Norske Intelligenssedler, 1789-05-13
Det Høigunstige Publikum maae tjene til Efterretning, at det i min seneste Bekiendtgiørelse fra min Haand, ommelte Forslag om interims-bemyndigelse at attestere til de omtalte 3de Smaapladsers Besettelse i Bøiderne, ej har fundet Regieringens biefald, og saaledes min anbudne Skole hverken kan vorde fuldtallig, ej heller Publikum til fuld Nytte. Jeg finder mig tillige i anden Henseende i den Nødvendighed at forlade Toten. Men, Norge, dette Godmodighedens, Frihedens og Sundhedens Sæde, der endelig blev efter lang Forlængsel mit Opholdstæd paa Jorden, Norge gandske at forlade siger jeg, vilde være mig høist bittert, legge den sidste Fylde til min Uhældighed i Livet. Allene, med blot 250 Rdlr. at føre Køkken er min Kone plat umuligt, Brød prisen i sær saa overdreven og unaturlig som dette Lands. Blev jeg altsaa ikke ved en Lære-Anstalt nyttig; saa er intet andet Middel for mig, end dette at paa ny gaae tilbage til Studenter-standen, begive mig til det Kiøbenhaunske Akademie, hvor min Kone dog aldeles unddrager sig at følge mig. Før jeg altsaa giør saa modbydeligt et Skrit at forlade Kone, Barn og Land haver jeg troet at burde giøre Familierne Tilbud af et andet Slags Musæum, som Børne-Opdragelsen uforbigængelig vigtigt, og som jeg veed er stoer Efterspørgsel om i Kristiania. Jeg mener nemlig at forsøge en Elementar Skoles Aabning i sær for den Ungdom til Tjeneste der ikke egentlig bestemmes til Studierne, og er af Stand og Middel, helst dem der har opnaaed en 10 til 12 Aars Alder, og saaledes ere i stand til at modtage Resonneringer, og moedne til at begynde at tænke selv. Disse skal jeg stræbe at bibringe ved en rigtig Lære og øvrig Omgangsmaade alt hvad i det almindelige borgerlige Liv fornødent, Sprog-læren saavelsom Videnskaben; Tillige skal jeg med al Flid indskærpe dem det som ligesaa vigtigt, men som ved den sædvanlige Læremaade, desverre aldeles tilsidesat, det at føre en ret Huusholdning med Pung og Sundheden. Og, jeg troer at skulde i alt forlette og forkorte Besværligheden, bemestre mig Hierterne, og bibringe al Lyst og Fliid. Prøver nok tør jeg paastaae at have aflagt. Jeg er nemlig af Formening, at meget lidt moralskt Onde eller andre Feil trin i Livet, vilde finde Sted, allene at Mennesket rigtig og til fulde oplyst. Vel kunde det for mange synes underligt at jeg afgiver mig med Syssel af denne Art. Allene, at danne Mennesker, at forædle Sjæle, at skabe nye og gode Borgere i Staten, at lægge god Grundvold til en jevn og stadig Roe og Fornøielse, Lykke og Velstand for Mennesket i Livet, anseer jeg som en Green af Lovgivningen, som et Stykke af den skabende Magt, som en vigtig, en værdig og høist ædel Profession, Kunst og Haandtering, som en større Velgierning mod Mennesket end maaske Aulelsen, Opfostringen og Legems-dannelsen, som en sand Fortjeneste hos Staten o. s. f. Allene, at Lærer forstaaer sin Kunst tilfulde, og driver den paa den rigtige og beste Maade. Endog lærde Mænd, Mænd som jeg langt neden for, en Burnet, Rousseau med flere haver før jeg arbeidet i sligt Verksted. Jkke nok at der skrives over Elementar-Læren. Udførelsen udfordrer vist ogsaa sin Mand. Nok, jeg føler Kald; jeg troer at burde nytte Selskabet for alt godt jeg nød ved det i Livet. Vel havde jeg tænkt at udkaste en Plan til rigtige og fuldstændige Skole indretninger i det ene og i det andet Fag af Næringerne