Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1767-05-18
Mandagen, den 18de Maji Fortsættelse af Brevet, afbrudt i No. 18. J sær vare disse Folk at rose for deres gode Jndretning med deres Skole-Væsen og Ungdommens Underviisning. Thi, foruden at bemeldte deres moralske Cathechismus blev dem indprented ligesom fra Vuggen af, end og af Mødre og Ammer, saa havde de overalt PrøveSkoler saavel for Pige som Drenge-Børn, og det overalt i Landet. I Hoved Staden Sidon, som en stor og folkerig Stad, vare trende saadanne Skoler for hvert Kiøn. J Stolerne for Drenge-Børn vare 4 a 5 Lærere til hver Skole. En lærte Drenge=Børnene at regne og skrive visse Timer. En forklarede Religionen og Moralen, for dem. En lærte dem Sprogene, nemlig Ægyptisk og Syrisk, som de meest polerede og gangbare Sprog i Østen paa den Tid. Thi Grækerne og deres Sprog var end da uepolered og med Resten af Europa, som et Barbarie, havde Navn hos dem af Chitims Øer. En underviste i Historierne og een i mathematiske Videnskaber, hvorved de i sær prøvede deres Skiønsomhed. Der vare visse Timer om Ugen indrettede for hver Lærer, at Børnene skulde ei blive kiede ved stedse at tygge paa eet og det samme, men stedse have Forandring. Og for at opmuntre Sindet desbedre, bleve de og visse Tider lærte til at spille paa Jnstrumenter, dandse, ride og detslige hos dem brugelige Legems Øvelser. De Børn, som man fornam at være af de bedste Hoveder og have bedst Begreb, satte man siden i dertil indrettede philosophiske Skoler, (omtrent som nu i Enropa de saa kaldede latinske Skoler, hvor Religionen, Philosophien og Moralen bleve drevne med større Flid og hvor de lærte det lærde ægyptiske Sprog, i hvilket de fleeste Bøger vare da skrevne, som indholdt de dybe Ting af Philosophien og hvad der hørte til Religionen samt Politiken. Disse bleve opdragne til Lærere, Præste og Betiente i Staden. Men de, som ikke vare af godt og skarpt Begreb, bleve satte til Handelen, Søemandskab, Agerdyrkningen og Land-Væsenet eller til een og anden mechanisk Fabrik, samt til Krigs-Væsenet de, som man fornam en sær Hurtighed og Mod hos. Til enhver af disse Haandteringer havde de særdeles Skoler, saasom KrigsSkoler, Handels-Skoler, Søemands-Skoler, ja end og Agerdyrknings-Skoler. J disse PrøveSkoler og i sær i deres philosophiske-Skoler bleve ingen gemene Børn antagne. Thi disse Folk holdt for, at saadanne Børn havde en grov og plump Opdragelse, som dog stedse hængte ved dem, hvad Ære-Stand de end og siden kom udi, paafølgelig forplantede sig altid noget af det grove fra dem og til deres Børn igien. Men til saadanne gemeene og fattige Folks Børn vare andre fattige Skoler, ren, to og flere alt efter en hver Stads Storhed og Folkerighed. Der lærte disse Grundene af deres Religion, item ovenmeldte moralske Catechismus, hvortil var kun een Lærer i hver Skole, der lærte visse Timer om Ugen Drenge- og visse Timer Pige-Børnene. J den øvrige Tid bleve disse fattige Børn lærte, saavel Drenge som Pige Børn, i at sye, spinde, knytte, med mange andre flere Haandarbeider, saasom at giøre Koste, Pensler, Æsker, Soel Skiermer og mange flere Ting. Siden bleve disse gemeene Børn satte enten til Bønder, Matroser, Fiskere, Haandverkere og meere detslige, Men om saadanne siden bleve svage af Alder eller andre Tilfælde, saa de ei kunde erhverve Foden med sterkt Arbeide eller maatte entlediges fra Republikens Krigs-Tieneste, saa kunde de dog nogenledes fortiene sin Føde, saa længe de endda nogenledes kunde røre Hænderne og er vare gandske sengeliggende. Derfor havde disse Folk gandske faa Betlere og fattige Lemmer blandt sig, og for den havde de fornødne Anstalter og C. ge-Huse. Fortsættelsen følger.