Berlingske Tidende, 1768-03-01
Rom, den 6 Februarii. Den Pohlske Adelsmand, Hr. Chareplowitz (eller Chreptowitz), som først den 28de October udi Grod Retten i Warschau, og siden i det Apostoliske Kammer her har nedlagt et bittert Manifest imod de nærværende Tildragelser i hans Fæderneland, var Confeder. Marechal af Grodne, og et af Landbuddene for Litthauen ved den Pohlske Rigsdag. Saasnart som Rigsdagen i Warschau udi October Maaned blev udsat, og en Commission nedsat, solgte han alt sit Gods, og med de Penge, han deraf udbragte, begav sig hid. Her holdte han han et statselig Indtog med sit Manifest, og lod det opslaae paa et dertil oprettet Kors, hvormed han ville have alle gode Romerske Christne indbudne til et Korstog, at forsvare hans Fæderneland og den Catholske Religion. Af Manifestet, hvilket er lige saa fortvivlet som bemelte hans Opførsel, er her kundgjort følgende Udtog: "Jeg Carl Littawor Chreptowitz &c., som skatterer Friheden over de timelige Rigdomme, og den Catholske Tro over Friheden selv, jeg protesterer imod det Russiske Hoffes Ambassadeur, Fyrsten Repnin, og erklærer høytidelig for Gud, for den ganske Verden, for Riget Pohlen, for min Konge Stanislaus og for de andre Konger og Fyrster, især for Keiserinden over alle Russer, at bemelte Fyrste, i det han udi Riget Pohlen har forsamlet en Mængde Russiske Tropper, imod Keiserindens, hans Regentindes, Villie har misbrugt den ham anbetroede Magt, til Hs. Keyserl. Majests. Æres Forkleinelse, til at undertrykke den sande Catholske Religion, samt til at kuldkaste og forstyrre dette Riges Løve, Rettigheder og Friheder. -Man veed, at Keiserinden, da hun tilsagde at anvende sin Myndighed til Disuniternes og Dissidenternes Medhold, har ved et Jnstrument af 26de Martii 1767 erklæret, at Hendes Forlangende var, at man anhørte deres Klagemaale, at man paadømte de samme efter de vedtagne Loves Tilhold. da hun ikke forlangede, at disse Love skulle i mindste Maade fravliges, eller nogen af Republikens og den herskende Romersk Katholske Religions Friheder eller Rettigheder tilsidesættes. Hun havde i øvrigt forordnet, at Hendes Troppe, skulle bruges til at bevare Rolighed og Orden iblant Indvaanerne, indtil at den forsamlede Rigsdag havde afgjort de sig reyste Tvistigheder. - Det var i Anledning af saadanne Forsikringer, at alle Ordener i Republiken, efterat have confedereret sig, have forsamlet sig i Warschau, for der udi Rigsdag at beraadslaae sig over de offentlige Anliggender, haabende at de kunne giøre dette fri og uden Frygt. Men, imod alderes Formodning, har den Russiske Ambassadeur, mid for den forsamlede Republikes Øyne, grebet til saadanne Voldsomheder, hvorpaa intet Exempel haves af Historien. saadant at være foretaget af en hos fremmede Konger og Fyrster residerende Ambassadeur, hvorved den offentlig Sikkerhed er vorden krænket, og dem tvert imod Rigets Lov betaget den Ret, at sige deres Meeninger frit ud. Han ha sendet Detachemens af Tropper hen til alle de Steder, hvorWoywodskaberne og Districterne sædvanligen holde de Landdage, som gaae for den almindelige Rigsdag, for med væbnet Haand at tvinge samme Woymodskaber til at sende saadannLandbudde til Rigsdagen, som vare paa det samme Parti som han, og at tilsidesætte dem, som de engang i Frihed havde udvalgt. Undersaatterne have end ikke været sikke i deres egne Huuse, men de allerærværdigste Lemmer af Republiker, ere