JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1839-04-22
Nu vil Jndsenderen af Nærværende ogsaa tage Afsked med "Amtsforvaltermagten, og ligesom dens oprigtige Beundrer, vente paa, om Nogen skulde have videre at anføre til dens Lov, Priis, Hæder og Ære. En Mand fra Landet. Lloyds=Agentens Protest.
Jyllandsposten, 1839-04-22
(Jndsendt.) Stop, Holdt, Prr, bie lidt! – raabte jeg alt hvad jeg kunde, da jeg over Hals og Hoved aandeløs skyndte mig til Gildet i Frederikshavn, hvor man paa en Tid, da næsten ingen Mennesker kunde komme til Byen, ved foreløbigt Avertissement et Par Dage forud vilde auctionere det store engelske Barkskib. Jeg tænkte som saa der er netop Stedet til at fiske i det rørte Vand Champagner bliver solgt som tyndt Øl, ostindiske Shawler som Hestedækkener, ægte Reinetter som Kartofler, – Donner Wetter, hvem der blot en Dag igjennem førte Hammeren, Men hvor blev jeg lang om Ansigtet, da jeg, efterat have faaet Krikket ind i Stalden, ilede hen til Auctionsstedet og erfoer min forgiæves Skynding og mit tilintetgjorte Haab. Hu ha, hvor det ærgrede mig; men hvem, spørger jeg, vil nu betale mig min Reise, eller skal jeg maaskee finde mig i dette Tab, uden Erstatning? Det sidste bliver der intet af, thi jeg har derom alt henvendt mig til en Sagfører, der lovede mig at paatage sig min Sag, som han sagde, jeg aldrig i Verden kunde tabe; men han paalagde mig at opfordre Vedkommende til offentligen at godtgjøre Nødvendigheden af saa grueligt et Hastværk med en sa omfattende Auction, som den af et engelsk Barkskib, hvilket med sit samtlige Jnventarium jo vistnok er mange Gange de 1000 Rbd. værd, som Avisberetningen forkynder. At Lloyds-Agenten lod nedlægge sin kraftige Protest mod Afholdningen af en Auction, som vilde føre bitter Svie over de uheldige Assurandeurer, skeete vistnok i rette Tid og paa rette Sted, da han overden vestre Deel af Horns Herred skal være den competente Agent, ligesom Nationens Ære ei tabte derved. Men dette alt er mig nu ligemeget; vel haaber jeg, at Lods-Oldermanden, Capitainen, Skipperen, Auctionsdirecteuren og andre Vedkommende en anden Gang ei forsøge nogen Gjentagelse af deslige Auctioner; men Erstatning for denne forgiæves Reise paastaaer jeg til det Yderste, hvad enten saa Watson skal kaldes Vrag ei er ikke.
Jyllandsposten, 1839-04-22
(Jndsendt.) Som man af de offentlige Blade har erfaret, giver Aalborg nu ikke Kjøbenhavn noget efter med Hensyn til de mange uægte Børn, som fødes paa sidstnævnte Sted; men dette er jo ei heller saa besynderligt, naar man seer hen til den store Hob Piger, som ikke have fast Tjeneste, men for Størstedelen ernære sig, som det hedder, ved "Dameskrædersyning. Der er saaledes næppe en Gade, hvor man jo kan træffe Skræderpiger i Hobetal; men det mærkeligste er, at de uden Øvrighedens Bevilling befatte sig med denne Haandtering, maaskee med Paaberaabelse af et Slags aarlig Skat eller Betaling til Skræderlauget, hvilket dog ligefrem strider imod Lovgivningen. Saameget er imidlertid vist, at en Pige, efterat den i saa Henseende fornødne Tilladelse var hende nægtet, for ikke ret længe siden offentlig har bekjendtgjort sit Establissement til Præjudice forde Berettigede; og det er derhos Jndsenderen bekjendt, at flere saaledes ikke skræderberettigede Fruentimmer give sig af med at oplære Andre. Det kan under disse Omstændigheder næppe feile, at vort ellers aarvaagne Politie vil undersøge dette Uvæsens Sammenhæng og drage de Skyldige til Ansvar da det saa herefter vistnok ei vil falde saa vanskeligt for en Hosbonde at erholde skikkelige Tjenestepiger, naar Leiligheden til hiint Erhverv ikke saa let staaer dem aaben. Aalborg, i Marts 1839. En Skatteyder.
