Jyllandsposten, 1840-06-09
I et Brev til udenbyes Abonnenter, betræffende Festlighederne den 22de Mai, skrevet Løverdag Aften den 23de Kl. 12, indeholder den Frisindede nogle velvillige Meddelelser fra anden Haand, som her i Uddrag skulde fremsættes. "Den første Act - hedder det – der foregik her i Byen, var, som bekjendt, at et Linieskib løb af Stabel. Dette har altid været en Art af Nationalfest. Colossen gled i Vandet uden vor Bistand, og skal have gjort det saa net, at Tilskuerne, der ellers pleie at udbryde i høi Jubel ved slig Leilighed, lod Havpalladset" glide uden Hurra, betragtende dette imposante Skuespil med taus Beundring. Maaskee var det ogsaa Vemod ved Synet af Rheden, hvis Taushed end bedre fremhæves ved et Par Færgebaade, nogle Lystskonnerter og andet saadant Pilleri, som just ikke skal gjøre megen Opsigt paa de Danskes Vei til Roes og Magt. - Nu - efterat Middagstaffelet var tilende – fulgte det store Valpare. Selskabet skal just ikke have været det meest udsøgte, imidlertid herskede der – som den "Berlingske Tidende, meget rigtigt bemærker – en glad Stemning. Folk, som mindst havde drømt om nogensinde at komme i saa stort Compagni paa Christiansborg Slot, nøde den gjæstmilde Beværtnings Forfriskninger i fuldeste Maal, saae de nye Dandse udføres, da brogede Uniformer (iblandt hvilke en Brandofficeer især udmærkede sig) og hørte Musik à la Straus, hvortil maa bemærkes at Hr. Lundbye havde componeret en smuk Sølvbryllups=Vals, hvori Kong Christian stod ved høien Mast heldigen var indflettet. Dette er nu, hvad vi have om Pragtballet at anføre, tilføiende, at særlige Foranstaltninger til Ordens Vedligeholdelse vare trufne. Slotsholmsvagt var godt besat, Gardernes Heste stode opsadlede, og man vil endog paastaae, at Patroner vare uddeelte, men dette fæste vi aldeles ikke Liid til. At Politi og Husarer, vare i Activitet, er ufornødent at bemærke. Springvandet sprang med forgyldte Æbler, Musik ved Portene gaves ikke, uden den sædvanlige Kalveskinds. - Den næste Aften kjorte Deres Majestæter til Skuespilhuset. Publikum iagttog, saavel ved Hen som Frakjorselen en traurig pligtskyldig Opmærksomhed, ved at tilbageholde enhver Glædesyttring. Det gamle Hurra, synes at være blevet udpryglet af Sproget. Endnu have vi kun nogle Excesser af en meget ubehagelig Natur at tilføie. - Beegkrandse synes at have vundet Pøblens Mishag, og dens Antipathi yttrede sig allerede temmelig stærkt Balnatten. Kort forinden de Kongelige kjørte fra Theatret fortsattes den foregaaende Nats Drillerier, med de Beegkrandse, der vare placerede udenfor det Thott ske Palais, hvor den keiserlige russiske Minister, Baron Nicolai, nu boer. Lygterne og adskillige Rudet bleve ituslagne med Steen, Beegkrandsene væltedes, Politiet formaaede ikke at forhindre Optøier, og da D. D. Majestæter kjorte forbi, var den store Plads ganske mørk. Siden drog en stor Sværm - efter de simple Sange at domme - af den laveste Pøbel igjennem Kjøbmagergade, skrege ved Regentsen Vivat for Studenterne, og trak sig derfra til Nørregade, hvor ligeledes lignende Raab udbragtes, der gjentog sig paa lille Kjøbmagergade, indtil Politiet paa Kultorvet nogenlunde fik Colonnen brudt. Vedkommende burde betænke, at med den physiske Magt batter hverken Politi eller Husarer stort imod en sand Pobelmasse, og med juridiske Helligheds Skjold, bag hvilken Stokkeprygl mod værgeløs Borger let kunne uddeles uden Modværge, dækker man sig ikke i Nattens Mulm, naar Pøblen først slipper Tøilen.