JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-21
Jndenlandske Efterretninger. To af Fyens højthædrede Jndvaanere, hver i sit Fag udmærkede Embedsmænd, ere nyelig ved Døden bortrevne nemlig: 1) Amtsprovst Niels Holm, Sognepræst til Sandager. Han var fød i Viborg 4 Nov. 1758, deponerede fra Viborg Skole 1778, blev 1793 residerende Kapellan til Brænderup, og samme Aar Sognepræst til Sandager. 180 Amtsprovst i Assens og Hindsgavls Amter, 1815 Ridder af Dbr. siden Dannebrogsmand, om ham i Lit. Lexic. – 2) Generalmajor Andreas Gram v. Heide, Chef for Veikorpset i Danmark, Ridder af Dbr. Han var fød 20 April i Tronhjems Stift. Han var Eier af Lavindsgaard i Fyen. (Af Bendes Efterretninger om Rønninge og Rolisted Sogne.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-21
En af vore fortiente Landsmænd, der i en fremmed Stat virker med Nidkierhed i Udlandet til sit Lands Hæder, er Hr. Commandeur M. Bille, Navigationsdirecteur i Danzig. Fra hans Haand har man: Nautische Blatter, hvoraf første Nummer er hidkommet. Det indeholder, en Jnstruction for begyndende Navigateurer, hvilke paa deres Reiser ville danne sig, og medvirke til Sø fartens Vel. Det har mange bemærkninger og nyttige Regler i denne Henseende, især med Hensyn til Observeringen, og viser Aart den fortjenskfulde Forfatters velbekjendte Sagkyndighed og Iver for at give Navigationen, denne nyttige og herlige Videnskab, større Anseelse og Vigtighed end den i Almindelighed hos Coffardimændene hidtil har havt. Det anmeldes i det nys udkomme nye Hæfte af Dhrr. P. C. Bruuns og de Conincks Archiv for Søvæsenet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-21
Blandede Efterretninger. En i Paris udkommen Prospectus til et Værk over de ægyptiske Oldsager, som de Hrr. Dorow og Klaproth agte at udgive, opvækker stor almindelig Opmærksomhed, i det alle Partier, alle Ægyptologer i vor Tid derved interesseres. Under Titel Collection d'antiquites egyptiennes, recueil les par M. le Baron de Palin, publice par M.M. Dorow & Klaproth bliver den Samling, af omtrent 2000 Stk., som den lærde Diplomat under sit lange Ophold i Levanten har erhvervet af Skarabæer, Gemmer og Paster udgivet i Tegninger og Aftryk. Det vil udkomme i Folio 1 36 Steentrykblade, og omtrent 6 Ark Tryk. (A. Amtsprovst Ridder, Dannebrogsmand, Sognepræst for Landager og Holevad Menigheder i Fyen, Niels Holms Minde. annamme. Skulle Vi, naar Sorger kuge Hjertets ædle, nydte, Lyst, Ønske Glemsels Nat at ruge Over Minder i vort Bryst Skal de søde Pantasier, Døe med Længsels Drømmerier, Var det godt, om Død og Grave, Rørte saa vor indre Sands, Som en Blomst, et værd at have Flettet i en Høitidskrands, Og at søge nye Kjærminder. Hvormed Tanken sig forbinder. Nei, lad kun de Vemodstrænge, Røres ved det Godes Savn, Hjertet dvæler ei for længe Ved et stort, et elsket Navn. Thi dets Glands kan Taager sprede, Og dets Kraft om Lyset frede. Lad kun Sjælen, ængstet, gittre Ved det sidste Aandedrag Lad kun Smertens Lynglimt knittre Brat med hule Tordenbrag! Kun de spændte Kræfter byde Skyen, Frugtbarhed at yde Savnet vil Jeg aldrig glemme, Mens Jeg aander Kjærlighed; Ofte skal min Længselstemme. Lyde om den tabte Fred; Thi, vel neppe nogensinde Vil Jeg meer Hans Lige finde. Hvad, mit Hierte dybt bevæget, Da jeg ahned Døden nær, Gid! som da, ved Taaren qvæget Mig omsvæve, hvor Jeg er Gid, min Aand, maa ofte dvæle Rørt ved Gravens Høitidsmæle! Jeg vil da, naar Livets Møie, Lettet tit ved kjærlig Haand. Jkke mørkner meer mit Øie, Jkke fængsler meer min Aand, Juble født om Salligheder, Som den Frommes Id bereder. Jeg har seet, at Fred i Døden Blev det ædle Hjertes Løn; Og en Glands fra Aftenrøden Varsle næste Morgen skjøn. Alle, som Hans Daad velsigne, Gid i Kjærlighed ham ligne J. Brandt, Præst i Gamtofte. Anckdore.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-21
