Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-06
Capit. B. havde taget de skjønne Ruiner af et af Romerne ved Mundingen af Floden Andrakbygt Frugtmagazin i Øiesyn, seilede han mod Forbjerget Chelidonia (promontorium sacrum), i Nærheden af hvilket de chelidoniske Øer ligge, det have beholdt deres gamle Benævnelse. Mele tius siger, at man havde givet dem dette Navn, paa Grund af det store Antal Svaler, som opholdt sig der. Da Cap. B. kom i Nærheden af disse Øer øinede han mange af disse Fugle. Adskillige af samme kom endog flyvende hen til Skibet, ligesom om de end mere vilde bekræfte Meletius's Udsagn. - J nogen Afstand fra Adratchins Pie, phoenix mons hos de Gamle, sees ved Kysten et sjeldent Natursyn, man bliver paa en Høi en Jld vaer, som aldrig slukkes, og finder ved nøiere Undersøgelse, at den opstiger fra Bierget gjennem en liden Kraters Aabning. Dette Phænomen synes at have været til i mange Aarhundrede; thi uden Tvivl er det det samme, som Plinius den Ældre omtaler, og hvilket, som denne Forfatter siger, finder Sted paa det nær ved Phaselis liggende Bjerg Himoer. Tyrkerne benytte sig af denne Jld til at tilberede deres Mad, men ere fast overbeviste om, at intet stiaalene vilde stege derved. J Nærheden af denne Krater finder man Ruinerne af en Kirke, samt mange Jndskrifter, hvoraf Capit. B. kun kunde dechifftere faa Ord. Paa hans videre Reise fik han at see Tukthalin, et Bjerg, som er 7800 Fod over Havets Speilflade. Jndbyggerne fortælle mange vidunderlige Ting om samme; ogsaa paastaae de, at Moses, efter sin Flugt fra Ægypten, tøvede der nogen Tid, af hvilken Aarsag det endnu den Dag i Dag har det Tilnavn Mussa Dayhy. Mose Bjerg. Efterat Capit. B. havde beseet Ruinerne af Staden Phasselis, som er bleven ødelagt af Romerne, styrede han af Øen Kos, to berømte Mænd, Hippokrates's og Apellers, Fædreneland. Af de nuværende Beboere kaldes den Stanko. Den indbefatter en Stad af samme Navn, hvori et ikke ubetydeligt Citadel findes, der, som Vertot paastaaer, er bygt af Ridderne fra Rhodus. Paa Ruinerne af Staden Halikarnassus, hvor Herodot og Dionysius ere fødte, er nu Butrum bygt. Her fandtes det berømte Gravmæle, som Dronningen Artemisia lod opreise for sin Gemal Mausolus. Med Levningerne af samme have Tyrkerne opført et Fort. Cap. B. blev ikke indladt i samme; troværdige Personer forsikkre, at det indbefatter mange Statuer og de skjønneste Mindemærker med Jndskrifter. Fra Bastioner nes og Voldenes Muurværk titte hist og her de skjønneste Basreliefer frem. - Den sydlige Kyst af Lilleasien frembyder de Reisende overalt samme Syn, forvildede Egne afvexle med Ruiner af Stæder og øde Districter. Hist og her bliver man ved den opstigende Røg adskillige usle Hytter vaer. Østen for Cap Cavaliero ligger en liden Øe, som denne Egns Søfarere kalde Provenalernes Øe. Da Maltheserordenen havde adskillige Besiddelser paa Kysten af Lilleasien, af hvilke een kaldtes den Provenzale, saa faaer den Formodning, at hiin De fordum har tilhørt denne Orden, stor Sandsynlighed. Cap. B. seilede derpaa forbi Ruinerne af Staden Seleucia, som man øiner fra Havet af, endskiønt den ligger 9 Mile fra Kysten. Østen for Aghalmian, hiin Side af en stor Sandslætte, der er bleven dannet ved Floden Ghinknys Tilsvømmelse, finder man Ruinerne af en betydelig Stad, om hvis Oprindelse og Navn man hidtil intet Tilforladeligt har kunne erfare. Alle de Jndskrifter, som findes der, ere fra det græske Keiserdømmes Tid. Blandt mange andre Ruiner, som man træffer paa denne ellers saa blomstrende Side af Kysten, De ere de ved Pompejopolis de betydeligste. hæve sig høit over Strandbredden, og man bliver dem vaer i en stor Frastand. En Buegang af 200, for det meste i korinthisk Stil udarbeidede Piller, hvori der hersker en skjøn og reen Smag, fører fra Havnen til Staden. Denne kaldtes fordum Soli. Da Pompejus sendte endeel af de af ham overvundne Sørøvere derhen, for at bøde paa den aftagende Befolkning, fik den efter ham Navnet Pompejopolis. Philosopherne Klearchus, Krantor og Chrystppus, og Digterne Philemon og Aratus, ere fødte i Soli. J nogen Frastand, fra Pompeiopolis falder Cydnus i Havet. Denne Flod er berømt ved den Fare, Alexander kom i, da han badede sig deri, og ved Keiser Friedrich l. Død. Cydnus, som fordum Dronning Cleopatras ægyptiske Galeier løb ind i, er bleven saa liden, at den neppe kan beseiles mere med de mindste Baade. Omtrent ti Mile inde ad Landet til, fra den ved denne