Viborger Samler, 1823-08-13
I det nylig udkomne 19de Bind af det skanding viske Literaturselskabs Skrifter (paa A. Seidelins Forlag) læser man to interessante Stykker, Pengevæsenet vedkommende, nemlig: 1. Om det deels Ugrundede deels Overdrevne i de Klager, som overalt i Danmark føres over Pengemangel, af Hr. Justitsraad og Bankdirecteur J. Thomsen; og 2. Almindelig Bemærkninger over Papiirpengenes Natur over den Grund, hvorpaa deres Værdie beroer, i Særdeleshed med Hensyn paa Pengevæsenet i Danmark, skrevne i Aaret 1803 af afdøde Conferenceraad og Finantsdeputeret Tetens. J den førstnævnte Afhandling udvikler Hr. Justitsraad Thomsen de Grunde, hvorpaa han støtter sin i Overskriften antydede Formening "Han forudsætter naturligviis, at de der søge Penge, ei ere Lykkeriddere, der gjøre deres Speculationer hen i Vind og Veir, og bygge Luftkastellet, som mangle solid Grundvold. Han tilstaaer gjerne, at den Lethed, hvormed Mange tilforn, sig og Andre til liden Baade, kunde reise Penge, nu er forsvunden, da Creditorerne dyet nok have kjøbt den Erfaring, at være mere forsigtige ved deres Udlaan Men disse Omstændigheder kunne ei begrunde Klagerne over Pengemangel i Almindelighed." Hans Grunde korteligen fremsatte, disse: 1. Da vor Handel nu er ubetydelig, vore Manufacturer og Fabriker næsten alle nedlagte, og de for Agerdyrkeren nuværende ufordeelagtige Conjuncuurer giver ham nu neppe Mod til at anvende betydelige Summer paa Landforbedringer, saa kan man ikke vel antage, at Capitaler for nærværende Tid ty derhen - "Men hvor ere da nu de Capitaler blev ne af, der forhen vare anvendte til Handel og Manufacturer, og som nu ikke længere der finde Anvindelse: En stor, meget stor Deel Capitaler, som Handelen sysselsatte, ranedes af Fjenden under, jo før, Krigen. Endeel Capitaler ere vistnok fortærede i den lange Handelstandsnings Periode, uden at have produceret nye, da Fortjenesten ei var tilstrækkelig, men man nødtes til at angribe Driftscapitalen. Men imidlertid ere dog paa den anden Side ende fremmede Capitaler komne ind i Landet ved de Hamborg og London optagne kongelige Laan; og antages kan det dog vel ogsaa, at der endnu ere Capitaler tilovers fra Handel og Manufacturer, som for nærværende Tid ingen Beskjeftigelse finde i disse Jndustriegrene, og som tildeels have kastet sig paa de offentlige Papirer. 2. Disconton er lav og vedholdende lav. 3. Da Nationalbanken ved Bekjendtgjørelse gjennem de offentlige Tidender oplagde de til samme ind laante Capitaler successiv til Udbetaling i Aaren 1820 1821 og 1822 men iøvrigt henstillede det til Creditorernes et Valg, om de, istedetfor at modtage Betaling for deres Obligationer, som løde paa 5 pCt. respective Sølv og Sedler hellere vilde lad deres Capitaler henstaae i Banken for Fremtiden til 4 pCt; var det saa langt fra, at Creditorerne uddroge deres Penge fra Banken, at de fleste og betydeligste af dem tvertimod afbenyttede den Tilladelse, Banken i sin Bekjendtgjørelse havde tilstaaet dem og anmodede samme om, at beholde de indestaaende Capitaler for Fremtiden til 4 pCt. p. A.; ja der er endog mange Gange tilbudet Banken nye Copitaler til Jndlaan til 4 pCt. havde der været Pengetrang, c: mere sikkert Brug for disponible Capitaler end Tilbud af samme, saa havde en stor Deel af Creditorerne, som vel og have lært at betegne deres Fordeel - hvilket især de senere Tider ret egentlig have givet Anledning til - vist ikke anmodet Banken om at beholde deres Capitaler til 4 pCt. 4. Da Banken i Febr. 1820 aabnede et Laan, hvortil den modtog Sedler, og derfor efter Pari Cours, udstedte Obligationer, lydende paa rede Sølv og bærende 5 pCt. aarlig Rente, ligeledes i r. S., indkom til dette Laan omtrent 6 Mill. Rbd. Sedler, som tilintetgjordes. Havde der været Pengemangel, hvorledes kunde da denne saa betydelige Sum været bragt tilveie i den korte Tidsfrist af 4 Maaneder, indtil Udgangen af Mai Maaned, da jo i den Til Capitaler, som stode ansatte i faste Eiendomme eller anden Beskjæftigelse, ei kunde gjøres frie, men for det meste blot de daværende ledige Summer dertil kunde anvendes. 