JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse til Advarsel for Publikum. (Efter Jndsendt.) Den bekjendte forhen meget farlige Slave Arve Bravkarl, i Kronborg Fæstnings Slaverie, har nu dog igien faaet i Sinde at giøre sig usynlig. Den store ham tilstædte Frihed da man endog om Aftenen kunde træffe ham paa GadernCog i Kronborg Allee, har efter al Formodning kunnet give ham Lejlighed til at smutte bort. Da han nu er gammel og udulig til Arbejde, vil han ikke paa anden Maade, end enten ved Betlen, eller ved at gribe til sit forhen vel forstaaede Haandvæ k, Tyveri, kunne ernære sig. Han er altsaa farlig hvor han kommer, og har han taget Kursen ind i Landet, som man dog neppe troer, saa vogte enhver sig for hans Besøg. De offentlige Tidender ville vel snart beskrive hans Positur og Klædedragt Denne Gang pikkede han ved sin Undvigelse neppe paa noget Vindue og sagde: Nu gaaer Arve Bravkarl! Man mener ellers at han kun har gjort en Lysttuur med en svensk Lokkedue, og at han snart og af sig selv vil indfinde sig igjen.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal lil vore Læger. Er det virkelig muligt at man kan kurere sig selv for veneriske Sygdomme? Dette. Spørgsmaal falder man let paa ved hveranden Dag at læse Bekjendtgjørelser om Bøger, der slulle undervise heri. Er dette i det mindste et højst farligt Experiment er det snarere et Fuskeri, der ved Lov burde forbydes, saa burde nok slige Bøger, ikke tillades? Er det derimod muligt, saa burde nok den Bog, der viste den rette Vej, være forsynet med Fakultetets paatrykte Bifald?
Politivennen, 1802-01-01
Angaaende det om Kronborg i No. 218 Jndrykkede. EEfter Jndsendt.) Dette Stykke synes at trænge til nogle Berigtigelser. Saaledes er det vel sandt, at den engelske Prinds saae Fæstningen, men dette synes, helst han ikke er Søoffiser, dog ikke at være meer, end en passende Høflighed imod en Prinds, der er det danske Kongehuus saa nær beslægtet, og paa en Tid da Freden imellem Tanmarl og England ynes fast. Selv det, at Prindsens Følge af Hosmænd og Offis rer saae Fæstningen, at hertil føjede sig den engelske Korsul i Helsingør og en daniseret men engelstfød Borger, bør ikle forvolde den allermindste Bekymring. Kronborgs Styrke er sikkert alle Søemagter bekjendt. Den sidste Gjennemgang har givet den et endnu større Lys. Sundet er paa det smalleste 6,500 Alen bredt. Den svenske Vall kan passeres i 1000 Alens Nærmelse. En Flaade, som dertil har den fornødne Vind kan altsaa komme igjennem uden synderlig Kanonskade. For at kunne gjøre den betydelig SSkade fra Fæstningen, maatte den kunne overøses med Bomber fra et par hundrede Mørsere. Der kan altsaa af Kronborg, hvis disse Mørsere ikke kunne haves, ikke fordres andet, end at den ved Batterier paa 1, 2, 3 eller flere hundrede Kanoner indgiver enhver fjendtlig Flaade saa megen Agtelse, at den ikke tør gaae igjennem paa fjellandsk Side eller midtvands, men maae oppebie en gunstig Vind for at komme igjennem, paa svensk. Dette har Kronborg allerede præsleret, og derved udrettes dog meget. *) Thi kan endog en Eskadre ved høj Midsommertid gaae ad Beltet (hvilket de Engelske ikke maae troe at vi