Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-03-16
Fyens Stiftsavis, redigeres af N. Seedorff, udgives i Odense 5 a 6 Gange ugentlig. Trykt med Hurtigpresse. F. Knudsen, Allernaadigste Konge! Alt længe havde Overbeviisningen om en fri Forfatnings Nødvendighed til at sikkre Danmarks Fremtid fæstet Rod i det danske Folk, da Deres Majestæt ved det allerhøieste Reskript af 28 Januar d. A. gav Tilsagn om denne kostelige Gave. Men, allernaadigste Konge, hvilke vare dog de Følelser, hvormed dette Tilsagn blev modtaget af Folket, Af Nogle vel med Glæde, men af de Fleste med tans Mistvivl, ja endogsaa med Frygt. Og dog var der Jngen iblandt os, som ikke med Taknemlighed paaskjønnede Deres Majestæts folkelige Sind, der saa beredvilligen lod Dem bringe Enevoldsmagten som Offer for Danmarks Fremtid, Jngen iblandt os, der ikke følte, at det nu mere end nogensinde vilde være nødvendigt at kalde Friheden til Hjælp for at redde Fædrelandet. Men de i Reskriptet angivne Grundtræk for Forfatningsværkets Gjennemførelse indeholde Bestemmelser, der af det danske Folk maae betragtes som farlige for Danmarks Selvstændighed, og den danske Nationalitets frie og ukrænkede Bestaaen; vi sigte herved til Sammenknytningen af Danmark med det tydske Forbunds land Holsteen og til den Maade, hvorpaa stillet som en ligeberettiget Heelhed over sen af den bebudede Fælledsforfatning. danske Land Slesvig i Forbindelse med dette er det egentlige Danmark. Man skulde have ventet, at disse Bestemmelser, der indeholde saa store Jndrømmelser til dem blandt Deres Majestæts Undersaatter i Hertugdømmerne, der arbeide paa Slesvigs og Danmarks Tilslutning til Tydskland, af disse skulde være blevne modtagne med Glæde, men heller ikke dette var Tilfældet, idet netop de fra denne Side skete Skridt lade vente den bestemteste Modstand mod JndførelMedens saaledes Udsigten til, at det skulde lykkes Deres Majestæts Viisdom og den paabudne Forsamling af erfarne Mænd at bringe en Forfatning istand af den i Reskriptet at 28 Januar d. A. angivne Beskaffenhed, allerede fra først af var mere end tvivlsom, og Haabet om, at en saadan Forfatning, hvis den kom istand, skulde blive til Gavn for det Hele fast ringere end Jntet, indtraf den skjæbnesvangre Begivenhed, hvis første Rystelser allerede nu gjennembæve Europa, og hvis betydningsfulde Følger ikke mindre for den danske Stat end forResten af vor Verdensdeel ere undeblivelige ligesaa vist som de ere uberegnelige. Saameget synes imidlertid vist, at en Forfatning som den ved det allerhøieste Reskript af 28 Januar d. A. bebudede, der gjør Folkets besluttende Medvirkning ved Afgjørelsen af en stor Deel af dets vigtigste Anliggender saa godt som umulig, ikke nu vil kunne tilfredsstille, og ligesaa vist synes det, at de Hindringer der i Holstens Forhold til det tydske Forbund stille sig i Veien for Forfatningsværkets Jstandbringelse, og de Farer, der under en saadan Forfatning true Danmark fra Tydskland, ere blevne saa store, at de ikke meere lade sig oversee. Under disse faretruende Omstændigheder, allernaadigste Konge, er en tæt og tillidsfuld Sammenslutning, en enig og kraftig Sammenvirken mellem Konge og Folk nomgængelig nødvendig. Men en saadan tilveiebringes ikke ved den allernaadigst paabudne Forsamling af erfarne Mænd, der efter dens Sammensætning ikke vil kunne betragtes som en Repræsentation af Folket. Kun en talrig, efter en fri Valglov kaaret, det hele Folk i alle Statens Dele ligelig repræsenterende Forsamling vil fremkalde den Enighed i Folket, den Kraft hos Regjeringen, som Øieblikkets Fornødenhed udkræver, og en saadan Forsamling er det derfor, hvori det danske Folk ønsker at samle sig om Deres Majestæt. Denne Forsamling bede vi Udkastet til en fri Forfatning forelagt, men dette maatte da først og fremmest gaae ud paa at ordne den fuldstændige administrative Adskillelse mellem Danmark og det tydske Forbundsland Holsten, hvilken vi ansee som en uomgængelig nødvendig Betingelse for enhver Forfatning, hvorved Fædrelandets Fremtid skulde kunne ansees betrygget. Om det da maatte vise sig, at Deres Majestæts Undersaatter i Hertugdømmet Holsten skulde ønske en saadan fælleds Forfatning med Danmark, som Forholdene tilstæde, og som fremfor alt holder Danmark udenfor enhver Berøring med det tydske Forbund, hvorved dets fuldkomne Selvstændighed kunde udsættes for Farer, da vilde det vist være det danske Folk kjært, at bevare saameget af den gamle Forbindelse med vore tydske Brødre som muligt, saafremt der ellers lader sig udfinde en Maade, hvorpaa et saadant Forhold kan ordnes uden Fare for vort Fædreland. Den Bøn vi saaledes vove i al Underdanighed at frembære for Deres Majestæt er altsaa: At det maatte behage D. M. snarest muligt om Dem at forsamle en talrig, efter en fri Valglov kaaret, og det hele Folk i alle Statens Deele ligelig repræsenterende Forsamling, og lade Samme forelægge til Forhandling og Antagelse et Udkast til en fri Forfatning paa Grundlaget af den ovenantydede fuldstændige administrative Adskillelse mellem Danmark og de til den danske Stat hørende tydske Forbundslande." C. Paludan Müller, K. Sick, N. Hofman (Bang). H. C. Helweg. Overlærer, Dr. pil. Overlærer. Joh. P. Voigt. G. Schrøll, Kjøbmand og Borgerrepræsent. Eier af Lykkenssæde. W. Petersen, Chr. Voigt, Kjøbmand og Borgerrepræsent. Sørensen, Wiborg, Kjøbmand. Cand. phil. Forpagter paa Hofmannsgave. constit. Districtslæge. A. L. C. Silverberg, Albert Leth, Berg, E. B. Muus, W. Crone, Wich, Kjøbmand.