Viborger Samler, 1807-10-08
(Hermed følger Tillæg.) Slutningen af Forordningen og engelske Personers, Varers og Eiendommes Anholdelse. 521. Til disse Beviser bør især regnes et af Reclamantens Øvrighed udstædt Certificat, at der imod Reclamantens lovmæssige Besiddelse af de reclammerede engelske Varer, for Øieblikket intet er at erindre. 522. Finder Overøvrigheden, ved disse Bevisers nærmere Undersøgelse, at samme tilvejebringe tilstrætkelig Formodning om, at de anholdte Skibe eller Varer førend den 13de August d. A. have været Reclamantens fulde Eiendom, og Reclamanten er villig til, med corporlig Eed at bekræfte den ved Beviserne tilveiebragte Formodning, saa bemyndige Vi Over Øvrigheden til, naar saadan Eed er aflagt, strax at ophæve Beslaget. s. 23. Tilveiebringe Beviserne derimod, efter OverØvrighedens Skjønnende, ingen tilstrækkelig Formodning om Reclamantens fuldkomne Eiendomsret førend den 13de August d. A., eller drister denne sig ej til at aflægge Eeden, saa henvises Sagen til Afgjørelse ved Domstolene, hvor den i første Jnstants behandles summarisk, paa den Maade, som Vi om Gjesteretssager have anordnet. s. 24. J Henseende til de Skibe eller Varer, som ved endelig Dom frakiendes Reclamanten, forholdes i Overeensstemmelse med det, som i S. 19. er befalet, 5 25. Alle Vexler, som ere trasserede eller endosserede af nogen storbrittanisk Undersaat, skulle fremdeles honoreres efter Vexelretten, dog saaledes at Betalingen ikke maae skee umiddelbar til Præsentanten, men til en Committee, som Vi, for Vore Riger og Hertugdømmer, til det Øiemeed ville anordne i Vor Stad Altona; hvilken Committee det skal paaligge at undersøge og forvisse sig om, hvorvidt den udbetalende Sum maatte være engelsk Fordring, da den i saa Fald bliver at deponere i Vor Kasse indtil videre; i modsat Fald erholder Præsentanten Vexelens Beløb udbetalt. s. 26. Det befales Alle og Enhver, inden 3 Dage efter denne Vor Forordnings Bekjendtgjørelse, at opgive for Stedets Øvrighed hvad han til nogen storbrittanisk Undersaat er skyldig, af hvad Natur end Gielden maatte være, hvilken Gjelds Beløb til Forfaldstiden bliver deponeret i Vor Kasse. Skulde det siden befindes at nogen havde fortiet saadan Gjeld, da skal han, foruden Gjeldens Beløb, erlægge ligesaameget i Bøder til Vor Fiscum. 5. 27. Derimod ville Vi, at alle de Fordringer, som storbrittanniske Undersaatter maatte have, bestaaende i Capitaler, Livrenter, Tontiner, Renter af Vore Forskrivninger eller Statspapirer, som ogsaa Banker nes, Bankcontoirernes, Creditkassernes, Laanciastituternes, og overhovedet alle offentlige af Os garanterede Jnstituters Obligationer, skulle, ligesom de til Betaling forfalde, udbetales i den stipulerede Myntsort til det slesvig holsteenske Laaneinstituts Kasse i Kiel, og haver Laaneinstitutets derværende Administration at modtage saadanne Summer, som et samme betroet Depostrum, der bor beholdes i Forvaring, saalænge indtil de med Sikkerhed og uden Ophold kunne betales til den gyldige Fuldmagt. 3die Capitel. retmæsige Creditor selv, eller den, der producerer hans Angaaende utilladelig Brevvexling. s. 28. Alle Breve, uden Undtagelse, som komme fra Engelland, eller ere bestemte didhen, saa og an Breve til storbrittanniske Undersaatter, skulle, naar og hvor de antreffes, indsendes til Stiftamtmanden, og ingenlunde udleveres efter Adressen. S. 29. Alle andre Breve, der indløbe til saadanne Personer, som ere under Huusarrest, skulle ikke udleveres til disse umiddelbar, men til Øvrigheden paa hvert Sted, som under Ansvar bør forvisse sig om, at disse Personer ingen Brevvexling føre paa Engelland, hverken directe eller inddirecte, ei heller nogen Brevvexling med det faste Lands Beboere, som kunde være skadelig for Os eller Vore Riger og Lande. 5. 30. Hvad endeligen angaaer de Personer, som i Følge §. 2., efter aflagt Eed ere frigivne, og med hvilke det er Øvrigheden paalagt at have vaaget Øie, da er denne, i Tilfælde af mistænkelig Brevvexling fra disses Side, beføiet og forpligtet til, paa behørig Maade at forvisse sig om Brevvexlingens Uskadelighed, Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Givet paa Vort Slot Koldinghuus den 9de Sept. 1807. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Christian R. Kaas. (L. S.)