behøvede at lære af dem), saa er dette dog paa andre Aarstider en farlig Sejlads. Det kan altsaa slet ikke skade at de engelske Ossiserer see Kronborg. Jndtage den fra Søsiden kan Engellænderne aldrig ville, og fra Landsiden vil de aldr.g kunne. Hvad det angaaer, at danste Borgere ikke indlades, da modtager dette den Berigtigelse, at enhver Borger, der er i sin militære Dragt, indlades. Og om det endog hidtil, som en Levning fra Fjorskrigen, nægtedes de civilklædte Borgere, saa tør man haabe, at dette snart vil forandres, da det Danske Folk saa hæderlig har fornyet sin gamle Troskabs og Tapperheds Krands, og dette saa højt er bleven erkjendt af en Folket ganske hengiven Regiering.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De tilsendte Klager over uorde itlig Aflevering af bestilte Øller fra Kongus Bryghuus afbenyttes ikke denne Gaig, hvilket man troer at Anmælderne ville finde passende, da Lagets Oldermand, Hr. Raadmand Skibsted, i Anledning af den i No. 218 indeholdte Anke, gjør saadanne Foranstaltninger, at man ikke for Fremtiden behøver at frygte slig Uorden. Denne Forbedring er ogsaa ligesaa nødvendig som ønskelig. Mange Personer slaae sig fra Øldrikning og vælge andre Drikke, der koste Penge hos Udlænderen, fordi de ikke paa Bestilling kunne faae det Øl de ønske. For Udskænkerne, er det ligeledes et stort Afbræk, at de ikke alle Tider paa Aaret kunne forsyne deres Gæster med en elsket Drik. Man tænke sig for Ex. den Udskænker, der gjerne kunde sælge 50 Tønder aarlig, men nu ikke sælger det Halve, fordi han maae bestille 6 Uger i Forvejen, og dog ofte ikke faaer det bestilte; og om Sommeren tør ikke alt for meget bestilles ad Gangen af Frygt for, at det kunde tage Skade. Følgen er, at han i de Mellemtider, naar han ikke har Øll, maae see sin Gæster gaae til en anden. 2) De paaankede Kælderluger uden for Artillerisikassernerne i Strandgaden ere nu bedre understyttede.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Man ønskede gjerne, at de paa Højbropladsen henlagte løse Fortogsstene maatte henlægges et andet Sted, f. Ex. paa en eller anden Egn af Slotspladsen. 2) Den Uvejsomhed de nu foraarsage, samt Farlighed, om en Ubekjendt i Mørke forvildes derhen, forøges meget ved de Slagterblokke eller andre Bænke, som her om Løverdag Aften henslænges, med Benene i Vejret. 3) Paa det grønne Hjørnehuus af lille Kongens Gade og Jntegaden er i denne sidste en Tagrendepibe, som ender sig i en meget slemt udstaaende Trætud, som man meget ønsker at Ejeren vilde give den tilbørlige Forandring. Endnu er ingen Forbedring skeet 4) ved den meget farlige Pakkældertrappe, paa Hjørnet af Kompagnistræde og Knabrostræde hvorom i No. 216 er klagct. Man troer saavidt at kjende den Ejendes Sindelag, at den Udgivt, et Par horisontale Laager vilde medtage, ikke vil hindre fra at bevise Publikum en saa virkelig nyttig Tjeneste. 5) De evige Avertissementer i Aviserne om de Gjenstande man i anstændig Samtale undviger at nævne, syntes man Boghandleren gjorde bedre, for Mioraliteten om ej for Handelen, i at ombytte med Anmældelser, der havde til Hensyn at vise Bøgernes Nytte, og ikke at pirre Vellystlingen.
