Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-10-12
Det vigtige Spørgsmaal, som her møder os, bliver altsaa dette: Hvorledes løses Knuden, at denne Eenhed i Pengevæsenet igjen kan tilveiebringes, At indføre de i Danmark circulerende Repræsentativer i Hertugdommene, var den Forteste Ved C. Gaat komme til Maalet paa, men den vilde neppe være den rigtigste. Erfaring har allerede eengang lært, at det vanskelig lod sig gjøre, da den offentlige Stemme ganske vilde modsætte sig denne Operation. Følgen vilde derfor blive denne, at de uden for de Kongelige Kasser ikke vilde blive modtagne, uden efter Dagens Cours. Heller ikke var denne Fremgangsmaade rigtig, om den end lod sig udføre; thi Repræsentativerne vilde fortrænge, den bedre Mynt, og bringe Sølvet ud af Circulation. Kun 30 Ls. Courant Skillemynt vilde der udfordres for at deele en Seddel til at gaae imellem Mand og Mand. Skal Maalet derfor opnaaes, maa Danmarks Mynt blive lig Hertugdømmenes. Hertil synes ingen anden Udvei, end at gjøre Sølv til hele Rigets Mynt, som den eneste Basis, hvorpaa der maatte contraheres, og som en Følge deraf maatte Repræsentativerne enten behandles efter Dagens Cours, eller der maatte gives dem en fast Cours, indtil der ikke længere circulerede en større Masse, end at den kunde realiseres. Men at formindske og inddrage Papiret saalænge, indtil den circulerende Masse kan realiseres, er jo netop den Basis, hvorpaa Rigsbanken, er bygget; det er Maalet, den iler imode. Dette Svar vil man maaskee her afgive. Hvor sandt dette end kan være, saa kan der i en svares: at der er Forskjel paa, hvad der mueligen kan skee, og hvad der virkeligen burde skee. Skal denne vigtige Operation overlades til Mueligheden, vil den ikke allene kræve lang Tid, men uforudsete Hindringer ville saa let kunne tilintetgjøre den. Enhver Indretning, som ufuldkommen, bærer en Spire til sin Undergang i sig selv; thi intet menneskeligt Værk kan tænkes evigt. Men er dens Muelighed allene bygget paa Tiden, da ligger Spiren til dens Undergang den saa meget nærmere. Og da Forordningen af 5te Januari 1813 er bygget paa Mueligheden i Tiden, saa staaer den saa meget mere Fare for at visne bort, efterat den i en Rad af Aar har vegeteret, da hindringer, som Tiden frembringer, og som ikke forud kunde beregnes, vil berøve den Livs Kraften. Her behøves jo blot at nævnes, hvad der allerede er skeet. Hertugdommen have tildeels revet sig løs fra den og true med at forlade den ganske, ligesom Norge ganske er tabt for den. Desuden, hvorofte har Erfaring ikke lært, hvad Tidsomstændigheder kunne forandre, naar den første Jnteresse for en Jndretning er tabt, og de som gave den Tilværelse, ikke længere kunne vaage, for dens Liv, men Andre derimod træde op i deres Sted, besjællede af andre Principer og handlende efter andre Grundsætninger. Da Species Mynten blev indført i Hertugdommen; da den danske og norske Species Bank blev oprettet var Hensigten denne, at den nye Mynt skulde være den eneste overalt i samtlige Landene, men hvor ganske tilintetgjorde ikke Tidsomstandighederne denne Udsigt i Tiden. Den Grundvold derfor, som er bygget paa Mueligheden i Tiden, staaer som oftest paa Sandgrund. Man har sagt, at naar Repræsentativernes Masse formindskes til det Forhold, som allene behøves til Circulationen, vil de hæve sig til Sølvets Værdie, i Følge den Forudsetning, at naar et Qvantum Vare i et formindsket Antal bringes til Torv, vil det søges begierligere og dets Priis vil da stige. Sandt er det, at Varenes Priis beroe deels paa det Qvantum, som føres til Torv, deels paa det større eller mindre Antal Kjøbere, som indfinde sig. Naar det sidste Antal formindskes eller det første forøges for meget falde Priserne, og i det omvendte Forhold stige de. Saaledes have de danske Repræsentativer nødvendigen hidindtil maattet have en forringet Værd, fordi deres Masse var for stor. Men naar Aarsagen, ophører, maae Virkningen ogsaa, saa slutter man; bringes Massen først tilbage til det nødvendige Qvantum, som behøves til Circulationen, maae dens Værdie ogsaa tiltage. Men i det man gjør denne Slutning, bør man ingenlunde glemme, at det allene ikke er nok, at bringe Varene i et formindsket Qvantum til Torv, man maa ogsaa være sikker paa Kjøbere. Søges Varene ikke, vil diss udeblive, og udeblive de, kan Sælgeren roligen drage hjem igjen med sine Vare, eller og han vil nødes til at sælge dem til hvad Priis, man byder ham, og den ene vil da stedse blive ved at byde mindre end den anden. (Fortsættes.) Curiesa.