Viborger Samler, 1817-10-13
J Skilderiet er indført Fragmenter af et Brev fra Vendsyssels nordre Deel af en der Reisende i Sommeren 1817. Det begynder saaledes: "Trøstende er det for Menneskevennen, at see Mørket vil ge for Lyset, og de gladeste Udsigter allevegne at aabne sig for Almuen til reenere Grundsætninger i Religionen, større Tænkefrihed og Aandsdannelse, og derved til større Forædling og Held for denne saa længe forsømte og tilsidesatte Menneskeklasse. Aldrig erfarede jeg dette tydeligere, end paa denne min jydske Reise. De fleste Steder spores Liv, Lyst og Fremstræben til Oplysningens og Forædlingens skjønne Maal. De fleste Steder kappes man at fremmede Midler som til dette Øiemed findes fornødne. Jeg seer her midt i Sommeren Flokke af reenlige muntre og kraftfulde Børn vende tilbage fra Skolerne til deres Hjem. De hilse mig saa venligen, og med saa beskeden en Frihed, og deres Hilsen synes mig at bebude Uskyldighed og Tillid til Mennesker - o, aldrig finde J Grund til at tabe den tænkte jeg ved mig selv, og - sukkede. Jeg seer Skolelærere, som, forhen klædte i Pialter, med mismodigt, skummelt, gustent Aasyn ofte maatte, for at opholde deres kummerlige Liv, forrette Bondens smudsigste Arbeider, og leve af dennes dyrekjøbte Naade, da deres Lønning de fleste Steder var bestemt fra 5 til 10 Rdlr., nu med Tilfredshed og Selvfølelse at forrette deres Embede, og være lykkelige i deres Familie-Kredse, efterdi deres Lønning: ved Resolution fra det Kongelige danske Cancellie, er fast bestemt til 6 Tdr. Rug, 6 Tdr. Byg, og 48 Rbd., foruden fri Bolig, Brændsel Fourage, og de Fordeele deres Agerbrug afgiver. Vel er denne Lønning ikke tilstrækkelig til at pleie Vellevnet; men dog er den lempet efter Almuens Evner i disse Egne, og efter de Fordringer, den nærværende Skolelærer-Slægt, efter sin Fortids Stilling, kan gjøre, Af Seminarister fandtes her faa. Forfatteren anmærker siden, at de forrige uhumske og skumle Skoletygninger, hvor ingen Opmuntring gaves til at fatte Jesu blide Lære, da man indaandede en Luft, der sløvede enhver Aandskraft, nu ere forvandlede til frydelige Boliger for Lærer og Lærende. I Hjørring Amts nordre Provstie, der kun indbefattet 3 Herreder Amtsprovsten er Hs. H. Hr. Abel) ere i Aar 12 a 14 nye smukke Skoler opførte, næsten alle ved Almuens frivillige Sammenskud. Hjørring Kjøbstad staaer heller ikke tilbage, der hersker en streng Orden i alle Skolevæsenets Gene. Stedets Præst Hr. R., skyldes dette især, og, den Reisende ønskede at kjende ham personlig: men han var allerede i den tidligste Morgenstund gaaet ud, for at besøge Skolerne i Anneret. Endog i det med Flyvesand rædsomme Skagen, hvor Sandbanker, gode Mennesker og Fiskeri udgjør Stedets Fortrin, fandt han 2de nye anseelige Skoler, hvis Bygning for 3 Aar siden kostede henved 7000 Rbdlr. Fladstrand, hvis Velstand for en stor Deel faldt med Krigen, har og een i Fjor opført anseelig Skole, bygget af den dristige og retskafne Kjøbmand Hr. Caspar, der har kostet 4000 Rbdlr. og betales af Byen i 40 Aar. Uden denne Hr. Caspars Opofrelse ville Byen, der i senere Tid anvendte store Bekostninger paa sin Kirke, og desuden opførte en smuk Præstebolig, ikke let kundet udredet denne Sum J Sæbye lader det derimod, som den Reisende ikke fandt Anledning til at rose Stemningen for en ny Skolebygning, hvortil er skjænket en Byggeplads. (Disse Fragmenter kunde man ønske fortsatte gjennem hele Danmark, for at see, hvorlunde Almueskolevæsenet gaaer frem i Regjeringens og dens gode Foranstaltningers Aand. Hvor vigtigt det er at oplære den vordende Slægt til sand Gudsfrygt og dydig Vandel det indsee neppe de Forældre der ikke