Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-06-14
Den græske Magiker Willialba Frikel gav i Onsdags Aftes sin første Forestilling i den naturlige Magi paa Vesterbroes Theater. Det Renommee, som var gaaet forud for ham fandt man bekræftet. Han var klædt i græsk Costume, og viste i det Hele en stor Elegance. (Fl. Bl.) Hvorom Alting er, saa er der ingen Sandsynlighed for, at Brødet inden Høsten vil synke under omtrent det Dobbelte af hvad det i en lang Aarrække har kostet. Hvorledes Høsten bliver, staaer i Guds Haand, men selv om ingen Missvæxt indtræffer nogetsteds, selv om Afgrøden paa mange Steder bliver rigelig, og deriblandt hos os, saa ere Forraadene overalt saa udtømte, at baade den private Forsigtighed og Handelsklogskabenville være enige om, at holde sig vel forsynede Vinteren over, og Priserne maae altsaa vedblive at være temmelig høie. Det er først til næste Foraar, at en gunstig Høst kan komme til at yttre sin fulde Virkning paa Markedet. Udsigterne for den nærmeste Fremtid, ere saaledes ikke meget trøstelige for alle dem, der nu lide under Dyrtiden. De, som have maattet forbruge deres Spareskilling, eller gjøre Gjæld i dette Foraar for at ernære sig og Familie, deres Kaar ville ikke bedre sig for det Første; de, som ere satte tilbage i deres Næringsvei ved den aftagende Arbeidsfortjeneste, ville kun have et ringe Haab om, at denne skulde blive synderlig rigeligere i den forestaaende Vinter; de endelig, som ved fuldkommen Mangel paa tilstrækkelige Erhvervskilder ere bragte til Nødens Grændse og kun see Fattigvæsenets Dørre aabne, de maae næsten fortvivle om at kunne redde deres borgerlige Existents. Selv i Handelen vil upaatvivleligt en Stilhed følge ovenpaa det nuværende Røre, og uden store Rystelser og Omvexlinger gaaer en saadan Crisis, en saa voldsom Stigen i Priserne, som er skeet, og en derpaa følgende, om end mindre brat, Synken, sjeldent forbi, medens Nogle ved heldige Speculationer have vundet sig Rigdom, ville Andre uden Tvivl tabe den, de besad, ved uheldige, og Fallitter ville spørges baade hist og her. Mørkt nok seer det altsaa ud midt i den lyse Sommer og uagtet de høie Rugax bølge tykt paa Agrene; Slappelse og Forknythed vil vise sig i mange Retninger, og Priserne paa de første Livsfornødenheder ville, om de endog blive lavere end nu, vedblive at være høie. Det er ikke for at mistrøste vore Medborgere, vi gjøre disse bemærkninger. Vi have hidtil stræbt at bevare vor Rolighed, for at kunne see Forholdene saa klart som muligt, og at udtale os med Forsigtighed, ikke fordi vi manglede Medfølelse for vor lidende Næste, men fordi vi ansaae det for Pressens Pligt, at oplyse og veilede, ikke at op ald M. ning tag Fregat og troede kun at burde sige, hvad vi kunde vedstaae og for om Aar og Dag, naar de, som nu rase, have uddraset. Vi have ikke istemt Skriget mod Kornpugerne, fordi det forekom os taabeligt, blindt hen at fordømme en heel Classe Medborgere, og vi have ikke kunne understøtte Andres Andragender om overordentlige Foranstaltninger, fordi vi efter vor bedste Overbeviisning fandt disse unyttige eller skadelige; vi have endelig bifaldt, hvad Regjeringen hidtil har gjort, fordi vi efter Omstændighederne ansaae dette for rigtigt og gavnligt. Men deraf følger ikke, at vi hermed skulde have beroliget os selv eller troet at kunne berolige Andre, ogsaa for den kommende Tid. Det Middel, som i Øieblikket er godt, ja maaskee det bedste, kan for et længere Tidsrum muligt blive ringe nok, den Hjælp, som nogenlunde strækker til for et Par Maaneder, vil maaskee ikke gjøre det for et heelt Aar. J alle Tilfælde er det godt, ikke at søvndysse sig med den Tro, at, naar først Høsten kommer, saa er al Nøden forbi, men i Tide at tænke paa, hvad man skal gjøre, hvis Dyrtiden, som desværre tykkes rimeligt, om end i ringere Grad, skal vedvare i længere Tid, ellers kunde det hænde, at man lod sig overraske og i Overraskelsen gjorde Feilgreb baade paa den ene og den anden Side. Derfor altsaa stille vi denne mørke Udsigt for Øie, forat undersøge, hvad man bedst kan gjøre, ifald den træffer ind, forsvinder den i Lys og Glæde, saa er det dog ingen Skade til, at man har tænkt sig den og har været forberedt paa den. (Fædrel.) Michael Leonard Nathanson (forhen Kjøbmand i Randers) har nu for bestandigt sagt Farvel til sit Fædreland. Han er i Torsdags, med Kone og to Døttre, afgaaet med Briggen "Sirius til Rio Janeiro. J hans offentlige Afskedshilsen tilgiver han alle sine Uvenner, takker sine Venner, siger Alle et hjerteligt Levvel, og velsigner slutteligen Kongen og Fædrelandet.