Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-04-15
J den Navnefortegnelse, som Forf. har tilføiet over de endnu blomstrende grevelige og friherrelige Slægter, findes der kun 38 grevelige og 27 friherrelige. Af de skjænkede Lehn, kan man see hvorledes Kongernes Veninder i fordums Dage bleve aflagte. Christian den 5tes Veninde Sophie Amalie Moth fik Grevskabet Samse, Grevinde Viere gy og Grevinde Schindel, der begge vare Veninder af Frederik den 4de, sit, den Forste Grevskabet Antvorskov, den Anden Grevskabet Frederiks holm, og Anna Reventlow, der ligeledes først var denne Konges Veninde, og siden blev hans Dronning, fik J den Navnefortegnelse, som Forf. har tilføiet over de endnu blomstrende grevelige og friherrelige Slægter, findes der kun 38 grevelige og 27 friherrelige. Af de skjænkede Lehn, kan man see hvorledes Kongernes Veninder i fordums Dage bleve aflagte. Christian den 5tes Veninde Sophie Amalie Moth fik Grevskabet Samse, Grevinde Viere gy og Grevinde Schindel, der begge vare Veninder af Frederik den 4de, sit, den Forste Grevskabet Antvorskov, den Anden Grevskabet Frederiks holm, og Anna Reventlow, der ligeledes først var denne Konges Veninde, og siden blev hans Dronning, ste Den paa Lehnene hvilende Lehnspligt er, som en Følge af Lehnenes Oprindelse, stedse en reen Ubetydelighed, almindeligviis en Ridehest, eller 400 Rbd. i Penge derfor. Derimod ere Gebyhrerne ved Udfærdigelsen af Patentet ikke ubetydelige. De beløbe sig for et Greve Patent til 1349 Rbd., for et friherreligt til 969 Rbd. og for et Adelspatent til 537 Rbd. Grevernes og Friherrernes Privilegier, som Forf. udførligt meddeler, tør vi ansee som bekjendte. Den væsentligste Begunstigelse er med Hensyn til Skatterne, men den er ikke tilstaaet de siden de sidste Aar af forrige Aarhundrede oprettede Lehn, og selv for de ældre har den ikke meget at betyde, da den kun gjælder for de Skatter, som ved Privilegiernes Udstedelse heftede paa Hartkornet. Et andet Privilegium, der dog meere maa betragtes som en Behagelighed, end som en reel Begunstigelse, er Forslagsretten ved Besættelse af Præste og Birkedommer-Embedet, dog kun forsaavidt Lehnet er oprettet for Frd. af 3die Juni 1809. Med Hensyn til at de fleste grevelige Familier enten have ansøgt om, eller vundet et Slags stiltiende Anerkjendelse af at alle Sønnerne føre Grevetitel, istedetfor at denne Ret ifølge Privilegierne kun tilkom Lehnsbesidderen, hvorimod de yngre Sønner skulde føre Titel af Friherrer, bemærker Forfatteren meget rigtigt, at naar man betænker i hvor mislig Stilling de befinde sig, som mangle Evne til at kunne leve i Overeensstemmelse med deres Rang, maa man undre sig over, at ikke mange Familier have søgt at faae Bestemmelsen i Privilegierne af 1671 indskrænket til at kun Lehnsbesidderen skulde høre til den høiere Adel, og alle de andre Medlemmer af Fa milen til den lavere (saaledes som Tilfældet er i England) istedetfor at faae en Udvidelse af dem, som vistnok har bragt de Paagieldende, i hvis tilsyneladende Gunst den var, langt mere Krænkelse og Stof til Misfornøielse, end den Fordeel, den har ydet dem, kunde opveie. Foruden de Greverne og Baronerne ved Privilegierne lovhjemlede Rettigheder, mener Forf., at de ere i Besiddelse af adskillige sædvansmæssige Fordele, som overveie de dem ved Privilegierne forundte, saasom: en ikke ligefrem af deres Rang følgende Anseelse i Samfundet, som giør, at de fortrinsviis ere søgte til Ægteskaber med meget formuende eller høitstaaende Damer; at