Berlingske Tidende, 1834-07-05
Den hurtige Forandring af Storbritanniens Clima maa tilskrives Formindskelsen af Canadas og de nordlige Amerikanske Skove. De hyppigere Vestenvinde og disses tiltagende Varme, der føres over det Atlantiske Hav, foraarsages af de store Aabninger, som Øxen Aar for Aar gjør i de nordamerikanske SkoveNordvestvindene kom hidtil over umaalelige Skovstrækninger, og formildedes aldrig af den Varme, der udvikles af Jordbunden, thi ogsaa denne var om Sommeren unddraget Solens Straaler. Endskjønt hine Lande ligge under samme Bredegrad, som Landene nordenfor Middelhavet, saa var dog Vinteren i Amerika, for Skovene formindskedes saa betydeligt, som det er skeet i de tre sidste Decennier, strængere end i de Europæiske Lande, der ligge tolv Grader nordligere. Siden dette Aarhundredes Begyndelse er Forandringen overordentlig stor; Sneen, der forhen i hele Maaneder spærrede Vejene, falder nu i langt ringere Mængde, og hyppigt afbrydes Frosten af Tøeveir og Regn paa mange Strækninger af Canada, hvor man i forrige Tider, ikke kjendte nogen Afbrydelse af Vinterens Strænghed. St. Laurentsfloden belægges hvert Aar sildigere med Jis, og hvert nyt Foraar medfører Skibsfartens tidligere Begyndelse. Bomuld, Mais, Morbærtræer og Viindruer plantes i Districter, hvor disse Frembringelser for 25 Aar. siden ikke kunde udholde Aarets Middeltemperatur. At Jisbjerge løsrives i Polarhavene og træffes i det atlantiske Ocean, hvilket i de sidste 25 Aar hyppigt er Tilfældet, maa ogsaa tilskrives den tiltagende Varme i Canada og de omliggende Lande. – Disse hurtige Forandringer i det amerikanske Continents Clima, vil endnu tiltage, dersom Skovene vedvarende formindskes; eftersom Jordbunden bliver mere dyrket og Folkemængden tiltager, vil ogsaa Landets Clima med hvert Aar vorde mildere, og inden et Aarhundredes Forløb vil St. Laurentsfloden ikke meere fryse til. Man vil maaskee spørge, hvorledes Canadas Clima kan have en saa betydelig Jndflydelse paa det fjerne Englands Clima? Men dette Spørgsmaal besvares dermed, at Canadas Nordvestvindudstrækker sig over det Atlantiske Ocean og det hele Amerikanske Continent, og at denne Vind ofte i Staden Mexico bringer Thermometret til, i mindre end en Time, at falde fra 70 til 35 Grader Fahrenheit. Naar disse Nordvestvindes Kulde om Vinteren er saa følelig i Mexico, ja endog i Vestindien, saa maa man ogsaa i alle de Lande, der beskylles af det atlantiske Ocean, kunne spore de Forandringer, der ere foregaaede ved disse Vindes Kilder i Canadas Ørkener. At Havet trænger saa stærkt ind paa Jrlands vestlige Kyster maa tilskrives de tiltagende vestlige Vinde, og Nordostpassatvinden har af samme Grund faaet en flere Graders mere sydlig Retning, saa at der ikke længere findes nogen Passatvind i Bugten mellem Florida og Mexico. Kjøbmænd og Søefarende have gjort den bemærkning, at Vestenvinden paa Englands og Skotlands nordlige Kyster næsten er bleven til en Passatvind, og uden Damp skibenes Hjelp, der tage Skibene paa Slæbetoug ud af Havnene, vilde Handelen ofte afbrydes en rum Tid, og anledige stort Tab. Da disse samme Aarsager endnu ville vedvare længe, og altsaa medføre de samme Følger, saa vil, ved en tiltagende Udluftning af Canadas Skove, Vinteren omsider næsten aldeles ophøre i Englands sydlige Shirer, hvor ingen Bjerge standse og afkjøle de vestlige Vinde. - Medens det er et notorisk Factum, at Vinteren vorder mildere i England, paastaaer den berømte franske Naturforsker Hr. Arrago, at Sommeren i Frankrige vorder koldere, og beviser sin Paastand ved den Kjendsgierning, at Druerne nu ikke længere modnes saa tilstrækkeligt at de yde drikkelig Viin, paa adskillige Steder, hvor de i forrige Tider bleve fuldkomment modne. J Aaret 1553 pressedes Viin af Muskatdruer i Omegnen af Macon, men nu modnes Druerne ikke længer tilstrækkeligt Fordum vare Viinbjergene ved Stampes og Beauvais berømte, men efter en Beretning for Aaret 1830 avles aldeles ingen Viin mere i Departementet Somme, i hvilket hine Stæder ligge. Hr. Arago fremsætter dette Factum, uden at give nogen fyldestgjørende Forklaring. Han anfører vel, at Adskillige antage Varmens Aftagen for en Følge af den usædvanlige Udbredelse af Jsen omkring Nordpolen, og at den drives ned langs Grønlands Kyster. Han indrømmer imidlertid selv, at denne Hypothese neppe kan ansees grundet, da Jsen maa have begyndt at slide sig løs og gaae Syd paa kort efter det tiende Aarhundrede, da Grønlands Østkyst efterhaanden blokeredes, og man har dog siden den Tid havt meget hede Sommere i Frankrige. -Hr. Fairbairn inddrømmer den Kjendsgierning, at Sommerne ere blevne koldere i Frankrige, men er tillige af den Mening, at Hr. Arago ikke havde behøvet at tage sin Tilflugt til Nordpolen og Grønland for at løse denne Gaade, da han finder den simple Grund til denne Forandring deri, at Skovene i adskillige Departementer tiltage i Udstrækning. Landet, siger han, har kun faa Steenkul; Stedernes Folkemængde, Støberierne og Manufacturerne have formeret sig, og som en Følge deraf har man udvidet Skovstrækningerne, for at erholde det fornødne Brændsel; en Trediedeel af Frankriges Overflade er derfor bedækket med Skov Hr. Arago vil formodentlig finde, at Viinproductionens Aftagen i adskillige Departementer staaer i Forhold til den ved de udvidede Skove foraarsagede Aftagen af Temperaturen. – Hr. Aragos Paastand, at Sommerne ogsaa i England ere blevne koldere, vil Hr. Farbarn ikke indrømme, men gjør dog derhos den bemærkning: Endskjønt Englands Middeltemperatur i de sidste Aar har tiltaget betydeligt, er dog Jordbundens modnende Kraft ingenlunde bleven større, fordi de nu hyppigerre vestlige Vinde føre megen Regn med sig. Englands Clima er forholdsviist meget mildt, da Middeltemperaturen i London kun er to Grader mindre end i Paris, men den overdrevne Fugtighed er skadelig. Da der paa Englands Ostkyst falder mindre Regn end paa Vestkysten, saa er Kornet i de østlige Shirer vægtigere, bedre modnet, og overhovedet af bedre Qvalitet, end det, der voxer i de vestlige Provindser, thi et vist Maal Hvede avlet i Norfolk vejer langt mere end samme Maal Hvede, avlet i Lancastershire eller Wales. At Jndvaanerne i det Hele befinde sig bedre ved Vinterens forhøiede Temperatur, er en stor Fordeel, men det er høist tvivlsomt, omden hurtige Forandring af Clima vil vorde fordeelagtig for Englands Agerdyrkning.