Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
At alle Pengegaaerede, især de lavere og ringeste, maatte faae deres Pengegaae betalt efter slig Myndtberegning, da disse i modsat Fald, enten nødes til at leve paa anden Mands Bekostning, eller til at lide virkelig Nød. Hvad skal man sige om Bandsættelsen, som Ritualet og Loven ommælder, Af T. M. B. Galskiøn, Sognepræst for Hyllested, Vændsløb og Holsteinborg. (Fortsat.) Dog at ethvert Religions=Sælskab havde sine Udskud, der som Gedehamse fløi allevegne omkring, stiftede Ulykker overalt, og ødelagde de arbeidende Bier og deres Honning, kunde den gode faderlige Regiering ingenlunde lade saa gaae af. Som slig Regiering ej kan taale ethvert Religions Partie, saa kan den endnu mindre taale dem, som slet ingen Religion have. Her var det da især og egentlig jeg ønskede den gode faderlige Regiering vilde for sin egen Skyld komme hvert Religions Partie til Hielp ved at paalægge enhver slig af Religione Partierne Uerkiendt dobbelte Skatter imod hver anden af lige Forfatning. Denne Fremgangsmaade har Regieringen den gyldigste Grund til, thi den skal ikke allene beskytte Ham lige med enhver anden Undersaat, men den kan endog ikke bruge Ham med nogen grundet Tillid til Statens Gavn (Den som ei er sin Gud troe, Hvem skulde Han være troe?). Den Gavn Staten ene kan have af Ham er som af Dyret, der under Tvang og Opsyn ene kan anvendes, hvilket er saa meget besværligere i Henseende til Ham, som Han har Forstand og Kundskaber, der, ilde anvendte, ved hver forekommende Leilighed fordrer dobbelt Opsigt. Saaledes, er Han Soldat, Han kan ej gaae imod Fienden og giøre sin Pligt uden en Reserve staaer bag Ham og skyder Ham ned, om Han flyer, eller en nøie regnende Krigsret uden Undtagelse strax bag efter fordømmer Ham, ei kan Han betroes Regimentets Penge uden Han løber bort med dem, naar Han seer Leilighed dertil, ei engang fodre sin Hest uden Han bortstieler af Havren og drikker op, hvis et Corporalen eller Officieren staaer over Ham. Ligeledes Borgeren uden Religion følger sin Egennytte, uagtet hvad Lovene siger, Statens Gavn og Menneskeheden byder, blot Han kan giøre det ustraffet, er Jntet Ham helligt, Jntet holder Ham tilbage. For en Holid kan Han opoffre hele Skarer af Mennesker. De engelske Styrere ere Dagens imodsigelige Beviser. Ulykkelig den adle og gode Regiering, der i Stædet for med moralske Mennesker skal have at giøre med ivreligiense Vildbasser, hvis Egennytte og sandselige Lyster ere dem Alt "). Endelig den Jnd*) Men Preussens 2den Friedrich udrettede dog store Ting med alle Slags Mennesker, uden at agte paa om, og hvad Religion de havde. – Ja! Men Han kan ei komme i Betragtning. Skient Han selv var Materialist, bleve dog Religionerne i Hans Land, som vare i god Flor da Han kom hævdede og ved Magt under Ham, Regimenterne havde endog sine egne Præster, og Alt blev, som det var, indtil Han gik igien. Selv havde Hanen igiennemtrængende Forstand; Selv var Hun med allevegne og var Bussemand overalt. (Mes kan Alle være som Han? Skal Regieringerne være arvelige, som nok ingen Tvivl er underflydelse Regieringen ogsaa for sin egen Skyld efter min Formening burde have paa Religionen, er, at hvis Nogen af disse, som vare udelukkede af eet eller andet Religions=Sælskab, lod sig i Samqvem forlyde med Atheistiske, Deistiske Grundsætninger eller Spotterier over noget i Staten tolereret Partie skulde Han ei længer taales i Landet, men forvises Rigerne. Dersom Atheister og Deister er burde taales i nogen Stat, saa kunde vel disses Grundsætninger endnu mindre taales af Partiernes Udskud, og dersom vittige Spotterier aldeles intet Beviis er (thi kan ikke den Skamløse og Nedrige spotte med enhver den agtværdigste og helligste Ting), og disse dog formedelst deres Vittighed og Frækhed nedsætter det Allerærværdigste og forblinder den Eenfoldige, saa sees ikke heller, at nogen god faderlig Regiering kan taale dem iblandt sine Undersaatter, der kan være fræk nok til uden alt kastet, saa kan Faderens Forstand nok ikke altid nedarves paa den ældste Søn. Til at være Regent behøves heller ikke opermenneskelig Forstand, men ædelt og godt Hierte, urokkeligt til Laster, Virksomhed for sit Folks Vel, og almindelig sund Menneske Forstand, som kan vælge sig gode Hielpere og Tienere. Hvilken Konge blev ikke Danmarks 4de Frederik med disse Egenskaber, skiønt Ham manglede saa saare meget: Den kongelige Opdragelse). Overalt, hvormeget 2den Frederik indsaae, at Kieppen, Spidsroden, Øxen, Kuglen, og Strikken ej kunde være tilstrækkelige hos hans Undergivne til at gaae Lemlæstelse og Død i Made for, sees noksom af hans Raisonnement om Fædrelands=Kierlighed: At, fordi jeg var født paa den Plet Jord, der havde frembragt Korn til mig, hvor mine Forældre og Venner havde boet, saa skulde jeg, skiønt alle disse kunde været døde, og Guds Forsyn ligesaavel kunde givet mig alt Dette paa hvert andet Sted i Verden, dog af Taknemmelighed imod denne livløse Ting, hiin Plet Jord, opoffre Lemmer, Liv og Alt for den. - Vil man sige videre. Han havde i sin militaire Regiering faaet Æres=Følelsen, opvakt, saa et feilende Regiment, formedelst et Ringe=Agtelses Tegn paa Armen, kunde gaae Død og alle Farer i Møde, saa beviser dette kun, hvilken vel opdragen Nation Han var Formand for, der kiendte sine Pligter og havde Agt for oplyste og retskafne Medborgeres Dom. Der kan ellers for sig selv betragtet ingen større Galning tænkes iblandt Mennesker end en Krigsmand uden Religion. Beviis som den kaadeste og slettest opdragne Dreng at antaste Alt uden Forskiel. (Fortsættes.)