Ribe Stifts Adresseaviser, 1842-01-03
Student H. Brøchner havde indgivet Begjering, om at maatte underkaste sig den theologiske EmbedsExamen, hvilket imidlertid det theologiske Facultet, paa Grund af Yttringer i hans indgivne Petitum, har negtet ham. Efter Fædrelandet, meddele vi det Sted i Hr. Brøchners Petitum, der har vakt Anstød hos Facultetet, samt den Korrespondence, der har fundet Sted mellem Facultetets Decanus og ham. "Modstræbende droges jeg hen til Philosophien. J denne meente jeg nu at have fundet det messianske Rige, og saalænge jeg endnu kun havde gjort et overfladisk Bekjendtskab med den, kunde den Forening mellem Philosophi og Theologi, som de philosopherende Orthodoxe troe at have bragt i Stand, blænde mig med et Skin af Sandhed. Forestillingerne (imaginationes) om en personlig Gud, om Guds sønnen Christus, om Sjælens Udødelighed, som jeg fra Barnsbeen havde indsuget, kastede ligesom et Slør for mit Øie Men snart, da Philosophien med et renere og klarere Lys havde gjennemtrængt dette Taageslør (nebulas), saae jeg, at hiin Forening ikke var bedre end Foreningen mellem 2 sammenlimede Planker. Creationsdogmet vatte de første Tvivl hos mig, dernæst Dogmet om den historiske Christus. Jeg vidste dengang ikke, at jeg stemmede overeens med Straus, jeg troede, at han lignede Atheisterne, der engang fremtraadte i England, og af Princip afholdt jeg mig fra at læse hans Værker. Men siden, da min Overbeviisning allerede var befæstet, begyndte jeg at studere dem, og jeg erkjender med Taknemmelighed, hvor meget jeg har lært deraf Med ham stemmer jeg da overeens i Alt, med Undtagelse af nogle Punkter, der mere henhøre til Systemets Peripheri end til dets Centrum. - - - Jeg veed, at mine Anskuelser om Religionen og Troen ere aldeles forskjellige fra Eders, men jeg veed ogsaa, at jeg med Tilsidesættelse af alt Andet kun har søgt Sandheden, og ikke ved Letsindighed, eller ved ungdommelig Ubesindighed, eller frivol Forfængelighed, men ved Tankens uimodstaaelige Magt er bragt til at slutte mig til det System, som jeg hylder, og derfor fordrer jeg af Eder, at J skulle holde den frie Tankes Rettigheder hellige; thi aldrig vil jeg skjule min Overbevis ning, og jeg vil ikke ved nogen Autoritet lade mig afskrække fra frit at udtale, hvad der med Nødvendighed følger som utvivlsomt Resultat af den sunde Tænkning. "De har i det af Dem indgivne Petitum om at stedes til den forestaaende theologiske Embedsexamen taget Anledning til at udtale Dem om det Forhold til den christelige Tro, hvortil Deres Studier for Tiden have ført Dem. Flere af de herhenhørende Yttringer ere af den Beskaffenhed, at de ikke have kunnet andet end vække Betænkelighed hos Facultetet om, hvorvidt Adgangen kan staae Dem aaben til en Exammen, som aabner Veien til Ansættelse i Kirkens Tjeneste; og muligen vil Facultetet ikke kunne fritage sig for et eller andet Skridt til Kirkens og sin egen Betryggelse i denne Henseende. Men i ethvert Tilfælde vil Facultetet ikke kunne forsvare at stede studerende Theologer til Embedsexamen, som erklære Dogmer, der udgjøre den christelige Troes Grundvold, for imaginationes" og nebulæ, med disse Ord findes i Deres Petitum Lærdommen: "de Deo persona, de Christo dei silio, de immortalitate animæ betegnede. Da imidlertid Deres hidhørende Yttringer ikke ere uden al Tvetydighed, muligen ogsaa foranledigede ved det fremmede Sprog, maa jeg paa Facultetets Vegne have Dem anmodet om at give en nærmere Forklaring over den Betydning, i hvilken De har villet betegne disse Lærdomme med de foranførte Ord, forinden Adgang til den