Aarhuus Stifts-Tidende, 1810-03-31
Medens det endnu seer usselt ud med vor FabrikstidsFremgang, vedbliver Agerdyrkning, Qvægavl og Landboflid at giøre Skridt fremad, der ikke kunne undgaae en opmærksom Agtpaagiver. Hvormeget det kongelige Stutterie paa Frederiksborg virker til Hesteslægtens Op hielp kan det være et Exempel paa, at en mageløs Bondehest fra den Egn, der rigtig nok havde baade fra Fader og Moder noget af kongeligt Blod, og var blevet angliseret paa Veterinairskolen, er bleven solgt til Hr. Bacon, Selby for 1000 Rd. Ogsaa i Provindserne gaaer Hesteavlens Opædling rask frem ved den Omsorg Regieringen bærer for samme giennem Hesteskuer og Uddelelse af Belønninger. - Den forædlede Hornqvægstamme, som Hr. Stutmester Nielsen har frembragt ved Frederiksborg, henrykker enhver som seer den, og lover store Ting. - Kartoffelavlen fordobler sig hvert Aar i Siælland, og vinder stedse mere og mere Fod i de andre Provindser. - Sandslugten paa Jyllands Kyster er betvungen, og den derpaa i den seneste Række af Aar anvendte Omhue har man at takke for, at det herlige Thye Land er reddet. Et af de værste Sandslugt=Punkter Skagen, der reent truedes med Ødelæggelse, glæder sig ved sin Byefoged Hr. Lunds Standhavtighed. Denne Mand, hvis Huus selv var i yderste Fare, har nu en have paa den før saabalstyrrige og voldsomt truende Sand. - Enhver veed af offentlige Skrivter, hvormeget den ædelttænkende Greve paa Langeland, hvormeget en Danneskjold Samsøe, en Christian Reventlov, en Scavenius, Classens Fideikommis og flere af de større Godseiere have virket. - Aldrig glemmes Constantin Bruns Velgierning mod Danmark ved at skiænke det en Ost, der kan sættes i Ligning med de bedste udenlandske. Skiøndt denne Sag af sig selv vist, vel muligt langsomt men dog vist, holder sig vedlige, vil man dog nødigen opgive det Haab, at see den tigste Frembringelser, endnu engang selv vil lægge Haan Mand, der skabte en saadan Forædling af en Landets vig Mange mindre Godseiere have gjort anseelige Frebedrinden derpaa, for at give den et raskere Fremstød. -ger, og hvad der er det bedste, en Aand for Forbedring i Landbrug spores næsten overalt i Agerdyrkerstandens endog laveste Klasser, dog allermindst!! paa Kbhavns bleven staaende. - De jydske Heders Benyttelse giver Amt. - Faareartens og Uldens Forædling er ikke heller destoværre ikke noget behageligt Henblik. Men ved Standhavtighed og Omsorg for Ly maa dog vel Skov plantningen kunne fremtvinges. - Vende vi Øiet fra komst, kunne vi da ikke med Stolthed føle, at Kock op Agerdyrkningen til andre Gienstande for en Nations Oppeindvodningen intersteds har gjort større, om ellers nogetsteds i Forhold lige saa store, Fremskridt; at Gomastikken, og Svømmekunsten som en Hoveddeel deraf finde i Danmark deres nye Grækenland, den; at Fordommen mod Hestekiødspiisning eller, om man heller saa vil, gienfinder deres Old=Nor ere overvundne i Kbhavn, medens de bestaae endnu i alle øvrige Europas Hovedstæder; at Dyrlægge videnskadens Fremgang hos os er hæderligen stor. - Og en Nation, der kan sige sig selv alt dette, og mere, uden Smiger, skulde de ei kunne bringe det til at giøre sit Klæde, sit Lærred, sit Steentøi, sine Glas, sit Læder o. s. v. Jo, med en Konge som vil, med rige Privatmænd, der bør ville, med Tider, der vel kunne lære Alle at ville, skulde man dog troe, at engang ogsaa det Bierg, som her synes opreist foran os, skal synke ned og Foden løses til raske Fremskridt paa denne nye og gavnlige Bane.