Politivennen, 1802-01-01
En Uorden paa Jordvejen uden for Nørreport. (Efter Jndsendt.) Da jeg i Søndags Aften d. 4 Juli tillige med en anden god Ven, kom for at gaae ind ad Nørreport, omtrent Kl. imellem 10 1/2 og 11, og vi gik paa Jordvejen neden for Steenbroen, omtrent lige for Axiseboden, kom en Bondevogn kørende meget stærkt bag efter os paa samme, og da vi formedelst en i Forvejen paa Broen kørende Vogns Raslen ikke kunde høre samme, var Vognen for vi mærkede det allerede saa nær, at jeg maatte gribe i Hestene, for ikke at blive overkørt; jeg dreiede Hestene op paa Steenbroen, og sagde til Bonden! der er Vej for dig at køre, og ikke her hvor Folk skal gaae; herover fandt de paa Vognen siddende sig fornærmede, og rakte ud med deres Stokke for at slaae os, men da de ikke kunde naae os, raabte de til Bonden: kør de Hunde i Grøvten, hvorpaa der og blev drejet ned efter os igjen, saa jeg blev nødsaget til, anden Gang at gribe i Heslene for ikke at blive kørt i Grøften. Jblandt de paa Vognen siddende befandt sig en Jøde, som kalte sig Jsak Henriqves, boende i Store Fiolstræde No. 207, Han fandt sig især derved fornærmet, at jeg vilde anholde en Mands Heste paa en offentlig Landevej, som han kaldte det. Man har atter her et Exempel paa, at det som oftest er Vognherrerne og ikke Kudskene, der burde straffes for ulovlig Kørsel hvilket man ogsaa haaber vil skee i det her nævnte Tilfælde. (Fortsættes)
Politivennen, 1802-01-01
Et glædeligt Rygte. Man venter snart bekræftet det Rygte, som i disse Dage hir udbredt sig: at de i Slaveriet dømte Forbrydere herefter skal indsættes i Tugthuset, hvorved (helst naar Bygningen forsynes med Vagt) den for Sikkerheden saa foruroligende Undvigelser af Slaver vil ophøre, saavelsom det ubehagelige Syn, de hidtil yde paa vore Veje, videre: at Forbedringshuset afsondres fra Tugthuset og forenes med Fattigvæsenets TvangsArbejdshuus, den eneste Maade hvorpaa man kan haabe, at nogen virkelig Forbedring kan skee hes disse Ulykkelige, eller i det ringeste den endnu beholdte Levning af Moralitet ikke nedbrydes, da de her uden Undtagelse maa arbejde og holdes afsondrede o. s. v. Saaledes forsvinde efterhaanden, under vor aarvaagne og gode Regsering hver Jndretning, der vidner om Fortidens Uvidenhed, Fordomme og Ringcagt for Menneskeheden!
Politivennen, 1802-01-01
Atter Forslag til bedre Ordenpaa Assistentskirkegaarden. EEfter Jndsendt.) Medens jeg lavede mig til at sende Dem nogle Forslag til i Fremtiden at hæve de skammelige Uordener paa Acsistentskirkegaarden, som De i No. 217 paaankede, seer jeg, at en Anden tildeels er kommet mig i Forkøbet i No. 218. Jeg tilsender Dem da blot den Deel af mine Forslag, som ikke derved er gjort overflødig. En af Hovedfejlene paa denne Gaard er: at man ikke fra Begyndelsen af har været betænkt paa at inddele den i Hoved- og mindre Afdelinger, adskilte ved smukke bredere og smallere beskyggede Gange. Herved allene vilde en behagelig Orden imellem Monumenterne, en bekvem Beskuelse af dem, og endelig en rigtig Registrering og Bogholden over alle Grunde været gjorte mulige. Grunden i hver Afdeling eller Rude maatte være af forskiellig Piis, da den midterste, som den bekvimmeste til høje Gravminder, maatte være dyrere end den ved Kanterne, der blev at bruge til almindelige Grave. Rundtom ved Murene burde være levnet en Brede af 5 Alen til Familie-Begravelser, hvad enten indhegnede eller murede. Disse burde ikke tillades i de stiliggende Ruder, i det ringeste ej af saa stort Kvadrat Jndhold. Et Beenhuns var ganske nødvendigt for deri omhyggelig at samle alle Been, der ved Gravning optages. Ved en ny Grunds Optagelse til Kirkegaardens ldvidelse kunde denne Orden fuldkommen iagtiages. Da denne Udvidelse snart vil skee, bør der tilsees, at der ved den Muur, sem bliver at nedrive, lev es