Under sit sidste Ophold i Paris traf Glück i et Selskab Piccim, der ligesom han var omtrent tredsindstyve Aar gammel. Talen kom paa Operacomposition, og da een af de Tilstedeværende spurgte Glück, hvor mange Operaer han havde componeret, svarede denne ikke mange; jeg troer omtrent tyve, og selv disse med meget Studium og stor Anstrængelse." "Og jeg, bemærkede Picciniuden at spørges, over hundrede og det med ringe Umage. Det burde de ikke have sagt, hviskede Glück ham i Øret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-21
Kjøbenhavns Børs d. 2 Marts 1818. Hamburg 2 M. - a vista 207. Species 289. Specier solgtes til 12 Rbmk. 8 Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 1193 100 Rbd. Sal. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. 6 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgield. 88 1/2 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) i Banco. Dito Dito. ........ Nationalbank-Obligationer 102 102 1/2 Rbd. r. S. (af Laanet 4 Febr. 1820) i Sedler. Dito Dito. . . . 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 100 r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, os os i Banco ved Hambro & Søn. 4 pCt. nye norske Obligat. ved 97 974 r. S. Dito lydende paa r. S. i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . . . . 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer, 62 L. Sterl. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykkerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Nyeste Skilderie af 6.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
kjøbenhavn. AvancinananaanSexogtyvende Aargang. No. 24. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Vor Tids Howard, Appert, i Toulons Bagno (Galefængsler). angaaende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
De andre Galeislaver hørte opmærksomt paa os, og nikkede bekræftende til det som Petit fagde. Han har stor Indflydelse paa sine Kamerater, Appert havde allerede i Aaret 1826 i Dison lært at kjende Brion og blev af ham beskyttet mod Røvere. Han benytter dog ikke denne Indflydelse, til at give dem slette Raad. Men saaledes er det desværre ikke med andre til Galeierne for Livstid, dømte. Det er rædselfuldt og oprørende hvad de fortælle hinanden om Natten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Prøver paa topographisk statistiske Beskrivelser over to Amter i Danmark, Maribo og Holbeks Amter. (Sluttet, see forr. Nr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Sjællands Stift. Holbeks Amt. Miærløse Herred. Ondløse Pastorat, indbefatter Ondløse og Søndersted, Kirkesogne. I. Ondløse Sogn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Af Series Pastorum, der deels findes optegnet paa Pulpituret i Kirken, deels er uddraget af en gammel Kirkebog, vil jeg, for at rædde samme fra Undergang, vedsætte Følgende. Den 1) Første, som nævnes var Frater Japetin 1537, forhen Munk i Antvorskov Kloster, 2) Oluf Jpsøn, som skal efter gamle nu forkomne Breve have tilvundet Sognekaldet Præsteskoven; han ansattes som Præst 1554, man efter fornævnte gamle Dokum. skal han have været her fra 1494 1500. Efter ham er 3) Knud Boesen 1519, om hvem vides intet. 4) En Rasm. Olsen 15751608. Han byggede det meste af Præstegaarden. 5) M. Fr. Jørgensen; han var her kun kort, blev 1610 Rector Schol. metrop. og senere Lector Theol. i Roeskilde. 6) Christ. Hansen Wium, kom fra Rønneby i Blegind, fra 1611-1650, da han døde og efterlod 18 Børn, var Provst i Herredet, en anseelig rig og myndig Mand etc. – saa staaer der i Kirkebogen – ad rem saam attentus.)M. Fred. Dreier Carstenson 16501703, havde 11 Børn; om ham siger den gamle Kirkebog: Vieximie doctus, sed parum in privatis rebus pro frit successoribus, ut. aula ipsius negligentig fere collapsa est, Arca Anneræ seducta est ad hoe, cui antea erat subjecta, et redacta in cen sum, a qvo prius libera suit, item Arca mensæqvantum privilegia attinet, sub potestate venit aulicorum. Af ham er det Manuskript om Ondløse, hvorom tales i Dan. Bibl. J. c. og i D. Magaz. 1, 261. 