skriftlige Examen kan staae Dem aaben. Kjøbenhavn, den 24de December 1811. M. H. Hohlenberg, d. A. Dec. &c. theol. Hr. Studiosus Theologiæ H. Brøchner.""Som skyldig Giensvar paa Deres Høiærværdigheds Skrivelse angaaende de i mit indgivne Petitum brugte Udtryk, som angaaende det Forhold i det Hele, i hvilket jeg staaer til den christelige Tro, skulde jeg ikke undlade at give følgende nærmere Forklaring, som jeg haaber vil være Dem tilfredsstillende. Hvad for det Første Udtrykkene imaginationes" og nebulæangaaer, da maa jeg beklage, at min Mangel paa Færdighed i Latinen har gjort min Mening utydelig. Jeg har ved Ordet imaginationes villet betegne, hvad den hegelske Skole kalder Forestilling i Modsætning til Begrebet, og derved villet udtrykke, at Dogmet i dets relative Sandhed ikke havde den til Sandheden, adæguate Form. Udtrykket nebulæ refererer sig ikke til hine Oogmer; jeg har ved det villet udtrykke den Forblindelse, som de i Barndommen indsugede Forestillinger medførte med Hensyn til den philosopherende Orthodoxies Mediationsforsyg. Det er gaaet mig ligesom det gik den hegelske Skole, før Straus fremtraadte; Haabet om at see den Strid forsonet, der i saa mange Aarhundreder har bragt saa Mange til Fortvivlelse, forespeilede mig et herligt Morganasyn, men Philosophiens Lys gjennemtrængte dette Taagebillede, og jeg seer, at Religionen var en hellig Nat, Philosophien den solklare Dag; men hiin Forening Morgendæmringens skuffende Taager. - Hvad mit Forhold til den christelige Tro overhovedet angaaer, da har jeg frit og aabent udtalt, hvad jeg aldrig vil fornegte, at min Overbeviisning har ført mig bort fra den. Jeg har heri kun udtalt, hvad Alle, der philosophere over Religionen, maae nedes til at tilstaae sig selv. Naar Philosophien ikke skal være en tautologisk, intetsigende Repetition af Religionen, maa den føre den videre. men for at føre den videre, maa den føre den udover den selv; den maa, idet den sønderbryder de uadæqvate Former, forandre Jndholdet, og idet den anerkjender Religionens relative Sandhed, træde i et negerende Forhold til den Jdet jeg vedkjender mig dette Forhold, maa jeg paa den anden Side urgere, at Negtelsen af en personlig Gud ikke er Gudsfornegtelse. Negtelsen af en historisk Christus ikke Fornegtelse af Gudmenneskeheden, Negtelsen af Sjælens Udødelighed ingen Fornegtelse af Aandens Evighed Jeg indseer imidlertid tilfulde, at jeg, hvis jeg ikke forandrer mine Anskuelser, ikke uden høieste Grad af Samvittighedsløshed vil kunne modtage et geistligt Embede, men jeg har ikke troet, at jeg derfor ikke skulde kunne underkaste mig den theologiske Examen, da den jo ikke umiddelbart giver Adkomst til Embede, men først ved Aflæggelse af den Ed, at lære i Overeensstemmelse med Kirkens Symboler. Jeg troede, at der heri var tilstrækkelig Garanti for, at jeg ikke vilde benytte mig af Examen til geistligt Embede, da jeg ved at aflægge Eden og lære efter min Overbeviisning vilde begaae en Meened, eller ved at lære, i Overeensstemmelse med Eden, erklære min Overbeviisning for Løgn Det er min Hensigt udelukkende at offre mig til Videnskaben, for at uddanne mig til en academisk Virksomhed, hvor den religiøse Overbeviisning ikke kommer i Betragtning. Det er derfor ikke af Hensyn til den Ret, som Examen medfører til at søge Embede, at jeg ønsker at underkaste mig den, men det er for at opfylde et Ønske af min Fader. J det Haab, at Ovenstaaende skulde kunne hæve de Betænkeligheder, som det theologiske Facultet paa egne og Kirkens Vegne har havt ved at tilstede mig Adgang til Examen, tegner jeg mig, o. s. v.