usolgte Grundstyller, for Kommuniketions Gangene. Den samme Forsigtighed bør strax ved Opmaalingen og Jnddelingen af det nye Stykke iagttages, da en ny Udvidelse atter efter en Rad af Aar vil vorde nødvendig. Over Kirkegaarden maatte holdes et ordentligt Bogholderi. Til Grund for dette maatte tjene et eller flere nøjagtige Kort over den hele Grund, forsynede med Maalestok og hvori hver Rude havde sit Bogstav, dens østlige eller vestlige Linle var inddeelt i Stykker af 4 Alens (som en Gravs) Længde, dens nordlige eller sydlige derimod i Stykker af 1. Alens Brede. Til hvilke Afdelinger kjont tilhugne, nummererede, og efter nøjagtig Udmaaling nedsatte Stene maatte svare paa Kirkegaarden. Til Kortene maatte svare en eller flere Gravprotokoller, hvori ethvert begravet Liig indførtes efter Rudens Bogstav og sammes Længde- eller Brede-Mærkers Nummere. Herved blev det ikke allene muligt for Bogholderen bestemt at angive, ved Hielp af fornødne Protokolregistere, hvilken Rude og hvilken Gravgrund i samme, der længst havde henligget uden at modtage Liig, (thi denne maatte ethvert ordinært betalende Liig nøjes med), og dette var højst nyttigt at vide, men han kunde tillige bestemt angive, om en for extraordmær Betaling forlangt Gravgiund havde siden sidste Liig hvilet sin visse Tid (og denne maatte bestemmes og ufravigelig overholdes) over; ja han vilde kunne paa Forespørgsel nøjagtigen angive, hvor et vist Liig laae, en Fordring som den Afdødes Slægt og Venner unægtelig bør kunne gjøre paa et Begravelsessteds Foresatte. (Fortsæt".)
Politivennen, 1798-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den Banke Sand som i No. 20 paaklagedes, liggende uden for Huset No, 114 paa Hjørnet af Landemærket og Springgaden, er borttaget. 2) Den i No. 28 paaankede Vogn i Frideriksberggaden uden for Næsthjørnehuset af Volden holdt der ikke den 6 October om Aftenen. 3) Det paaankede Bræt uden for No. 147 i Gottersgaden er afløst af et nyt Bræt.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag, Fattigvæsenet til Bedste. (Efter Jndkendt.) Den Tid er formodentlig snart for Haanden, da Abonnement modtages for næste TheaterSaison; var det ikke ønskeligt, om alle Loger, istedet for at abonneres, ved offentlig Auktion bleve bortsolgte, og hvad der indkom over den sædvanlige Betaling, erlagdes til Fattigvæsenet?
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den paankede Kælderaabning paa Hjørnehuset af Kompagnistræde og Knabrostræde er nu saaledes dækket, at man godt og uden Fare kan komme frem derover, hvorfor Vedkommende fortjener Publikums Taksigelse.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Uden for den nye Gaard i Gottersgaden ved Jndgangen til Kongens Have er et meget slet anlagt Fortogsbret. 2) J store Kirkestræde, lige hvor dette støder til Højbroplads, er midt i Kørebroen et Hul. Ligeledes er der et Par farlige Huller i Fortogsbroen paa Hjørnet tæt ved, uden for Krambutiken. 3) Paa Fortoget lige for No. 44 paa Østergade stikker et farligt Jern frem. Et lignende sees i samme Gade for No. 39. 4) Om Sommeren, i hvilken Tid man især har Vinduerne staaende aabne, er det meget ubehageligt for Naboerne, at naar Gødning afhentes fra Brændevinsbrænderne, samme er blandet med det, som Natvognene skulde udføre, saadant skal finde Sted i No. 84 i Pilestrædet om Formiddagen. Det var i det mindste at ønske at sligt skede tidlig om Morgenen. 3) Van Lor i Pandags seet en køret, lvori en ser Nkand saa, og boi. Kudst var før. en gammet gron Kjol ined rod Kiyne, snynet hag paa med stor feiose Tænder af Jern. Det ver Laabes, ut Nseren vil efteriænke hoer fatlig dn Util: ladelig denne Korstgegoed imod Mrenge kan væte, helst i Morke, og at der aldeles intet Forvelo er imellein den Uret Drengen gjor, og den Straf han derfor trurs med, og miuligt Underkastes.
