JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Ved Ovenstaaende troer jeg allerede at have efter Evne bidraget Mit til at gjøre et saa udmærket Skrift fra vort Nabo-Universitet end mere bekjendt i Danmark, omendskjøndt jeg ogsaa har troet med Frimodighed at burde pege paa de enkelte svage Steder, hvilke dette, som ethvert menneskeligt Værk, forgjeves vilde stræbe at undgaae. Jeg kan ikke slutte bedre end med et Epigram, som jeg for ikke længe siden læste i et tydsk Blad – jeg troer, i Originalien, og som, hvis det ikke skylder Prof. Koester Afhandling sin Oprindelse, dog med al føje kan anvendes derpaa, omendskjøndt det rigtig nok synes at indeholde en skjult Jronie. Men man kan dog ganske abstrahere fra denne, og forstaae det efter Ordene. Kun under denne Forudsætning fordrister jeg mig til at anvende det herDet lyder saaledes: "Kurze Recension. Was ist Gränze. - Das Nichts entgegengesetter Gestalten, Leer an beyden; es fliest ein in die andre dadurch. Trefflich bezeichnet den Buch die Granze der Kunst und des Glaubens: Ausserhalb beyder du schriebst; so ward zur Granze das Buch." General von Evalds Tanker om Militærdannelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Den fra saa mange Sider hæderlig bekjendte General Evald, blev i Aaret 1807 i et tydsk Tidsskrift opfordret af en Anonym, til at besvare et almeennyttigt og paafaldende Spørgsmaal, hvortil Anonymen foreslog Archenholz's Minerva, som det periodiske Skrift, der havde det største Publicum. Den værdige General, stedse lidenskabelig beskæftiget med at befordre det Gode, hvor han kunde, tog ikke i Betænkning at optage en Ubekjendts Opfordring, for dens gode Hensigts Skyld, og tilsendte Minervas Udgiver Følgende til Indrykkelse *), Undertegnede herved meddeler Skilderiets Læsere, overbeviist at det vil læses med Jnteresse, om det end ikke vinder eenstemmigt Bifald. Min Herre! De maae undskylde mig, at jeg saa silde besvarer Deres anonyme Skrivelse, som jeg modtog i forrige Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
J denne Skrivelse yttrer De det Ønske, at jeg, igjennem Minerva, vilde meddele Dem min Mening over nedenstaaende Gienstand, og lover efter Meddelelsen, at ville give Dem tilkjende. De spørger: "Hvorledes det gaaer til, efterat Man i et hvert Rige, ja hartad i ethvert Fyrstendomme, "har med store Bekostninger oprettet Cadetaca"demier og Militærinstituter for at danne gode "Officerer, dog ikke finder Armeerne forbedrede, og derimod har seet, saavel i den nordamerikanske som franske Revolutionskrig, at de regelrette Tropper, bestandigt kom tilkort, og at trods hiin Militærdannelse, disse tvende Nationer have frembragt gode Officerer og Felt 7) J den medfulgte Privatskrivelse siger han ligesaa ædelt som patriotiskt: "Man bør jo saae saalænge Man lever, naar Man vil opfylde sin Pligt som Menneske, maaskee fæster dog hist og her et Korn Rødder, og bærer lidt efter lidt Frugt. Alt i denne Verden er jo kun Udsaaning for en tilkommende Høst, o. s. v. herrer i Mængde, mod hvilke de ældre, erfarne og dannede Krigere, Lidet eller Jntet have udrettet; da Man dog af den gamle Historie, hvor Man endnu ikke havde søgt at studere Krigskonsten med saadan Ængstelighed, aldrig kan opvise saa udmærkede Begivenheder, som i vor Tid, hvor hele Hære i faa Timer ere ødelagte, og hele Kongeriger i nogle Dage ere blevne erobrede?" Her, min Herre, har De min Mening; dog med den Betingelse: at De i Fremtiden ikke maae vente nogen videre Forklaring over denne Gjenstand. Den amerikanske *) og franske