Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1839-10-26
Fra Odense skrives: J sidste Nummer af Nordisk Kirketidende" læses et høist mærkeligt Aktstykke, betitlet: Erklæring og Protest fra Lægfolk i Fyen med Forandring i Ritual og Alterbog, hvilken Erklæring - hedder det i nævnte Blad – herved (or ved Kirketidenden) tilstilles den ærede Commission, som er nedsat til at bedømme Udkastet til den nye Alterbog og Kirkeritual. "Erklæringen" begynder med at tilønske Commis storen "Guds Naade og hans Helligaands Veiledning til et saa varskeliet og farligt Foretagende." J de Sætninger, der synes at skulle danne Mellemleddet mellem "Erklæringen" og "Protesten." beklages, at det nærnte Udkast ikke er eller har været tilstillet Menigheden til Overveielse, men kun Biskopperne, Præsterne og hvem ellers at biskopperne vilde." Derpaa gaaer Man over til kritisk at gjennemgaae det formmeentlig Feilagtige ved den hidtil brugte Formular ved Daaben, Paaten (her gielder det naturligviis det interessante Punkt om Diævleforsagelsen), Nadveren og Collecter (hvad Texternes Forandring vedkommer, kan det – siges der – "io være en ligegyldig Ting, da det jo Alt er Skriftens Ord). Efter saaledes at have provet og giennemgrandsket disse Materier, siges tilsidst: "Og nu efter ovenstaaende Tom og Slutning, nødsaaes vi til at nedlægge Protest paa Troe og Samvittighed, at vi i den Form og Skikkelse, det nu har, ikke kan eller vil modtage det, saalænge det ikke er ledet i den Aard og Form, som det Gamle, er udtrykt i; men i alle Tilfælde ønske vi at blive ved det Gamle." Underskriverne af denne Erklæring er fra OverKjærby, Drigstrup By, Bregnor By, Rorbek og Kierteminde, saavel Gaardmænd, som Gaardmænds Sønner, Huusmænd, Ungkarle, Tjenestekarle og Professionister ikke at forglemme to Tienestedrenge, hvis veligiose Sands maa formodes at være ganske overordentligt tidligt og fyldigt udviklet. At der imidlertid oftere, naar vedbørlige Jncitamenter anvendes, kan gives slige opvakte Born, sees af Fyens Stifts Landemode=Aft for Aaret, 1830 Pag. 17, hvor der under No. 71 anføres en Cancellie P. M. til Biskoppen, betræffende et fra vedkommende Skoledirection til Cancelliet indgivet Andragende, hvori anmeldes, at Skoleparronen i S. N. N., samt H. M. P's og C. l's Enker sammesteds siden 10 Decbr. f. A have tilbageholdt fra Skolegang, førstmeldte stue 3 Børn og de andre hver 2 Børn, blandt hvilke Born H. M. l's Datter, Anne, har viist et gienstridigt Gemyt ved ikke at ville give Svar paa Sporgsmaal, hun godt kan besvare, ved Udmærksomhed ved Underviisningen a., hvortil Marke stundom ogsaa lod sig forlede, samt at disse Piger endog Fredagen den 7 Decbr. holdt en saakaldet gudelig Forsamling i Skolen om Middagen i Fritiden, syngende saakaldte Skatkister, og op slaaende Vers, der især handlede og falske Lærere. denne Anledning meldes, at Cancelliet under 9 Marts d. A. har tilskrevet vedkommende Skoledirection, at dermed Hensyn til den ommeldte Skolepatron N. N. bør forholdes efter Anordningen om Almueskolevæsenet paa Landet af 29 Juli 1814 Bilag B. § 11 og hvis han ikke, efter i Overeensstemmelse hermed at være advaret af Skolekommissionens øvrige Medlemmer, redresserer sin overilede Færd, bør han af Skoledirectionen meddeles Afsked som Skolepatron og en anden god og duelig Mand i hans Sted beskikkes. Hvad Udeblivelsen af Skolen angaaer, da bør, forsaavidt Bornene endnu opholde sig Skoledistrictet, Muleter anvendes overeensstemmende med Skoleanordningens § 17. - Efter hvad Man nu, da Høsten er tilendebragt, hører om dens Udfald, har den i det Hele taget været god. Kornet fylder vel ikke meget i Laden, men giver godt i Skjeppen. Hveden har paa flere Steder endog været fortrinlig, medens derimod Rugen paa sine Egne kun har været temmelig god eller endog meget middelmaadig. Bælgsæd og Boghvede leed meest af den stærke Regn, ligesom det ustadige Veir gjorde Rapsens Jndbjergning meget vanskelig, hvorfor denne Sædeart maaskee torde blive noget vanskelig at conservere. Den tydske Coloni paa Alheden gaaer, ifølge Hr. Pastor Carstens nylig udgivne Skrift om Atheden, med hvert Aar tilbage. 1818 havde nemlig dens 58 Gaarde 35. Heste, 222 Stude, 157 Koer og 1095 Faar; derimod 1833 blot 1 Hest, 165 Stude, 86 Koer og 696 Faar. Udsæden var hiint Aar 311 Tdr. Rug, 32 1/2 Td. Byg, 299 Tdr. Havre og 244 Tdr. Kartofler, i dette derimod blot 285 Tdr. Rug, 30 Tdr. Byg, 143 Tdr. Havre og 293 Kartofler. Vandmangelen paa Alheden kunde, efter Forfatterens Mening gjerne afhjælpes, naar Man efter hans Anviisning benyttede det Vand, som findes der.