Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-11-19
Det første Kapitel handler om Amphitheatret denne Bye, og 14 Kobbertavler ere bestemte til at forestille Prospekterne, Giennemsnitteene, den nærmere Afbildning af alle de enkelte Dele af denne Bygning en af de anseeligste, som er tilbage fra den Romerske Oldtid. Større end Aren i Nismes, og næsten lige saa stor som den i Verona, har den endnu som begge hine beholdet Navnet Arena. Ti af disse Kobbere vare allerede stukne imedens Stuart endnu levede; 4 siden efter, den 3die og 7de efter Tegninger, han havde efterladt sig; to, den 5te og 6te, efter simple Udkast, hvorpaa alle Dimensioner vare angivne; disse to ere desuagtet ikke mindre interessante. Man seer der Giennem snittet, Profilerne og Detaillerne af de 4 Forbygninger, som ere afsondrede fra Bygningens Omkreds, og som have sat Marqvis Maffel i saa megen Forlegenhed. (See hans Afh degli Amsteatri Lib. 2, sidste Kap. i 4de Deel af hans Verona illustrata.) Denne Lærde, som ikke fattede Bestemmelsen af disse Dele af Bygningen, var falden paa den bizarre Jdee, at Amphitheatret i Pola var et cirkel rundt Theater, og at to af disse Forbygninger vare Dele af Scena. Men Pola havde ogsaa et Theater, som Palladio og Sertio havde betragtet med Beundring, og som blev nedbrudt i det 17de Sekulum af den Franske Jngenieur Deville, for at bruge Stenene til Fæstningsværker. Endskiøndt Steenbrud af en meget smuk Steenart, og som havde tjent til at bygge Monumenterne ved Pola, vare meget nærved Byen. Stuart har ikke bestridt Maffei Mening, som han ikke synes at have kiendt; men hans Tegninger indeholde den fuldstændigste Giendrivelse. Uheldigviis har han gjort sig skyldig i Sigonii Feil, at antage disse Bygninger at være fra DiocletiansTidsalder. Man maa forbaufes over, at en Architekt, som har opholdet sig flere Aar i Rom, og dog vist har undersøgt de af Deocletian opførte Monumenter, ikke har kunnet erkiende den elegante Simplictet ved Amphitheatret i Pola, som viser en for Konsten heldigere Epoche end Enden af det 3die Sekulum. De Søileordener med udgaaende Stene en bossage) paa dette Amphitheater, hvor Pillerne i anden Etage ikke have nogen Basis, fremstille, uagtet nogle Uregelmæssigheder, i deres Heelheder, og i deres Profiler en vis Alvor, som har bevæget Serlio til at foretrække Architekturen i dette Monument i visse Henseender for den i Titi Amphitheater i Rom. Man vil endnu mere overbevise sig om Stuarts Anachronisme, naar man sammenligner denne Konstruktion en bossage med en anden af samme Slags i Rom, som man troer, Domitian har opført for at tiene til Bevogtningssteder for de vilde Dyr, som vare bestemte til Kampene i Amphitheatret. Man kan see i det 4de Bind af Ridder Piranesis Romerske Antiqviteter (Tab. Lill. LIV., LV. og LVl.) Reisningen og Giennemsnit tet af denne store Bygning paa to Etager, bygget paa Skraaningen af Bierget Celius, ligeover for Coliseum. Sammenligningen imellem de to Monumenter af samme Slags Architektur i Henseende til de almindelige Proportioner og Smagen af Profilerne ere aldeles til Fordeel for Monumentet i Pola. Sandsynligen er Konstruktionen af Amphitheatret der ikke meget yngre end de omtalte, som ere fra Augusts Tidsalder; thi Maffet Mening synes at være aldeles ugrundet, at Amphitheaterne i Kolonierne ere sildigere end Titi. De Romerske Kolonier kunde have Bevæggrunde til at opføre durable Amphitheatre, som man ikke havde i Rom, hvor man bortødslede uhyre Pengesummer paa temporaire Bygninger; i Rom selv havde man havt et Amphitheater af Steen før Titi. Havde Stuart selv udgivet sine Tegninger af Pola, saa havde han sandsynligen opgivet sin Mening om Tidsalderen for Monumentets Opførelse. J Stuarts Text har Udgiveren Woods ikke forandret, men han har meddeelt Forklaringer over 10 Kobbertavler, hvorover Stuart ikke har efterladt nogen Notice. Visconti siger, at han er af samme Mening som Woods, at de to horizontale Lag af Stene (assises de pierres som man seer paa Gavlen af Bygningen, og som vise sig for Øiet paa smaae Sokler, hørte ikke til en Forhøielse af Stene (banquette) som bar Zirathen i Gavlen (couronnement) (Maffei Verona illustata, pag. 204), men hellere til at bære Tømmer værket i den øverste Etage, som man kan slutte sig til af den Tagrende, som endnu er til. To Templer af Corinthisk Orden og af en maadelig Størrelse, men af den ædelste og eleganteste Architekur, stode ved Indgangen til den gamle Bye kun med Aabningen af en meget bred Gade imellem sig. Det Tempel, som ligger paa Tilskuerens venstre Haand, er endnu meget godt konserveret Det var helliget til Roma og til Cæsar Augustus. Men af det andet Tempel, som var helliget til Ære for Livia, som det er sandsynligt, sees kun Gruus Stuart handler i det 12te Kapitel om disse Templer. Paa 10 Kobbertavler sees Prospekterne, Restaurationen og Udviklingen af de enkelte Partier. Disse Kobbertavler bleve endnu alle stukne imedens han levede; kun istedet for den 4de, som frembragte en alt for svag Effect, har man sat et andet Kobber i Stedet, som var udarbeidet med større Omsorg og Smag. Texten er ganske tagen af Forfatterens Papirer. Visconti har kun to Bemærkninger at giøre derved. Paa den første Kobbertavle læses en Jndskrivt. Men da Bogstaverne, som vare af Bronce, ikke ere mere til, saa har man kopieret den efter de Spor, som Bogstaverne have efterladt sig og de Søm, som holdt dem fast. Stuart læste urigtigt Rom et Augusto Casari. I. N. V. F. (invciti silio) Patri Patria. - Men der staaer for 1. N. V. F. - Divi F. (Filio) som de øvrige Reisende ogsaa have læst det ved at følge de sædvanlige Formuler i denne Fyrstes Jndskrivter. Denne Titel Divus, som man i Jndskriften blot har givet Augusts Fader paa Adoptionens Vei (Julius Cæsar) uden at give August det selv, beviser at August levede endnu dengang da Templet blev ham helliget. Den anden Observation angaaer Jndtryk ket af et cirkelrundt Legeme, som man seer paa Fronten(Giebelfeld, Gavlens Rum) i Middelpunktet af Tympan (Giebelfeld). Stuart har rigtigen sluttet af det Spanskgrønt, som han saae paa Konturen, at denne Cirkelfigur har været af Bronce; men han har nok Uret i at antage, at to staaende Figurer udgjorde Basreliefet der. Men efter al Analogie har denne runde Figur ikke været andet end et stort Skiold med Keiserens Buste en sace i Middelpunktet (mago Clypeata), saadanne sees paa Reversen af nogle Medailer af Tiberius, hvorpaa Figurerne (Types) forestille Votivskiolde med Prinsens Buster, helligede til Moderationen og Mildheden. Et ligesaadant Skiold af Marmor, som forestiller en Buste af Tibers Broder, Nero Claudius Drusus, findes i det Kongelige Franske Museum. Stuart selv har stukket i Kapitelen i den spids opgaaende Zirath Culde Lampe) et Marmorskjold med Æskulaps Buste i Midten, som uden Tvivl har staaet i Frontonen af et lidet Tempel, denne Gud helliget, og hvoraf Forfatterne kunde have sluttet sig til hiin Basreliefs Beskaffenhed. Man veed ei hvorledes Hr. Leroy har kunne falde paa i et Prospekt af denne Bygning, som er stukket i Ruines de la Grece, at give dette Skiold en elliptisk Figur. Gienstandene for det tredie Kapitel er Sergii Bue; 10 Kobbertavler ere anvendte paa at skildre Prospekterne og Detailerne, alle udførte under Stuarts Tilsyn. Det er indlysende og tillige bemærket, at dette Monument har været bestemt til en indvendig Dekoration for een af Stadens Porte. Visconti troer med Stuart at Monumentet ikke er fra Augustus Tidsalder; men at det er fra en Epoche, som bebuder det Romerske Riges Forfald. Detaillerne ere af en udsøgt Smag og saa godt udarbeidede som man kan ønske det. En indsigtsfuld Reisende finder saamegen Overeensstemmelse i Skulpturerne paa denne Port og paa Trajans Bue i Ancona, saa at man ike kan antage, at de ere fra en meget fjern Tidsalder. Vi ville ikke forundre os over, som Stuari, at private Personer kunne have opført dette Monument, og prydet det med deres Statuer, uden derpaa at omtate Keiseren. Monumenterne i Kolonierne omtale kun sielden den regierende Fyrste, med mindre de er blevne opførte ved hans Gavmildhed. Dette maa jo være saameget mere rigtigt, som man ikke findet paa Monumenterne Jndskrifterne om en Fyrste fra nogen Tidsalder) og næsten Alle, som vilde anvende Bekostninger paa