Berlingske Tidende, 1823-02-07
Den Spanske Revolution var - endogsaa alene med Hensyn til den fordervelige Indflydelse, som den udøvede paa selve Kongeriget - en Begivenhed, som fortjente de fremmede Souverainers hele Interesse og Opmærksomhed. Thi det kunde umuligt være dem ligegyldigt, om een af Europas interessanteste Staten blev opretholdt eller kuldkastet; kuns dette Lands Fiender, om det havde nogen, kunde med koldt Blod betragte de Rystelser, som sønderrev det. Jmidlertid vilde den billige Uvillie imod at blande sig i en uafhængig Stats indre Anliggender muligen have bragt Souverainerne til den Beslutning, ikke at udtale sig over Spaniens Stilling, dersom der ved Revolutionen bevirkede Onde alene havde concentreret sig i sammes Jndre, og kunde indskrænket sig dertil. Men dette er et Tilfældet. Denne Revolution har allerede, endnu førend den naaede Modenhed, foranlediget stor Skade i andre Stater. Den har ved dens Grundsætningers og Exempels Gift fremkaldet Revolutionerne i Neapel og Piemont. Den vilde have antændt hele Jtalien, truer Frankrig, og vilde have bragt Tydskland, i Trængsler, naar ei Magterne havde traade imellem, og deskyttet J. Europa for den nye Brand. Allevegne har de fordervelige Midler, som man anvendte i Spanien, for at forberede Revolutionen, og bringe den til Udøvelse, tjent dem til Mynster, som smigrede sig med at bane dem Veien til nye Erobringer. Overalt er den Spanske Constitution bleven Feldt skriget og Forenelsespunctet for en Faction, som er sammensvoren mod Tronernes Sikkerhed og Nationernes Rolighed. Den farlige Bevægelse, som den Spanske Revolution har fori aarsaget i hele det sydlige Europa, har sat Østerrig i den pinlige Nødvendighed, at tage sin Tilflugt til Forholdsregler, der ikke stemte med den fredelige Gang, som det ellers ufravigelig havde fulgt. Det saae en Deel af sine Stater omgivet med Opstande, omninge af uheldsvangre Complotter, og i Begreb med at blive angreben af de Sammensvorne, hvis første Forsøg vare rettede mod denne Stats Grendser. Kuns ved stor Anstrengelse og endnu større Offere kunde Østerrig igjen tilveiebringe Roligheden i Jtalien, og tilintetgjøre de Planer, hvis Opfyldelse ikke vilde have været mindre end ligegyldig for dets egne Provindsers Skjæbne. Hs. Keiserlige Majestæt kund 4 iøvrigt ikke undlade, med Hensyn til den Spanske Revolution af J bekjende sig til de samme Grundsætninger, som Han bestandig lyde e lig har veret. Selv naar der ikke er nogen directe Fare forhaanden i for de Stater, som ere anbetroede til Keiserens Omhu, vil Han dog e aldrig undlade at misbillige det, hvad Han holder for falskt, forderveligt og fordømmeligt for det menneskelige Selskabs Jnteresse. Uden at svigte det Freden vedligeholdende System, til hvis Opretholdelse Hs. Majestæt med fine høie Allierede har paataget sig usvigtelige Forpligtelser, vil Hs. Majestæt ikke ophøre at ansee Uordener og Omveltninger, hvilken Deel af Europa der saa er Off feret derfor, som en Gjenstand for alle Regjeringers mest levende Omsorg, og hver Gang, Keiseren i Forvirrelsen af denne sørgelige Krisis kan være i Stand til at skaffe sig Gehør, vil han troe, at er have opfyldt en Pligt, som Han ikke ved nogen Demonstration ladet sig afholde fra. Jeg kan neppe troe, min Hr. Greve, at Hs. Majestæt Keiserens Dom over Begivenhederne i Spanien, der vil blive falskelig forstaaet eller udlagt. Jngen Hensigt af privat Jnteresse, intet Sammenstød af gjensidige Fordringer, ingen Følelse af Mis ne troe eller Jversyge, kan indgyde vort Cabinet en Tanke, som vilde er stride mod Europas Vel. duset Østerrig behover kuns at gaae tilbage i sin egen Historie, for der at finde de vigtigste Bevæggrunde til hengivelse, Agtelse og Velvillie for en Nation, som med retfærdig Stolthed kan tænke tilbage til hiint ærefulde Aarhundrede, da Solen et gik ned fra dets Gebet, for en Nation, som - stærk ved dens agtværdige Jnstitution, dens arvede Dyder, dens religiøse Følelser, dens Kjerlighed, for dens Konge - til enhver Tid har udmærket sig ved dens altid loyale, altid høimodige og meget ofte herviske Patriotisme. Selv i en Epoche, som ei ligger meget langt borte, har denne Nation sat Verden i Forundring ved dens Mod, dens troe hengivenhed og den Standhaftighed, hvormed denne Nation modstod en ærgjerrig Usurpator, der vilde berøve den dens Fyrster og Love, og Østerrig vil aldrig forglemme, hvorledes det Spanske Folks ædle Modstand var denne Stat selv til Nytte i et saare farligt Øieblik, Dit er altsaa ikke Spanien - hverken som Nation eller som Magt - det strenge Sprog kan træffe, som den indre Overbeviisning og Sandhedens Magt indgav Hs. Majestæt, dette angaaer plot dem, der have ødelagt og fordærvet Spanien, og som halstarrigen forlænge dets Livelser.