Revolutions krigs Begivenheder ere vistnok høist paafaldende, og i begge disse Krige, især i den sidste, ere Tilfælde indtrufne, som Efterverdenen vil have Ondt ved at begribe. Men Man maa lægge Mærke til, at i begge disse Krige, enhver Amerikaner eller Franskmand, som traadte i Krigsstanden, valgte denne Stand for at vorde Soldat i Ordets egentlige Betydning. Enhver haabede, ved Mod og Tapperhed, at gjøre sig og Sine lykkelige, eller at erhverve sig et Navn hos Efterverdenen. Den største Deel af de Mennesker, som i andre Lande træde i Krigstanden, vælge den derimod ikke for at blive virkelig Soldat, for i Farens Øjeblikke at forsvare Fædrelandet eller for Ærens Skyld, de vælge den alene forat faae Brød. J dette Tal befinder sig en stor Deel, som ikke kunde have Sands eller Lyst for dette halsbrækkende Haandværk, men har kun 5) General Evald havde, som bekjendt, ærefuldt deeltaget i den nordamerikanske Krig. det Meed, at legge Soldat, og smigre sig med den Trøst. - Hvo veed om jeg i min Levetid, oplever nogen Krig. Det gaaer altsaa meget naturligt til, at et større Antal af dygtige Officerer og Generaler uddanne sig hos de Første end hos de Sidste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
J Anledning af det i Skilderiet Nr. 53, P. 844, efter Viborger Samler No. 76, optagne Spørgsmaal, ere følgende to Svar indsendte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Det i No. 53 af nærværende Blad, fra den Viborger Samler, optagne Spørgsmaal om: Hvor høit man maatte være oppe i Luften, for om Natten Kl. 12 at kunne see Solen, besvares i Almindelighed, for ethvert Sted paa Jorden og til enhver Aarets Tid, ved Formelen: hvori : 1 (sin - cos) cos. n. her den omspurgte Høide over Stædet, 1 Jordens Radius, og n (naar Stedet har nordlig Polhøide) ligÆqvators Høide enten minus Solens nordlige Deklination, eller plus dens sydlige Deklination. (Har Stædet sydlig Polhøide er det v. v.) Efter Ovenstaaende, besvares altsaa det omtalte Spørgsmaal med nærmest 13 1/4 Miil. Derimod bliver bemeldte Høide, ved Vinter=Soelhvervstid, nærmest 719 Mile. A. C. M. Svar paa Spørgsmaalet i Kjøbh. Skilderie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
No. 53, angaaende Midnatssolen, i ViborgerSamler. Man maatte stige omtrent 13 1/2 Miil lodret op i Luften, for at kunne see Solen, naar den laae 10 Grader under den nordlige Horizont.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Indenlandske Efterretninger. Odense, d. 5 Juli. Den i Avisen Nr. 92.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
(Skilderiet No. 53) omtalte Torden, slog ned paa Bellinge Kirkegaards søndre Side tæt ved Kirken, dog, Gud skee Tak! uden at anrette anden Skade end adsplitte og aldeles nedslaae eet af de ved Ringmuren staaende store Træer, hvoraf Stykker fandtes endog paa Kirkens nordre Side, og under hvilket en Pige havde søgt Skjul, men lykkelig forladt det faa Øieblikke for den frygtelige Lynstraale knuste det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Aalborg. Sildefiskeriet i Liimfjorden har i dette Foraar været jevnt godt. Fiskerne have vundet og erholdt de ferske Sild betalt med 8,9 a 10 s. Oelen, imod at de ifjor kun fik 4 a 4 til 5 sk. Anledningen dertil var de mange Helsingøersbaade, som kom, ofte 50 til 60 ad Gangen, og kjøbte fersk Sild, 100 a 1000 Oel hver. J Førstningen betalte de dem med 20, 18, 16 s. Oelen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Viborg, d. 4 Juli. Det er forbi, det fatale, mageløse, svindsotagtige Snapsting. Domklokkens Sørgelyd bragte det