Jyllandsposten, 1840-08-04
Nyheds=Post. Af høi Jnteresse for Publikum er Afhandlingen i dansk Folkeblad, Er Kongeloven en absolut uforanderlig Grundlov, da denne trøstesløse Læres Urigtighed her aldeles klart og grundigt fremstilles. Saaledes hedder det heri, Kongeloven er, som bekjendt, grundet paa den Fuldmagt, som Stænderne ved Souverainitetsacten havde meddeelt Frederik den Tredie til at bestemme Regjeringsformen og Arvefølgen. Ved en saadan Forening imellem Fyrste og Folk kan vistnok fuldkommen retsgyldigen en vis Organisation af Staten indføres, men den egentlige Retsgrund til den saaledes indførte Forfatnings fremtidige Gyldighed og Forbindtlighed ogsaa for kommende Slægter kan ingenlunde søges i hiin Forening selv, da allerede sund Fornuft tilsiger, at der umuligen kan tilkomme de til en vis Tid levende Mennesker nogen Adkomst til at raade over Andres, over de ufødte Slægters Retsforhold; Grunden til Forfatningslovens bindende Kraft i Fremtiden maa derimod søges i Form-Unødvendigheden af Statens Tilværelse og dens Tilværelse i en vis Form, samt den deraf flydende Forpligtelse for alle dem, der ville nyde godt af Statsforhindelsen, at respectere Statens bestaaende Forfatning, saalænge denne overhovedet er istand til at fyldestgjøre de Hovedformaal, der ved Staten bør opnaaes. Her henvises til hvad Landets første Lovkyndige, Anders Sandøe Ør sted, herom har udviklet i sine Skrifter (NB. førend han blev Stændercommissarius); Supplementet 1, S. 37 og fl.St. - Det hedder nu videre. Naar Fyrste og Folk derom ere enige, kunne de til enhver Tid forandre, hvad der hidtil var gjældende, og, med samme Ret og Adkomst, som hine deres Forgængere, organisere Staten saaledes, som det efter de nuværende Forhold synes dem hensigtsmæssigt. Ogsaa den ældre Forfatning i Landet havde stemplet sig som uforanderlig til evig Tid. Saaledes f. Ex. bestemte den af Kong Frederik den Tredie beedigede Haandfæstning af 1648, Art. 6: "at Danmarks Riges Adel skulde frit nyde, bruge og beholde deres Jordegods og Tjenere til evig Tid med Hals og Haand, alle kongelige Sager og al anden Herlighed og Rettighed osv. Et andet Exempel indeholder Frihedstractaten med Sverrig af 14de Januar 1814. Kongeloven omfatter nemlig ikke blot Danmark, men ogsaa Norges Indbyggere, den sætter disse og deres Efterkommere til evig Tid, i det samme Forhold til Kong Frederik den Tredies Descendenter, som de danske Undersaatter. Men dette kunde ikke hindre, at Kong Frederik den Sjette ved den nævnte Tractat frasagde sig saavel for sig selv, som for sine Efterfølgere til Thronen og til Kongeriget Danmark, alle Adkomster og Rettigheder til Norge, og løste dette Riges Jndbyggere fra den Hyldings- og Troskabseed, som de havde svoret Kongen og Danmarks Krone, hvorefter, som bekjendt en ny Statsform er bleven indført i Norge ved Overeens komst imellem Fyrsten og Folket. Den af Kong Christianden Syvende givne saakaldte Jndfødsret (15de Jan. 1776, kalder sig selv en uforanderlig og ubrødelig Lov i Riget, en Grundlov, hvilken Christian den Syvende, som Konge og Fader paalagde alle sine egne Descendenter, helligen at følge, ligesom Kongen ogsaa havde formaaet sin Brøder Arveprinds Frederik til, for sig og sine Descendenter at udstede en Forsikkringsact, at, om Arvefølgen, engang skulde komme til hans Linie, da skulde denne Lov dog ligefuldt være og blive en Grundlov. Endnu et Exempel kan hentes af den af Frederik den Sjette givne Fundats for Rigsbanken af 5te Januar 1813, og Octroi for Nationalbanken af 4de Juli 1818. Ved disse lovede og forsikkrede Kongen for sig og sine Efterkommere i Regjeringen, at der ikke fra Statens Side skulde udgives eller tilstedes at udgive noget repræsentativt Betalingsmiddel, hvortil alene Banken skulde være berettiget, saa at alene dens Sedler skulde som et saadant Betalingsmiddel være gieldende imellem Mand og Mand og modtages ved Kongens og andre offentlige Kasser, ligesom det i Octroien hedder: "Bankens Embedsmænd, hvad enten de staae i kongelig Tjeneste eller ei, skulle aflægge den foreskrevne Eed til Banken, og i Alt, hvad Banken og dens Forretninger angaaer, alene være bundne ved denne Eed." Disse Love gjøre saaledes en ikke ubetydelig Jndskrænkning i Kongens Magt, saaledes som den fremstil les i Kongeloven, og indeholdt tillige Exempel paa en deels viis (partiel) Løsning fra det ved denne Lov bestemte undersaatlige Lydighedsforhold til Kongen. Man vil heraf erfare, af hvad Vægt den Jndvending er, at Kongen selv om han vilde, ei kan forandre Rigets Grundlov. - Medens Majestæterne Søndagen den 19de om Formiddagen bivaanede Gudstjenesten i Horsens Kirke tildrog sig den Begivenhed, at et halvtaabeligt Menneske paakom den fire Jdee, at han var Konge, af hvilken Grund han havde forsynet sig med en stor Knippel, hvormed han nu gjennemvandrede Byens Gader, idet han med sin imponerende Holdning udstødte vilde Raab. Endelig gik Touren ogsaa gjennem Æresporten paa Byens Søndergade, hvor stedse et større og større Slæng af Gadedrenge formerede Hoben, der forfulgte ham i Hælene. Ved at passere Justitsraad Ræders Gaard paa denne Gade skal man herfra have ladet Ordre udgaae til Personens Anholdelse, som nu blev berøvet sin Knippel, hvormed han slog fælt om sig. Politiet, trak ham nu med Magt tilbage ned imod Æresporten, men istedetfor anden Gang at passere denne, dreiede man nedenom og hjem gjennem Raadstueporten med ham. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.