i Staten, i Fornemmelighed til Oplysning for Bonde-Ungdommen, eller til det øde Norske Lands bedre Opdyrkning og Befolkning, Arbejdsomhedens og Sparsommelighedens videre Jndskarpelse m.v. Muligt kunde jeg ligesaaledes som vor Based ow i Preussen aabne mig en Vej til haare Agt og Velstand, Allene, min usle Legems-Forfatning tillader mig ikke stilsiddende, mortrende Hjerne Anstrængelser. Og aldrig, aldrig forlangede jeg af Verden andet end tarvelig Udkommen Sinds roe. Dog endog dette blev mig End ved best hvorfore, hidtildags nægtet. Under usminket Omgang med den uskyldige Ungdom vilde Sveen maaskee forlindres for det saarede Hierte, for det ilde tilreedte Legem. Det er allene at jeg saae Antallet af lige aldrende stort nok til at virkelig aabne min Skole, til at have de mig høyst fornødne Forfristnings timmer fri, og til at finde Udkomme ved mit Arbeid paa et saa dyrt Sted som Kristiania. Til Forsøg skal jeg anmode vedkommende at saa hastig giørligt giøre Anmældelserne enten hos mig eller og hos Forfatteren af disse Blade, da jeg in finder mig saa hastig Veiene tillader det, i Kristiania, og skal da paa Anmældelserne opgive nærmere mine Tanker om alt. J forveien dog maae tiene til Efterretning for Betienterne i Bøjgder ne, som maatte ville betiene sig af mig, at jeg vel neppe kan modtage Elever til Herbergering og Kosthold, da min Kone slet ikke vil blande sig i dette mit Foretagende J fald Leilighed gives haver jeg desforuden tænkt at holde en fire Gange ugentlig, og til Tieneste for unge Jurister og andre, nogle philosophiske Diskurser eller Resonnemens over Gienstandene i det almindelige borgerlige Liv, i fornemmelighed og for en Begyndelse, over Naturens Ret eller Grunden til de borgerlige Love og andre Jndrætninger, i Fald jeg naatte kunde samle mig fra de Sinds-Adspredelser min slette Forfatning ikke haver kundet andet end faae til Følge hos et svagt Legem jeg bærer paa. Saadan Sammenkomst troer jeg ald Stand og Alder nyttig: Pligterne og Rettighederne i Livet høystvigtigt at være oplyst om, i fald en vis og sand Lyksalighed i og ved Selskabet at bevirke. J det mindste var det dog ingen eller ubehagelig unyttig Tids- eller Penge-Spilde at foretage slig Sammenkomst. Milche. Toten den 24de April 1789. Sistafvigte 28de Januarii, er her i Byen hendød Høkker og Værtshuus-Mand Hans Bergh, som Ung-Karl, og Skifte efter ham strax begyndt samt Auction afholdt. Af Slægt, eller Bekiendte om samme, har han ingen her paa Stædet. Han har, indtil i afvigte Aar, været Tjener hos S. T. Hr. General-Major v. Hvidtfeldt, fra en heel Deel Aar tilbage. Under Skifte-Behandlingen har man spoeret hans fulde Navn at være Hans Christian Ennersen Bergh; Og har der meldt sig en Bonde-Kone fra Rygge Wasbøygd, navnlig BertheeErichs-Datter, hvis Fader Erich Sørensen skal være kommen fra Ringerige, at være et Sødskende-Barn af den Afdøde, dog uden at vide andet derom, end hvad denne Selv skal have sagt hende. Denne Afdødes Arvinger efterlyses og indkaldes herved, for os som Skifte-Forvaltere, at møde inden Skiftet, for deres Arve Ret behørig at bevise og iagttage. Ligeledes advares Boets Debi- og Creditorer, at indfinde dem, med hvad Loven, dem vedkommende, foreskriver, i lovlig Tiid, da enhver kand vente sig Ret efter Loven og Boets Tilstand. Moss den 6te Maji 1789. J: Debes T: C: Fleischer. General-Auditeur og Raadmand. Bye-Foged og Bye-Skriver.