Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-03-09
England. Den 20de Febr. blev et Forslag af Hr. Fielden om Ophævelse af den nye Fattiglov efter lange og livfulde Debatter forkastet af 300 Stemmer imod 17. – De Engelske Aviser have flere Gange fortalt, at Regjeringen i Canada var kommet i Besiddelse af Breve til nogle Anførere for Jnsurgenterne, ved hvilke Hr. Hume og Hr. Roebuck vare stærkt compromitterede. Hume har nu andraget paa, at disse skulde forelægges, hvilket blev bevilget; midlertid erklærede Under-Statssecretairen for Colonierne, Sir G. Grey, at Regjeringen ingen saadanne Breve havde i Hænderne og altsaa ikke kunde forelægge nogen. – J Overhuset udviklede Lord Brougham den 20de Februar sit Forslag angaaende Slavehandelen og Slavernes Tilstand i de Engelske Colonier; han erklærede, at Slavehandelen drives uafbrudt af Spanien og Portugal, og at selv Hollandske Skibe toge Deel deri; han foreslog, at denne Handel skulde erklæres for Sørøverie, og Kaperbreve, udstedes imod den. Angaaende Slaverne forlangte han, at deres Tilstand som Lærlinger skulde ophæves og at de strax skulde erholde en fuldstændig Frihed. Colonieministeren Lord Glenelg erklærede, at Frankrig troligt opfyldte alle de med England om Slavehandelen sluttede Tractater, at Spanien allerede havde antaget en Lov imod Slavehandelen og Portugal forpligtet sig til en lignende; det Samme havde siden 1821 Holland og Sverrig gjort, og de fleste Stater i Amerika havde sluttet sig til dette Princip. Kun Brasilien og Buenos=Ayres gjorde en Undtagelse; i det første Rige herskede aabenbar Ulyst til at afskaffe den indbringende Slavehandel, i det sidste vilde den Engelske Jndflydelse formodentligt snart fortrænge den. Han foreslog en Adresse til Dronningen, hvori Huset skulde udtrykke Ønsket omet Tillæg til Tractaten med Spanien for at undertrykke den under Spansk Flag drevne Slavehandel. Angaaende Lærlingernes Tilstand erklærede han at ville indbringe en Bill for at beskytte dem mod vilkaarlig Behandling, men ansaae deres øieblikkelige Emancipation for overilet. Efterat ogsaa Hertugen, af Wellington og Marquis Slig havde opfordret Lord Brougham til at tage sine Forslag tilbage, sluttede han sig til Lord Glenelgs Forslag, som eenstemmigt bleve antagne. - Fruentimmerne i Byen Elland have holdt en Forsamling, hvori der blev taget Beslutninger imod Fattigloven; Mad. Susanna Fearnley førte Forsædet, og Damerne Grasby og Hanson, foreslog Resolutioner og skildrede Fattiglovens Afskyeligheder, at Moderen blev skilt fra sine Børn og Haarene klippede af Fruentimmerne, og den slette Kost og daarlige Klædning i Fattighusene. Der blev antaget en Adresse til Dronningen, som blev underskreven af Mad. Fearnley som Præsidentinde (chairwoman). Ogsaa en Præst Wood holdt en Tale, hvori han erklærede, at Fattigloven aldrig vilde være gaaet igjennem, dersom Geistligheden havde gjort sin Pligt. - Den 22de Februar spurgte Lord Maidstone i Underhuset O'Connell, om det var sandt, at han i en Forsamling den 21de i Kron og Anker-Tavernen havde brugt de ham i flere Aviser tillagte Udtryk, at et Antal af Gentlemen i Underhusets Comiteer overtraadte deres Ed: "jeg er beredt til at falde som Martyr for Retfærdighed og Sandhed, men ikke til at blive et Offer for Meeneed, og gjentager derfor, at der i Underhusets Comiteer forefalder skammelig Meened." O'Connell erklærede, at han ikke tog i Betænkning at vedkjende sig sine Ord, da de indeholdt den strengeste Sandhed, (han sigtede derved til den Maade, hvorpaa der i Comiteerne stemmes over de Jrlandske Medlemmers Valg). Efter Opfordring lovede Lord Maidstone at indbringe et Andragende derom den 26de. Efterat han den bestemte Dag i en kort og sindig Tale havde udviklet sit Andragende, opfordrede Husets Taler O'Connell til at forsvare sig og derpaa at bortfjerne sig. Han erklærede da, at han ikke var den første, der havde gjort saadanne Beskyldninger mod Comiteerne, og beraabte sig derved paa adskillige Artikler i Aviser. Han forsmaaede en Apologie, fordi han paastod at have sagt Sandhed. Efterat han havde fjernet sig, foreslog Lord Maidstone, at O'Connells Yttringer, som indeholdt en Anklage for Meened imod Underhusets Medlemmer, skulde erklæres for en løgnagtig og skandaløs Bagvaskelse imod Husets Ære, og at O'Connell ved at vedgaae disse Yttringer havde gjort sig skyldig i en Krænkelse af Husets Privilegier. Efter lange Debatter blev den første Deel af Lord Maidstoues, Andragende antagen med 263 Stemmer imod 254 og den anden med 293 Stemmer imod 85. Lorden, foreslog nu, at O'Connell skulde have en Jrettesættelse af Underhusets Taler; efter flere Debatter besluttedes med 246 Stemmer imod 159 at opsætte Sagens Afgjørelse til den næste Dag. - Udfaldet af denne Sag ansees for et Nederlag for Ministeriet, som i det Væsentlige tog O'Connells Partie.