Berlingske Tidende, 1829-12-04
Sydamerine a. man, Saalænge Svaniens Herredømme over Mexico varede, bestod dette Lands Befolkning af tre Klasser: 1) de Jndfødte fra Gammelspanien, der vare i Besiddelse af alle offentlige Embeder. og næsten af Landets hele Handel; 2) Ercolerne eller Destendenterne af spanske Colonister, som vare meget talrigere end den første Klasse, men i Henseende til Dannelse stod langt tilbage, efter den, og 3) af Jndianere, der nedstammede fra Mexicos oprindelige Beboere. - Spanien blev i roelig Besiddelse af Mexico, indtil Aaret 1810, da Bonaparte bemægtigede sig den spanske Krone og styrtede den legitime Regjering. Denne Katastrophe gav baade Creolerne og de Jndfødte i Mexico Mod til at afkaste Moderlandets Aag. Nu udbrød Striden imellem den større Deel af begge hine Klasser paa den ene og de i Mexico bosatte Gammelspaniere paa den anden Side, en Strid, der sig Henseende til Tallet var saare ullig, thi Gammelspanierne for, holdt sig til deres Fiender som Een til Ti. Jmidlertid vare Spanierne dog en Tidlang det seirende Partie, da de kunne disponere over de offentlige Hielpekilder. Vel bleve Fjendtlighederne fra Tid til anden suspenderede, men den Grusomhed, som Spanierne tillode sig efter deres Seire, gade de Ulmende Gnister ikkun alt for ofte ny Næring. - Begge Partier havde dygtige Hærførere. J Snildhed og Tapperhed kan Spaniernes Anfører, Calleza, sættes ved Siden af Montrose, der under Borgerkrigen i England, medens Carl den 1ste regjerede, erhvervede sig et saa berømt Navn; Mexicanernes Anfører, den tappre men ulykkelige, Marellos gav sit Fodentland Franske paa at Aristides Urgennyttighed og en condass modige Troskab. - Omsider seltede de Jndfødtes Sag, og da deres Uafhængighed var grundfæstet, opmuntredes Udlændinge, især Englænderne, tilat sætte Capitaler i Mexicos Bjergværker, Landeiendomme og Handel. Sligt skedte for omtrent syv Aar siden, i hvilket Tidsløb England især vandt en stor Capital. Dette Held tilskyndt, pengegridske Englændere til vidtomfattende, store Speculationer, Ogsaa Mexicanerne vandt betydeligen ved udvidede Handelsforbindelser, med Europa og Nordamerica. Da fruede for faa Maanede, siden den i Havannah udrustede Expedition, atter at gjøre Me rico afhængigt og udelukken det fra alle fordeelagtige Handelsforbindelser. Men hvilken Understyttelse kan vel sligt Forsøg vent hos Mexicos Jndvaanere, Erindringen om den Undertrykkelse, de maatte taale af Spanierne, om det Monopolsystem, det lænke bandt Handel og Jndustrie; Erkiendelsen af de Fordele, som Forbindelsen med Europas og Americas Handelsland har forskaffet dem, siden de aftastede Spaniens Trældomsaag; - Alt dette maa bidrage til at opmuntre Mexicanerne til enig Modstand. Alt hvad man hører om den spanske General Bartadas, stadfæster tilfulde det før omtalte Udsagn af Generalgovernenten i Havanna, der erklærede ham for aldeles uduelig til at commandere denne Expedition. Da han rykkede ind i Nytampicovilde han udpresse en Sum Penge af en der bosat Nordameritaner, Harrison. Da denne gjorde Forestilling herimod, traadt en Snigmorder af Generalens Følge frem og saarede Nordamericanerer, med sin Sabel. Det nordamericanske Krigskib Hornet, som just ankom, tvang Generalen til at tilbagegive hvad han havde røvet fra Harrison. Af denne eeneste Kjendsgierning kan man ligesaa godt som af tusinde skjønne den Aand og Diciplin, den hersker, 1, hiin Armee. Havde General Barradas ikke været blot ter for endog simpel Garnisonsforstand, saa vilde han enten aldeles ikke have berøvet Harrison sin Eiendom, eller dersom dette engang var skeet, ikke givet dem tilbage, om saa en heel Hvesse rede (Hørnets) forlangte det; havde sand Krigeraand ikke være ham aldeles fremmed, saa vilde han have ladet den Nidding hænges, der i den commanderende Generals Nærværelse vovede at drage Sabelen imod en værgeløs Mand. Under Santa Annas Angreb blev den samme Kjøbmands Huus ligeledes plyndret, men den mexicanske General tøvede ikke med Fyldestgjørelse, indtil et nord americansk Skibs, Ankomst, saasnart han erfarede, at hans Tropper uden hans Tilladelse havde gjort sig skyldige i dette Rov, gar han den Fornrettede strax sin Eiendom tilbage. naar al Christiania, den 26de November.