at opføre en Statue, tillod man at nyde denne Ære. Stuart har ikke med den største Nøiagtighed behandlet det Historiske ved Monumentet. Han siger at Salvia Postuma, som maa hav været Enke efter Lucius Sergius Lepidus, Tribun for en Romersk Legion og fordum Embedsmand Pola, har opført dette Monument, og at hun har anbragt paa Spidsen af Bygningen paa tre lignende Piedestaler, en Statue af sin Mand, en af sin Svigerfader og en tredie af sin Mands Onkel. En fierde Jndskrift, indgravet paa den glatte Deel imellem de to Piedestaler paa venstre Haand, beviser af en anden Statue har været opført til Ære for Sal. via Postumma selv. Endelig udvise Sporene til den Plads hvorpaa en Statue har været fastgjort (Scellement) paa den øverste Deel af Bygningen, og som kan sees paa Dusourneys nøiagtige Tegninger, at en femte Statue kompletterede Symmetrier of denne Bekrandsning, endskiøndt ingen Jndskrifangiver dens Gienstand; thi den som Clerissean har paa et Kobber, som er stukket i Rom af Domeniqve Cunego, anbragt paa Pladsen til Høire for at tiene til en Pendant med den anden, er ikke andet end en vilkaarlig Gientagelse af Jndskriften paa venstre Side. Gavii Bue i Verona har saamegen Lighed med Sergii eller Porten til Pola, at man ogsaa maa betragte den som en Dekoration ved en af de gamle Porte i Verona. Stuart har ved at antage dette Monument i Pola for at have været en Port og intet Gravminde, udviist en bedre Dømmekraft end Marqvis Maffet, som uden nogen gyldig Grund har antaget at begge disse Buer havde været Gravminder. Verona illustrata, III., pag. 40. En anden Enke, Melia Anniana, havde ladet bygge en Port af samme Slags i Byen Jadera (Zara) i Jllyrien, ogsaa hun har anbragt over Karnissen en Statue af hendes Mand. Wheler Voyage C. I. pag. 12. Gruter Thees. Insc. pag. 159. No. 9.) Vignetterne og de spidse udgaaende Zirater (Culs de Lampe) som pryde Jndledningen og staae foran ethvert af de 3 Kapitler af Stuarts Værk og angaae Oldsagerne i Pola, ere ikke uden Jnteresse. En Jndskrift, til Ære for Keiser Licinius, hvis Navne ere tildeels udslettede med Flid, formodentlig da han var bleven dethroniseret af Constantin, har Stuat suppleret paa en ingeniens Maade, uagtet hans Forklaring vrimler af historiske Bommerter om Keisernes fra denne Epoche) Navne og Egenskaber; hvilke Feil den lærde Reisende kunde let have rettet. Jstrianernes Medaille er her kun anbragt af en Vildfarelse. Man har formodentlig antaget, at den er blevet præget i Jstria inferior, men ingen Antiqvar i vore Dage tvivler om at den tilhører Byen Jstria 2. Jstropolis i Moesia inferior, bygget ved Jsterens (Donaus, Munding. - Ørnen, Sphinzen, Pantheren og Vægtskaalen, som ere tagne af antike Fragmenter, og Løvværket (Rinceura) paa Frisen i Templet, som ere tegnede i større Figure, ville behage Oldsagernes og Konsternes Elskere. Urigtigen har man formodet at en Medaillon, som forestiller Æskulaps Buste og en Komposition, som man antager at have været taget af Tyven til en Medaille over August, hvorpaa have været anbragte paa det Skiold, som zirede Templets FronteOver 30 Aar efter Stuarts og Revets Reise giorde Hr. Leon Dufourney, Professor ved den Kongelige Architekur-Skole i Paris, en Reise til Pola. Han opmaalte og aftegnede paa nye alle Monumenterne der, og sparede hverken Tid eller Flid for at giøre sit Arbeide nøiagtigt og fuldstændigt. Visconti har seet hans Udarbeidelser, og tilstaaer at selv efterat Stuarts og Revetts Beskrivelser ere udkomne, saa vil der dog endnu blive en Deel at lære af dem, saavel ved hans nøiagtige Opmaalinger, som ved hans detaillerede Behandling af denne Gienstand og ved de interessante Jagttagelser, som et Ophold af flere Maaneder tillod ham at føie til sine Tegninger Jblandt disse findes følgende Jndskrift, som var anbragt over Døren af Kathedral kirken, og hvoraf de sidste Linier vare uforstaaelige i Stuarts Afskrivt. - Anno Incarnationis DominiDCCCLVI. indictione V. regnante Ludovico Imperatore Augusto in Italia Handegis hujus ecclesiæ electus (Biskop i Pola, undslap for Ughellis Forfølgelser, die Pentecostis episcopalis sedis Anno V. Belgien og Holland.