Aalborg Stiftstidende, 1846-08-03
Handelsforeningen i Flensborg har eenstemmig vedtaget og indsendt en Taksigelses=Adresse til Hs. Maj. Kongen for det aabne Brev af 8de Juli. J Mandags afholdt den slesvigske Forening en overordentlig Generalforsamling i Haderslev for at overveie det aabne Brevs Jndhold. Alle ved toge, paa eet Medlem nær, som ikke ønskede at udtale sin Taksigelse i den foreslaaede Form og forlod Mødet, strax at indsende Foreningens Tak til Kongen for det udstædte vigtige Actstykke; en Adresse blev forfattet og eenstemmig antagen af Forsamlingen. (Onke.) Om den raae, af den velklædte Pøbel udgaaede, Forfølgelse mod Redacteuren af "Beobachter om Sunde ved dennes Tilstedeværelse i Neumünster og den hele mod Danskheden rettede planmæssige Parti Forfølgelse, indeholder en Correspondents i Fædrel." Følgende: "Da nemlig vort Jernbanetog fra Rendsborg, under Afsyngning af "Schleswigholstein, meerumschiungen", indtraf i Nortorf, og benævnte Redacteur traadte ud i Banegaarden, raabte en af de med et schleswigholsteinsk (trefarvet) Baand i Knaphullet (et for Separatisterne fælleds Tegn, hvorved de ogsaa adskilte sig fra Landboerne, der ikke har det) decorerede Herrer – ifald jeg ikke tager meget feil af denne Person, var det Advocat Gülich – af fuld Hals"Da ist der Landesverrther!" – "Nieder mit dem. Vertather!" – "Lost ihn nicht in den Dampmagen kommen!" –Men den i Banegaarden forsamlede Folkemasse tog aldeles ingen Notits af denne Opfordring til at give Gjæsterolle, og den undsagte Redacteur besteg uforstyrret Dampvognen. Sildigere fortsattes i Neumünster Forfølgelsen imod ham, og øiensynligen søgte de exalterede Partiførere, især Gülich, at opægge de tilstedeværende Landfolk til Excesser imod denne Mand, idet de blandt Forsamlingen i den jægerske Salon lode Sedler circulere, hvorpaa der med Blyant var skrevet "Der Beobachter og Sunde", og betegnede Redacteuren (som jeg iøvrigt troer er en Sydslesviger) som "Däne", Vertather und Horcher. Da dette imidlertid ikke førte til det forønskede Resultat, begyndte to Studenter en Pøbel-Kanonade med brændende Cigarer, hvilke dog forfeilede deres Maal, og heller ikke disse Øvelser fandt Mængdens Efterlignelse eller bifald. Det glædede mig iøvrigt, at Redacteuren under alle disse Angreb den hele Tid igjennem (fra Kl. 8 til 10) viste en aldeles rolig Holdning, ubekymret nød sin Thee og sine Aviser, og uden videre Ubehageligheder besteg det Kl. 10 fra Altona ankommende Vogntog, og kjørte til Kiel Havde der hos den forsamlede Mængde, som opflammedes af de fra Rendsborg og Kiel ankomne Sangeres af flere Jnstrumental Musikchor accompagnerede begeistrende "Schleswigholstein, meerumschiungen", og af de der i saa stort Antal(de vare her vel næsten in solidum tilstede) forsamlede begavede Partiføreres fantiske Tater, hersket det Had til Danskheden, som disse Rasende saa ivrigen søge at opvække, saa vilde det vist have seet galt ud for Redacteuren og de tilstedeværende Danske, mig inclusive. Men kun i mindre Forsamlinger, hvor hine Partiledere, der især bestaae af Advocater og Studerende, udgjøre det overveiende Antal, kunde Excesser i den Retning finde Sted. Saaledes hørte jeg, Dagen efter Landboforsamlingens Afholdelse, Værten paa et af de fornemste Gjæstgiversteder i Kiel ængsteligen fraraade en af sine daglige Gjæster (en Dansk, som aldeles ikke blander sig i politiske Søger eller Discussioner, og derfor heller ikke i sine øvrige Forhold med den commercielle Befolkning sporer noget Slags Dänenhass) at spise ved Table d'hote, hvor mange saadanne Exaltados den Dag discuterede den foregaaende Dags Bedrifter, da der ellers let kunde opstaae Ubehageligheder. Men iblandt disse er Hadet og Forbittrelsen, imod Alt, hvad der hedder Dansk, rigtignok saa grændseløs, at de fortiden befinde sig i et formeligt Afsind, og med deres Proselyter udøve deres Fanatisme mod enhver Dansk uden Undtagelse, naar Leilighed gives. – Her i Rendsborg er det Samme Tilfældet. Saaledes har en her boende Landsmand, hvis Virksomhed indskrænker sig til Opfyldelsen af hans Pligter som Officeer og Familiefader, og som ikke tager nogensomhelst Deel i de politiske Dagsbegivenheder, fortalt mig, at baade han og hans Familie maae trække sig tilbage fra Vinduet, naar de tappre Rathskellergaste ved deres Frokostforsamlinger ere blevne altfor begeistrede, da hans Huus ellers, naar de passerede samme, er udsat for grove Fornærmelser af disse, som i deres Bersærkergang gjerne vilde udrydde hver Dansk af Jorden, og en Saadan tør ikke, uden at være udsat for den uartigste Behandling, lade sig see paa et Sted, hvor de holde deres snevrere Sammenkomster, og, fægtende mod Vindmøller, prædike deres Lærer. Kommer Du derimod ud paa Landet, da finder Du ikke Spor af hint Raseri, men Du kan trøstigen aabne Dit Visit som Dansk; Bonden byder Dig gjæstfrit sin Haand som Landsmand, og indleder gjerne en Samtale med Dig om Dit danske Fædreland. Gjentagne Gange har min gjæstfri Vært gemytligen spurgt mig: "Was sagt aber der König zu alledem?" Forsædet ved Folkeforsamlingen i Neumünster var tiltænkt Redacteuren af Corresp. B., Olshausen, men Fanatikerne fik udvirket, at det blev overdraget Advocat Beseler. Vi maae beklage det; Olshausen er vel en gediegen Holstener, og det gjør ham Ære, men han har aldrig viist sig, hverken som religieus, politisk eller national Fanatiker. Om Talernes Jndhold ville vi henvise til øvrige Blade, men aldrig have vi seet uslere Argumenter anvendte, end de, Advocat Sammer betjente sig af imod Arveerklæringen: at der var en Trykfeil i den af 1721 istedetfor 1720, og at den russiske Renunciationsact er udstædt af Thronfølgeren, og ikke af en Czar, ligesom om han ikke maatte vide, at her ikke er Spørgsmal om Car eller Jkke-Czar, men kun om Personens Habilitet, og den afgjøres ved Storfyrst Pauls Egenskaber som myndig og som Hertug til Holsteen Gottorp. Men for at charakterisere bemeldte Sammer behøver man kun at vide, at han, saavelsom Dr. Carl Lorenzen, ere ligefrem leiede (4) af en durchlauchtig Person, og man maa kun beklage, at det ikke kan forhindres, at slige Personligheder skulle vildlede den ukyndige Mængde, der hverken har Tid, Lyst eller Evne til at undersøge Sagen, men tager selv de jammerligste Argumenter for gode Varer, naar de blot fremføres med Suffisance.