Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1837-09-29
J Forhandlingerne i Repræsentantmøderne den 4 og Over 11 Septbr. formeente Prof. David, at den Fare, som er forbunden med at Selskabsmagten er i den kjøbenhavnske Generalforsamlings Hænder, neppe vilde bortryddes derved, at Man istedetfor en Generalforsamling fik en Repræsentation af 100 Medlemmer; Repræsentantvalgene vilde for størstedelen kun blive illusoriske og der vilde i det Hele af den foreslaaede Forandring opstaae saa himmelskrigende Anomalier, at Man om føie Tid vilde nødes til igjen at gjøre en Forandring. Cand. Lehmann stemte aldeles imod at fratage den kjøbenhavnske Generalforsamling den lovgivende Magt. Det var ikke den rette Maade at gjøre Alle lige Ret at gjøre dem Alle lige retløse. Vel havde de kjøbenhavnske Generalforsamlinger ikke hidtil baaret tilstrækkelige Frugter, men dertil var Grunden, at de havde manglet Stof. Skulde Selskabet ansees for en politisk Forening, da var det netop af Vigtighed, at Medlemmerne ofte kom sammen, skulde Selskabet derimod blot betragtes som en Godkjøbsboghandling, da vilde en dygtig Boghandler være tilstrækkelig til at bestyre det Hele. Han var enig i, at Man burde see at give de udenbyes Medlemmer større Ret end de nu have; men det laae tillige i Sagens Natur, at Moderselskabet maatte have den største Ret, og det vilde ogsaa indtræde ved den af Committeen foreslaaede Organisation. Sluttelig foreslog han Repræsentantskabet at indhente Filialselskabernes Betænkning, førend det tog nogen Beslutning i den omhandlede Sag; Grunden til at Man havde foreslaaet hiin Forandring i Selskabets Organisation, meente han, var ikke saa meget Begeistring forFrihedsprincipet, som Frygt for at en faktios Tendents skulde udbrede sig i Selskabet; men ligesom han i det Hele ikke nærede denne Frygt, saaledes vilde i alt Fald en saadan Tendents lettere kunne gjøre sig gjeldende i en lille Corporation end i en større. Justitsraad Guldberg yttrede, at det Hovedprincip, Committeen havde fulgt, var, at alle Medlemmer burde have lige Ret og lige Andeel i Bestyrelsen, og da dette ikke lod sig gjøre umiddelbart, maatte det skee middelbart; han var overbeviist om, at Filialselskaberne vilde faae ulige større Jnteresse for Selskabet ved at faae egne Repræsentanter i Kjøbenhavn, nu vare dog 1 af Selskabets Medlemmer faktisk udelukkede fra al Deeltagelse i Bestyrelsen. Formanden bemærkede, at Man ved at stille Sagens Hovedspørgsmaal saaledes, at det gik ud paa, om den lovgivende Magt skulde være hos Generalforsamlingen eller hos en valgt Repræsentation, ganske oversaae det faktiske Forhold; det var kun af Navn at Magten var hos Generalforsamlingen og han indsaae ikke, hvor Man skulde faae et Locale, der var stort noktil at rumme den Generalforsamling, paa hvilken Afgjørelsen skulde skee, naar alle Medlemmer skulde møde, Pluraliteten af en saadan Forsamling vilde ikke med Selvstændighed kunne votere over Spørgsmaal som Competence spørgsmaalet, en Grundlovs Uforanderlighed, et SelskabsPetitionsret m. m.; han for sin Deel havde først efter lang Overveielse og Samtale med de meest Sagkyndige kunnet danne sig en nogenlunde klar og selvstændig Forestilling, om disse Punkter, soleklart syntes det, at Selskabet var for talrigt til at en Generalforsamling kunde have den lovgivende Magt. Grosserer Nathanson yttrede, at han maatte ansee det for et vigtigt Spørgsmaal, der maatte have væsentlig Jndflydelse paa denne Sags Afgjørelse i Repræsentantskabet, om Selskabets Medlemmer ogsaa vilde lade sig berøve den Ret, Man engang havde givet dem. Medlemmerne vare ikke gaaede ind i Selskabet for at faae Bøger gratis, men de vare gaaede derind i Følelsen af at deres Ret til at deeltage i offentlige Forsamlinger i en lang agde er. Ad Tid havde været tilsidesat. Formanden tilstod, at det ved første Øiekast kunde have et besynderligt Udseende, at Man opfordrede Generalforsamlingen til, som Man havde sagt, at erklære sig selv umyndig, og han tvivlede ikke heller paa, at Man jo nok paa den Generalforsamling, hvor denne Sag, skulde afgjøres, vilde gjøre sig Umage for at fremhæve dette tilligemed mere andet Saadant med stærke Farver; men han har dog saa megen Tillid til Generalforsamlingens sunde Omdomme, at den ikke vilde lade sig bedrage af det ydre Skin. Medlemmerne burde ikke tænke paa deres egen personlige Ret, men paa Selskabets almindelige Bedste.