Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-12-09
Det seer ud til, som den Brittiske Speculationsaand ikke kan blive tilfredsstillet med de Amerikanske Biergværkers Drift; da den ogsaa begynder at kaste sig paa de Europæiske; thi man erfarer (seeN. Geogr. Ephem. 16de Bd. P. 476-8) at den Hannoverske Regiering har paa 10 Aar forpagtet til et Biergværks=Compagnie i England en Deel af Biergværkerne i Harz for 800,000 Rbd.; og at to Commissarier fra dette Societet ere ankomne til Hannover for at regulere det nærmere derved: De rige Sølvgruber i Overharzbierget vare komne i Standsning af Mangel paa Brændsel; der gives i alt 56 saadanne Gruber, som endnu i 1810 bleve drevne af 2166 Biergfolk og producerede omtrent aarlig 32,000 Mk. Sølv, foruden et anseeligt Qvantum Blye og noget Kobber; men af den anførte Aarsag bleve Omkostningerne paa Driften saa store og det aarlige Tab saa betydeligt, at Regieringen maatte afskedige 800 af disse Arbeidsfolk – Englænderne ville paa denne Maade komme til at sætte sig i Besiddelse af den største Deel af de ædle Metaller, som produceres paa Jorden. – Jmidlertid er en nye og meget anseelig Production deraf kommen i Gang i de sidste Aar, som ligger udenfor deres Jndflydelse; nemlig Guldvaskeriet i de Uralske Bierge, hvilke udgiøre Grændsen imellem det Enropæiske og Asiatiske Rusland. – At de Siberiske Bierge indeholde Guldaarer har man længe vidst; thi i Aaret 1745 opdagede en Bonde ved Navn Mokrov i Nærheden af den nu saa anseelige BiergstadJekatarineborg de første Spor dertil. – Jmidlertid er det først for nogle Aar siden, at disse saa rige guldholdige Lag ere blevne opdagede; man meener i Aar at bringe Udbyttet af dem til 10,000 Pund. – Bestandig opdages der paa den østlige Skraaening af de Uralske Bierge flere af disse Guldgruber; man har iblandt andet opdaget i Aar en Platina Grube og en Guldgrube, som er saa rig at man kalder den den velsignede. – Guldet findes i et Sandlag og bliver udvasket; det forekommer i Almindelighed i smaae Korn; men undertiden findes ogsaa store Stykker; Keiseren eier en reen Guldklump, som veier 9 Pund og som i Fior blev udgravet ved Jmask, som ligger Sønden for Jekatarineborg. J 1823 vare 7792 Personer beskiæftigede med at arbeide i de Uralske Guldsandvadske, rier; men siden er Antallet blevet forhøiet til 11,500 Personer. Udvaskningen af Guldet gaaer let fra Haanden, naar man kun har Vand nok, siden disse Guldsandlag ere blevne opdagede, ere næsten alle andre Haandteringer gaaede i Staae paa de Uralske Bierge. Jfølge Senator Soymanoffs og Prof. Fuchs anstillede Undersøgelser udgiøre de Guldholdige Sandlag meget store Strækninger. Udbyttet tager hvert Aar til i en forbausende Proportion; i Aarene 1822 og 23 udbragtes 420 Pud, eller 16,800 Pund Guld, som anslaaes til en Værdie af 21 Millioner Rubler i Bankassignationer; Productionsomkostningerne ere ikke nær saa store som ved de Amerikanske Biergværker. J Aar ere i Biergværket ved Slatousk fundne 9 Stykker gediegent Guld, hvoraf det mindste veier over 2 og det største over 16 Pund Guld, dette sidste er udmærket ved sin Skiønhed, som ved sin Størrelse og Vægt; og er en Sieldenhed ikke allene i Rusland, men endog i hele Europa. (Men i Brasilien opdagede man for 50 Aar siden en Guldklump, som veiede 2560 Pund og dens Værdie blev anslaget til over en Million Rigsdaler.)Man kan let forestille sig hvormeget saadanne uventede Pengeresoureer, i et saa stort Rige, som Rusland og hvor Regieringen bestræber sig saa planmæssig til at befordre dets Flor, maae biedrage til Culturens Tilvært, Keiseren har desuden megen Jnteresse for Bygningskonsten, og anvender betydelige Pengesummer paa at opføre, smukke og solide Bygninger i de anseeligste af Rigets Søestæder; de nye store Pakhuuse ved Børsen, i Petersborg ere blevne fuldendede i dette Efteraar de blive byggede paa en høi Grundvold for at sikkre dem mod Oversvømmelse. – En af