Jyllandsposten, 1839-04-22
- Endnu i forrige Uge saae man Viborg Søe saa fast tillagt med Jis, at Fiskerne overalt uden mindste Fare end- og midt paa Søen vare beskjæftigede med Fiskerie i de paa Jsen foretagne Huller; hvilket Syn var saameget mere forunderligt, som man Ugen iforveien paa enkelte høitliggende Sandjorder alt fandt Ploven igang, medens der i adskillige Landsbyer endnu fandtes henved 3 Alen høie Sneedriver, hvoraf en stor Deel sikkerlig vil blive henliggende til langt ind i Mai. Den langsomme Bortsmelten af Sneen paa Agrene antages dog hidindtil ei at have foranlediget betydelig Skade paa Vintersæden; idetmindste befindes faa Pletter at være aldeles bortraadnede som ifjor, hvortil Grunden mulig bør søges deri, at den Vintersæden paa hvilende Snee ei var af den compacte Natur, idet intet Toveir iaar gjorde den vanddrukken og tung, da Foraarsfrosten saagodtsom uden Ophør fortsættes indtil Dato.
Jyllandsposten, 1839-04-22
Under Overskrivt: Underdanige Spørgsmaal til Vedkommende læses i den Frisindede blandt Andet: 1) Er det nødvendigt, at Staden Kjøbenhavn behøver 114 Toldbetjente, da disses Antal for sidste Krig kun var 80, – 2) Er det nødvendigt, at der endog constitueres 10 a 12 Flere om Foraaret og Efteraaret, naar der komme nogle enkelte Skibe: 3) Er det nødvendigt at lønne tvende Toldbetjente for vexelviis at have Post paa Hr. Borthig's Gjærbrænderie, 4) Er det nødvendigt at lønne tvende Toldbetjente for at have Opsyn med Veien til Tommerpladsen, 5) Er det nødvendigt at lønne en Toldbetjent for hver Mølle paa Kjøbenhavns Vold: 6) Er det nødvendigt, at tvende Toldbetjente ansættes for at forsegle Skibe paa Rheden, da der ere Patrouille-Toldbetjente: 7) Er det nødvendigt at lønne trende Toldbetjente paa Maltmøllen, hvor Controlleuren og een Toldbetjent kunne overtage Forretningerne i al Magelighed; 8) Er det nødvendigt, at en Toldbetjent i de tre saakaldte Hviletimer skal forlade sit Hjem Kl. 6 1/2 for at gaae til Collegiet efter Brevskaber til Toldinspectionen, da der dog ere ansatte Budde ved Collegiet: 9) Er det nodvendigt og billigt, at enhver Embedsmand kjender, hvad hans Jndtægter ere, Kiender Toldbetjenten sine? Bliver der ham forelagt den aarlige Summa af Told- og Consumtions-Jntraderne, at han kan see, hvad hans Jndtægter aarligen skulle være? 10) Vilde ikke ved en Jndskrænkning i Antallet af virkelige Toldbetjente og ved aldeles at inddrage de constituerede, som ei havdes i Danmarks meest blomstrende Handels=Periode, bevirkes, at Toldbetjentens Jndtægter kunde blive større, end som nu de 4 pCt. ere istand til at udbringe, Passende Bidrag til dette Blad modtages med Taknemmelighed og bedes indsendte til Redacteuren paa Lesagergaard ved Randers eller til Bladets Expedition. Tiltrædende Abonnenter bedes at henvende sig til Bladets nærmeste Commissionair, i Almindelighed enhver Boghandler i Danmark. De, som tiltræde fra 1ste April d. A. kunne tillige erholde de foregaaende Qvartaler til halv Priis. Med Januar Qvartal d. A. følger gratis en lithographeret Afbildning af Thorwaldsens Johannes Gruppe, og hvert Fjerdingaar vil der gratis leveres et lithographeret Bilag til alle Abonnenterne.
