Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-03-17
De Deputeredes Forhandlinger over Adressen udmærke sig ved en sjelden Rolighed, og viser, at Man iaar veed at gjøre Forskiel paa Modsigelse og Bitterhed. Efterat Præsidenten to Gange havde oplæst Udkastet (hvorom nedenfor), holdt Udenrigsministeren ogsaa her en Tale, der var et Sidestykke til den i Pairskammeret, dog med Hensyn til den ved det tyrkiske Manifest. (som ogsaa han kaldte hiint Artstykke) forandrede Politik, som atter beviser, hvor ofte Begivenhedernes Strøm gjør Menneskets Klogskab til Skamme. Uden for Øieblikket at kunne udlade sig tydeligere, tilkjendegav Ministeren Kammeret, at de tree Hoffer nu handle om de Beslutninger, som denne nye Stilling fremdeles gjør fornødne. Man vil stræbe ligemeget at bevare Europas Fred og haandthave Frankerigs Ære. Maaskee behøver Man endnu ikke at opgive Fredshaabet; men i al Fald var det oprigtigt meent dengang det udtaltes. Resten af Talen angik Forholdet til Spanien, hvor Alter bleven uforandret, Algier og Sydamerika. I Udkastet til Adressen berørtes ogsaa den gallikanske Kirkes Friheder, som Modvægt imod Jesuitismen, uden dog at nævne denne udtrykkelig; men det fandtes meere passende at holde sig til Chartets egne Ord, som tilstaaer, alle Gudsdyrkelser lige Beskyttelse, uden at agte paa Hr. Du plessis Paastand: at Ungdommens Opdragelse udelukkende burde overlades Præsterne, da Frankerig var et af Biskopper oprettet Monarkie &c. J Anledning af at Hr. Hyde de Neufville, Villeles erklærede Antagonist, ogsaa var Medlem af Kommissionen, bemærker Koureren, at alt som Adressen nærmede sig, forsvandt det Villleske Ministeriums sidste Støtte. Stedet, som indeholder en Misbilligelse af samme, lød omtrent saaledes: "Frankerigs Klager, have kuldkastet det beklagelsesværdige System, som gjorde Kongens Løfter illusoriske. Dette fandt enkelte Medlemmer for stærkt, og udlagde det som et Jndgreb i de kongelige Prærogativer, hvorfor Man heller maatte forbigaae det med greligiøs Taushed. Men der regnede fra alle Sider Bebreidelser ned over det forrige Ministerium, og selv de, der optraadte som dets varmeste Talsmænd, saasom Hr. Syriens de Mairinhae maatte tilstaae, at det havde begaaet store Feil, men dog ogsaa stiftet meget Godt, og vilde endnu være ved Roret, hvis Kammerets forrige Majoritet stod ved Magt, hvilken Naivitet opvakte almindelig Latter. Andre, hvoriblandt Hr. Dupin og Agier, paa stod, at disse Feil og Uretfærdigheder have bragt Monarkiet i Fare, ved bestandig at ville mane Revolutionen frem af Graven, som dog Chartet for stedse havde tillukket. Vi cont Softhone de la Rochefoucauld fandt det urigtigt at taleom et System, da Ministeriet slet intet havde havt. Tilsidst udvirkede Hr. Martignae den Forandring, at der blev sat som for længe opholdt Virkningerne af de kongelige Løfter; men Udtrykket beklagelsesværdigt blev hævdet sin Plads med 187 imod 173 Stemmer. En anden Phrase angaaende at Man har søgt at spærre Sandheden Adgang til Tronen, lod Man bortfalde paa Seglbevarerens Bemærkning, at den vilde saare Hs. Majestæts Hjerte. En af Hr. Dupin foreslaaet Taksigelse til Seierherrerne ved Navarino, fandt ingen Understøttelse, saalidet som hans Forslag til at bede Hs. Majestæt forhindre Tyrkerne i at føre Græker som Slaver til Afrika. Nogle forlangte hele Stedet og Grækenland udeladt; men dette modsatte General Sebastiani sig, som kun beklagede, at Magterne ikke før havde taget sig af Grækersagen. Havde Frankerig, vedblev han - istedetfor at disciplinere den egyptiske Sa traps Tropper og bygge Flaader for ham i Marseille, staaet Grækerne bi, da vilde deres Befrielse ingen Vanskelighed, have fundet." Hr. v. la Boisstore fandt det derimod upassende af Kammeret at tilbyde Kongen Mandskab og Penge til Krigens Tilendebringelse; men denne Betænkelighed ha vede Udenrigsministeren, som ved at læse det omhandlede Sted med Opmærksomhed, ikke fandt, at det indeholdt noget imod de diplomatiske Forhold. (Fortsættes.)