Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-06-26
Ved Væddekjørselen, den 21de ds., blev første Præmie, 300 Rbd. Sølv, vunden af Hr. Proprietair Gjedde fra Høiriis paa Morse, med et Par blankbrune Hopper, faldne efter engelske Hingster. Banen, der udgjorde en Strækning af 1 dansk Miil, tilbagelagdes, med en Vægt af 1200 Pd., i 25 Minuter og 46 Secunder. Desuden tilkjendtes ham en Præmie af 100 Rbd. Sv., fordi det var Hopper. Anden Præmie, 200 Rbd. Sv., blev vunden af Hr. Capitain v. Kofod fra Bjørum, i Aalborg Amt, med en sort og en lysbruun Hoppe af dansk Race, som tilbagelagde Banen i 25 Minuter og 58 Secunder. Tredie Præmie, 100 Rbd. Sv., af Hr. Kobbersmed Heiberg fra Aalborg, med et Par mørkbrune Hopper af dansk Race, som tilbagelagde Banen i 26 Minuter og 5 Secunder. - Ved Vædderistet, den 22de de, vandt Hr. Kjøbmand J. Nathanson fra Randers første Præmie, 400 Rbd. Sølv, ved sin brune 3/4 Blods Hoppe "Augusta, kjøbt af Hs. Durchl. Hertugen af Augustenborg. Endskjøndt der paa denne Dag blæste en heftig Storm, tilbagelagde den, med en Vægt af 10 Lpd., Banen, der havde en Længde af 2 danske Miil, i 27 Minuter og 58 Secunder, uden nogen kjendelig Anstrængelse. Rytteren (Hoppens Eier) maatte bære 33 Pd. Bly i Beltet. Anden Præmie, 200 Rbd. Sølv, vaand tes af Gaardmand Jens Nielsen Tang fra Venning, Foussings Gods, ved en af Eieren selv reden bruun Hoppe, falden efter den engelske Hingst Elles. (Denne Hoppe var den samme som i Fjor paa Banen ved Randers, reden af Kbm. J. Nathanson, tog den af Capt. v. Riegels udsatte Præmie.) - Ved Dyrskuet, den 23de de, tilkjendtes en castaniebruun Hingst, tilhørende Hr. Forpagter Pind paa Gammel=Estrup, og en furrød dito, tilhørende en Bonde fra Lindenborg Gods, hver især anden Præmie, eller 100 Rbd. Sv. Første Præmie blev ikke uddeelt. Af Hopper erholdt en, Rasmus Nielsen i Helstrup tilhørende, blankbruun Hoppe, falden efter den engelske Hingst Elles, første Præmie, eller 100 Rbd. Sv., og en, Hr. Assessor Ridder Kaierøe, i Aalborg tilhørende, sort Hoppe, af dansk Landrace, anden, eller 80 Rbd. Sv. Begge erkjendtes for fortrinlige Følhopper. - En fransk Hestehandler Cerff, som i denne Tid gjør Jndkjøb her i Landet, var reist directe fra Faaborg til Viborg, i Haab om, der at forefinde en Samling af udmærkede Vognheste. (Rd. Av.) Jndrykket efter Opfordring.) Uden at tillægge mig et tilstrækkelig sikkert Blik til i Almindelighed at drage den skarpe Grændselinie for de Tilfælde, hvilke den underordnede Embedsmand ei kan eller tør indskrænke sig til sin Samvittigheds Vidnesbyrd og den Dom, som den ham nærmest omgivende Kreds maa fælde over hans Færd, tør jeg troe ei at seile deels i Følelsen af, at Embedsmandens Sky for det offentlige Lys over hans Handlinger er ligesaa nedværdigende, som udig Fremtrængen til samme upassende, deels i Antagelsen af en virkelig Forpligtelse til offentlig Yttring over egen Handlemaade, naar Almeenheden, fra hvis Skoe Sagen ligger fjernere, i Tilfælde, som dog ei kunne antages at træve Lovenes Bistand, enten ved udtrykkelig Opfordring seer sig kaldet, eller ved foranledigende Ord maa ansee sig beføiet til at indtage Dommersædet, J det sidste af disse Tilfælde har en Deel af Almeenheden, hvis Stemme ei kunde blive Undertegnede ubekjendt, troet at befinde sig i Anledning af nogle Yttringer i et Brev om Branden i Hillerød, Natten imellem den 10de og 11te Mai d. A., fra Hr. Etatsraad Tauber, der have været indrykkede i et "Følge-Blad til Aarhuus Stiftstidende Nr. 84, Tirsdagen den 27de Mai 1834. Ligesom det udtrykkelige Tillæg i Følge=Bladet : "Aftrykt med Vedkommendes Tilladelse, kunde synes at maatte i en høiere Grad hendrag Opmærksomheden paa Yttringerne i hiint Brev, saaledes lader paa den anden Side Ordet: "Udtog " (sammesteds) Læserne i en ikke liden Uvished og Yttringernes Form i Brevet selv, af hvilket Udtoget er foranstaltet. Det er saaledes ogsaa eet af Udtrykkene i Følge-Bladet, der hos en Deel at dettes Læsere har fremkaldt Formeninger, som Undertegnede ei kan lade være upaaagtede. Paa et Sted, hvor man i det –med større eller mindre Beføielse – nu eengang meddeelte Brev havde ventet at finde Hr. Adjunct B. H. Mørchs Navn, som Agtelse og Venskab byder mig her at anføre, hedder det nemlig: "Min yngste Adjunct deelte gandske denne Følelse af Pligtskyldighed med mig." Man har, formedelst den formeentlige Unødvendighed af Embedsalderens Omtalpaa dette Sted, troet i hine Ord at maatte finde en Anke mod de øvrige – ældre Lærere ved Frederiksborg, lærde Skole. Det kan ikke være Almeenheden saaledes bekjendt, som Hr. Etatsraad Tauber, der selv har gjennemgaaet Nattens Rædselscener, hvor nøie man, for at kunne gjøre Nogen en Bebreidelse i Anledning af hans Virken i hiin Nat, maa have været bekjendt med den Maade, paa hvilken ethvert af hine frygtelige Øieblikke for ham var udfyldt; – Det kan ikke være Almeenheden, som Hr. Etatoraad Tauber, bekjendt, hvorledes Øieblikkets bydende Nødvendighed sysselsatte og begrændsede de enkelte Læreres Virksomhed i hiin Nat, indtil det Tidspunct, da Skolens Bygning blev angreben af Luerne: - Og som en Følge heraf vil Almeenheden i hiint Udtryk, der fra Hr. Etatsraad Tau bers Haand ei kunde være rettet mod Skolens ældre Lærere, alligevel finde en Anke mod Disse, saalænge de øvrige til denne Sags fuldstændige Fremstilling nødvendige Angiver ser mangle. Disse ere følgende Kjendsgierninger, til hvis offentlige Meddelelse jeg for mine Medlæreres Vedkommende har den fornødne Tilladelse: Hr. Adjunct F. Krossing var fra Jldens første Udbrud af beskjæftiget med Redning, hvor det gjaldt Menneskeliv og de første vaagnende, i Nærheden af Jldens Udbrud boende Menneskers Eiendom, og maatte fortsætte sine Anstrængelser uden endnu at formode Faren for Skolen saa nær Hr. Adjunct C. A. Balsløm var fraværende fra Byen, og fandt ved sin Ankomst til samme om Morgenen sin Eiendom i Aske.