JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Brisbanestrømmens Opdagelse skylder man ene og alene Tilfældet. Regjeringens Befuldmægtigede, Bigge, havde anordnet tre nye Kolonianlæg norden for Port-Jackson, nemlig ved Moretonbugten, ved Bowen og ved Curtishavnen. De Deporterede, som man ikke længer behøvede ved de ældre Establissementer, og alle de, der vare bekjendte som dovne eller gjenstridige, skulde sendes derhen for at begynde de første Arbeider, fælde og tilhugge Træer os. v. Ifølge denne Beslutning gav Sir Thomas Brisbane i September 1823 Landmaaleren Oxley og hans Medhjælper Uniacke den befaling, nærmere at undersøge Havnene Bowen og Curtis. Han beordrede dem paa samme Tid til at transportere de i Havnen Macquarie beskæftigede Deporterede sammesteds hen. Denne sidste Havn var først to Aar i Forveien bleven anlagt som en Straffeanstalt; men Jordbundens Frugtbarhed, Himmelegnens Mildhed, og Beliggenheden saa nær Sidney, foranledigede Guvernøren til hellere at overlade den til frie Plantere. Begge Tilforordnede besøgte først dette Etablissement, og fandt det i en blomstrende Tilstand Det dannede en af lige Gader og et smukt Torv giennemskaaren Stad, hvori der ogsaa var en Kaserne for 150 Mand med Officeerboliger rundtom. De øvrige Huse eller Hytter vare smaa men nydelige og omgivne med Haver, hvori ef alene alle mulige Frugttræer, men og Maisen og Sukkerrøret trivedes i Overflødighed. De Indfødte syntes at staae paa en meget fortrolig Fod med Soldaterne og at være langt mere uddannede og blide end de i Omegnen af Sidney. Mange af dem ere sex (engelske Fod høje, deres Ansigtstræk ere udtryksfulde og behagelige, og deres Lemmer ere fuldkommen veldannede. Kolonien ernærer nogle af dem, og de forrette til Gjengjæld Konstabeltjeneste, hvori ingen Europæer er i Stand til at overgaae dem. Saasnart en Deporteret er flygtet til Skovene, sætter dette sorte Politi sig strax i Bevægelse, og bringer ufeilbarlig den Undløbne enten levende eller død tilbage, for at erholde den bestemte Belønning. Curtishavnen, som de Tilforordnede derpaa besøgte, har et temmelig besværligt Jndløb Landet rundt om bestaaer for størstedelen af stenede Høje og sandede Sletter. Vegetationen er sjælden, og de faa Træer, man hist og her endnu finder, ere kun brugelige til Brænde. De vare nødte til at fjærne sig næsten 14 Mile fra Kysten, for at finde fersk Vand, og en hurtigt strømmende Flod, som de opdagede, kaldte de Boyne. Paa hin Side af samme strømmede nogle andre med lige saa stor Hurtighed. Jo længere de trængte frem i det Jndre, desto mere malerisk fandt de Egnen. Høje omkrandsede af Smaaskove og grønne Sletter frembøde sig for deres Blikke. Desuagtet var Resultatet af deres Reise, at dette Punkt ikke afgav de for et Etablissement nødvendige Hjælpemidler, og at alt Arbejde kun vilde være spildt Møje.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Da det allerede var temmelig langt ud paa Aaret, saae de sig nødte til igjen at vende tilbage mod Syden. Underveis berørte de Moretonbugten, som Cook havde opdaget, og som senere var bleven besøgt af Flinders. De havde næppe kastet Anker for de saae en stor Mængde Jndfødte ile til Strandbredden. Blandt dem befandt sig en Person, som syntes at være af stærkere Vært og af mindre mørk Farve end de øvrige. Han begav sig op paa en Høj lige over for Skibet og tilraabte det paa engelsk, at komme nærmere. Da Schaluppen nærmede sig, opløftede de Vilde et Glædesskrig, dandsede og sprang rundt omkring den Hvide, omfavnede ham og løftede ham flere Gange i Veiret. Denne Person, endskjønt forskjellig fra dem i Legens bygning, syntes dog at være lige saa vild som sine Kammerader og hans ganske nogne Legeme var fuldkommen hvidt og rødt tatoveret. Man mærkede snart at det var en Englænder; men det arme Menneske var af Glæde saa ganske ude af sig selv, at han den Dag kun meget ufuldstændig formaaede at fortælle sin