Jyllandsposten, 1839-04-22
Jyllandspostens Expedition, Jessens Boghandling i Aarhuus. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet.
Jyllandsposten, 1839-04-22
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-04-29
Da til Exempel, et forresten godt Sølvarbeide kan veie betydeligt mere eller mindre; Uhre, saavel af Guld som Sølv, være større eller mindre, mere eller mindre værdiefulde – og saaledes mange Sager være af differerende Værdie. Naar derfor Værdien vedsattes, vilde dette være betryggende forActietagerne, forebygge al Vilkaarlighed og sætte enhver Lodtager i Stand til, at controllere Fordelen ved disse Varelotto-Entrepriser. At de angivne Karats af Guldarbeiderne og den kjøbenhavnske Sølvprøve ved Sølvet redelig overholdes, og at Jntet uden virkelig indenlandsk Production stedes til Bortlodning, maatte ingensinde kunne omtvivles. LXIV. De løierlige Stokkemænd.
Jyllandsposten, 1839-04-29
Under denne curiose Retsbegivenhed lod nu ogsaa Jndstævnte tvende af ham lønnede Stokkemænd optræde som Vidner i omspurgte Tilfælde, nemlig Hegelund, og Lars Lund. Paa Dommerens Spørgsmaal, om Hegelund i denne Anledning havde hørt Noget, svarede han: "at han vel hørte Jndstævnte sige noget til Vidnet, men han veed med Vished, at det var Alt til Vidnets Bedste og Jntet til Vidnets Værste, Dommeren bad nu Vidnet nærmere forklare sig, hvad han meente hermed. Men H. vedblev, at han i den Sag slet ikke kunde vide andet end det, at hvad Jndstævnte havde talt var Alt til Vidnets Bedste og Jntet til Vidnets Værste; Dommeren forsikkrede nu Vidnet, at der slet ingen Mening var i saadan Forklaring, og bad ham dog at tale ordentlig; men aldeles uforandret vedblev han nu tredie Gang sin Anforsel: "at Alt var til det Bedste og Jntet til det Værste." – Lars Lund, som havde hørt paa forrige Vidneforklaring, fremtraadte nu; paa Dommerens Opfordring om Erklæring i samme Sag, svarede han: "at han i Eet og Alt henholdt sig til sidste Vidnes Forklaring." Det blev ham nu tydeliggjort at Dommeren, at sidste Vidnes Forklaring ingen Mening indeholdt, hvorfor han maatte udtale sin egen Overbeviisning, men L. L. vedblev bestemt: "at han i Eet og Alt henholdt sig til sidste Vidnes Forklaring." Dom. meren, der lige saa lidt som Jndstævnte og de andre Tilstedeværende i Retten kunde tilbageholde sin Latter ved denne Scene, gjorde sig nu al mulig Umage for dog at faae et fornuftigt Svar, men forgiæves: den samme Forklaring om "Eet og Alt, blev ogsaa her tredie Gang afgivet. Af en Sagfører blev Retten nu gjort opmærksom paa disse, baade paa Siel og Legeme svækkede, Stokkemænd, som denne Dag forekom ham mindre vel disponerede og hvoraf den Ene kort efter i Retten endog stod i den Formening, at den omspurgte Begivenhed, hvorom der her blev vidnet, tildrog sig bemeldte 7de Decbr. i et andet Værelse end det, hvori Retten denne Dag holdtes, men som blev oplyst var en Forvexling med en anden Tingsag, der passerede 3 Aar tidligere, og som tydede hen paa, at Stokkemanden her ganske gik i Drømme. Dagen efter, da Stokkemændene atter maatte holde for, bleve Spørgsmaalene paanye forelagt dem, men H. vedblev ordret sin Ramse og paa Dommerens alvorlige Opfordring om, hvad det da var Alt til Vidnets Bedste, svarede han; det var "Jntet til hans Værste, og paa Spørgsmaalet om Betydningen af Jntet til hans Værste, svarede han Alt til Vidnets Bedste." L. L. stadfæstede nu atter dette Vidnets Udsigende i "Eet og Alt, hvorpaa man blev befriet for dem.
