Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-10-10
Alle disse Efterretninger meddeler den Østerrigske Jagttager. Nyere Efterretninger fra Constantinopel af 8de September indeholde derom følgende: Saa nedslagende som Tilstanden allerede er, saa er Porten dog bleven sat i en endnu større Forlegenhed, ved det at Hr. von Minziaky har den 4de overleveret en Note, som man kalder det desinitive Russiske Ultimatum. De Russiske Commissarier i Ackermann have efter Breve derfra af 21de August overleveret deres Hofs endelige Fordringer til de Tyrkiske Commissatier. De ere fremstillede i 82 Paragrapher, men kunne egentligen reduceres til 3 Hovedpunkter: 1) Qvæstionen angaaende de Asiatiske Fæstninger paa Linien af Phasis, af hvilke Rusland ikke vil give nogen tilbage. 2) Retsforholdene i Moldau og Wallachiet, angaaende hvilke Rusland vil anbringe en udførlig Artikel i definitiv Traktaten for at unddrage disse Lande fra Portens Undertrykkelse, og 3) Serviernes borgerlige og religiøse Existence. Ved Modtagelsen af denne peremtoriske Erklæring, som var overgivet med den Yttring: at Svaret maatte bringes tilbage til Acker mann indtil den 25de September (nye Stiil) bleve de Tyrkiske Commissarier saa bestyrtede at de i Begyndelsen tilkiendegave det Ønske, strax at forlade Ackermann. Jmidlertid fortælles der, at da man fra Russisk Side tilbød dem en Eskorte for at vende tilbage til Moldau, saa vovede de dog ikke at tage paa deres Ansvar at reise bort derfra og at bryde Conferencerne; men forlangte blot en Udsættelse af den peremtoriske Termin for at erholde nye Forholdsordrer fra Constantinopel. De Russiske Commissarier bevilgede nu, at den blev udsat til den 7de October og tillige paalagde de Hr. von Minziaky, at anvende alt for at formaae Reis Effendi til at meddele et fuldkomment tilfredsstillende Svar. Den Russiske Dragomann oversatte derpaa Hr. von Minziakys Notetil Reis Effendi og ledsagede den med en Oversigt af den Fod, hvorpaa Underhandlingerne staae i Ackiermann, hvorved han tilføiede den mundtlige Forsikkring: at naar ikke alle de Russiske Propositioner vare antagne den 7de October af Porten, saa ville de Russiske Armeer gaae over Pruth. – Saa truende, som Forholdensynes dette Øieblik at være imellem Rusland, og Porten, saa beroeligende ere dog de Efterretninger, som meddeles i en Skrivelse fra den Russiske Grændse af 10 Sept., og som læses i Alg. Zeitung, hvori det hedder: Man erfarer af en sikker Kilde følgende Efterretninger, som maae være velkommen for alle Fredens Venner, og tillige berolige Europa med Hen yn til de ærgiærrige Hensigter, hvorfor man beskylder Rusland. Allerede i April Maaned, da Hertugen af Vellington var i Petersborg kom det i de Conferencer, som bleve holdte af ham og Greven af Nesselrode paa Bane om den Godtgiørelse, som kunde tilkomme Rusland af Porten. Herpaa ere Hofferne i London og Petersborg blevne enige med hinanden om, hvilket ogsaa siden skal være bleven antaget af dem i Vien, Berlin og Paris, at ingen af disse Hoffer vil i Tilfælde at en militairisk Demonstration bliver nødvendig, nogensinde giøre en Fordring. paa en Udvidelse af deres Lande. Afslaaer nu Porten at antage det Russiske Ultimatum, som neppe er troeligt under nærværende Omstændigheder, saa truer Rusland med saalænge temporair at besætte Moldau og Vallachiet, indtil dets af alle Magter billigede Fordringer blive opfyldte af Porten. Man har derfor kun liden Grund til at befrygte et fuldkommen Fredsbrud imellem begge Magter. Derimod maae en saa energisk Trudsel fra Ruslands Side være saameget mindre paafaldende, som Erfaringen har lært, at Porten kun kan bringes til Eftergivelse ved de meest alvorligste Trudsler. (Hvad der maaskee meest kunde afholde Porten fra at give efter i Ruslands Fordringer er den Frygt, at naar det først har givet efter i Henseende til Moldau, Valachiet og Servien, saa kunde de allierede Magter derpaa fremkomme med nye Fordringer og at Grækernes Anliggender skulle reguleres paa samme Maade som Fyrstendømmernes.) Fra Jbrahim Pascha hører man intet. Hans Armee har formodentlig lidt meget af Sygdomme; thi hans Undercommanderende den Franske Renegat Seve ligger syg af Pesten.