8) Ole Georg Bagge 1703. Han var den sidste i Rækken af de optegnede, var 18 Aar Vicepastor paa Stedet. Han har tilføjet i Kirkebogen: Tandem ego post 18 annorum rumnasaa laberes hos in ministerio, at udjunctus Parenti p. m. Han var dennes Svigersøn) et varias calamitates præcipui incendii, qvod oia vel ad ictum oculi, dum apud Altare sacratissimæ erægtslæg epulum devotissimis convivis derote porrigerem qvam lætissime 1696. Dnica Oculi consumeret, ad spartam N. Ecclesiæ at corundem Præses et Pastor accessi Mærkelig er den høitidelige og devote Tone, hvori han og den Tids Præster i Almindelighed skrev, naar de berørte deres kirkelige Forretninger. II. Søndersted Sogn. Anner til Foregaaende. I gamle Dokum. Swndersthweth og Sennesthweth see S. R. D. VII. Begge lade sig vel forene. Almuen siger endnu stedse ikke Søndersted men Sønnersted. Kun seer man af hweth eller Ved, Skov er bleven forvandlet til Sted. Skoven er nu aldeles borte; hist og her endnu noget Krat, som Levning deraf, ligesom og mægtige Egebuller findes i Tørvemoserne. Stedet 1 1/2 M. S. S. V. for nærmeste Kjøbstad Holbek, begrændses i Ø. af Qvandløse, i N. af Nørre Jernløse, i V. og S. af Herredsgrændsen og Ondløse S. Overfladen i Ø. og V. høi, banket, leersandig og stenet, i Midten lavere, sandet, stenet, enkelte Steder stid, sumpet, og tørvet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Jndenlandske Efterretninger. Hr. C. H. Visby Præst ved det civile Arresthuus samt Tugt-Rasp- og Forbedringhuset, har udgivet to Prædikener, som baade fra deres Jndholds Side, og ved den Efterskrivt, der ledsager Udgivelsen, fortjene Opmærksomhed. Vist nok er ingen Geistligs Kald vanskeligere, vigtigere, og derhos for en Mand, der med Nidkierhed og Opofrelse lader Pligtens strængeste Opfyldelse være sig magtpaaliggende, interessantere end Præstens ved en Straffe=Anstalt, destoværre ere Kalden til saadanne Menigheder i Almindelighed ikke saavel aflagte, at udmærkede Mænd, der kunne ansees at være Posten voxne, attraae dem, dog ogsaa unge Mænd kunne der begynde en Virksomheds bane med en Nidkierhed og Hengivenhed, der svarer til Ønskerne, og det Kjøbenhavnske Tugt-Rasp og Forbedringshuus har havt, i Dhrr. Krogh og Liebenberg og flere, Mænd der virkede med Indsigt, Sindighed og Held. Medborgere erkjende ogsaa i Hr. Udgiveren af disse to Prædikener en saadan Mand. Den første Prædiken var den, hvormed han tiltraadte sit Kald i benævnte Straffe Anstalt, den anden behandler, efter Ter ten Math. 13 Kap. v. 24,30. Vort Forhold i J Efterskriften vises Omgang med Syndere. Anledningen til disse to Prædikeners Udgivelse; og denne tillader man sig for det meste med Forfatterens egne Ord at berette, med de bedste Ønsker for den gode Hensigts Opnaaelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Efter Corfitz Ulfeld kom det til Frederik den tredie, som i Førstningen bortforlehnede det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Blandede Efterretninger. Det hellige Collegium i Rom bestaaer af 58 Kardinaler, af hvilke den yngste, Erkehertug Rudolph af Østerrig er 41 Aar og den ældste, Kardinal Ferra, fød 20 Juli 1736, 93 Aar gammel. Af dem er 6 Kardinalbiskopper, 42 Kardinalpræster, og 10 Kardinaldiaconer. Man finder deres samlede Alder saaledes opgivet 443 Aar. for de Første dem af 2 Classe 2777. Det hele 3894.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Den største af nyere Medailler er en Guldmedaillon (men støbt) af næsten en Fods Gjennemsnit, og af Vægt over 16 Mark fint Guld eller 2048 Ducater. Den blev 1746 ved den østerrigske Erkehertug Leopolds Fødsel overrakt Keiserinde Elisabeth Christina af de forøsterrigske Stænder i Breisgau, Arleberg og Svaben. Saavidt bekjendt haves kun et eneste Exemplar af denne Medaillon, der udgjør en af den wienske Samlings udmærkede Prydelser. Den var stukken i Kobber til det af Karl Gust. Heraus samlede Myntværk, hvis Udgave blev standset, og hvoraf kun Exemplarer af Prøve Aftryk findes i 2 til 3 Bibliotheker, hvoriblandt det dresdenske. (Om Heraus og bemeldte hans Myntværk haves Oplysning i Blatt. f. L. Unterh. 