Københavns Adresseavis, 1774-04-12
Naar man faaer en Musling med graae Perler, kan man hielpe den ved at løse Hinden, hvori den graae Perle sidder, lidet ved Randen, da den derefter trækker sig ind af, og trækker Perlen med ind paa den hvide Grund, hvor den, naar man igien legger Muslingen i Vandet, under dens videre Væxt antager samme Farve. Hvide, ikke fuldkommen reene Perler, blive reenere, naar de sættes i Vandflasker i Soelen. Ligesaa bliver de reenere, naar man legger dem i en Klud med stødt Pulver af det inderste af Skallerne, væder Kluden daglig med Vand, som har staaet i en Muslinge=Skal, og lader den hænge i Solen. At Muslingerne og de eenskallede Conchylier eller Snegle føde Æg, at deres Yngel fremkommer af Æggene, med og i deres Skaller, derom er vel ingen Tvivl. Men hvorledes de haarde Skaller tage til eller voxe, kan ikke endnu med Tilforladelighed bestemmes, langt mindre kan man giøre sig nogen Theorie og Grunden og Aarsagen til de forskiellige Farver, hvormed denne Classe af Skabninger især er prydet. Al Væxt skeer ved Tilsætning af Deele, som ikke var føri det voxende Legeme, og enten forud have antaget eller herefter antage Naturen af det Legeme, til hvis Forstørrelse de ere bestemte. Tilsætningen selv skeer enten ved visse Safters Omløb i det voxende Legeme, da dette i alle sine Deele saa at sige fra Middel=Punkten til Omkredsen efter Haanden og umærkelig udvides; eller den skeer fra uden til, da de tilkommende Deele lægge sig Lag paa Lag, og derved forøge Legemets Volume. Den første Maade at voxe paa synes ikke at være passelig paa Snegler og Muslinger, da man i de steenhaarde Skaller ikke seer Kiendetegn paa Rør til Safters Omløb, ey at tale om Skallens Haardhed og Uskilkelighed til den efter Haanden foregaaende Udvidelse, som fra denne Maade at voxe paa er uadskillelig. Vel ere i adskillige Dyriske Legemer Been, om ikke eftergiver Muslinger nes Skaller noget i Haardhed, men disse have des foruden den Egenskab, at de ere seye, da hine ere skiøre. Det synes at være øyensynlig, at Conchyliernes Skal voxe paa den sidst beskrevne Maade. Dyrene ere i deres Natur Slim artige, og Skallernes inderste Flade er bestandig overtrukken, med Dyrets Sliim, hvilken rimelig viis er, eller indeholder Materien hvoraf den haarde Skal først oprinder og siden tiltager, hvilket som er, saa er det lige øyensynligt, at PerleMuslingernes Skal og Perlerne selv have deres Oprindelse af een og samme Materie, og at de ligeledes paa en Maade tage til i Størrelse. Men hvorledes kan af denne Materie blive Perler, Man vil i Dyrets Ureenligheder have seet meget fine næsten usynlige Skiæl af Farve, som Skallernes inderste Flade. Man paastaaer endogsaa i Tarmene at have bemerket smaa gandske sine gjennemskinnende runde Perler, af Størrelse som Knappenaalehoveder og større, saa og klare kantede og uformelige Perler. Om denne Erfaring skulle ved videre Observationer bestyrkes, er det klart at Perlerne dannes i Kroppen og tage til paa det Sted, hvor de herefter komme til at ligge i Skallen, hvilket Sted ved Dyrets Bevægelse, Skallernes Aabnen og Lukken, samt andre udvortes Omstændigheder ventelig bestemmes. Mindre troeligt er det, at Sands=Korn eller en anden tilkommende fremmed Krop skulle, som man og har formeent, give Anledning til Perlernes Ansætning eller være deres Basis i sær, saavidt angaaer de Perler, som sidde løse i den frønsede Hinde. Thi til de, som sidde fast paa Skallen kunne vel slig Anledning formodes. Perle=Muslingerne optages af grundt Vand med Hænderne eller Tæerne, men hvor det er en 3 til 5 Alen dybt, skeer det paa en Flaade med en Tang. Tangen giøres af Granstager, 6 Alen lang, der føyes sammen som en Sax, halvanden Qvarteer fra de tykkere Ender, og paa de inderste imod hiinanden gaaende Sider besættes med runde fladt afskaarne hinanden lige imodsadte Pinder. Flaaden giøres af 5 tørre Tømmer=Stokke, 2 Favne lange, som saaledes føyes tilsammen, at de tykkere Ender alle ligger sammen, i den ene Ende paa Flaaden, i hvilken udskiæres et Hul, øverst af 3 Qvarteers Tvermaal men nederst noget videre. Paa Flaaden legges Gran=Riis til at ligge paa, og omkring Hullet legges Mos, Græs, eller Halm, at lægge Ansigtet paa, naar man vil see ned i Vandet, for at derigere Tangen, som nedstikkes uden for Flaaden. Jmidlertid holdes Flaaden stille paa Vandet ved et Slags Anker af Træe, betynget med Steen, dog ikke tungere, end at det med Tangen beqvem kan flyttes. Med saa ringe Anstalter kan en Karl i en Dags Tiid optage indtil 1000 Muslinger, dog paa 9 Alen dybt eller ureent Vand kan han neppe optage over 100, hvilket ikke lønner Umagen. De optagne Muslinger aabnes siden med en Kniv og de forefindende Perler udtages. I de Strømme, som gaaer fra W. til O. faaes gjerne de fleeste, men i de fra N. til S. faaes i Almindelighed de beste Perle=Muslinger.