Historie. Han hed Thomas Pamphlet og havde tilligemed tre Mænd, Richard Parsons, John Finnegan og John Thompson indskibet sig i en stor Baad, for at gaae til Jllaware eller de fem Øer, der ligge syden for Sidney, og hente Cedertræ. Men en stærk Storm, der varede i fem Dage, drev dem mod Syden indtil langt nedenfor Vandiemensland, i det mindste troede de saaledes. I denne Tanke vendte de sig igjen mod Nord. De lede ubeskriveligt og havde i 21 Dage ikke den mindste Draabe Vand, saa at Thompson endelig døde af Tørst. Kort derpaa strandede de paa Øen Moreton og troede sig endnu stedse syden for Port-Jackson. Omtrent sex Uger for Oxleys og Uniackes Ankomst havde de fattet den Beslutning at gaae til Sidney, i hvilken Hensigt de havde taget en nordlig Retning. Dog havde de ikke tilbagelagt mere end 50 Mile, da Pamphlet ved Hævelse i Fødderne hindredes i at gaae videre. Han vendte derfor igjen tilbage til det Sted, hvorfra de vare gangne ud. Nogle Dage derefter kom ogsaa Finnegan tilbage til ham, fordi han ikke havde kunnet forliges med sin Kammerad Parsons. Denne ankom i Løbet af det følgende Aar til Sidney. Han havde tilbagelagt en Strækning af 500 Mile, stedse mod Norden, indtil han endelig af Hedens bestandige Tiltagende mærkede, at han ikke var paa rette Vei. Han roste de Vilde, til hvilke han paa sin lange Marsch var kommen, overmaade meget; thi de havde overalt forekommende modtaget og pleiet ham, hvorfor han ved sin Ankomst ikke alene var fuldkommen frisk, men ogsaa tyk og fed. Morgenen efter Skibet Mermaids Ankomst til Moretonbugten, indtraf ogsaa Finnegan. Da hans Fortælling var fuldkommen overeensstemmende med hans Kammerads i Henseende til en stor Strøm, som skulde have sin Munding i den sydlige Deel af Bugten, saa besteg Oxley en Hvalfangerbaad for at tage den nøiere i Øiesyn. Vandets matte Farve og den store Mængde Ferskvandsfugle overtydede ham snart om, at han befandt sig paa Floden, og efter nogle Timers Forløb var enhver Tvivl forsvunden, thi Vandet var fuldkommen ferske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Ved Solens Nedgang, saaledes fortæller han, havde vi tilbagelagt omtrent 20 Mile og ad Strømmen. Egnen paa begge Sider var henrivende skjøn. Flodbredden, snart steit, ingen hævende sig umærkeligt op over Bølgerne, skjenkede os en overordentlig delig Udsigt. Jorder var bedækket med meget høje Træer, som syntes at være af de allerforskjelligste Arter, og hvoraf mange endnu ikke vare os bekjendte. Vi bemærkede blandt andre mange herlige Grantræer, Opaa Høiene voxende Træer syntes at være af en fortræffelig Qvalitet. J ringe Afstand fra Floden saae vi flere Skove af den almindelige Cypres (Callitris australis) af den største Art, Lige til dette Sted er Strømmen seilbar endog for større Skibe, naar de ikke stikke dybere en 16 Fod. Floden stiger omtrent 5 Fod, altsaa lige saa højt som ved Mundingen."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Den følgende Dag fortsatte vi vore Undersøgelser paa Floden, og saae til vor store Glæde, at den, endog efterat vi vare komne 30. Mile længer frem, ikke havde aftaget hverken i Brede eller i Dybde, undtagen paa eet eneste Sted, hvor et Klipperev udstrakte sig tvers over Floden i et Rum af omtrent 30 Favne, og hvor den endog ved høie Vande ikke er mere end 1 Fod dyb. Fra dette Punkt af og til Termingtionhill er dens Brede næsten bestandig den samme. Egnen viser overalt samme Rigdom af samme Hjælpemidler for Agerdyrkning og Græfgang. Bygningstømret, som findes i Overs dighed, kan anvendes til sædvanligt Brug el til Udførsel, og Grantræerne kunne afgive yppe lige Skibsmaster, nogle af dem, som vi maalte havde mere end 30 Tommer i Gjennemsnit og vare indtil der, hvor Grenene begyndte, 50 sk. 80 Fod høie.""Landets Natur og endeel for denne Floeiendommelige Omstændigheder foranledige m. til at troe, at den ikke har sine Kilder i nogen bjergfuld Egn, men at den er et Afløb af en eller anden Sø i det Jndre, hvori sandsynlig flere af de Floder, som jeg paa min Opdagelses reise i Aaret 1818 satte over, udgyde sig. Men hvorledes dette end forholder sig, saa er den i ethvert Tilfælde den største Flod i Ny-Sydvales, og den vil engang blive saa meget mere vigtig, som den aabner Forbindelse med Havet og en meget betydelig Landstrækning, hvor Vendekredsenes rigeste Frembringelser let ville kunne trives."