JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Som retskaffen Mand holder jeg det for min Pligt i største Hast at meddele Dem en besynderlig Omstændighed, som jeg har faaet Kundskab om. Det korteste vil være, at fortælle samme, ligesom den har tildraget sig. For nogle Dage siden tilmeldte en vis Person mig, at han var kommen til Gravesand uden Pas, han bad mig, at tilsende ham et Pas, og han gandske nylig kom fra Paris og havde vigtige Ting at sige mig, som vilde foraarsage mig Fornøielse. Jeg talede gandske allene med ham mit Cabinet. Efter nogle meget ubetydelige Discoursen, havde denne Nederdrægtige den Frækhed, at sige mig, at man, for at berolige alle Kioner, maatte ombringe de Franske Chef, og at man til den Ende havde leiet et Huus i Possy, hvorfra man, sikkertrog inden Fare kunde udføre dette forrykte Anslag. Jeg har ikke ret forstaaet ham, om det skulde skee ved sædvanligt Skyde gevær eller ved et Gevær af et nyt Slags. Jeg undsee sig ikke ved at tilstaae Dem, Hr. Minister, som kiender mig, at min Bestyrelseranexerordentlig ved at vare i den Stilling, at tale med en erklæret Snigmorder. Som en Følge heraf befalede jeg ham strax at forlade mig, og gav tillige den Politibetient, som bevogtede ham, Ordre, paa det hurtigste at skaffe ham ud af Landet. Efterat jeg nøiere havde eftertænkt, hvad jeg havde gjort, in saae jeg den Ful, jeg begik, ved at lade ham vise bort, uden først at have underrettet Dem derom. Jeg lod ham derfor holde tilbage. Rimeligviis betyder det intet og den Elendige har vel ikke havt nogen anden Hensigt end at agere Storpraler ved at love Ting, som han efter sin Tænkemaade troede, at ville fornøie mig.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
J hvert Tilfælde har jeg troet, at maatte underrette Dem om det forefaldne, førend jeg sender ham bort. Vor Love tillader os ikke, at holde ham længe tilbage; men han skal ikke afreise, førend De har havt al Tidtil at sætte Sig i Sikkerhed imod hans Anslag, ifald han virkelig har havt slette Hensigter; og naar han reiser bort, skal jeg sørge for, at han lander i en Havn, der er saa fiern som mueligt fra Frankerig. Han har kaldt sig her Guille: de la Gevrilliere; men jeg troer, at dette er et falske Navn. Han havde ikke det mindste Papiir at forevise mig og ved hans Komme viiste jeg ham den Ære, at holde ham for en Spion. Jeg har den Ære med den fuldkomneste Hengivenhed at være o. s. v. Undertegnet C. J. For.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Paa denne Skrivelse fulgte efterfølgende Svar fra Statsministeren Hr. von Talleyrand, Prinds af Benevent: Min Herre, Paris den 5te Marts 1806. Jeg har forelagt Hs. Majestæt Deres Excell. Skrivelse. Efterat Han havde last den, var Hans første Ord: "Jeg erkiender heri de Æres= og Dyds=Grundsætninger, som stedse have besiælet Hr. For." Han tilføiede: "Tak ham i mit Navn og slig ham, at jeg - enten hans Souverains Poli til endnu vil lade os blive længe i Krig sammen eller en for Menneskeheden saa unyttig Strid vil blive endt saa snart, som begge Nationer maae ønske - glæder mig over den nu Characteer, Krigen allerede har faaet, ved dette Skridt der er et Forbud paa det, man kan vente af et Cabinet, hvis Grundsætninger jeg gjerne beregner efter Hr. For's, en Mand, som i alle Ting indseer, hvad der er skiønt og virkelig stort. Jeg tillader mig ikke, min Herre, at føie noget til Hs. K. K. Majestæts egne Udtryk. Jeg beder Dem blot, at modtage Forsikkringen om min største Høiagtelse. Ch. Maur. Talleyrand, Prinds af Benevent. Derpaa følger Nr. 3, en Skrivelse fra Hr. For af 26de Marts, hvori han benytter