Berlingske Tidende, 1836-05-25
At Toldbodauctionerne over stempel pligtige Varer i Kjøbenhavn maae bort saadanne Varers Værdi forfalde, og Fremtiden i Kjøbenhavn fastsættes af det ordinaire Toldopsyn, som det skal staae frit for at forlange de originale Facturer fremlagte, og derefter, om det maatte finde for godt, at overtage Varerne med et Tillæg af 5 pCt. Ved denne Leilighed tillader Forsamlingen, sig tillige i dybeste Underdanighed at henstille, om ikke de Procenter af Tolden paa stempelpligtige Manufacturvarer, som nu ere tilstaaede enkelte Embedsmænd, ved disses Afgang ganske kunde bortfalde. Forsamlingen kan ikke forlade denne Gjenstand uden at gjøre opmærksom paa, at der, naar ei den største Forsigtighed anvendes ved udnævnelsen af de varekyndige Mænd, der skulle deeltage i de stempelpligtige Varers Taration, letteligen nu, da saadan Taration, efter Lovudkastet skal foretages paa ethvert Toldsted, kan foregaae Mislighed, idet den Handlende, naar ei den største Lighed herved lagttages, vil vide at indføre sine stempel pligtige Varer ved det Toldsted, hvor han, enten fordi en mindre kyndig eller mindre samvittighedsfuld Undersøgelsescommission derer ansat, tør vente at faae en ringere Værdi bestemt for Varerne og disses Told saaledes reguleret til en mindre Størrelse. denne Henseende er af Flere i Forsamlingen blevet yttret, at saadant formeentligen for en Deel vilde kunne forebygges, naar de samme varekyndige Mænd, om hvis Kyndighed og Retsindighed man maatte søge at forvisse sig, bleve ansatte i de forskjellige Tarationscommissioner i et og samme Stift. Hvorimod paa den anden Side er blevet bemærket, at med en saadan Foranstaltning ikke ringe kostning og Besværlighed vilde være forbunden, at den vilde have til Følge, at Klare ring af saadanne Varer ved de forskjellige Toldsteder ikkun til visse Tider vilde kunne finde Sted, og endeligen, at den saaledes ansatte vare kyndige Mand vanskeligen vilde kunne bevare sin Upartiskhed, naar han, som vel maatte formodes, var bosat i et af de til Districtet henhørende Toldsteder, da han almindeligen vilde antages at favorisere dette Sted paa de andres Bekostning. Da denne Gjenstand imidlertid ikke staaer i nogen umiddelbar Forbindelse med Lovudkastet, har Forsamlingen ikke troet derom at burde allerunderdanigst gjøre nogen bestemt Jndstilling. Det er dernæst, efter flere Medlemmers Forslag, blevet taget under Overveielse, om det ikke maatte ansees hensigtsmæssigt, at foreslaae en saadan Begrændsning af den Udvidelse af stempelpligtige Manufacturvarers Fortoldning til alle Kjøbstæder, der ere Told steder, som indeholdes i denne Paragraph, saa at Jndførselen af slige Varer ei maatte tilstedes ved ethvert endog det mindste Toldsted, men kun ved de Toldsteder, hvor man kan sikkre sig et saa nøiagtigt Toldopsyn med Taxationen, som for Tiden finder Sted med Hensyn til de sex Stiftstæder, hvor Jndførselen hidindtil har været tilladt, efterdi der neppe hos alle de Opsynsbetjente, som nu ere eller herefter maatte blive ansatte i saadanne mindre Toldsteder, kan forudsættes den Kyndighed i at bedømme og Dygtighed til at behandle denne Slags Varer, der er saa me meget mere fornøden, og hvis Mangel kan blive saa meget mere skadelig, som det ikke kan formenes Nogen, hvor han end er bosat, at lade de ham tilhørende Varer af denne Slags fortolde paa hvilket Toldsted han vil, og det derfor efter al Sandsynlighed vil indtræffe, at mange saadanne Fortoldninger ville concentrere sig der, hvor den mindste Dygtighed Gjenstande viser sig. til at behandle disse Over dette Forslag har Afstemning fundet Sted, hvorved 35 Medlemmer have erklæret sig imod og 26 for en saadan Begrændsning, der følgeligen ei af Forsamlingen er bleven billiget. Hvad nu endeligen angaaer Størrelsen af den Afgift, der bør paalægges Jndførselen af stempelpligtige Manufactur-Varer, dahave af Forsamlingens Medlemmer 58 imod 3 været enige i at udtale den bestemte Overbeviisning, at samme ikke kan overstige 30 pCt. af