Berlingske Tidende, 1832-11-20
Paris, den 11te November. Slutning af det i Gaar afbrudte Stykke.) Hertuginden af Berry besluttede altsaa at begive sig til Nantes, hvor hun allerede adskillige Gange forud havde opholdt sig, uden at være bleven røbet, og hvor Mile. Duguignis Huus var rede til hen les Modtagelse. Men Politiet, der var nøje underrettet om hendes Beslutning, posterede en Mængde hemmelige Agenter ved enhver Adgang. Disse opdagede Hertuginden, kommende igjen som Byen tilligemed Olle. Kersabler, begge klædte som Bønder, soner. Da Politiet kom ind i Olle. Duguignis Huus, blev Spisesalen den første Gienstand for deres Undersøgelser. Denne var prydet med Lilier o. s. v. J forskjellige Værelser brændte Jld i Caminerne, og i et af disse Værelser var Heden meget stor. Denne var den Camin, som skjulte Jndgangen til Hertugindens og hendes Selskabs Tilflugtsted, men det snævre Rum var saa ubeqvemt, at de gjorde nogle frivillige Bevægelser, der omsider bemærkedes, og ledte til deres Opdagelse. Efterat have været indsluttede der omtrent i tyve Timer nødtes de til at raabe, at de vare villige til at overgive sig. Da de bleve befriede af deres Jndspærring, fandt man dem i en Tilstand, der, om den længere havde vedvaret, vilde have qvalt dem. Mile, Kersabier, klædt som en Opvarterske, straadte først ud, derefter Hertuginden, og efter hende GrevMesnars, tilsidst Hr. Guibourg, der næsten var bevidstløs Prindsessen sagde strax da hun kom ind i Værelset: "det er ufornødent, at De fortsætte deres Eftersøgelser; jeg er Hertuginden af Berry; er her nogen Skyldig, saa er jeg den neste. Disse Herrer og denne Dame have blot adlydet mine befalinger. Prindsessen var næsten ukjendelig af Røg og Snavs i det Hul, hvori hun havde maattet skjule sig. Hun bevarede sin Aandsnærværelse; ligesaa gjorde Olle. Kersabier; men GrevMesnars og Hr. Guibourg havde næsten aldeles tabt Besindelse. J Olle. Duguignis Huus fandt man adskillige Redskaer til at mynte Penge med, en Trykkerpresse, og en Mængde trykte Proclamationer; blandt disse en til Jndvaanerne i Nan sees, hvori Hertuginden lover dem, at Regjeringens Sæde skulde blive i Nantes, saalænge Regentskabet varede, dersom de vilde erklære dem for Henrik den Femte. Messager de Chambres (vi anføre udtrykkeligen vor Hjemmel! indeholder Følgende: "Der fortælles, at Corps Diplomatique, strat have taget Hertuginden af Berrys Stilling under Overveielse, har protesteret imod altfor strænge Forholdsregler i Henseende til hendes Person. - Det Lovforslag, som efter Forlydende skal forelægges begge Kamrene, i Henseende til hende, er følgende: 1) Prindsessen skal føres ud af Landet og for bestandig være landsforviist. 2) Hendes hele Formue i Frankrige skal confiskeres, og dersom hun, eller noget andet Medlem af den landforviiste Kongelige Familie, vover at komme tilbage til Frankrige, saa straffes en saadan Formastelse med Døden. Ubeskrivelig er den Sensation, som Hertuginden af Berrys Fængsling har opvakt. Hvor forskjellige Anskuelserne end kunne være, stemme de dog alle overeens i eet Punkt, nemlig i det, at Regjeringen nu for bestandig har brudt med Carlisterne, og givet Revolutionen et ubedrageligt Underpant. En Udsonning, maaskee endog en hemmelig Overeenskomst med den styrtede Fatmilie, hvorpaa de republikanske Blade ideligen hentydede, skjønnes nu at have været umuelig. Carlisterne synes bedøvede af Skræk, og Quotidienne