Viborger Samler, 1777-09-08
Onsdagen d. 27 August holtes Præstevielse her i Domkirken, og til det hellige Præste=Embede bleve indviede Hr. Svend Hiorteberg Riber, til Lem og Weibye Meenigheder i Salling, og Hr. Ludvig Hemmer Bagger, til Præst ved Tugthuuset. her i Viborg; Da efter Ordenen, Ordet 9garn kydsk, Tim 178, var det, S. T. H. H. Hr. Biskoppen ved denne Leilighed, talte over. Som Som en Jndledning til den afhandlede Sandhed, erindrede den høye Taler, at dette Ord staaer i Forbindelse med det foregaaende Oxeton og og for retfærdig og hellig, saaledes, at der under indbefattes Pligterne mod Mennesket selv, ligesom og Øloves maadelig Cap. 2, 12 bemerker. - Skulle dette være formeget, saa giøre de vist nok for lidet deraf, som indskrænke dette Ords Bemerkelse til Kydskhed alleene, da all Slags Maadelighed i de Tings Brug, som til Livets enten Ophold eller Bqvemmelighed udfordres, der under indfattes. En saadan Maadelighed kan, uden Afhold, ikke vise, hvilket Ordet i det hellige Sprog i sær udtrykker, Og saaledes blev da den Maadelighed eller Afhold, Apostelen fordrer hos dem, der skal antages til Lærere, Maalet for hans H. Høiærvædigheds Btragtning. Efter Sædvane blev først talt om1) Hvad Apostelen fordrer under dette Udtryk, og siden viist 11) Aarsagen til denne Fordring. For at kunde bestemme Afholdet eller Maadeligheden, her omtales, maa man kiende deels Tingene, hvorudi den skal bevises, deels Maalet, hvorefter den skal prøves. a) Tingene, i hvis Brug bør vises en vis Maade eller Afhold, ere a, deels uden for Mennesket, de, a, til Livets Ophold og sin Arts Formerelse, uundværlige, Mad og Drikke, Sovn, Mage a., hvorefter Gud har indplantet en vis Attraae i Naturen, hvilken Dyrene have tilfælles med Mennesket. Ei at tale om Klæder &c. b, de, til Livets Beqvemmelighed; beforderlige, saa som: lækre Spiser, styrkende eller oplivende Drikke, pyntelige Klæder, yndige Ægtefæller, og en vis Slags Overflod af Formue efter Stand og Vilkaar, som giør disse Ting tilladelige -b, deels hos Mennesket selv. De Natur=Kræfter og sandselige Evner, han behøver til at bruge og nytte disse Ting b) Oyemeedet, i hvilket Tingene gives, Guds Ære nemlig og Næstens samt vort eget Beste, 1 Cor. 10, 31, 1 Pett. 4, 10, Eph. 5, 29 - thi da først kiendes c) Maadeligheden og Afholdet, Apostelen fordrer, og kan betragtes a i Almindelighed som forbindende til alle Tiider, og bestaaende kortelig i overeensstemmende Anvendelse med Øyemerket, hvorudi de ere givne. - , i Besynderlighed som Ho som en Forbindelse til visse Tiider og under visse Omstændigheder, som udfordre, deels Afhold fra de ellers tilladelige Ting, for Erempel Egteskab; deels Jndskrænkning til de høyst fornødne og ringeste Tings Brug; Nu Afsigelse af alt det, som sigter til Lyst og Fornøyelse; ja nu ogsaa undertiden Afkortning i Legemets fornødne Pleye, Mad, Søvn &c. - og, naar endnu er erindret, at saadan Maadelidhed a, maae komme af en god Rilde og være en Frugt af Kierlighed, som er Troens Datter, Rom. 14,23, samt b, skee i den retre Hensigt, see Underdeelingen B. Saa have vi Maalestokken, den anbefalede Maadelighed og afhold kan prøvesefter 11) Aarsagen til denne Apostelens Fordring kan søges deels og a, i Synderlighed i de Apostoliske Tiiders Beskaffenhed - deels og b, i Almindelighed a, det Kalds Natur og Ypperlighed, som Christne have fælles med Lærere, men disse, frem for andre, ere forbundne at bringe for Lyset, 2 Tim 1, 11, 1 Petr. 2, 9, i Lærernes Pligt at ligne Overhyrden, den allerstørste Læremester og Stifter af den Christne Religion, Rom. 13, 13, 14, 1 Petr. 1, 15, 16, - i Embedets og Lærdommens Verdighed, Tit. 2, 14 - og den herlige Erstatning og Naadeløn her og hidset J Anvendelsen formanedes alle til Maadeligheds Dyd, Ordspr. 23, 20, 21, Luc. 21, 34. Men af de anførte Aarsager, tages i sær Anledning at indskiærpe Candidaterne ogsaa de Pligter, som Apostelen, under sit 29282 17 indfattede, og at opmuntre alle andre Lærere, saavelsom enhver Christen i Særdeleshed, at komme sit høye Kald og Bestemmelse i Hu, at holde sig selv ubesmittet fra Verden, og ved det anbefalede Afhold, stræbe at vedligeholde den høystfornødne Munterhed til at begegne alle de snedige Anlæg, som i en forførisk Verden giøres imod deres Dyd og Retskaffenhed, med videre. Til denne høytidelige Handling intimerede Domkirkens Capellan, M. G. Sabroe, med Jesu Ord: Matth. 9, 37, hvoraf forestilledes Manglen paa retskafne Arheydere i Herrens Høst, hvorunder blev betragtet. 1) deels Høsten selv, som mangler Arbeydere, 11) deels Manglen paa Arbeyderne i denne Høst Saavel i Henseende til det besværlige Arbeyde, som lignes ved en Høst og en stor eller rig og overflødig Høst, som i Henseende til det ringe Antal af gode Arbeydere eller retskafne Mænd i Kirken, formanedes alle Tilstedeværende til Bøn og Paakaldelse for de 2de Guds Mænd, som skulle indvies, om den Retskaffenhed, der fordres af enhver Arbeyder i Herrens Høst Tillæg.) Femte Tillæg Aargang. til den Viborger Samler No. 36.