Berlingske Tidende, 1792-10-26
Paris, den 3de October. De stindtlige Armeers Tilbaarmarch har nu vel gjort Enden vare, som saa nær truede den herskende Partie. et langt fraatte endnu udelukt alstrygt for udvortes An med vort oprettede republikanske System. Den udenet Minier, Brun, har selv i sin vigtige Rapport, sin han den 20de September indleverede til National. manden, som den naadigste Sandhed meldt dette de narangang aftrykt denne Rapport i Garette de sat i Forgaard, og dert findes følgende Sted, hvilket at en noget mere moderert Ton : "Jeg har lovet, Mineren den 26de September, ikke at opholdes men tamme Bebraarier. Hør da, hvad sig holder forningstiaste Sandhed. Børes nuværende Forfatning er at stalligne, som vi havde at befrygte. Det farligte til en andene næstkommende Foraar, da ville det ende Hasser anvendt tilsidste Bestræbler, og daskulda engangsaa alle de Kongers forbundne Magt at drilige, som ville kunne have leveret deres Contingen til atten. Man dersaa det er overensstemmende med aar at ere skal, gartens for sig, saa en det billigt, ikke til anden efter Gordefindende; aa saa seer tillige nogle til at haand i alle haffers rolige Misundelse : alentii, som en falles vare vel har kunne man har ere udslukt, 2de forskiellige stedse med. en staaende Antaraner; i den giensidige Mistillie, nant, i Pengemanglen og endelig tusinde politiske og physiske, uventede og forudseete Tildragelser, hvilke uselbarlig kunne og maae indtresse i en Tild af 6 Maaneder, og som vi endelig maae giøre os Umage for at erkyndige os om og lagttage til vores Fordeel. Dersom Klogskaben tillød at tilsove denne almindelige Oversigt eller den af samme forventende Udvikling, saa skulde jeg fremstille Dem en Mængde Tildragelser, som kunde sætte Dem fuldkommen i Stand til at bedømme vores Haab og Frygt i sin hele Omsang. - Foruden denne Frygt udvendig fra, ere vi endnu meget langt fra indvortes Rolighed, og det mangler ikke paa Urostiftere, som rigelig udstrøe Uenigheds og Mistillids Sæd, ikke allene Nationalconventen, men ogsaa over den hele Hovedstad. N. C. Hovedemeed er at kuldkaste de store Friheder som det parisiske Stadsrand og overhovedet Staden Paris tiltager. sig, og som ikke sigte til mindre end at foreskrive N. C. selv. Love. N. C. mistaaer, at Staden Paris har gjort sig meget fortient for Revolutionen, og især fortrinlig tilveiebragt. den nuværende Tingenes Orden, men den vil nu overhovedes føre den tilbage til dens Magts Skranker, og egentlig til den samme tilkommende gl. Deel af Jndflydelsen i Republikens Forvaltning. Den finder stor Modstand. Endog dens Decreter blive ikke adlydede i adskillige Sectioner af Paris, hvor man i disse Dage imod N. C. Forbud gav med lydelig Røst Stemmer til en nye Maires Valg, i Studen for at de skulde gives ved hemmelige Sedler. N. C. vil trøsse al Modstand, og paastaaer, at Republiken er i Fare, dersom den giver efter for Staden Paris. Den Deputerte Lansuinais, erklærte derfor allerede den 5te, at N. C. var ikke sikker i Pa rie, og maatte i det mindste have 30 til 40000 Mand fra alle Departementer i Nærheden, mod de den truende Farer; man der paa svarede Merlin, at dette Forlangende var fornærmende for de parisiske Borgere. "De, som frygtede, skulde hellere skiule sig eller reise bort." - Den parisiske Templesection klagede i Gaar ved en Deputation over, at N. C. unddrog de parisiske Borgere sin Tillid, og vilde formere sig atter desaa 83 Drømtemete. Kirsamt raabte herpaa : "N. C. hører ikke til Staden Paris allene, men til hele Frankrig. Det skeer ikke, for at forsvare og mod Pariserne, at vi forlange en Garde fra alle 83 Departementer, men fordi alle Borgere i Republiken have lige Paat og Rettighed, til, med Pariserne at forrette denne Tieneste. - Den berygtede Marat, som næsten har den hele N. C. mod sig, og som man daglig truer med Anklagelse, forsømmer ingen Leilighed til at op ælke Mistillid og Urolighed. Han har i Forgaars især erklæret sig mod de Herrer Brisset, Gaadt, Vergnland og deres Partie, og søgt at udbrede Mistanke om deres forrige og nærværende Forhold. - Man defrygter derfor af Partieaanden en nye Tumult og Blodsudgydelse. Det patriotiske Blad Skildvagten, formanede den 4de til Rolig. hed med disse Ord : Republikanere, giører edet værdige tildette Navn. Kalder hverandre ikke blot Brødre, men var rer det ogsaa. Ved Mod have J overvundet eders Finder; overvinder nu ved Ædelmodighed eders vildfarende Medborgere. Den ved Borger=Hevn med Blod farvede Øre være medsenket til Jordens Middelpunkt, og den varestedse en Afskye for Efterkommerne, som vover at bringe den frem igien, Lader de Elendige blive til Skamme og fulde tilbage til et Jntet, som ere fødte med den Nødvendighed at være Forbrydere, og hvis morderske Jndbildningsskraft saa alle Gienstande giennem er blodigt Slør. Siger dem Endskiønt det har været nødvendigt, at aabne Statelegemets Aarer, saa er det nu Tid at lægge dem flen; frygter, at det falder i Afmagt og Consulsioner o. s. v.