Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1777-03-07
Kongelig Forordning. Hvorved adskillige Poster udi den under 14de Septbr. 1774 om Land=Militien i Danmark udgangne Forordning nøiere bestemmes. Vi Christian den Syvende af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, a. 2.; Giøre alle vitterligt: at, da der Tid efter anden ere indkomne askillige Spørsmaale, Land=Militien i Danmark betreffende, hvilke ei ved Vores Allernaadigste Forordning af 14de Septbr. 1774 have været saa aldeles nøie bestemte; saa have Vi, paa det samtlige Vedkommende kan være underrettede om, hvorledes dermed, i paakommende Tilfælde, bør forholdes, Allernaadigst funden for got, hermed end videre at anordne og befale: 1) Ligesom det er Jordegods Ejere eller Beneficerede, som ikke have samlet Hartkorn, formeent, at give nogen Friehed at udgaae af Strøe Lægs Reserva=Roullen, saan a det ei heller være Eiere af samlet Hartkorn, hvoraf Overskudet i Strøe=Læg er inddeelt, tilladt at udtage nogen Karl af Strøe=Lægget, med mindre de igien i samme Lægindsette en ligesaa god og tienstdygtig Karl, og om den, som saaledes igien indsættes, bliver af Strøe Lægget paaklaget at være udygtig, skal saadant af Sessionen paakiendes, og i saa Fald en anden tienstsygtig igien leveres; paa samme Maade skal og forholdes, om Proprictairen af Strøe Lægget udtager en Karl, enten for at fæste Gaard til ham paa hans øvrige Gods, eller for at præsentere ham som Soldat for hans Gods uden for Strøe=Lægget. 2.) Naar et Strøe=Læg for Sessionen har gotgjort selv intet tienstdygtigt Mandskab at have, maa det tillades samme, for en aarlig Betaling at hverve, eller formaae en af de i Amtet værende samlede Godsers Huusmænd, der, efter 12 Aars Tieneste som Soldater for Godset, ere forløvede og ikke tiene Bønderne for aarlig Løn eller staae i Herskabets Tieneste og Arbeide, og i øvrigt befindes tienstdygtige, at gaae Soldat for Lægget, dog at saadan Hverving ei maa strække sig videre end til en Mand af hver 200 Tdr. Hartkorn, en Proprietair eier, og uden at Strøe=Lægget, i nogen anden Henseende, skal have mindste Ret til en saadan hvervet Karl, som, Samlingstilden undtagen, skal stedse opholde sig paa Godset, og i alle Maader, som en anden Godsets Tiener, agtes og ansees, da Lægget, foruden hvis ham, for hans Tieneste som Soldat, aarlig tilkommer, skal, hver Gang han skal møde ved SamlingsPladsen, eller bliver commanderet, være pligtig, forinden at tilstille ham de fornødne og realerede Marschh=Penge, hvorimod han ei heller af sin Hosbonde kan paastaae Eftergivelse af de Afgifter, som Huusmænd, der ellers tiene som Soldater, ere befriede for, og, om han tiener visse Dage om Ugen, skal han, ved sin Hiemkomst fra Forsamlingen, oprette sin Hosbonde saa mange Dage, som ved hans Fraværelse kan være forsømte. 3) Dersom et Gods, ved al Mandskabets Fremstilese for Sessionen, befindes at have Mangel paa tiensidigtig Mandskab, og nogen af de, som allerede have tient i 12 Aar for samme Gods, er villig at tiene længer, imod af Hosbonden at nyde en Douceur af 2 a 3 Rdlr. aarlig, eller hvad de kunde forenes om, maa saadant, til Lettelse for Proprietairerne tillades, saalænge Sessionen befinder saadan en Karl at være tienstdygtig. 4.) En ellers antagelig Karl maa til Land=Soldat eller Rytter antages, omendskiønt han ikke har været til Confirmation, naar saadant med Præstens Attest bevises at være foraarsaget af Modtvillighed eller Mangel paa Fliid, dog uden at han aflegger Eed, førend han har været til Confirmation, hvorimod Sessionen haver at foreholde ham, at han, i Tilfælde af Forseelse, straffes paa samme Maade, som om den af ham var aflagt. 