JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1838-05-21
(Jndsendt.)Man kan ikke nok paaskjønne den nye Communalanordning for Kjøbstæderne; thi den bortrydder enhver Tanke om, at Forhandlingerne for Eftertiden skulle kunne ledes af Egoisme, Partiskhed og Eensidighed. Communen vælger selv sine Repræsentantere, og man kan med Grund vente, at Bestyrelsen i Almindelighed vil komme til at bestaae af fornuftige, fordomsfrie, samvittighedsfulde og behjertede Mænd, der ikke frygte for at lade deres Stemme høre, og besidde Characteerfasthed nok til ikke at fravige deres Mening, uden at de med vægtige Grunde overbevises om at de feile. Mange Fordele ville sikkerlig ved denne Indretning blive Communen til Deel, enhver Ting vil nøiere blive paaseet og drøftet, hensigtsmæssigere Foranstaltninger trufne, og det Unødvendige tilsidesat. Det er derfor saare ønskeligt, at en ny Communallovgivning ogsaa snart maatte forundes Landet; thi, at dette forholdsviis dertil er ligesaa trængende som Kjøbstæderne forhen, er udentvivl almindelig erkjendt. Man behøver blot at see hen til Skolevæsenets Organisation og navnlig til de nye Skolers Opførelse, og det vil vist indrømmes, at her meget uden Skade for Skolevæsenet kunde være sparet for Communen. Hvormange grundmurede Skoler ere saaledes ikke opførte til en Størrelse, som ikke alene er ufornøden, men endog hensigtsløs med Hensyn til det Antal af Børn, som ere pligtige at søge samme, Skoler, der vanskeligen kunne opvarmes om Vinteren, selv naar alle de skolepligtige Børn ere tilstede. Communerne lide visseligen paa mange Steder ved disse og lignende Jndretninger. Saaledes kjender Jndsenderen et Kirkesogn i en af Jyllands frugtbareste Egne, hvor der, foruden den gamle Hovedskole, som er anordningsmæssig indrettet, er opbygget tvende nye, og hvor der desuagtet ere tvende Biskoler, medens en heel Bye tilligemed Udflyttere og Parcellister af dette Sogn er underlagt en Skole i et andet Sogn, efterat en Biskole, som i flere Aar holdtes i denne Bye, var bleven nedlagt. Der vare saaledes i dette Sogn 3 Hovedskoler, og 4 Biskoler med 6 Skolelærere. At en saadan Organisation kunde været anderledes, og var bleven det, hvis der ingen Statister havde været i Commissionen, kan vel neppe omtvivles. Det er dog ingenlunde Jndsenderens Hensigt her at ville dolere over den omtalte Jndretning; men det tilsyneladende Besynderlige ved denne og mange andre Communalindretninger er iblandt de Motiver, som have fremkaldt det Ønske hos ham og mange Flere, at en anden Communalbestyrelse snart maatte indtræde for Landet, lig den for Kjøbstæderne, en Forandring, som vilde være til uskatteerlig Nytte for Samfundet saavel i Hensyn til de aandelige som til de materielle Jnteresser. som betales med 1 Rbdr. Qvartalet.