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Denne Flods Opdagelse bidrager ikke lidet til at gjendrive de tidligere Paastande, at der i hele Nyholland ikke gives nogen stor Flod, som udgyder sig i Havet. Men det var desuden urimeligt at troe, at der i en Strækning af 6000 geogr. Mile ikke skulde være en eneste seilbar Flod at finde. Jnden kort Tid har man rimeligviis opdaget endnu flere saavel i de sydlige Dele, som i andre Egne af dette store Kontinent. Man maa læse Pamphlets Fortælling, forat gjøre sig et Begreb om den deeltagende Opmærksomhed, som Landets Indfødte viste mod de ulykkelige Skibbrudne. Jkke alene optoge de dem i deres Hytter, men de jagede og fiskede ogsaa for dem, og Kvinderne og Børnene opgravede Rødder, for at berede dem Maaltider deraf. De bemalede dem to Gange daglig paa Kroppen og vilde have drevet deres Tienstagtig hed saavidt at skarificere dem, eller gjennembore deres Næseborer, om hine ikke gjentagne Gange havde erklæret, at de helst vilde være fri fordenne Prydelse, hvor yndige den end kunde gjøre dem. Denne forekommende og venskabelige Opførsel fandtes ikke allene hos de Jndfødte ved Moretonbugten, men alle Horder, som de traf paa deres Reise mod Norden, behandlede dem paa samme Maade. Det lader til, at de Vilde endnu ikke kjende Brugen af kogende Vand, lige saa lidt som Midlerne til at bringe det i denne Tilstand. Pamphlet havde et Kar af Blik hos sig, hvilket han engang fyldte med Vand og satte over Jlden. Saasnart det begyndte at koge, betragtede hele Stammen Karret med stigende Angst, og alle Tilstedeværende begave sig tilsidst med et frygteligt Skrig paa Flugten. Heller ikke senere kunde de ret vænne sig til Synet af kogende Vand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Uniacke skildrer Indbyggerne ved Moretonbugten som langt overlægne over dem ved Sidney, saavel i fysisk, som i moralsk Henseende. Fruentimmerne især ere i Almindelighed høie og af en meget skjøn Legemsdannelse. Deres Ansigtstræk ere lige saa regelmæssige og lige saa udtryksfulde, som de europæiske Fruentimres. Begge Kjøn gaae aldeles nogne. De have den Skik at gjennembore Næsen, og bære et Stykke Træ eller en Knokkel deri, saa at Næseborerne ere ganske tilsluttede. Ligesom ved Sidne, skære Fruentimmerne de to første Leed af den lille Finger paa den venstre Haand; men Mæn denne udrykke sig ikke, som de i Port-Jackson, en af de øverste Fortænder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Konernes daglige Beskæftigelse bestaaer i at søge og opgrave Dingowaen eller Brægneroden, som er deres fornemste Næringsmiddel, og i at flette Kurve og Maatter af Rør. Mændene gjøre deres Ret til Fiskefangsteen, eller til at fange Kanguruen med, af Kurrajongens (Hiblecus heterophyllus) Bark, hvilket Træ sædvanlig findes i side Egne. De anvende al deres Tid til Jagt og Fiskefangst, hvori de have stor Færdighed. Endskjønt de kun leve for den Dag idag og intet spare til imorgen, fattes det dem dog aldrig paa Levnetsmidler. De forskjellige Horders Hytter ligge altid tre til fire engl. Mile fra hverandre, og saasnart Vildtet eller Fiskene i deres Omegn bliver fjældnere, forlade de Stedet og drage videre. Deres Hytter ere byggede af Pilestammer, oventil fast sammensnørede og bedækkede med Barken af Theetræet (Melaleuca armillaris), saa at Regnen ikke kan trænge igjennem. De ere indvendig ret bekvemme, og indrettede til 10 a 12 Personer. Mændenes Forhold indbyrdes er meget venskabeligt. De behandle deres