Aalborg Stiftstidende, 1839-09-13
Efterstaaende Uddrag af en Skrivelse fra en med Skibet die Elbe udvandret Dansk, der, efterat han efter Affaiten med Carlisterne og die Elbes" ulykkelige Skjæbne var ankommen til Frankrig, med et andet Skib afgik til sit Bestemmelsested Missouri, troe vi vil være af Jnteresse for Læserne: St. Lonis i Missouri, d. 19de Juni 1839. – Den 7de April forlode vi Garonne=Floden og havde en bestandig heldig Seilads og godt Veir, saa at vi den 18de April kom ind i Passaten. Her tiltog Varmen og undertiden blev den utaalelig. Efter 39 Dages Seilads naaede vi Amerikas Kyst, men under bedrøvelige Omstændigheder. Jeg vaagnede i Dagbrækningen under megen Allarm; Capitainen sprang op og spurgte, hvad der var paa Færde; Skibet stak 2 1/2 Favn i Vandet, og inden jeg kom i Klæderne, stod Skibet paa Grund og Floridas Kyst laae for os. Strax kom endeel Bjergerbaade fra Key West, en Ø under Florida, Sydvest for Cap Sable, 125 engelske Mile, derfra. Disse toge endeel af Ladningen med sig og vi fik Skibet flot igjen. Anden Pintsedag om Aftenen kom vi til Key West, en smuk Ø omtrent under Vendekredsen, ei langt fra Cuba, hvor vi iblandt Øens 2 a 300 hvide Beboere trax endeel Danske og Svenske, der viste os megen Forekommenhed. Her laae vi i 8 Dage og bleve kjede af Skildpadde Mad, som vi spiste 3 Gange om Dagen; Bangnen derimod er en berlig Spise, en nærende, velsmagende og sund Frugt. Den tropiske Sol generede os meget, men endnu mere plagede os de afskyelige Musquitos, som findes overalt i Amerika, men i Florida i en saadan Mængde, at Luften om Aftenen kan blive ganske sort af dem. - Søndagen derefter seilede vi til New=Orleans. Det var saa varmt, at vi ikke kunde holde det ud nede i Rummet, men maatte ligge paa Dækket og have et Musquito=Ræt over os. Den 2den Jun vaagnede jeg netop ligesom vi vare ankomne til Mundinger af Missisippi-Floden og saae til min Forundring et stor Huus ved Siden af Skibet; først da jeg længe havde betragtet det, kunde jeg see, at det var et Dampskib, der skulde trække os op til New Orleans. Der er nemlig bygget store Huse paa disse Dampskibe med mange Værelser for Passagererne, hvorved de meere ligne Lystslotte end Fartøier. Med et Skib paa hver Side og 5 til 6 bag efter paa Slæbetouget spadserede saaledes denne dampende Kolos op af Floden til New=Orleans, hvor vi ankom Mandagen den 3die Juni og fandt her over 500 Skibe, der laae og ventede paa Bomulds Fragt. Der er en Handel og et Livi denne By, som gaaer over Europæernes Forestilling. Alt gaaer ud paa at tjene Penge, hvortil her ogsaa er Leilighed for Enhver, der kan og vil arbeide. Sommeren her er varm og ikke sund, skjøndt Rygterne om den gule Feber ere langt overdrevne. J den strængeste Hede maa Negerslaver ne arbeide, hvilket, i Forening med meget Drik, gjor, at Mangen styrter pludselig omkuld paa Gaden og døer. Jeg traf her paa mange Danske, men meest forhenværende Sømænd, der have etableret sig som Værtshuusmænd. Rygtet gik jo Danmark, at Baron v. Rachnitz skulde være død; dette er ikke sandt, men han har ondt ved at faae Colonister til Tamanlipas under de nærværende Uroligheder. Til Texas derimod tye mange Amerikanere og Tydskere. Jeg havde ogsaa tænkt at nedsætte mig paa sidstnævnte Sted; men hertil udfordredes større Capital end andre Steder, thi, uagtet den frugtbareste Jord uddeles gratis, koster den meget at bearbeide, da her fornemmelig dyrkes Sukker, Bomuld og flere Producter, til hvis Avl jeg ikke kjender synderligt. Jeg maatte tillige kjøbe mig Negerslaver, da Europæeren ei kan udholde at arbeide der i den varmeste Tid, og alt dette foranledigede os til at søge de Egne, hvorvi lettere kunde gjøre os fortrolige med Climact og Forholdene. – Jnden jeg forlader New=Orleans maa jeg bemærke, at jeg hverken der eller i nogen anden amerikansk Stad har seet nogen Tigger, thi Enhver kan faae Arbeide.