Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-04-06
Nyeste Post-Efterretninger. Den af sine manfoldige Skuespil og af mange andre Skrifter saa berømte Skribent, Hr. v. Kotzebue, Russisk Statsraad, er bleven den 23de Mars myrdet i Mannheim; Omstændighederne derved fortælles saaledes: Den 22de ankom et fremmed ungt Menneske til Mannheim og logerede sig ind i den Giestgivergaard, som kaldes: Viinbierget, hvor han udgav sig for en Student og kaldte sig Heinrichs. Saasnart han ankom, saa spurgte han, hvor Hr. v. Kotzebue boede. Den 23de gik han hen til ham om Formiddagen og derpaa igien om Middagen, da han ikke traf ham hiemme; men da han endnu ikke heller kunde træffe ham, saa begav han sig hen til ham paa nye om Eftermiddagen Kl. 5 og lod sig melde som hans Landsmand. Hr. v. Kotzebue gik ud af det Værelse, hvori han opholdt sig med sin Familie og modtog den Fremmede i det forreste Værelse. Der opstod nu en Ordvexling imellem dem; men hvad der forresten passerede veed man ikke, da ingen var tilstæde derved. Pludselig hørtes et Mordskrig, Frue v. Kotzebue, som nyelig var kommen op af Barselseng, tillede til tilligemed med sin Datter, og fandt nu sin Mand giennemboret af fire Dolkestik, hvoraf eet var gaaet igiennem Hiertet, eet havde han faaet i Munden og to i Underlivet. Faa Øieblikke derefter opgav han Aanden i hendes Arme. Morderen gik ud af Huset efter sin begaaede Misgierning, og stødte sig selv en anden Dolk, som han havde hos sig, i Brystet. Man bragte ham til Hospitalet. Han levede endnu den 24de og kunde igien begynde at tale; men er yderst svag, og man troede ikke at han kunde leve. – Af nogle Papirer, som man fandt hos ham, erfarede man, at han var et ungt Menneske paa 24 Aar. ved Navn Carl Sand, som var født i Wünstedel i det Bayrenthiske, Hans Universitets Diplom udviiste, at han i 1815 havde studeret i Erlangen og at han var theologisk Candidat. Paa hans Lintøi stod Bogstavet S. - Hr. v. Kotzebue efterlader 14 Børn, hvoraf det yngste kun er 2 Maaneder gammel; hans Moder lever endnu i Weimar. – Man fortæller videre, at en Tienestepige, som hørte Allarmen, kom løbende til, hun faae Morderen kaste sig paa Knæe foran Gadedøren og støde sig selv to Dolkestik i Livet. Han var klædt i den gamle tydske Dragt. Han skal have udraabt, da Frue Kotzebue og hendes Datter tilligemed en Tiener kom til hvem der nærmer sig mig er Dødsends, og viiste sig saa rasende, at de maatte tage Flugten. Derpaa gik han langsom ned af Trappen, knælede foran Huusdøren, sammenfoldede Hænderne og raabte: Fader det er fuldbragt, nu trak han en anden Dolk og saarede dermed sig selv, under de Udraab: Vivat Teutonial Længe væltede han sig omkring paa Gaderne i sit Blod. J hans Lomme fandt man et Papiir, hvorpaa der stod skrevet med store Bogstaver: Dødsdom over A. v. Kotzebue, som skal fuldbyrdes den 23de Marts 1819. De Papirer, som man har fundet hos ham opklare desuden fuldkommen hans Bevæggrunde til denne skrækkelige Gierning. Det eene af Papirerne er et Ark i stort Format, meget net skrevet, hvorpaa i det heftigste Sprog og med de meest udsvævende Talemaader skildres Tydsklands Fornedrelse, den herskende Troeløshed, Feighed og Fordærvelse, til hvis Afstraffelse han opraaber, og hvori angiver alle slette Menneskers Drab, som det eneste Middel til det Tydske Folks Frelse. Han opmuntrer til, at man skal nu efterfølge det ædle Exempel af det Drab, som han vil begaae paa den Sletteste af alle, og saaledes at myrde alle de, som have samme Tænkemaade som Kotzebue, han formaner til, at skabe Friehed og Eenhed Tydskland, til at forsvare den protestantiske Kirke, hvis Reformation er endnu ikke bragt til Ende imod Pavedømmet og at tilveiebringe een Stat og een Kirke. Glad, siger han, vil han gaae foran i denne Kamp og bringe Fædrenelandet sit Liv til Offer ved den ædelste Daad. – J dette vidtløftige Stykke findes dog intet Tegn paa egentlig Afsindighed uagtet alle de vilde Udsvævelser og alt det Forkeerte, som det indeholder. Overskriften lyder saaledes: Dødssaar for August v. Kotzebue, og derefter læses Ordene: Dyd i Friehed og Eenhed. Det andet Papiir, som blev fundet hos ham er en simpel Seddel, hvorpaa blot læses de Ord: Dødsdom fuldført paa August von Kotzebue, den 23de Marts 1819 Kl. 5 1/2 efter Universitetets Beslutning. (Disse Ord have formodentlig givet Anledning til det Rygte, at Sand, var af et Burscheskab bleven ved Lodkastning bestemt til at duellere med Kotzebue, eller paa en anden Maade at rydde ham af Veien. Disse Papirer ere afleverede til Storhertugen af Baden. – Da Sand har sidst studeret i Jena, saa blev strax en Stafette af sent til Universitetets Prorector. Senatet lod strax hans Værelse aabne og fandt der et Brev fra ham til en Bursch ved Universitetet, som han skulde forelæse Burscheskabet. Prorector brækkede Brevet og fandt deri, at Sand erklærede, at han vel holdt det for skrækkeligt at dræbe et Menneske, men at han umuelig kunde længere modstaae den indvortes Stemme, som uafladelig driver ham til at rydde en Landsforvæder af Veien. Allerede længe har han næret hos sig denne Plan, som er blot udgaaet fra ham selv, nu vilde han skride til Udførelsen deraf. Man skulde ikke bekymre sig for ham; thi han vidste et sikkert Sted, hvorhen han kunde tage sin Tilflugt. Denne blodige Gierning af et religiøst politisk Afsindighed, siger den Preussiske Statstidende, maae opfylde ethvert veldannet menneskeligt Gemyt med den dybeste og meest levende Afskye, især hos dem, som ved deres Underviisning og Exempel skulle virke ved Underviisning og Exempel paa Ungdommen i vor giærende Tidsalder, og tiene til en indtrængende Opfordring for at bekjæmpe med den største Alvorlighed den regelløse Tilbøielighed i vore Dage til mystisk og politisk Sværmerie. (Formodentlig vil denne Begivenhed give denne Tendens et Banesaar og Sandts Udaad derved blive en Velgierning og Helbredesesmiddel for vor Tidsalder).¬