Aalborg Stiftstidende, 1836-03-14
Blandede Efterertninger. En Mand fra Danzig, der opholder sig i Petersborg, har i følgende Brev til sin Hjemstavn ret levende skildret Ulykken d. 14de Febr.: "Kl. var 31, da jeg kom hen paa Admiralitetspladsen, næsten 400 Parade=Kaner og 8 til 10,0000 Mennesker bølgede frem og tilbage paa Boulevarden og imellem Boutiquerne; her er næsten 5000,000 Jndvaanere Det var en deilig klar Søndag, ingen Vind rørte sig og kun 14 Graders Kulde. De fleste Boder havde heiset deres Flag og Insignier, ikkun den største, den Lehmann, ske, syntes endnu ikke færdig og havde heller intet Flag ude. Den talrige Mængde var hjertelig glad, da der Kl. 4 1/2 af denne pyntelige Bod, hvori der forevises Ridekunster, og Liniedands, og som enhver Petersborger i Faste Uger, maa ind i, oppe i et Gavlhjørne først trængte nogen Røg frem og derpaa en lille Lue. Der var udbrudt Ild derinde. Jeg stod ligeoverfor Boden paa Boulevarden, men saae ganske rolig derpaa, da jeg var overbeviist om, at da der intet Flag endnu vaiede, saa var der kun Faa derinde, som snart kunde slippe ud. Tilskuerne paa Boulevaarden spasede endnu i Trængselen over Peberkage=Mændenes Forvirring, og Kanerne kjørte endnu rolig deres Toure. Men i mindre end 10 Minuter stod heele Boden i Flammer; om der slap No. gen ud, kunde ikke sees for Rog. Da hørte Kanekjørselen op, og Keiseren kom sprængende med sit Følge fra Slottet. Det blev strax forsøgt at rive Brædeklædningen ned, men der manglede i Begyndelsen Værktøi. Endelig ankom Brand Chaisen, men da stod heele Træboden i lys Lue. Brandfolkene huggede nu Beklædningen igjennem. Men hvilket Syn - - det var sidste Plads, der først kom tilsyne. Menne skene tæt sammentrængte, Hoved ved Hoved, staaende ved den stærke Bariere, ligesom i et Flammehav. Tre, fire Sprøiter skyde deres iiskolde Strøm ned paa de Ulykkelige, men ingen af dem rører sig, man troer, at de see opmærksomt paa Skuespillet. - Den 20 Fod høie Trappe til denne Plads er dobbelt opfyldt med Mennesker, den Ene er steget op paa den Andens Skuldre, for at slippe hen til den af Menneskemassen tilstoppede Udgang, og den Ene over den Anden er qvalt! De kjække Brandfolk, oversprøitede ved 14 Graders Kulde med Vand, trænge ind i Flammerne, rive trække i Ligene, men deres Kaaber og Peltse ere saa indviklede i hverandre, at det næsten er umuligt, at faae en Legeme løst; hos Faa spores endnu lidt Liv, de bringes paa Kaner til den nærliggende Admiralitetsbygning, hvor der nu ligge Dynger af lemlæstede Døde. Ulykken blev saa stor fordi de fleste Tilskuere ansaae Bajazzos Brandraab for Spas da en for høit hængende Lampe havde tændt Jld i Sparreværket. Endnu veed man ikke nøie, hvormange der inde i brændte; man regner 300 Personer, 7 til 800 vare inde i Comediehuset. Paa første Plads var der flere anseete Militaire og Gouvernanter med deres Elever - der indebrændte Fædre, Mødre og Børn, I en eneste Fabrik savnes 39 Personer. Af Skuespilpersonalet have kun faa reddet sig. -(Det Lehmannske Selskab bestod baade af Kunstberidere, Liniedandsere og Eqvilibrister. Jsær vare dets Forvandlinger meget berømte. Jngen Petersborger havde rigtig feiret sin Fastelavn uden at have besøgt de Lehmannske Forre stillinger. Til Kbhvn. ankomne Privatbreve melde, at Lehmanns Kone og to af hans Børn skulle være omkomne i Luerne. Sødskendene Winther vare ogsaa i Lehmanns Selskab. Brødrene Price ere lykkeligviis i Moskau.)