Koner godt, og ere deri væsentlig forskjellige fra de andre Vilde, især fra dem i Nærheden af Sidney. Pamphlet forsikrer, at i de syv til aatte Maaneder, som han tilbragte hos dem, slog ingen Mand sin Kone eller mishandlede hende paa anden Maade. Derimod finde hyppige Uenigheder Sted imellem de forskjellige Horder. J saadanne Tilfælde stride Modstanderne i alle deres Paarørendes Nærværelse i et just til denne Hensigt indrettet Rum. Sædvanligviis bliver een af Parterne paa Pletten. Den Beseirede bæres strax bort af Sine; derpaa opløftes paa begge Sider et stort Skrig, man forliger sig igjen, og det Hele endes med muntre Dandse og fælles Jagtpartier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
De Vilde i Omegnen af Botany-Bay ville paa ingen Maade lade sig civilisere. De forsmaae enhver Forbedring af deres elendige Tilstand, fordi de have en ubeskrivelig stor Modbydelighed for alt, endog det letteste Arbeid. De ere i Stand til at udholde de største Besværligheder; men ikke engang Sult formaaer at udrive dem af deres erempelløse Dørkhed. Uafhængigheden er deres første Fornødenhed, og de Børn, som af europæiske Familier blive antagne og opdragede, løbe tidlig eller silde fra dem, for igjen at vende tilbage til deres vilde Levemaade, Man har bygget bekvemme Hytter for dem, man har givet dem Agre og Sæd, men de have næppe haft Taalmodighed til at oppebie Maishøsten eller vente til de øvrige Urter vare blevne modne. Guvernør Macquarie har ladet anlægge en særegen Skole for de Jndfødtes Børn, og overbeviist sig om deres store Næmme. En fjortenaarig Pige, som i tre Aar har besøgt denne Skole, vandt den anden Præmie; men desværre lokke Forældrene dem stedse bort igjen, og bringe dem næsten aldrig tilbage. Disse Børn begribe og efterligne Alt med største Lethed. De ere Koloniens Nyhedskræmmere og Sladdertasker. De kjende alle Jndvaanere, tiltale dem fortroligt, og udtale deres How de von de med ret god engelsk Recent og en Lighedsmine, som klæder dem ret godt. Først for ganske nylig er der anlagt en ny Koloni paa Øen Melville, ved den nordligste Spidse af Nyholland. J kommercielt Henseende er den en Middelpunkt mellem Etablissementerne i Ny-Sydvales og paa Vandiemensland og de indiske og chinesiske Havne. Man kan altsaa forudsætte, at den med Tiden vil blive af største Vigtighed. I Nærheden af den forsamle Malayernes utallige Pros sig hvert Aar til Trepangens Fangst, en Artikel, hvis Konsumtion er uhyre stor i China. Men da Malayerne ere nødte til desangaaende at henvende sig til Hollænderne, og da disse, ikke tilfreds med at lægge uhyre Afgifter paa denne Artikels Jndførsel i deres Havne, og desuden søge at vinde store Fordele ved de Vare, som de give dem til Bytte derfor, saa er det meget sandsynligt, at en saa upolitisk Fremgangsmaade vil have til Følge, at Malayerne drage til Fort Dundas paa Mel ville Øen, hvor de ville finde større Lethed i deres Næringsvei.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
De nyeste Efterretninger fra Syd-Wales omtale en vigtig Opdagelse. Tvende Reisende, ved Navn Howel og Hume forlode Sidney, i den Hensigt at begive sig til den sydlige Kyst af Strædet ved Batz. Efter at have oversteget adskillige Bjergkjæder, af hvilke nogle vare saa høie, at de endog midt om Sommeren vare bedækkede med Snee, naaede de en Egn, hvoraf Synet henrev dem. Jfølge deres Beskrivelse gives der intet, som staaer i Sammenligning dermed, og i Henseende til Frugtbarhed og Klima kommer den England meget nær. Omendskjønt den paa den østlige Side er omgivet af Bjerge, kan man dog let komme derhen, saavel gjennem en lang Dal, som paa en stor, seilbar Flod, der har sin Munding i Westernbugten, som ligeledes er fuldkommen sikker. Det kan ikke betvivles, at jo denne Bugt, som befinder sig i Strædet ved Batz, snart vil blive udseet til Anlæggelsen af en ny Koloni. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Indenlandske Efterretninger. Hr. Seminariilærer Boye blev ved sin Jndsættelse i Søllerød Kirke, den 30te Juli d. A., som Præst for Søllerød Menighed, paa en hjertelig Maade hilset af Hr. Organist og Dannebrogsmand Erslev fra Jægersborg med sine Sønner og sin Datter, samt nogle Seminarister, ved en Sang af Hr. Becker, Lærer ved Opfostringshuset. Af den tilstedeværende talrige Forsamling havde især Musikelskere Aarsag at glæde sig, og Udførelsen saavel af Jnstrumental, som Vocalmusiken afgav et nyt Beviis for den Sandhed, at der fra Seminarierne bidrages saare meget til Kulturens Fremme hos Almuen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Odense, den 8de August. Af alle Sommerens varme Dage har ingen her endnu været mere trykkende, end sidste Torsdag den 3 dennes, da Solen især brændte saa frygteligt, at det, saasnart Man traadte udenfor, næsten forekom En, som om der var Jld i næste Bygninger, uag et det blæste temmelig stærkt. Thermometeren viste midt paa Dagen i Skygge 28 Grader. Siden er Luften mærkelig afkjølet, og i Gaar havdes kun 8 Graders Varme. Nattekulden har alt indfunden sig. J Fredags Morges omtrent Kl. 3 1/2 saaes her ved Odense en Jldkugle paa Firmamentet, omtrent som den, der viste sig den 30 Jan. d. A. og hvorom en Beskrivelse er meddelt i Tidsskrift for Naturvidenskaberne af Hs. H. Hr. Provst Bredsdorff i Vesterskjernige ved Svendborg. Den gik meget lavt fra Øst til Vest, hvor den tabte sig for Øiet bag en Skov. Figuren var noget aflang, fortil rundet, omtrent som en Papirsdrage, med en spids Hale og næsten saa stor som Maanen. Uagtet det allerede var temmelig lysDag havde Meteoret et klart og flammende Skin. Explosion hørtes iøvrigt ikke. Skulde flere have iagttaget dette Luftsyn, ønskes videre Oplysning meddeelt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Randers, den 8de August. Skipper Joh. Irgens af Kragerøe, som i disse Dage er indtruffen hertil, har ved Skagen bjerget den Norske Postpaquet fra Fredriksværn og indbragt den til Fredrikshavn. Postskipperen, N. Hegaard, har, overeensstemmende med sin førte Skibsjournal, attesteret af Mandskabet, derom afgivet følgende Forklaring: Paa min Overreise fra Norge hertil, med Postkutteren Næss, havde jeg igaar, den 26de Dennes, det Uheld, at Masten, formedelst en overhændig Søe, blev brækket, og gik, tilligemed Seil og Tougværk, overbord. Først efter 4 Timers Forløb lykkedes det omsider, med megen Møje, tildeels at faae det bjerget igjen, i hvilken Tid flere Fartøier passerede forbi, uden at komme mig til Hjelp. Kl. 10 Formiddag sprang Vinden om til N. N. O., med stiv Kuling og svær Søe. Da vi iforveien befandt os noget vestlig, var det os en sand Umulighed med de faa Seil, vi fik op paa Stumpen af den brækkede Mast, at komme Skagen forover, saa at Postens, Skibets og Mandskabets totale Forliis havde været uundgaaeligt, naar ikke Skipper Johannes Jrgens af Kragerøe, førende Dæksbaaden Paquetten, var kommen mig til Hjælp, 3 Mile Vesten for Skagen, og havde taget Fartøjet paa Slæbetoug, hvorved han udsatte sig selv for øiensynlig Livsfare og Besværlighed, da Touget flere Gange sprang. Jmidlertid bragte han mig dog, skjønt med yderste Anstrængelse, lykkelig hertil igaar Eftermiddag Kl. 7 1/2, og har jeg saaledes, næst Gud, allene ham at takke for Fartøiets Redning, samt mit og Mandskabs Liv. - Postkutteren Næss, fortøiet i Fredrikshavn, den 27de Juli 1826.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Blandede Efterretninger. En Pariser Læge har udgivet et lidet Verk, betitlet: "De la Nicotiomatie", eller: De Farer, som Brugen af Tobak kan drage efter sig, saavel for Snusere, som for Røgere og Skraaere. "Naar der, siger Forfatteren, nuomstunder gives saa mange Slagflod, Krampetilfælde osv., saa hidrøre alle disse Sygdomme ene og alene fra Brugen af Tobak. Tobakken svækker alle Sjæleævner, endog hos de største Genier. Lader os blot tage den berømte Napoleon til Exempel; Hvilken paafaldende Forskjel mellem denne mærkværdige Mands sidste Regjeringsaar og de første. Dette var især kjendeligt efter hans Tilbagekomst fra Elba!" – Vi see altsaa nu, hvorpaa Verdens Skæbne den Gang beroede, og overhovedet stedse beroer, nemlig paa - en Priis Tobak! (G. de pr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Kjøbenhavns Børs, den 11 August 1820. Hamburg 2 M.a vista 234 Species 235.