Jyllandsposten, 1838-05-21
Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-05-28
anden ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 22. Mandag den 28de Mai. Maa trykkes. Nielsen. Den 21de Mai 1838. Natten var mørk og indhyllet i svære Skyer, som gif forud for denne i Viborg stedse betydningsfulde Dag. Himmelens Stjernevrimmel havde skjult sig bag det sorte Taageforhæng og kun en dunkel Belysning af Nathimlen indgjød den tause Nattevandrer den Tanke, at den venlige Lung forinden dens totale Formørkelse endnu vilde lade et Blik dvæle over den Danmark Stad, hvor Aurora snart vilde kalde de slumrende Kræfter til kraftig Virken. Mægtig blev Sielen tiltalt ved i denne natlige Stund at hæve Blikket fra hiin nærmeste Omgivelse af Viborg Byes gamle ærværdige Domkirke, Landstingshuus og Hans Tausens Fængselsplads ud over Viborg Sø, Asmild Kloster og vakkre Omegn, for af disse hellige Mure og dyrebare Minder at gjengive Barmen et Billede af Fortid og Nutid, der frembød Stof af det rigeste Jndhold. Med høitidelig Stemning maatte Tanken saaledes i denne Bye lade hver Dannemand erindre, at det var her Danmark Navne, Dau Mikillati paa Danerlyng, valgtes til Jydernes Konge. Paa denne Byes Territorium var det, at Kongetvist og Borgersplid lod Landets Børn, anførte af Knud Magnusen og Svend Grate, løfte Sværdet mod hinanden, og snart i Sielland, snart i Jylland, udøve den Forfølgelseslyst der truede Landet med Ødelæggelse.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Jfølge nogle i Kjøbenhavnsposten Nr. 98, indførte Brudstykker af en engelsk Reisendes Besøg paa de danske Øer i Vestindien, har Gouverneuren paa disse Øer, von Scholten, den betydeligste Deel af sine Jndkomster fra sin Post som Veiermester eller Jntendant ved Toldboden, der alene beløber 30,000 Dollars (60,000 Rbd.) om Aaret, medens at Præsidenten, for de forenede nordamerikanske Fristater har en aarlig Appanage af i alt 25,000 Dollars (50,000 Rbd.)(Ved denne Sammenligning maa man ikke tabe af Sigte, at de nordamerikanske Fristater ere en af de mægtigste Stater i Verden og har 11 Millioner Jndvaanere, hvorimod de danske Smaae Øer i Vestindien, kun har 40,000 Jndv.)
Jyllandsposten, 1838-05-28
Som bekjendt faaer det kongelige Theater i Kjøbenhavn et aarligt Tilskud af Statskassen af c. 50,000 Rbd.; følgelig bidrager Provindserne ogsaa til dette Theater, og det er derfor, efter vor Mening, ei heller meere end billigt, at Provindserne ogsaa kom til at nyde lidt Godt, deraf. Vi tillade os derfor at fremsætte det Ønske: at et godt Udvalg af Theaterpersonalet maatte i Sommer give Forestillinger i de større Provindsbyer. For nogle Aar siden gav endeel af de kgl. Skuespillere, som bekjendt, Forestillinger i flere Provindsbyer; men da dette Udvalg var alt for lille, saa var man for det meste nødt til, kun at give 3die eller 4de Delen af en Comedie, saa at det hverken var heelt eller halvt. Efter hvad vi have hørt, bliver alt Saddelmager arbeidet til den gandske danske Armee forfærdiget af een Sadelmager i Kjøbenhavn, ligesom hele Armeens Skomagerarbeide bliver forfærdiget af een Skomager i Kjøbenhavn, Vi finde nu, at billighed taler for, at alt dette Arbeide blev fordeelt paa flere Haandværkere, trindt og i Landet, saaledes: at Haandværkerne i den Bye, hvor et Regiment garnisonerer, fik dette Regiments Arbeide; thi at nogle faa Haandværkere i Kjøbenhavn skulle beriges ved at faae alt Arbeidet, medens at Provindsernes samtlige Haandværkere intet deraf faae, det burde efter vor Mening ikke være saa. Ved at fordeele Arbeidet, vilde Regjeringen vistnok ogsaa faae det billigere; idetmindste vilde jo de Transportomkostninger, som nu gaae af Arbeidet fra Kjøbenhavn, gandske spares. (Fortsættes ved Leilighed.) I. m.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Om Amtsforvalternes Skriverpenge.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Jndtil Aaret 1833, er - med eller uden Lovens Sanction - for Skatternes Afskrivning af Tiender, som ikke ere combinerede med andre skatteydende Eiendomme, til vedkommende Amtsforvaltere, efter deres Paa krav, betalt aarligt i Skriverpenge: 1 Rbd. for hver en saadan Tiende. - Jfølge enkelte ufornøielige Amtsforvalteres, paa eensidige Fremstillinger grundede Forespørgsler, har i sin Tid det høikongl. Rentekammer, til disse yttret den Formening, - som dog ikke er forlenet med nogen Lovs=Kraft: - at Amtsforvalterne maatte i Skriverpenge for saadanne Tiender - efter Jndsenderen ubekjendte og ham ueftersporlige Grundsætninger - fremdeles kunne tilkomme: 10 Rbd. i aarlige Skriverpenge."
