingen erindrer sig, at have oplevet en saadan Skrækkens Nat. Den 8 October faldt Snee. - Ogsaa over Kantonet Neuenburg udbrød den 3die et Uveir, som ledsagedes af Hagel. Det fulgte ligesom paa andre Steder, Kulde og Regnveir. J Guggisberg havde man i hele den forrige Vinter ikke saa megen Snee, som paa hiin ene Dag(A. M. 172.) Genf har tabt en af de Mænd der ved Aand Nidkierhed, og virksomt Liv hørte til dets Udmærkede og Fortreffelige. Ogsaa i Udlandet havde han et ærefuldt Navn. Etienne Dumondøde efter fem Dages Sygdom i Mailand, Natten mellem 28 og 29 Sept. Længe levede han i tidligere Dage i Frankrig og England, og bragte derfra en Rigdom af samlede Kundskaber og Erfaringer i den konstitutionelle Politiks og Legislations Fag til sin Fædrenestad, hvor, efter dens Restauration, en agtværdig Almeenaand har dannet sig. Genfs Forfatning, Folkerepræsentation og Lovgivning har ham uendeligen meget at takke for Han virkede, som en nøje Ven af Jeremias Ben tham, og som Udgiver og Oversætter af bans Skrifter, væsentligen til Antagelsen af Pænitentiar-Systemet i Gens, som og til Anlægget af det derværende nye Straffe Arbeidshuus, der saa at sige ganske er hans Værk. Da man havde besluttet, istedetfor den franske gode penal, at indføre en egen Criminallovbog blev dens Udarbeidelse overdraget ham, og den paa saa mange Maader virksomme Mand havde næsten fuldført sammes Udarbeidelse da Døden bortrev ham. Der var kun en Stemme om, at hans Lig burde begraves i hjemlig Grund, og derfor reiste to af hans Beslægtede til Mailand, for at besørge det bragt til Gens, hvor det med den tilkommende Udmærkelse vorder begravet. A. Z. 106. Billedhuggeren Joseph Nollekens. J Weinwichs Kunstnerlexikon læser man om ham kun følgende: Han var en svensk Historiemaler. som arbeidede 1765 i Rom. Han gik derfra til London, hvor han 1774 blev Medlem af det kongelige Kunstakademie." Hans Levnet er nyelig udkommet i London i to Bind, under Titel: Nollekens and his times etc. by J. Smith. Om samme hedder det i Bl. f. liter. Unterh. 212.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Perserne udleverede ogsaa henimod 60 Værker og vare fornøiede over, at man ikke forlangte nogen Koran eller andet Religionsskrift af dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Det Videre skulde nu forhandles i Teheran, for om muligt at erholde det fulde Tal. Uafhængig af denne Requisition, havde General Suchtelen efter Ardebils Indtagelse, af Bibliotheket see udsøgt 300 Værker, hvoriblandt der ere nogle meget voluminøse, og sendt dem til Petersborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Den russiske Minister ved Hoffet i Persien, en meget videnskabelig dannet Mand og især en fortræffelig Orientalist, tog sig særdeles af denne Bogsøgning og Senkofsk byggede store Forhaabninger paa ham. Dog nu kan der befrygtes at den skrækkelige Katastrophe, som mødte ham og hans Omgivning vil lade den lærde Orientalists Forventninger uopfyldte. Bl. f. I. I. 218.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
(Omstændeligere Underretning læses i Overord. Bil. Nr. 111 til allg. Zeit.) Anticostier en Ø ved Bugten af Lorenzofloden, af 300 engelske Miles Omfang, og beboet kun af Bjørne. Øens eneste Ankerplads har saaliden Sikkerhed, at ethvert Skib staaer Fare for, naar Vinden er paalands, at blive kastet ind mod Stenene. Regjeringen i Nedre-Canada havde i en Række af Aar underholdt en Vagt her omVinteren med velforsynede, langs med Kysten ved Signaler betegnede Forraadshuse, hvor Skibbrudne, kunde erholde fornøden Hjælp, men denne Post er i den senere Tid bleven forladt. J Sommer kom et Skib dertil, som var paa Robbefangst, og fandt nær ved Stranden en Hytte, hvis Dør var bunden fast indvendig, da man brød den, saae der ud derinde som i et Slagterhuus. Fire menneskelige Væsener med afhugne Hoveder, Been og Arme samt udtagne Jndvolde hang paa Væggen, og 10 Kister stode fyldte med smaahakket Menneskekjød, Rundt om Huset laae Knokler og Been, en død Mand i Matrosklædning fandtes i en Hængekøie, paa Jldstedet stod en Kiedel med Menneskekjød, som var gaaet i Forraadnelse. Af andre Næringsmidler var der ikke mindste Spor. Det