yttrer sig med megen Bitterhed derom. Fra det Øjeblik - siger dette Blad - da Hertuginden, i sin Overbeviisning om, at hendes Nærværelse kunde være Fæderne landet gavnlig, vægrede sig ved nogensinde at forlade Frankrige, maatte man være fattet paa hendes Fængsling. Af et Politie ministerium, hvis Bestyrere vare lavttænkende nok til at troe, at et Fruentimmers Fængsling kunde gjøre Lykke i Frankrige, havde man ikke Grund til at vente sig noget bedre. - Vistnok - vedbliver den er Madames Fængsling en Tildragelse, som fortjener at beklages, dog kun i Henseende til Frankriges Jnteresse. Enhver anden Tanke vilde Madame desavonere. - Gazette tier, medens de ministerielle Blade yttre sig med megen Forsigtighed. Journal de Debats mener, at det er et politiskt Anliggende, der maa afgjøres i Nationens Raad, af Mænd, som vide, hvad der behøves, for at afvende de Farer, der vilde være forbundne med en saa vigtig Persons Frihed, og forat forebygge politiske Lidenskabers Opbrusen. Oppositionsbladene, som, formedelst det doctrinaire Ministeriums bestemte Fremfærd, hver Dag tabe meer Terrain, holde sig nu til den Kongelige Forordning, hvilken de angribe, som ulovmæssig med følgende Grunde: Anklage=Kammeret har formeligen besluttet, at Hertuginden, hvis Færd forstyrrede den offentlige Rolighed i de vestlige Provindser skal tiltales ved Assise=Retten i Poitiers. Med hvilken Ret, spørger man, vorder hun nu stillet for Kamrene, uagtet Chartet byder, at Jngen maa unddrages sine naturlige Dommere, Eller skal Kammeret selv optræde som dømmende? Det vilde være at efterligne Conventets Exempel. Vil man derimod lade Kammeret optræde i dets Charakteer som lovgivende, saa kan det dog derved ikke blive berettiget til at anledige en tilbagevirkende Lov. Efter Constitutionens Bogstav, vilde man i det Høieste have kunnet stille Hertuginden, som anklaget for Statsforræderie eller crimen læsæ majestatis, forPairsretten, men dette vilde have hendes Frifindelse til følge. - Alle disse Anskuelser gjendrives i France Nouvelle dermed, at Medlemmerne af den styrtede Familie ved en speciel Lov ere satte i en aldeles exemptionel Stilling, saa at det kun tilkommen Kammeret at erklære, om Hertuginden skal dømmes efter Straffelovbogen eller efter Folkeretten. Kammeret kan jo ogsaa lade Justitien have sit Løb og erklære sig for incompetent. Nogle dybsindigere Politikere betragte Prindsessens Fængsling fra et diplomatiskt Synspunkt, og mene, at man bør beholde hende som Gidsel, for at afværge muelige Forsøg af den styrtede Familie og de udenlandske Magter. - Kongen skal tage sig den strænge Forholdsregel, hvortil han har seet sig nødt, imod sin Gemalindes Niere, meget nær. Mærkeligt er det, at Monarchen ved en Andients, der varede flere Timer, som han i Gaar bevilgede Hr. Dupin, ikke talede et eneste Ord om Fængslingen, hvilken Hr. Dupin først erfarede ved at læse Aftenbladene, Opbragt over denne Tilbageholdenhed har Sidstnævnte nu erklæret, at han, saasnart det anmeldte Lovudkast forekommer i Deputeretkammeret, vil andrage paa Dagens Orden, og tilligereclamere Lovenes Fuldbyrdelse og Hertugindens Tiltale ved Retterne. Man er meget begierlig efter at faae at vide, hvorledes denne Begivenhed, formedelst H. M. Kongens nære Slægtskabs forhold til Hertuginden af Berryk) vil vorde omtalet i Throntalen ved Kammerets Aabning; det er overdraget til Ministeren Hr. Thiers, at forfatte den.