Berlingske Tidende, 1794-11-21
Paris, den 25de October. En Hovedgienstand, som hidtil har beskjæftiget Conventen, er de 71 Conventdeputertes Sag, som siden den 31te Maji forrige Aar have været i Arrest. J Conventens Forsamling den 22de d. M. beklagede Penieres sig over, at Beretningen om disse Deputerte var, uagtet et formelige Decret, endnu ikke indleveret og de dem angaaende Actstykker ikke engang trykte. Det Nærværende og Tilkommende, sagde han, aabner os en skiøn Udsigt, jeg vil altsaa ikke tilbagekalde det Forbigangne, men mig synes at det hele Spørsmaal lader sig bringe tilbage til denne ene Sætning: Have vore Colleger havt Ret til, at sige deres Mening om nogen Tildragelse? "Og sandelig havde de blandt vore Colleger, yttret deres Meninger saaledes som de tænkte, saa skulde nu saa Folk være i vor Forsamling. Jeg vil bie, indtil Republiken er ret fast grundet, for at kalde Sandheder, tilbage, som ikke skulle ophøre. Men dersom nogen vil anklagt dem, han komme frem jeg vil svare ham. Medens alle erholde Borger=Rettighed, skulde den allene nægtes vore Colleger, Jeg forlanger, at man inden 4 Dage indleveret Beretningen. De skulle da forsvare sig Vore Collegers Protestation, sagde Merlin fra Thionville, er i Gaar ved Midnat overlevert til Sikkerheds=Commissionen. Man afskriver den virkelig, og i Morgen skal den blive uddeelt, men dersom Conventen vil vedligeholde sin Frihed, maae den ikke noget Øyeblik afvige fra sine Grundsætninger. Conventen har decretert, at en Beretning skal indleveres, denne Beretning maae man opbie, thi maaskee søger man, at anlegge Proces mod den 31te Maji, denne Dag, som har frelst Republiken. Guillomard (forhen en ivrig Brissotiner, understøttede Merlins Forslag paa den Grund, at man ligesaalidet af Enthusiasme stal sette i Frihed, som fængsle. Nu stod Thuriot op. Jeg seer, sagde han, i nærværende Spørsmaal en af de vigtigste Stridigheder, som nogentid har beskiæftiget Conventen. Det fortiener især Opmærksomhed fra sin politiske Synspunkt. Maatte dog de, som stedse bringe det paa Tale, noget alvorligere betænkt det Orde, som disse, for hvilke de anraabe eders Retfærdighed, have tilføyet deres Fædreneland. Ere de Menn sker Patrioter, som have befordret Fiendens March lige indtil Parises Porte, som skrive, at man maae skyde paa en Deel af Conventen med gloende Kugler, som have organisert de rebelske Tribunaler, som i Marseille, Lyon og Bordeaux have udøst Patrioternes Blod paa Skalottet, som fra deres Departementer have lønnet Sværme af bevæbnede Minn sker, for at udstrøe overalt en Borgerkrigs Afskyeligheder, som have brugt alle Slags Kunstgieb, for at hindre den republikanske Constitutions Antagelse, som, da Fienden fra alle Sider trængde ind paa Republiken, opvakte Raserie og Uenighed, for at begunstige Fiendens Jndfald, Vil man nu retforgagiøre Forbrydelser, som man i det høieste kan forglemme? Vil man endnu engang deele Republiken i 2 Partier, Er det ikke enhver redelig Mand bekiendt, at Conventen i sin nærværende Tilstand kan befordre Republikens Velfærd? En det da nu Tid, at forlange de Heftedes Frihed, som vilde føre tilbage med sig en Spire til alle Uenigheder i Conventen, og nok engang standse vore Arbeiders Gang, og maaskee de lykkelige Virkninger af vor Enighed? Et stort Forbund er sluttet mellem os og Folket; den hele Nation har ratificert det; de, som ikke have stemt for Ludvig All. Død, have maaskee ikkun feilet; men lade ikke løbe nogen Fare ved Tyrranniets Tilbageførelse, saa kunne de ikke heller give os noget Garantie. Have da de, som forlange de Histedes Frihed, stemt for Ludvigs Død? Ja, raabte Prøieres, jeg der stemt for den; men saameget er dog vist, at det hele Garantie beroer paa dem, som uden