Aalborg Stiftstidende, 1831-03-24
Kjøbenhavn. J disse Dage er udkommen: "Sammenlignet Oversigt over Communal- og Municipal=Indretninger, Justitsvæsenet, Geistligheden og Skolevæsenet, det Militaire, Sømagten, Handelen, Postvæsenet og Regeringen, efter Rumpes almindelige Oversigt over det Preussiske Statsværtskab, ved C. P. scherning, Oberst, R. af D. og Domd." (hos Reizel, 24 s.) - Forf. af dette lille Skrift bemærker, at da Hr. Prof. DavidsBrochure om de Preussiske Provindsialstænders Væsen, kun har berørt den almindelige Gienstand, uden at gaae ind i Detaillen", saa har han følt Kald til at gaae frem i Forgængerens Fodspor, styttende sig deels paa Hr. Hofraad Rumpes store Værk over det Preussiske Statsværtskab, deels paa egne Erfaringer, samlede et mangeaarigt Embedsliv i mangehande Forhold, deris paa adskillige Reiser baade i de Preussiske Stater og andre Lande. Det er disse Resultater, han herved, vover at forelægge et overbærende Publikum. - Titelen angiver allerede, i hvilken Orden denne Oversigt omhandler de forskjellige Gienstande. Forf. begynder med Communalloven for Stæderne og Municipalloven for Landet, Grundvolden for den Preussiske, som for enhver anden Konstitution." Den første forekommer ham ønskelig i enhver Stat med frie Borgere, og vi ville vist gjenkjende mange Træk fra vor Danske Fortid, som en anden Aand end den nu herskende har udkradset. Det hele aander den umiskjendeligste Vel ville for Borgeren og hans Vel." - Hvad Munici. palloven angaaer, saa er det bekjendt, at "den Preussiske Provindsforskjellighed giør denne vigtige Sag saa indviklet og vanskelig, at endog den Preussiske Konstitution selv heri finder den største Hindring i Fremskriden. Vi lykkelige Danske ere her næsten et halvt Aar. hundrede forud, naar vi beholde det, vi have." Om den Danske Bondestand yttrer han sig paa følgende Maade: "Vi læse i vor Fortids Historier om en kraftig fri Bondestand, som talte ligeftem til Jarler og Herser; hvor er den bleven af, hvilken fremmed Fjende har underkastet sig den - Jo en mægtig Fjende, den Tids herskende Aand. Nu kommer en Afkomling af vor Fortids Aand, og spørger om sine tabte Rettigheder, og søger at vinde dem ved Forlig og lovlig Rettergang. Afviis ham ikke fra den fornuftige og milde Vei, han viser jo, at han har bestræbt sig for at blive værdig til Opmærksomhed ved Oplysning, Kundskab, Sædelighed og Anstrængelse for eders Bedste. Lad en god Forfatning og en Municipallov, som tilstaaer han den kraftigste Medvirkning i hans egne Anliggender, for at befordre levende Deeltagelse deri være hans Belønning; og J skulle erfare hans Taknemmelighed. Gjør en god Municipalstilling mulig, ved at behandle de i Municipalposter staaende Mænd med Agtelse og Liberalitet uden Fordomme, og J skulle see Underværket af sædelig og fornuftig Uddannelse i et kort Tidsrum. - Forf. omhandler dernæst Justitsvæsenet, Geistligheden, Skolevæsenet, det Militaire, Søemagten, Handelen, Postvæsenet, og endelig Regjeringen, hvilken Afde lig han har "gjemt til Slutning, fordi den grundet sig paa alle de andre og er igjen deres Concentrationspunkt." - "Vi have i Danmark, hedder det her, et Statsraad, som Concentrationspunkt, Departementalinddeeling efter Gienstande, Provindsial og Distriktøre, gjeringer, altsaa en til Tiden svarende Form. Vilde man ikke ansee det for ubeskedent, vover jeg at frembyde følgende Forslag for Afdelingerne. En lovgivende Kommission uden Bestyrelse, forsynet med en Revisions kommittee; thi, siger Rumpe og mange med ham. Jntet er saa godt i Verden, at det varer evigt; denne Sandhed finde vi paa ethvert Blad i Historien. Et Justitsministerium (Collegium, for Haandhævelsen og Udførelsen af alle borgelige Love, hvortil jeg ogsaa reg er Løve for Kultue. - Jeg giør en væsentlig For skal paa Kultus og Religion; hvorledes kunde ellers saa mange Kirker med ganske afvigende Kultuslove kaldes christelige? Man distinguerer nu mellem Evangelisk og Apostolisk Kirke, kunde dette ikke udtrykkes paa Dansk ved undervisende og befalende. - Et Ministerium for det Jndre, hvortil jeg henfører: Agerdyrkning, Handel, Jndustrie, Underviisning og alle offentlige Foranstaltninger, samt Handelens og Jndustriens Pleiefader: Toldvæsenet; thi alle disse Gienstande staae i den nøieste Forbindelse, og det Personlige bør vige fordet Reelle. Et Finantsministerium for alle Jndtægter og Udgivter af enhver Benævnelse, med en annecteret afhængig Revisionskommitter, hvis Medlemmer foresloges af Nationens Repræsentation og bekræftedes, efter Valg mellem flere, af Regenten i Statsraadet. Et udenlandsk Ministerium. Et Ministerium for Landmagten og et Ministerium for Sømagten). Mig fo bekommer denne Jnddeeling simpel og naturlig; den har sin Control i Statsraadet og sin Concentration i Regenten." - Overhovedet vil dette lille Skrift sikkert læses med almindelig Jnteresse; det vidner om Sagkundskab og god Villie, og aander heeltigjennem en glædelig frimodig Tone. Et nyt Exempel paa Dragøe Søfolks Uforsagthed og Redebonhed i at komme forulykkede Skibe til Hjælp, indeholder følgende Meddelelse: "Løverdagen den 5te Dennes om Morgenen saaes i Dragøe et Skib i et Par Miles Frastand føndenfor Dragøe i Besætning af Jsen. Uagtet den dermed forbundne Fare, besluttede dog 16 af Dragøes dygtige Søemænd at ile dette Skib til Hjælp, og begave sig strax ud i to smaae Baade. De arbeidede imidlertid forgiæves for at naar Skibet, hvorimod de selv snart kom i Besætning af Jsen og førtes bort af denne. De maatte nu med Livsfare arbeide dem igjennem, ved snart at bruge Baadene i aaben Søe og Driviis og snart at trække dem paa fast Jis, dette vedvarede den følgende Nat og først Søndag Aften landede de ved Byen Carlstrup, paa denne Side af Kjøge, i en elendig Tilstand. Men i Bonden Jens Nielsen i Carlstrup, til hvem de tyede ind, fandt de en uinteresseret og brav Mand, der med den største Omhyggelighed forsynede dem med Varme, Senge og passende Levnetsmidler, indtil de vendte tilbage til Dragøe. J Dragøe var Frygten for disse Mænds Liv, saameget desto smerteligere, som 15 af dem ere Familiefædre og vilde have efterladt et stort Antal Børn. Man haaber imidlertid, at der ikke er Fare for nogen af de Syges Liv. Skibet erholdt den Hjælp og fortsatte sin Reise. 1) J alt dette maa man ønske reet og ikke nominal Værdi efter forringet Myntfod. Dette Behændigheds Stykke, som findes i alle Kunstbøger, blænder ikke mere et oplyst Publikum.