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Specier solgtes til 14 Rbmk. 2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier. 174. 117 Rbd. Sal. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 54, 60 Rbs. Tegn 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 83 1/2 84 Rbd. Sedl. i Banco. Dito Dito.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 101 1 - Rbd. r. S. Dito Dito. 118 1/2 119 Sedler 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 90 90 Rbd. r. S. 6 pC. norsk Laan, - i Banco ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye..... 89 1/2 90 i Banco. Asiatiske Actier. i Sedler 3 pC. nye danske Oblig. 65 1/2 56 L. Sterl. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
Glædelige Udsigter. J Adressecomptoirs Efterretningerne, No. 185, for Onsdagen d. 9 Aug. 1826, findes blandt Falbydelser, i en Opregnelse af nogle Urtekramvare, til Slutning anført: Vaudevilles. Da det nu heraf sees, at disse lette Produkter omsider ere endte der, hvor man og vel maatte formode at de vilde tage deres Vei hen, saa forventes, at et kunstelskende Publikum vil i næste Theater=Saison rigelig blive beværte dermed, idet Vedkommende ventelig ville, og for en rimeligere Priis, end hidtil, kunde forsyne sig med det brugelige Antal i Urteboderne, hvis Vaudeviller ere i det mindste ej slettere, end de øvrige Leverandeurers og aldeles frie for GistSmadsighed og Galde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-12
En Kunstliebhaber. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-15
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. om occorTreogtyvende Aargang. No. 65. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 15 August 1826. Om Foder Mangel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-15
Den danske Ordbog. Jblandt det Kjøbenhavnske Kongel. Videnskabernes Selskabs fortjenstlige Arbeider er Udgaven af en "Dansk Ordbog. Nogle enkelte Lærde havde forud arbeidet paa en saadan. Af en Geheimeraad Moth i Christian 5tes Tid har man en dansk latinsk Ordbog, 25 Dele i Folio. Den var paa lidet nær udarbeidet til Trykken. Den har især sin Værd ved Optagelsen af gamle Ord, Talemaader og Ordsprog, hvoraf mange siden ere forsvundne af de dannede Kredse, ja for en stor Deel ogsaa af Almuesproget. Derefter arbeidede Fr. Rostgaard, som døde 1745, paa en dansk Ordbog. Hans Samling gaaer over hele Alfabetet; men han fik ey sidste Haand lagt paa Arbeidet. Rostgaard vilde ved sit Arbeide afhielpe flere Savn i vor Literatur, derfor forsynede han Ordene med tilsvarende latinske og franske. Dog var det ham meest magtpaaliggende at faae de danske Ord ret fuldstændigen samlede, da Oversættelsen siden altid kunde tilføjes. Han havde fra Efteraaret 1738 antaget Jacob Langebet til Medarbeider. Værket bestod i Aaret 1740, da det blev overgivet til Langebek, af 2388 Ark i 20 Foliobind. Langebek bemærkede snart, at de to Øjemed ej beqvemt lod sig forene, og bevægede letteligen Rostgaard til at opofre det Underordnede (hvilket desuden for en Deel var imidlertid opnaaet ved Grams Nucleus latinitatis), og indskrænke sig til det Fornemste, nemlig at udtømme hele den danske Sprogskat i en Ordbog. Langebek arbeidede nu under Grams Øine efter forandret Plan, hvortil han fik nogen offentlig Understøttelse, og Værkets Trykning blev lovet at maatte skee paa Kongl. Bekostning. Langebek efterlod sig Bogstaverne A til Hinclusive, samt nogle Excerpter til de øvrige Bogstaver. (See Langebeks Levnet ved Dr. Theol.