Berlingske Tidende, 1830-04-20
Efter en langvarig, temmelig frugtesløs, Blokade har Frankrige besluttet at tugte Deyen af Algiers Overmod ved et forenet Sø- og Landangreb, og for bestandig gjøre denne Røverstat mindre farlig for Europas Civilisation og Jnteresser. - Officielle Oplysninger om de forskellige Aarsager til Tvisten erfoer man ikkun af Ministrenes Yttringer i Kammernes Sessioner. Fuldstændigst Underretning herom gav (den 16de Marts) Søeministe, ren Hausset, i Anledning af Discussionen om Adressen. Frankrige - sagde han - eiede gjennem en Række af Aarhundredet paa Afrikas Kyst (ved Bona) en vidtudstrakt Territorium og et vigtigt Establissement, bestemt til at beskytte Korallfiskerier paa en Strækning af meer end 60 Licues; men ligefra Restanrationens Periode lagde Regjeringen i Algier ved Erklæringer og Handlinger sin Hensigt for Dagen, at gjøre Frankrig denne Eiendom stridig. Acterne i denne Sag ere: den længe bebudede og siden iværksatte Plan, at forsage os fra en fransk Eiendom og ødelægge vore Establissementer paa den africanske Kyst; - Brud paa Privilegiet til Koralliskerie, som Tractaten hjemle os; Vægringen, at rette sig efter den almindelige Folkeret og opgive et Søerøversystem, som giør den Algierske Regjerings Existents farlig for alle europæiske Nationers Skibe i Middelhavet; - betydelige Indgreb i de ved Overeenskomst bestemte Anordninger i Henseende til Skibenes Visitation vilkaarlig Bestemmelse af forskjellige Toldafgifter, til Trods for Tractaterne; - Plyndring af nogle franske og to romerske Skibe, til Trods for den indgargne Forpligtelse, at respectere dette Flag- den franske Generalconsuls voldsomme Tilbagesendelse fra Algier i Aaret 1814 - den Krænkelse, der 1815 tilføiedes den franske Consularagents Huus i Bona; - og midt under disse Kjendsgierninger den fjendske Hensigt, som aabenbart lagdes for Dagen, at berøve os vore Besiddelser, vore under byrdefulde Betingelser erhvervede Privilegier, som Tractater hjemle os, og unddrage sig de Forpligtelser, som disse paalægge Algier. Omsider kom den ublu Paastand, der afgjorde Fredsbrudet imellem begge Magter. Ved en Overeenskomst, sluttet den 28de October, 1819 med de algierske Handelshuse Bacri og Busnach, samtyk og ratificeret af Deyen, var Beløbet af den Sum, som Frankrige skyldte begge disse Huse (for Kornleverancer) bestemt til syv Millioner Fr. Den 4de Artikel i denne Overeenskomsinddrømmede de franske Undersaatter, der vare Bacris og Busnachs Creditorer, Ret til at lægge Beslag paa denne Sum ved den kongelige Skatkammer=Direction for Beløbet af deres Fordringer, hvilke skulde paakiendes af de kongelige Tribunaler i Paris og Aix. Hs. M. Kongens Undersaatter anmeldte Reclamationer til et Beløb af 2 1/2 Millioner Fr.; 4 1/2 Millioner bleve udbetalte til Bacri og Busnach, og Resten nedlagdes i Depots- og Consignationskassen, indtil Tribunalerne havde afsagt Dom om hine franske Fordringers Gyldighed. Aarene 1824 og 1825 forløb, medens de ved Tribunalerne i Paris anmeldte Reclamationers Beskaffenhed undersøgdes, men Deyen, der blev utaalmodig over, at Resten af de syv Millioner Fr. ikke endnu var ankommen, skrev i October 1827 et Brev til vor daværende Minister for de udenlandske Anliggender, Baron Damas, der holdt det under sin Værdighed, selv at besvare et saa uanstændigt Brev. Han nøiedes derfor med at lade Deyen ved den franske Generalconsul vide, at hans Begjæring ikke kunde bevilges, fordi den var i directe Modsigelse med Overeenskomsten af 28de October 1819. Under disse Omstændigheder var det, at den franske Generalconsul, som den 30te April havde indfundet sig ved Deyens Audients, for, efter Skik og Brug, at complimentere ham før de muselmanske Festers Begyndelse, blev spurgt af Deyen, med Heftighed, om han endnu ikke havde faaet Svar paa hans Brev, Da Generalconsulen svarede, at et Svar endnu ikke var ankommet, gav Deyen ham nogle Slag med en Fluesmække, som han havde i Haanden og befalede ham, at forføje sig bort. Saasnart vor Regjering havde erfaret denne Jnsulte, erholdt General consulen befaling til at forlade Algier. Han reiste bort den 15de Junii, strax befalede Deyen Gouverneuren i Konstantine, at ødelægge de franske Establissementer i Africa, navnligen Forter Lacalle, som, efterat Franskmændene havde maattet rømme det, aldeles udplyndret og derefter i Bund og Grund ødelagt. Nu. begyndte Blocaden, som siden denne Tidspunkt aarligen koster Frankrige over syv Millioner Fr., uden at have ført til nogetsomhelst Resultat. J Julii Maaned 1829 besluttede vort Ministerium, der indsaae dette Repressionsystems Uvirksomhed, at tage kraftigere Forholdsregler, men forinden endnu at burde forsøge paa at bilægge Tvisten i Mindelighed. Hr. de Labretonniere sendtes til Algier ; han foredrog Deyen vore retfærdige Reclamationer. Men Deyen ændsede dem aldeles ikke, ja, da Hr. de Labretonniere vilde begive sig ud af Havnen, fyrede de nærmeste Batterier, efter et Signal, som Deyen selv gav fra sit Residents slot pludseligen paa Parlamentairskibet, Jlden varede en halv Time, indtil Skibet, paa hvilket vor Gesandt var ombord, var kommet udenfor Skudviden. - Denne Fremstilling er et sandrue billede af de Begivenheder, der nu nøde Hs. M. vor Konge til at gribe til de Midler, som Forsynet lagde i hans Haand, for at haandhæve Hans Krones Ære, og beskjerme Hans Undersaatters Rettigheder, Eiendom, ja selve deres personlige Sikkerhed, og befrie den civiliserede Verden fra den tredobbelte Svøbe, under hvilken den nu ei længere vil bøje sin Nakke, fra Søerøverier, fra Trældom, hvortil de Christne, som algierske Pirater gjøre til Fanger, fordømmes, og fra de Tributer, som en barbarisk Stal endnu vover at paalægge alle christelige Magter. Fjernet være nu hver Tanke, om Udsoning; nu bør H. M. Kongen i sine Vaabens Kraft søge den fyldestgiørelse, som andre Hensyn hidtil bevægede Ham til at opsætte. Spørgsmaalet var nu ikke længere: om Frankrige skulde begynde Krig, men hvorledes denne skulde begyndes. En saa vigtig Sag maatte Regjeringen overveie med al muelig Sindighed og Klogskab; men nu da den Beslutning er fattet, bør denne iværksættes med Energie." - Efterdenne Søeministerens officielle Fremstilling ville vi kaste et Blik paa den Kyst, mod hvilken Frankriges Stridsmagt nu drager hen(Sluttes i Morgen.)