Viborger Samler, 1838-10-01
De nye Lovbestemmelser, som ville blive Dem forelagte, ere for en stor Deel fremkaldte eller dog fremskyndte ved de Bønskrifter, som De have bragt for Thronen. De fleste have allerede været Deres i Jylland forsamlede Brødre forelagte, og De have altsaa af den fra Viborg udgaaende Stændertidende baade erfaret Lovudkastenes Jndhold tilligemed de Hovedmotiver, hvorved Samme vare fremkaldte, og for det meste de Forhandlinger og Betænkninger, som Lovudkastene der have fremkaldt. Hvad der i sidste Henseende endnu staaer tilbage som Følge af de Vanskeligheder, der ere mødte ved Trykningens Befordring, som tildeels er blevet forsinket ved uforudseelige Omstændigheder, vil og om ganske kort Tid være i deres Hænder. Nogle faa nye Udkastanordninger ville dog endnu blive dem forelagte, tildeels foranledigede ved de af Dem indgivne Petitioner. Jblandt disse nye Udkast er dog kun et af Vigtighed, det som skal indeholde Grundlaget for den Communalforfatning, Kongen vil give sin Hovedstad. Dennes Communalforfatning var, hvad der allerede tidligere er blevet forklaret, og maatte fremdeles blive saa væsentlig forskjellig fra de øvrige Stæders, at den ikke kunde blive Gienstand for samme Lov som disses. Jmidlertid fandt Kongen, at Hovedstadens Communalvæsen ikke mindre end de øvrige Kjøbstæders maatte ordnes paa en til Tidsforholdene svarende Maade. Navnlig ansaaes det fornødent, at ogsaa dens Jndvaanere erholdt samme Ret, som de øvrige Kjøbstæders Borgere til ved frit Valg, som Tid efter anden fornyedes, at udnævne de Mænd, der paa deres Vegne skulle under Øvrighedens Medvirkning bestyre Communens Anliggender. Vel har man hos Stadens hidtilværende Repræsentanter ingenlunde sporet Mangel paa Sympathie med deres Medborgeres Jnteresser, eller paa Jver og Kraft til at gjøre disse gjældende, og i Særdeleshed kan Man vel med Føie paastaae, at uagtet de selv, under Medvirkning af Stadens Øvrighed, have besat de Pladser, som efterhaanden blive ledige i deres Raad, saa ere disse dog i det Hele blevne besatte saaledes, som Borgerskabet, naar det havde været samlet, vilde have kunnet billige det; thi det havde været dem en Æres- og Samvittighedssag kun at indtage saadanne Mænd i deres Raad, som ved Jndsigt, Retsindighed og Selvstændighed gave dem og det øvrige Borgersamfund Haab om en heldig Medvirkning i de offentlige Anliggender. Den opmærksomme og billige Jagttager vil vistnok ogsaa erkjende, at dette i Særdeleshed er traadt klart frem i de Valg, som ere foregaaede i de senere Aar. Men om end den gode Aand saaledes tildeels har afhjulpet Formens Ufuldkommenhed, saa burde det sig ikke, at Hovedstaden, skulde være enten uden den større Betryggelse for en god Bestyrelse, som frie og til en vis Tid indskrænkede Valg kunde give, eller uden den Leilighed til en større Udvikling af Almeenanden, som deraf lod sig vente. Saasnart derfor Kongen havde bekræftet den under 24de October f. A. udkomne Anordning angaaende den occonomiske Bestyrelse i de øvrige Kjøbstæder, blev der, i Overeensstemmelse med hvad der allerede tidligere var bebudet, strax lagt Haand paa et foreløbigt Udkast til en lignende Anordning for Kjøbenhavn, hvilket, tilligemed nogle yderligere Bemærkninger angaaende visse tvivlsomme Hovedpuncter, blev forelagt Stadens Øvrighed og de nuværende Borgerrepræsentanter, for at tjene til en Ledetraad ved deres Betænkninger over denne vigtige Sag. Efterat disse derefter yderligere er bleven overveiet og bearbeidet i det af Kongens Collegier, hvorfra Sagen bliver Allerhøistsamme at foredrage, vil et yderligere Udkast snart være modent til at forelægges Kongen, og det omtvivles ikke, at det om ikke lang Tid vil kunne forelægges Dem, mine høiagtede Medborgere, til Raadgivning.