der vorden satte fangne. Under Kongens, under de confedererede Ordeners af Pohlen og Litthauen deres Øyne, ere de voldelig af Russiske Soldater arretterede og førte i Fængsel. Saasnart Rigsdagen var aabnet, fordeelede Ambassadeuren sine Soldater ved Stadens Porte og paa andre vigtige Steder, og tillod ingen Raadsherre, Minister eller Landbud at drage ud, uden med Pas, som af ham selv var underskrevet. For og at giøre det fuldkommen, erklærede han tillige, at disse strenge Anordninger ikke før skulle ophøre, end naar den forsamlede Republik havde indganget alt det som han havde foreslaget; hvilket ogsaa faldt ud efter hans Ønske. Han paastod, at Dissidenternes Fordringer bleve den første Materie, som Rigsdagen foretog sig; og denne saa vigtige Sag blev hovedkulds, og uden nogen lovformelig Omgang behandlet og paakiendt, ikke af den ganske Republik, men af Commissarier, som ved Magt, Frygt og hans Anhang vare forførte. - Da Raadsherrer, som fortørnedes over saa mange Voldsomheder, ville sætte sig imod samme, lod han dem ved bevæbnede Soldater gribe om Natten til den 16de October, og føre fangne ud af Warschau, hverken den Biskoppelige eller den Raadsherlige Værdighed have kunnet afvende fra dem en Medfart, som man ikke uden Forskrækkelse kan tænke paa. Han har formeent dem at bringe deres Sager i Rigtighed, skildt deres Domestiker fra dem, vegret dem de til Livets Ophold allernødvendigste Beqvemmeligheder; og disse Ulykkelige, hvis Velstand er dem berøvet, de bejamre dog ikke saa meget deres egen Ulykke, som den beklagelige Tilstand, deres Fæderneland er udi. - Dette er endnu ikke alt, Bispens af Cracau, som en af dem, hans Archiv er vorden giennemsøgt, hans Penge røvede, hans allerkostbareste Effecter bortførte, og alle hans Eiendomme forstyrrede. - For at retfærdiggiøre saadanne imod Raadsherrer, Bisper og Land budde øvede Medhandlinger, har Fyrsten Repnin foregivet, at de havde fornærmet Keiserinden, og lagt hendes Absigter ud til det verste; men lad ham læse de af dem i Rigsdagen holdte Taler, eller dem de have ladet trykke, og han skal ikke finde et Ord derudi, som gaaer Hos. Keiserl. Majests. Ære for nær. Denne Fyrste har ikke opført sig som Ambassadeur fra en Keyserinde der er Republikens Bundsforvandte, men som Landets allergrummeste Fiende. Jeg vil ikke tale omde Trudsler med Fængsel og Forviisning, som han har brugt imod de velsindede Raadsherrer og Landbud; om de hos Notarier, Rettes Skrivere, og andre offentlige Embedsmænd gjorte Forbud, at de under Livs Straf ikke imodtoge nogen Protestation imod disse fremmede Voldsomheder. Da nogle Landbudde udi Rigsdagens sidste Session fremlagte nogle efter Landets Love indrettede Artikler, har Fyrsten Repnin, som ikke sandt Smag i dem, fremlagt andre imod vore Love, Herligheder og Friheder stridende Artikler, forfattede uden al Form, og uden nogen Notarii Publici Underskrift. Paa de sammes Vedtagelse drev han med Myndighed; ved Hielp af Frygt udvirkede han og en, skiønt tvetydig Vedtagelse; thi da Rigsdags Marechallen forlangede Forsamlingens Mee Ca ning ning herom, have 6 eller 7 Lemmer i det høyeste af dem, som ere paa Ambassadeurens Partie, svaret Ja; alle de andre, som taugde ganske stille, betegnede ved deres Miner, Gebærder, ja ved Taare, som brast dem af Øynene, at de vare af det Forsæt, saasnart de bleve fri, at protestere imod en saadan voldsom Omgang &c. Fra London.