til Graven. Sørgeparrene vare utallige; thi i Aanden fulgte mange Hundrede den Hensovede, der bragte Kummer i Hjerterne og Tomhed til Arvepart. Af Fremmede, hvoraf Byen i gamle Dage havde saa store Jndtægter i Terminen, faaes næsten Ingen. Af Handlende vare Mange. Modehandlerne og Galanteriehandlere gjorde vel det bedste Marked. Skal Snapstinget, der og i Aalborg var saa ganske tyndt, saaledes tiltage i Afmagt, saa maatte man ønske, at med den saa almene Pengemangel ogsaa Fortidens Sparsommelighed, især i Dragter og Levemaade, blev Mode. Førend den 26 og 27 Juni kom næsten ingen Forretningsmænd hertil. God Betalings tid (24de Juni, nævnes nu ikke mere. Renter betales seent og modtages med Glæde i Juli.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Af aandrige Glæder havde vi kun de 2 Concerter, som Hr. Kammermusikus Lemming fra Kjøbenhavn og hans Datter, som heldig Sangerinde, gav paa det dramatiske Huus. Skuespillere, baade tydske og danske, have ganske slaaet Haanden af os. - Veiret er siden Syvsoverdagen regnigt og ledsaget med Nattekulde og stærk Nordvestvind; Havevexterne trives derved godt. Kornet, hvor Regnen er falden, staaer, som Græsset, ypperligt; hvor Regnen er udebleven, er det maadeligt. - Fisteriet har i mange Aar ikke været ringere end i Aar, da vi hverken see store Brasen, Laxørter o. s. v. Selv i Laxe staden Randers er en sand Tomhed for Lax. Ligerviis som den hele Klode synes at have dreiet sig til et ublidt Hjørne, saaledes følger og det Umælende, ja selv de Mælende, ganske andre Veie, end i ældre Tider.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Blandede Efterretninger. Kongen af Nederlandenes Mynt- og Jtaglio-Kabinet i S. Gravenhage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Efter den flittige og lærde Katalog, som sammes Director, Hr. van Jonge, for kort siden har bekjendtgjort, indeholder denne Myntsamling 33,675 Exemplarer. Græske Mynter gives der 5800 af, hvoriblandt 197 af Guld, romerske 11380, hvorimellem 88 Guldmynter, nyere 5760; Beleiringsmynter 640, Kroner og Dalere 2137. Jtaglidernes Tal er 1325. Egentlige Mynter i Guld, Sølv og Kobber 7958. Denne Mynt samling har Statholderen Wilhelm IV. at takke for sin Oprindelse, i det den blev grundet ved Kjøbet af Boerhaves Svigersøns Grev Thoms's Kabinet. Wilhelm den 5te fulgte sin Faders Exempel, og formerede Kabinettet anseeligt, hvorved især Vosmaer og Hemsterhuis vare virksomme. Revolutionen brød ind, Statholderen, forlod Landet. Omstændighederne forhindrede at tage den hele Samling med, Resten toge derfor Franskmændene, og bragte den til Paris, hvor den for Øieblikket endnu befinder sig. Men den største Deel, og Hovedmynterne, saavel i Guld, som i Sølv og Bronze, blev reddet af Fyrsten, og udgjør nu Stammen til det nærværende Kabinet, som ved Kongens Omluaarligen formeres. (Notice sur le Cabinet des medailles &c., paa J. D. Jonge. La Haie 1823. 180 S. 12.)(Af Hertha, Zeitschrift for Eder u. Valkerkunde, 1 Hfte.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Den herlige Jtalienske Maler Salvator Rosa havde en ligesaa stor Tillid til sit fjeldne Talent, som han ufordulgt røbede denne i sin Tale. Da en Dag en Ven besøgte ham i Florents, just som han sad og klimprede paa et gammelt Claveer, spurgte hiin ham, hvorfor han gaf have et saa uselt Jnstrument i sit Huus. "Det er jo ikke een Seudo værd, bemærkede Vennen. Jeg vil vædde med Jer, hvad J vil, at det skal være tusende Scudi værd, naar J seer det igjen, svarede Salvator Rosa. Et Væddemaal fandt Sted, og Salvator Rosa malede nu paa Laaget et Landskab, hvilket ikke alene blev solgt for tusende Scudi, men endog anseet som et "Capo d'opers".¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