Politivennen, 1802-01-01
Om Portlukkelsen under Præken. EEfter Tilsendt.) Blandt de forskjællige Jndretninger, som vore nidkjære Forfædre, vist nok i en god Hensigt, have foranstaltet, men nu, i stedet for at nytte, ofte ere befværlige og skadelige, kan man og henregne den Skik som, siden Forordningen af 12te Mart. 1735, er indført, at Stadens Porte vorde lukkede under Guds Tjenesten om Søn- og Helligdage, eller fra Kl. 9 til 12 Formiddag og fra Kl. 2 til 4 Eftermiddag. Hoved- Hensigten hermed har formodentligen været, at forhindre Handel, befordre Stilhed og ved at forbyde Jndvaanerne Udgang af Staden, paa bemeldte Tider, at formaae dem til, i dets Sted at soge Kirken; det sidste opnaaes neppe: thi det jeg skal tvinges til, gjor jeg nødig; og naar Christendommens Stifter tillader paa Sabathen at pleje den Syge, rygte sit Creatur og fornøje sig paa anstændig Maade saa indseer jeg ikke, hvorfor det skulde være utilladeligt, at en fattig Haandværksmand eller Arbejder, der hele Ugen har siddet kroget, om Søndagen sik sig en god Bevægelse, og, ved at betragte Naturens Skiønhed, tillige opmuntredes til at prise alle gode Gavers Giver! Men jeg troer end meere, at denne Orden ofte er besværlig og byrdefuld; deels søge Nørre og Øster Broers Jndvaanere Stadens Kirker og have ofte 1- Miil og derover til samme; hvor besværligt for dem, om Vinteren, i mørke Dage og ond Vej, at mode bestemt Kl. 9 om Morgenen! deels maae ofte en Syg eller en Barselkone forsmægte, naar den fornodne Hielp eller de nødvendige Lægemidler skal undværes - Dag. Om det derfor end ikke er passeligt, at Stadens Gader paa Son- og Hellig-Dage spærres af Torve- Brygger- eller MøllerVogne, kunde det maaskee dog tillades den Rejsende, den Spadserende og Stadens Sognefolk, at indlades gjennem Portene i den hvilket indstilles til højere ommeldte Tid, Bedømmelse.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal Sukkerpriserne angaaende. EEftet Jndsendt.) Da de raae St. Croix Sukkere i denre Uge solgtes paa Børsen for 11- 13 Sk. er det da billigt, at vore Rafinaderier holde de rafinerede og kandiserede Sukkere saa højt, at det sletteste Slags, nemlig Lumpen, isølge en trykt Priskourant af 13 Juli 1802 koster 26 Sk.? Er det maaske for at vise, hvor skadelige Monopolier ere? Man fortænker ikke Fabrikanten der lægger paa naar Materialierne slige, men saa bør han og slaae af, naar de falde; St. Croix vener sig ved den kjøbenhavnske Sukkertvang, og de kjøbenhavnske Sukkerforbrugere har intet mindre end Aarsag at glæde sig derved.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal til Hyrekudsken i St. Larsbjørnstræde No. 187. Hvad Navn vilde De give en hyrekudsk, der bortakkorderede en Vogn til Dyrehaugen for 4 Rd. men naar man kom for at betale, forlangte 4 Rd. 3 Mk., og niar man i billig Horme talte ham lidt uvenligt til derfor strex, slog een i Ansigtet og for Brystet; endelig naar man af Nensomhed mod hans Legem- ikke gjengældede Hug med Hug men leverede ham en Femdalersseddel, beholdt samme heel og holden?