Varernes Værdi, og at en saadan Ansættelse ikkun bør være interimistisk, for at tilkjendegive og forberede Fabrikanterne paa, at en yderligere Nedsættelse vil kunne ventes, saasnart Omstændighederne maatte tillade det. De Grunde, som med Hensyn, til Kongerigets egen Jndustri i denne Henseende fortjene at komme i Betragtning, ere allerede ovenfor udførligen blevne udviklede, til hvilke Forsamlingen saaledes kan tillade sig allerunderdanigst at henvise, idet den blot tilføier, at de Fabriker, som ikke kunne bestaae ved en saa stor Opofrelse fra hele Nationens Side, upaatvivleligen maae lide af en eller anden Sygdom, som ingen Beskyttelse formaaer at helbrede, og at det vistnok er langt bedre, at de Kapitaler, som der ere hensatte, drages tilbage fra samme og anvendes paa en mere hensigtssvarende Virksomhed, end at Folket skal bringe endnu større Offre, for en kort Tid at holde Livet i disse Jndretninger. Men naar man anfører som en Jndvending den finantielle Trang og paaberaaber sig, at Finantserne ei kunne undvære Differencen, pCt., og de imellem de hidtil beregnede 4 foreslaaede 30 pCt., da paaligger det Forsamlingen at møde samme med den Erklæring, at den holder sig forvisset om, at Finantserne ei ved denne Nedsættelse ville kunne tabe, da et saa meget større Qvantum Varer upaatvivleligen vil blive unddraget Jndsmugling og angivet til Fortoldning, en Overbeviisning der, skjøndt den endnu vilde være stærkere, omdet var muligt end mere at nedsætte Tolden, dog støtter sig paa en Kjendsgierning, som flere af Forsamlingens Medlemmer selv haJ det Tidsrum fra ve været Vidner til. 1797 til 1807, da Jndførselen af Klæde var aldeles forbudt (thi til Krigsperioden kan der formedelst Ophævelsen af al Communication med Manufacturlandene naturligviis ei tages Hensyn) kunde ikkun et Par Klædefabriker, og dette endda med stor Vanskelighed, trives. 14 blev Jndførselen af Klæde Aaret 1. paa de endnu existerende betingelser, imod en Told af 42 1/2 pCt., tilladt, og Staten nyder nu derved en aarlig Jndtægt af Rbd. 200,000. Uagtet denne Frigivelse ere Klædefabrikerne, langt fra at være gaaede tilbagmeget mere tiltagne, og et langt større Qvanom Klæde. produceres nu end i hiin Periode, og det er saaledes klart, at de 200,000 Rbd. ere indvundne fra Smuglerne. den Periode, da Jndførselen var forbudt, blev, saaledes som i Forsamlingen er blevet foredraget, Smuglingen i det Store drevet efter et regelmæssigt System, og Bekostningerne accorderedes almindeligen til 32 s. pr. Alen, Klæde, som udgjorde imellem 8 og St., hvorved dog bør bemærkes, at Risico Jndsmuglingen, som rigtignok ved et vel ordnet System ansaaes for at være meget ringe, var for Eierens Regning. Da nu Toldopsynet vist nok for Tiden er langt bedre organiseret end i hiin Periode, og da, som en Følge heraf, Bekostningerne og Faren med saadanne Varers Jndsmugling og Opbevaring, nu ere langt større, maatte vel en Told af 20 pCt. antages at kunne æqvivalere Smulingsomkostningerne, og dette er ogsaa den Størrelse, som Forsamlingen skulde have ønsker at kunne foreslaae. Men da Springet imellem den nu værend Told og denne Størrelse er saa stort, finder man det rigtigst at deele denne Nedsættelse i 2de Stadier, hvorved man tillige kan tage Erfaringen, hvis Resultat imidlertid ei er tvivlsomt for Forsamlingen, til Veileder, og Forsamlingen tillader sig derfor at indstille: at Jndførselstolden af stempelpligtige Varer ansættes til 30 pCt. af Varernes Værdi. Forsamlingen maa fuldkommen erkjende, Rigtigheden af det i denne § etablerede Princip at paalægge de Varer, paa hvilke Sundtolden kan ansees at have nogen Jndflydelse, en forholdsviis høiere Jndførselstold, naar de clareres uden at have erlagt Sund eller Canaltolden, imod naar de told berigtiges efter at have været samme underatters vi givne, da derved samtlige Undersnok fordring, at alle skulle beskatt Maade, fyldestgjøres, og Forsamlinpaa gen maa kun beklage, at denne Lighed ei paa en anden Maade har kunne tilveiebringes.