5) Skulle en til Soldat eller Rytter leveret Karl af Mynstrings Commissarierne ved Mynstringen befindes at være udygtig, giver de derom Sessionen Efterretning, som saadant ved næste Session nærmere undersøger og bedømmer. S.) Ligesom det i Henseende til Strøe=Læggene er befalet, at hverken Skiøde eller Fæste skal befrie for Soldater Tieneste, med mindre Gaarden af Eieren eller Fæsteren, med Familie beboes, og han den for sin egen Regning holder; saa ville Vi og at dermed saaledes i Almindelighed skal forholdes, da der, til destomeere Sikkerhed om Fæste brevets Rigtighed, skal tillige fremlegges en Attest fra vedkommende Sognepræst, at Fæsteren virkelig paa Gaarden holder Dug og Disk. 7) I Henseende til Mandskabets Interims=Præsentatiom for Amtmanden, ville Vi, at samme ei skal finde Sted, uden i Tilfælde af Gaard=Fæste, Dødsfald eller Undvigelsee, da samme, i første Fald, skal skee strax, og Fæsteren ei tillades at udgaae fra den Commando under hvilken han staaer, forinden hans Eftermand, med Attest om hans interims Antagelse, vedkommende Officeer bliver foreviist, men i begge sidste Tilfælde inden de forhen fastsatte 6 Uger, hvorefter saadanne interims præsenterede strax til Exercice antages indtil næste Session, hvor de da forestilles til de Deputeredes Approbation og videre Jndskrivning i Hoved=Roullen, da i øvrigt al anden Af= og Tilgang i Sessionerne allenene skal afhandles og afgiøres, ligesom og Udløsning til egen Tieneste ei maa skee uden ved Sesonen, og med mindre en tienstdygtig Karl igien leveres, uden at vedkommende Eiere herudi maa betiene sig af den Friehed, som Forordningen af 14de Septbr. 1774 dens 7 Art. giver dem, som have Mangel paa Mandskab; og skal Eieren være forbunden til at lade saadanne Karle, naar de ei længere forblive i deres Tieneste eller Fæste Gaard, igjen enrollere, til at udtiene den Tid, som de ved Udskrivningen havde tilbage, i Fald Sessionen finder dem dertil tienstdygtige. 8) Med Sessionens Kiendelser og deres Appel, ville Vi, at det fremdeles skal have sit Forblivende ved ovenmelte Forordnings 14 Art., hvorhos det dog forstaaer sig selv, at i de Tilfælde, hvor der allene er Spørsmaal om en Karls eller Hestes Dygtighed eller Udygtighed, kan Sessionens Kiendelse ei appelleres, men dersom nogen derved formeener sig fornærmet, skal det være ham uformeent, saadant at andrage for vedkommende Collegier til nærmere Resolution, hvorved det skal have sit Forblivende, 9.) Dersom nogen af de til Enrolleringen ansagde Karle modtvillig udebliver fra Sessionen, da maa saadan en Karl fraværende indskrives, og skal fra den Tid være pligtig at møde paa Exerceer=Pladsen, samt i alle andre Maader ansees som Soldat, uden at det første Aar gotgiøres ham i den Tid han bør tiene, som først regnes fra næste Session, da han tages i Eed; og skulde nogen under falsk og urigtig Foregivende af Sygdom eller anden Mangel være udgaaet af Roullen, da skal han, naar saadant befindes, igien indskrives og ei allene udtiene den fastsatte Tid men endog 2 Aar længere. 10) Ligesom det ved forbemelte Forordnings 16 Art. er fastsat, at ingen, som er tienstdygtig, maa antages til at fæste Gaard, med mindre han har været Soldat, saa skal det og derved i alle Maader have sit Forblivende, saaledes, at ingen, som er tienlig til at være Soldat (thlom dem, som dertil af Sessionen ere befundne uduelige, bliver dette ikke at forstaae, maa antages til at fæste Gaard, med mindre han for Sessionen har være præsenteret, og der er indskreven i Hoved Roullen, samt deretter i det mindste een Gang har passeret Mynstringen, og været tilstæde ved Exercicen i al den Tid Regimentet har været forsamlet; men, da det undertiden skal træffe sig, at en Jordegods=Eier finder sig i Forlegenhed ved det, at en eller fleere Karle, hvilke han agter duelige til Gaard Fæste, ikke kunde erholde samme, fordi de ikke have været Soldater, han ei heller kan faae dem præsenterede dertil, saalænge ingen Vacance indfalder i de til hans Gods henhørende Læg; saa ville Vi, for at hæve saadan Uleilighed, Allernaadigst tillade, at naar en Jordegods Eier begiærer en Soldat eller Rytter udløst, for i hans Sted at præsentere en anden, til hvilken han tænker ved Leilighed at fæste en Gaard, da maa saadant ham ikke nægtes, og naar denne sidste er præsenteret for Sessionen og indskrevet i Hoved=Roullen, samt derefter har tient et heelt Aar, og i samme Tid eengang bievaanet Mynstringen, kan Hosbonden igien faae ham udløst, saasnart en Gaard bliver fæsteledig og samme ham virkelig fæstes, da derimod den, som er udløst for at giøre Plads for ham, igien maa præsenteres for at udtiene den Tid, han havde tilbage. 