Aarhuus Stifts-Tidende, 1843-02-09
Udgives 4 Gange ugentlig af Overkrigscommissair A. F. Elmquist. Redigeres af H. F. Elmquist, Cand. philOstindiefareren "Conquerors" Forliis. (Vi have tidligere omtalt dette Skibs Forliis, hvorved omtrent hundrede Mennesker mistede Livet, og meddele nu, efter engelske Aviser, de nærmere Omstændigheder ved denne ulykkelige Begivenhed, saaledes som de ere berettede af en Dreng, der var det eneste Væsen, som blev frelst.) Da Skibet naaede Kanalen og havde passeret Livards Fyr, kom en Fisker ombord, for at landsætte Damerne ved Portsmouth; men Bølgerne gik saa høit og Stormen blæste saa stærkt, at Capt. Duggan overtalte Damerne til, at forblive ombord, indtil Stormen og Søen havde lagt sig. Senere saaes intet Land, førend man peilede Etaples og Por tels Fyr. Torsdag og Fredag var Stormen saa heftig, at man ingen Seil kunde føre. Bramstængerne bleve strøgne; Skibet arbeidede dog saa voldsomt og Søen slog saa stærkt imod det, at det rystede i hele Skroget. Man lagde nu bi osv. Fredag Aften var den største Deel af Passagererne gaaet tidligt tilkis, da Fyrene paa Kysten bleve seete. Der blev strax givet Ordre, at sætte Seil til og vende. Seilene sprængtes, saasnart de bleve løsgjorte. Skibet drev for Strømmen, og 5 Minuter efter blev det løftet i Veiret af en frygtelig Bølge og kastet op paa en Sandbanke med en saadan Voldsomhed, at alle de, som vare paa Benene, bleve kastede omkuld. Dette sitte Kl. 10. J 5 Minuter stod Skibet fast som en Klippe, Roret og Nattet vare sønderslagne. Bølger saa høie som Bjerge sloge over Dækket. Passagererne kom i deres Nattøi op paa Dækket, og det var et skrækkeligt Syn at see Mødre og Børn omfavne hverandre, Ægtemænd deres Koner, osv. Blandt alle disse udmærkede sig en ung Pige paa 18 Aar, MissTurton. Hun havde været Selskabets Liv og Sjæl paa Reisen, og gjort sig afholdt af Alle ved sit bestandige gode Humeur. Nu gik hun fra den ene sorgfulde Gruppe til den anden, for at trøste dem. Saaledes gik det til Kl. 12, da der blev meldt en Seiler forud. Men det var et Skib, som ligeledes stod paa Grund. Under uhyre Anstrængelser blev Storbaaden gjort klar, men at sætte den ud var umuligt, formedelst Orkanstormens Voldsomhed. Kl. 4 bleve Masterne kappede, da Vandet var steget høit i Rummet. Saasnart det dagedes, og Capt. saae Brændingerne samt Skibets Afstand fra Land, følte han sig overbeviist om, at alt Haab var forbi. Han tilraadte Fruentimmerne, at gaae i Storbaaden med Børnene, og betroe sig til Guds Varetægt. De gjorde det mechanisk, uden Haab, og uden Afskeed. Da de havde taget Plads, sprang den ovenmeldte Dreng, ved Navn Abchurch, tilligemed en Soldat og dennes Søn, ned i Baaden, som i samme Øieblik reves bort af Brændingen, henimod Strandbredden. Et Par Minuter efter slog en frygtelig Bølge over Baaden, og da Abchurch kom til sig selv igjen, var han den Eneste i Baaden. Han saae sig omkring, og opdagede en ung Pige, Miss Thompson, tæt ved Baaden; han greb hende, og trak hende op. Rundt omkring laae de Andre i Vandet. Soldaten anstrængte sig fortvivlet, for at naae Baaden, men sank snart, da han havde en Kappe paa. Fruentimmerne og Børnene syntes at blive holdt oppe af deres Klæder; men Abchurch blev reven bort med Baaden, medens han holdt Pigen i sine Arme; hun spurgte ham, hvor hendes Moder var, og han svarte: J Himmelen! Baaden var nu kommen i den værste Brænding; den kæntrede, og Abchurch maatte nu kæmpe for sit eget Liv, han fik imidlertid fat i Fangelinen, og naaede atter Baaden. Hvad der siden hændtes ham, veed han ikke. Da han atter kom til Bevidsthed, befandt han sig i Fyrhuset, som det eneste Væsen, der var reddet af alle dem, der vare ombord i Skibet "Conquerer." (Jfølge de optagne Forhør maa formodes, at de Damer og andre Personer, hvis Liig bleve skyllede op paa den franske Kyst, ere faldne i Hænderne paa en Hob Strandrøvere, som havde afklædt dem og drevet dem ud igjen i Søen, skjøndt de kunde været reddede. Det er nemlig vist, at Damerne forlode Skibet fuldkommen paaklædte, hvorimod deres Liig bleve fundne nogne, Nogle endogsaa uden Linned, og paa Een af dem var Ringfingeren brækket af og Ringen borte. Den fr. Regjering har nu, paa den engelske Consuls Forlangende, befalet den strængeste Undersøgelse.)