Jyske Efterretninger, 1788-07-04
Aalborg den 4 Julii. le jestæt allernaadigst udgivet en Forordning af følgende Jnd under Dato Christiansborg Slot den 11. Junii har Hs. Ma hold: At da Forordningen af 4 November 1776, skærpede For budene imod Græs, eller ustaldede Øxens Udførsel af Jylland, og bestemte anseelige Præmier og Benaadninger for Udskibning med derved at see den mærkeligen aftagne Qvæghandel paa nye af saltet Stald=Studekiød m.v., var det Hs. Majestæts Øie og i Følge deraf ved større Afsætning for ustaldet Qvæg til Stal oplivet ved større Afsætning for Stald=Øxen til fremmede Steder, fyldestgiort, thi ikke alene er Udførselen af staldet Qvæg til ning i Landet. Men dette Øiemeed har Hs. Majestæt ikke seet fremmede Steder og til Hertugdommene endnu, som da be af det den var i de ældre Tider; men endog er den i nogle Aar, mældte Forordning gaves, kun en Trediedeel til en Fierdedeel formedelst Krigen imellem fremmede Magter begyndte Afsætning af Staldsndekiød nu saa godt som ophørt. Jmidlertid har Hs. Majestæt fra adskillige Egne i Jylland, hørt Klager over Mangel af Afsætning for ustaldet Qvæg i Lan sinde fra Sædegaardene og Kiøbstæderne, og deels fordi en me det, deels formedelst forbemældte aftagne Afsætning af Stald get stor Deel af Sædegaardene have aflagt Staldsedning og anlagt Meierier. komne Forordning af 29. Augusti 1747, var tilladt igiennem gen af 28, Maji 1701, indtil den i Anledning af Qvægsyge ud Betragtning, at da Udførselen af Græs Øxen efter FororonTilligemed disse Omstændigheder har Hs. Majestæt taget i staldede frem for nu, savnede ustaldet Qvæg til Jndkiøb og Op Markeder, findes det ikke, at de stere Sædegaarde, som da staldning. ne, som Sædegaardene selv føle, deels ved den paalagte høie Med Hensigt til alt dette, saavelsom og for at lette Byrder dermed er forbunden. Og overalt for at giøre Riget Danmark udgaaende Told af Stald Øxen, deels ved anden Tvang, som fremme deres fælleds Qvæghandel, og ved den opmuntre til de lagtig med Hertugdommene i saadanne Friheder, som kunne desto meer Tillæg og Oporæt af Qvæg, besaler og anordner Hs. Majestæt herved: sine Øxen, som sit andet Qvæg, paa Græs eller paa Stald, ef Det skal være alle og enhver uformeent, at feede eller forretersom han dertil har Evne og Leilighed. Ligeledes skal det være alle og enhver tilladt at sælge saadant forret eller fredet Qvæg til hvem han vil, samt at uddrive det, eller lade det uddrive til uden og indenrigske Steder, altsaa og til Hertugdommene, til altsaa aldeles de hidtil værende Forbudde mod Græs og ustalhund Tid af Aaret han finder det beleiligst. Herved ophæves dede Ørens, samt Køers og ungt Qvægs Udførsel af Danmark. have bestemt Uddrivningstiden for Øxen til Foraaret inden 1ste Herved ophæves ligeledes de hidtil værende Anordninger, som som hidtil har været Kiøbstædborgere og visse Landboere alene Maji. Herved udstrækkes end videre Friheden til at feede Øxen, tilladt, til enhver, som deraf kan og vil benytte sig. Og herved tillades det Slagtere, som andre Øxenkiøbere, at tilhandle sig vidtil har været og er tilladt, i Henseende til Køer og Heste. Øxen, hvor de finde sig dem tienlige; ligesom saadant allerede Dog, naar og for saavidt Anordninger og Foranstaltninger mod ninger og Foranstaltninger, saa længe de gielde, nøie overholQvægsyge herudi skulde giøre Forandring, da skulle disse Anorddes og følges. Stykke Hørnqvæg, skal Tolden herefter for det, som gaaer 2. J Stedet for de hidtil paabudne 2 Rdlr. 40 s. af hvert ud til fremmede Steder eller til Hertugdommene, være For Ørne, store eller smaa, staldede eller ustaldede, a Stk., 1 Rdlr. d. Courant. hvisten Told skal erlægges ved Colding eller Ribe Toldsted, naar For Køer, Qvier og Kalve, a Stykket = 4 Mk. d. Courant, Qvæget fra Jylland til Hertugdommene udføres; men udskibes da erlægges Tolden ved det Toldsted, hvorfra det udskibes. det fra Danmark til fremmede Steder eller til Hertugdommene, J Henseende til Consumption og andre fra Tolden forskjellige Afgivter forbliver det ved de Anordninger, som derom ere givne eller herefter gives. 3. Beboerne i de Sønden Toldskiellet mellem Jylland og Hertugdommet Slesvig beliggende saa kaldte Friheds Districter i Froes og Kalslund Herreder, og i de til Coldinghuus Amt henhørende, men ogsaa Sønden Toldskiellet beliggende 4 Sogne: Seest, Hiørup, Skandrup og Vamdrup maae, i Henseende til det der tillagte Qvæg, ansees som til Hertugdommene henhørende, og de der hidtil ved Rescriptet af 22 Maji 1740, befalede aarlige Optællinger og Anmældelser falde bort, ligesom og bemældte deres Qvæg maae, uden at fortoldes i Colding eller Ribe, omføres i Hertugdommet Slesvig, og fortoldes først, naar det derfra udgaaer med den ved Udgaaende fra Slesvig gieldende Told; men af alt det Qvæg, som gaaer fra den nordre Side af Toldskiellet over til Districter, betales Tolden, som af alt andet til Hertugdommen fra Jylland udgaaende Qvæg; hvorefter det i Slesvig ansees og fra Toldvæsenets Side behandles som Qvæg, der fra Dannemark til Hertugdommet er udgaaet. 4. Sædegaards-Eiere, Forpagtere, Kiøbstædborgere og andre i Jylland maae være befriede for de aarlige Anmældelser til Amtmændene over det paa Stald opsatte Qvæg, samt for at give Beviser til Kiøberne om det de have solgt, da FortoldingsRigtigheden ved Toldskiellet vil vorde paaseet, og hans Majestæt i Tilfælde, at Qvæg=Optællinger til Underretning ellers skulde behøves, ville nærmere derom give befaling til Amtmændene, som nu i Følge af det foranførte fritages for at give de hidtil sædvanlige aarlige Anmældelser til General=Toldkammeret og til vedkommende Toldsteder.