Prindsen af Benevents Skrivelse til at giøre de første Fredsforslag fra engelsk Side. Han siger. "Stipulationerne i Fredstractaten i Amiens kunne forklares paa mange Maader; men Engelland ønsker en varig Fred og kan ikke slutte den uden sine Allierede, fornemmelig Rusland. Med de Hielpemidler, vi have kunne vi sikkerlig ikke frygte for Krigens Fortsættelse; den engelske Nation er den, der lider mindst ved Krigens Fortsættelse; vi beklage alligevel andres Lidelser. Lad os imidlertid anvende alt, for at ende samme; lad os søge, at forene begge Landes Jnteresse og Hæder med Europas Rolighed, og Menneskeslægtens Tarv.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
No. 4 indeholder Prindsen af Benevents Svar af 1ste April, der iblant andet indeholder følgende: "Vi ere redetil at slutte Fred med hele Verden. Vi ville ikke imponere nogen; men vi ville heller ikke lade os imponere. Keiseren fordrer det tyrkiske Riges fuldkomne Jntergritet. De ere Havets Souverainer; vi en stor Continental Magt. Vil De ved en commineret Magt ogsaa blive Herrer over det faste Land, saa er Freden ikke mulig. Keiseren ønsker Fred med Engelland. Han er Rolighed.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Nu følge de øvrige Actstykker, Lord Harmouths Fuldmagter, hans vexlede Noter a. No. 37 indeholder LordLanderdales Skrivelse, hvori han forlanger sine Passer til Hiemreise. Derpaa svarede Prindsen af Benevent under 30te Septbr. fra Maynz iblant andet : "At Keiseren nødig saae Afbrydelsen af Underhandlingerne med Engelland. Fremtiden vilde vise, om en ny Coalition kunde udrette mere mod Frankerig, end de første; Frankerig havde blot forstørret sig ved de Anstrengelsen, som man havde fornye saa ofte, for at undertrykke det. Under alle Begivenheder var Hs. Majestæt imidlertid rede til at fornye Underhandlingerne med Engelland igien paa samme Basis, hvorom man havde forenet sig med den berømte Statsmand, som Engelland havde tabt.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Hs. brittiske Majestæts Declaration gav Anledning til følgende Anmærkninger: "Med Møie begriber. man, hvorledes den engelske Regiering har kunne tillade sig saa mange falske Yttringer ved saa authentiske Kiendsgierninger, som ere af y erste Vigtighed. Anklaget af Enropas offentlige Mening for at have forlænget Krigen vil den nu fralægge sig dette forhadte Ansvar; men dens Agenters Actstykker selv anklage den og dens Foregivender giendrives ved Actstykker. For at svare derpaa vil Hs. Majestæt ikke giøre andet, end offentlig at fremlægge alle Actstykker af denne Underhandling, hvoraf Hans Kiærlighed til Fred havde lovet sig et bedre Udfald. "Det er falet, at den franske Regiering har før Underhandlingen gjort nogen Erklæring, noget Tilbud, som hiin Declaration forudsætter. Alle disse falske Foregivender ere stedse blevne nægtede af Hs. Majestæts Ministerium under Underhandlingernes Løb. Det er falskt, at den franske Regiering har antaget den foregivne Basis, der fastsættes i Declarationen; lige saa lidet er det sandt, at Hs. brittiske Majestæt havde forbeholdt sig, førend han indlod sig i Underhandlinger, blot at underhandle i Forening med sine Atlierede. Det vilde være let, ved den udenlandske Ministers Svar til Hr. For, især ved det under No. 6, at overtyde sig om, at Underhandlingen aldrig kunde være bleven aabnet, dersom det engelske Cabinet havde paastaaet, at forbeholde sig dette. Det vilde være let, endog ved Lord Yarmouths Fuldmagt og endnu øiensynligere ved at læse Lord Landerdales Brev No. 13, at overtyde sig om, at det engelske Cabinet, endnu for Underhandlingernes Begyndelse, havde aldeles og uigienkaldelig afstaaet den Fordring, at underhandle i Forening med sine Allierede. Hvorledes kunde nu en Regiering saa offentlig modsige sig selv. Kiendsgierningernes Forklaring er ikke, saaledes som Kongen af Engellands Declaration, en vovet Bekiendtgiørelse, som man maae troe paa dens Ord. Den er støttet paa alle Underhandlingens Actstykker, som hver for sig skulle trykkes.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
