Viborger Samler, 1824-10-09
Paris. 28de Septbr. J Gaar Middags præcise Kl. 12, kom Hs. Maj. Kongen til Porten Maillot og besteg uagtet det regnede stærkt, sin Hest. Toget satte sig i Marsch. Hertugen af Bourbon, som Folket altid røres dybt ved at see, aabnede Toget efter en Afdeling Gensdarmer fra Paris og Overstaberne af Garnisonen, den Kongel. Garde og Nationalgaden. Derefter reed Hertugen af Orleans i Husaruniform som Generaloberst; derefter Dauphin (Hertug af Angouleme) i Storadmirals-Uniform. Derefter den Kongelige Fodgarde, Overofficererne af Livgarden til Hest, Kongens Adjutantere og Staldmestere. Derefter Hs. Majestæt Kongen. Efter Kongen, paa høire Side, Hans første Kammerjunker, paa venstre, Hans første Kammerherre m. fl. Derefter i en Kareth Pad. Dauphine (Hertuginde af Angouleme), Hertuginden af Berry, Hertuginden af Orleans og Prindsessen af Orleans. Adskillige Karether med deres Folge ; en Eskadron Elite=Gensdarmer, 2 Eskadroner af Gardens svære Cavallerie; et Detaschemenaf Parises Gensdarmer sluttede dette prægtige Tog. Ved Barrieren overrakte Præfetten Stadens Nøgle, den Hs. Majestæt tilbagegav i naadige Udtrykke, forsikkrende: "At Han ville leve og døe for sit tro Folk, Overalt viiste Jndvaanernes Glæde sig synlig, fra alle Vinduer vaiede hvide Fahner. Hele Gaden St. Denis var behængt med Topper. En Maler havde i en Høide af 10 Alen anbragt en Glorie med Overflødighedens Attributer. Da Kongen reed under den, fremkom to Skytsaander af Skyerne, hvoraf den ene frembar Ønsket: Leve Carl den 10de, den anden holdt en Guldkrone. Ved Boulevard Madalain, nedlodes med største Nøiagtighed en Krands af Jmmorteller og Laurbær paa Kongens Hoved, da Han reed. Kongen modtog over 400 Bønskrivter og holdt ofte sin stolte Hest tilbage, for desto længere at sees af Folket. Ved Hotel Dieu holdt Kongen, efter Ski og Brug. 50 Nonner, der opofre sig for at pleie Syge, stode der og Priorinden tiltalte Hs. Majestæt og udbad sig Hans Beskyttelse. Kongen svarede jeg veed hvor troe De og disse Herrer tjene de Syge. Bliver ved Mine Damer og gjører Regning paa min Velvillie og bestandige Beskyttelse. Klokken 2 og 10 Minuter kom Kongen til Frue kirken, hvor Parises Erkebiskop, i Spidsen af den forsamlede Geistlighed, holdt en aandrig Tale, hvortil Hs. Majestæt svarede: "Min Herre, det var min første Pligt og min første Trang, ved en mit Hjerte saa smertende Anledning, at kaste mig ned for Herrens Alter og ved den hellige Jomfrues Bistand, bede Ham om Mod og Kraft til at opfylde mine tunge Pligter. Staae mig bi, mine Herrer, med Deres Bønner, beder ikke allene for mig, men for hele Frankrig, som min Broder gjorde saa lykkeligt. Ja, uagtet min Smerte har Jeg den Tillid til den Høiestes Bistand, at det vil lykkes mig ikke at bringe vort Tab i Forglemmelse, men at formilde dets Bitterhed." Efterat Kongen havde forrettet sin Andagt i Kirken, og drog til Slottet, hørtes utallige Vivatraab for Henrich den 4de og Carl den 10de den høitelskede. Kl. 1. kom Hs. Maj. til Slottet. Da Dauphin spurgte til Hs. Maj. befindende, sagde Han: Jeg er aldeles ikke træt; Jeg er tilfreds; næsten kunne jeg sige Jeg har befundet mig alt for vel Dauphin (Hertugen af Angouleme) bivaaner hver Gang Statsraadet, siddende paa en noget lavere Stoel end Kongens, ved Hans venstre Side. Bladet Aristark siger: Dauphins Optagelse i Statsraadet er en af den nye Regjerings første Velgjerninger; paa denne Maade vil Folket intet meer have at frygte af Minister Despotisme; (her folger et Censurhul, der ellers viste Kongemagten sammentrængt hos nogle Enkelte, der maae troes meere sysselsatte med deres egen Ærgierrighed, end med de offentlige Anliggende.".