Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-05-10
Dr. Neumann - en tydsk Læge, hvis Meninger ei trænge til Andres Autoritet - siger leilighedsviis om Epilepste under Parorysmen: sædvanlig blive de Syge øieblikkelig roligere, naar man lægger den flade Haand temmelig fast paa den blottede Mave, og mange Mænd besidde denne beroligende Evne i en eminent Grad, men ganske mangle den Fruentimmerne, og paa et andet Sted anfører han: "Længe har jeg sat Magnetismen i een Classe med Hompopathien og troet, at dens hele Virkning beroede paa uforsætlig eller forsætlig Jllusion; men jeg har ved Erfaring overbeviist mig om, at hos Hysteriske og Nervesvage, hvis Nerver dog absolut maae være i en syggelig Stemning, ei Lamhed, eller hos saadanne, hvor en forkjert Polaritet virker – er Jndvirkningen af en kraftig og sund Mand saa stærk, at han ved Strygning, ved Berørelse, ved fast Villie, ja endog ved stift at see paa dem, om de selv have Øienlaagene lukkede - kan tvinge dem til at gjøre og aflade saadanne Bevægelser, som han vil have. Dette forklares efter Sympathiens Lov, efter hvilken den Ene giør, hvad han seer den Anden gjøre f. Ex. Gaben, eller efter hvilken en Sovende ufeilbarlig vil opvaagne, naar man seer denne skarp paa de tilsluttede Øine o. s. v. For sin Andeel tillægger han imidlertid Magnetismen ei videre Værd i disse Sygdommes Helbredelse, men anseer den, indtil bedre Erfaring, for en unyttig Curiositet. En Læge her fra Provindsen, der i sin Tid har anstillet videnskabelige Forsøg over Magnetismens Anvendelse i Lægekunsten, kunde muligen velvillig over denne Gjenstand levere nogle høist interessante og velkomne Oplysninger. - Magne De tismens Anvendelse med Held tilkommer saaledes udelukkende Manden, den kraftigere, og vistnok ville offentlige Blade eiheller prunke med Beviser for andre – af den svenske Pige øvede - heldige Cuurforsøg, end for saadanne, der alene ere stedfundne ved de saakaldte Gigtsygdomme. Og stille vi os Jnseratet i Fyens Stifts Avis No. 80 for Øie, hvor en af hendes tilsyneladende Mirakelcure saa vidtløftig bevises, da nægtes ved ei, at de angivne Symptomer ere for saa til af disse at slutte sig til den anførte Sygdoms egentlige Væsen; men det synes imidlertid utvivlsomt, at den har bestaaet i en rheumatisk Paralyse (Gigtlamhed, ved hvilken hun altsaa har fremledet det heldige Resultat alene ved ovenanførte, hende tillagte, Electrisitets=Lednings Evne; maaskee endog ved samtidig Anvendelse af et kunstigt Middel; men ingenlunde ved en, som det synes af den respective Vidnecommission supponeret - Jnd strømning af hendes divine Dunster eller Kræfter!! Hvo veed hvo vover at benægte, at der i vor Midte ogsaa turde findes fyenske Piger, der vilde være istand til at præstere et lignende Phænomen, Jndsenderen vil muligt i sin Tid desangaaende kunne levere nogle Oplysninger. Sluttelig er Jndsenderen, med oprigtig Bekjendelse, saa ryggesløs at turde formene, at den svenske Pige ikke engang selv har begrebet Grunden til den Hjelp, hun stundom ved sine Contacter har udet; thi ifleng, uden Forskjel, for alskens Sygdomme har hun lige velvillig rækket de troende Consulenter sine Hænder. Her bliver i det høieste ikkun at overlade hende det Alternativ: enten at tillægge sig Uvidenhed, med god Villie, eller ond Villie (Bedragerie) med bedre Vidende. Jndsenderen har saaledes talt med 2de Patienter, den Ene lidende af et hydrops ovarii, den Anden af en serophuløs Ophthalmie, hvilke Begge søgte og erholdt hendes Assistence; men skjøndt Consulenternes Begeistring var stor, Troen levende, Haandspaalægningen formaliter, forbunden med Paakaldelser og Besværgelser, udeblev dog Hielpen. Ligemeget, sagde en Bonde fra F., hun er dog en Her; paa min friskeste og bedste Hest reed jeg derned, forat forespørge, om hun ikke ogsaa vilde være af den Godhed at hjelpe min Datter, der er forgjort, saa reed jeg da hjem igjen men om Natten døer min Hest. Den onde Aand, der sidder i min Datter, slog mig den ihiel, fordi den var bange for, at min Hest skulde bringe hende til Hexen!" Sat sapienti, Odense.