var klart, at den yderste Nød havde bragt en Deel Skibbrudne til at opholde deres Liv ved deres Kammeraters Liig. Man fandt adskillige Fruentimmer- og Børnesager som vidnede om, at deres Besiddere ikke havde været af simpel Stand; man fandt ogsaa en betydelig Deel Penge. Blandt de fundne Sager vare nogle mærkede, saasom: en Damesouvenir med Sølvlaas, hvorpaa A. B.; en Kuffert, forfærdiget af Broxholm i London, en Fingerring med Indskrift: J. S. gift med A. S. den 16de April 1822. J nogle engelske Bøger fandtes Navnet: J. Strikney, Esq., og i andre; J. S. Campbell, Esq. J en Pung med 48 Souvereings laae en Seddel, hvorpaa var skrevet med Blyant: "Send disse Penge til Mary Harrington, i Barrakstreet, Cove." Paa en Sølvskee stod Bogstaverne J. S., o. s. v. Saaledes lyder Robbefangernes edelige Udsagn for Retten i Gaspe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Jndvaanerne af Viada, en Landsbye, der omtrent er fjernet 10 Mile N. O. fra Madrid, ere blevne satte i Skræk ved en pludselig Jld, som brød frem af Jorden, opstigende i en Flamme af 5 til 6 Fods Høide, og stak Alt af brændbare Materialier, som kom den i Veien, i Brand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
En Hovedaarsag til Skibes Forraadnelse. J Aalborgs Avis No. 171 læses, følgende indsendte Stykke: (Uddraget af den amerikanske Commodore Barrons Afhandling i Aaret 1828," on the causes af the Dry Rot taling place in ships and its remedy, &c.) Denne Gjenstand er af yderste Vigtighed, og fortjener vist al den Opmærksomhed, enhver Vedkommende i sin Stilling er istand til at vise den. Med Forundring, siger han, maa man see tilbage. paa den Ligegyldighed, som hidtil har hersket hos de søfarende Nationer, ved et at forhindre, at et saa stort Qvantum Vand forbliver tilbage i Skibene, efterat de ere, som det kaldes, slaaet læns med Pomperne. Dette Vand, som almindelig benævnes Slag-Vand, er en Hoved-Aarsag til Skibenes Forraadnelse, og ødelæggende for Mandskabets Sundhed, ikke desto mindre er det dog Brug, at der forbliver fra 6 Tom. til 1 1/2 Fod Vand i Skibet, fordi man har den Tanke, at det vilde være farligt, naar Pomperne vare i nærmere Berørelse med Naaden af Spunnings-Planken, af hvilken de muligen kunde udtrække Værket. Den vigtigste Aarsag, som kunde anføres fra at Pomperne ikke gaae heelt ned til de ydre Planker af Bunden, er, at Skibene bygges nu meget stærkere end i Fortiden; heraf følger, at Bundstokkene ere saa nær ved hinanden, at der ei er Plads for Pomperne til at komme ned mellem disse, derfor bestemmer Bundstokkenes Høide Qvantiteten af Slag-Vandet, der tillades at blive i Skibet. Denne Mangel eller Vanskelighed kunde hæves ved at have een eller to mindre Pomper, der stode ned mellem Bundstokkene, indtil een Tomme fra Klædningen, og som kunde borttage det tilbageblevne Slag-Vand, naar de større Pomper ei kunde trække længere og saaledes skaffe den sidste Draabe bort af dette saamegen Skade og Ødelæggelse bevirkende giftige Vand. (Der kan vist neppe indvendes andet imod denne hensigtsmæssige Forbedring, end den mulig grundede Frygt at kunde trække Værket ud af Naaderne; men det vilde let forhindres ved at klæde disse med dertil passende Blyplader. Indsenderens Anm.) Bogbinder Delapierre i Gens, der i sit eget Huus ihielskjød sin Kones Forfører, er dømt til 15 Aars Tvangsarbeide. – Øvrigheden i Kanton Schafhausen har advaret imod den der altfor overhaandtagende Romanlæsning, hvis Tendenz leder til Usædelighed, og opfordrer alle Huusfædre og Formyndere til at neddæmpe denne skadelige Underholdning. (Hertillands turde en lignende Advarsel vel heller ikke være saa ganske af Vejen?) En ung Grev Rochefaucauld har forelsket sig i en Hjulmands Datter, og vil – til samtlige Ultraers Skræk og Afsky - ægte hende, Det sidste Fjerdingaar af Frankrigs Stats indkomst har givet et Overskud af syv Millioner Fr. imod det forrige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Den 15de October blev til Politiet i Paris indleveret en qvindelig frisk blødende Arm, som om Morgenen tidlig var fundet paa Gaden. Qvinderne i Tottenham, i Engeland, have truet deres Mæn med røget Thevand, forbrændt Beefsteg, Storvask og Sparlagensprækener, dersom de i et Sogneanliggende ikke voterede som de vilde. Og seel af 400 Ægtemænd vovede ikkun 20 at gjøre deres Koner imod.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