(Af Lady Morgans høist interessante Skrift: Salvator Rosa u. seiner Zeit.) Den Russiske Keiserinde Elisabeth var stedse saa vanskelig at faae til sit Navns Underskrift, og opsatte det saa tidt fra een Tid til en anden, at Forretningernes Gang derved utilbørligen standsedes. Hendes Storcanzler, Bestusche, var ofte i Dødsens Angst derover, faldt mangen Gang paa Knæ for Keiserinden, og bad hende med Taarer i Øinene for Guds Skyld at skrive under, men hun dandsede omkring ham, og kaldte ham en gammel Skolemester og Pedant. Dog ophørte han ikke med Bøn og Graad før hun havde underskrevet Alt, hvad han vilde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Denne Anecdot fortæller Flogel i sin Geschichte der Hofnarren, selv har han den af en forhenværende Ministers Mund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Ligesom Dampskibsfarten er først opfunden i Nordamerika, saa er den ogsaa der bragt til den største Fuldkommenhed. Hr. Ludvig Gall som forresten er ingen Lovtaler over dette Land, siger derom i sin nye Reisebeskrivelse, at de Dampskibe, som han ved sin Tilbagekomst saae i Dover, kunne paa ingen Maade sammenlignes med de amerikanske, hverken i Skjønhed eller i Størrelse. Han saae saaledes et Dampskib afseile fra Nyyork til Alhani, som kaldtes Cantsler Livingston, der var saa stort som et Orlogskib paa 120 Kanoner. Man sagde ham, at det kunde i 20 Timer seile 160 engelske Mile opad Hudson Floden, uagtet dens rivende Strøm paa den gode Aarstid havde det ikke sjeldent 800 Passagerer ombord, som alle fik deres gode Middagsmad, og Halvdelen kunde have Senge(Vestsjell, Avis. No. 51.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
J Morgenblatt fortælles, at ved Oversvømmelserne paa de holsteenske Kyster mistede paa een af Øerne en Præst sin hele Menighed, paa en eneste Person nær.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Kjøbenhavns Børs, den 8de Juli 1825. Hamburg 2 M.a vista 211 Species, 212.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Specier solgtes til 12 Rbmk. 11 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 10 Specier, Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . . Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 103 1/2 104 Rbd. r. S. Dito Dito. . . . . . . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-09
Hamborger Laan af 1819. Bmk. 3000 Dito Dito Bmk. 4000 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye . . . Asiatiske Actier . . . . . beregnet til 14 Bmk. 193 19 1/2 Rbd. Sedl. Rbs. Tegn. 95 95 1/2 Rbd. Sedl. 90 90 1/2 i Banco. i Sedler. 99 1/2 100 Banco. 992 100 Banco. 106 106 1/2 i Banco. 98 199 i Banco. i Sedler. 3 pC. nye danske Oblig., 3 M. efter at samme ere udstædte, 70 1/2 a 71 L. Sterling. 1 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-12
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. Toogtyvende Aargang. No. 56. J Etatsraad F. Thaarups Fraværelse redigeret af Chr. Thaarup. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 12 Juli 1826. Til Digteren. Atterbom. Velkommen Skiald fra Sveas Fielde Til Axels Stad, til Danas Lund! Du Fostersøn af Nordens Vælde, Formildet i en heldig Stund, Ved Sanggudindens hulde Gave, Dig aarle sendt fra Sydens Have.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-12
Det, som i Livets stille Morgen, Du aned hist bag Klippens Muur, Hvor Konstens Aand, endnu forborgen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-12
