Berlingske Tidende, 1828-12-05
Moniteuren meddeler følgende tvende Beretninger til Krigsministeren fra Gen. Maison. den 28de October. Monseigneur, Overeenskomsten angaaende Rømningen af Patra og Castellet Morea, hvoraf jeg har sendt Deres Excellence Afskrift, syntes lykkeligen at maatte gjøre Ende paa vore Operationer i Morea, idet den befriede det fra dets Fjender; men paa den, til Overgivelsen af Castellet Morea for vore Tropper ved Overeenskomsten imellem General-Major Schneider og HadschiAddullah=Pascha bestemte Dag gjorde de der commanderende Agar Opstand imod deres Foresatte, nægtede at ville overgive Castellet, og erklærede formeligen, at de vilde begrave sig under dets Ruiner, før de overgave sig. Alle af General Schneider anvendte Udsningsmidler strandede paa Rebellernes Haardnakkenhed, der endog begyndte Fjendtligheder imod os, idet de fyrede paa Generalen og Artilleriecapitain Thouvenin, der havde nærmet sig for at recognoscere Pladsen. Saaledes maatte da General Schneider, være betænkt paa, at tage Castellet med Magt, og lod om Natten til den 19de Arbeiderne begyndes til Angreb paa samme. Den 18de blev jeg i Navarin underrettet om Tingenes Stilling, ved den lepantiske Bugt; jeg forlangte af Admiral Rigni Transportmidler for 1500 Mand og nogle Linieskibe, og satte strax paa Landveien det tredie Jæger-Regiment og de to Regimenter af General Higonets Brigade, som ikke skulde afgaae tilsøes, i Marsch. Admiral Rigni vilde selv komme; jeg gik ombord til ham med Mineur=Compagniet og det hele Artillerie. Den 20de vare alle Tropper paa Marschen; de, der skulde gaae over Land, havde otte meget besværlige Marscher at gjøre; utrolige Anstrængelser vare nødvendige, for paa Veien at sikkre dem Levnetsmidler; de ankom igaar i god Tilstand. Flaaden, det 46de Regiment, Artilleriet og Mineurerne, samt Generalstaden, ankom tilsøes paa 36 Timer. Den 22de, om Aftenen, var jeg for Castellet Moren, og recognoserede den 23de om Morgenen Fortet og de i saa kort Tid opførte Arbeider. Pladsen er temmelig fast og godt cassematteret; det første Batterie paa 14 Mariner og Feldtstykker, opkastet i en Afstand af 250 Toiser, havde standset en stor Deel af Jlden fra den angrebne Plads. Man beredede et andet, hvoraf man troede at kunne betjene sig til at skyde Bresche, paa 130 Toisers Afstand. Jeg befalede, at rykke det frem til 40 eller 50 Tviser. Det er siden igaar opført i denne Alstand, og jeg vil lade flere andre opkastes i lignende Afstand fra Pladsen. Saaledes har jeg da anordnet regelmæssige Arbeider; vi ville iaften være ved Foden af Volden, som jeg vil aabne med 40 Stykker, hvoraf 22 til Bresche skydning; de øvrige 18 skulle, som jeg har anbefalet, bruges til at minere Værkerne. Tropperne have arbeidet meget; Deres Excellence vil overbevise sig derom, naar jeg tilsender Dem Detaillet derover, de have viist den største og roesværdigste Jver. Sømagten har understøttet os med alle sine Midler; den har bragt 14 Stykker paa Land og kun med Smerte fundet sig i, at en Deel af disse blev betjent af mit Artillerie. Ganske særdeles maa jeg ogsaa rose Englændernes Jver. Capitain Lyons, der commanderer Fregatten Blonde, vilde have Deel i den Ære, med vore Krigskibe at bidrage til at beskyde Pladsen; der blev truffen den Overeenskomst, at han skulde levere ligesaamange Kanoner og Kanonerer fra sin Fregat, som vi fra vore; hans Kanonerer ere med vore paa de samme Batterier, Stykkerne imellem hverandre, og de slaaes sammen, som sande, ærlige Kammerater. Ved ethvert, kun noget lykkeligt Skud, som de have Leilighed til at affyre, hører man Glædesskrig og vive le RoilRusserne ere ved Malta; jeg tvivler ikke om, at det vil gjøre dem ondt, ikke at have været med i denne Affaire. Admiral Heyden har for længe siden tilbudt sig, at være til min Tjeneste. Vore Arbeider ere betydelige, og der bliver endnu meget at gjøre; men jeg haaber, at kunne feire Kongens Fest ved Castellet, Moreas Underkastelse. Feber angrider bestandig et temmelig stort Antal Soldater. Med Smerte maa jeg tilføie, at det gaaer meget langsomt med Helbredelsen, og jeg frygter, at den snart indtrædende Regntid ikke vil være gunstig for vore Syge. Jngenieurtropperne have især lidt; deres Tab staae slet ikke i Forhold til de andre Corpsers. Man tilskriver denne ulykkelige Tilstand de besværlige Arbeider, som de have udført med den Jver og den Jndsigt, som de pleie. De fire Sapeurs=Compagnier have i dette Øieblik kun 2000 Marschhdygtige.