de herligste Pragtbygninger i St. Petersborg er bleven færdig i Aar; nemlig det Michaelovske Palads, som Keiseren har foræret sin Broder Storfyrste Michael; de indvendige Gemakker ere belagte med hvidt Marmor og overalt decorerede med gyldne Zirather. – J Kronstadt, Archangel og Taganrog ere nye Bygninger opførte for Toldvæsenet, og et nyt Qvarantainehuus i Kertsch. – Culturen Rusland tiltager isærdeleshed i de sydlige og frugtbare Provinser, som tilforn vare beboede af nomadiske Nationer og stor og planmæssig er Regieringens Omsorg for at ophielpe deres Flor. (Silkeavlen kommer der stedse meere i Gang.) Keiseren har ved en Udkase i dette Efteraar tilladt Udlændinger at nedsætte sig som Kiøbmænd eller overhovedet som Russiske Undersaatter i de Nye=Russiske Stæder, og ved en anden Ukase tilladt udenlandske Haandværksfolk at etablere sig som Mestere i de ussiske Stæder, saa at man ikke kan omtvivle at Folkemængden vil ved Jndvandring, som ved sit eget Overskud voxe overordentlig i Rusland. Den hidindtil øde Sydkyst af Halvøen Krimm bliver Aar for Aar stærkere bebygget, og mange anseelige Personer have tilkiøbt sig der store LandstrækDe indenlandske Fabriker opnaae en ninger. – stedse større Fuldkommenhed og de velgiørende Virkninger af det prohibitive System for et saa stort Jndland, som Rusland, give sig stedse tydeligen tilkiende. Handelen paa Odessa er meget livfuld i Aar og Kornudførselen til Tyrkiet har været be Af Tælle er i Aar bleven udført af Rus tydelig. land for 30 Millioner Rubler og den Petersborgske Handelstidende skildrer Fabrikernes Tilvært og Handelens Flor, som saare betydelig. Planen for de nyere Russiske Handelsforordninger synes at være at concentrere Handelen i Stæderne for at giøre disse store og blomstrende, derved at befordre Consumptionen af Agerdyrkningens Frembringelser og at forhindre den omstreifende Bissekræmmer handel. – En Reisende, som er kommen tilbage fra det sydlige Rusland, beretter følgende om Tilstanden der, en stor Deel af disse Lande var indtil Midten af det 15 Seculum i en øde Tilstand og blot giennemstreifet af nomadiske Nationer; men mange saavel Russer som Udlændinger have ladet sig siden tillokke ved Jordbundens Frugtbarhed at nedsætte sig deri, og derved lagt Grunden til dets nærværende Cultur, som har gjort store Fremskridt, uagtet de betydelige Hindringer, som derved har været at bekæmpe, og som ere grundede i Administrations=Systemet og i Livegenskabet, endskiøndt det er mildere i det sydlige Rusland og endelig i Tatariske Nationers Jndolenz, som udgjøre dets fleste Beboere. Landet er for det meste en uafbrudt Slette, hvorigiennem der løbe store seilbare Floder; det er overmaade frugtbart og skikket til Agerdyrkning; men mangler Skov og har hidindtil været bedækket med høit Græs og afbenytttet til Græsning for store Flokke Kreaturer. De frugtbareste Distrikter ligge ved Floderne; hvor nu ogsaa mange Byer blive bygge; men de indre Egne imellem Floderne bruges endnu for det meeste til Fædrift. (Regieringen søger at bruge dem til Græsgange for forædlede Faareracer, som nu stærkt opkjøbes og som ville i høi Grad tiene til Klædefabrikernes OpkomstBessarabien er den mindst cultiverede af alle sy lige Russiske Provinser, hvilket kommer af, at Jndvaanerne, som vare Mahomedanere, vandrede udtil Tyrkiet, da Landet i 1872 blev aftraadt til Rusland; der ere vel siden den Tid indvandrede en Deel Europæiske Colonister i Landet; men det har dog knap 80000 Jndvaanere, uagtet det er 900 Qvadratmile stort, overmaade frugtbart og fortrinligt skikket til Viinavl. J det hele har dog Sydrusland erholdet i de sidste 10 Aar en Tilvært af een Million Mennesker, og vil formodentlig med Tiden blive den vigtigste Deel af det hele Russiske Rige, dets Tilvært kan bedst skiønnes af den Tilvært, som Odessa har erholdet; denne Rigets sydligste Handelstad, som i 1815 kun havde 9000, (Forts.) og har nu 40000 Jndvaanere.