J Skiødet af en høi Natur, Dig lærte først de fulde Toner, Som før ei klang i Sveas Zoner: Det blev Dig klart, da ned fra Bierget Du steg til Sydens gyldne Pragt Men ogsaa der Du kjækt har værget Din Aand mod fremmed Letsinds Magt. J Hiertet Troskab, Jld i Sangen, Du bragte med fra Romervangen. Nu skienker os en nordisk Frænde Et længe næret Ønskes Lyst: At ogsaa her han maatte kiende Sit Nordens Præg i Danskes Bryst, Og glæde sig i Dalens Skygger Hvis Ly vor Fredrik mildt betrygger. Ja, Du, som varm, dybsindig, stille Gik Sangens morgenlyse Vei, Som bifaldsmiger ei kan hilde, Som Virakduft berused ei, Som aandfuld kiærlig vandt et Hierte Hvergang Du qvad om Lyst og Smerte. Dig, Sverrigs ædle, elskte Sanger Vi bringe vort: Velkommen vær! Det, som Din Attraa mest forlanger, Du ingensteds vil savne her: Et kiærligt Sind, en trofast Aand, En ærlig dansk, en Venne Haand! Ch. Molbech. (Meddeelt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-12
En unævnt Jndsender i No. 51 af Skilderiet har i en meget afgjørende Tone villet vise, at alle de i Stykket om nogle Synonymer i No. 50 af samme Blad fremsatte bemærkninger ere urigtige og ugrundede. Han paastaaer, at man, uden at støde det fineste Øre, kan sige om den, der vanker om i en ubekjendt Ørk, for at finde Vand: han gaaer og leder efter en Kilde, og deri kan han maaskee have Ret; men kun beviser det ikke, hvad han dog egentligen vil bevise; thi sæt, at den Omvankende finder Kilden meget snart, som let er mueligt, saa udtrykker lede jo ingenlunde, at han har søgt længe og nøie. For ydermere at godtgjøre Ordets sidste Betydninberaaber Jndsenderen sig paa Skriftens Ord leder (d. c. h., søger længe og nøie), saa skulle J finde. Men om der nu havde staaet søger, havde Meningen da ikke været den samme? Han troer, at Enhver visseligen vil finde søge mat og mindre passende, da Søgen kan være overfladisk og stakket, men Leden derimod ikke. - Kan man da ikke sige: Christophro Colombo søgte efter en ny Verdensdeel, eller skal og maa man sige her ledte, Vil man hente Exempler af den danske Bibeloversættelse, saa kan man finde nok, der netop bevise det Modsatte af hvad Jndsenderen paastaaer, f. Ex. som en Hyrde søger efter sin Hjord (Czech. 7-12).At man kun kan sige at lede efter den Gjenstand, som man har været i Besiddelse af o. s. v., har jeg aldrig sagt; men jeg har derimod sagt, at Forskjellen nok snarest bestaaer deri &c." Om det overalt kunde godtgjøres, at denne, som afgjort fremsatte, Mening var urigtig, saa beviser det jo endnu ikke, at lede er at søge længe og nøie. - Jndsend, siger, at det er klart, at man ikke kan sige: Politiet har efter forsket hans Opholdsted; men at man bør sige, søge efter, lede efter, efterspore. Men hvoraf det er klart anføres ikke. Videnskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-12
Selsk. Ordbog forklarer efterforske ved at undersøge, paa det nøieste en Tings sande Grund og Aarsag, og forske anseer samme Ordbog for contr. af ant. for søker. – Naar Politiebetjenter søge, lede efter, efterspore Nogens Opholdsted, saa forstaaes derved, at de gaae omkring for at opsøge det; men naar jeg siger: Politiet (d. c. Retten) efterforsker Nogens Opholdsted, saa kan det skee, uden at det rører sig af Pletten, f. Ex. ved Forhør a. - Randsage Bjergets Inderste, for at finde Metaller, anseer Jnds. ligeledes for urigtigt. Staaer da ikke i Bibelen, han haver randsaget Afgrunden o. s. v. (Sir. 42, 26.) Og beviser ikke: