Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1837-02-11
Politiske Nyheder. Tydskland. Wursborger=Tidende meddeler i en Artikkel følgende: "Borttagelsen af den engelske Skonnert Viren" og dens Opbringelse til Sebastopel er en Tildragelse af en alvorlig Natur. Betænker man hvilken Møie de engelske Dagblade, og fremfor alt de ministerielle Organer have gjort sig for at stemme den offentlige Mening i hele Europa mod Rug land, overveier man end videre, at man til dette Øiemeeg har dannet egne Journaler, hvis Redaction er overdraget til betydelige diplomatiske Personer, erindrer man sig endelig den næsten triumpherende Tone, hvori fortrinlig Lord Palmerstous bekiendte Organ Morning Cronicleforkyndte, at Skonnerten Viren havde foretaget at byde den russiske Kystbevogtning Trods, saa faaer det Anseende af, at dette Skibs Afsendelse til den tscherkassiske Kyst, ikke kan betragtes som en blot Privatspeculation, men meget mere, som et inddirecte Skridt af det engelske Gouvernement, og som et Forsøg paa hvad Rusland vil lade sig byde. Da nu den russiske Eskadre ikke har undladt at opfylde dens meddeelte Ordres, hvilke ikke allene vare de forskjellige diplomatiske Agentere i Constantinopel, men Skibets Fører bekjendt, saa bliver Qvæstionen, om Rusland er berettiget til hiint Forbud og hiin Vagt paa den tscherkassiske Kyst, som det factisk udøver. Man seer af en Proclamation i Portfolio, der skal have en Ticherkassier til Forfatter, at de tscherkassiske Stammer ere i Opstand mod Rusland og ville gjøre sig uafhængig, og at Rusland ikke vil opgive det ved Tractaten erholdte Overherredømme. At Rusland, ligesaa godt, som en anden Magt, er beføiet til paa sine Kyster at udøve og anordne Told- og Qvarentaine=Forholdsregler, dette benægter heller ikke Engelænderne, men de paastaae, at Rusland holder den tscherkassiske Kystbloqueret, og denne Blokade vil man ikke respectere. Naar Rusland førte en Erobringskrig, kunne den heller ikke ansees for retmessig, dog da det ved Tractater er kommen i Besiddelse af hine Lande, synes en Blokade ikke at kunne forbydes den. Men herimod anfører et paalideligt tydsk Blad: at vistnok Circassien ved Tractaten i Adrianopel af Sultanen er overdraget til Rusland, men da Sultanen ikke i den Gang var Herre over dette Land, saa havde han heller ingen Magt til at overdrage, nogen Rettighed over samme til Rusland. Cir i cassien kan derfor ikke betragtes som nogen russisk Provinds, og Rusland er derfor paa ingen Maade beføiet til at ansætte nogen Qvarantaine paa den tscherkassiske Kyst. Bladet Times melder, at det engelske Skib Virent allerede havde sat sig i Connerion med Circassternes Overhoved Mehemet Bey, og Superkari goen Hr. Bell en heel Dag paa det Festligste var bleven beværtet af ham, og hans Ladning Salt borttusket mod Vor og Burbomtræe, dog kunde paa Grund af det daarlige Veirligt, kun en Deel af Ladningen bringes i Land; næste Dag ankom den russiske Krigsbrig, hvis Captain erklærede, at han havde Ordre til at opbringe ethvert fremmed Skib, der viste sig paa Kysten af Abassien. – Det ministerielle Blad Morning Cronicle siger, at denne Sag bliver af den engelske Regjering taget i nøie Overveielse, at herved hverken gielder Partier, eller personlige Hensyn, men at maaskee Fædrelandets Ære og Fred, vil derved komme i Betragtning. Skulle det vise sig, at Rusland hverken de facto, eller de jure har Krav paa Souverainiteten over den tscherkassiske Kyst, saa er det aabenbar, at man ved Skibet "Virens Bortfjernelse, har gjort sig skyldig i Søerøverie, det er muligt at vi feile, men det forekommer os, som at Skonnerten "Virens Borttagelse ikke lader sig retfærdiggjøre."