Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-04-21
J Berl. Td. skrives, de i de sidste Dage indkomne Jndberetninger til Krigsministeriet melde og Begivenhederne ved Hæren, at Oberst v. Bonin, Høistkommanderende over de preussiske Tropper i Holsten d. 11 April havde ladet Kapitain v. Læssø af Generalstaben, der var gaaet forud for Hovedkvartere, til Slesvig, meddeele, at ethvert Angreb af de danske Tropper paa holstenske, hvor disse end maatte være vilde ifølge ham meddeelte Jnstruktioner blive anseet som en Krigserklæring imod Preussen. Herefter modtog General v. Hedemann Krigsministerens bestemte Ordre til fremdeles som hidtil at sprænge ethvert sig nærmende Jnsurgentkorps, og indtog derpaa den tidligere angivne Stilling med Hovedkvarteret paa Gottorp Slot, Forposterne ved Sorgfloden og Krog. Den 12, tilstillede derpaa Oberst v. BonninGenerallieutenant v. Høgh Guldberg (kommanderende General i Nørrejylland og Fyen) en Skrivelse af det Jndhold, at Tilvejebringelsen af den status quo ante, som Forbundsbeslutningen af 4. April havde gjort til betingelse for den til Preussen overdragne Mægling, var gaaet tabt ved den af de danske Tropper indtagne Stilling, saa at det var umuligt for Kongen af Preussen længere at lade sine Tropper indtage en blot iagttagende Stilling paa den holstensk slesvigske Grændse, der oprindelig kun havde været paatænkt. Hertil knyttedes den Erklæring, at de preussiske Troppers Tilstedeværelse kun skulde give Mæglingen det ved de danske Troppers Fremrykning nødvendiggjorte Eftertryk, men at de ingenlunde stode som Fjender ligeoverfor disse. Til Underhandlinger om atter at tilvejebringe denne status qvo ante fordredes endeligen en 3 Dages Vaabenstilstand, under hvilken ethvert Angreb paa preussiske og i Forening med disse opererende Tropper vilde være at betragte. som en Krigserklæring, ikke blot imod Preussen, men imod hele Tydskland. Til Svar herpaa modtog Oberst Bonin en allerhøieste Skrivelse, hvori den udtaltes, at denne Erklæring fra ham vistnok maatte ansees som en Misforstaaelse; at man kun kunde antage de tydske Troppers Jndrykkelse for at være skeet i den Hensigt, at hævde den legitime Herres Autoritet; at Hans Majestæt derfor gav ham det Paalæg, at foranledige den saakaldte provisoriske Regering til at ophøre med dens Funktioner, og at samtlige Embedsmænd iagttoge deres Hverv efter Pligt og Skyldighed. Denne Skrivelse tvang Preusseren til at afkaste Masken; han erklærede nu, at det var Kongen af Preussens og Forbundets Agt, at hævde Holsteens statsretligen begrundede Forening med Slesvig, at det ikke vare de tydske Troppers Agt, at modarbeide, men derimod at understøtte den provisoriske Regering, og at de desaarsag vare gaaede frem til Eideren. Fremdeles udtalte Hr. v. Bonin atter, at ethvert nyt Angreb paa Forbundets (inkl. Holsteens) Tropper var en Krigserklæring. Senere har General v. Hedemann, som Svar paa det til General v. Guldberg afsendte Brevskab, svaret, at de insurgerede Tropper fremdeles vilde blive sprængte, hvor man mødte dem; at han, hvorvel Talen ikke kunde være om nogen Vaabenstilstand, dog gjerne vilde underhandle om den Stilling, i hvilken de respektive Forposter foreløbigen skulde forblive, men at hans Underhandlinger ogsaa maatte indskrænke sig dertil; at øvrige Underhandlinger maatte skee ad diplomatisk Vei, hvortil Hs. Majestæts Udenrigsminister ogsaa havde modtaget allerhøieste Ordre, forat disse imidlertid kunde pleies, foreslog General, v. Hedemann en foreløbig Frist af 14 Dage. Hvilket Svar der er givet herpaa vides endnu ikke, men General v. Hedemann har Ordre til kun at vige for en decideret Overmagt, og ikke uden Kamp fra Stilling til Stilling, vel benyttende sit Kavalleri. Han skal bestandigen møde Hr. Bonins Forestillinger med samme Bestemthed, som hidtil, og ikke tilstede videre Jndgreb i Kongens Værdighed og Rettighed som souveræn Herre af Danmark indtil Eideren, men derimod underrette Hr. v. Bonin om, at Kongens Skibe ville, saasnart Fiendtligheder mellem Danmark - Preussen og Forbundet indtræde, og hvis Jndtrædelse han (v. Hedemann) forbeholder sig at udtale, ifald Forbundstropperne dertil give ham nogen Foranledning, faae Ordre til at opbringe tydske Skibe; at Danmark ikke ønsker Krig, men heller ikke gaaer et eneste Skridt tilbage for at undgaae den.