Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-12-12
Der skulle allerede være 4000 Silkevæverstole i Gang i Moskau, som tildeels drives af indvandrede Franske Fabrikanter; hvilke tilligemed Silkemanufacturernes Tilvært i Rhinpreussen, især Elberfeld skade betydeligt Fabrikerne i Lyon. Store Manufakturer af alle Slags reise sig desuden i Rusland, og Godseierne kappes med hinanden om at anlægge dem paa deres uhyre Landeiendomme. Jndførselen af udenlandske Fabrikater forhindres næsten aldeles ved det strengeste Told system paa Grændserne. Som man i Rusland, hvor Arbeidet tildeels forrettes ved Livegne, har den Fordeel at Fabrikarbeidet bliver forrettet for den laveste Arbeidsløn og af Folk, som ere vante til at leve yderst tarveligt og simpelt, saaledes er det Modsatte Tilfældet i England. Man har derfor søgt der at tilveiebringe lette Priser paa Fabrikatterne ved et vidtdrivet Maskinerie og ved at gjøre dem mindre solide; men som atter skader meget deres Credit og Afsætning. I Amerika er vel en herlig Vei aabnet til Afsætning af Manufakturvarer, men det kan ogsaa blive overfyldet med Varer, og Freden aabner desuden Adgangen dertil over Havet for alle Nationer. Denne Bestræbelse for at levere Fabrikater for godt Kjøb uden at see paa deres Bonitet har allerede skadet det Engelske Fabrikvæsen i den Grad, som man fortæller, at man har maattet udgive Engelske Fabrikater for Franske for at faae dem solgte, saa man vil formodentlig snart erkiende i England det urigtige deri, og vende tilbage til den gamle Soliditet Vanskeligt vil det altid blive herefter i det dyre England at kunne udholde Concurencen med den Jndustrie, som saa mægtig stræber fremad paa Fastlandet; men det har dog i sine Capitaler og i sine Colonier en umiskiendelig Overvægt; skulde derimod et væsentligt Stød træffe disse sidste, saa er Englands Storhed forbi, derfor holdes altid den politiske Tordenafleder i Beredskab. Fastlandet har i Aar været oversvømmet af Engelske Godtkiøbsvarer, da Fabrikernes Standsning i England har tvunget deres Besiddere til at skille sig ved deres Vareoplag til enhver Priis; desugtet ere Fastlandets Fabriker ikke bragte til at staae stille. De Tydske Handel masser skade hinanden indbyrdes; og de Preussiske i Naumburg og Frankfurt ander Oder begynde at gaae den Leipziger mægtig i Veien, som desuden leed meget i dette Efteraar ved Krigen i Georgien, Urolighederne i Tyrkiet og Sværringen af de Russiske Grændser; men man haaber bedre Tider, naar Orienten bliver mere roelig og Amerika faaer Tid til at summe Denne Skildring kan passende sluttes med et Overblik af Literaturens Tilstand efter en Beretning i Allgemeine Zeitung; denne belærer os: at den sidste Leipziger Messecatalog anmelder 2125 Værker; hvoraf de philosophiske udgiøre det mindste Antal nemlig 21, og de theologiske det største, nemlig 239, hvilket fortreffeligt characteriserer Tidsalderens Retning. Af Bogatzkys gyldne Skatkammer er den 86de Udgave udkommen Fra Aaret 1814 til 1826 ere 33,774 Skrifter udkomne i Frankerige (hvor dog Mængden, af Bøgerne aarligen tiltager meget) men i Tydskland ere i samme Tid udkomne 50,303 Skrifter; hvilket Antal endog stiger til 60,000, naar de Bøger regnes dertil, som ere anmeldte; men som endnu ikke udkomne og de Skrifter i udenlandske Sprog, som ere udkomne i Tydskland. Naar nu et Menneske kunde læse en Bog igjennem om Dagen, saa vilde han dog behøve 170 Aar for at faae alle de Bøger giennemlæste, som i de sidste 13 Aar ere udkomne allene i Tydskland. Af Bøgernes Antal kan man slutte sig til, at der i Middeltallet af et Menneskes Levealder; nemlig i 30 Aar, maae existere 70,000 Skribenter i Tydskland; og da Tydskland har 30 Millioner Mennesker, saa maae der for hver 500 Mennesker gives en Forfatter. (Ved den uhyre Bogmasse, som oversvømmer og har oversvømmet Verden, var det at ønske at man kunde faae udbragt, hvad egent, nyt, lærerigt og skiønt og fortræffeligt sagt, som den indeholder; thi hvormeget siges ikke om igien, og hvormange gode og lærerige Betragtninger tabe sig ikke i dette Occan, og ligesom synke til Bunds og forglemmes. Mon det ikke var mueligt at der kunde blive indgaaet en Forening imellem alle Europas Lærde om at foretage sig en saadan Litterærisk Renselse, at afvadske alle Guldkornene og at overgive det døde Sand til Oceanets Bølger.)