Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-08-12
J den roeskildske Stænderforsamlings 13de Møde oplæste Høiesteretsadv. Orla Lehmann det af ham indleverede Andragende fra Lærerne Bering, Kraiberg og Smidt i Aarhuus Stift og en Reform af den danske Folkeskole. Som Hovedbetingelser for et bedre og til Tidens Krav svarende Underviisningsvæsen opstiller Andragendet: 1) En særskilt sagkyndig Overbestyrelse af det danske Underviisningsvæsen, med Ret til at beskikke Lærere ved Borger- og Almueskoler. 2) En bedre Lønning med fast Gage, saaledes: a) at Embederne paa Landet inddeles i 3 Klasser: 1ste Kl. med 200 Rbd. aarlig Løn, fri Bolig, Jordlod, Brændsel og Fourage; 2den Kl. med 350 Rbd. aarlig Løn, fri Bolig, Jordlod a.; 3die Kl. med 500 Rbd. aarlig Løn, fri Bolig, Jordlod &c. b) at Embederne i Kjøbstæderne ligeledes inddeeles i 3 Klasser, 1ste Kl. med 300 Rbd. samt fri Bolig og Brænde. 2den dito med 450 Rbdr. samt dito og dito. 3die dito med 600 Rbd. samt dito og dito. Da denne Reform ikke strax vil kunne træde i Kraft, andrages paa, at der snarest muligt maatte emanere et midlertidigt Lovbud, som fritog Lærerne for at betale Pension og Afgift til Latinskolen, for at ringe Kirkeklokken uden Vederlag, som fastsatte Minimum af et Skolelærerembedes Pengeindtægter til 25 Tdr. Bygs Værdi, betalt efter Capitelstaxten uden nogensomhelst Afkortning, hvilken Løn tilligemed Ringe- og Kirkesangerpenge, 20 Rbd., maatte lignes paa hele Landets Hartkorn og hæves paa Amtstuen; – at der blev givet fuldkommen bestemte Regler for Naturaliernes Opkrævning; og at der endelig bestemtes et Minimum for Høitidsofferet. 3) En større Lærerduelighed, eller, som en Følge deraf, en Reorganisation af vort Seminarievæsen. 4) En større Lærefrihed, navnlig med Hensyn til det Methodiske ved Underviisningen. 5) Et forvarende Bindeled mellem Skolen og Livet (Aften skoler for den confirmerede mandlige Ungdom) saaledes, at Skolens Gierning ikke alene sikkredes for Fortabelse, men ogsaa kunde bringes frem til større Modenhed og velsignelsesrigere Frugter for Stat og Folk. 6) Et bedre Pensionssystem. 7) En udvidet Adgang til de communale Hædersposter, og Fritagelse for de, under denne Post, paapegede uværdige, for Skolen hæmmende Biforretninger, navnlig for Befordringen af de geistlige Embedsbreve. 8) For Kjøbstadlærerne, at disse erholde fast Ansættelse, saa at de kun ved Lov og Dom kunne afsættes fra det Embede, der eengang er dem anbetroet. 9) Endelig for Kjøbstæderne og Landet tillige, at Seminaristen ved Besættelsen af Skolelærerembeder ikke tilsidesættes for den theologiske Candidat. – Efter Andragendets Oplæsning erklærede Producenten, at han havde anseet det for sin Pligt at forelægge Forsamlingen dette Andragende i sin Heelhed uagtet det indeholdt enkelte Punkter, med Hensyn til hvilke han for sin Person ikke kunde samstemme da det forekom ham, hvad han haabede dets Oplæsning havde overtydet Forsamlingen om, at indeholde et værdigt Jndlæg fra Skolelærerstanden i et Anliggende, som er under alvorlig Overveielse i hele Landet, ei blot blandt Skolelærerne, men ogsaa, hvad der især er glædeligt, iblandt Bondestanden, et Anliggende, hvori der ikke er gjort Lidet heri Landet, men med Hensyn til hvilket han paa den anden Side ikke troer, at Meningerne kunne være deelte om, at der udkræves ei ubetydelige Reformer, navnlig forsaavidt angaaer Besættelsen af Skolelærerembeder og Skolelærernes Lønning. Den kgl. Commissarius indrømmede, at Andragendet angik en Gjenstand af stor Jnteresse og Vigtighed; men det forekom ham, at det stillede sig et Maal, som ikke vilde lade sig opnaae uden saadanne Opoffrelser, som vilde staae i den bestemteste Modsætning til, hvad man hidtil fra Stændernes Side har fundet at kunne affordres de Ydende, og i endnu stærkere Modstrid med den sørgelige Uvillie, som i mange Communer havde viist sig til at tilveiebringe blot den knappe Normalløn, der nu er foreskreven. - Provst Plesner tog dernæst Ordet, ikke for at indlade sig paa Realiteten af Andragendet, der ei kunde nægtes at være ligesaa indholds riigt som vidtløftigt, ei heller for at anbefale samme til Forsamlingen, da Sagens Vigtighed talte for, at en Comitee burde nedsættes. Han skulde kun bemærke, at han havde indleveret 3 Andragender, der vare saa eensartede med det foreliggende, at han vilde henstille til Præsidenten, om der ikke var Anledning til at henvise disse til den samme Comitee, som ventedes nedsat i Anledning af den oplæste Petition. - Præsidenten erklærede sig enig heri, og tilføiede med Hensyn til Sagen selv. Vistnok kan det indrømmes, som af den kgl. Commissarius erindret, at Petenterne, i det forelæste Andragende, ikke have været særdeles betænkte paa alle Vanskeligheder, som stille sig iveien for Virkeliggjørelsen af den ønskede Forbedring; men jeg finder det naturligt, at Mænd, der i deres Virksomhed føle sig trykkede med saa mange Baand, og indskrænkede ved saa mange Hindringer, søge en Tilfredsstillelse i at udkaste en Skildring af Skolevæsenet, som det maatte organiseres, naar der med Held skal kunne virkes til det Formaal, hvortil de stræbe. Denne Tilfredsstillelse maae de saameget mere føle, naar de med Varme og Begeistring omfatte deres Kald. Uden en saadan Varme og Begeistring udrettes Jntet paa de aandelige Enemærker, og for Skolelærerstanden gjøres en saadan Stemning ikke mindst behov. Jeg troer ogsaa, at det er godt, at der i Andragendet er givet en saadan Skildring af Skolevæsenets hele Organisation, om endog i enkelte Punkter saaledes, som den snarere maa ønskes end ventes. Thi de reagerende Potentser ville ikke udeblive, som fra den anden Side ville gjøre de Jndskrænkninger gjældende, der blive meer eller mindre nødvendige efter vore nuværende Forhold, men med denne indskrænkende og beskjærende Virksomhed er det kunaltfor meget at befrygte, at det Formaal tabes af Sigte, der saa smukt er udtalt i Forordn. 29de Juli 1814.