Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-07-07
Krigsskuepladsen i Tyrkiet. En Officialberetning fra Leiren ved Trajans Vold af 20 Juni indeholder flere interessante Tildragelser, hvoraf herdet Vigtigste uddrages: a) Angaaende Armeens Fremskridt i Bulgarien meldes, at Keiseren den 15 Juni forlod Leiren ved Babadagh. og begav sig over Beydaout og Tachaoul til Crajans Vold, hvilken Stilling General Rudzewicts Korps ogsaa har indtaget, for at oppebie de Korps, som holde Fyrstendom merne besat, samt de Afdelinger, der følge den høire Danaubred, og derefter forenede at fortsætte de videre Operationer. Paa Marschen fra Babadagh til Trajans Vold var Man ikke heller stødt paa nogen Fiende; men blev ham først vaer under Kustendzias Mure, hvilken Stad Tyrkerne omhyggelig have befæstet. Fra de Staden omgivende Høie og under Beskyttelse af Fæstningens Kanoner, søgde de her forgiæves den 17 og 18 Juni at trænge General Rudzewiels Forposter tilbage, og alt den 19 lod General Rüdiger opkaste de første Batterier overfor Fæstningen. b) Brallas Beleiring og Jndtagelse. Ved Tilbagekomsten fra Kustendzia, som Keiseren den 19de havde taget i Øiesyn, modtog han bedrøvelige Tidender, fra Braila. Alt var færdigt til at skyde Bresche, og 3 Miner til den Ende anlagte under Fæstningens Volde, som paa et givet Sig naal med 3 efter hverandre afbrændte Raketter skulde antændes i et og samme Øieblik om Morgenen Kl. 3 den 15 Juni, og Tropperne strax efter Minernes Sprængning storme Fæstningen. Men ulykkeligviis tændtes Minen paa høire Fløto Minutter for tidligt ved den anden Rakets Afbrændelse og dræbte den Officeer, som det var overdraget at tænde den mellemste Mine, hvorimod den paa venstre Fløi sprang efter Bestemmelsen ved den tredie Raket. De uhyre Støv og Røg=Masser gjorde det umuligt at see, om nogen af Brescherne kunde passeres. Jkke destomindre begyndte de russiske Kolonner Stormen. J Spidsen for dem befandt sig samtlige Generaler og Officerer samt endeel Volontairer, De paa høire Fløi, 120 i Tallet, styrtede sig i Gravene, og det lykkedes dem at bestige Volden; men med Undtagelse af en Underofficeer, som kastede sig i Donau, fandt de Alle Døden, da de ingen Understøttelse kunde faae. Samme Hindring indtraf paa venstre Fløi. Omsonst udsatte Generaler og Officerer, opflammede ved Hs. Keis. H. Storfyrst Michaels Nærværelse, sig for den fiendtlige Jld, for med deres heltemodige Exempel at foregaae Tropperne. Snart saae Man, at Stormen ikke kunde lykkes og trak sig tilbage. Uagtet denne Bevægelse udførtes med Orden, kunde et betydeligt Cab ikke undgaaes, da Jlden af Fiendens Feldtartillerie, som benyttedes for det demonterede Skyts, ei allene var stærk, men ogsaa blev godt betjent. Da han saae Russerne trække sig tilbage, fordoblede han Jlden, og for at benytte det heldige Øieblik, gjorde Garnisonen til samme Tid sex Udfald efter hverandre; men blev hvergang med stort Tab kastet af Regimentet Kasan, som med beundringsværdig Tapperhed dækkede Tilbagetoget. De gjentagne Angreb uagtet, lykkedes det ikke Fienden at erobre eller ødelægge noget af de russiske Værker. Den 16 Juni blev paa Storfyrst Michaels befaling den overblevne Mine sprængt i Luften, og den 17 om Morgenen indtraf tyrkiske Parlamentairer, som foreslog en Daabenstilstand paa 10 Dage, hvorefter Fæstningen vilde overgive sig, hvis den til den Tid ingen Undsætning fik. Men Storfyrsten bevilgede blot en 24 Timers Vaabenstilstand, og i et Efterskrift meldes, at Storfyrstens Adjutant, Oberst Bibikow, overbragte Keiseren Brailas Nøgler i det Øieblik Beretningen. sluttedes. Fæstningen Matschin, overfor Braila, har ligeledes overgivet sig. De nærmere Omstændigheder ville ufortøvet vorde kundgjorte.