Politivennen, 1801-01-01
Et Forslag til Københavns Magistrat. Bestyrelsen for Fattigvæsenet har i disse Tider begyndt at erhverve Midler til en bestandig Madlavning og Brødbagning for Fattige. Med denne Madlavning er allerede gjort Begyndelse i Garderstaldene og paa Arbejdshuset paa Kristianshavn, og snart skeer samme paa Arbejdshuset ved Nikolajkirke, og man kan haabe herefter paa flere Steder. Erfaringen er endnu for ny, til at kunne fælde en alsidig Dom om denne Foranstaltning, eller at ville strax troe, at øjne dens Følgert men saa meget kan dømmes saa meget kunde endog forud dømmes: at dersom Indkøbene skee i belejlig Tid - dersom de bevares med en god Husholders Omhu baade fra Fordærvelse og fra utroe Hænder - dersom Lavningen kun overlades kyndige og velvillige Hænder - dersom man, som ikke er at omtvivle, ved Kædlernes og Ildstedernes Indretning, stedse vil søge at gaae frem ad til det fuldkomnestet saa maae herved en sund, velsmagende og mættende Føde kunne rækkes den Fattige for en Pris langt under det Halve af hvad den, indkøbt paa tredie, fjerde Haand i Skillingviis, tillavet i utallige smaae Kar, paa mangfoldige med udhøkrede Pinde og udbitlede Tørv antændte Arnesteder, vilde koste for den Fattige selv, der desuden vinder betydeligt af sin til Arbejd saa højt fornødne Tid. Umulig kan man fryde sig ved denne herlige Udsigt (der under Betragtningen selv nærmer sig, medens saa mangen anden glædende Udsigt synes at fjærne sig fer det beskuende Øje) at ønske, at der ligeledes for de tre øvrige Armodens Fornødenheder. Husly, Varme, Klæder, maatte anstilles noget lignende stort, og netop ved sin Storhed oekonomisk, Experiment. Jeg vil her blot indstille til Københavns Magistrat en Tanke til Huslyes og Varmes Anskaffelse, som jeg troer fortjener at udføres af dens Nidkjærhed, overladende til dens Indsigter, at give den den Udvikling og Fuldkommelse den kan tage imod. Kobenhavn indehoider blot Bygninger for Velhavende og Rige. Huse, som egentligen ere byggede for at afgive smaae Lejer saaledes som den Fattige maae formodes at kunne udrede dem, er der vel ilke ti af i hele Staden. Allerede før Ildebranden byggede man blot for den store Lejer. Efter Ildebranden forøgedes Misforholdet endnu mere. Af et tusinde afbrændte Huse, hvoraf dog nogle vare Bopæle for Smaalejere, bleve endel sammensmeltede, men alle opbyggede til at afgive Lejligheder til 100 - 1000 Rdlr. En stor Ulykke forstener sædvarlig den Lidende i det Øjeblik den rammer hamt den sløvgjør ham endnu længe efter. Modet er nedslaaet, han seer sine Fejl i et Forstørrelsesglas, og for at rette dem, begaaer andre ligesaa store, en langsom, krybende, fejg Forsigtighed anseer han for den Klogskab, der skal være Skadens Frugt, og først længe efter, først naar det er for silde, seer han hvad og hvormeget han har forsømt, som burde være gjort, og gjort, som burde være ladet. Der vil vel ingen beskylde mig for Dadlesyge, om jeg troer at dette Billede ike er ganske upassende paa København efter Ildebranden 1795. Og at jeg iblandt de Ting, som strax med den største Fordel burde have været overvaagede, men som ganske forsømtes, regner et rigtigt Forhold imellem Antallet af Bygninger til dyre Lejligheder, og af dem til ringe, vil vel ogsaa enhver finde ganske rigtigtt naar man betænker, at en saa vigtig Orden, som denne, ikke bør overlades til det Slumpetræf, om en eller anden BygningsEntreprenør maatte finde den Tanke, at en Bygning, af tilstrækkelig Størrelse, blot