Berlingske Tidende, 1813-01-18
Da bemeldte Forordning udkom havde vore danske Conrantsedler en saa ringe Værdi, at hvo der for disse vildtilvexle sig en eneste Species, som er lidet over 2 Lod Sølv Kiøbenhavns Prøve, maatte for samme betale medlem 17 og 18 Rdlr. i hine Sedler, og enhver af os, uden Undtagelse, havde ved en sørgelig Erfaring noksom begrebet, og ofte nok gientaget eller hørt gientage den ubehagelige Sandhed, at en Rigsdalerseddel kuns var værd 7 eller 6 s.; alt ligesom Jøden, Kræmmerdrengen, Valdbyeren, Spekhøkeren, Skomageren, eller hvem man ellers havde med at bestille, behagede at opgiøre Regningen for os. Nu Forordningen om det forandrede Pengevæsen er der - hører man disse selv samme gode Regnemestere, der saa ofte have fore tygget os at en Courant Rigsdaler kuns var 7 eller 6 s., med eet udraabe – Gud bevare Os! Kongen har nedsat Rigsdaler sedlerne til 16 s. Altsaa fra 7 til 16 s. er en Nedsættelse? Hvor Aagreren, Pugeren eller Prangeren troer at øine en Fordeel, der kommer det ham ikke an paa den aabenbareste Usandhed; - men ikke ville vi, som godmodige Daarer lade os forlede af Prangerfortolkninger: lader os derfor selv nøiere overveie Beskaffenheden af det nye Pengevæsen. At vore hidtilværende Courantsedler stedse forringedes i Værd, og at der, saa at sige, ikke var nogen Grændse for deres Forringelse, hidrørte først og fornemmeligst fra den Omstændighed, at disse Sedlers Jndløsning med Sølv fra Statens eller Bankens Side, ikke paa nogensomhelst Maade var betrygget. Ved den af Kongen ny oprettede Rigsbank, er denne Hovedaarsag til Papiirpengenes Nedværdigelse ryddet af Veien; thi det Bidrag i rede Sølv, som skal ydes af samtlige faste Eiendomme i begge Kongeriger og Hertugdømmer, er Borgen for Sedlernes Jndløsning. En anden vigtig Aarsag til de danske Courantsedlers stedse synkende Værd var endvidere den Omstændighed, at der ikke var sat nogen Grændse for Forøgelsen af deres Mængde, at denne var det Offentlige aldeles ubekiendt, og at de Fleste derfor stode i den Formening, at Papiirpengenes Antal dagligen blev forøget uden noget Hensyn paa Andet, end hvad Statsudgivterne fordrede, altsaa i det Uendelige. Ogsaa denne Aarsag til Forringelse er ophørt, thi ved Rigsbankens Fundation er Sedlernes Antal uoverskrideligen bestemt, og det aarligen aflæggende Regnskab, hvis Offentliggiørelse Kongen har befalet, vil enddydermere kunne overtyde enhver om Størrelsen af den i Omløb værende Seddelmasse, og hvorledes den, i det mindste til i Million hvert Aar, fastsatte Inddragelse af Sedlerne, virkeligen iværksættes. Naar vi eftertænke dette, kunne vi med Sandhed sige, at Værdien af de nye Penge er grun3 det paa Virkelighed, og naar Prangeren, i sin forstilt Dumhed, vil faae os til at troe, at han ikke kan fatte andet, end at vore gamle Sedler, ved kuns at beholde en Værdi af 16 gode Skillinger ere nedsatte, saa forelægge vi ham det Spørgsmaal, om han ikke selv længe nok har antaget et Sølv 16 Skillingsstykke for bedre end 1 Rigsdalerseddel, og vil han derpaa svare os, at han et vel erkiender det virkelige Sølvs sande Fortrin, men ikke er et Papiirs fremfor et andets, saa bede vi ham at forklare sig os Aarsagen hvorfor han i de senere Aar saa begierligen har taget de holsteenske Papiirspenge for sex og fleerdobbelt Værd mod de danske, mon alene af Ærbødighed eller a. Kierlighed for den tydske Paaskrivt!! Trænge Vi til en de yderligere Beviis, saa giver Kobberstillemynten os dette Hænde; thi de Kobber=Tolvstillinger, hvoraf 8 udgjorde en Rigsdaler Courant, gielde nu hver to Skilling Rigsbankpenge, de samme 3 Stykker udgiøre altsaa 1 Mark Rigsbankpenge.