Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1835-10-12
Indenlandsk. Fortsættelse af Stændernes Adresse til H. M. Kongen (see f. No af d. Bl) Jndretningen er endnu i sin Begyndelse. Dog vove vi at sige, at Deres Majestæt allerede høster den Løn derfor, som Deres faderlige Hjerte begierer. Det er intet uskjøn samt Folk, hvilket Forsynet skjænkede den Monark. som i saa lang Tid har været dets Glæde og dets Stolthed; ogsaa her har Deres Majestæt med Velbehag seet de Yttringer af Glæde og Taknemmelighed, som udbrøde fra alle Rigets Egne. Folket kunde ikke attraae end den mindste Forandring i den Regjeringens Form. som i Aarhundreder har været Danmarks Lykke: Det veed Magten intetsteds sikkrere end i Deres Majestæts retfærdige faderlige og faste Haand. Men vel maatte det glædes ved fra Deres Majestæt selv at skjænkes en Leilighed til frit at udtale sig om de Gjenstande, som føre til det almene Vel, at kunne fremlægge sine Ønsker til Deres Majestæts allerhøieste Provelse og Bedømmelse. Men det er ikke blot i Folkets Tak og Glæde, at Deres Majestæt søger Deres Lon, det er de Frugter som Velgierningen bærer, der skjænke Velgjøreren den skjønneste Fyldestgjørelse. Og allerede viser det sig her, hvorledes Almeenaanden værkes, hvorledes Eftertanken henvendes til Gjenstande, der ere vigtige for det Heles Vel, hvorledes den tilsyneladende Forskjellighed i Mening og Omdømme, som ikke kan, ikke skal undgaaes, snart fremkalder Erkjendelsen af det Rigtige, af det, som fortjener at sættes i Værk. – Dersom det første Budskab fyldte Folket med Glæde, som allevegne lydeligere udbrød, da maatte denne Glæde vorde, da blev den i Virkeligheden dybere og ligesom mere bevidst, da Deres Majestæts troe og taknemmelige Folk modtog Kundgjørelsen af Deres Majestæts fuldstændige Befalinger om den Maade, hvorpaa Jndretningen skulde sættes i Værk Provindsialstændernes herværende Forsamling føler sig lykkelig v. at kunne være det Organ, som udsiger, hvorledes bele Folket er gjennemtrængt af den dybeste Erkjendtlighed, ved Betragtningen af den Viisdom, den Hø modighed, hvormed Deres Majestæt har udviklet det begyndte Værk, hvormed Vanskelighederne ere overvundne, og Paaskjønnelsen vorder desto mere leven de ved Sammenligningen med det, som blev andre Folkeslag tilslaaet. - Allernaadigste Kong Det et Folkets Lykke og Stolthed, at det kan sige, at Danmarks Hierte slaaer i Deres Majest. Bryst Derfor er der den Samlang mellem Fyrste og Folk, at Deres Majestæts Villie saa deligen endog forekommet Folkets Ønske, at hvad der bunkelt begynder at røre sig i Folket, det udgaaer fra Thronen i klart udviklede Tanker: Det er Herskerens Villie og befaling ofte endnu for det er Folkets Yttring er - Hvad der paaligger et Folk, hvilket Forsynet at skjænkede en saadan Fyrste, skal enhver Deres Majestæts Undersaat gjennem sit hele Liv alvorligen stræbe at erkjende og opfylde Hvor meget mere bør det da os, som ere hædrede ved Deres Maje i stæts og ved Folkets Tillid, med alvorlig og utrættet Stræben, inden de os anviste Grændser, at at beide til det Maal. Deres Majestæt har foresat oc det elskede Fædrelands Vel, og i dybeste Underdaen nighed frembære for Thronen de Andragender, som et vi efter samvittighedsfuld og moden Overveielse mene at kunne tjene dertil. Deres Majestæts be og forsamlede troe Undersaatter forene deres Bønne ra med det hele Folk, at den Almægtige vil forund til os indtil den sildigste Alder at see op til Deres Me til jestæt, som til vor faderlige Behersker og skjænk Deres Majestæt de rigeste Velsignelser, deriblandt den skjønneste Løn Deres Majestæt attraaet: Deres Folks Værd. Hæder og Held.