J Februar d. A. blev en directe Underhandling aabne imellem begge Magters Cabinetter. Den begyndte under de ganstigste Udsigter, og, naar man sætter sig tilbage i denne Epoche, erindrer man med Fornøielse et Træk, den er den Ministers ædle Characteer værdig, som Engelland, har tabt. Et Brev fra Hr. For til Hs. Durchl. Prindser, af Benevent melder ham, at Nogen er kommet til ham og har tilbudet sig, at staae Keiseren efter Livet. Man see dette Brev og Prindsens Svar No. 1 og 2. "Underhandlingens Basis blev siden fastsat i Breve, som begge Ministre efterhaanden tilskreve hinanden; og efter frimodige Discussioner, som førtes med den Velanstændigheds Tone, der anstaaer to store Magters Ministre, blev man enig om, at ville fastsætte følgende to Grundsætninger til Basis for Underhandlingerne: 1) at begge Stater, vilde i Forening arbeide paa, at Freden blev ærefuld fordem og deres Allierede, og tillige af den Beskaffenhed, at Europas tilkommende Rolighed blev, saa vidt muligt, sikkret derved; 2) at det til Fordeel for begge Magter blev erkiendt, at de havde enhver Ret til at blande sig i det faste Lands og Havets Anliggender og at garantere samme. (No. 3 og 8.) Paa disse, i begge Ministres Noter angivne Grundsætninger, har den franske Regiering ene og alene og bestandig beraabet sig. "Lord Parmouth kom til Paris, han foreviste Fuldmaatter og Underhandlingen gik frem efter sit Øiemed. Det er ikke sandt, som man paastaaer i Hs. brittiske Majestæts Declaration, at Cabinettet i Tuillerierne, der ikke er saa uklogt, at underhandle med Gesandter uden Fuldmagt, har fundet Lord Yarmouths utilstrækkelig. Formen er den samme, som Lord Manchesters Fuldmagt i Aaret 1763 og Fuldmagten er endnu fuldstændigere og mere udvidet. (No. 11 og 12.)Men det londonske Hof fandt, at Discussionerne gjorde for hurtig Fremgang ; det frygtede, at de med det første skulde have Freden til følge. For at faae alt til at gaae langsommere sendte det en anden befuldmægtiget Gesandt under samme Titel og snart efter lod det ham være ene og foreskrev ham, at oppebie, under en tilsyneladende Underhandling, hvad Partie Rusland vilde tage ved den Tractat, der paa samme Tid i dets Navn blev underhandlet og sluttet i Paris.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Man paastaaer i Hs. brittiske Majestæts Declaration, at Hr. Oubril ingen Fuldmagt har havt til at underhandle, og at Hs. Majestæt Keiseren og Kongen endog i denne Tractat har paataget sig Forpligtelser, som vilde have tilveieblagt Freden imellem begge Hoffer, dersom de vare blevne opfyldte. Fuldmagternes og Tractatens Læsning (Nr. 39. og 40) vil tilstrækkelig besvare dette falske Foregivende. Frankerig har ikke begaaet den Uret, ikke at have opfyldt Forpligtelserne i den Tractat, det havde sluttet med Rusland, men det har begaaet den Uret, at opfylde dem med for stor Tillid og Tilfærdighed. Neppe var Freden undertegnet, førend det befalede, at standse Kaperiet mod det russiske Flag og igjen at oprette alle Handelsforhold med Rusland. "Saavidt vare alle enige. Rusland og Engelland havde underhandlet hver for sig, og Frankerig havde intet andet