Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-09-22
Adskilligt. Ved Revolutionen i Quin to=Vin - sige de engelske Oppositionsblade af f. M. - blev der hørt et store Raab af Præsterne af et hundrede Sekter og Troesbekiendelser, som alle for første Gang i deres Levetid vare enige og raabte Kongen er borte - Religionen maa gaae til Grunde - iler derfor J Mænd af Quin-to Vin iler til vor Hielp Hvad betyder Eders verdslige Sager overlad disse til Himlens Bestyrelse, og iler at værne om Eders Fædres Religion. Dette besynderlige Raad standsede for en Tid Folkets Virksomhed. - Den vise Ran Fo bød Taushed, og bad man vilde høre ham. Gierne vilde Præsterne ved deres Skrig have døvet hans Or- men da de vidste, at det var deres Fordeel at følge Strømmen - saa bleve de staaende stille med tause og vrede Blikke. "Præster, sagde den Vise hvad forlange J. At Folket skal understytte Deres Fædrene Religion svarede Præsterne. "Jeg seer blant Eder gient og Kan=Fo en uhyre Samling af Sekter, af forskiellig Benævnelse, slig mig da hvilken er den sande Relegion."Vor Vor Vor Vor, gienlød fra hundrede forskiellige Sekter, Smilende spurgte nu Kan Fo: "Og hvad vil hines Skiebne blive, som ikke følge den sande Religion, "De blive alle fordømte, svarede de samme Stemmer. Kan For kaldte nu sin Ven Trun=Kong, den berømte Reisende, som trende Gange med dristige Skridt havde gjennem vandret Verden, og som kiendte alle Nationers Sprog og Sæder. Denne fortalte nu de mange fra hinanden forskiellige Religions=Sekter, han havde fundet, og forklarede det Urimelige i deres Systemmer. "Præster, udraabte den Vise have I hørt den Efterretning TounKong haver givet om Eders Sekter, har han talt Sandhed eller ikke, Præsterne svarede ikke herpaa, men anmærkede blot, at han i sin Beskrivelse ikke havde talet et Ord om Troen - at Filososernes Religion var blot Vantroe, hvis Bekiendere burde levende brændes - foruden Troen kan intet Menneske reddes. "Jeg vil ikke spørge Eder svarede Kan Fo, ved hvilken Troe i Særdeleshed, Mennesket kan reddes; thi der ville J alle blive uenige, men sig mig, hvad forstaae J ved Troen, er det ikke en Følelse, at visse Ting ere saaledes eller saaledes, endskiønt J ikke absolut ere overbeviiste om, at de ere saaledes som J formode, De fleste af Præsterne vare tause, thi en skiønt de alle havde nævnet Ordet: Troe, havde dog ikkun saa tænkt derover, nogle braede dog Kan Fos Ord. som vedblev : "de fleste af Eder har været i Retterne: slig mig, fordi I fandt Dommernes Mening deelte om hiin eller denne Parts Ret, troede I derfor at Dommerne enten vare ondskabsfulde eller dumme? " Nei, svarede det omkringstaaende Folk; thi de Geistlige vare forvirrede, og vidste ikke hvad de skulde svare. Kan Fo henvendte sig derpaa til disse, spørgende dem: "Vil nogen af Eder forandre sin Troe Nei visseligen ikke var det almindelige Svar, var det mueligt at J kunne troe andet en J troe spurgde Filososen. Nei, sagde de alle, Vel svarede Aan Fo, saa er da Troen efter Eders egen Tilstaaelse en vilkaarlig Handling af Sielen, og det er ingen Forkleinelse for en Mands Forstand eller Ærlighed, om han troer forskiellig fra en anden om en og samme Ting. Lad mig endvidere spørge Eder, om det er overeenstemmende med Retfærdighed og Barmhiertighed at søge at indprænte en Lære i Menneskets Siel, i Følge hvilken uden forsætlig Feil de ni og halvsemsindstyve af et hundrede skulle evig blive elendige, Præsterne tilstod, at lig en Sætning var inkonseqvent. "Vel da svarede den Vise saa falde alle Eders Sekter til Grunde, thi da Forskiellighed i Meninger ei ere væsentlig nødvendig til den Lyksalighed, som J sige, der hisset er bestemt for os, og jeg er overbeviist at den ei strider mod vor Lyksalighed i denne Verden, undtagen naar J for den opvække Forfølgelse mod hinanden, saa er Sandheden eller Falskeden af Eders Lære med Hensyn til Staten af ingen Vigtighed.