Jyllandsposten, 1838-05-28
Jndsenderen vil ikke tillade sig en nøiere Undersøgelse: om et saadant Responsum vil kunde bringes i Harmonie med en paa Retmæssighed og billighed grundet Anskuelse, eller ikke? – Det er imidlertid notorisk, at Skriverpengene, saavel for Tiender, som og for ucomplet Gods, – som in casu ere satte under een Cathegorie, - i mangfoldige Tilfælde, efter denne Norm, udgjøre ofte 1/3 indtil 1/2 af selve Skatternes Beløb. Et saadant Misforhold, kunde, for det første, hvad Tiender angaaer, ikke længe undgaae den landsfaderlige ved fortjente Opmærksomhed! -
Jyllandsposten, 1838-05-28
Kjøbenhavn har unægtelig mange Forrettigheder fremfor Provindserne, saa at man, naar man ikke vidste bedre Besked, kunde fristes til at troe, at Danmark ligger i Kjøbenhavn, medens at vi dog Alle, af Geographien ret vel vide, at netop det Modsatte er Tilfældet. Ved en Circulaire fra det Kongl. Rentekammer af 24 Decbr. 1835, bleve, ifølge heraf, ikke allene Skriverpengene for Tiendernes Skatter, for Fremtiden aldeles ophævede, men endog bestemte: at de, siden 1838, paa Grund af Rentekammerets yttrede, af Amtsforvalterne begjærlig afbenyttede, Formening, opkrævede, uforholdsmæssig forhøiede Skriverpenge af Tiender, skulde vorde tilbagebetalte, til de altfor lettroende Skatteydere, som ikke havde turdet unddrage sig Amtsforvalternes truende Krav. - Et nyt Bidrag til de mange Beviser paa vores gode Konges Retfærdigheds, og billighedsfølelse.
Jyllandsposten, 1838-05-28
J den fulde Anerkjendelse heraf, have vedkommende Tienderiere med den skyldige Taknemmelighed og den Overbeviisning, at et Kongl. Løfte aldrig vil kunne mangle dets Opfyldelse, seet den ved forbemeldte Rentekammer-Circulaire belovede Tilbagebetaling af de i 3 Aar for meget betalte Skriverpenge imøde; – dog hidtil - nemlig efter næsten halvtredie Aars Forløb - forgiæves,
Jyllandsposten, 1838-05-28
Da Anfordringer hos Amtsforvalterne i denne Anledning ere blevne afviste, gjentagne Forespørgsler og underdanige Ansøgninger desangaaende, uændsede, saa forespørges herved, hos den eller de, som maatte være nøiere bekjendte med Statsforvaltningens Detail, hvorledes vedkommende Tienderiere have at gaae frem, for at befordre Opfyldelsen af det hos dem opvakte Haab, om den dem lovede billige Restitution, eftersom de paa ingen Maade kunne give Plads for den Tanke, at et Kongl. Løfte kunne blive uopfyldt. - Den ønskede Veiledning i denne Anledning, ombedes behagl. meddeelt paa samme Vei, som nærværende Opfordring dertil træder for Lyset.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Et eenfoldigt Sporgsmaal fra en Morsingboe til Den som kan og vil svare. Rjære Herre, i hvem Du endogsaa er, jeg tyer til Dig som den Klogere, for at faae et Spørgsmaal besvaret, som ingen af mine Byemænd, ikke engang vores, ellers paa Alt saa kloge Degn, har kunnet svare paa. Gud veed ellers, om det er fordi han ikke kan, eller ikke vil. Nok, hver Gang jeg bringer den Sag, paa Tapetet, sætter han et speculativt Ansigt op, og siger: Min kjære - (ja hvad jeg hedder det skal Du nok ved Leilighed faae at vide) - hvorfor vil Du lægge Dit gamle Hoved iblød for det, som ikke kommer Dig ved. - Jkke kommer mig ved, det var da som Fanden, Kommer det ikke mig ved, naar mine Heste, min Vogn og min Karl, skal afsted, for at kjøre med Procuratoren, Historien, som løber rundt i min Paryk, er denne: Vores ellers brave, og her paa