Viborger Samler, 1825-03-21
Nyeste Postefterretninger fra Udlandet. London. 4de og 8de Marts. Ministeren Hr. Canning, lod sig, sin Podagra uagtet, kjøre til Parlementet den 1ste Marts for at tale Katholikernes Sag i Jrland. Denne Udflugt kostede ham imidlertid er nyt Anfald af Sygdommen. Det var nemlig paa denne Dag, at Baronet Fr. Burdett fremlagde i Underhuset de Jrlandske Katholikers Ansøgning om lige borgerlige Rettigheder med Englænderne. Ansøgningen var i sit Slags mageløs; thi den havde over 100,000 Underskrivter og bestod af en Papiirskulle over 50 Alen lang Den blev oprullet, læst og lag paa Bordet. Det er allerede 6 Maaneder siden den blev skreven. Hr. Fr. Burdett talte nu Katholikernes Sag i en lang og veludarbeidet Tale, hvori han fremforte de vigtige Grunde der, efter saamange Aars gjentagne og frugtesløse Ansøgninger herom, talte til de Ansøgendes Fordeel - Han opregnede de mange haarde mod Jrland anvendte Behandlinger siden den Engelske Revolutionshistorie; han fandt Landet i det sidste Aar meget roligere end forhen; deres Fordring, om at nyde Religionsfrihed og lige Rettigheder med de øvrige Statsborgere, grundet paa Ret og billighed. Skulle vi - vedblev han - forsømme den Leilighed vi nu have til at knytte Jrland fastere til os naar ald Ligevægt i Europa med vor Tilladelse er forstyrret, naar vi have overleveret de smaae Stater, til de store, naar vi see hvorledes Spanien holdes besat af Militairmagt og da kaste et Blik paa de 6 Millioner utilfredse Beboere i Jrland kunne vi da vel uden Frygt see Fremtiden imode? Dersom vi saae Jrlænderne i Farens Stund i vore Fjenders Geleder, hvem ville vi da have at anklage uden de heftige Modstandere af Katholikernes Fordringer, Dersom de Franskes tidligere Forsøg (under Napoleon taltes stærk derom) paa at tage Jrland fra os mislyktes saa var det fordi de vare ubekjendte med Forfatningen der. Men dette er ikke meere Tilfældet. De kjende godt Landet og vore Forhold til det. De franske Aviser forhaane os for vore Anstrængelser for at lette Negrenes Kaar og befrie dem fra Slavestanden, imens vi trykke Jrlands Katholiker haardere end Slaver. Han fordrede i Kraft af de uryggelige og hellige Rettigheder, som bestaae imellem Lande og Mennesker der leve i Statsforeninger, at Jrlændernes Andragende maatte komme i Betragtning - og, hvad ville de vel endelig erholde. naar deres Forlangender opfyldtes. Nogle faa udmærkede Katholiker ville faae Sæde og Stemme i Underhuset; nogle saa katholske Adelsmænd ville komme : Overhuset; Kongen ville kunne udnævne et vist Antal Katholiker til de høiere Statsembeder - Hvad Farligt kan der være i Den meest oplyste Deel af Englands Beboere ere for Sagen; selv Fleerheden af Protestanterne i Jrland ønske det Samme; kun en ubetydelig Deel af de Sidste modsætte sig, for ikke at tabe deres Myndighed - Ved Emancipationen vil England have større aarlige Jndtægter af Jrland - og, jo taknemligere det var for det antagne mildere System i dets Regjeringsmaade, desto alvorligere stræber det efter at erholde de med Smerte endnu savnede Borgerrettigheder." Hr. Burdett foreslog endelig Underhuset at udnævne en Committee, for at bevirke: at Hs. Maj. Kongen undersøgte og ophævede de Jrlænderne trykkende Lovbud - Hr. Croker talte derefter og understøttede Burdetts Andragende, med Tillæg : at der da og maatte sørges for den Jrlandske Geistligheds bedre Kaar - Hr. Forste meente: at Sagen paa nærværende Tid vil skade den herskende Kirke. At Tiden ikke nu var den dertil beqvemme, sagde han kunde sees af de franske Dekreter, den nuværende Paves Sindelag, en værdig Efterfølger af Pave Gregor, Jesuiternes Gjenoprettelse, Mirakler Jndulgentser &c. &c. Fordi Katholikerne blande Religionen sammen med Politiken modsatte han sig Forslaget" - Derefter talte Hr. Canning, Han vilde ikke - sagde han - i hvor syg og afmægtig han rar, udeblive fra dette Møde; Han roeste Hr. Fr. Burdetts maadeholdne Tone og, uagtet han vel ikke troede at denne Tid var den beleiligste til Andragendet, ville han dog nu, som forhen, stemme derfor og understøtte det af alle Kræfter. Jmod den Undersøgelse, hvorfor eet og det samme Riges Undersaattere, undergivne lige Borgerselskabs Forhold, Bekiendere af den fristne Religion ikke skulde nyde eet og samme Gode af Landsforfatningen, er inten grundet Modbeviis fremkommet. Ogsaa jeg er at den Meening, at Forbindelsen mellem Politik og Religion, der fører fra de vigtige Statsgrundsætninger og hvorved der kan towles om Undersaatternes Lydighed, er meget sict. J Jrland ere to store Skjellinier imellem den katholske og protestantiske Kirke, og imellem brittisk og fremmed Jndflydelse - Man bør hæve den Første og forstærke den Sidste. Jeg har bestandig havt Hensyn til den herskende Kirkes Fordeel, og ligesaa samvittighedsfuld erklærer jeg, at jeg, hvis jeg troede den presbyterianske Kirke i nogen Fare ved dette Forslag, hellere ønskede: at Alt blev ved det Gamle. De Bevillinger man tilstaaer Jrlænderne, maae kunne fordrage sig med den engelske Kirke og med vor Constitutions Vel og Aand. Jeg understøtter af Hjertet den ædle Baron Burdetts Andragende." Generalprokurøren modsatte sig Andragendet. Han meente, at naar Katholikerne fik Sæde og Stemme i Parlamentet og forfremmedes til de høie Statsembeder, ville de snart prove paa at reformere Kirken. Den katholske Geistlighed vil aldrig enes med Regjeringen; den holdes med Paven. - Hr. Plunkett understøttede Forslaget. - Hr. Banks modsatte sig det. Statssekretæren Hr. Peel modsatte sig det ligeledes. Han frygtede for, at Jrlænderne, dersom de fik de ansøgte Borgerrettigheder ville gjøre den katholske Religion herskende i Landet. Hr. Brougham modsagde dette og meente, at netop nu burde Ansøgningen antages, da man havde erklæret det katholske Forbund for ulovligt. Efterat Baron Burdett havde tilsidst talt til Ansøgningens Fordeel, blev hans Forslag antage med 247 Stemmer imod 234. Mødet endtes først om Morgenen Kl. 3.