En italiensk Bandit blev i denne Sommer Offret for sin Mordelyst. Han levede imellem Apenninerne, og stod just og sle sin Dolk, da en Lynstraale, tiltrukken af Staalet, traf hans høire Arm, for igjennem den hele høire Side af hans Bryst og Mave, og lange med det høire Been, hvorfra den slog ned i Jorden. Alt hvad der af Jern fandtes hos ham, var smeltet. disse
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-01
Kjøbenhavns Børs d. 6 November 183. Hamburg 2 M. - a vista 207 a Species 200 Specier solgtes til 12 Rbmk. S. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 1 Pd. S. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. 48, 488 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld 85 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 91 1/2 912 i Banco. Dito Dito. Nationalbank-Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1829.) 1923, 193 Rbd. r. S. 107 1/2 107 3/4 i Sedler. Dito Dito. . . . . 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 100 ½ dlr. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, os i Banco. ved Hambro & Søn. 4 pCt. nye norske Obligat. ved 99 1/2 100 r. S. Dito lydende paa r. S. 4 pCt. Dito Dito. i Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 63 Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer 71 1/2 72. L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-03
Det havde i lang Tid været mit inderligste Ønske, at faae nogle Been fra Pompeii, og det ikke alene med Hensyn til deres Farve; men det syntes mig særdeles interressant at sammenligne saadanne med de i Trojas Værk (Nye Jagttagelser og Forsøg over Benene, om arbeidet og over at i det Tydske af mig. Erlangen 1828) 89. 3-4, ommeldte anstillede Fagttagelser og Undersøgelser over en hundredeaarig Hierneskal, og over en anden, af Aarhundreder næsten tilintetgjort, hvorved den i den femte Hovedafdeling leverede Analyse er at eftersee. Men 10 større de Skatte ere, som jeg et andet Sted har viist, hvilke i Pompest findes for Lægevidenskaben og Naturhistorien, desto sværere er det nu, at forskaffe sig Midlet dertil. Og da det nu gaaer overordentlig langsomt med Udgravningerne i Pompeii, og endnu langsommere med Beskrivelsen og Bekjendtgjørelsen af det Udgravede, ja da man, hvad de to nævnte Videnskaber angaaer, saa godt som intet har gjort, saa er det blevet den Fremmede, da den Jndenlandske er meget iversyg over sine Skatte, endskjøndt han ikke benytter dem, umuligt, at faae saadanne, naar han ikke vil tage sin Tilflugt til utilladelige Midler. Desaarsag er ogsaa Alt, hvad man i den sidste Tid i denne Hensigt har bekjendtgjordt, undtagen min lille Afhandling over de der fundne Oliver, aldeles urigtigt eller mangelfuldt, som f. Exempel Beskrivelsen over de *) Det var mig meget interessant at erfare i en Samtale med den saa berømte Physiolog og alsidige Naturforsker Professor Frantz v. Paula Gruithuisen, i München, at han ogsaa allerede havde næret denne Mening.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-03
Resultaterne af den chemiske Analyse ere følgende. Forberedende Forsøg Hundrede Gran af de angivne Been bleve i en lille Retorte calzinerede, for at tilintetgjøre enhver tilbageblivende animalsk Substanz, indtil ingen Gasudvikling længere fandt Sted. Tabet var kun 17.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-03
Den brune i Retorten tilbageblevne Levning behandlet med hydrochlorisk Syre, efterlod en kul agtig Rest; dette veiede 13 og en Brøk. Andre hundrede Gran af de samme Been bleve calzinerede indtil Hvidhed; Tabet var 30 Gran. Resten, behandlet med Eddikkesyre, tabte 8. Gran, der bestod af 6 Gran Kalk og 2 1/2 GranKalksyre. De tilbageblevne 61 1/2 Gran bleve varmt opløste i hydrochlorisk Syre. Opløsningen nedslagen med Ammoniak, gav et betydeligt Bundfald, der reengjort med en Opløsning af reen Potaske blev digereret. Ved dette erholdt man da lidet AllunResten bestod af Kalk, Magnesig og indeholdt og saa Spor af Jernoxyd.