Øiemed, end at simplificere Discussionerne, som kunde tilveiebringe en varig Enighed, da det vægrede sig ved at tillade, at begge disse Magter skulde underhandle i For ning og derved sammenblande en Jnteresse, der, efter fin Natur, var meget væsentlig forskiellig. Tractaten med Rusland var bleven sluttet; Underhandlingen med Engelland nærmede sig efterhaanden mere og meere til sin Ende; denne Magt saae sig i Stand til at slutte Fred paa fordeelagtige Betingelser for sig, da den beholdt Maltha og det gode Haabs Forbierg. Frugtesløs Moderation af Hs. Keiserl. Kgl. Majestæt, Hr. For blev syg, hørte op, at bivaane Conseilet; det Partii, der ikke vilde have Fred, fik Overhaand og alt blev forandret. Lorde Landerdale kom til Paris; Underhandlingen blev nu strax indviklet og gik tilbage. Man kunde ikke afholde sig fra den Mistanke, at han var kommen, for at afbryde den og at man havde valgt ham, som en Ven af Hr. Fox, for at lade det forhadte ved Underhandlingens Afbrydelse falde paa denne Ministers Tilhængere. Hr. For vilde let tilintetgjort denne Jntrique, men han ved nær ved Døden. Lord Landerdale, vant til at følge en Chef, dulgte ikke meere sit Ønske, at finde en i Modpartiet og at binde sig til andre Grundsætninger. Hans Tone svarede til denne ny Synspunkt, alle hans Breve, alle Regieringens Svar (No. 13 til 28) bevise, hvor meget Fredens Tilveiebringelse var Hs. Keiserl. Majestæt magtpaaliggende, ved den lange Taalmodighed, hvormed hans Ministerium boer saa megen Haardhed og Hidsighed. Han vilde ikke engang give det fierneste Haab om Enighed imellem begge Magter.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Imedens Engelland fortsatte denne besynderlige Underhandling, søgte det, at opvække Fiender paa alle Sider. Det sendte en Eskadre til Tajo, for at prøve Portugals Mening og, om muligt, trække det paa sin Side; det truede den ottomanniske Port og tilbød samme sin Alliance; det intriguerede i Rusland, for at forandre det Ministerium, der havde sendt Hr. Oubril, og forberedte paa denne Maade Vægringen af Fredstractatens Ratification; det ophidsede Preussen mod Frankerig ved at forestille samme, at det vilde miste Hannover, en Provinds, som Frankerig havde ladet det tage, men som det kuns garanterede saa længe, Preussen vilde giøre fælleds Sag med Frankerig, for at tvinge Engelland til Fred. "Engellands Tilskyndelser hos Preussen have aldeles have det Udfald, det lovede sig deraf. Denne Magt erklærede Krig, Lord Landerdale forlangte sine Reisepasser og reiste til London. Hr. For ønskede Fred. Saalænge han bestyrede Anliggenderne vare Underhandlingerne retskafne og aabne, efter ham havde man kuns een Hensigt for Øie, den, at afbryde, dem, ved alle Usandheds og Falskheds Midler at undgaae Ansvar for Arbrydelsen og at give Krigen endnu een Udvidelse, i det Haab, at en ny Coalition vilde blive skadeligere for Frankerig eller at i det mindste Engellands nye Farer vilde vende sig til dets Allierede.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Den store Armees 32te Bulletin, dat. Berlin, den 16de November: "Efter Magdeburgs Erobring og Sladet, i Lübeck er Feldttoget mod Preussen fuldkommen endt. Følgende var den preussiske Armees Forfatning ved FeldttogetsBegyndelse. General Rücheels Corps, det mestphalske kaldet, bestod af 33 Batailloner, 45 Eskadroner, 1 Bat. Artillerie og 7 Batterier, Regimentskanderne uberegnede, Førsten af Hohenlohes Corps bestod af 24 preussiske og 25 sachsiske Bat., 45 preussiske og 36 sachsiske Esc., 2 Bat. Artillerie, 8 preussiske og 8 sachsiske Batterier. Den Armee, Kongen personlig commanderede, bestod