Øen meget afholdte Herredsfoged, blev for et Par Aar siden uenig med sin Fuldmægtig, som han nok antager skal have betænkt sig selv, med det samme han betænkte sin Hosbonde. De nappedes saa smaat imellem sig selv i lang Tid om denne Sag, og Jngen vidste noget omden, førend det hedte sig, at nu havde Herredsfogden faaet fri Proces. Der blev da beskikket Procuratorer og en Sættedommer. Denne Sidste boer 4 Miil herfra, og møder eengang om Ugen ved Tinget. Naturligviis gaaer dette Klammerie ud over os Bønder, der baade skal hente disse Herrer, og kjøre dem hjem igjen. Saaledes har vi nu kjørt frem og tilbage i næsten 2 Aar, og kan, saaledes lyder Rygtet, nok komme til at kjøre i 2 Aar endnu, og saa til hvad Nytte? – Jeg er kun en eenfoldig Bonde, men spørger: Hvad vilde det gavne det Offentlige, om jeg eller en anden Hosbonde fik sig overbeviist om, at vores Tjenestekarl ikke var saa grundærlig, som han kunde være, eller at vi ikke havde passet saa godt paa, som vi burde, Og vilde vi til at forfølge en saadan Krabat, fordre, at ei alene vore Sognemænd, men ogsaa andre i Herredet og Amtet os uvedkommende Boende skulde yde Hjælp, saa vilde man vistnok, efter Fortjeneste, kalde os gale. Er Tilfældet her nu anderledes, fordi Hosbonden er Herredsfoged, og er det Veien til de saa meget omskrevne Besparelser, og kan man vente, at, om en saadan Herredsfoged fik Plads i Stændersalen, han da vilde tale for Frireisers Afskaffelse, for Besparelser, og overhovedet at han kunde opfylde det store Hverv, som blev ham betroet? Herom, kloge Herre, er det jeg spørger, og beder Dig svare i Jyllandsposten.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Nyheds Post. Angaaende den jydske Stænderforsamlings Sammenkomst den 21de Mai i Biborg indeholdt Kjøbenhavnsposten af 10de dennes nogle kraftig udtalte Ord, hvori de Forhaabninger vare tolkede, hvormed det danske Folk imødesaae denne Dag og hvorved man maatte holde sig overbeviist om, at hvad der engang ved den første Stænderforsamling i Roeskilde var begyndt og grundlagt, det vilde end skjønnere i Viborg fortsættes og fuldføres. J Forening med vore elskelige Medborgere hiinsides Belterne ville derfor ogsaa vi haabe, at vor nærværende jydske Stænderforsamling med kraftig Haand og virksom Fremgang vil gjennemføre i Danmark det store Reformationsværk, hvorpaa Nationens Forventninger nu ere spændte og rettede, idet Folkets Udvalgte visseligen med al Styrke og Kraft vil vide at stride for den gode Sag og atter paany gjentage for Hs. Maj. Kongen saadanne Landets Ønsker, som hidindtil endnu ei ere gaaede i Opfyldelse. Kjøbenhavnsposten anfører nu, at afde Ting Stænderne engang have udtalt, som Landets første Ønsker og som igjen bør paatales, saalænge disse ei ere bragte i Udøvelse, som en betingelse for alt det Øvrige først og for Alting bør nævnes: en fuldkommen Offentlighed i Rigets Finantsvæsen, Jndførelsen af gjennemgribende og energiske Besparelser og Jndskrænkninger i alle Statshuusholdningens Grene, hvorpaa Rigets Stænder alt for 2 Aar siden saa eenstemmig have andraget og i dette Øiemed Nedsættelsen, af en Commission, der ikke udelukkende bestaaer af Embedsmænd, for at undersøge Finantserne og Statsgieldens Tilstand. Endvidere haaber Folket, at Stænderne atter ville andrage og Stænderforhandlingernes Forening, disses Offentlighed, Ophævelsen af de meest trykkende Jndskrænkninger i vor Trykkefriheds Lovgivning, udvidet