Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1802-12-04
ObliTheophillantropos, Vir eximiis animi dotibus præditus, NCOLANS HEGELDND HOL 12800. S. R. Majest: a consilis justitie, et olim Jnder toparchix, qve fulgo Sogniin diæesi Bergensi dicitur, Natus Sto duum Januarii MOCHRIK. Philologia, Juris qve seientia peritus, ab om partium studio alienus, Omnibus bonis, semper et ubiqve, carus. Humaniste et aflabilitet, anabilis. Patientia, piis probisqve moribus, immer Amore in religionen christianam conspicuus. Parentibus, et i primis Sorori, Oblectamentum atqve auxilium. Pauperum Sospitator. Orbus, per triennium Viduus. Valetudiine adversa debilitatus, omnia bona terren fastidivit, Reqviemqve curarum desidderqvit, qvam. Die mortis, Amo. Calend. Decembris Mocce, invent, Omnis ejus vita placida atave pacises fult, Nors tanqvam somhus, qvo facum eft. Vite ejus ultimi acus tester, inter qvos ege, pia orqve derot, mente erumpont: Mori cupimus, ut probus ille! den sit noster, qvi ejus exitus, Num. XIIII, 10. S. T. T. L. Fautori optimoamico integerrime mæstus posuit J. M. 1) AA. Sacrorum curandorum provine, qvæ Evindvig eft, cominister. Paa Plaaen. Læser, Her seer du Støvet af en stedse agtet og elske Mand og Lærer, Som var virksom i sin Kreds, og arbeidede i al Stilhed, Som ei pralede af Fortienester, dem han dog havde, Som ei bigede efter Roes, den han dog fortiente, Som ei var vindesyg, skiønt Leilighed dertil ofte tilbød sig; Men som var: Retskaffen i sin Vandel, Redelig i al sin Omgang, Troe 1 sit Kald, Nøisom med sin beskikkede Deel, Hielpsom mod de Trængende, Velsignet af de Meenigheder, brinDet er SALVLIN. forhen Sognepræst til Indvigens Præstegield, Lærer han var. föd i Flekkefiord i Christiansands Stift 1731 den 26de September. Han gik Prin for Trin frem til sit Kald, som Religions Lærer, Thi han blev først Catechet og Skolelærer i Stavanger, derefter Capellan p. p. til Hellelands Kald i samme Stift, der næst Skibspræst paa tvende efter hinanden til Middelhavet bestemte Kongelige skibe, derpaa resid: Capellan til Sunds Præstegield i Bergens Stift, siden Sognepræst til Hsanger Præstegield, endelig Sognepræst til Indrigens Præstegield. Han var tvende Gange i Ægtestanden; Først med Birgitha Kirstrue Rødder, af hvilket Ægteskab en Datter igien lever, dernæst med Karen Leganger Blydt, som i lang Tid, under megen Svaghed, har seet Döden og Graven i Møde; men maatte dog i stor Bedrøvelse, ses ham bæres til Graven, efter at han, med megen Siæleroe og Glæde i Gud, var hensovet den 12te Novbr. 1802, 1 en Alder af 65 Aar, 6 Uger, og 6 Dage. Tilsidst dette Lihme, elskelige Lihme, du har da fuldendt dit Löb, Smertelig for begge Dine, som begræder, tungt din Död, Du i Fred gik heden hen, dem i Sorgen efterlader, Og din Meenighed sig Klager for sin Lærer, for sin Fader. Venskab var hos dig höiagtet, Venskab du bevarede, Nid og Avind du foragtet, Haan du ei besvarede, Troe i Kald og troe i Pligter, Fölte du, tilsidst ei svigter. Lönnen er dig nu bevaret, der, hvor Lönnen byttes ud, Sandheden du har forklaret, lyser for dig nu hos Gud. Hvil, velsignet Støv, i Fred, Dette Minde Venskab skrev. A. Doth. Hældige Søemand! som vel udholdt alle Stormvinde! som igiennem mange Trængsler naaede Havnen, og derved bragde din guddommelige Convoi Ære, gav dine Medfarende Trøst, og Efterslægten et Taalmodigheds Exempel! Rorich Senechen Reimers, forhen Skipper, tilsidst Mægler i Bergen; Fred svæve over denne fromme Oldings Gravl Han kom til Bergen første Gang den 14de Febr. 1724, blev der givt med den nu af Sorg dybt nedbøiede Margaretha Kaae Reimers, fød Blytt, og ved dette Ægteskab Fader for 16 Børn, Farfader for 9 Børnebørn, Mæt af Dage, forlod Han og den 28de Novembr. 1802. i en Alder af næsten 79 Aar, Fra tidlig Ungdom til sidig Alder pløiede Han Havets Bølger, udstod mange Farer, uden dog at samle Rigdomme for sig og Sine, Rigdomme, som kunde have forsødet Hans Alderdoms de bittre Dage, Han fortiener Navn af en oprigtig Christen!