af en Avantgarde paa 10 Bat. og 15 Esc. under Commando af Hertugen af Weymar, og 3 Divisioner, den første under Førsten af Oranien paa 11 Bat. og 20 Esc., den anden under General Wartensleben paa 11 Bat. og 15 Esc. og den 3die under General Schmettan paa 10 Bat. og 15 Etc. Denne Armees Reservecorps, som General Kalkruth commanderede, bestod af 2 Divisioner, hver paa 10 Bat. af Garde, regimenterne og 20 Esc. Reserven under Prinds Enger af Würtembergs Commando bestod af 18 Bat. og 20 Esc. hele den preussiske Armee bestod altsaa af 160 Bat., 236 Esc. og 50 Batterier, bestaaende af 115000 Mand Jnfanterie, 30000 Mand Cavallerie og 800 Kanoner, Bataillonskanonerne iberegnede. Hele denne Armee deeltog Slaget den 14de, undtagen Hertugen af Weymars Corps, der endnu stod ved Eisenach, og Prindsen af Würtembergs Reserve; den preussiske Magt, der deeltog i Slaget, bestod altsaa af 126000 Mand. Af disse 126000 Mand er ikke en eneste undkommen; af Hertugen af Weymars Corps er ikke een Mand undkommen; af Hertugen af Würtembergs Reservecorps, der blev slaget ved Halle, er ikke een Mand undkommen. Alle disse 145000 Mand ere altsaa fangne, saarede eller dræbte. Alle Faner, Standarter, Kanoner, hele Bagagen, alle Generaler ere fangne og intet er kommet over Oder. Kongen, Dronningen, General Kalkreuth og neppe 10 til 12 Officerer er alt, hvad den har reddet sig. Kongen af Preussen har nu tilbage 1 Regiment i Gros Glogau, der bliver beleiret, 1 i Breslau, 1 i Brieg, 2 i Warschau og nogle Reg. i Kønigsberg, om trent 15000 Mand Jnfanterie og 3 til 4000 Mand Cavallerie. En Deel af disse Tropper er indsluttet i Fæstninger.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Kongen kan i dette Øieblik ikke bringe over 8000 Mand sammen i Kønigsberg, hvorhen han er flygtet. - J Gaar overrakte Lieutenant Lebrun Keiseren 4 Standarter af 4 preussiske Escadroner under General Pelet, som General Drouet har fanget ved Lauenburg. De vare undkomne fra Blüchers Corps. -
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Major Ame, som MarschaSoult havde detascheret med en Jæger Escadron langs med Elben, for at opsnappe alt, hvad der kunde undkomme at Blüchers Corps, har gjort 1000 Mand til Fanger, hvoriblandt 5000 Husarer, og taget megen Bagage. - Følgende er den franske Armees Stilling: Divisionerne Hantpoult, Gronchy, Sahue og Lasalle af Cavalleriereserven, som Storhertugen af Berg havde i Lübeck, komme til Berlin. Avantgarden af Marschal Neys Corps er i Dag ankommen til Berlin. Prindsen af Ponto Corvos og Marschal Neys Corps er underviis til Berlin. Marschal Mortier er ankommen til Hamburg med det 8de Corps, for at spærre Ef ben og Weseren. Marschal Lannes Corps er i Thorn, Marschal Augereaus i Bromberg og Marschal Davousts paa Marschen fra Posen til Warschau, hvorhen Storhertugen af Berg begiver sig med den anden Deel af Cavallerie reserven, bestaaende af Divisionerne Beaumont, Klein, Becker, Nansouty og Milhand. Prinds Hjeronymus beleirer Gros Glogau med de Allieredes Corps; hans Beleirings=Equipage blev formeret i Custrin; en af hans Divisioner omringer Breslau. Han tager Schlesien i Besiddelse. Vore Tropper have besat Fortet Lenczye imellem Posen og Warschau. Man har fundet Magasiner og Artillerie sammesteds. Polakkerne vise den bedste Villie. Landet, der er fuldt af Sand, er besværligt indtil Weichsel. Weichsel seer første Gang den galliske Ørn. - Keiseren har ønsket, at Kongen af Holland vilde vende tilbage til sid Kongerige, for personlig at vaage over dets Forsvar. Kongen af Holland har ladet Hannover tage i Besiddelse af Marschal Mortiers Corps."
