Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-09-02
(Af Vestsjællandske Avis.) Den fugtige Sommer og vanskelige Høst i dette Aar foraarsager, at saavel Sæden som Høet paa mange Steder bliver indhøstet meget fugtigt; man maa derfor befrygte, at betydelige Sygdomme kunne opstaae, saavel blandt Mennesker som Kreature, hvis man ikke ved Brugen deraf iagttager en mere, end almindelig Forsigtighed. Jsær bør man være opmærksom paa Rugens Beskaffenhed og Brødets Tillavning deraf. Det er dog muligt, ved behørig Forsigtighed, at undgaae Sygdomme, om man endog er nødt, til at bruge saadant vaadt indhostet Korn til Brød, og anden Føde. Jeg vil derfor herved (i Overeensstemmelse med det Kongelige Danske Cancellies Cirkulairskrivelse. af 19 April 1800, advare Almuen om det Stadelige ved samme, og tilraade saameget som muligt, at iagttage følgende Regler: 1. J Laden bør skaffes saamegen Trækvind som mulig, for at faae den der liggende Sæd til at uddunste det meste mulig. At strøe Salt mellem hvert Lag af Neeg eller Høe, bidrager ogsaa meget til at forebygge Muggenhed, og det saaledes nedsalrede Foder ædes gjerne af Kreaturerne. 2. Den tærskede Rug skal nøie renses fra alAreenlighed, især fra Brandkorn og Klinte. Begge Dele skilles let fra Rugen, ved Kastningen paa Loen Da de ere lettere end Rugen) eller ved Sold. Trykt og udgivet at A. F. Elugnist. 3. Naar den aftærskede Sæd er reen, eller vel renset, men fugtig eller blødere end vel modent og tørt indhøstet Korn bør være, da skal den lægges paa et Loft tyndt udspredt, at den kan tørres godt igjennem af Luften; den bør ofte kastes for at den understliggende kan komme oven paa og ogsaa tørres. Jo længere man kan lade den saaledes ligge paa Loftet inden den males, jo bedre. 4. Er man nødt til at bruge saadan vaad indhøstet Rug, da skal den tørres først inden den males. Tørringen kan skee, enten i Bagerovn, hvoraf Brødet nylig er udtaget, eller paa en Kølle. 5. Saadan Rug maa males finere end ellers, thi den er overhovedet mere tykskallet og rigere paa Kliid. Derfor bør den og være godt tørret i Forveien. Man gjør vel i, ei at lade male stort Forraad paa eengang, og hvad der ei bruges strax bør omrøres et Par Gange om Ugen. 6. Det Meel, som ei bruges strax, maa gjemmes paa et ret tørt Sted ellers bliver det snart oret, og godt er det om man tørrer det noget paa en Kølle eller i en Ovn, inden man bager det. Hvad det derved svinder i Vægt, er dog ei tabt, da det bliver saameget drøiere. 7. Naar man vil læge Deig deraf, skal man tage mindre Vand dertil end til andet Meel. Kan man blande Melet med en Deel, saasom Halvdelen af Meel af velhøstet Rug, eller af det forrige Aars Afgrøde, da gjor det Brødet meget bedre. Det er og godt, at blande med en Trediedeel godt Bygmeel deri, det giver bedre og lettere Brød. 8. Man skal tage god skarp Suurde dertil og noget mere end ellers. Man bør og tage dobbelt saameget Salt, som ellers, paa hver Skieppe Meel en god Haandfuld. At ælte Kommen i Deigen, gjør den og sund og mindre opblæsende. 9. Naar man skal ælte Deigen op igjen, gjør man vel i, at tage ret tørt Meel, helst af forrige Aars Afgrøde, eller Meel, som er vel tørret paa Kølle eller Ovn, ogsaa gjennemarbeide Deien stærkt, og gjøre den saa stiv som mulig, lade den saa faae megen Tid at løfte sig, og ikke ile dermed til Ba(Sluttes i næste Avis.) gerovnen.