Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-05-07
Under 11te Octbr. 1843 blev der allern. bevilget et Laan af 11000 Rbd. af Statsgjældskassen til Udvidelse og Forbedring af Grenaa Havn; men da Havnecommissionen, efter Arbeidets Udførelse, ved at conferere med Havne- og Fyr=Insp. desangaaende, deels paa Grund af at den foran Udløbet værende Sandrevle havde trukket sig længere tilsøes, deels for at erholde større Dybde i Jndseilingen, ønskede at forlænge Molen c. 100 Alen i lige Retning forinden Bøiningerne til Jndløbets Dannelse udførtes, hvorved den søndre Mole komtil at udgjøre 133 Alen i 2 Bøininger, og den nordre 115 Alen, ligeledes i 2 Bøininger, havde bemeldte Havnecommission, efter forgiæves at have søgt Laan i dette Øiemed hos Private eller offentlige Stiftelser, anholdt om et Tilskud af 7000 8 til det tidligere Laan, foruden 2000 8 til Havnens Opmudring, til Anskaffelse af en ny Muddermaskine, &c. Efter at det kgl. Generaltoldk. og Commerce-Collegium havde nedlagt allerunderdanigst Forestilling om denne Sag, har Hs. Majestæt under 23de April sidstl. allernaadigst bevilget et Laan, stort 9000, af Statsgjældskassen, til yderligere Udvidelse og Forbedring af Grenaa Havn, imod at det forrentes og afbetales med 6 pCt. aarlig af Capita lens oprindelige Beløb, samt imod at Communen garanterer Gjældens skadesløse Tilbagebetaling og Forretning. (H. Td.)J det voldsomme Tøbrud den 28de Marts kom en Kone gaaende fra Thorlund i Eistrup Sogn, for over Broen ved det saakaldte Thorlundvad at begive sig til sit Hjem i Nørre-Snede Sogn. Da hun imidlertid fandt ikke alene Broen, men hele Veien paa begge Sider aldeles oversvømmet, maatte hun vade igjennem Strømmen. Men hun havde ikke beregnet, hvor umuligt det vilde være hende at modstaae den rivende Strøm, især da store Jisslager fulgte med samme i voldsom Fart; hun blev da ogsaa, saasnart hun var kommen ud i Vandet, kastet overende af Jsen, og aldeles udmattet bortreven af Strømmen. Jmidlertid fik hun Fodfæste paa en flad Eng, hvorfra hun haabede at kunne komme i Land, men blev atter af en anden Jisslage, omkastet og ført længer ned med Strømmen, indtil det Jisstykke, hvorpaa hun laa, standsede paa et ophøiet Sted paa Engen paa Nørre-Snede Sogns Grund. Her maatte hun, efter næsten at have tabt Bevidstheden, ynkeligen have tilsat Livet, da hun laa paa en Jisslage, paa alle Sider omgiven af brusende Strømme, dersom ikke en modig ung Karl, Peder Christensen, af Keilstrup, ved de lydelige Raab fra nogle Sneekastere paa Eistrup Siden, var bleven opmærksom paa hendes Nød. Da han blev hende vaer, laa hun paa Jsen omtrent 200 Alen fra Land. Han vidste, at der omtrent paa Halvveien mellem hende og Landet befandt sig en dyb, 3 Alen bred Grøft, hvorover han skulde springe for at komme til hende; men da hele Engen stod under Vand, kunde han ikke see Grøften; dog, i Tillid til Gud, sit Mod og sin Ungdom (han er kun 17 Aar gammel) iler han ud i Vandet, er saa heldig at blive Grøften vaer itide, vover og udfører lykkelig det farlige Spring over den, fortsætter sin Vandring, gjennem Vandet, hvert Øieblik i Fare for at omstødes af de drivende Jisslager, naaer endelig den Forulykkede, og deels bærer, deels slæber hende igjennem Vand og Jis, indtil han lykkelig naaer tilbage til Grøften, hvorhen imidlertid andre tililende Folk havde bragt en Stige, paa hvilken man endelig fik hende heelt i Land. Hendes Livs Frelse maa saaledes, næst Guds Bistand, tilskrives den behjertede, sytteenaarige Peder Christensen af Keilstrup. (Hors. Av.)