Næringsfrihed, almindelig Værnepligt, Tallotteriets Ophævelse, hvorhos vi tilføie. Jndførelsen af Communallovgivningen for Landet, Udvidelse af Filialbankens Virkekreds i Aarhuus, samt Creditvæsenet i Landet, Forandring af Landets Told- og Consumtions Lovgivning, Standsning af Steenchausseearbeidet i Jylland, Forandring i Fattiglovgivningen. Landbrænderiernes Frigivelse, Statens Ansvarlighed for sine Embedsmænd, Opsynet af de offentlige Oppebørselsbetjente, Hoveriets Afløsning m.m. Vi ville derfor haabe at vore fjerne Landsmænd i Forening med Jyderne, med Fortrøstning kan vende Øiet mod Viborg og i glædelig Forventning lytte efter den Folkerøst, som herfra vil udgaae over Landet." Gid da saaledes disse og flere Ønsker og Forhaabninger - som vi nu, da Stænderne atter ere samlede, finde os opfordrede til at bringe i Erindring stedse vilde skride Maalet nærmere, hvorved Landets Børn vilde kunne overbevises om Stænderinstitutionens gavnrige Jndførelse. Gid det maatte skee, det er en Bøn, der opsendes af hver Dannemand.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Tillægsblad, til Fyrkende Fuen. Nr. 1. Mandag den 28de Mai. Maa trykkes. Nielsen.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Udtog af Forhandlingerne ved Provindsialstænderne for Nørrejylland.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Mandagen den 21de Mai 1838 blev i Overeensstemmelse med det allerhøieste Patent af 10de Januar d. A., Provindsialstændernes Forsamling for Nørrejylland aabnet efter forudgaaet offentlig Gudstjeneste, hvor Talen blev holdt af Biskop Gilgaard.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Forsamlingens ældste Medlem, Landvæsenscommissair Wulff, tog derefter saaledes Ordet: Det var mig ved de her sidstafholdte Forhandlingers Slutning tilladt at tale et Par Afskedsord i denne ærede Forsamling; det være mig nu ogsaa ved sammes høitidelige Aabning tilladt at tolke mine Følelser. Vi have atter oplevet den Dag, paa hvilken vi efter Hans Majestæts allerhøieste befaling sammentræde, for at begynde de alvorsfulde Forretninger, hvortil den os allernaadigst meddeelte Jnstitution give os Adgang. En Deel af den Mellemtid, som er forløben, siden vi sidst skiltes, har for det danske Folk været kummerblandet, da den elskede Konge hjemsøgtes af en ligesaa farlig som langvarig Sygdom, der truede Hans Majestæts os Alle saa dyrebare Liv. Vi kunne nu med glade Hjerter, takke den Algode, som afvendte Faren, atter skjænkede ham sit Helbred og os det Haab, at han med kraftfuld Haand som med Fadersind længe vil føre Statsroret, og værne og de Jnstitutioner, han har skjænket sine taknemmelige Undersaatter. Den Mand, Hans Majestæts Viisdom valgte for at tilkjendegive og tolke de raadgivende Stænder den ædle Fyrstes Villie, samt fremføre Disses Betænkninger og Ønsker for Monarkens Throne, see vi til vor Glæde atter indtage sin ophøiede Post, hvorved vore til sin Tid udtalte hjerteligste Ønsker ere opfyldte, da han i lige Grad besidder Nationens Høiagtelse som dens Kjærlighed og Tillid. Hvo føler ei i sit Jndre den ophøiede Kjærlighed, af hvilken denne ædle Mand er besjælet for sin Konge, og hvo betvivler, at han jo bærer lige Kjærlighed til Fædrelandet, Vi ville med Lyst og Jver ved hans Bistand begynde vore Forhandlinger, hvis Resultater upaatvivlelig ville vorde heldbringende.