11.) Ved en Gaard forstaaes i de Tilfælde, hvor nogen begieres udløst for at fæste samme, ethvert Sted, som staaer for 4re Skiepper Hartkorn Skyld eller meere, og kan ingen til Gaardfæste udløses, med mindre der er saa meget Hartkorn til det Sted han sæster. 12.) Dersom en Karl udebliver fra den anbefalede Exercice om Søndagen, haver Under=Officeeren at melde det til Officeeren, som lader Karlen advare og foreholder ham, hvad Straf derpaa vil følge; skeer det oftere, da anmeldes det ligeledes for Officeeren, som igien beretter det til den i Districtet commanderende Stabs=Officeer, hvilken haver at give det tilkiende for Sessionen, hvor Karlen, efter Advarsel, skal infinde sig, og, naar han befindes skyldig, dicteres ham af Sessionen en passelig militaire Straf, saasom at lige krum, bære Gevæhr, eller staae til Pæls, hvilken Straf exeqveres ved den derpaa følgende Mynstring udi Regimentets Nærværelse til Advarsel. for andre, befindes det derimod, at nogen har gjort særdeles Fremgang i Exercicen, da maa saadan en Karl frie tages for den anbefalede Exercice om Søndagen, omendskiønt han ei endnu skulde have tient i 2 Aar, og at saadan Friehed er ham tilstaaet, bliver ham af Regiments=Chefen offentlig bekiendtgjort i Forsamlings=Tiden, paa det at saavel al Undersleb og Partiiskhed derved kan forebygges, som og at andre kan faae at vilde, hvorledes Fliid og Lærvillighed paaskiønnes. 13) Som det er befunden at Vinter Exerccer=Timerne ere til liden eller ingen Nytte, og Sommer Exercicen alt for meget hindrer Bonden, ville Vi, at med samme saaledes skal forholdes, at enhver enrolleret Soldat i de første 2 Aar skal hver Søndag fra 1ste Martii indtil Midten af April Maaned, og fra første October indtil Midten af November Maaned møde paa den ham anviiste ExerceerPlads, for der i tre Timer, for eller efter fuldendt Guds Tieneste at exercere, samt desuden, fra Midten af April Maaned, og indtil Mynstringen, og fra St. Hans Dag, indtil Midten af Augusti Maaned, møde hver anden Søndag paa Exerceer=Pladsen, for ligeledes i 2 Timer, men ei længere, at erereere, men i al den øvrige Tid maade for denne Exercice være frietagne. 14) Præsterne, som forrette Guds Tienesten i de Kirker, hvor Exerceer=Pladser ere anordnede, skal begynde saa betid, at al Tieneste i Kirken kan være til Ende om Formiddagen, om Sommeren til Klokken 11 og om Vinteren til Klokken 12 Slet, da det indskrevne Mandskab flittig skal søge Kirken, høre Guds Ord, og lade sig udi deres Saligheds Lærdom undervise, saafremt de ikke efter Loven og Ritualen vil ansees og straffes; ligemaade skal de og flittig indfinde sig og være tilstede, naar biskopen, og Provsten visiterer, og samme Dag for Exercice forskaanes, men hvor en Præst haver tvende Kirker at prædike udi, og samme ligge langt fra hinanden, der maa, hvor sidst Prædiken holdes, exerceres for Prædiken, saaledes: at Mandskabet samles saa betids, at Exerceringen, kan være gandske til Ende, førend Guds Tieneste i Kirken begyndes; da de, strax efter at samme er fuldendt, have at forføie sig Hiem igien. 