Jyllandsposten, 1839-04-29
Naar man nu betænker, at saadanne Stokkemænd, her endog beklæde Retten i Livs- og Æressager, hvor de forsegle og underskrive Dommen ge Meddomsmænd, og dermed sammenholder den for nogle Aar siden i Kjøbenhavnsposten træffende Fremstilling om Betydningen af Meddomsmænd i Danmark, da kunde man rigtignok fristes til at spørge, om saadanne Stokkemænd ei maatte tillades til i deres Fraværelse i deres Sted at constituere deres Stokke?
Jyllandsposten, 1839-04-29
Rettelser. J forrige Rummers første Sides 1ste Spalte, Lin. 29 staaer 1807, læs: 1817, og i den paafølgende Linie: " Aar, læs: 18 Aar. - J samme Nummers 2den Sides 1ste Spalte, Lin. 11: "betydelig, læs: tydelig. J 3die Sides 2den Sp. Lin. 29: "Afholdningen", læs: Afholdelsen. J nogle Aftryk er 2den og 3die Side urigtig paaineret 63 og 64 i Stedet for 62 og 63, hvilket bedes undskyldt. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-04-29
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-05-06
ren. Frianope Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Mandag den 6te Mai. Nr. 18. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1839-05-06
J Nr. 18 af Viborger Samler for indeværende Aar har bemeldte Blads Redacteur, Hr. Nerenst, ladet indføre et Selvforsvar i Anledning af, at der i Kjøbenhavnsposten Nr. 38 iblandt Andet var yttret, at Publicum allerede i lang Tid med Længsel har imøde seet en ny Redaction af Viborger Samler. Da Hr. Nerenst's Selvforsvar, efter mit Skjøn, mere synes at skulle kaste Skylden for Viborg Samlers ringe Jndhold paa dens afdøde Forlægger, end paa dens nuværende Redacteur, og jeg er en Broder til Førstnævnte, saa haaber jeg, for at bruge Redacteurens egne Ord, at ingen billigdømmende vil miskjende, at jeg herved søger at oplyse det Urigtige i fornævnte Redacteurs Selvforsvar. Vel indseer jeg, at jeg forlængst burde være fremkommen med nærværende Oplysninger, medens Sagen endnu var i frisk Minde hos Publicum; men en 9 Ugers farlig Sygdom har til Dato hindret mig i at udføre mit Forsæt, og dette være mit Forsvar, hvorfor jeg først saa seent yttrer mig. Hr. Nerenst anfører 3 Grunde, hvorfor Viborger Samlers Jndhold er af saa ringe indre Gehalt, nemlig: d) At Randersavisen, formedelst Postgangen, har seet sig istand til, den ene Gang om Ugen at levere alle indenlandske og den største Deel af de udenlandske Nyheder med samme Post, som bragte de hamborgske og kjøbenhavnske Tidender. b) At Samlerens afdøde Forlægger maatte indskrænke sig til at holde een af de hamborgske Tidender, og af Sparsomhed flere af de indenlandske Tidender i Fælledsskab med Andre, dog at Redacteuren fik først Brug af samme.
Jyllandsposten, 1839-05-06
(Jndsendt fra Aalborg.) Aalborgensernes Forventning om Nytten af selvvalgte Revisorer og deres Tillid til de dertil udvalgte Mænd, dHrr. Kammerraad Juul og Consul J. Kaarsberg, har liidt et betydeligt Skaar derved, at disse Herrer have vægret sig ved at revidere Kæmner-Regnskaberne for 1837, fordi det, efter deres Mening, var et Arbeide der allerede burde have været udført førend deres Udnævnelse. Som Følge af denne Mangel paa Jnteresse for Byens Vel har denne atter iaar seet sig nødsaget til at antage en dertil lønnet Revisor.