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Hvad sidst fra denne, som fra de øvrige Forsamlinger, allerunderdanigst blev indstillet til Hans Majestæts Viisdom, er ei bleven upaaagtet, men for en stor Deel med Lovskraft traadt for Lyset, og vil ei forfeile sit Formaal. at gavne Borgersamfundet. Vel er det sandt, at Nationen ugjerne har seet nyere Baand lagte paa en os Alle saa kjær som gavnlig Frihed; dog trøste vi os herved til et vundet Gode, at nemlig den første eller mindre Forseelse imod TrykkefrihedsLovgivningen ei har saa vedvarende Jndskrænkninger til Følge. Man har bebreidet denne Forsamling, at dens Majoritet til sin Tid udtalte sig mod Forhandlingernes Offentlighed; det maa herved bemærkes, at der vistnok blev taget mere Hensyn til et Slags Ufuldkommenheds Følelse, end til Miskjendelsen af det Gode, Offentlighed menes at medføre. Det til den Tid udtalte Ønske og enhver Talendes Navns Nævnelse vil blive opfyldt, og ansees fuldkommen Offentlighed som et større Gode, da vil Hans Majestæt upaatvivlelig indvilge samme. Unægteligt er det imidlertid, at for Publicum vilde knytte sig langt høiere Jnteresse til Forhandlingerne, naar man tidligere blev vidende om sammes Jndhold og Gang, end naar dette skeer efter længere Tids Forløb og naar Sagen er tilendebragt.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Endskjøndt Døden ei har bortkaldt Nogen af de her sidst Forsamlede, saa ere dog Mange udtraadte og flere fortrinlige Mænd savne vi, dog vil Savnet vistnok oprettes ved andre anerkjendte brave og duelige Mænds Jndtrædelse.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Den mig i Dag, som Forsamlingens ældste Medlem paahvilende Forretning er: at bestyre Valget af en Præsident; saa vigtigt endog dette Valg er, saa paatvivles ingenlunde, at Forsamlingen vil see sig istand til at vælge en Mand, der med Hæder vil beklæde denne betydelige Post. At den Eendrægtigheds Aand, som under forrige Møde besjællede Forsamlingen, atter vil boe og bygge iblandt os, ville vi med Tillid haabe, ligesom vistnok Enhver efter Evne vil bestræbe sig for at opfylde de ham paa hvilende høie og hellige Forpligtelser."
Jyllandsposten, 1838-05-28
Den Kongelige Commissarius forelagde Forsamlingenen allernaadigst Bekjendtgjørelse om Resultaterne af deres i Aaret 1836 afgivne allerunderdanigste Betænkninger og øvrige indgivne Andragender, hvoraf enhver Deputeret blev meddeelt et trykt Exemplar.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Efterat Commissarius derpaa i Henhold til Forordningen 15de Mai 1834 § 54 havde opfordret Enhver, som maatte have Noget at erindre mod de af vedkommende Valgbestyrelser antagne Valg, til at fremkomme med sine Jndsigelser, uden at Nogen derefter meldte sig, opfordrede han det ovennævnte ældste Medlem i Forsamlingen, Landvæsenscommissair Wulff, til i Overeensstemmelse med 9 55 i Forordningen 15de Mai 1834 at foranstalte en Præsident valgt, hvorpaa hiin udnævnte tvende af Forsamlingens Medlemmer, Landsoverretsassessor With og Kammerraad Christensen, til at optegne Stemmesedlernes Jndhold.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Ved Optælling af Stemmerne, som ialt udgjorde 51, befandtes det, at Professor Schouw havde samtlige for sig med Undtagelse af 1, og han blev altsaa erklæret for Forsamlingens Præsident. Efterat have indtaget det for Præsidenten bestemte Sæde, foranledigede Professor Schouw Valget af en Vicepræsident. Hertil valgtes Stiftamtmand Rosenørn med 38 Stemmer.
