Den Vest-Sjællandske Avis, 1839-03-12
Preussen. Fra Nederrhin skrives under 21de Febr., at Dommen imod Pastor Becker i Køln, hvis Prædikener havde givet Anledning til den bekjendte Tumult, er bleven fældet af Appellations=Retten. Han saavelsom Ministeriet havde nemlig appelleret imod Dommen af den første Jnstants, der lød paa toaarigt Fængsel, fordi den Ene ansaae Straffen for haard, den Anden for ringe. Appellations=Retten har skærpet Dommen og dømt Pastoren til treaarigt Degnen, der først var bleven aldeles frikiendt, til halvaarigt Fangenskab. – J Münster, Provindsen Westphalen, ere 4 Damer, deriblandt 2 Ugifte, blevne dømte til to Aars Fæstningsstraf. Endnu 8 andre Personer ere indviklede i samme politiske Forseelse, nemlig i at have udbredt en anstødelig Vise; to Studenter, som sidste Sommer sang denne Vise, lide allerede deres Fæstningsstraf. - Flere Militair=Afdelinger have faaet befaling til at holde sig ved første Vink marschfærdige til Storhertugdommet Posen. Tydskland. J Leipzig havde forrige Aar dannet sig et Centralpunct til Jndsamling af Subskriptioner, som vare bestemte til foreløbig Understøttelse af de 7 Göttingske Professorer, som havde mistet deres Lære-Embede og Jndkomster, og for Øieblikke leve adspredte paa forskjellige Steder. Totalsummen af det indkomne Bidrag beløb sig indtil 31te August 1838 til 7010 Thaler. Af dette Beløb vare 6224 Thaler blevne fordeelte imellem sex af de omtalte Professorer, og det Øvrige stillet til Professor Gervinus's Disposition. Ogsaa paa andre Steder i Tydskland er der anstillet Subskription, navnlig i Hamburg og Bremen, Professor Ewald har, siden han er ansat i Tübingen, gjort Afkald paa enhver Andeel i den til Gunst for de syv Professorer foranstaltede Subskription, og Gervinus indsendte alt tidligere den Erklæring, at han er saa lykkelig at befinde sig i en Stilling, i hvilken han kun kan modtage den med den tilbudne Gave forbundne Ære, men ikke Gaven selv. Saaledes indskrænker Antallet af de Professorer, der skulle nyde Understøttelse sig til 5. - Kongen af Hannovers Skrivelse til den almindelige Stænderforsamling, ved hvilken denne blev prorogeret den 2den Marts, er af dette Jndhold, Efterat flere Medlemmer af det andet Kammer af den d. 15. f. M. sammenkaldte almindelige Stænderforsamling, uden at have undskyldt sig, ere udeblevne, Andre, efterat de ved deres Fraværelse hidtil have forhindret Begyndelsen af Forhandlingerne, nu deels have tilkjendegivet deres Resignation som Stænderdeputerede, deels ifølge deres videre Udeblivelse eller ved deres Erklæring, ikke at ville anerkjende den bestaaende Forfatning af 1819, ophøre at være Medlemmer af Forsamlingen, og der følgeligen i det andet Kammer ogsaa nu, uagtet dets 14de Møde, mangler det fornødne Antal til at fatte Beslutninger, saa finde Vi Os saa meget mere bevæget til at opsætte Vor tro Stænderforsamling, som Landet ved en længere Samling af de Deputerede, der have opfyldt deres Pligt, vilde blive bebyrdet med uforsvarlige Bekostninger, medens Vor landsfaderlige Hensigt gaaer ud paa, i enhver Henseende at forskaane Landet for unødvendige Udgifter. – De til at erstatte de udtraadte Deputerede nødvendige Valg skulle derefter anordnes." J Overeensstemmelse med Cabinettets Opfordring til Residentsens Valgollegium, at besætte den ved Dr. Meyers Resignation ledige Deputeret Plads, har en Forsamling af det almindelige Magistrats-Collegium fundet Sted, hvis Resultat var ikke igjen at vælge nogen Deputeret for den almindelige Stænderforsamling. – Kiendelsen fra det juridiske Facultet i Tübingen angaaende det Hannoverske Forfatnings Spørgsmaal, som for kort siden er ankommen til Hannover, behandler denne Sag grundigere og udførligere end Kiendelserne fra Jena og Heidelberg, og udvikler, hvorledes hverken de formelle eller materielle Grunde for Stats-Grundlovens Ugyldighed, som ere anførte i den kongelige Skrivelse af 15de f. M., slaae til. Tilsidst deduceres den Slutning: at Stats Grundloven endnu bestaaer med fuldkommen Retskraft og at den paa samme aflagte Tjeneste-Ed er fremdeles forbindende.