Jyllandsposten, 1839-05-06
Rettelser. I dette Blads Nr. 16, Spalte 1, Linie 6 fra neden staaer, 79 Mill." læs: 89 Mill., og paa Sp. 2, Lin. 5. 51 Mill. . 41 Mill. – J Nr. 17, Sp. 4, Lin. 4 s. n. staaer, Talloets læs: Tallottoets; paa Spalte 6, Lin. 3 staaer, Jnstævnte l. Jndstævnte. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-05-06
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-05-13
Fyen. Flanos, Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 19. Mandag den 13de Mai. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1839-05-13
Smaasiskerier og Fiskevarke i Danmark. (Sluttet.)
Jyllandsposten, 1839-05-13
J sit naturhistoriske Verk 7de D. 2det B. hvor Fiskene afhandles, beklagede vor fortiente, men ikke noksom paaskjønte Conferentsraad Fleischer i sin Tid, at man sørgede altfor lidt for Anlæg af Fiskerier, og yttrede blandt Andet, at da Karudser og Sudere saa ypperligt kunne forenes sammen, og kunne nøies med saa lidt Vand, at Karudserne ei alene leve meget vel i Tørvegrave, men og ere istand til hele Dage at ligge ovenpaa Dyndet, ja endog til at udholde en heel Sommer over, paa et Sted, hvor der kan blive saameget som en Kande Vand staaende, naar kun ingen Rovfugle komme og snappe dem: saa er det en Skam for et Land, der har saa mange smaae Vandsteder, at en Fisk, der er saa yngelsom, og saa let kan komme frem- og underholdes, skal koste 24 s. Pundet, som man især i Hovedstaden maa give derfor. Saaledes udlod denne brave Mand sig for henved et halvt Aarhundrede om Nytten af Smaafiskerier, og hvormange, tør man vel spørge, ere der vel siden den Tid anlagte, skjøndt Trangen til disse mindre Fiskerier bliver desto føleligere, jo mere de større aftage. H. Bjerregaard.
Jyllandsposten, 1839-05-13
Et Par Ord om Fattige, og Omløbere.
Jyllandsposten, 1839-05-13
Om Kortsynethed i Officeer standen.
Jyllandsposten, 1839-05-13
Et Udvalg af de fortrinligste Sundhedsvande vil blive at afbenytte, saasom: Carlsbader- og Emservand, Marienbader-, Eger-, Driburger=, Pyrmonter= og Kiøsingervand. Desuden ville andre bekjendte Vandsorter, kunne erholdes, dog ikke paa kortere end 1 Maaneds Abonnement. Abonnementsprisen er 4 Rbd. for 1 Uge og 12 Rbd. for 4 Uger.
Jyllandsposten, 1839-05-13
J Mineralvandsudsalget sammesteds faaes: Kulsyre, Soda, Selterser, Biliner-, Fachinger= og Geilnauervand a 14 s. Potsflasken og 8 s. Halvpotsfl., samt Kissinger, Pyrmonter, Driburger=, Eger=, Marienbader, Carlsbader-, Emser-, Wildunger, Pullnaer- og Seidschutzervand a 20 s. Potsflasken og 12 s. Halvpotsflasken. Flaskerne betales for sig med 6 s. Stk. og tages tilbage til samme Priis. Paa større Partier af 50 Potsflasker og derover gives 20 Procent Rabat. Bestillinger modtages og Emballage besørges paa Forlangende, mod Betaling, i Brøndanstalten, Gothersgaden Nr. 496.
Jyllandsposten, 1839-05-13
Bestyrelsen af Rosenborg Sundhedsbrond=Anstalt i Kjøbenhavn, den 27de April 1839. O. Bang. J. Th. Suhr. Collin. G. Forchhammer.