15.) Enhver Land=Soldat skal, uagtet han for Søndags Exercice er befriet, dog være forbunden til, hver 8de Uge, at møde paa Exerceer=Pladsen, for at eftersee og reengiøre sit Gevæhr, da Lædertøiet tillige bør eftersees, og dersom Pandekler, Gevæhr=Propper, eller deslige smaae Ting enten tabes eller forkommes, bør samme igien af ham betales, saa og ligeledes hvad han bliver overbeviist om af Modvillighed at have beskadiget, som til hans Mondering henhører, og ham er overleveret ved hans Tiltrædelse, men hvad i øvrigt under Exerceringen, eller i Revne=Tiden beskadiges, bør ei komme Soldaten eller Lægsmanden til Last. 16.) Naar en Soldat døer ved Mynstringen, besørger Regimentet hans Begravelse, imod Erstatning af hans Formue, om han nogen eier, men hvis han døer i Lægget, bliver hans Begragelse Regimentet uvedkommende. 17.) Dersom en Soldat, som om Søndagen er forbunden til at exereere, ikke kan faae Tieneste i sit Læg, hvilket dog saa meget mueligt maa paasees, maa det vel tillades ham at tiene andensteds paa hans Huusbondes Gods, dog at det tilkiendegives Regimentet, om han forandrer Exerceer Plads, men kan han ei faae Tieneste paa sin Huusbondes Gods, kan han tiene andensteds, dog at det skeer i Regimentets District, og at saavel Huusbonden, som Regimentet derom forud advares; da det bliver at paasee, at Karlen kommer til at exercere paa nærmeste Exerceer=Plads, ved det Sted, hvor han tiener. 18) Enhver haver, saavel fra Søndag=Exercicen, som Regimentets Samling, sig strax igien til Bondens Tieneste at infinde, og udebliver nogen længere end Fornødenheden det udkræver, bør han til Huusbonden betale 16 Sk. Dansk, for hver Dag, hvilke af Lønnen indeholdes. 19) Da det ved Fororordningen af 14 Sept. 1774. dens 38 Art. er fastsat, at de Huusmænd, som have jordløse Huuse i Fæste, og blive enrollerede, skal for Hoverie og Arbeids Penge være befriede, men det er befunden, at der i nogle Fæste Breve hverken nævnes Hoverie eller Arbeids=Penge; saa ville Vi, at de Huusmænd, som, efter at have fæstet Huus, blive enrollerede, og have slige Fæste=Breve, skal i det Sted, saalænge de tiene for Soldater, gotgiøres 2 Rdlr. aarlig i den deraf svarende Afgift, saafremt samme beløber sig til 2 Rdlr. eller derover, men beløber Afgiften sig mindre, blive de aldeles befriede. 20.) Det maa ei være nogen Bonde tilladt at nægte en enrolleret Karl den Løn, han burde nyde for den Tiid han er pligtig at være tilstede ved Samlingen og Mynstringen, men en saadan Karl at nyde samme Løn, som om han ikke var enrolleret, og skulde der indløbe Klage enten over tilgodehavende Løn eller tilbageholdne Marschh=Penge, ville Vi, at Vores Amtmænd skal være pligtige til, forderligst at forskaffe Karlen samme uden Afkortning eller videre Proces, da det ellers i manglende Fald ved Execution eller Udpantning inddrives, og skal en enrolleret Karl udi Bondens Boe, frem for alle andre, undtagen det sidste Aars Kongelige Skatter, være prioriteret for det sidste Aars Løn og samme ham Forlods udbetales. 21.) Jngen Præst maa antage nogen til Guds Bord, som ikke tiener eller opholder sig i hans Meenighed, eller og medbringer hans forrige Husbonds Tilladelse og Præstens Skudsmaal, befindes nogen herimod at handle, skal han efter Sessionens Kiendelse mulcteres paa 20 a 30 Rdlr. og den paalagde Mulct deles imellem Herreds=Cassen og den Proprietair, hvis Gods Karlen har forladt. 22.) Enhver enrolleret skal af hans Husbonde gives et Beviis paa ustemplet Papiir, og uden Betaling, naar han i Roullen indskrives, hvorpaa Sessionen skal tegne hans Enrollerings=Datum, Compagnie, Nummer og Læg, hvilket Beviis bestandig forbliver i Karlens egen Forvaring, og, naar han igien af Tienesten udgaaer, skal saadant ligeledes derpaa af Sessionen anføres, paa det Karlen dermed kan bevise, at han har tient, samt hvorlænge og hvorledes. 23) Det Mandskab, som opdrages i de paa Præste gaarders Grund opbygte Huuse, skal være forbunden til deres og Godsets Tieneste, som have Herligheden over Præstegaarden, saalænge de ikke tiene i Præstegaarden, eller behøves til Recruter for Anner eller Mensal Godset, men Degnes, Skoleholderes og Substituters Børn skal for at indføres i Reserva Roullen aldeles være befriede, med mindre de komme i Bønders Tieneste, eller til Bonde=Arbeide, da de, fra den Tid af, indføres i den Proprietairs Reserva Roulle, som har Herligheden til det Sted, hvor de sig i slig Tieneste begive. 