Herrens Veie ere urandsagelige, at randsage ogsaa kan bruges om Ting, som ikke ere skjulte af Mennesker. - Jnds. nægter, at den Listige er listig af Naturen, men ved Omgang, Exempel og Opdragelse. Altsaa er den Kloge heller ikke klog af Naturen; thi ogsaa den Enfoldige kan ved Omgang, Exempel og Opdragelse samle nogen Klogskab; men den virkelig Kloge maa, som den virkelig Listige, være det af Naturen, naar han med Ret skal fortjene dette Navn. Der gives Dyr, som i visse Henseender, ere lige saa listige som Ræven, men dog kaldes den sidste kun listig. - At Forslagenhed er forbunden med Dristighed og Umoralitet, som et væsentligt Requisit", har jeg aldrig sagt. J mine bemærkninger hedder det: "jeg troer, at et forslagent Menneske er En, der forener List med Dristighed og som ikke seer saa nøie paa Midlets Moralitet, naar det kun leder til Maalet. Denne Mening finder Medhold i Videnskaber-Selsk. Ordbog, som forklarer forslagen ved trædsk, listig, snild, og anfører som Exempler: Han er en forslagen Skjelm. Forslagen paa allehaande Grib (Skonn, hed. Philos.), som under Ordet Grib igjen forklares efter samme Forf. ved Exemplet: "listig Griff og Prak tiker, Vist nok kan man kalde Falstaff en forslagen Karl, uagtet han er saa bange som en Hare; men saaledes kan man ogsaa kalde en Tyv, der er forslagen i at udtænke Planer, dristig i at udføre dem og dog bange som en Hare for at gribes i Gierningen. Derfor tales der ideligen i Aviserne om dum dristige Tyve Alle de Exempler, Vidensk. Selsk. Ordbog anfører ved Ordet forslagen vise, at Ordet aldrig bruges i fordeelagtig Forstand. Derimod maa den Snilde aldrig være bange eller mangle Aandsnærværelse, naar han med Grund skal fortjene dette Navn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-12
Frimodige Yttringer om Skolelærernes Lønninger, og indbyrdes Underviisning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-12
Almueskolevæsenet har altid havt sine Velyndere, der have antaget Ungdommens Oplysning for Kilden til Handelens, Konsternes, Haandværkernes og Agerdyrkningens Flor, og til almindelig Sædelighed og Velstand; men ogsaa har det, til alle Tider, havt sine Fiender, der have skjælvet for det Lys, der vilde vise enhvers Pligter, Rettigheder, Kundskaber, Værdigheder, og Handlinger paa den rette Plads. Derfor har Skolevæsenet i de sidste 10, og indb. Underv. i de sidste 5 Aar kunnet give rigt Stof for vore Aviser og Flyveskrifter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-12
At mange af Skolevæsenets Modstandere, blot have yttret deres individuelle Meninger, og altsaa kan have havt redelige Hensigter, kan ligesaalidet omtvivles, som det Skrevne og Tonen hvori det er skrevet lader os formode saadanne Hensigter hos dem alle. Over det nye Skolevæsen og dets Virkninger har Stormen forlængst lagt sig, saa man maa formode dets Værd erkjendt. Derimod er Skolelærernes formeentlige alt for høje Lønninger, som man ikke har skammet sig ved, offentligen at paastaae, vare større end Præsternes, og indbyrdes Underviisnings Værd stedse et Tvistensæble.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-12