indrettet til fattige Lejere, vil ligesaa rigelig lønne sin Bygherre, som nogen anden. Ogsaa havde Magistraten, ved selv umiddelbar at sørge for Smaafolkshuses Opbyggelse, havt to Vanskeligheder færre end private Bygherrer: den at have kunget bygge højere, (som sikkert paa Forestilling havde blevet den tilladt) og at kunne bedre holde Politi over saa mange tildels uopdragne Mennesker. Dog hvad der ikke er skeet, kan endnu skee. Der er endnu endel Pladser ubebyggede. Der er den nye Gade, hvortil Grunden er taget fra Kongens Have. Maatte blot disse Pladser blive nyttede, saa vilde de kunne levere Boliger for mere end 15000 Smaafolk til en Leje af omtrent 5 Rdlr. aarlig. For at oplyse dette, vil jeg fremlægge følgende af en bygningskyndig Ven forfærdiget Udkast. En Bygning af 100 Alens Længde, 18 Alens Brede og 26 Alens Højde vilde koste omtrent 19500 Rdlr. Denne Bygning kunde have 7 Etager, hver til omtrent 31 Alens Højde. Naar der langs igjennem hver Etage var en Gang med Værelser til begge Sider, og hvert Værelse blev 4 Alen bredt, saa udgjorde dette, naar Skorstensrummet og Trapperummet fradroges helst burde hver Etage have en særskildt Trappe) omtrent 280 Værelser af henved 30 Kvadratalens Størrelse, et Rum, stort nok for en lille Familie, end sige for en enlig fattig Mand eller Kvinde. Naar der i hver Etage var 2 sælles Skorstene, hvis Rør var ført hen langs med Udmuren igjennem alle Værelserne, saa vilde alle disse deraf kunne faae en temperert Varme om Vinteren. Om Sommeren kunde Røgen ved et Spjæld aflukkes fra disse horisontale, og ved et andets Aabning afledes igjennem vertikale Rør. Ved de sælles Skorstene, naar disse bleve indrettede med Ildkanaler, og med Komfurhuller til at aflukle med Spjæld, kunde megen Brændsel spares. Af dette Overslag, om end dets Plan modtog Forandringer, om Bygningerne end bleve højere eller lavere, større eller mindre, eller anderledes indrettede, end den her beregnede, synes det dog vist, at et Værelse som et af de omtalte, maatte kunne udlejes for 5 Rd. aarlig, og en Komfurflamme en Time om Middagen for omtrent 6 Rigsdaler aarlig. Maaskee vilde en Køkkenindretning til at koge i Fællig med hede Damper, kunne være endnu fordelagtigere. At man, foruden den Varme, som Skorstensrørene meddele Værelserne, maaskee kunde finde nødvendigt at give hver Etage en fælles Stue, som for en tgalelig Erlæggelse forsynedes ved en oekonomisk Ovn med Varme: (thi kun meget gamle eller syge Lejere maatte tillades Vindovn i deres Værelse, og denne da Udlejes dem af Magistraten, i hvis Magt det blev at udvælge det Slags, som sparede meest Brænde) at det maaskee var godt i en af Etagerne, at anbringe en stor Kædel, som altid holdtes i Kog, og hvoraf kogende Vand kunde for en Ubetydelighed til alle Tider sælges Lejerne At der for Familier, som vare talrige, kunde gjøres en Mellemdør imellem to Værelser, og disse altsaa forenes til een Lejlighed, mod dobbelt Leje - at der muligen lod sig adskillige Besparelsee anbringe med Lysningen f. Ex. ved Lygter anbragte i Skillerumsvæggen imellem to Lejeres Værelser o. s. v. - disse og mange andre Betragtninger, mange oekonomiske Experimenter, som først under Iværksættelsen af andre frembpde sig, kunne da først og best komme under Bedømmelse, naar det af Magistraten findes tjenligt at iværksætte det med mit Forslag Tilsigtede: ved at indrette Bygninger, til mangfoldige Smaafolk under eet Tag, at skaffe disse Vaaning, Varme og Kogeild for 12 til 15 Rdlr. aarlig.