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal til Pottehandlerne. Man ønskede gierne at vide, hvi disse Handelsmend nu tage dobbelt for hver Potte og Pande, da Jndkøbet ej er dyrere for den end før.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det tilsendte Stykke om Kirkegaarden i Brønshøj, og om græssende gejstlige Faar, Lam og Sviin, kan af Mangel paa nogle fortødne Egenskaber ikke indrykkes. 2) Af samme Grund indrykkes heller ikke det Spørgsmaal, om Bromanden ved Holmens Bro haver Lov til, at lade mere end et Fartøj gaae igjen nem ad Gangen. NA NA
Politivennen, 1798-01-01
Uordener. 1) Paa Kultorvet, uden for Hjørnehuset af St. Gjærtrudstræde staaer der gjerne om Aftenen en fraspændt Vogn, hvorpaa Folk let kunne støde sig. Man maae gaae den Vej, da Torvet tvers over er temmelig skident. 2) Paa St. Anneplads, ved Hr. Raverts Gaard blev en Mand i Mandags Af tes rendt paa Livet af en mistænkelig Person, der vilde tage Uhret fra ham; men han løb sin Vej, da den Anfaldte gav ham et dygtigt Rap over Nakken. 3) Uden for No. 132 i lille Helliggejststræde ligger en af de flade Fortogsstene overmaade skævt saa at den Gaaende let kan glide ned i Rendestenen. 4) Uden for No. 87 i Badstustræde er en Maskandiserbutik; for at kunne opstille disse Vare, har Ejeren indslaaet Jernstivere i Muren, som gaae ganske ud over Fortoget, og ere saa lave, at høje Gaaende løbe den største Fare for at støde Øjet Ud, eller at skamfere Ansigtet. 5) Huset No. 15 i Vimmelskaftet har flere end en Fortogssynd: a) ligger der nu i lang Tid en Banke af Leer eller Sand; b) staae de fire Kælderlaager ofte aabne oghindre Fortogsfærselen; c) tættes disse Kælderlaager i Regnveir med Ko- eller Hestemøg, hvilken nydelige Kit ikke allene gjør Fortogsflisen, som det endog næsten betager, slibrig, men er tillige højst ækkel at træde i, naar man for Trængslen nødes til at gaae tilside; d) er det desuden smalle Fortog omme i Klosterstræde ganske belemret med Fade og Fjerdinger.
Politivennen, 1802-01-01
Om Kongens Haves tidlige Lukkelse. Man hører overalt klage over at Kongens Have om Aftenen lukkes saa tidlig. Vi have kun saa faa Spadseregange som due noget. Filosofgangen er bleven skæmmet ved et afskyeligt Plankeverk og har kun saa faa Bænke. Voldene maae om Aftenen ikke gaaes paa. Plaseren er ved Kloaken bag Husarkasernerne eller den forrige Ret berbane, ved de døde Hunde i Kastelsgraven, ved de sig der lyskende Personer o. s. v. o. s. v. og endelig ved slet ingen Bænke at have, ikke vært at kalde et Spadserested. Rosenborghave eller Levningen deral Bliver da det eneste Sted hvor man fra det siddende Forretningsliv og det liggende Patientliv kan forfriske sig lidet om Aftenen. Da man dog ikke kan sige, at der begaaes synderlig Uordener, og de som begaaes vist nok kunde forekommes, saa var det vist lige saa gjorligt som ønskelige at denne Hare maatte staa aaben til Kl. 11 i det ringeste. Det hændedes den. 16 d. at to anseete Mænd som ikke havde hørt nogen Udrligen, kom il Pollen, lidt efter 10 for et gaae Ud, og saae sig nu da ingen Portner var der nødte til med Fare at overstige det høje Pianteverk. Man har spyrgt den ved Porten staaende Dreng paa hvis ) en o. Ordee der lukkes saa tidlig, og han staredk paa en af Gartiersvendenes!
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal til bedste fjor Købstædernes Renlighed. Burde der ikke i elle Kjøbstæder indrettes paa offentlig: Bekostning v se Aftrædelses Soæder, hvertil Folket naar Raruren byder kunde iage sin Tilflugt, og derved undgaae det mere end væmmelige Syn af sammendyngede Klønger paa Gader, Stræder og Kirgegaarde m. v.