1829 No. 20. Paa det Heubnerske Forlag i Wien er bemeldte Mynt værk 1827 udkommet til Myntelskeres Glæde, dog mangler deri en Plade, nemlig hin Medaillon.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Anckdorer. En Jøde faldbød Briller paa et Caffehuus. En af de Tilstedeværende indlod sig med ham, forsøgte flere, som alle ikke passede, og saae endelig med det sidste Par Jsraliten stivt op i Ansigtet. Disse ere gode!" sagde han: "Jgjennem dem seer jeg ganske tydeligt, at Du er en Skjelm. Jøden, langt fra at vredes, svarede meget koldt: ad dog see, og efterat han havde sat Brillerne paa og dermed gloet den utidige Spottefugl i Ansigtet, udbrød han: "Gotts Wunder, Herren har Ret; Voreses Ørne maa sku have eens Bygning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
At Toldbetjenter, ved at drilles og narres paa mange Maader, undertiden blive utaalmodige, er meget naturligt. En velbekjendt Galing, som for en Snees Aar eller mere siden havde mange pudsige Historier i Kjøbenhavn, var en Sommeraften ude at kjøre med 3 af sine Venner. Paa Tilbagetouren saae han i den Port, de kom indad, en Betjent, som var bekjendt for ikke at være af de artigste, gjør nu som jeg, sagde Galningen til sine Kammerater, saa skal vi have Løier. Visiteuren kom til Vognen og spurgte, om de ingen Sisevare havde, Nei, gav Galingen noget langttrukken til Svar, intet uden fire Tunger. Skal de have Sise af dem. Det forstaaer sig Lad mig see dem Hvor ere de" sagde Betjenten. Vil han see dem," sagde den Anden. Ja Gud min Salighed vil jeg see dem gav Betjenten bister til Svar. Men hvad han ikke var arrig før, blev han det nu, da de fire Skalke rækkede Tungerne ud af ham paa engang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Kjøbenhavns Børs d. 24 Marts 1819. Hamburg 2 M. - a vista 207. Species 209. Specier solgtes til 12 Rbmk. 8 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 149 1/2 150 Rbd. Sdl. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. 51 1/2 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 88 1/2 Rbd. Sedl. i Banco. Dito Dito. . . ..... Nationalbank-Obligationer. 192 1192 Rbd. r. S. af Laanet 4 Febr. 1833. Dito Dito. . . .- Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 100 – r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 106 100 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 97 97 1/2 r. S. i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . . 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-24
Rettelser. J det i forrige Nr. 23 meddeelte Stykke fra Hr. Det. Theol. N. Fogtmann staaer S. 35, i 4 Liin. fra Enden: Andre Veie føre til Agtelse og ikke til Kierlighed! – istedetfor at der skulde staae: føre ikke til Agtelse, og ikke til Kierlighed." At bemeldte Ord, ikke saaledes er udeladt, bemærkes til Rettelse. Ved samme Leilighed bemærkes den mindre vigtige Trykkeil S. 395 2den Lin, fra neden: Smigere istedetfor: Smigrerie." Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykkerie. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-28
Nyeste ilderie
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-28
Kjøbenhavn. Sexogtyvende Aargang. No. 25. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 28 Marts 1829. Vor Tids Howard, Appert, i Toulons Bagno (Galefængsler).