Viborger Samler, 1848-11-18
Den i forrige Numer omtalte Adresse til Rigsforsamlingen er saalydende: Til den danske Rigsforsamling! J et Øieblik, hvor Fædrelandet er i øiensynlig Fare og trues med Sønderlemmelse og Undergang, vender den danske Nation sig til Eder, danske Rigsdagsmænd, for igjennem Eder som det lovlige Organ af bringe dens Ønsker og Villie for vor elskede Konge, Landets retmæssige Herre og Beskytter. – En svær Uro har bemægtiget sig hele Nationen; thi medens den ene Maaned hengaaer efter den anden, hvori en Deel af det ældgamle Danmark befinder sig i Fjendens og Oprørets Vold, see vi ikke at der træffes virksomme Foranstaltninger til Landets fremtidige hurtige Frelse, endskjøndt vi see vore Fjender ruste sig med Kraft, Med Føie tør vi vistnok ansee Slesvig som en Deel af Danmark, væsentlig for det danske Riges fremtidige Bestaaen saavel i politisk, som i national og merkantil Henseende; vi ansee dette Slesvig for en saa væsentlig Deel af Danmark at vi maae betragte dets Adskillelse fra de øvrige Dele af Danmark for en Sønderlemmelse af Riget, der vilde føre til dettes fuldstændige Opløsning. – Vi see denne Deel af Danmark, paa Øerne Als og Ærø nær, i Fjendens og Oprørets Vold, og vi tage vist ikke feil, naar vi formode, at disse Øer og især Øen Als svæve i Fare for en Overrumpling af vore Fiender, disse Øer, hvis Beboere indtil den Dag i Dag saamønsterværdigt have vedligeholdt Rolighed og Orden, og bevaret deres Troskab til Kongen af Danmark og den danske Krone. – Vi ansee Øen Als, og vist med Ret, som Danmarks Bolværk, og som det farligste Punkt for Fjendens Flanke, naar han staaer midt i Slesvig, og for hans Ryg, naar han rykker mod Nord, vi mene, at Als bør ansees for Danmarks vig tigste Fæstning, for Nøglen til Slesvig, naar Krigen skal fornyes. Denne Øe trues med en Overrumpling; i Fjendens Haand vilde den blive en for Danmark farlig Militair=Position, som, engang tabt, kun med meget store Opoffrelser kunde vindes tilbage. – Med Glæde have vi erfaret, at Regjeringen har besluttet at sende to Krigsdampskibe til Alssund, og tillige at hjempermittere til Als og Ærø de i Hæren staaende fødte Alsinger og Ærøer; men, danske Rigsdagsmænd, dette er ikke tilstrækkeligt til Øernes Beskyttelse mod et Overfald, især naar i Vinterens Løb Krigskibene gjordes ubrugbare formedelst Jsen og denne lagde en Bro for Fjenden; thi da vilde ikke alene Øerne, men tillige Krigskibene være udsatte for Fare. Kun en tilstrækkelig Militairstyrke paa selve Øerne betrygger dem, og denne Betryggelse kan ikke ansees for et Bru paa Vaabenstilstanden, thi denne er af den nye constituerade Regjering for Hertugdømmerne aldeles ikke bleven respecteret og existerer ikke; og da nu den civile Administration over Øerne Als og Ærø ved Cancellireskript af 24de October d. A. er unddragen den nye Regjering, saa kan der ikke være Noget imod at ogsaa den militaire bliver det; desuden er disse Øers Betryggelse mod Overrumpling ligefrem en hellig Pligt for den danske Nation. – Saa piinlig end den afsluttede Vaabenstilstand tynger paa hele Nationen, og især paa de troe dansksindede Slesvigere, saa ønske vi dog ikke, at Krigen derfor øieblikkeligt skulde fornyes, naar derved et altfor tungt Ansvar skulde falde paa Regjeringen. - Men, danske Rigsdagsmænd, vi ansee det uddeelte Slesvigs uadskillelige Forbindelse med Danmark for et Livsspørgsmaal for vort Fædreland, og vi erklære: at det er vor jernfaste Villie, at ikke en Fodsbred, af dette Slesvig maa skilles fra det danske Rige, før vi forgiæves have kjæmpet til det derste, og at der ikke maa underhandles om Fred paa andet Grundlag end dette. Siig dette til vor folkelige elskede Konge! For dette Maal ville vi, vil hele Nationen offre Liv og Blod, Gods og Formue; det Ansvar, ikke paa det Bestemteste at have udtalt denne vor Villie, vilde være for tungt for os at bære; vi vilde see os vanærede i vor Efterslægts Øine, vi vilde see Danmarks Ære skjændet. – Vi bede Eder, danske Rigsdagsmænd, at bære Omsorg for, at der ved Vaabenstilstandens Udløb ikke alene staae 60,000 Mand velexercerede kampfærdige Tropper til Disposition, men at ogsaa en velorganiseret og bevæbnet Landstorm i dens videste Omfang er tilstæde for at værne om Landets og Nationens Ære og Ret, og at tillige den danske Søstyrke sættes saaledes i Stand, at Krigen saavel tilvands som tillands kan føres med Nationens hele Kraft. - Endelig ønske og bede vi, at denne Nationens faste og urokkelige Villie i et høitideligt Manifest maae vorde udtalt for hele Europa. – Komme I, danske Rigsdagsmænd, til den Overbeviisning, at Ministrene, være sig de nuværende eller nye tiltrædende, have Villie, Dygtighed og Kraft til at udføre denne Nationens Villie, saa styrker dem med alle de Midler, som staae til Eders Raadighed, og vi slutte os heri med Glæde til Eder, men skulle J derimod finde, at de ikke ere i Besiddelse af disse Egenskaber, saa beder Hans Majestæt Kongen om, at beskikke saadanne Mænd til Landets Styrelse, som ere den her stillede Opgave voxne. - Vor Tillid til Eder, danske Rigsdagsmænd, er stor, vi lægge Nationens Skjæbne i Eders Hænder. Gud give vor gode Konge, Eder og Regjeringen Kraft og Viisdom til at hævde Nationens Ære og Danmarks Ret!