selv nøde en god Oplærelse i disse for Mennesket saa aldeles vigtige Ting og aldrig de, hvis Vandel var paa Ryggesløsheds og Ugudeligheds alfare Vei. Vor Efterslægt vil indsee det og sukke over Fortiden, naar Fængslerne fyldes og Skafotterne farves med Blod ofte, fordi man ikke ville udrede nogle Daler af de mange man fjaser bort, til Skolebygninger og Skole bøgers Anskaffelse. Derfor evig Hæder over de Trofaste de Efterslægtens sande Velgiørere, der bekjæmpe det mangehovedede Uhyre der hellere seer Diævelens, end Guds Altare reiste.)Man seer nu af den officielle Jndberetning i Collegial Tidenden om Tumulten i Straffeanstalten, paa Christianshavn, d. 25 Junii d. A., at denne udbrød efter en forhen af Fangerne lagt, og adskillige Gange forandret, Plan. Allerede i lang Tid havde det været aftalet, at et almindeligt Udbrud skulde ske efter Reformationsfesten, ifald ingen Livsfanger ved denne fik deres Frihed. Rasphuusfangerne paaskondede imidlertid Planens Udførelse, paa Grund af, at det vilde være vanskeligere at komme bort om Vinteren end om Sommeren. De havde først besluttet at bryde ud ved at aabne sig underjordiske Gange, men da de indsaae Vanskeligheden heraf, opgave de dette Forsæt, og besluttede igjen, at bryde ud med Magt Søndagen d. 29 Juni og efter Udbruddet, at bemægtige sig et Skib paa Kysten og undflye til Rø stock eller til et andet fremmed Sted. Men Søndagen 22de Junii gjordes, efter foregaaende Brevvexling mellem Rasphuset og Forbedringshuset, den bestemte Aftale, at Udbrudet skulde skee d. 25 Juni, paa hvilken Dag Planen da virkeligen ogsaa udførtes. J Mordbrand ere befundne skyldige: 1) Søren Hansen Gammelmand, fød i Kjøbenhavn, 27 Aar gl., dømt for Tyveri i Rasphuset paa 5 Aar, han blev og straffet med Kat og 6 Maaneders Tillæg i Straffetiden for Deeltagen i Opløbet den 31te Juli 1815. 2) Rasmus Jensen Samsøe, en Sjællænder, 27 Aar gl., for 3die Gang begaaet Tyveri inddømt paa Livstid. J Betragtning af, at han ikke egentlig var deelagtig i Planen om Mordbrand, og ved oprigtig Tilstaaelse bidrog meget til Sagens Oplysning, er han benaadet paa Livet og dømt paa Livstid i Rasphuset. 3) Thomas Christensen, en Kjøbenhavner 19 Aar, inddømt 4 Aar i Rasphuset for 2den Gang begaaet Tyveri. (J Betragtning af hans Ungdom og Villighed til at bekjende Alt er han benaadet paa Livet og inddømt paa Livstid i Rasphuset.) 4) Johan Andersen, fød i Kjøbenhavn, 18 Aar gl., dømt til 3 Aar Rasphuus for 2den Gang begaaet Tyveri. 5) Johan Jacob Egidius Ludvig Petersen, fød i Kjøbenhavn 19 Aar gl., dømt for 2den Gang Tyveri til 3 Aars Rasphuus. J Betragtning af at han uopfordret har tilstaaet at være Medvider, er han fritagen for Livsstraf og inddømt paa Livstid, Rasphuset.) 6) Niels Henning Dahl, født Jylland, 19 Aar gl., forhen inddømt paa Livstid, Rasphuset. 7) Rasmus Jensen Olsen, en Kjøbenhavner, 27 Aar gl., 2 Gange kagstrøgen som Tyv, Livsfange. 8) Hans Lassen Stokkebek, en Fyenboe, 27 Aar gl, forhen for gientaget Tyveri kagstrøgen og brændemærket, Livsfange. 9 Niels Olsen, en Nordmand 27 Aar gl., Livs fange. Som deelagtig i Opløbet 1815, straffet med 2 Dages Kat. 10) Johan Andersen Boistad, en Nordmand, 48 Aar gl., Livsfange, 4 Gangkagstrøgen og 3 Gange brændemærket for Tyverie (Da hans Forbrydelse ved denne sidste Tumult ikke er af den Beskaffenhed, at den fortjener Livsstraf, saa er han fritaget derfor imod at kattes i 2 Dage, og arsøndret fra de øvrige at arbeide som Livsfange i Rasphuset. Det er gyseligt at læse, at de første 9 ere alle unge Mennesker og dog saa forhærdere i Forbrydelser.) Executionen paa disse fra Livet dømte 7 Forbrydere blev den 3die October fuldbyrdet paa Amager.