Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1803-03-21
Krigsrygter. Pludselig opstiger fra forskiellige Sider krigsvangreTordenskyer, der atter mørkne Fredens skiønne Himmel, hvis blide Sol nu en Tiidlang beskinnede Europa og skiulte sig blot stundom bag snart forbifarende Mulme. De nyeste engelske Poste have medbragt de ligesaa uventede som yderst vigtige Efterretninger, at der i London og alle engelske Havne atter, siden den 9 d. M., er begyndt med at presse Matroser; de Militære ere indkaldede, enhver tienstdygtig Matros er ved 2 kongelige Proklammationer lovet: Pd. Sterl. i Haandpenge og de, som staae i udenlandsk Tieneste, ere kaldte tilbage. Underhuset har bevilget i Million 600000 Pd. til Armeens overordentlige Omkostninger og den 11 d. skulde der endnu fordres 10000 Matroser af Parlamentet. Hele Engelland skulde bevæbnes fra den ene Ende til den anden og Lord Nelson kommandere en af de Observationsflaader, der skulde udsendes Efterat Kongen med en usædvanlig Jilfærdighed den 7de var kommen fra Windfor til London og havde holdt en Konferents med Ministrene, bragte Disse dette kongelige Budskab i begge Parlamentshuse, at Hs. Majestæt ansaae det for nødvendigt, at foranstalte disse Rustninger, paa en Tid da man ruster sig saa stærk til Krig baade i franske og hollandske Havne, under Paaskud af Troppeforsendelse til Kolonierne, og da der er vigtige Underhandlinger i Værk imellem Engelland og Franterig, om hvis heldige Udfald man endnu kunde være tvivlsom. Ved dette fredsforstyrrende Budskab sank de offentlige Fonds strax til en betydelig Dybde; Matrospresningen begyndte endnu selvsamme Aften og den 9de var hele Raadhuset fuldt af opsnappede Matroser. Den 9de havde man i begge Huse en mærkværdig Debatte i denne Anledning. Lord Spencer og Green. ville fremstode som Lovtalere over dette nye eftertrykkelige System. Lord Moira ønskede at vide, om det kun skulde være en blot Paradesag og paastod, at det var urime. ligt saaledes at skrække Folk, ifald der ingen virkelig Fare var, hvorved slige Appellationer til Folkets Mod vilde for Fremtiden tabe deres Kraft. Han paastod at det var en Afsindighed at frygte for at Engelland skulde blive erobret, skiønt han gjerne vilde troe, at Engellænderne, i Tilfælde af en nye Krig, kunde komme til at stride paa deres egen Grund, da det er den Mands System, der staaer i Spidsen af den franske Regiering, at foretage sig saadanne Ting, der ellers synes ikke at kunne udføres. Han troede, at en Armee, der kom til at giøre Landgang paa Engelland, vilde blive ganske ruineret, men meente tillige, at den Forvirring, som derved tunde foraarsages i Engelland, ikke vilde forekomme den franske Regierings chef for dyrt betalt med nogle Tusende Menneskers Opofrelse. Efterat have harmet sig over Bonapartes Udtryk i den forhen anførte Skildring af den franske Republiks Forfatning, nemlig, at Engelland allene ikke kunde formaae noget imod Frankerig, udbryder han tilsidst: " Den er Tid at forandre Sproget imod denne Hannibal, der paa Æresygens Altar har svoret vor Undergang. Ved Smiger og Ydmyghed ville vi ikke kunne tvinge en saadan Mand til at behandle og skikkelig. - Dagen derpaa lod Kongen ved et andet Budskab Parlamentet underrette om, at han havde udstædt Ordre til at sammenkalde hele Rigets Militære og at sætte Samme i marichfærdig Stand. De franske, spanske og hollandske Ambassadeurer begave sig derpaa strax til Statssekretær Hawkesbury og havde en lang Konferents med ham, angaaende de befalede Rustninger. Kourererne imellem Engelland og Frankerig ere der. ved satte i en ilende Bevægelse og bryde sig hverken om Storm eller Uveir. Hele Riget er i Gjæring og paa Børsen giøres betydelige Væddemaal om den ulmende Krigs forventende Udbrud. Jnden 14 Dages Forløb haabede man at have 60 fuldkommen udrustede Linieskibei de engelske Havne. Blot paa een Dag blev der presset 3000 Matroser, adskillige store Admiraler ere indkaldede, paa alle Skibsværfter arbeides med overordentlig Jver; til alle stærne Stationer afsendes Advisskibe med nye Forholdsordre og til Middelhavet, hvor Engelland har 40 Krigskibe, foruden 60 i Vestindien, er en Fregat allerede afseilet med Depescher til Hertugen af Kent. Vender man sig fra det truende Engelland og ver imod Frankerig, møder man rigtig nok et Rygte, som ifald det var paalideligt og lidt yngre end ovenstaaende Relationer, vilde byde Stormen at sagtnes igien.