Københavns Adresseavis, 1761-02-09
af Efteretningen om den Grønlandske Missions Tilstand, indtil Aaret 1756. (Af Hr. Lorcks Beytrage zur nenesten Danischen. Kirchen=Geschichte.) eraf kan man let kiende, at det endogsaa for de O sundeste Naturer ikke er mueligt at opholde sig saa længe i Grønland, som mueligt i Ostindien, eller nogen andensteds, hvor Veyrliget og Levemaaden er bedre, i sær da det er meget vanskeligt at faae Medicamenter, om der tilslaaes Svagheder. Thi uagtet at der bliver sendt Medicamenter derover, saa kan mandog derved ikkun hensee til almindelige Sygdomme, og ved et uformodentligt Tilfælde kan de være meere skadelige end nyttige at bruge, i sær da der ingen Læger eller Doctores er. Ligesaa man nu ikke kan nægte, at de fleste Missionairers alt for tilige Hiemreise derfra har meget hindret Missionens Fremgang i Grønland, saa er det dog ogsaa ligesaa vist, at Grønlænderne ikke lidet bliver forargede og fordervede ved de mange sig paa Colomerne opholdende og Hedensk findede Christne, da de seer og lærer saadanne Synder af dem, hvorom de tilforn aldrig har vidst noget. Hvad Grønlænderne maae giøre sig for Tanker og saadanne uchristelige Menneskers Religion og Christendom, kan man iblant andet slutte deraf, at naar de seer en Matros, som er noget alvorligere og stillere end sædvanligt, saa pleyer de at sige: Nu begynder han at blive en Grønlænder, (det er, et ærbart Menneske.) Hvorover de gamle ogsaa ofte siger til Missionairerne: Vi vil ikke lade vore Børn undervise eders Lærdom; thi vrere bange, at de skulle blive ligesaa slemmengende, som eders Folkere. Dette er desverre ved alle Missioner en beklagelig Forhindring og Bebreydelse, hvilken alle de, som arbeyder paa Hedningenes Omvendelse til deres store Smerte maae høre. Jmidlertid kunde uden Tvivl meget meere blive udrettet iblant Grønlænderne, dersom Missionairerne allevegne, ligesom ved Claushavn bleve anviste et særdeles Sted til Beboelse tilligemed de Døbte, paa det at Catechumenerne ikke skulde være nødde til at opholde sig ved Colonierne, hvor Grønlænderne daglig bliver givne onde Exempler og Forargelser. Men allermest var at ønske, at de Matroser, som indlader sig i Ægteskab med de døbte Grønlandske, Fruen Kiøbenh. Adresse=Contoir. Fruentimmer, ikke ved deres uchristelige Vandel skulde blive skyldige i mangt et got Gemyte Fordervelse Naar man nu paa den ene Side betænker disse og flere deslige Omstændigheder, som kunde gotgiøres af Missiona rernes aarlig indsendte Dagbøger, dersom der var fornødent; og paa den anden Side det som allerede ved Guds Naade er bleven udrettet iblant Grønlænderne, saa har man Aarsag til, at prise Herrens Navn for den Naade, hvormed han hidindtil har ledsaget sit Ords Forkyndelse, og at bede ham, at han endnu fremdeles vil lade samme blive frugtbart paa utallige Hierter; sal. ve og udruste alle dem med sin Aand, som han vil bruge til Arbeydere i denne sin Viingaard, rydde alle Forhindringer af Veyen, paa det at hele Grønland maatte grønnes og blomstre i Jesu Christi Kundskab, og prise ham baade her i Tiden, saavelsom fuldkommen hisset: Ævigheden for den ved hans Blod dem forhvervede, og ved Evangelium dem aabenbarede Naade. Førend jeg slutter denne almindelige Efterretning om den Grønlandske Mission, saa maae jeg endnu melde om nogle Omstændigheder og Anstalter, som tiener til sammes Befordring. Først er at merke, at denne Mission er en Kongelig Mission, til hvis Vedligeholdelse ingen private Personer contribuerer noget. Hans Kongelig Majestæt lader den paa Allerhøystsammes egen Bekostning besørge. De anseelige og ret Kongelige Summer, som Friderich 1777 glorværdigst Jhukommelse har anvendt paa denne Missions første Anleg og Indretning, ere Allerhøystsamme, til udødelig Ære. Hans Efterfølger Christian Pl. giorværdigst Jhukommelse, efterfulgte ham i det samme Sind, og skienkede i Begyndelsen til denne Missions Fortsettelse, en aarlig bestemt Tilhielp af 2000 Rdlr. men derefter satte