Sammenligningen imellem Præsternes og Lærernes Lønninger formodedes imidlertid ikke saa meget at være fremsat for at bevise at de sidste vare for store, som for at faae kundbart, at de første vare for smaa, og at Striden ophørte, da Præsternes Byrder bleve lettede, synes at bevise Formodningens Rigtighed. For imidlertid at bidrage til at forandre de feilagtige Anskuelser, som en saadan falsk Calcul, der maaskee, uden fuldstændig Kundskab om det Calculerede, er fremsat som Middel tilet Øjemed, kan have efterladt sig hos Enkelte, tillades det at anmærke: 1) Det kan vel ikke nægtes, at det nye Skolevæsen koster Landboerne mere end det gamle, men ikke Skolelærernes forbedrede Lønning saa meget som nye Skolelærerembeders Tilblivelse, har foraarsaget de større Afgivter. 2.) J Forhold til den Nytte, man kan vente sig af Lærerne, kan deres Lønninger aldrig være trykkende. Hvor et Sogn har 200 Tdr. Hartkorn, der er mestendeels Skolelærerembedet reglementeret : Læreren nyder 6 Tdr. Rug og 35 Tdr. Byg. Naar derfra drages hans Accidentser, kan det Hele beløbe sig til omtrent 4 Potter Rug og 18 til 25 Potter Byg, eller 24 s. til 2 Mk. pr. Tde. Hartkorn. Har Sognet under 200 Tdr. Htk., da har Læreren mindre; men hvor fremviser man et mere end reglementeret Embede, om Sognet endog har 3 til 400 Td. Htk., med mindre Skolelæreren er forpligtet til at holde en Assistent, Noget maatte tillægges, om flere Skoler skulle oprettes. Dette Noget var en tvungen Afgift, og der ligger det Trykkende. En Smed eller Hjulmand paa Landet koster meget mere; men derover klager Jngen. Jmidlertid have vedholdende Klager over denne trykkende Afgivt bevirket, at paa sine Steder ere Skolelærerembederne, ved indtrufne Vacancer, blevne forringede 5 til 10 Tdr. Byg Denne Lettelse af 5 til 7 Potter Byg pr. Tde. Hartkorn har dog neppe foraarsaget de Ydende saa megen Glæde, som den har voldet Læreren, Bekymring. 3.) Lærernes Lønninger paa Landet ere heller ikke saa meget forbedrede, som man i offentlige Blade vil bringe Folk til at troe. Beviis derfor er, at mange af de gamle Degne ikke have været at overtale til at ombytte de gamle Jndtægter med de nye, og de glæde sig nu med Grund over deres Standhaftighed, og andre, der forledede af de daværende høje Kornpriser, (24 Rbd. pr. Tde. Rug og 18 Rbd. pr. Tde. Byg) modtoge de nye Tilbud, have senere haardt fortrudt dette Skridt. Efter staaende Kornpriser ere de 25 Tdr. Byg, som egentlig er Lønnen til reglementerede Skoler, omtr. 41 Rbd. 4 Mk. af Værdi, vist nok en saare lille Løn, der dog i de mindre Embeder daler til 30, 20, 16 ja 6 Rbdlr.; men er en saadan Skolelærer end vis paa, altid at blive en fattig Mand, saa er han ligesaa viis paa, for sin Person, saalænge han har Helbredet (men heller ikke længere) ingen Mangel at lide. Han avler selv det Fornødne af Korn, Melk, Smør, Ost, Kjød, Havevexter, Hør og Uld, men for disse Fornødenheder maa mangen Lærer i Kjøbstaden aarligen betale 200 til 250 Rbd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-12
Jndenlandske Efterretninger. Aalborg, d. 7 Juli. J Aftes gaves til Benefice for Jfr. Adolphine Becker: Den Forældreløse, Melodrama i 3 Acter. Stykket blev givet til almindelig Tilfredshed, især vandt Jfr. Becker, som den Forældreløse, almindeligt Bifald. Efter Stykkets Slutning fremkaldtes, under almindeligt Bravo- og bifaldsraab, Jfr. Becker; med megen Beskedenhed takkede hun forden hende beviste Opmærksomhed. Huset var - - Paa Læsøe har der, efter Beretning, været et særdeles stærkt Tordenveir, den 21de f. M. Lynet slog ned forskjellige Steder, og traf paa tvende Bygninger: den ene hos Cancellieraad Landfoged Hesselholt paa Klitgaard, hvor det dog ikke tændte, men Hoved klædet paa en i Huset tilligemed flere Folk værende Pige, blev paa tvende Steder, svedet. Den anden hos Districtschirurg Kønig, hvor det tændte og afbrændte endeel af Bygningen, som var et Udhuus ved hans Gaard. Endnu Dagen efter laae store Haal paa Jorden.