Ribe Stifts Adresseaviser, 1830-08-20
Udenlandske Efterretninger. Paris, den 9de August. Jdag har Hs. K. H. Hertugen af Orleans aflagt den høitidelige Eed paa den nye Constitution og antaget Titelen: Ludvig Philipp den Første, Franzosernes Konge. Allerede Kl. 7 om Morgenen havde en utallig Mængde Mennesker forsamlet sig for Porten af de Deputeredes Sæde=Sahl, Kl. 10 vare alle Tribuner, opfyldte med Mennesker. Kl. 12 havde alle Deputerede indfundet sig, hvoraf kuns 4 eller 5 af de til høire Side. Kl. 1 toge Pairerne Plads paa de for dem paa høire Side af Tronen bestemte Bænke. Man talte 90 til 100, blandt andre den unge Hertug af Montebello, en Søn af Marschal Lannes. J de tre Dage havde han medsegtet og har den ene Arm i For Hr. v. Chateaubrian var ikke tilstæde. bindingen. Thronen var den samme, som ved Aabningssædet; kuns Lillierne paa de purpurfløiels Forhæng vare forsvundne. Fire store trefarvede Faner vajede til høire, og venstre af Tronen. J Midten af Forsamlingen, befandt sig to med rosenrødt Silketøi overtrukne Stole, som vare bestemte for Pairs=Kammerets og Deputeer=Kammerets Præsidenter. Venstre for Tronen, stod et lidet Bord med et Blækhuus, høire for Tronen, et andet Bord, hvorpaa laae en Krone, et Sværd, Retfærdigheds Haand og de øvrige Souverainitets Attributer. I det diplomatiske Corpses Tribune befandt sig meest Damer; dog bemærkede Man ogsaa nogle Gesandter og en engelsk Officeer, som det hedder: Oberst Fir-Clarence. Kl. 2 1/4 blev Tribunet aabnet, som var bestemt for Prinds General=Statholderens Familie. Man saae H. K. H. Hertuginden af Orleans træde ind med sine Børn. Fyrstinden syntes meget rørt og hilste Forsamlingen gjentagne Gange. Hendes simple Paaklædning og de unge Prindsesser vakte almindelig bifald. Kl. 2 1/2 forkyndte Kanonernes Torden og Trompetens Lyd, ledsaget med Marseiller Hymnens Afsyngning, Prinds General=Stadtholderens Ankomst. Foran gik fire Marschaller af Frankrig: Macdonald, Mortier, Ondinot og Grev Molitor, som skilte sig bag ved Tronen; alle ledsagede af deres Adjutanter. Prindsen blev fulgt af begge sine Sønner. Selv var han klædt i GenerallieutnantsUniform, den ene af hans Sønner i Husar Uniform den anden som Chasseur-Oberst. Da alle tree havde sat sig paa de for dem bestemte Bænke, løb Udraabet: leve Hertugen af Orleans leve General-Stadtholderen! leve hans hele Familie Efterat den dybeste Taushed var indtraadt, sagde Prindsen: "Mine Herrer, sæt de sig. Da han derpaa havde bedækt sig, opfordrede han Præsidenten, at oplæse Deputeer=Kammerets Declaration. Præsident Perrier, i sort borgerlig Dragt, forelæste herpaa Dettarationen. Han nærmede sig derpaa Prindsen og bøiede sig. Prindsen reiste sig, modtog Declarationen af hans Hænder og sagde: Hr. Præsident for Pairskammeret, jeg opfordrer dem til at levere mig Acten om Pairernes Samtykke i Deputeerkammerets Declaration." Baron Pasquir gjorde dette med samme Ceremoniel som Perrier. Herpaa holdt Prindsen en kort Tale, hvori han erklærede at have modtaget, overveiet og eftertænkt begge Kamres Declaration, og var beredt til at besværge den. Herpaa blottede Prindsen sit Hoved og reiste sig ligesom hele Forsamlingen og med opløftet Haand, udtalede han med fast og kraftig Stemme følgende Eed: J Guds Nærværelse sværger jeg, trolig at lagttage det constitutionelle Charte, med de Forandringer og Modificationer som Deputerkammerets Declaration indedeholder; kuns at regjere ved Lovene og efter Lovene; at lade Enhver i sit Rige vederfares god og streng Retfærdighed og i alle Deele ene og alene at have det franske Folks Jnteresse, Lykke og Ære til Hensigt ved alle sine Handlinger. Neppe vare disse Ord udtalte, forinden et almindeligt Ubraab lød: "Leve Kongen!" Pairerne og de Deputerede svingede deres Hatte, og Tribunerne gientoge Udraabet: leve Kongen, leve den kgl. Familiel hvilket blev gjentaget af den uhyre Menneskeforsamling, som havde omgivet Slottet. Alle vare rørte, Dronningen vil Man have seet fælde Taarer. Efterat Kongen havde undertegnet Declarationen og de øvrige Acter, satte han sig paa Tronen og holdt en kort Tale. Man troer, at Carl X. valgte Cherbourg, fordi han havde faaet at vide, at den der stationerede Eskadre, havde beholdt det hvide Flag. Men da Efterretningen indløb, at ogsaa den havde heiset Nationalslaget, saa foreslog den forhenværende Storadmital, at seile bort fra en af Normandiets eller Vendeens Havne.