(Sluttet.) og angaa J Spindeværkstedet fandt jeg Cognard, den saakaldte Greve af St. Helena, og jeg havde følgende Samtale med ham: "Jeg kjender Dem, Cognard, og jeg tager Deel i Deres Skjæbne. jeg kjender Dem ogsaa Herre, omendskjønt jeg aldrig har seet Dem; kun at jeg har anseet Dem for ældre. Er De ogsaa virkelig Hr. Appert, Vær De rolig, jeg vil ikke føre Dem bag Lyset; spørg De M..; han har seet mig, da jeg var i Fængslet hos ham, (Cognard frygtede for Bedragerie, og ved en eller anden Spion at blive lokket til at tale frit). Saa det er en anden Sag. Nu kan jeg tale frit med Dem. Vi have allerede i lang Tid ventet Dem; De har ladet os vente længe. Siig De mig engang, hvilken Modtagelse vilde være Dem behagelig, Glæden vil at vi complimentere Dem og overrække Dem noget af vores Arbejde, hvad mener De?""Jeg har ingen Slags offentlig Sendelse til Grund for mine Grandskninger i Bagnoet. Siig derfor til Deres Kammerater, at den bedste Maade at modtage mig paa bestaaer i Rolighed og Orden; thi ved den mindste Støi var jeg nødsaget til, strax at forlade Toulon." Det er godt. Jeg forstaaer Deres Grund. Vær De rolig. Vi give hellere slip paa den Fornøielse, at give Dem en lille Fest-Høitid paa vores Maneer, naar De blot ikke gaaer herfra. Endnu i Aften skal mine Venner blive underrettede derom, og i Morgen kan De uden Bekymring komme." Nu talte Cognard meget med mig om Bagnoet i det enkelte og dets Bestyrelse. Men jeg kan ikke misbruge hans Tillid, da han bad mig om Taushed, isærdeleshed da han er dømt til evig at være lænket. Af hans lange Underholdning lærte jeg kun saa meget, at de slemmeste Slaver ogsaa have den største Jndflydelse paa de andre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-28
Den følgende Dag vilde jeg med Commissairen i Bagnoet og med den Geistlige Bernard ud til St. Mendrier, som ligger paa en lille Øe 1 Miil ude i Havet. 2 Baade vare indrettede til os. Jeg havde endnu aldrig forsøgt nogen Tour paa Havet. For at give Forbryderne et Beviis paa min Tillid til dem, besteg jeg en af Baadene alene, og sagde dem, at jeg intet frygtede og at alene min Hengivenhed for dem kunde have indgydt mig det Ønske, at see St. Mendrier. Denne Tiltroe gjorde dem stor Fornøielse, Glæden spillede i deres Ansigter, og de gjorde dem al Umage for, at undgaae enhver stærk Bevægelse og enhver høi Bølge. De vare saa glade, som om jeg kunde have givet dem Friheden paa den anden Kyst. Da vi havde Havnen bag os, blev Samtalen almindelig. En talte til mig om sin Moder, en Anden om sin Fader eller om sine Søstre; Alle hang med Kjærlighed ved deres Paarørende. Disse 12 Fanger udmærkede sig alle ved deres gode Opførsel. Ingen af dem var ældre end 28 Aar. Kort derefter gik jeg gjennem en Hob Forbrydere, hvoraf een rask tiltalede mig og sagde: Hr. Appert, veed De Forskjellen imellem Den og Cartouche?" Jeg kom i en liden Forlegenhed. Da tilføiede han hurtig: "Cartouche gjorde Alt, for at bringe os i Ulykke, men De gjør Alt, forat redde os." Denne Tale behagede hans Kammerater, og de bevidnede ham deres bifald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-28
Naar den Reisende, fra Sydsiden nærmer sig til Frederikshavn, Vensyssels venligste lille Bye, hviler Øiet med Velbehag paa den smukke Kyst med sine mangfoldige Seilere; han overraskes ved Synet af den lille Masteskov, der trives saa vel i det vestlige Læe af gamle Fladstrands Taarn, dets beskyttende Volde og Kanoner - og Patrioten dvæler gjerne et Par Øieblikke med Tanken ved dette vigtige Punct, som han, siden han betraadte Limfjordens nordre Bred oftere vil have hørt den flittige Handlende, og Agerdyrkeren at nævne med Haab og Forventning, idet de betragte dette Havneanlægs Udvidelse som et behageligt Hvilepunct for deres beskedne Ønsker hvisaarsag nogle forklarende Ord om denne Gjenstand maaske kunne egne sig til offentlig Meddelelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-28
Med Hensyn til Havneanlæggets Indflydelse paa Byen og Oplandet, da kan man ufeilbarligen antage, at den maatte være meget fordeelagtig. Et saadant Anlæg ikke allene udvidede Byens flittige Skibseieres og Handlendes Virkekreds, men det vilde ogsaa rimeligviis foranledige, at flere formuende Kjøbmænd, som bosatte, her vilde prøve deres Lykke, og ved at befordre Udførselen, fra det fjernere og bedre Opland nedlede en større Mængde af de vigtigste Handelsartikler: Rug som er Vensyssels bedste Product, Fedevare, Uld, Huder og Skind, Gryn, noget Byg, samt Vox, Honning og Mjød - og man tør