Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-09-01
Vi nøde de tilbudte Forfriskninger med megen Fornøielse, da den tyrkiske Hoflighed, ved at udvise Giæstfrihed, er uforstilt og aldeles frie for alt det, som man paa fransk kaldet empresse (Paatrængenhed. Naar en Tyrk beværter en Fremmed saa betragter han det som en hellig Pligt, som hans Religion paalægger ham, og det falder ham ikke ind, at han dermed beviser en Gunst eller kan giøre Regning paa nogen anden Belønning end den Propheten har lovet ham. Et Ordsprog i Orienten siger: at naar en Tyrk bringer Dig en Olive, saa bringer han Dig tillige en Krukke til at afpresse Olien i. Et andet Ordsprog udsiger: En Tyrk takker aldrig, og en Græker vil aldrig tilstaae at han har faaet nok. Vi bleve endnu mere fornøiede over at modtage et Budskab fra Sultanen, med den Anmeldelse, at naar Bueskydningen var forbi, saa vilde han beære os med sit Besøg. Han havde taget Plads paa en Stol, og af og til kom ridende Bud fra Paladset eller begave sig derhen. 10-12 Tienere bleve afsendte i Galop hen til det Sted, hvor Pilene vare henskudte. De holdt hvide Turbaner i Hænderne, hvormed de svingede under stærke Raab, naar de fik Øie paa Pilen, enhver Piil blev fundet; men man har hyppige Exempler paa at Mennesker ere paa denne Maade blevne saarede og selv dræbte. Buen ligner den schytiske med en stærk Feder; Pilen er omtrent 15 Tommer lang, er besat med Fiære og forsynet med en Spidse af Been eller Elphenbeen. Nogle Officere skiøde først. Pilene naaede 1000 andre 1500 Fod og derover. Endelig stod ogsaa Sultanen, og vi forbausedes ved at see hvormeget han overgik alle de Andre. Da Vinden og alle Omstændigheder vare til hans Fordeel, saa stod han sin Piil længere bort end nogen af hans Forgiængere. Man vil maaskee troe, at jeg overdriver det naar jeg siger at den Afstand, hvori han kunde naae med Pilen, var en halv engelsk Miil (2500 Fod); men jeg forsikkrer, at Strækningen er bleven opmaalt af flere af de Tilstædeværende. Da Forlystelsen var forbi, reed Sultanen i Skridt, og undertiden i et let Trav, hen til det Sted, hvor den Piil stak i Jorden, som havde naaet længst, og lod os indbyde derhen. Vi skyndte os derhen og vare begiærlige efter nærved at betragte en Fyrste, hvis Religion, Sæder og Sædvaner vi saa ufuldkomment kiendte af Beskrivelser. Han sad alvorligt, men uden Affectation paa sin Hest, og hilsede venligt da vi hilsede paa ham. Han syntes at være stolt af sin Daad, og sagde, at han havde skudt længere end nogen før ham, og at Pilen var endnu gaaet længere, naar Vinden havde været stærkere, dette kunde heller ikke nægtes, og Kommodore Porter svarede med en alvorlig, komisk Humor, at det var upaatvivleligt. Der var en amerikansk Dame tilstæde, som er ligesaa udmærket ved sin Dannelse og Smag, som ved sin ædle Karakteer og Elskværdighed. Mahmud syntes at beundre hende, og han var ligesaa fornøiet ved denne Sammenkomst som vi selv. Han opholdt sig 10-15 Minutter, anstillede forskiellige Betragtninger, og forærede os en smuk Bue, da han begav sig tilbage til Konstantinopel. Mahmud er nu 51 Aar, omtrent 5 Fod 10 Tommer høi, stærkt bygget, men ikke før. Hans Ansigt ligner en Franskmands, især Hagen, som er temmelig lang og bøiet indad; hans Moder var et franskt Fruentimmer, som hans Fader havde faaer i Present