Jyllandsposten, 1838-05-28
Ved det derefter foretagne Valg paa Secretairer, faldt de fleste Stemmer paa Examinatus juris Schytte, der erholdt 43, og Procurator Sørensen, der erholdt 37, hvilke derfor indtoge de for Secretairerne bestemte Pladser. Til under Tilsyn og Medvirkning af Forsamlingens Præsident at besørge Udgivelsen af den Tidende, hvori Forhandlingerne ville blive at indføre, valgtes med 23 Stemmer Justitsraad Fleischer, og med 22 Justitsraad, Overretsassessor Bruun. Stiftsprovst Hald foreslog derpaa Forsamlingen at indgive en allerunderdanigst Takadresse i Anledning af den meddeelte allernaadigste Bekjendtgjørelse. Efter Præsidentens Forslag udsatte imidlertid Forsamlingen Drøftelsen af denne Proposition til næste Møde, især med Hensyn til at det Kongelige Budskab først i Mødet var meddeelt Forsamlingens Medlemmer. Den ovenomtalte Bekjendtgjørelse i Udtog lyder saaledes: Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade &c. Af de Forhandlinger, som ere foregaaede ved Provindsialstænderne for Nørrejylland i deres Forsamling fra den 11te April til 30te Juli 1836, have Vi med allerhøieste Tilfredshed erfaret, hvorledes de med Jndsigt og redelig Jver for at befordre Vort og Landets Bedste have retfærdiggjort Vore Forventninger. Efterat have ladet Os foredrage saavel de Betænkninger, som de have afgivet paa de dem til Overveielse forelagte Lovudkast, som og deres øvrige allerunderdanigste Andragender, have Vi paa det nøieste prøvet disse og ville herved allernaadigst give dem en samlet Underretning om de Beslutninger, Vi i saa Henseende have taget. Af de Anordninger, hvortil Vi have ladet bemeldte Vore Provindsialstænder Udkast forelægge, ere følgende i Overeensstemmelse med Vore endelige allernaadigste Resolutioner udgivne: 1. Under 21de Septbr. 1836, Placat angaaende Forhøielse af den Dommerkornet ifølge Forordningen af 4de Novbr. 1720 substituerede Pengeafgift. 2. under 19de Octbr. samme Aar, Placat angaaende Udvidelse af Grosserernes Handelsret.
Jyllandsposten, 1838-05-28
3. under 2den Novbr. f. A., Placat angaaende Udvidelse af Udpantningsretten.
Jyllandsposten, 1838-05-28
4. under 16de Novbr. f. A., Forordning angaaende den fremtidige Afsoning af Bøder og visse andre Pengeforpligtelser.
Jyllandsposten, 1838-05-28
5. under 28de Decbr. f. A., Forordning angaaende hvad der i Strandingstilfælde skal iagttages. 6, under f. D., Placat indeholdende nærmere Bestemmelser med Hensyn til Anordningerne angaaende den islandske Handel og Skibsfart. 7. under 26de Juli 1837, Placat angaaende Processens Form i Skovforbrydelsessager. 8, under 24de Octbr. f. A., Anordning angaaende Kjøbstædernes occonomiske Bestyrelse, Kjøbenhavn dog derfra undtagen.
Jyllandsposten, 1838-05-28
9. under 1ste Novbr. f. A., Placat indeholdende nogle nærmere Bestemmelser i Forordningen om Trykkefrihedens Grændser af 27de Septbr. 1799. 10, under f. D., Placat angaaende Nedsættelse i det stemplede Papiir for Slutsedler paa Kjøbmands gods og Varer med Hensyn til de af disse Documenter, der kun gjælde i en vis kort Tid. 11. under 22de Novbr. s. A., Forordning angaaende Consumtionsafgiften.
Jyllandsposten, 1838-05-28
12. under f. D., Forordning indeholdende nærmere Bestemmelser angaaende den Selveierbønder ved Forordningen 13de Mai 1769 hjemlede Testationsret. 13. under 24de Novbr. f. A., Placat angaaende Diætpenge og Befordring for de i enkelte Sager constituerede Retsbetjente. 14. under 29de Novbr. f. A., Forordning indeholdende nærmere Bestemmelser angaaende Jurisdictions forholdene i criminelle Sager m.v. 15. under 13de Decbr. f. A., Forordning indeholdende Forbud mod Eftergjørelse af Kunstværker. 16. under 9de Marts 1838, Forordning indeholdende nærmere Bestemmelse angaaende Retsforholdet mellem Jorddrotter og Fæstere.