Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1807-09-04
Den af Engellænderne i Sielland udstædte Tydske Proklamation, der rer en høist paa faldende Uvidenhed dette Sprog, har opvilke den største Uvillie i ethvert ædel og Dansk Hjette. Som rund til det overmodige Engel. lands voldsomme Overfald angives i samme: "at da det ved Frankerigs overhaandtagende Jngendelse paa Kastlandet er bleven indligt 6) for Danmark at vedligeholde sin Neutralitet, i hvormeget det end ønsker det, er det tillige udmgjengelig mødvendigt for de andre Magter, som endnu modsætte sig Frankerigs Jndflydelse, at hindre de neutrale Magter i at vende deres Vaaben imod dem. Desaarsag findet Hs. Brittiske Majestæt for Godt, at begiere en temporair Overgivelse af de Danske Linieskibe, hvilket Depositum han anseer for saa retfærdigt og nødvendigt (!!), at han har holdt det for en Pligt mod sig selv og sit Folk at understøtte denne Fordring med en stærk Flaade og en Armee der er tilstrækkelig forsynet med Alt, hvad de udfordres til de kraftigste og meest bestemte Foretagender.""Vi forlange Eders Flaade - hedder det - som Underpantell., ikke som Erobring; Eders Regjering har faaet de helligste Løfter, hvilke herved fornyes i Vor Konges Navn og efter hans Befaling at naar vores Begjerinebliver opfyldt i det Gode, skal ethvert af Eders Krigskibe, ved den almindelige Fredsslutning, tilbagegives i samme Tilstand som det bliver optaget under det Brittiske Flags Beskyttelse. Det staaer Eders Regjering frit for, ved et eneske Ord at faae os til at stikke Sværdet i Skeden, som vi ugjerne have draget mod Eder. Men skulde Frankerigs Magt derimod døve Eders Øre for Fornuftens og Venskabs (l) Stemme, bekomme det uskyldige Blod og en beleiret og bombarderet Hovedstads Rædsler over Eders og Eders grusomme Raadgiveres Hoved. Alle de Personer, som holde sig rolige i deres Vaaninger, skulle ansees for hellige. Al Eiendom skal respecteres og beskyttes og den strængeste Disciplin iagttages. Endelig slutter denne højst krænkende Opfordring med den bydende Advarsel: at alle Jndvaanere, selv Embedsmænd ikke undtagne, ingenlunde maae forlade deres Boliger da hver Landmand eller anden Jndbygger, der griber til Vaaben eller udover ringeste Voldsomhed, skal behandles med yderste Strænghed. Videre har Chefen for den Engelske Armee, Lord Cataarth, den 18 August tilstillet Kommandanten i Kjøbenhavn Genera major Peimann, følgende Opfordring: Min Herre, Jeg kan ikke undlade, saavel i mit eget som i Admiralens Ravn, det kommanderet Her Majestæts Flaade, at bede deres Excellence alvorlig at betragte den skrækkelige Krisis, hvori Kjøbenhavn for nærværende Øjeblik befinder sig. Naar denne Stad Danmarks Hovedstad, Kongens Residents, hele Kongehusets og Regjeringens Opholdsted, Videnskabernes og Handelens Sæde, opfyldt med Jndvaanere af enhver Rang, Alder og Kiøn, naar denne vil udholde en Belerings Rædsler, skal den blive angrebet paa enhver mulig Maade, hvorved den kan blive ødelagt; saasnart befalingerne til et sligt Foretagende ere udstædte, have vedkommende Officerer intet Valg tiløvers; de maae anvende Alt for at indtage Staden. Et Angreeb paa en saa folkerig og med Kostbarheder opfyldt Stad, maae nødvendigviis saa vel i Begyndelsen som Enden, have Jndvaanernes Undergang og deres Eiendommes Ødelæggelse til Følge. Skulde Danmark vægre sig ved en venskabelig Overeenskomst, har vor Regjering givet de bestemteste befalinger til at angribe Staden baade til Lands og til Vands. Forberedelserne hertil ere maaskee kraftigere end De formoder. Min Herre, overlæg for Guds Skyld med koldt Blod om Modstand, ikke vil medføre den Byes Undergang, som de ønsker at forsvare, og om De, ved at vise Deres Tapperhed (hvilken man desforuden aldrig kan omtvivle) under nærværende Omstændigheder ikke vil foranledige Hovedstadens Tab og Ruin, hvilket altid er følgen af en Beleiring; og hvoraf Slutningen vil blive deres Flaades og deres Arsenalers Tab som dog kunde forebygges. Al Slags Eiendom udenfor Byen er hidtil bleven respecteret. Ydermere maae De vide, at Gienstande af største Nationalværd for Danmark ere i min Vold og at jeg hidtil ogsaa har respekteret disse. - Saaledes staae Sagerne, men det kan ikke vare længe. Jeg vil ikke fortørne Deres Excellence med nogen Slags Trudsel, men jeg beder Dem og Deres Raadgivere paa det Jnd stændigste, alvorlig at overveje den ubodelige Ulykke, som nogle faa Dages Operationer kan foraarsage, og som dog endnu staaer til at afværge.