Aalborgs Stifts Adresseavis, 1826-01-30
Aalborg Dagen som skjænkede Danmark den elskede Konge, Frederik den Sjette, hilsedes her som den første Nationalfest dag ved Daggry med Kanoners Torden. Alle Skibes festlige Flaggen paa Fjorden og i Havnen udmærkede Dagen. Det her garnisonerende Regiment, de borgerlige Jægere og øvrige Borgermilits paraderede mod Middag paa Torvet og forkyndte med flyvende Faner og med klingende Spil den almene Jubel. Om Aftenen vare henimod 200 af Stadens Honoratiores samlede i Enigheds=Klubben paa Kjøbmændenes Compagnihuus i denne festlige Anledning. Et muntert Bal holdtes til Morgenstunden. Balsalen var højst smagtfuldt ziret især ved en i sammes Baggrund anbragt skjøn Colonnade hvor man saae de for enhver Dansk saa dyrebare kronede Navnetræk brænde i Glimmerild, som de stedse brænde i vore Hjerter, og var det Hele prydet med Krandse og Nationalflag. Ved Spisebordet udbragtes Kongens og Kongehusets Skaal ved Trompetskrald og blev ved samme Lejlighed afsjunget følgende i denne Anledning forfattede Sang: Mel. Vær du vort Selskabs Skytsgudinde &c. Tidt Jorden skyldfrie Glæde skjænker, Og strøer en Blomst hen paa vor Vei, Paa Tornene man da ej tænker Og alskens Sorger ændser ei. -. Saa skaber Dagen salig Lyst, O elskte Konge, i vort Bryst: Som Børn omkring en Fader træde, Hvis Fødselsdag er Fryd for dem; Af barnligt Øje tindrer Glæde, Af hver Mund bryder Ønsker frem; i Og hele Flokken kappes om, Hvo først til Faderbarmen kom. Saa kappes Danmarks Døttre, Sønner, Fra Borgen indtil Hytten ned. Enhver dit Fadernavn paaskjønner, Enhver velsigner dine Fied. t, Vor Høitids Fryd er Hines lig, Hvor hver en Barm slaaer høit for Dig.: Og Han, hvis milde Forsyns Øie Omstraaler Alt med idel Held; Alt Livets Gode fra det Høie Tilsmile Dig fra Naadens Væld; ) Han signe dine Fremtidsaar, At langt de over Fædres naaer. Han værne om dit Riges Trone, Med Faderhuld og Varetægt; Vor Dronning han med Lykke krone Til Ziir for Danmarks Kongeslægt; i Hun være dine Dages Fryd, Som Hun er Dannertronens Pryd. Saa elskte Frederik vi omslynge Som Børn Dig Konge, Fader, Ven, Til Tronen, mens vi juble, synge Skal Sangen lede Tanken hen. i Din Skaal med Hjerters Harmoni Ved krandset Bord udtømme vi : Den følgende Aften, den 29de, festligholdt det dramatiske Selskab Nationalfesten paa en ligesaa værdig som skjøn Maade med Prolog, Gjennemskinn, Jubelfryd og Dands. Følgende Sang blev her afsjunget: Mel. Duftende Enge og kornrige Vange. Stig, hvad forsamler i festlige Sale. Manden med Qvinden og Yngling med Møe? Svarer J Cimbrer - lad Hjerterne tale: Det er vor Konge, for hvem vi vil døe! Ei er det Vaaben og Skjolde, som runge Høit gjennem Halden, og klinge saa godt, Nei, det er Navnet fra jublende Tunge - Navnet er Fredrik, vor elskede Drot. Elskede Konge paa Danias Throne! O, gid Du sad i vort festlige Laag, Da skulde Krandsen omslynges Din Krone, Kjærligheds-Krands paa den signede Dag! Dog, hvor ei Blomster med Vaaren forsvinde, Der vi Dig flette en Krands, som bestaaer, Thi i vort Hjerte groer Fredriks=Kjærminde - Krandsen vist aldrig før Saga forgaaer. Konge, o hørte Du nu disse Toner, Hvori vor Glæde høit udtaler sig! Hvad er vel Jordens de deligste Kroner, Mod Dannemark, naar den bæres af Dig Saa far da hen over rullende Vover, Danernes Hilsen, fra Cimbrias Kyst! Troskab og Kjærlighed føre dig over, Jndtil du lander i Konningens Bryst, Glasset i Haanden, mens glade vi sjunge! Troskab vi arved fra Fædrenes Old! - Hjertet os ogsaa mon svæve paa Tunge: Leve Kong Fredrik den Sjette saa bold! Allevegne lød det i ethvert Hjerte uudslettelige Ønske: "Længe leve Dankongen, Evigt blomstre hans Huus."