Jyske Efterretninger, 1812-03-17
Uhrmager Holm i Borchs Aviis No. 28 imod mig indførte Avertissement, er omtrent af samme Suurdei, som det foregaaende, og altsaa tydelig nok overbeviser om det førstes Forfatter, saa meget meere som han ei er den ældste Uhrmager her i Byen og følgelig ved at sætte sig i Spidsen maae ansees som Ophavsmanden. Hvad enten Uhrmager Holm har været kjørende, ridende, eller gaaende paa sine Markedstoure, troer jeg er ligegyldigt; imidlertid vedgaaer han selv og med Ivrighed paastaaer, at være kommet dertil med kiørende Befordring, hvoraf jeg ei kan uddrage andet, end det, at han derved har sparet sine Støvler, men unægtelig er det saaledes, at han har vanket omkring med sit Kram paa offentlige Steder. At han som Uhrmager ikke handler uden med Uhre, er synonymt med dette Ord bemærkelse, men da han har havt adskilligt andet Kram til Forhandling, f. Ex. Kikkerter, Kanariefugle m.m., saa maae disse Handeler være afsluttede som Brillemager og Fuglefænger ; her tænker jeg paa hans Ordsprog i det første Avertissement : "Skoemager bliv ved din Læst. Naar Holm videre destingverer imellem Uhrmagere og Fuskere, saa maae jeg giøre ham opmærksom paa, at ligesaavel som en saakaldet Mester kan være Fusker i sin Profession, ligesaavel kan en saakaldet Fusker være Mester. I øvrigt er det en sand Glæde at læse, hvorledes Holm hæver sit Arbeide og sin moralske Karakteer, samt søger at rekommandere begge Deele paa bedste Maade for det ærede Publikum, men naar han flere Stæder i Avertissementet udtrykker sig med Ordet: "Vi, saa maae jeg høiligen forundre mig over, at det er underskrevet at ham eene. Jeg har aldrig nogensinde søgt at krybe i Skiul og har mindst fortient Uhrmagernes Anke, da jeg endog ofte har beviist dem Tienester, saaledes har jeg for Runchel reengjort endeel Lommeuhre og leveret ham Uhrglas, ligeledes udlaant Holm minSaugblot i Vinter, og endelig solgt Lund og Habne Uhrglas. - Naar Holm derhos vil, at jeg ei skal kunde forfærdige det Uhrmager=Arbeide som mit forrige Avertissement indeholder (thi at lød de, dermed har jeg aldrig befattet mig, saa ter jeg frimodig opfordre enhver for hvem saadant er forrettet, offentlig at erklære om de hermed har fundet sig misfornøiede. Dette troer jeg er min bedste Talsmand, og jeg bør ikke tvivle om, at Holm jo tør giøre det samme. Aaar Holm taler om sine slette Talegaver, saa formaaer jeg ikke at indsee hvorledes man kan ville paastaae, at han skulde have været Bajats hos nogle Omstreisere, men naar han taler om, at jeg skulde afbetiene mig en Flaske ved mine Handeler, saa maae jeg opfordre ham til at erklære, hvad hans Hen sig hermed har været, da jeg bestemt tør sige aldrig at have afbetient mig enten en Flaske eller andre lignende lave Midler, forderved at tilvinde mig ulovlig Fordeel, men at Holm maae have faaet dette Indfald ved en Flaske er klart deraf, at denne tilsyneladende er kommet i Strid med hans Almanak og derved har foranlediget, at hans Avertissement, som er indført i den under Mars udkomne Avis, er dattret den 14 paafølgende. Jeg tilfor denne Gang er fremføre videre ; thi jo mere man rører ved Snaps, jommere Ugter det. Aalborg der 15 Marts 1832. Johannes Karsk. rdag After An 14 Marti, tring ved Indbrud i mit Kammer frastiaalen et Sølv Lommeuhr med Sølv Skive, som ifrideraf er kiendelig : at Bøllen, hvorved Kieden heftes var borte, og istæden derfor anbragt en Traad af Messing. Kieden var af Jern og deri et Signet af Glas, hvorpaa var udgravet Bogstaret P. Saa savnes og 1 Blaarlærrets Skiorte og et rød blaar stribet Limed Lommeklæde, hvorpaa var udsyet P. L. S. Hvem som om disse Ting kan give Oplysning, loves en passende Dou ser. Mit Opholdsteder i Nørre Sundbye hos Landmaaler Hall et hvis Gaard Tyveriet foregik) og er en sadt ved Feldtposterpeditionen der, som Ordenants. Nørresundbye d. 15 Marti 1812. Rathias Pedersen Guddum.