5 De offentlige Effecters Priis afgive under Tingenes sædvanlige Gang en temmelig sikker Maalestok paa Penges Overflødighed eller Mangel i en Stat. Hos os har Stigningen af disse Effecter viist, at der stedse er Spørgsmaal efter dem, og at ei ubetydelige Capitaler ligge ledige til denne Anvendelse. "Men indvender man, hvorledes kan man antage, at der gives ledige Capitaler, og bringe dette i Harmonie med den lave Priis, Alle klage over at faste Eiendomme nu ere i, Det synes rigtignok urimeligt, at disses Priis kan være saa lav, medens Capitali, sten klager over at han ei kan anvende sin Capital, Derpaa svaret Forfatteren med den bemærkning: at hvad man kalder lav Priis, er relativ; og viser nu hvorledes under Krigen især "da ConservationsSystemmet havde bemestret sig den almindelige Mening, alle Realiteter, ogsaa faste Eiendomme, maatte stige til en Priis, der ei stod i Forhold til deres aarlige Provenue" hvorledes siden "den almindelige Mening vendte sig til det modsatte, og det gik her som overalt fra den ene Yderlighed til den anden; ligesom Eiendommene forhen vare stegne til en overdreven høi Priis, saaledes faldt de nu tildeels under den naturlige Værdie. Mange Prioritetshavere, som tildeels letsindigen havde sat deres Penge i dem, vaagnede med Skræk, da de saae deres Formue, som de troede sikker, bortdunste som Dug for Solen. De skrege naturligviis over Tabet af deres Formue, og en almindelig Frygt for at kjøbe faste Eiendomme, eller deri at udlaane Penge, udbredte sig overalt, til Skade for Eiendommenes Priis. Heraf den naturlige Følge, at de Capitaler, som uddroges fra faste Eiendomme, ei atter ansattes i samme, og at sielden nye Capitaler vovede sig derhen, hvorved da nogen Pengeknaphed viiste sig relativ til det Behov, de faste Eiendomme krævede." Som en naturlig medvirkende Aarsag ei alene til de faste Eiendommes, men og til Varers lavere Priis nu end i de foregaaende Decennier, maa vist nok ogsaa regnes de ædlere Metallers nuværende høiere Priis i Europa end forhen." - Dette vises korteligen Derefter om det egentlige Punkt, hvor Klagerne over Pengemangel skulde henføres, at nemlig Crediten er reent forsvunden. - - Debitorernes Fremgangsmaade mod deres Creditorer, hvad enten de nu har været grundet i Mangel paa Evne eller Villie til at fyldestgiøre Disses contractmæssige Fordringer, er tildeels Skyld i den Frygt der holder Capitalisten fra at understøtte dem med sine Capitaler, og i den før gelige Stilling en Deel Debitorer i Danmark for nærværende Tid seer sig sat i " Gik Klagerne ud paa, at Creditten i Danmark var tilintetgjort, at Rigdom og almindelig Velstand, og derraf flydende Fortjeneste for den arbeidende Klasse, i Danmark har aftaget, saa maa vel enhver Upartisk uden Vanskelighed indrømme saadant, naar har overveier, hvor store Capitaler der ere gaaede tabte for Danmark ved Krigen, og hvorledes Danmarks Handel, der formedelst heldige sammenstødende Omstændigheder var steget til en saa betydelig Høide, deels under Krigen blev bragt til Intet, og deels efter gjenvunden Fred, da de mægtigere og rigere Handelstater igjen satte sig i Besiddelse af denne Jndustriegteen, ei kunde udholde Concurencen og hæve sig af sit Intet Vel klagedes ogsaa den Gang over de svundne bedre Tider, men dog ei saa almindeligt, og hvor ugrundede hine Klager vare, viste tydelige nok de høie Priser paa faste Eiendomme, almindeligviis sikkre Tegn paa et Lands stigende Velstand, samt det Vellevnet og den Luxus, der udbredte sig imellem alle Borgerklasser, ja selv strakte sig til de simple Daglønnere, der i den blomstrende Handel og dens Virkninger fandt overflødig lønnende Beskjæftigelse."