Tilbageholdenhed have forkyndet en Krig paa Liv og Død. Da han nogle Gange ret bleven afbrudt ved Murren, sagde han, jeg regner Jngen sin Mening til Last, men ingen skal heller hindre mig fra at fremføre min. Jeg forlanger, at man lader Commissionen Rolighed til, at undersøge, ikke allene Protestationen, ikke allene de hosføy de Acter, men ogsaa de Heftedes Correspondence, og naar de aflegge deres Beretning derom, da vil man see, om man kan afveie Republikens Velfærd mod Misgierningen. Det giør mig ynt, sagde Petit, at Thuriot har udstrøet Uenigheds Sæd i Conventen, han, som saa ofte har viist sig som Mægler, hvorfor forlader han nu denne Characteer, som gjorde ham saa megen Ære, Jeg vil ikke troe, at han derfor har sagt, det gaaer alt got, fordi han nu har stor Jndflydelse; jeg tilstaaer, at han har ved fortient den, men dog gaaer alt got, fordi Retfærdighed staaer blandt Dagens Forretninger. Bentabole forlangte, at det hemmelige Register over Tildragelserne den 31te Maji og over det Project, at sette Ludvigs Søn paa Thronen, skulde nedlegges i Archivet Combon gientog den Erklæring, som han havde gjort. Dersom det maae være saa, føyede han til vil jeg ganske sige Sandheden. Sig den, raabte man til ham fra alle Sider. Cambon besteg Talerstolen. Det skrækkelige System, ikke datert først i Dag; det gik foran Conventens Aabning. Man vilde i Begyndelsen kun sid spendere Kongedømmet, for at skaffe Oleans Kionen; den lovgivende Forsamling satte sig derimod; man vilde derpaa ved en skrækkelig Scene sette den i Frygt. Den 2den September kom, man behøver kun at aabne Historiens Bog, for at vide, at den var forkyndt 3 Dage tilsorn. Den 31te August mødte Municipalitetet for Skrankerne; Taleren sagde: at Præsterne vare indsperrede i et Huus, og at Frihedens Grund snart vilde blive renset fra dem. Den 2den September bleve ogsaa disse Præster myrdede Nævn den Taler, som har sagt det tilforn, raabte man til ham fra alle Sider. "Det er Tallien, føyede Cambon til. (Hele Forsamlingen viste sin Afskye.) Ja, nedrige Bagtalere, sagde Cambon, J have i en Brochure anført, at mit Hoved vakle de. Ja det vakler, men naar det falder, skal det ikke faldt uden med Roes." Derpaa besteeg Tallien Talerstolen. Cambon, sagde han, anfører ikke Sagen nøye. Det er sandt, jeg var til anførste Tid Forsamlingens Secretair, men langt fra at jeg har været Aarsag til Mordscenen den 2den September, jeg har meget mere af alle Kræfter søgt at forhindre den. Jeg forlanger, at min Opførsel paa det strængeste bliver undersøgt. Og da J ville afvende dem almindelige Mening fra eders egne Forbrydelser, og bringe Strømme Blod ud af Erindring hvilke i under Paaskud af den offentlige Vilfordhave udaydet saa fordret jeg Forsamlingens Opmærksomhed paa de mange Slægtoffere som ere dræbte i Nantes Lyon, Arras og i hele Republiken. Jeg forlanget offentlig Hevn over de gamle Medlemmer at Velfærds= og Sikkerhedecommissionen og over Repræsentanterne i Departementerne af Loir= og Paa des Calais. Min Søvn forstyrres ikke ved noget usky dig udgydet Blod. Jeg kan fordre Jndbyggerne i Bordeaux (hvorhen Tallien fordum var sende) til Vidner herom. Man giøre ogsaa dette med Jndbyggerne i Nantes, Nimes &c. Hvorledes vilde deres Svar falde ud? Jeg gyse. Jeg forlanger atter, at min Opførsel paa det strængeste bliver undersøgt. Er jeg skyldig, saa maae Lovens Sværd treffe mig. Jeg vil selv indstille mig for Revolutions=Retten, derhen vil jeg ogsaa fordre mine Anklagere. (Denne Tale blev stærk applandert. Conventen fandt til Slutning for got, ikke at decretere noget over alt dette, og det blev derved at intet skulde afgiøres om de 71 heftede Convents=Deputerte, førend Commissionerne have indsendt deres Beretninger.