af Deyen af Algier; hans Øine ere store og mørke, hans Ansigtstræk ere regelmæssige og i ethvert Land vilde man holde ham for en smuk Mand. Han havde paa Hovedet en rød Hue af Klæde med en blaae Silkedusk, som hængte ned overBaghovedet, som nu er Tyrkernes sædvanlige Hovedbedækning istedetfor en Turban; en himmelblaae rund Trøie af Klæde, mørkeblaae Pantalons af enropæisk Facon, med røde Stribet paa Siden, Støvler, Sporer, en Ring, som ikke syntes at være af stor Værdie, og en Sabel paa Siden. Halsen var bar som hos alle Tyrker; Skiægget omtrent to Tommer langt, meget sort og kiæmmet glat. De Officiantere, som han havde hos sig, vare meget korpulente og kunde ikke taale Strabadser; Naar de havde gaaet hurtigt en engelsk Fierdingvei, saa kunde de knant trække Veiret. Lod Sultanen, kalde paa nogen af dem, saa løb han afsted som det gialdt om hans Liv. En stor tyk Mand tog sine Skoe af og løb af alle Kræfter op og ned af Bankerne indtil han kom til Sultanen, da han kastede sig ned, stroede Støv paa sit Hoved, og tog derpaa Haanden, hvori der dog ikke var Støv, hen til Munden. Denne store Jver i at efterkomme Sultanens Befalinger har jeg ogsaa bemærket ved Militairen; jeg saae at en Officeer, som idetmindste havde en Obersts Rang, og har en Sabel paa Siden, løb afsted, da han blev kaldet til Sultanen, med en saadan Hurtighed, som Seraillet stod i lysLue, og standsede ikke førend han var kommen ganske nær til ham. Ogsaa Namik Pascha, en kundskabs riig ung Officeer, som er bleven opdragen i Paris, og som man, saavel efter hans Udseende som hans Udtale af det franske Sprog, kunde have taget for en Franskmand, lagde Armene over Brystet da Sultanen talte til ham, og sagde med ittrende Stemme: Namik er Din Slave. – Vi toge tilbage over den smukke Bosphorus til Kadi=Ken, det gamle Chalcedon, og vare ikke lidet glade ved at have saa nærved seet Overhovedet over et forhen saa krigerisk Folk og Janitscharernes modige Tilintet giører. Dagen derpaa var det Fredag, som er Tyrkernes Helligdag. Paa den asiatiske Side af Vandet blev holdet en Keft i en gammel Moschee, fordi Sultanen vilde bivaane Gunstienesten der. Den bedste Definition paa Keft er, som jeg troer, en festlig Forsamling. De tyrkiske Fruentimmer have da Tilladelse til at gaae ud i en skyggefuld Lund, som omgiver Moscheen, for at spise Frugter, og Konfecturer, men de maae ikke betræde den hellige Bygning. Hvad vilde der blive af den kristelige Verden naar Fruentimmerne vare udelukkede af Kirkerne? J denne Lund lod ogsaa Mahmuds Søster sig see, en gammel Sultana, hvis Ansigt endnu bevarede Spor af Skiønhed, tilligemed tre unge meget smukke Damer, uden Slør og kun med et smalt hvidt Klæde om Panden (hvor Tiderne have forandret sig?) De bekymrede sig ikke om at vi beundrede dem, og vi kunde uhindrede betragte deres Skiønhed. De sadde i en elegant Araba, en tyrkisk Kareth, en let Vogn, som blev trukket af to muntre musegraae Oxer, phantatisk udpyntede med Net og Baand; jeg har aldrig seet en tyrkisk Vogn med Heste for. - Med Slavinderne vare vel over 200 Fruentimmer forsamlede under Træernes Skygge En gammel Kone havde en smuk cirkassisk Pige hos sig, prægtigt pyntet, som hun havde betalt me 1000 Dollars, paa Spekulation. Der vare Konfokturer i Overflødighed, men ingen stærke Drikke Kaffe var den stærkeste.