Berlingske Tidende, 1807-05-18
Skrivelse fra Paris, den 8de Maji. Den store Armees 72de Bulletin, dat. Finkenstein, den 23de April: "Marschal Mortiers Operationer ere faldne ud efter Ønske. De Svenske vare saa uforsigtige, at gaae over Peene og rykke frem til Anclam, Demmin og Pasewalk. Den 16de i Dagbrækningen forenede Marschal Mortier sine Tropper, rykkede frem fra Pasewalk paa Veien til Anclam, slog de Tropper, som vare posterede ved Belling og Ferdinandshoff, tog 2 Kanoner, fangede 400 Mand, rykkede tilligemed Fienden ind i Anclam og bemestrede sig Broen over Peene. Den svenske General Cardells Colonne blev afskaaret. Den var i Uckermünde, da hvore Tropper allerede vare i Anclam. Den svenske General en Chef Armfeld blev saaret af et Karterskskud. Alle Fiendens Magasiner bleve tagne. Den 17de blev GenCardells afskaarne Colonne angrebet ved Ulkermünde af Brigad gen. Veau. Den mistede 3 Kanoner og 500 Fanger. Resten indskibede sig paa Kanoneerchalupper. 2 andre Kanoner og 100 Mand bleve tagne ved Demmiti. Ba kron von Essen foreslog derpaa Marschal Mortier en Vaaben, stilstand med den Erklæring, at han havde særdeles Fuldmagt dertil af Kongen. Vaabenstilstanden blev undertegnet den 18de April. Freden ja endog en Vaabenstilstand, der bevilges Sverrig, vilde opfylde Keiserens kiæreste Ønsker, som stedse har følet sand Kummer over at føre Krig mod en ædelmodig tapper Nation, der i geographisk og historisk Betragtning er en Ven af Frankerig. Bør Sverrigs Blod udgydes, for at forsvare eller ødelægge det tyrkiske Rige, Bør det udgydes, for at forsvare Havenes Ligevægt eller bringe samme under Aaget? Hvad har Sverrig at frygte af Frankerig, Jntet. Hvad har det at frygte af Rusland, Alt. Disse Grunde ere for indlysende for en saa oplyst Cabinet og en indsigt og characteerfuld Nation til at nærværende Krig ikke skulde hurtig endes. Strax efter Slaget ved Jena lod Keiseren sit Ønske tilkiendegive, igjen at fornye Sverrigs gamle Forhold med Frankerig. Denne første Erklæring blev givet den svenske Minister i Hamborg, men den blev forkastet. Keiserens Jnstruction til hans Generaler lød stedse paa at behandle de Svenske som Venner, med hvilke vi ere blevne uenige, men med hvilke vi efter Tingenes Natur snart igien ville faae Fred. Dette er begge Nationers største Jnteresse. Tilføie de os Skade, saa vilde engang angre det, og vi vilde ønske, igien at oprette den Skade, vi havde tilføiet dem. Statsinteressen, faaer tidlig eller sildig Overvægt over Tvistigheder og Liden skabet." Saaledes vare de egentlige Udtryk i Keiserens befalinger. J Betragtning heraf contremanderede Keiseren Beleiringsoperationerne for Stralsund og lod de Kanoner og Mørsere, som vare afsendte dertil fra Stettin, komme tilbage. Han skrev i følgende Udtryk til Marschal Mortier: "Jeg beklager hvad der er skeet. Det giør mig ondt, at den skiønne Forstad ved Stralsund er afbrændt. Tilkommer det os, at tilføie Sverrig Skade, Det nærværende er kuns en Drøm. Det tilkommer os, at forsvare Sverrig, ikke at tilføie det Skade. Giør det saa liden Skade som muligt. Foreslaae Gouverneuren i Stralsund en Vaabenstilstand, for at gjøre en Krig, som jeg anseefor criminel, fordi den er upolitisk, saa lidet ødelæggende som mueligt." - Beleiringen for Neisse har god Fremgang. Staden er allerede halv opbrændt og Løbegravennærme sig Fæstningen." - Bulletinen meddeler endnu de allerede bekiendte Efterretninger om Ufaldet fra Glatz Natten til den 17de April, samt et Udtog af Dagbogen om Beleiringen for Danzig fra 17de til 22de April, hvori følgende anføres: "Ved at opkaste Batterier har man standset Seiladsen paa Weichsel og paa Kanalen. En engelsk Corvette, der vilde løbe ind i Weichsel, blev af Batteriernes Jld tvungen til at trække sig tilbage. Den 19de April og de følgende Dage ankom fra Stettin 140000 Pd. Krudt, 14 svære Kanoner, 4 Mørsere, 6 Haubitzer, 5100 tolvpundige Kugler, 800 fire og tyvepundige og 5000 Bomber. 2 Koffardiskibe ankom paa Rheden. Et Transportskib, der vilde løbe ind i Kanalen, blev drevet tilbage ved Musketild.