de ere velseete i alle høiere Kredse; at der er visse Hofembeder og andre høie Embedstillinger, til hvilke de have en, om end ikke udelukkende, saa dog fortrinlig Adgang; og at de paa Embedsbanen i det Hele taget gaae frem med betydelig hurtigere Skridt. Vi ere enige med Forf. i, at disse Fordele, der ere for hele Standen, have meere at betyde end Privilegierne, der egentlig kun gjelde for Lehns besidderne: men vi maae dog bemærke, at i vore Dage flere Medlemmer af Greve- og Friherrestanden (naturligviis ikke Lehnsbesiddere) have taget tiltakke med meget Grevskabet Walle. De tre sidste Lehn ere siden igjen faldne til Kongen, uden paany at gives i Forledning. beskedne Ansættelser, navnlig i Post- og Told=Faget, ja man har endog et Exempel paa, at en Greve, vel ikke erkjendt dansk Greve, men nedstammende fra en gammel tydsk rigsgrevelig Slægt, af hvilken en Linie hører til det slesv.-holsteenske Ridderskab, har ladet sig nøie med at blive - Underofficier i Armeen, for siden efter flere Aars Tjeneste i dette ydmyge Forhold at gaae over til et lille Toldembede. Blandt den lavere Adel er dette langt hyppigere Tilfældet; vi ville ikke tale om Underdommer-Embederne, af hvilke 13 for Tiden ere besatte med Adelsmænd, thi disse Embeder ere saa hæderlige og indbringende, at en fattig Adelsmand, paa hvem Hovedet ikke ganske er forskruet, maa takke Gud for at erholde et saadant; men vi ville finde Adelsmænd i langt ringere Embedstillinger, og vi mindes saaledes, at Kbhp. har havt et Par Adelsmænd blandt sine Toldbetjente, ligesom der ogsaa er, eller for faa Aar siden i det mindste var en Told- og Consumtions Underbetjent i en sjællandsk Kjøbstad, der nedstammede fra en af de 21 endnu tilbageværende gamle danske Adelsslægter, som Forf. i det Følgende omtaler. At det saaledes, udenfor den juridiske Bane, fornemmelig er Post- og Toldfaget, hvori vi ville finde Adelsmænd ansatte, hidrører vel fornemmelig derfra, at der til disse Embeder ikke fordres nogen bestemt forudgaaet Dannelse, ligesom der nok overhovedet, i det mindste til de mere underordnede, gjøres meget tarvelige Fordringer, og det er derfer ikke at undre over, at forarmede, at Naturen slet begavede Medlemmer af adelige Familier, for ikke at tale om les manvais sujets, helst tye til denne Vei, hvor der dog altid kan ventes en lille Ansættelse. Derimod er det, som Forf. rigtigt bemærker, i høieste Grad sjeldent, at en Adelig vælger en Læges, Præsts, Sagførers, Universitetslærers Virksomhed eller gaaer over til de næringsdrivende Classer, det sidste er allersjeldnest, dog har man enkelte Undtagelser. Skulde Aarsagen hertil ikke være, at der til disse Veie fordres en langvarig som oftest meget anstrængende Forberedelse? Den lavere Adel tæller 170 Familier.). Forsaavidt den eier Jordegods, har den endnu nogle Rettigheder, som den dog maa deele med mange Uadelige, der ere lige med Adelprivilegerede, og i det Hele have disse Rettigheder ikke stort at betyde; men forsaavidt den ikke eier Jordegods, ere dens Rettigheder uden al reel Betydning. Særlig Anseelse, paa Grund af det blotte Adelskab, nyder den ikke. Heller ikke kan den, som vi allerede have seet i det Foregaaende, glæde sig ved en saadan Begunstigelse til høie Embedsposter som Greverne og Friherrerne; man finder Mænd af den lavere Adel selv i ringe Embedstillinger, men hvorvel dette er et Faktum, saa troe vi dog, at der i vor Tid aabenbarer sig en Tendents til at trække Adelen frem, naar Personen blot kan støtte sig paa Noget.