Berlingske Tidende, 1820-06-09
Marqvis Landsdown sagde i Fredags i Overhuset; at da han ikkuns foreslog en Undersøgelse angaaende vor udenlandske Handel, vilde han ikke dermed modsætte sig nogen anden angaaende andre Grene af Statsoeconomien; men ved en uindskrænket Undersøgelse vilde man ei være i Stand til at komme til et nyttigt Resultat, fordi der ved en saadan vilde fæste sig en Uendelig Strid mellem de meest modsatte Jnteresser. Jmidlertid maatte man dog bestandig gaae frem efter den Grundsætning, at enhver Jnteresse, der havde hævet os til en stor agerdyrkende, handlende og fabricerende Nation, havde lige Fordring paa at tages i Beskyttelse, hvorfor den forrehavende særskildte Undersøgelse vistnok havde sine store Vanskeligheder. Han giennemgik derpaa de gieldende Restrictioner, og bemærkede først angaaende Manufakturerne, at de, der ikke kunne bestaae uden en svær Jndførselstold eller aldeles Forbud, overhovedet ikke længe uden Tab kunde holdes vedlige. Beskyttende Rettigheder meente han vel i enkelte Tilfælde vare nødvendige, men aldrig i den Grad, at de gandske hindrede Contarrenten. - Angaaende Skibsfartslovent, da behøvede Rhederne ikke at være bange, da han blot havde i Sinde at foreslaae, at Enropæiske Producter maatte blive indførte i alle Nationers Skibe, og at Skibe uden Jndskrænkning kunde complettere deres Ladning i forskiellige Europæiske Havne, istedet for at nu et Skib, som f. Ex. har indtaget noget af sin Ladning i Frankrig og det andet i Flandern, ikke tør løbe ind i England; han vilde paa ingen Maade foreslaae, at Colonialvarene saaledes skulde kunne indføres. - Han vil de foreslaae aldeles at ophæve - eller dog betydelig at nedsætte Transit Afgifterne, for at vort Land kunde blive at almindeligt Vareoplag, hvoraf der vilde opstaae stor Fordeel for vore Havnes Befolkning og en udbredt udenrigs Handel. Ved tilstod han, at der paa Tolden af 16 Procent paa fremmede linneds Vare, for at beskytte de Jrlandske Manufacturer, ikke under Trigen, var opstaaet nogen Skade, men vi beherskede dengang hele Verdens Handel, og da intet Skib kunde Undvære vor Convoy, havde vi kunnet paatvinge fremmede Markeder vore Vare fremfor andres. - Han troede det gavnligt at ophæve Tolden paa Bygningstømmet fra de nordlige Riger, for derved at formere vor Handel med Rusland og Preussen. En Beregning viiste, at vi aarlig latale det Canadiske Bygningstømmer 506,00 Pund Sterling dyrere, end vil vilde kunne have det for fra de nordlige Lande. - Angaaende Vine, da var en Tønde Fransk Viin nu betynget langt meere, end den Spanske og Portugisiske. Skiønt vel Frankrig ikke havde Lyst til en liberal Overeenskomst, om at tage vore Manufacturvare for sine Vine, vilde det dog - selv uden Tractat - bringe os Fordeel, endogsaa med rede Penge at kjøbe Vine derfra. - Angaaende den Asiatiske Handel, dadlede han, at den ved det Ostindiske Compagnies Fribret næsten var gandske lukket for vore øvrige Kiøbmænd, og det uden betydelig Nytte for Compagniet, da denne Handel desaarsag blev dreven saa meget mere levende af andre, især Nordamerikanske Skibe. - Han vilde paa ingen Maade antyde, at vi skulde være forbundne til at anvende vor Jndflydelse paa at Sydamerika kunde blive fri, men vi skulde dog, især med Buenos Ayres, befordre de allerede værende Forhold med den yderste Redelighed og Liberalitet, og betænke, at ingen Lande kunde bedre være i Stand til, giensidig at understøtte hinanden, og fordeelagtigere at bytte deres Frembringelser mod hinanden, end disse og England. - Tilsidst anbefalede han milde Forholdsregler mod Jrland, Paris, den 27de Mai.