Berlingske Tidende, 1806-12-08
33te Bulletin, dateret Berlin den 17de Novbr.: "I Gaar blev følgende Vaabenstilstand undertegnet i Charlottenburg: Hs. Majestæt de Franskes Keiser og Konge af Jtalien og Hs. Majestæt Kongen af Preussen have, i Følge de Underhandlinger, som bleve aabnede den 23de October, for at tilveiebringe den imellem dem ulykkeligviis forstyrrede Fred, anseet nødvendigt, at aftale en Vaabenstilstand og til den Ende udnævnt til Deres Befuldmægtigede, nemlig Hs. Majestæt de Franskes Keiser, Divisionøgeneral Duroe; og Hs. Majestæt Kongen af Preussen, Statsministet Marquis Luchesini og General von Zastrow; hvilke, efterat have udvexlet deres Fuldmagter, have forenet sig om følgende Punkter : Act. 1) Hs. Majestæt Kongen af Preussens Tropper, som paa nærværende Tid ere paa den høire Bred af Weichsel, forene sig i Kønigsberg og i Kongeriget Preussen fra den høire Bred, af Weichsel. Art. 2) Hs. Majestæt de Franskes Keisers og Konge af Jtaliens Tropper besætte den Deel af det sydlige dreussen, der er paa den høire Bred af Weichse, indtil Mundingen af Bug, Thorn, Staden og Fæstningen Graudenz, Staden Danzig og sammes Citadel, Fæstningerne Colberg og Lenczye, som overgives dem til Sikkerhed; og i Schlesien Fæstningerne Slogau og Breslau med den Deel af denne Provinds, der ligger paa den høire Bred af Oden og med den paa venstre Bred af samme Fløy beliggende Deel, som skal have en ved denne Flod trukket Linie til Grændse, 5 Lieues oven for Breslau igiennem Ohlau, Zobsen, 2 Lieues bag Schweidnitz, samme ei indbefattet, og derfra igiennem Bøhmen til Liebau. Art. 3) De øvrige Dele af Østpreussen eller Ny=Østereussen skulle ikke besættes af nogen Armee, hverken fransk, preussisk eller russisk, og skulde der staae russiske Tropper sammesteds, forbinder Hs. Majestæt Kongen af Preussen sig til at lade dem gaae tilbagetil deres Gebeet, samt ikke at modtage Tropper af denne Magt i sine Stater, saa længe nærværende Vaabenstilstand, varer. Art. 4) Fæstningerne Hameln og Nienburg, samt de i Art. 2 betegnede overgives til de franske Tropper med deres Devæbning og Munition, over hvilke der skal optages Inventarier inden 8 Dage efter Udvexlingen af nærværende Vaabenstilstands. Ratificationer. Disse Fæstningers Garnisoner skulle ikke være krigsfangne ; de marschere til Kønigsberg, hvortil de faae den fornødne Understøttelse. Art. 5, Underhandlingerne skulle fortsættes i Charlottenburg, og skulde Freden ikke følge deraf, forbinde begge høie Contra henter sig til, ikke at begynde Fiendtlighederne igien, førende de have underrettet hinanden derom 10 Dage forud. Art. 6) Nærværende Vaabenstilstand skal ratificeres af begge høie Contrahenter og Ratificationernes Udvexling skal skee i Granden; i det seneste den 21de d. M. Til Bekræftelse heraf have undertegnede Befuldmægtige underskrevet nærværende og sat deres Segl derpaa. Givet i Charlottenburg, den 16de Novbr. 1806. Duro. Luch fini. Jastrow. Denne Vaabenstilstander ikke bleven ratificeret af Kongen af Preussen.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
