Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-12-17
De Østerrigske Statspapirer ere faldne betydeligt; men man vil ikke i Wien forklare det af nogen politisk Aarsag; men blot deraf, at Statscassen vil forskyde Nationalbanken 30 Mill. og derimod udstæde nye Obligationer. J Amsterdam fandt Kornvarerne en god Afsætning; derimod have Statspapirerne igien reist sig noget, uden, som man bemærker, at man egentlig vord Aarsagen dertil; det samme var Tilfældet i Paris den 7de November, som man sagde, fordi den Mening begynder at udbredes, at det ikke vilde komme til Krig. Man bedømmer nemlig, skriver man fra Paris, Forholdenne med mere Rolighed og anseer dem for mindre truende og farlige. Herom kun nu ingen bestemt Mening haves, førend det bliver officielt bekiendtgjort, hvilke Fordringer den Franske Regiering har gjort til de Spanske Cortes og hvilket Svar de have givet derpaa. Depescher ere afsendte til Madrid og de ministerielle Blade paastaae, at Fred eller Krig beroer paa det Svar, som bliver afgivet derpaa. Frankerige skal have gjort følgende Fordringer til den nærværende Spanste Regiering: 1) Kongen skal igien ufortøvet erholde sin personlige Frihed. 2) Ligeledes skal Høistsamme igien erholde bestodelsen af sine souveraine Rettigheder. 3) Constitutionen skal saaleledes forandres, at Adelen igien erholder en stor Deel af den Magt, som den besad under den forrige Regieringsform. 4) De nærværende Ministre skulle bortfiernes eller i det mindste sættes i Spidsen for andre Departementer. 5 Amnestie skal bevilges alle og enhver, af hvilken Rang og Stand de saa ere, som have gjort fælleds Sag med Regentskabet 6 Strengere TrykkefriehedsLove skulle indføres. 7) Visse faste Pladser skulle besættes paa den Franske Grændse, som et Undervant, at den Spanske Regiering vil holde alt det, som den i Følge deraf kunde lode. – Det synes førresten, hedder det, at der rustes ligestærkt fra begge Sider. De Franske Fonds holde sig baade fordi Krigserklæringen er opsat, og tillige fordi nogle Bankerer giøre betydelige Jndkiøb, da de i Forening med Regieringe, ville hold, Statspapirerne i Veiret; men dersom det Svar skulde komme fra Madrid inden 8 Dage, og som man holder for sandsynligt, at Fordringerne blive forkastede, saa ville vist Statspapirerne falde hurtigt, og betydelige. Den Russiske Ambassadeur Greve Pozzo di Borg er ankommen til Paris; men Hertugen af Wellington vil først afreise fra Veiona den 30te November, nogle meene endnu sildigere. Man trøster sig forresten med i Paris, at Underhandlingerne imellem Spanien og Frankerige kunne vare længe, og at de Cortes ikke ville saasnart afgive et Svar derpaa; men først appellere til Nationen, og man beroeliger sig ved, at Moniteuren har talt i en fordeelagtig Tone om Mina; ogsaa fortælles: at en Coureer, som er ankommet fra den Spanske Gesandt i Wim skal have overbragt fredelige Efterretninger; men alt dette betyder ikke meget. Journal des Debats veed ingen anden Trøst at meddele, end at det ikke er umueligt, at Underhandlingerne med Spanien kunne faae et fredeligt Udfald. Men alle de Efterretninger man har fra Spanien og alle de Udeladelser, som yttres i de Spanske Blade give kun lidet Haab om Eftergivelse fra de Spanske Cortes Side. Det ministerielle Blad Universal siger: at naar Europa ønsker sin egen og vor Roelighed, saa maae den agle vore Rettigheder, som vi agte dets, vi maae istemme Hr. de Pradts Ord: at bliver der erklæret Spanien Krig, saa ville vi vel faae at høre det første Kanonskud men først det Barn, som endnu ikke er født, det sidste. Og i sit sidste Nummer siger dette Blad, at vilde man i nærværende Øieblik blot forandre en Tøddel i vor Constitution, saa vilde Modløshed og Frygt bemægtige sig alle Gemytter, og den hele constitutionelle Bygning vilde falde sammen; da man kun vilde derved aabne en Dør for Despotismen til at fuldføre den grusomme Hævn, som den lurer paa. Det er derfore overmaade vigtigt for Spanien, at opstille en Reserve Armee i det Jndvendige af Spanien, som skal sættes under General Ballesteros Commando. Ogsaa vil det Spanske Folk erindre hvad den Franske National-Forsamling svarede, da Hertugen af Brunsvig fordum udstædte sit bekiendte Manifes(nemlig angaaende den Franske Kongelige Familie). - Det Engelske Blad Coureren siger: at England ønsker Fred i Europa; men dersom det skulde komme til en Krig, hvortil det seer saameget ud, saa vil England blive ganske neutral. Derimod mener Bladet Times, at dersom Krigen udbryder imellem Frankerige og Spanien, saa vil England meget snart blive nødt til at tage Parthie for det sidste, og at Regieringen selv kan umuelig forhindre indtil den Tid at private Englændere ved mangeslags Midler kunne betiene sig af Omstændighederne til deres egen største Fordeel og de Franskes største Skade.