Politivennen, 1802-01-01
Musik i Kongens Haugeom Søndag Eftermiddagen til Almuens Myere. Var det ikke ønskeligt om man som forhen er skeet i Kongens Hauge om Søndag Eftermiddagen kunde have Musik fra Ret gimenterne? Hvormangen en aldrende Mand eller talriig Familie ville ikke her finde uskyldig More som nu, om skal haves maa søges langt borte fra Hjemmet. Der gives jo 6 af Staden lønnede Regimenter hvis Hoboister, naar de skiftedes dertil, blev kuns brugt 4 Gange hver fra Foraaret til Haugens Lnkkelse, hvilker de sikkert ikke vilde finde trykkende.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De paaankede Huller i Fortogsbreen for Hjørnet af Højbroplads og lille Kirkestræde ere udbedrede.
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 8 Rd. Rug, Td.- 5 Rd. 3 Mk. Byg Td.- 22 Mk. Havre Td.- 13 Mk. Ærter Sk.- 3 Mk. 8 Sk. Fersk Flesk. Lpd. 10 Mk. - 11 Mk. Æg Snesen- 20 Sk. Smør Pd.- 16 - 20 Sk.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Nogle Møllerkarle sees ofte at øve sig med at skyde paa Fælleden ved Blaagaard, hvorved Folk og Kreature ikke allene forskrækkes men virkelig kunne komme i Fare. 2) Paa No. 326 i Antonistræde er en meget slemt udstikkende Tagrendepibe, som man beder Ejeren med et Par Marks Udgivt at forandre. 3) Det er vist en utilladelig Maade at Kudskene rykker tilbage ud af Portene naar Folk gaaer forbi, en anseet Mand som gik forgangen forbi en Port i Gottersgade havde meget nær blevet overkjørt da Kudsken ej raabte førend han rykkede ud af Porten. 4) Nu synes den begyndte gode Skik igjen at gaae af Moden at Amagerkonerne fejede hver Aften alt det Grønne bort som Folk ofte falder over. 5) Rendebrettet udenfor No. 134 paa Gammeltorv er i en meget daarlig Forfatning. 6) J den Slotsport ved Proviantgaarden er i Stenebroen et meget dybt og stort Hul; tæt uden for paa Slotspladsen opimod Kanselliet er Steenbroen ogsaa temmelig fordærvet. 7) Der høres, saavidt efter Lyden kan dømmes, hos Hr. Urtekræmmer Press paa hjørnet af Magstræde og Friderichsholmskanal No. 29 hver Morgen omtrent Kl. 41/2 en Ringen forenet med gjentagne Slag som af en Hammer til virkelig megen Urolighed for de ellers paa denne Tid saa fredsomme Naboer. Man haaber Hr. Press er uvidende om denne Kimen og lover sig at den afskaffes paa denne Anmodning. 8) Det var at ønske, Politiet vilde eftersee, i en Gaard uden Nørre Port tæt op til Hr. Valman hvor Venne Selskabet har sine Sommer-Værelser, da det formodentlig endnu vil finde een Død Hest slængt hen i Gaarden (formodentlig for Hundene) lige over for Selskabets Vinduer som vender did ud; samme er et yderst ubehagelig Syn at see paa og ved muligt indfaldende varmt Vejerligt maa foraarsage een saare ufordragelig Stank. Meget ønskedes at sligt vorde paaseet, da det ikke er første Gang. 9) De har før anmærket en Mængde skammelige Uordener paa Assistentskirkegaarden, men forbigaaet eller maaskee ikke kjendt den største, som er den, at der er ligesom et offentligt Vertshus i Beenhuuset. Dette synes at være en saa skændig Uskik at man haaber den tilbørlig vil revses. 10) Paa de Fattiges Kirgegaard uden for Amagerport, (jeg skammer mig virkelig paa mine Landsmænds Vegne at der hos Dem kan gives Fattigevtirkegaarde!) græsses 4-6 Stykker løse Køer, der ikke allene nedtræde de Fattiges Grave, men endog af Sult møder Ligene ved Porten for ligesom at følge de Afdøde til deres Hvilested. Har nogen forpagtet Kirkegaardens Græs, saa kan det dog biot være til at afslaae men ej til at afgræsse, thi ellers kan vi jo lægge vore Liig paa Fællederne og behøve ikke Kirkegaarde.