Viborger Samler, 1840-03-31
Det hedder i en Skrivelse fra Constantinopel af 4de Marts, at Porten har udtalt sit "Skyldig" imod den græske Patriarch i Constantinopel, der allerede er afsat, samt at de Efterretninger, man har erholdt over London og Paris, staae i aabenbar Modsigelse med de Meddelelser, der fra Europa ere ankomne hertil over Alexandrien. Medens hine sige, at Conferencerne i London have taget en Retning, der fuldkommen kan berolige Porten, paastaae disse, at det engelske Ministerconseil, afvigende fra Lord Palmerstons Anskuelser, og bearbeidet af den franske Diplomatie, der i dette Anliggende har leveret si største Mesterstykke, har nærmet sig Frankerig særdeeles meget. Med Vished kan man kun sige, at saavel Lord Ponsonby som Butanien have meddeelt Porten den Forsikkring, at hverken Storbritannien eller Rusland vilde i væsentlige Puncter vige fra de opstillede Principer, og de saa godt som antagne Midler for at skaffe hine Anerkjendelse. Den hele Plan ligger for os, og med Bestemthed vide vi kun om den, at den endnu ikke er ratificeret. Projectet udkastedes i sidste Decembermaaned. De væsentligste Puncter ere: 1) at Basis skal være det osmanske Riges Uafhængighed og Sikkerhed imod ethvert Angreb fra Mehemed Alis Side; 2) at man vil formaae (?) Porten til at tilstaae Mehemed Ægypten som arvelig Besiddelse; 3) at Paschaliket Ægyptens Grændser, strække sig i lige Linie fra Cap Karmel til Jndsøen Tabarie, og derfra langs med Jordan og det døde Hav indtil Havbugten El=Akaba; dog under den Betingelse, at (4) Mehemed erkjender Portens Suprematie og udreder en aarlig Tribut; 5) at Territoriet udenfor den betegnede Linie hjemfalder til Porten; 6) at den tyrkiske Flaade sendes tilbage til Constantinopel, uden at Paschaen er berettiget til at tilbageholde Tributen for at gjøre sig betalt for de af ham anvendte Summer til Flaademandskabets Underhold; 7) at disse Betingelser skulle, forsynede med den høie Ports Ratification, forelægges Paschaen, der stal opfordres til at underkaste sig Vilkaarene; 8) at Magterne, saafremt Paschaen maatte vægre sig ved at antage Tractaten, skulle gradeviis skride til Anvendelsen af Tvangsmidler, og at disse skulle bestaae i a) Occupationen af en fast Stilling i Bugten ved Skanderun, for at true Jbrahim i Flanken, afbryde Communicationerne, og begunstige en Opstand blandt den syriske Befolkning; b) Gjenoprettelsen af Storherrens Auctoritet paa Øen Candia; c) Blokade af de syriske og ægyptiske Kyster, for at svække Vicekongens finantsielle Ressoureer; d) Udskibning af engelske og østerrigske Tropper paa Candia og i Syrien, samt Fremrykning af et russisk Corps i Lilleasien, for at operere i Forening med Storherrens Tropper; e) Angreb paa St. Jean d'Acre, og Udskibning af engelske Tropper, der fra Bombay skulle bringes til Suez, for at udbrede sig i det for Tropper blottede Ægypten; f) Paschaen og hans Families Afsættelse; 9) at en russisk Flaade, paa Sultanens Opfordring, skal begive sig ind i Bosporus, og den forenede engelske, franske og østerrigske Flaade operere mod Syrien, samt at, ifølge Portens Begjering, et forenet Antal af franske engelske og østerrigske Krigskibe skal indtage en Stilling imellem Gallipoli og Modania; at 10) de fremmede Krigskibe skulle forlade Bosporus og Marmorhavet i det Øieblik, da Faren maatte ophøre, at 11) de fremmede Flaaders Nærværelse maa ansees som en exceptionel Forholdsregel, der kun kan finde Sted, naar Porten forlanger det, uden at man paa nogensomhelst Maade ved Anvendelse af et saadant Tvangsmiddel har til Hensigt at krænke det bestaaende Freds- og Krigs princip. –, et Princip, som Magterne i saa Henseende ville ansee for en integrerende Deel af den europæiske offentlige Ret. – Dette Arrangement skal erholde Formen af en Convention, undertegnet af de Befuldmægtigede fra de Magter, der ville deeltage i Stipulationerne, og Lord Ponsonby paatager sig at forelægge det britiske Ministerium dette Project, der derefter skal undertegnes af Repræsentanterne for England, Rusland, Østerrig og Preussen, der allerede ere forsynede med bemyndigelse ad hoc. Dernæst skal Lord Palmersion indbyde Frankerig til at tiltræde denne Convention. Afslaaer Frankerig Jndbydelsen, maa det franske Flag ei erholde Adgang til Marmorahavet. – Saaledes er da det berømte Udkast, om hvilket baade Lorden og Buteniew forsikkre Porten, at det skal afgive den eneste Basis for enhver efterfølgende Forholdsregel, endskjøndt velunderrettede Personer ville paastaae, at den forventede Approbation i London ei har fundet Sted i de i dette Anliggende sammenkaldte Ministerconseils, uden at formelig Forkastelse imidlertid har fundet Sted. Desuden skal en anden Magt have ønsket Modificationer saavel med Hensyn til de Landgangstropper, den skal stille, som til Skibenes Antal.