Viborger Samler, 1848-11-07
(Jndsendt.) Ved i disse Dage at gjennemlæse nogle Beretninger om Rigsforsamlingens Møder, traf mit Øie paa en Forhandling. der kun har optaget nogle faa Minutter, men bragt et Resultat, som har overrasket og tillige bekymret mig. Jeg troede først at Grunden hertil maatte søges hos mig selv; men, efterat min Tanke oftere vendte tilbage til samme Emne, kom jeg til den Anskuelse, at Grunden maatte søges i Resultatets Urigtighed, og det er derfor jeg finder mig foranlediget til at nedskrive disse Linier. Rigsdagsmændene Hage og Hammerich henstille, at Stænder Bogsamlingerne i Roeskilde og Viborg flyttes til Kjøbenhavn som Rigsforsamlingens Eiendom, og at de Doubletter, der findes, afhændes, samt at det indkomne Beløb tilflyder Rigsdagens Bogsamling, og Formanden refererer: "Andragendet gaaer ud paa at de nævnte Bibliotheker flyttes til Rigsforsamlingen, at, hvis han saaledes turde antage, at Forsamlingen var enig, hvilket vel ikke kunde være Tvivl underkastet, kunde det nærmere overlades de 2 Mænd og Formanden at arrangere, samt at, hvis Jngen yttrer Noget herimod, antager han, at det er Forsamlingens Beslutning." Og Jngen yttrede Noget herimod. Hvad der især bragte mig til at studse over denne Beslutning er, at Man fra den paa intellectuelle Hjælpekilder og videnskabelige Samlinger tarveligst forsynede og i literair Henseende fattigste Provinds borttager et Bibliothek af nye og cameralistiske men iøvrigt ikke sjeldne Værker, for at bringe det just til det Sted i Landet, der har den største Rigdom af Bibliotheker, hvor Literaturen er lettilgængelig fremfor nogetsteds, og hvor derfor et saadant Bibliothek vilde blive uden Jndflydelse paa det aandrige Liv, medens det, hvor det nu findes, er til væsentlig Nytte fordi det er ene. Jngen vilde falde paa at flytte den Plantning, der staaer udenfor det forrige jydske Stænderhuus, til Sjællands Skovegn men lad os træde et Skridt høiere, over de materielle Jnteresser, er det da rimeligere at flytte den literaire Plantning inde i Huset fra en Egn, hvor den kan trives og slaae an, til en anden, hvor den vil trykkes og forsvinde imellem Masserne? Men den Betydning, som jydske Stænders Bibliothek vilde faae ved den foranførte Beslutning, vilde blive endnu mindre, naar Man betænker, at "Doubletterne skulle sælges: og, naar Man nu vel tør antage, at Roeskilde og Viborg Stænder Bibliotheker maae have væsentlig Lighed med hinanden, vil det sidste formeentlig for en stor Deel blive solgt og saaledes nedsynke fra den aandige Betydning, det kunde have til en materiel Jndtægtskilde for endnu et Bibliothek i Kjøbenhavn. Jeg kan iøvrigt godt sætte mig ind i at Hage og Hammerich ifølge det dem overdragne Bibliothek-Hverv have kunnet fremsætte dette Forslag, fra deres Standpunct ligger der baade en vis Jnteresse og en concentrerende Ordning til Grund herfor, men det har gjort mig ondt, at en Mand som Schoun erklærer, at det vel ikke kan være Tvivl underkastet, at Forsamlingen antager Forslaget, og af denne dernæst ikke en Eneste har erklæret sig derimod. Dette har givet mig en alvorlig Tvivl, om min afvigende Mening kunde være rigtig men, jo mere jeg overveier Sagen, kan jeg ikke bekjæmpe den Formening, at Rigsforsamlingens Beslutning ikke engang hviler paa et retligt Grundlag.