24.) Sessionerne, hvilke herefter ligesom tilforn i Amterne skal holdes een Gang om Aaret, og hvor Regiments Chefen, eller i hans Forfald, den i Districtet høistcommanderende Stabs=Officier, skal være tilstæde, skal aarlig, indrettes saaledes, at de sidste kan være til Ende, inden fulde 6 Uger, for Cavalleriets Forsamling, da der imidlertid, og indtil Mynstringen er forbi, ingen Udvexling med Hestene maa skee, og ville Vi i øvrigt, at de aarlige Forsamlinger herefter skal holdes for Cavalleriet, paa den ved Forordningen af 14 Sept. 1774. dens 176, fastsatte Tiid, men for Infanteriet, fra den første Junii til den 17 næstefter. 25.) Naar en Hest ved Sessionen bliver casseret, skal en anden i de første 3 Dage af Forsamlingen, naar der er 4re Uger imellem Sessions=Dagen og Forsamlingen, leveres og præsenteres for Obersteen og Krigs= og Land=Commissairen, som ved Forsamlingen ere tilstæde; men i vidrig Fald skal Præsenteringen skee inden 4re Uger i det mindste fra Sessions=Dagen at regne, og, om da Hesten befindes at være af mærkelig Undermaal eller at have saadanne Feil, som strax falde i Øinene, eller ikke er af den foreskrevne Alder, og overalt af saadan Beskaffenhed, at dens Udygtighed ei kunde være Udrederen ubevidst, da bliver den igjen casseret, men forbliver dog til Tieneste, saalænge Forsamlingen varer, om den nogenledes dertil er tienlig, da Udrederen (saavelsom og om Hesten aldeles udebliver) forfalder i en Mulct fra 10 til 500 Rdlr., efter Hestens befundne Feil, og Udreederens Omstændigheder og Vilkaar, hvilken Mulct, som tilfalder Regiments=Cassen, strax, og saasnart mueligt, af samtlige Sessionens Deputerede skal bestemmes, og Udreederen ikke desmindre være pligtig, inden de første 6 Uger efter Mynstringen at levere en anden tienstdygtig Hest, har Hesten derimod ikke saa kiendelige Feil, men synes dog ikke antagelig, ved bliver den fremdeles til næste Session, da saadant nærmere undersøges og bedømmes. 26.) Som det tilforn har været befalet, at Hestene, skal brændes med Regimentets Mærke paa en af Hoverne, men det er befunden, at saadant Mærke hastig afslides, saa skal Hestene i det Sted med samme Mærke brændes høiest oppe under Manken, saaledes at det i ingen Maade bliver Hesteen til Vanziir, hvorimod de Heste, som blive casserede, ei med noget Mærke maa forsynes. 27.) Da Vi Allernaadigst ville, at de tilforn anbefalede Interims-Præsentationer med Hestene for Amtmanden skal herefter være ophævede, men ingen ledige Nummere desuagtet maa have Stæd, saa, naar en Hest enten døer, eller bliver udygtig til Tienesten, haver Udreederen strax og i det seeneste inden 6 Uger, at anskaffe en anden tienstdygtig Hest, samt besørge, at der over sammes Beskaffenhed, Kiendemærke, Couleur, Alder, og Høide bliver gjort en nøiagtig Beskrivelse, saavel til Amtmanden, som vedkommende Regiments=Chef, og skulde det, ved en, efter Allernaadigst befaling, anstillende Undersagning, befindes at de indsatte Heste, efter saadanne Beskrivelser, ei hos Eieren vare tilstæde, eller de med saadanne kiendelige og øiensynlige Feil vare behæftede, der gjorde dem til Vores Tieneste plat uduelige, da ansees vedkommende Udrecder ligeledes med en Mulct fra 10 til 50 Rdlr., efter Sessionens Kiendelse, og befindes nogen at have ladet saadant vacant Nummer staae aaben længere end 6 Uger, forinden en tienstdygtig Hest igien er leveret, betaler han 2 Mark for hver Dag, saadant af ham er bleven forsømt. 