Strøm liggende Stad Tarsus, fører en Vei i den fra Taurus til Havet sig strækkende Bjergkjæde. Denne Vei er med Møje hugget i Stenen, og den eneste, hvorpaa denne Klippe kan bestiges. Efter al Sandsynlighed er dette Pas det samme, gjennem hvilket saavel Cyrus, som Alexander af Macedonien og Keiser Severus trængte ind i Silicien. - Capit. B. agtede ogsaa at beseile Kysten af Syrien. Han haabede at betræde Valpladsen ved Jssur, den faste Stilling ved Passet, pylge amanicae kaldet, og at lære at kjende Pinarus's og Myriandros's Løb. Men en ulykkelig Begivenhed hindrede ham i at udføre dette Forehavende, der vilde beriget den historiske Geographie med nye Opdagelser. Han blev paa Kysten overfalden af det tyrkiske Røverpak, og ved denne Leilighed saa stærkt saaret, at han saae sig nødsaget til at vende tilbage til Engelland. (Af Choix de voyages dans les quatre parties du monde &c., par Mac Carthy, Paris 1821.)J Lochrin eier Hr. Haig et Brændeviinsbrænderie af saa uhyre Størrelse, at de Afgivter, han ugentligen betaler af sit Brændeviin til Regjeringen, udgjør i Gjennemsnit 15000 Pd. St. (over 100,000 Rbd. r. S.). Flydenheden bragtes og holdtes i Kog ved Hielp af en Dampmaskine, som udbredte tversigjennem samme ledte Rør sine Dampe. Maskinen var sat i Gang d. 21 Marts f. A., og man havde ikke forsømt, at anbringe det vigtigste Forsigtighedsmiddel ved alle Dampmaskiner, en Trykmaaler, hvis væsentlige Deel er en Qvægsølvstøtte. Men da ingen af de ved Fabriken ansatte Folk forstod at holde dette Prøveinstrument i Orden, og i Nødsfald reparere det, havde Maskinen ikke været længer end tolv Dage i Bevægelse, da man lagde Mærke til, at Prøveinstrumentet var kommet i Uorden, og Tryk hjulet ikke svarede mere til sin Hensigt. Man maatte derfor sende Bud til en Jngenieur, for at sætte samme istand igjen, men han kunde ikke komme strax. Jmidlertid lod man dog, uden at kjende Graden af Trykkraften, Maskinen virke i fuld Kraft, og aabnede ikke Sikkerhedsventilen; ja, man tillod endog at slaae en stor Masse koldt Vand i Dampkjedelen, og det saaledes, at den berørte den gloende Deel af samme, hvorved da pludseligen en usædvanlig Mængde Dampe udvikledes, og deres Kraft blev modstaaelig. Kiede len var 37 Fod lang, 3 Fod bred paa Bunden. 2 Fod bred umiddelbar under Laaget og 4 Fod høi; Bunden var conver og havde Formen af en Halvmaane, hvorved hedningen lettedes, da Berørelsespunkterne mellem Brændmaterialets Flammer og det Vand, som berørte det Flydende, mangfoldiggjordes. Kiedelens hele Vægt var 180 Centner. Heraf var ved en førend Jngenieurens Ankomst udbrudt Explosion en Masse af 140 Centner bleven løsreven, og med saadan Voldsomhed kastet i Veiret, at den ikke allene sprængte Steen hvælvingen over Værkstedet, men endog Husets Tag, reiste sig over 70 Fod høit i Luften, styrtede ned paa en 150 Fod derfra liggende Fabrikbygning, og sønderknuste samme fra øverst til nederst, og det med saadan Kraft, at selv et Fad med støbt Jern i Kielderen blev sønderbrudt. For at give et Begreb om Dampenes uhyre electriske Kraft, hvorved Explosionen frembragtes, maa bemærkes, at den sprængte Kiedel var forsynet med Baand af støbt Jern, 1/2 Tommer tykke og 8 Tommer brede, og Bunden med 36 Tver stange af støbt Jern, 6 Tommer dyb og 2 1/2 Tommer tyk. Desuagtet var ogsaa Bunden i det mindste 15 Fod høi, bleven reven med i Veiret, og fandtes igjen nær ved Ovnen blandt de sønderbrudte Levninger, dog saaledes forbøiet, at dens forrige Skikkelse var ukjendelig. To Arbeidere, bleve Offere for Explosionen. Den Enes Hoved fandt man skilt fra Legemet; den Andens Belaae i det Jndere af Bygningen, Legemet uden for under Gruset. Langt borte lød Udbrudet som et stærkt Tordenslag, og i en Afstand af en engelsk Miil som et mærkeligt Jordskielv; i det Jndere af Bygningen frembragte det derimod en forholdsmæssig stærk Allarm. Kun de to nærmest ved Kiedelen staaende Arbeidere omkom, men af de mange Andre, der ikke vare synderlig langt borte derfra, blev ingen beskadiget, ligesom overhoved Erplosionen i horizontal Retning anrettede en forholdsmæssig ringe Ødelæggelse. Efterfølgende Tale, om Midlerne til at give de geographiske Arbeider i Almindelighed og det geographiske Selskabs i Særdeleshed en methodisk Retning, som vor Landsmand Malte Brun holdt i Februari d. A. i Selskabet for Geographien i Paris, er baade i Henseende til Jndhold og Foredrag saa mærkelig, at den ikke vil læses uden Jnteresse paa Dansk.