Berlingske Tidende, 1804-08-10
2) At de Træsorter, som anbefales, ere af de og her ved bekiendte, som ere her ikke vanskelige at faae, og som Erfaring, har viist ved Plantning eller Sagening at trives vel hos os. 2) At der vises, hvor Planterne ere at faae, samt om man ved Frøes Sagening kan selv fremtrække Planter, og hvorledes dette. 3) At der anvises, hvilke de retteste, beqvemmeste og gavnligste Steder ere paa en Lod at tilplante. 4) At Valget af Planter til hver Jordart især, Jordens Tilberedning, Plantningen selv, og hvad derefter er at giøre, nøiagtig beskrives. 5) At Fordeien, som derved kan indbringes, vises, naar den kan ventes, hvorledes den skal tages, samt hvad som hører til Anlæggets Vedvarenhed og Fremgang. Afhandlingerne maatte indsendes inden November Maaneds Udgang 1804. 6. Da man i de nyere Tider i adskillige Skrivter har draget i Tvivl, om den Nytte, som Jndgrøvtninger og Indhegninger med levende Hegn, nu, da Tøiring og Staldforring, blive almindeligere, bringe tilveie, opreier den Skade, disse Indhegninger have til følge, deels ved betydelig Jordspilde, deels ved at tiltrække Jnsecter og Fugle, deels ved at forhindre Lufttræk, og derved giøre Jndhostningen vanskeligere. saa udsætter Selskabet sin første Guldmedaille eller 100 Rdlr. forden, som, efter at have velet de forskellige Grunde for og imod Sagen, og undersøgt hvad derom er erfaret og skrevet i Engelland og Tydskland, men især i Dannemark og i Hertugdømmerne, giver den grungigste Beregning over Nytten eller Tabet ved levende Hegn, og anden Guldmedaille eller 50 Rdlr. for den næst bedste derom skrevne Afhandling. Egne og andres Erforinger maatte destandig lægges til Grund for Beviserne, og Hensyn tages til Dannemarts forskellige Egne og forskjellige Arter af levende Hegn, for saavidt de frede bedre eller slettere, lade sig lettere eller vanskeligere opelske, meere eller mindre tillokk. Fugle eller Jnsekter, og kunne være tienlige til Brændsel, Kurvemager-Arbeide og andet okonomisk Brug. Afhandlingerne indsendes til December 1805. 1. At anvende tørre Stængler af Kart fler og Kaalrabi, efter at de ere udblødte i Vand, til at forre Qvæg med, efter den i nogle Egne af Sverrig brugelige Maade, er vel ikke ganske ubekiendt her men tilstrækkelige Erfaringer om dens Gavnlighed savnes dog endnu; Selskabet udsætter derfor en Premie af tredie Guldmedaille eller 25 Rdlr. for den Afhandling, som, grundet paa Erfaring, bedst oplyser denne Forringsmaades Anvendelse, og hvorvidt den er fordeelagtig eller ei. Afhandlingerne indsendes i November 1805. 3. Kartoffelaven er nu temmelig udbredt i alle de danske Provindser. Man dyrker ogsaa forskiellige Sorter deraf. Men maa savner endnu bestemte og nøiagtige Jagttagelser over Værdien af disse forskiellige Sorter, saavel i Henseende til Afgrødens Mængde, i forskellig Jordbund og ved forskiellig Kuur, som i Henseende til deres Værd som Føde for Mennesker, og hvor længe de, uden at tabe deres gode Egenskaber, kunne dyrkes paa samme Sted a. Dette er uden Tvivl Aarsagen til, at man i Kiøbenhavn, hvor saa stor en Mængde af Kartofler forbruges, dog ikkun med Vanskelighed kan faae en spiselig Sort. Amagerne dyrke neppe flere end tvende Sorter, og have nu dyrket dem saa lænde, at de meget ere udartede. Alligerel er det derfra, at næsten alle mindre Formuende i Kiøbenhavn forsynes. Kyndige paastaae, at det er særdeles vigtigt for Helbreden, ikke at nyde de slettere Sorter, hvor de gode kunne haves. - Selskabet ønsker derfor en udførlig Efterretnlag om: Hvilke Sorter af tidlig og sildigmodne Kartofler, der baade i Henseende til Afgrødens Mængde, og i Henseende til deres Værd som Føde for Mennesker, fortiene fortrinligst at dyrkes, saavel overalt i Dannemark, som især i Egnen omkring Kiøbenhavn og andre store Stæder, Da man vil have bemærket, at de tørre, smuldrende, at blot Meel bestaaende Kartofler, som endnu ere de almindeligste hos os, besvære Maven, ere vanskeligere at fordøie, og fordre en betydelig Mængde Smør, hvorved de blive baade dyrere og usundere, men at derimod de sødere Sorter smelte den i Munden, befordre ved deres Sukker Fortøielsen, og behøve kun lidet Salt for at give en ligesaa behagelig som sund og nærende Føde; da man fremdeles vil have lagt Mærke til, at de stattere Sorter, før de modnes, have en behageligere og sødere Smag, naar de nydes strax efter at de ere optagne men tabe denne Smag ved at henligge eller ved at fuldmod nes, og at det Modsatte skulde finde Sted ved de sødere sildig modne Kartofler, saa spørges: tabe de melede Kartofler ved at modnes deres Sukker, Blive de ikke derved usundere? Bør man forbyde deres tidligere Brug Selskabet ønsker, at 1) Besvarelsen blev grundet paa Erfaringer, anstillede i Landet selv, og forenede eller sammenlignede med andres Erfaringer; 2) at Sorterne nøle beskrives i Henseende til Rodens Førm, Farve, Størrelse og Modningstid, samt Stængelens Størrelse, Blomstrenes Farve a. ; 3) at Mængden, som kan avles paa et vist Areal og i en vis Jordbund maatte angives, og Culturer og Omkostningerne derved nøie beskrives; og 4) at deres Egenskaber som Føde for Mennesker bestemmes, hvorledes de forholde sig ved Kogning i Vand og Kogning i Damp &c. Ved at arbeide til det Maal, Selskabet her henpeger paa ville mangfoldige flere Spørgsmaale frembyde sig, og man vil ansee den Afhandling for fuldstændigst, som trænger dybest ind i det, her blot gives Vink til. Om de forskiellige Sorter af Kartofler findes Efterretninger i Hr. Assessor C. G. Rasus Danmark og Holsteens Flora. 2den Deel. Premien for det bedste Svar paa Spørgsmaalet er Selskabets anden Guldmedalle og 50 Rdlr. i Penge. Afhandlingerne indsendes til Udgangen af December (Fortsættelsen følger.