Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1836-09-09
Kieler Korrespondenzbl." indeholder følgende Skrivelse fra Slesvig, dateret den 29de August Den franske Gesandt ved det kongl. danske Hof Baron Talleyrand, har erholdt Fuldmagt til at lade udbetale 1200 Fres til hver af de to i Slesvig boende Søstre af den ved Attentatet den 28de Juli f. A. i Paris dræbte Nationalgardist Friedr. Christ. Andr. Benetter, en født Slesviger, som et Beviis paa den franske Regjerings Medfølelse i det Fredagen den 9de September 1836. af dem lidte Tab., Udbetalingen af disse 2400 Fres. er ved medfølgende Vexler allerede skeet i Altona. Benetter havde stedse saavidt han formaaede, redelig understøttet sin Familie, de tabte i ham deres bedste Støtte. Tilliden til den franske Høimodighed, der ogsaa tilkjendegav sig i de af Deputeret kammeret i August f. A. voterede Pensioner for de Faldnes Paarørende, opmuntrede ogsaa de forladte Sødskende til i et Bønskrift at skildre deres bittre Tab for de Franskes Konge. Efterat Sandheden, af de anførte Omstændigheder var bleven stadfæstet af Gesandtskabet og den herværende Lands øvrighed, ere Søstrene blevne glædede ved hiin Gave, som ved Delicatessen af den anførte Grund og den deri tilkjendegivne, som Mønster for alle Regjeringer fremlysende Humanitet, har erholdt en dobbelt høi Værdi. Under Overskrivt Tønders Mord, meddeler Kbhpst. adskillige Oplysninger om denne Forbrydelse, hvoraf her et Uddrag. Den 16de Juli indlogerede et ungt Menneske, maadeligen klædt, sig i Gjestgiverstedet "Stadt Lauenburg i Kbhvn, under Navn af Petersen." Efter nogle Dages Fraværelse indfandt han sig atter i nye Klæder og vel forsynet med Penge, men røbede fra nu af en paafaldende Urolighed i sit Væsen. Han bestemte sig derefter til at afgaae til Hamborg med Dampskibet, men forinden Afreisen bad han en Lübekker, med hvem han paa Gjestgiverstedet havde gjort Bekjendtskab, at medtage for ham en Kasse til Liibek, og at besørge et Pengebrev paa Posthuset, samt derfor at modtage Qvittering. Men da Lübekkeren udbad sig denne paa Postcontoiret, nægtedes den fordi Brevet var forseglet; det blev altsaa aabnet, og fandt man da at det var underskrevet "Worm", og stilet til Brevskriverens Fader. Den saakaldte Petersen var imidlertid afreist mod en Slægtnings Caution med Pas lydende paa hans rette Navn Worm. Paa Grund af det Mistænkelige ved Brevet, overleverede nu Lübekkeren saavel Brev som Kasse til Politiet. Det første indeholdt intet som kunde styde paa en Forbrydelse, men i Kassen fandtes en Deel rede Penge, Størstedelen Guldmønter. Først Opdagelsen af Tønders Mord, ledede Mistanken om denne Misgierning paa den Bortreiste, og paa det kjøbenhavnske Polities Foranstaltning blev han den 2den August paagreben i Lübek, hvorhen han var reist fra Hamborg, og sendt tilbage til Kbhvn. Ved Paagribelsen fandt man, hos ham flere Guldstykker og Obligationer. Efterat han i de første Forhører havde afgivet en Mængde urigtige Forklaringer, har han i de sidste tilstaaet at han er Gierningsmanden, og at han har forøvet Mordet, paa følgende Maade. Han bibragte først T., hvem han havde skaffet sig Adgang til under Foregivende at ville lære Fransk af ham, en Portion Opium i Svedskesaucen paa en Butterdeigskage, men da dette ikke virkede efter Ønske, greb han et paa Bordet liggende Stykke Reeb, og i det T. vendte Ryggen mod ham ved Bordet hvor de sadde, reiste Worm sig, kastede Rebet om Tønders Hals, trak ham og fra Stolen, saaledes at han tabte Balancen og drog i Faldet W. med sig paa Gulvet, hvor Morderen tilsnørede Halsen og kort efter opgav T. Aanden. Derpaa tildækkede Morderen den Dræbtes Ansigt, fordi han, som han udtrykker sig, ikke kunde udholde at see Ligets vrede og barske Træk." Derpaa satte han sig i Besiddelse af Tis Penge og Obligationer paa 3 Guldstykker nær, som han i Skyndingen ikke fik med, og forlod Gierningsstedet, efter at have sat en Hængelaas for Dørren. Fra nu af leed han bestandig af den ovenanførte Uro, der efter Bekjendelsen er afløst af en frygtelig Anger, der saa stærkt har angrebet hans Nervesystem, at den mindste Allarm sætter ham i heftig Bevægelse. Den yderste Elendighed har brag ham, først nær til Selvmord, og derefter til at begaae Mordet paa Tønder. Han skal være i en Alder af 22 Aar, og har ellers Vidnesbyrd om at være et stille, roligt Menneske af melankolsk Temperament.