28.) Enhver Udreeder skal være pligtig at holde den af ham præsenterede Hest i forsvarlig Stand, og maa ingen Hest om Foraaret udsættes paa Græs, førend den kommer tilbage fra Mynstringen; skulde det imod Forhaabning, befindes, at en eller anden Hest ved Mynstringen ansees at være udygtig til Tienesteen, da haver Mynstrings=Commissarierne saadant at anmælde for Sessionen, hvor Hesten til næste Session skal præsenteres, og, om den da udygtig befindes, med en anden udløses. 29.) Det maa fremdeles være enhver Udreeder tilladt at sælge den af ham præsenterede Hest, naar han inden 14 Dage, efterat samme er bortført, anskaffer en anden tienstdygtig Hest i dens Sted, og derom meddeeler saavel Amtmanden som Regiments=Chefen den forhen anbefalede Beskrivelse, men lader han saadant Nummer længere staae aaben, betaler han en Mulct af 10 til 30 Rdlr., som deeles imellem Angiveren og Regiments=Cassen. 30) Naar Monderingen eller Hestenes Egnipage, ved Lægsmandens eller Udreederens Forsømmelse, befindes beviisligen at være fordærvet, bør han derfor at staae til Ansvar, til hvilken Ende Lægs Gaarden og Hoved=Lægsmandens Navn altid skal blive staaende i Hoved=Roullen. 31.) Den Mulct, som nogen for sin Forseelse eller Forsømmelse af Sessionens Deputerede tilfindes at udreede, skal, om samme ikke inden 6 Uger, efterat Sessionens Kiendelse er afsagt, betales, eller Kiendelsen imidlertid appelleres, ved Udpantning udi den Skyldiges Boe, efter Amtmandens Foranstaltning, uden videre Proces ved Rettens Middel inddrives. 32) Paa det en vis Regel kan fastsættes i Henseende til de, de Enrolleredes Mondering, tilhørende Skoe, skal hermed saaledes forholdes, at enhver ved sin Afgang, beholder samme, og derimod betaler til Proprietairen eller Lægsmanden for et hvert Aar, der endnu er tilbage i den Tid de skulde bæres, 14 to trediedeel Sk., som er Skoe nes aarlige Beløb efter den reglementerede Priis af 88 Sk. i 6 Aar, hvorimod denne haver at paasee, at den nye indkomne bliver forsynet med monderingsmæssige Skoe, der tillige med Monderingen i Lægget forvares, dog skal en saadan Erstatning ikke finde Sted ved slige Omvexlinger, som skeer kort forinden Skonnes Termin er til Ende, da den tilgaaende erholder hans Skoe leverede in natura fra Regimentet. 33) Da nu saaledes alt hvad, som henhører til LandMilitien eller derpaa haver nogen Indflydelse, saavel ved denne Vores allernaadigste Forordning, som forbemeldte Forordning af 14 Sept. 1774, saameget mueligt, er bleven bestemt og fastsat, saa overlades alt det øvrige, som endnu i en eller anden Maade kunde synes ubestemt, til Sessionerne at afgiøre, i Overeensstemmelse med Vores hermed havende Hensigter, de forekommende Omstændigheder og Vore kiære og troe Undersaatters Nytte, da de i vigtige Tilfælde have at henvende sig til Os eller Vores Collegier, og derfra Vores Allernaadigste Resolution at forvente; Hvorefter alle og enhver sig allerunderdanigst have at rette. Thi byde Vi og hermed Allernaadigst befale Vores Grever, Stiftbefalingsmænd, Frieherrer, biskopper, Amtmænd, Landsdommere, Præsidenter, Borgemestere og Raad, Amt=Skrivere, Fogder og alle andre vedkommende, som denne Vores Forordning, under Vores Cancellie=Segl, tilskikket vorder, at de den, paa behørige Stæder, til alles Efterretning, strax lade læse og forkynde; Givet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongelige Residentz=Stad Kiøbenhavn den 30 Januarii 1777. Under Vores Kongelige Haand og Signet. Christian R. C. Thort. Tuxdorph. P. Aagaard, Jndfald. En stor Skyldner modte paa Gaden en af dem, han skyldede. Denne greb strax fat paa ham, og spurgte, naar han dog vilde betale, Dette vil ieg sige Dem, naar De først har besvaret et lidet Spørgsmaal, sagde Skyldneren. Jeg veed De heder Centner, men ieg veed er, om Deres Familie skriver sig med et Celler, et Z. Det tænkte ieg De vidste for længe siden, sagde han, som han var i Gield hos; vi skrive os med Z. Da jeg giør det mig hiertelig ondt, saade den anden; thi ieg har just sadt mig for, at betale min Gield efter Alphabethet; og da min Gield er saa stor, vil det vist vare længe, inden det kommer til Dem.