Jyllandsposten, 1839-05-13
Nyheds-Post. Generalpostdirectionens Resolution af 30te Marts d. A. ang. Brevposterne paa den østlige Route af Norrojylland, uanseet de forskjellige Aarstider, har tilfulde vidst at forekomme det corresponderende Publicums Ønske med Hensyn til den hurtigst mulige Brevforsendelse, idet der er truffet den hensigtsmæssige Indretning, at Brevsager nu indlemmes i de forenede Brev- og Personsposter, som stode sammen i Haderslev. Ved et Exempel fra en jydsk Bye vil det erfares, at den nu indtraadte Postgang er føl Sommer. Vinter. gende Fra Randers til Kjøbenhavn 6 Gange. 4 Gange. til Hamborg. - Nordpaa Vesterpaa Fra Khvn. til Randers. - Hamborg til – Nordfra til Vesterfra til Det vil heraf sees, at der til visse Poststationer ved denne nye Postgang endog er aabnet daglig Correspondence, og at man saaledes, hvad Brevforsendelsens Hurtighed angaaer, intet meere kan have at ønske. Men desværre har det corresponderende Publicum derimod Grund til at besvære sig over den enorme Porto, der i sin Uforanderlighed er baseret paa et Princip, som lige skadende indvirker saavel paa Postintraderne, som paa den mere afbenyttede Correspondence. Det paastaaes derfor af Sagkyndige, at en Nedsættelse af Portoen til det Halve istedetfor at forringe denne Statsintrade endog vilde forøge den, da langt mere end den dobbelte Postafbenyttelse dermed vilde finde Sted. Det er derfor forhausende at erfare, hvorledes Correspondencen med Posterne aarlig endog aftager, og dette er saa aldeles rimeligt, naar f. Ex. Portoen af et enkelt Brev, bortsendt noget over een Snees Miil i Landet, næsten opveier Værdien af et Pund Candis. Man vil derfor med Bestemthed paastaae, at 10 Gange saamange Breve forsendes underhaanden især med Reisende og Skibsleilighed, som med den reglementerede Postgang; og beklageligt er det, at et heelt Folk ifølge saadanne Postlove skal fristes til en Lovovertrædelse, hvorved den Reisende for Bosørgelsen af hvert enkelt Brev kan straffes med en Mulct af 2 Rbd. Det var derfor at ønske, at Regjeringen i sin Viisdom vilde indsee, at allene lav Porto giver fuld Postsæk, og at Nedsættelsen af Portoen baade vilde forøgeStatsintraderne, forebygge Defrandation og aabne Landets Børn afbenyttelsen af denne herlige Indretning, hvis Gode man under nærværende Forhold mindre kan paaskjønne. Det formenes ogsaa, ved saadan Forandring, at maatte være hensigtsmæssigt, om de ordinaire Gevyhrer ifølge de existerende Postbestemmelser aldeles bortfaldt og Landets Postmestere fattes paa fast Gage, som vistnok har været et længe næret Ønske.
Jyllandsposten, 1839-05-13
Festen i Anledning af den af hele Landet saa høit fortjente Tage Algreen Ussing, hvorved en Guldpokal blev ham overleveret i Overværelse af 160 Borgere, har sikkerligen ogsaa fra vort Jylland mødt mange kjærlige Ønsker, idet den Varme, Kraft og Sandhedsfølelse, hvormed denne dierve Stænderdeputerede talte Landets Sag, trindtom fandt fortjent Paaskjønnelse. Vi istemme derfor Kjøbenhavnspostens Slutning af Beretningen om denne Fest, naar det hedder: "Vi ønske Ussing til Lykke med denne ligesaa hædrende som velfortjente Udmærkelse; vi ønske Kjøbenhavn til Lykke med det store Fremskridt i politisk Dannelse og folkelig Bevidsthed, hvorom denne hele Sag bærer et saa umiskjendeligt Vidnesbyrd."
