Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1847-06-15
Odense. Den i Kornhandelen indtraadte Stilhed, forbunden med Prisernes Dalen vedvarer paa de fleste store europæiske Markeder og Ladningerne ankomme i Mængde, kun fra London (ikke saameget fra det øvrige Storbrittannien) meldes, at Hvede er gaaet høiere, og fra Amsterdam, at tillige Rug er stegen noget. Kjøbenhavns Tilførsel af Kornvarer er mere end til Forbrug og østersøisk Rug udbydes forgiæves til 12 Rbd., fordi Man med Vished venter en stærkere Dalen af Priserne og Kontrakter paa Leverance pr. ult. Juni og pr. Juli i Riga og Petersborg indgaaes til ikke ubetydeligt under Dagens Priser; ogsaa til Provindserne have de østersøiske Ladninger begyndt at ankomme; Udsigterne til en rig Høst i Landet om et Par Maaneder ere neppe blevne ringere, da den paa visse Steder af Regnen nedslaaede Rug atter har hævet sig som en Følge af det senere indtraadte gunstigere Veirlig; alle Slags Grønsager voxe daglig til i Mængde; om Kartoffelsyge høre vi endnu Jntet her, skjøndt den begynder at spøge i Engelland og Skotland. Af alt dette maae vi da kunne slutte, at det Værste dennesinde er overstaaet, at Mangel i det mindste ikke er at befrygte; men nogen betydelig Lettelse spores endnu ikke af den, der skal kjøbe Alt til Dagens Priser. Hvor længe skal det da vare, til de for Konsumenterne fordeelagtigere Konjuncturer ogsaa gjøre sig gieldende i vor By Naar vi ovenfor have udtalt den Overbeviisning, at det Værste dennesinde synes at være overstaaet, er det dog ingenlunde vor Mening at tilkjendegive, at Man nu kunde være tryg og lægge Hænderne i Skjødet. Billige, eller endog blot taalelige Priser kunne paa ingen Maade ventes for Høsten og selv efter Høsten er det paa Grund af de udtømte Forraad og den ulykkelige Gang, Kartoffelavlen har taget, mere end sandsynligt, at de ville blive høie nok. Skulde dertil komme, at Høsten, der jo staaer i Guds Haand, i et eller andet folkerigt Land, bliver mindre gunstig, kunde Nøden let vende tilbage med forøget Styrke. Det bliver derfor af en uafviselig Nødvendighed itide at tænke paa Midler til at afværge den mulig truende Fare. "Fædrelandet foreslaaer, at saavel Private, som Kommunerne og Regjeringen skulle være betænkte paa i Løbet af næste Vinter at give de arbeidende Klasser forøget Beskjæftigelse. Vi ere fuldkomment enige med "Fædrelandet i, at Arbeide er bedre end Almisse og at Middelet vil være af uberegnelig Gavn; men deels angaaer det kun en Deel af Samfundet og deels turde flere af de foreslaaede Arbeider, saasom Plantning", Veiarbeide", Bygningers Opførelse være undførlige i "Løbet af Vinteren", Kiel. Corr. erklærer det for den første Nødvendighed, at indføre almindelig Næringsfrihed og at forvandle de nuværende Skatter i Lighed med Fattig- og Skoleskatten til Skatter efter Formue og Leilighed. Den første af disse Forholdsregler maae vi, selv med Fare for at blive beskyldte for at hænge ved forslidte Jdeer fra Middelalderen, paa det bestemteste erklære os imod; den vilde ligesom i andre Lande bringe Haandværksindustrien i saaKapitalisters Hænder, forøge Uligheden i Formuen blandt Samfundets Medlemmer og istedetfor den agtværdige Middelstand, som vi besidde i vore selvstændige Haandværkere, give os en Masse Fabrikarbeidere, hvis Stilling ingenlunde pleier at være misundelsesværdig. Man tænke paa Engelland. Det er sandelig ingen af Danmarks ringeste Fortrin, at Naturen har udstyret det saaledes og givet det en saadan Plads paa Kloden, at vi ikke behøve at søge en Hovednæringsvei i Fabriker og Manufakturer. Skatternes Forvandling i Skatter efter Formue og Leilighed, hvorved Enhver vilde komme til at yde efter sine Evner, synes baade billig og retfærdig; men Forandringen vilde være af en saa gjennemgribende Natur, at det turde være umuligt at iværksætte den paa eengang; den vilde desuden ikke være tilstrækkelig til at afhielpe en mulig Nød. - Andre Stemmer have reist sig for en Udførselstold paa Kornvarer, eller efter Omstændigheder et Udførselsforbud. Det er Midler, om hvis Kraft der i et Kornland, som Danmark, ikke kan være to Meninger og der i Nødstilfælde maae staae til vor Regjerings Raadighed ligesaa godt, som andre Regjeringer have benyttet dem. Men da vort Korn er, om ikke det eneste, saa dog det vigtigste Produkt, som vi kunne byde Udlandet for de talrige Fornødenheder, det tilfører os, maatte Landet forarmes, naar disse Forholdsregler anvendtes uden den yderste Nødvendighed, og bedre var det altid, om Man kunde undgaae dem ganske. For et Par Maaneder siden troede vi, at et saadant Nødstilfælde var tilstede og vi troe endnu, at Middelet dengang vilde have viist sig probat. Om det for Fremtiden skal kunne undgaaes vil komme an paa, om Man kan sætte et ligesaa virksomt Middel i Stedet og vi antage, at der gives et saadant. (Sluttes.)(Dagsposten.) Jgaar er anlagt Hofsorg for Hs. Keis. Høihed, den afdøde Erkehertug Carl Ludvig af Østerrige, som bæres paa sædvanlig Maade i 10 Dage til den 23 Juni inel.