Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Vi forbigaae her hvad det engelske Ministerium har sagt til sin Retfærdiggjørelse og Adding tons høitidelige Forsikkring, at den engelske Regjering ikke vidste noget af Drakes Planer &c., da det vilde lede os til alt for vidtløftige Undersøgelser. Jkke kan det nægtes at det røbede en Attraa efter at synes reen og ubesmittet, hvilket den franske Regjering ikke engang brød sig noget om, da tvertimod fremturede i at krænke Folkeretten. For at krone Varket formastede den sig endog til, at lade den engelske Charge d'Affaires, ved den nedersachsiske Kreds, Ridder Rumbold arrestere ved et Detachement franske Tropper af 240 Mand paa hans Landsted i Nærheden af Hamborg. Kun paa Kongen af Preussens alvorlige Forestilling, som Directeur for den nedersachsiske Kreds, blev han frigiven; han turde imidlertid ikke vende tilbagetil Hamburg, men blev bragt til Cherbourg og paa Søen overleveret til en engelsk Fregat. Man havde beskyldt ham for Speiderie &c., men da de Papirer, man fandt hos ham og fratog ham, ikke bleve offentlig bekjendtgjorte, saa har man Grund til at troe, at man havde taget Feil af deres Jndhold. Efter Rumbolds Heftelse erklærede Ministeren Talleyrand i en Note af 5te November alle franske Agenter i Udlandet: at den franske Regiering ikke vilde erkjende det engelske Corps diplomatique i Europa, saalænge det brittiske Ministerium ikke afholder sig fra, at overdrage sine Ministere noget Slags Krigs-Agentskab. - Fra nu af syntes ingen engelsk diplomatisk Person at kunne være mere sikker ved noget Hof, som stod under den første Consuls Jndflydelse; thi hvor let var det ikke for ham, at gjøre ethvert diplomatisk Ærinde til et Krigsagentskab. Men det, som denne Sammensværgelse især maatte tjene den første Consul til, var, den arvelige Enevoldmagts Jndførelse, og man havde neppe gjort saa meget Væsen af hiin Sammensværgelse, dersom man ikke havde anseet den for et saare beqvemt Middel til Keisertronens Oprettelse. Forspillet begyndte med adskillige offentlige Yttringer, Præsidenten Fontanes sagde i en Tale i det lovgivende Corps, at Sammensværgelsen ydermere vil vise Nødvendigheden af, alt stærkere og stærkere at befæste den Grundstøtte, hvorpaa Frankrigs Vel hviler. Den første Consul sagde i en Audience, hvor Nationalinstitutet lykønskede ham i Anledning af Complottets Opdagelse: "der gives Storme, som tjene til at befæste en Regjerings Rødder." J Adresser fra Departementerne talde man endnu tydeligere, og især ønskede Staden Lyon kun en saadan Tingenes Orden, der inddrømmer en eneste Familie Forrettigheder, for desto mere at befæste de Rettigheder, alle have tilfælles og som kan tilintetgjøre hver Tanke om en Sammensværgelse. Endelig fremkom Regjeringsbladet Moniteuren med en Artikel af en gelske Blade, som siger: "Efter adskillige Breve fra Paris er det offentlige Ønske, at Regjeringen maatte erklæres arvelig i Buonapartes Familie. Den første Consul skal siden den sidste Opdagelse have været uroligere og mørkere end sædvanlig. Dette er den naturlige Tilstand af en Regjering, der beroer paa et eneste Menneskes Tilværelse altsaa vare de to andre Consuler intet uden Figuranter,) uden Orden i Regjeringsfølgen, uden en af Mennesker og Partier afhængig Lov. Altsaa beskytter en arvelig monarkisk Regjeringsform mod Sammensværgelser, Var ikke Henrii IV, Carl 1, Gustav IV og saa mange flere arvelige Monarker, og faldt de ikke ligefuldt for Sammensværgelser? Men det var ikke dem den første Consul frygtede saa meget for det var Kronen der blændede ham med sin Glands; det var den, han troede kunde passe saa godt til de Laurbær, der allerede prydede hans Jsse. Men da han ikke havde Taalmodighed til at bie indtil mueligen man engang frivillig rakte ham den, og Alting hos ham skulde gaae Slag paa Slag, saa troede han det var paa den høieste Tid at fuldføre hvad han allerede to Aar forhen saa ivrigen havde attraaet (Fortsættes.).¬