Jyllandsposten, 1839-05-13
Rettelser. Nr. 18, Side 72, Lieie 36 staaer indskrænkede, læs: indskrænkende, sidste Spalte, Linie 11 staaer, "formelig læs, formeentlig, og i 20de Linie staaer, erklærede, læs erklærende. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-05-13
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-05-20
Frands, diken. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 20. Mandag den 20de Mai. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1839-05-20
Om det dansk brabantske Privilegium. it mere og mere, som Nationalaanden vækkes, begynder man at see Tingene med andre Øine og fra andre Synspuncter, end man ved gammel Vane pleiede at see dem, man lader sin Fornuft mere bestemme Dommen og Gjenstandene nu end forhen, da man, saa at sige, lod Andre tænke og tale for sig, om hvad der angik andet, end de nærmest berørende materielle Jnteresser. Det er saaledes – iblandt saameget Andet – blevet mere klart for Statsborgerne, at Privilegier, med særdeles faa Undtagelser, ikke gavne Andre end Jhændehaveren men derimod trykke hele Samfundet, mere eller mindre efter deres Beskaffenhed, og undertiden lamme hele Klasser af Statsborgere i deres industrielle Virksomhed eller vel endog ganske standse dem. Naar hertil kommer, at de Privilegerede ere Udlændinge, der, som Følge af det dem meddeelte Patent eller Privilegium, vide at skaffe sig betydelige Fordele i Landet og efter nogle Aars Forløb atter drage ud af samme til deres Hjemstavn med en ikke ubetydelig sammensparet Sum, saa synes et saadant Privilegium endog at være fornedrende for Staten og dens Borgere. Af denne Beskaffenhed er det Privilegium, der er givet de brabanter Kobberhandlere, som reise Landet rundt til enhver Tid med Kobber- og Gjørtlerarbeide.
Jyllandsposten, 1839-05-20
Dette Privilegium – hvis Ælde er mig ubekjendt - har stedse været en tærende Kræft for Danmark – ikke alene ved de mange betydelige Capitaler i rede Penge, der aarligen af de i Privilegiet Jnteresserede drages ud af Landet; men, hvad der synes at være endnu skal deligere, er, at tvende Næringsklasser af Borgere, nemlig Kobbersmede og Gjortlere, i hele Landet – maaskee Kjøbenhavn og nogle enkelte Undtagelser fraregnede - desaarsag ikkun i det Høieste vegetere. At denne høist skadelige Jndretning har kunnet bestaae i saa lang en Tid, uden engang at være bleven paatalt, er ydermere et Beviis paa den liden Jnteresse, Folket har havt for det Almindeliges Gavn og Bedste, nu haaber man, takket være Gud og vor gode Konge!! at det vil blive anderledes.
Jyllandsposten, 1839-05-20
Jfølge det bemeldte Brabantere meddeelte Privilegium skulle de vel tage deres Kobberarbeide fra Fabriken ved Flensborg; men dette er ei længere udelukkende Tilfældet, da de skulle have egne Værksteder, hvorfra en stor Deel udgaaer af det, de reise Landet rundt med; men om endog saa var, at Alt, hvad de handle med, blev fabrikeret ved Flensborg, kunde man dog vel med Føie spørge: 1) Er det Offer, Landet her maa bringe, for at opretholde denne Fabrik, ikke altfor stort, 2) Kan det være Landmanden mere magt paaliggende, at faae deres Kobberkjedler og Gjørtlerarbeide tilbragt, end andre Artikler, f. Ex. Kjøbmandsvarer, Avlsredskaber a., som de ligesaa nødvendigen skulle bruge, og som de selv maae transportere fra Kjøbstæderne? 3) Er det af Vigtighed, at Fabriken ved Flensborg, skal og maa opretholdes; hvorfor kunne da dets Fabrik=Varer ikke ligesaavel være Gjenstande forKjøbmandshandelen i Byerne, som ellers alle andre inden, og udenlandske Fabrikater ere det? Hvad disse Udlændinge vinde ved denne Handel, gik da ikke ud af Landet. 4) Hvad er vel for en stor Deel Aarsagen til, at de ulovmæssige Brænderier paa Landet i saa høi en Grad ere tiltagne, og af hvem er Bonden i Almindelighed bleven forsynet med Brænderie-Redskaber, der nu fratages ham, tilligemed ikke ubetydelige Mulcter, uden ved disse Kobberførere?