Allerhøystsamme Missionen paa den nærværende Fod. Efter denne Indretning bliver Hs. Kongelige Majestæt ved, aarlig at anvende 5000 Rdlr. paa Grønland, hvoraf de 3000 egentlig kommer Missionen til gode. Det halve af denne Sum falder til det høylovlige Missions=Collegium, og den anden halve Deel til det almindelige Handels=Compagnie i Kiøbenhavn, som Farten og Handelen paa Grønland er overdeagen gandske allene med alle andres Udelukkelse. For disse 1500 Rdlr. maae bemeldte Compagnie forsyne Missionairerne og alle de Personer, som tiener ved Missionen, med Proviant, Brænde, Lys, og andre nødvendige Ting, og give dem frie Reyse derhen og tilbage igien. Af de andre 1500 Rdlr besolder forbenævnte Collegium Missions=Betienterne, og bestrider de andre Udgivter, som tiener til Missionens Nytte. Saaledes bliver for Exempel frie Medicamenter aarlig oversendte til dem. Jligemaade bliver aarlig 16 til 20 Rdlr. til sendt Missionairerne ved hver Colonie, for hville de ind kiøber adskillige Vahre og Levnets Midler, og dermed maae hielpe de fattigste Grønlændere, naar de lider Mangel. Hvor høy Ære er denne Kongelige Naade, ikke værd, som bliver anvendt paa et Land, hvoraf der egentlig ingen Jndkomster og Afgivter kommer ind i den Kongelige Casse. Stemmer det overeens med den vise Skaberes Hensigter ved Grønlands Anlegning, saa maatte man vel ønske at dette Land endnu engang maatte komme i den Stand, igjen men rige Renter at indbringe de tilkommende Danske Monarker det, som Kongerne i dette Seculo saa høymodig anvender derpaa. Denne Kongl. Gave giver unægtelig Missionen sit rette Liv og Støtte. Men med samme ere ogsaa andre nyttige Anstalter sammenføyede til de Kongelige Hensigters Befordring. Jblant samme maae fornemmelig den Plante=Skole regnes, som er anlagt i Kiøbenhavn til denne Missions=Befordring. Thi da den gamle Hr. Egede kom tilbage fra Grønland, saa belønnede Hans Kongelige Majestæt ham med en Pension af 500 Rdlr. aarlig, og befalede ham tillige, at antage sig Missionen, og i Særdeleshed at undervise de Studenter i det Grønlandske Sprog, som vilde lade sig bruge ved Missionen. Hs. Søn, Hr. Povel Egede, som er næsten bleven opfød i Gronland, blev siden kaldet til Sogne=Præst til Helliggeistes Hospital i Kiøbenhavn, med de Vilkaar, at han herudi skulde gaae sin Fader til Haande, siden han er det Grønlandske Sprog særdeles mægtig. Da den gamle Hr. Egede nu tilbragte sine øvrige Dage i Rolighed i Stubkiøbing paa Øen Falsier, hvor hans Datter er givt: saa besørger den unge Hr. Egede i Kiøbenhavn dette Seminarium. Seminaristerne ere mangengang fire, og mangengang ogsaa færre. De bliver antagne to eller tre Aar, førend man venter de Missionarier tilbage, som de skal succedere. Og ligesom disse enten kommer til gere eller sildigere hiem, bliver de enten kortere eller længere Tid i Tilberedelsen. De nyder i denne Tid fri Kost paa det Kongelige Communtæt ved Universitætet, eller rettere i det Sted 4 Mk. om Ugen; videre har de frie Huus paa Regentzen, og et aarligt Stipendium at 12 til 13 Rdlr. Naar de skal gaae til Grønland, saa betaler de intet for deres Bestalling og Ordination. Desforuden bliver nogle voxne Drenge tagne ud at det Kongelige Veysenhuus, og med deres gode Villie sendte til Grønland. Disse tiener siden ved Missionen som Catecheter. Missionairerne har Opsigt med dem, og lærer dem det Grønlandske Sprog, og giver dem Anviisning til det, som de skal giøre. Saasnart de ere komne saa vidt, at de kan bruges, maae de undervise og øve Børnene i at læse. Naar de ere blevne meere ovede, saa gaaer de den lille Catechismus igiennem med dem Men naar de ere blevne Sproget fuldkommen mægtige, saa maae de ordentlig catechisere. De ere der ligeledes ikkun visse Aar. Tre af dem, som nu ere der, har giften sig med Grønlandske Fruentimmer, og just derover til lige forpligtet sig, at blive der deres Livs Tid. Der er en Catechet ved hver Colonie, og der skal ligeledes være ved alle de nye anlagte Loger.