Viborger Samler, 1848-12-06
Jndenlandske Efterretninger. J Kbhvn. er fremlagt til Underskrift en Adresse til Rigsforsamlingen, hvori udtales Ønsket om at denne, ved Behandlingen af Lovudkastet om almindelig Værnepligts Jndførelse, vil beslutte: at Almeenvæbning, uden Leien eller Stillen for sig, maa følge uadskillelig med almindelig Værnepligt. – Ligeledes have Dhrr. Jsenkræmmer J. Bauer, Høiesteretsadvocaterne Blechingberg og Liebenberg, Skomagermester F. Borch, Grosserer Borgerrepræs. Broberg, Bankdirecteur Haagen, Grosserer A. N. Hansen, Naalemagerm. C. Hjort, Mægler F. Hoskiær, Landsoverrets procuratorerne Kraft og Levinsen, Raadmand og Gross. N. Meinert, Fabrikant Rames, Skipperolderm. og Borgerrepræsent. Stæger og Urtekræmmer, Borgerrepræsent. A. Øst, forenet sig om Affattelsen af følgende Andragende til Rigsforsamlingen: "Naar vi Underskrevne henvende os til den ærede Rigsforsamling, er det hele Statens Tarv vi have for Øie. Vi ere villige til at bringe ethvert billigt Offer for Fædrelandet; men vi ønske, at Statens Hovedinteresser: Videnskab og Kunst, Handel og Jndustri, samt Agerbrug, skulle være betryggede i Danmark, og vi ville ikke, at Statens Styrelse udsættes for at blive given til Priis for Vilkaarlighed og Ukyndighed. Forat virke til Gavn maa en constitutionel Forsamling besidde mangesidig Viden og Erfaring; og for ikke at virke til Fordærv maa den være sammensat saaledes, at ingen enkelt Klasse af Samfundet kan misbruge sin Stilling paa Statens og Medborgeres Bekostning. Vi maae beklage, at de Rigsforsamlingen forelagte Udkast til en Grundlov og en dermed forbunden Valglov ikke give nogensomhelst Betryggelse i disse Henseender; thi efter disse Udkast er Rigsdagens Sammensætning aldeles overladt til Tilfældet, og Jndretningen af Valgene gjør det ikke blot muligt, men - under Sammenstød af de private Jnteresser og Jndflydelsen af Valgagitationen høist sandsynligt, at Statens vigtige Anliggender ville blive overladte til den lavere Almues og dens Lederes Afgjørelse. Endskjøndt det nye Ministerium har vedkjendt sig Udkastet til Grundloven i dets Heelhed, er det dog at vente, at dette ikke gjælder enhver af dets Bestemmelser. Men hvorledes end Ministeriets Program er at forstaae, maae vi, i Bevidstheden, om vort Kravs Retfærdighed, opfordre den ærede Rigsforsamling til med al sin Kraft at virke for, at Rigsdagen sammensættes paa saadan Maade, at der haves betryggende Sikkerhed for, at de ovennævnte Statens Hovedinteresser blive repræsenterede saaledes, at enhver af dem kan komme til at udøve den Jndflydelse paa Lovgivningen, som ikke retfærdig kan negtes den, og at navnlig ingen enkelt Jnteresse kan overvælde de øvrige. Jkkun naar dette finder Sted, ansee vi Statens Tarv og hver enkelt Statsborgers Ret betrygget. At det kan skee, antage vi for afgjort, naar man kun opgiver at bygge hele Værket alene paa Tal, og ikke overseer, at ulige Størrelser bør veies, men ikke blot tælles. At det bør skee, vil ikke bestrides af Nogen, der erkjender, at Kundskaber og alsidig Udvikling er sand borgerlig Friheds stærkeste Værn og at Frihed i ingensomhelst Retning kan bestaae med Vilkaarlighed. Absolutismen er, ikkun under en anden Form, tilstede hvor en enkelt Stand har Magten og der ikkun gives moralsk Garanti for at denne Magt ikke misbruges. Er det derhos Samfundets mindst oplyste Classer, der ved deres over veiende Tal øve denne Magt, saa undergraves det constitutionelle Monarchies Grundvold og Veien banes for Anarchi Dette vort Andragende udtaler en Bekymring for Danmarks Fremtid, som rører sig hos en stor Deel af Folket. Men vi berolige os i Tillid til det Fædrelandssind, der besjæler Rigsforsamlingen."Hr. Proprietar Weinschenck til Gunderupgaard pr. Hobro har i en Skrivelse til den danske Rigsforsamling henledet dens Opmærksomhed paa, at dersom den antager, at Krigen med Slesvig=Holsteen atter vil udbryde til Foraaret, den da med størst mulige Omsorg maa søge at hjælpe Jyderne til Afsætning af deres Hovedproducter, Heste og Qvæg; thi aftager denne Afsætning i eet Aar til, saaledes som Tilfældet har været i dette Aar, da bliver det aldeles umuligt for Størstedelen af de jydske Landmænd, under nærværende usle Kornpriser at udrede de i alle Retninger forhøiede Udgivter, og Jylland vil snarere, end de Fleste maaskee troe, synke tilbage til den usle Tilstand, hvori det befandt sig fra 1818 til 1830. Hr. Weinschenck opfordrer derfor Forsamlingen til, dersom den antager det for rimeligt, at Krigen til Foraaret maa fortsættes, da itide at træffe saadanne Foranstaltninger, at det overflødige jydske Qvæg og Heste kan blive overført pr. Dampskib deels til England og deels til Lübeck, eller til Frankrig, og at denne Udskibning kan iværksættes fra Frederikshavn, Aarhuus og Hierting strax ved Foraarets Begyndelse. Jylland har i de senere Aar udført, til høie Priser, circa 40,000 Stykker Qvæg, og tilligemed Fyen 8 a 10,000 Stykker Heste, til forskjellige Lande i Europa, men som næsten Alt, med meget faa Undtagelser, er udført igjennem Hertugdømmerne.