Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-10-08
Een af Keiserindens Kammerpiger har foræret Forfatteren, som et Beviis paa sin Tilfredshed, en smuk Gulddaase, et ikke ubetydeligt Vidnesbyrd om Stykkets Ypperlighed. "Det glæder Anmelderen, at kunne meddele Publicum den Efterretning, at eet af vore distørste poetiske Genter arbeider paa en fri og localiseret Oversættelse af dette Sørgespil, som med det første vil blive opført paa vort Theater. de Pindarus, Ølbryggere. Øl er een af de vigtigste Articler for et Land, hvor Druesaften maa forskrives fra fjerne Lande. Det er billigt, at den almindelige Mand, som i en Drik Øl stundom søger Erstatning for sin Anstrængelse og Møie i Livet, faaer denne Drik saa god og veltillavet som mueligt. Ligesaa nødvendigt som det er, at der tages ufordærvet Meel til det Brød, Bagerne følge, og at de tillige give rigtig Vægt, saa nødvendigt er det ogsaa, at Øllet er godt og ikke forfalskes. Bryggerne hos os udgjøre et Laug, men ere ikke, som Laugsmesterne i andre Haandteringer, forbundne til at have staaet i Lære som Drenge eller Svende. Den, der ikke har Talent til nogen Ting i Verden, kan dog have Talent til at være Brygger, Har han saa mange Penge, at han kan kjøbe en Bryggergaard, saa bliver han Brygger, om han end aldrig i sine Dage har seet, hvorledes man brygger Øl. Men skal et Laug nyde Laugsrettigheder, saa burde ethvert af dets Medlemmer dog i det mindste kjende det Fag, som det udelukkende er berettiget til at drive. J Almindelighed ere de, der indtræde i Bryggerlauget, Mænd, som ønske at udbringe deres i andre Fag samlede Penge paa en sikker Maade, og ofte maaskee blot ønske at have en Equipage gratis Bryggeriets Bestyrelse maa da overlades til et Menneske med Sølvknapper i Trøien, – af Titel Bryggersvend, men i Virkeligheden Brygger. Et saadant Menneske kan, hvor fuldt han end brygger, dog aldrig bringe det saavidt, at han engang selv kan kjøbe sig en Bryggergaard. Hans Speculation gaaer da i Almindelighed ud paa, engang med sin Karen eller Maren at knytte det sødeste af alle Baand og at omskifte den blaa Trøie med en Skindpelts, eller med andre Ord, at blive Brændeviinsmand, Høker eller Øltapper. Hvorledes Øller kan blive under saadanne Aspecter, og under en Principal, der ofte forstaaer sig bedre paa Actiehandelen, end paa Øl, det vover jeg ikke at bestemme. Men at Øl ofte blandes med Vand, at Øllets Godhed ikke sjelden retter sig efter de Drager penge, Bryggerknegten faaer, det er Sandheder, som desværre ere alt for let at bevise, Naar der føres Anke over menig Mands alt for store Hengivenhed til Brændeviinsdrik, saa har man Grund til at sande Jeppe paa Bjergets Ord: "Folk sige vel Jeppe drikker, men Folk spørge ikke, hvorfor drikker Jeppe, Dersom man hos os havde saa godt, velsmagende og sundt Øl, som i de fleste andre Lande, saa vilde Almuen, som en naturlig Følge heraf, drikke mere Øl og mindre Brændeviin. Men naar Øllet er blandet med Vand eller Cavent, og mere ligner Bærme end Øl, saa søger den, der ikke har Raad til at drikke Madera eller Champagner, nogen Erstatning i reen Finkel. Sandt er det, at der gives Vragere, som skulle paasee, at Øllet ikke bliver forfalsket. hvor mange Maader gives der ikke at Men. føre. Vragerne selv bag Lyset? Hvor let er det ikke for Svenden og Knegten, som fjelden disharmonere, at brygge mere Øl, end der er anordnet? Hvor let kunne de ikke føre det bort under Navn af Cavent eller blande det med Huusholdningsøller eller Skillingsøllet? At Huusbonden skal vaage over, at saadanne Misbrug ikke begaaes, kan man neppe vente her, thi i Almindelighed overlader han med saa meget mere Grund Bryggeriet ganske til sine Folk, som det er Publicum, ikke hans Jndtægter, der lide ved, at Øllet er slet. Bedragerie af den Natur straffes vel, men hvor vanskeligt er det ikke at opdage dem, og hvo vil vel indlade sig paa at undersøge en Sag, hvis Undersøgelse er forbunden med saa megen Vidtløftighed, Hovedaarsagen til alt dette maa især søges i den saakaldte Ligning, der i Henseende til dens Absurditet kunde kaldes Uforligning. Den ene skal her vente paa den anden med Brygning, den ene maa, om han end vil, ikke brygge bedre Øl og sælge det for lettere Priis, end den anden. Dersom denne Omgangsligning blev aldeles ophævet, og det stod til enhver af Lauget at brygge saa godt Øl og sælge for saa lav en Priis, som han fandt for godt saa vilde der blandt Ølbryggerne indbyrdes opstaae en for Staten gavnlig Kappelyst, der vilde nøde dem til af egen Jnteresse at have Øiemed deres Folk og at producere saa gode som mueligt. 16 besvarelse fra det borgerlige Laane og Livrente Selskab for begge Kjøn.