haabe, at denne velgjørende Virkning - ved Amtmand Graahls patriotiske Bestræbelser for Veienes Retning og Forbedring, der med Tiden ogsaa ville sætte Frederikshavn i lettere Communication med Landets bedre Dele – vilde kunne udstrække sig til den østlige Halvpart af Vensyssel. Den vestre og sydlige Deel derimod, vil stedse finde bedre Regning ved at bringe sine Producter til Vestkysten, Hjørring og Sundbye eller Aalborg, da Transportomkostningerne, selv paa nye Veie, altformeget vilde fordyre Priserne for Kjøbmanden, til at han dermed kunde finde sig tjent. Slutteligen vil jeg endnu tilføie, at den Jndvending, Nogle have anført mod denne, ellers som almeennyttig erkjendte, Udvidelse af Havnen, at den i fjendtlige Tider skulde kunde blive farlig for Provindsen, idet man da vilde søge at bemægtige sig denne faste Plads, for derfra at kunne forurolige de øvrige Kyster, og have et sikkert Tilflugtsted under Fæstningens Kanoner, ikke forekommer mig at være af militair Betydenhed. Danmarks Provindser have ingensinde været lette at tage; med lige Styrke vil det ærligviis aldrig skee - og der er intet uhæderligt i at maatte vige for Vold og Overmagt; thi Den er mere agtværdig og lykkelig, hvis Tinding bløder under en paatvungen Tornekrands, ved Den som selv smykker sin frække Pande med tilranede Laurbær. N. Juel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-28
Døvstumme-Jnstitutet i Kjøbenhavn. Det tog sin Begyndelse efter at dets Opretter, afdøde Professor, R. af Dr. P. A. Castberg i Aaret 1805 var hjemkommen fra en udenlandsk Reise, som af ham med Regjeringens Understøttelse var foretaget, for at besee Udlandets vigtigste Stiftelser af denne Slags; og det fik en Fundats af 17 Apr. 1807. Det er i Gaarden No. 210 i Stormgaden, som af H. M. Kongen er dertil skienket; og fra den Tid ere Udvidelse især i Aarene 1825, 182, og 1828 foregaaede til flere Elevers Optagelse i Institutet end det forhen havde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-28
De faste Elevers Antal d. 31 Dec. 1828 var 65 Drenge og 42 Piger, og derhos deeltoge Drenge og 3 Piger uden for Institutet i Underviisningen, i alt altsaa 112, fordeelte i tre Klasser. Der ere Pladser for 120. Antallet af samtlige Døvstumme i hele Riget, Island indbefattet, var i Aaret 1827, 325 af Mandkjønnet og 282 af Qvindekjønnet, i alt 60, hvilke 43 af hine og 28 af disse ere anmeldte som vanvittige, og respective 11 og 15 som vanføre, svage og epileptiske. Deraf, som anført, 112 i Institutet, og dets 120 Pladser for Børn fra 7 a 8 til 14 a 15 Aar kunne saaledes antages at være tilstrækkelige. Elevernes Kost, Klæder, Pleie og Reenlighed skal dækkes af Communerne, eller af den Døvstummes Forældre og Foresatte, og den Betaling, som derfor er bestemt for hver Elev, er nu 96 Rbd. Sølv aarligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-28
Foruden den intelletuelle Undervisning og gymnastiske Øvelser (hvilke have øiensynlig Virkning paa Elevernes gode Sundhedstilstand, gives Pigebørnene Underviisning i en Haandarbeidsskole, hvor det der hører til Børnenes Beklædning syes og strikkes, og Uld= og Hør Garn spindes, hvilket kommer til Anvendelse i Institutet selv, til deels at blive strikket med, deels at bruges i Institutets Væverværksted. Drengene søger man at oplære i et Haandværk, men førend Drengene komme i Værkstederne, blive de under Lærerindens Veiledning øvede, de ældre i Karden og Uldspind paa Skotrok, de yngre i Strikning og Straaletning. Der ere et Skomagerværksted, et Skræderværksted, og et Væverværksted indrettede. Paa disse Værksteder, med hvilke Hovedhensigten er, at Drengen tilgavns skal lære et af bemeldte Haandværker, bliver arbeidet til Elevernes Beklædning; der forfærdiges ogsaa Kasketter til Drengene, der udbedres det Brugte. Paparbeide drives og, meest som Fornøielse. Endeel Perspectivkasser ere forfærdigede. Nogle af Drengene faae ogsaa i Fritimer Underviisning i Dreining; andre i Straaletning.