J Madrid er en officiel Beretning bleven bekiendtgjort fra Gouverneuren i Caracels om Mirandas første mislykkede Expedition. Ombord paa de 2 Skibe, man tog fra ham, fandt man Vaaben, Munition, Officierspatenter, en Proclamation, en Standart, der skulde plantes efter Landgangen, og 57 Medskyldige, af hvilke 10 bleve dømte til Døden og de øvrige til 10 Aars Galle straf. Ved Henrettelsen blev Standarten plantet paa Skafottet og derpaa brændt af Bøddelen tilligemed Proclamationen og Patenterne. En Præmie af 30000 Piastre blev lovet den, der leverer Miranda død eller levende.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Skrivelse fra Leipzig, den 28de Novbr. Hs. Majestæt Dronningen af Preussen er ankommen til Petersburg med den øvrige Kal. Familie.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Fortet Plassenburg ved Culmbach har overgivet sig til de franske Tropper den 25de Novbr.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Hertugen af Naffau har taget det i Rheingan beliggende berømte Slot Johannisberg, der tilhørte Førsten af Oranien=Fulda, i Besiddelse.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Skrivelse fra Schwerin, den 29de Novbr. Vi underskrevne Hs. Majestæt Kongen af Hollands Divisionsgenerallieutenant, Kommandant over Avantgarden. af den store Armees 3de Corps, giør vitterligt for alle Øvrigheder og Jndvaanere i Mecklenburg : At Vi i Følge de Ordre, som ere blevne Os meddeelte ved Hs. Excellence Hr. Rigsmarskal Mortier, tage i Hs. Majestæt de Franskes Keiser og Jtaliens Konges, vor allernaadigste Herres Navn Besiddelse af bisse Lande, og at disse Lande fra i Dag af skulle regieres og forvaltes i Hans Navn.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Vi ere i den sikkre Overbeviisning, at alle Øvrigheder, saavelsom Jndvaanere ville beslitte sig paa at give Hs. Majestæt Keiseren og Kongen Prøver paa deres Underkastelse og Lydighed, og at alle ville bidrage til Ordens og Roligheds Vedligeholdelse i Landet. Vibefale derfor, at foranstaaende Erklæring skal aftryk begge Sprog og allevegne bekiendtgiøres og opstaaes hvor det udkræves, paa mes Jndhold. Givet i Schwerin den 28de Novbr. 1806. (L. S.) Michaud.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Skrivelse fra Curhaven, den 2 en Decbr. Det engelske Krigskib Pincher er i Morges gaaet til Søes tilligemed alle de paa Rheden liggende Skibe.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Skrivelse fra Berlin, den 2den December. Churfyrsten af Sachsen er den 28de November ankommen hertil i Følge med Grev Marcolini og er stegen af i det Sachsiske Gesandtskabs Holel. Han agter med det første igjen at afreise herfra.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Hvervingen til det af Prindsen af Jsenburg oprettende Regiment gaaer meget rask for sig, og det forlangte Antal vil snart være fuldtalligt.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Til Bestridelsen af de store Afgivter har man her aabnet et Laan paa 2 1/2 Million Rigsdaler til 5 Procent Renter, for hvilket denne Stad er Borgen ved Obligationernes Udstedelse. -
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Ministeren Statsraad Maret er afreist til Hs. Keiserlige Majestæt og General von Zastrow ligeledes i Dag til det Kongelige Hovedqvarteer.
Berlingske Tidende, 1806-12-08
Den i Charlottenburg den 16de November sluttede Vaabenstilstand er ikke bleven ratificeret. Man troer, at det i Dag vil komme til et Slag i Polen. General Victors Gemalinde er ankommen hertil fra Kiøbenhavn.