Viborger Samler, 1848-05-05
Af et Brev fra en Deeltager i Slaget ved Slesvig hedder det i Kbhpst." Retiraden gik for sig over en saa at sige bundløs Mose, hvor vi paa de fremkommelige Steder ofte gik i til Navlen. Her oplevedes frygtelige Exempler paa Krigens Rædsler; thi Folk, som stak i Mosen til Armene og ikke kunde komme videre, bleve brugte som Underlag for de Andre, saaledes at de, ved at trædes paa Skuldrene, sank under uden at efterlade Spor af deres Tilværelse. Vi trak os nu videre ind mod Slesvig, og jeg maatte dække Bataillonen ved at holde en lille Skov. Jeg opsamlede en 3400 Mand af forskjellige retirerende Afdelinger, sprængte Døren paa et lidet Huus, og brugte Vinduerne som Skydehuller, og saaledes forsvarede vi samme i en god Klokketime, hvorefter vi af Preusserne dreves tilbage og Huset og Udkanten af dem besattes. Jmidlertid toge vi Stilling længere nede i Skoven og angreb paany med Hurra, kastede Preusserne udaf Huset og Skoven, bleve atter fordrevne, og toge endnu engang Huset og Positionen tilbage. Her straktes mangen Fjende til Jorden. 8 Preussere bleve skudte inde i Husene, hvorfra de fyrede paa os. De faldt som døde Fluer baade fra Taget og i det Jndre af Huset. Vi holdt Skoven endnu en Time under en frygtelig Kugleregn, som ideligen vedvarede, idet Preusserne stedse angreb med 3 Kjæder, der afløste hinanden. Bag Kjæderne stode i skudfri Distance store Masser af Reserver opstillede. Preusserne skøde og manoeuvrerede med Præcision, som paa en Exerceerplads. Deres uhyre overlegne Styrke gjorde fremdeles Modstand umulig. Vi trak os med Compagniet og øvrige til os sluttede Mandskab over et med Krat begroet Mosetræk, Her faldt Mange for Fjendens Kugler; Andre bleve liggende i Hullerne. Oberstlieutenanten og Adjutanten skjøde deres Heste, der ikke kunde føres over. Paa den anden Side af Mosen var vor Bataillon i Dyrehaven ved Slesvig. Her laae vi omtrent 1/2 Time og vexlede Skud med Fjenden. Vor Oberstlieutenant var bleven maat. Han sagde: "Jeg vil De og Pine hvile lidt!" og inden et Minut snorkede han saa det stod efter, mens Kuglerne dandsede omkring os som Ærter i en Gryde. Dog dette generede aldeles ikke den koldsindige, modige Mand. Vi forfulgtes nu atter af Fjenden og maatte, under idel Fægtning og Frygt for at blive afskaarne og omringet, Skridt for Skridt trække os ud af det. Vi tabte saa mangen brav Kammerrad og vi mødtes med inderligt Haandtryk medens vi saaledes passerede hverandre. Flere Afdelinger, der bleve afskaarne, sprang i Slien; mange reddede sig, mange druknede. Vi opstillede os da paa den sydvestlige Side af Slesvig, hvor vi traf sammen med forskjellige andre Troppeafdelinger af forskjellige Vaaben. Det var imellem 78, og vi holdt Stillingen kun kort. Vi forfulgtes da henimod 9-10, og havde saaledes i 10 Timer kæmpet den meest haardnakkede og fortvivlede Kamp. Vi kastede os nu i en Skov 1 1/2 Miil fra Slesvig, antændte Vagtild, udsatte Sikkringsposter og faldt der af Træthed og Mathed i en kold og skrækkelig Søvn, hvoraf vi vaagnede stive og halvdøde. Omsider erholdt vi lidt dansk Brændeviin og Biskuit og lidt røget Flæsk der fortæredes glubende. Man hørte Soldater i Søvne raabe: Hurra, Hurra, Fremad, Kl. 2 Nat brød vi op- og trak os uden Forfølgelse til Flensborg. Her hvilede vi atter indtil vi paa eengang bleve vækkede af en panisk Skræk. Man styrtede ind til os, raabende at Preusserne havde omringet Byen. Da jeg ikke saae nogen Preusser, blev jeg rolig, og adskillige af Officiererne søgte jeg at berolige med at anføre at vi jo havde kæmpet saa meget, og at det der forestod vel ikke var stort farligere end før, og saa spændte jeg Sværdet om og samlede Folkene til Bataillonen, der drog sydpaa for at møde Fjenden tilligemed andre Tropper. Jmidlertid var det et sørgeligt Syn hvorledes mange Folk i Løb og Dragoner i Carriere sprængte ud af Byens nordre Port og Andre søgte ombord. Det Hele lignede en vild Flugt. Man paastaaer almindeligt, at en afskediget dansk Officier skal have roqueret vor Forpoststilling, og Time for Time have givet Fjenden Underretning om vor Stilling og Alt hvad der foregik.