Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-07-13
"Sjællandsposten beretter, at Bager Petersen af Vordingborg, der sad arresteret for et i Midten af April Maaned udøvet Overfald paa 2 Toldbetjente, paa Landeveien imellem Vordingborg og Nyraad, nu er, efterat have tilstaaet den ham tillagte Gierning, igjen sat paa fri Fod. Petersens Tilstaaelse skal gaae ud paa: at han i Natten til den 18 April, tilligemed en Medhjelper, havde smuglet 4 Tdr. Hvedemeel ind i Byen, og derpaa drukket Lidt over Tørsten i Nyraad. Da de henimod Kl. 3 om Morgenen, vendte tilbage til Vordingborg, mødte de bemeldte Toldbetjente, hvem Petersen, uden at kjende dem, hilsede et venligt "Godaften; men da han ingen Gjenhilsen fik, blev han vred og slog den Ene paa Øret, hvorpaa det komtil Slagsmaal, som endte med Toldbetjentenes totale Rederlag. At have ligget paa Luur efter dem, for at ville overfalde dem, benægter han Efterat Folkebladets Redaction i sit Blad havde taget Skriftcommitteens Artikkel imod Kjøbenhavnsposten, i Forsvar, har nu det sidstnævnte Blad taget til Gjenmæle herimod. "Til Retfærdiggjørelse for Skriftcommitteens collegiale Optræden - hedder det i Kbhposten - anfører Folkebladets Redaction tre Grunde, nemlig: at dette skulde sikkre Vedkommende mod Nedværdigelse af deres Personlighed og Nedsættelse af deres Agtelse; dernæst at den fælleds Overveielse skulde indeholde Garanti for de afsagte Dommes Modenhed og Retfærdighed; og endelig, at den Autoritet, som flere agtede Navne kunde give til det udtalte Ord, vilde skaffe dette bedre Indgang og varigere Virksomhed. Disse Grunde forekomme os imidlertid ikke at være meget overtydende. Angreb paa Modstanderens Personlighed ere vistnok et saa elendigt Middel til eget Forsvar, at kun den vil bruge det, som forlængst har tabt Agtelsen for sig selv og opgivet Haab om Andres Agtelse; det er derfor et vistnok meget daddelværdigt, men ogsaa lidet farligt Vaaben, mod hvilket det er høist ufornødent at væbne sig ved et i andre Henseender saa misligt Middel. Argumentet for Overveielsernes Modenhed behøver neppe nogen Gjendrivelse; thi det Ønskelige i, at enhver offentlig udtalt Dom er saa vel overlagt som muligt, og Hensigtsmæssigheden af, at den Enkelte i den Hensigt confererer med andre Mænd, der have en selvstændig og respectabel Mening, er ligesaa indlysende som at dette ikke blot kan opnaaes uden, men end ikke kan opnaaes ved at flere sætte deres Navn under hvad der saaledes er skrevet. Derimod maae vi lidt vidtløftigere omhandle det egentlige punctum saliens i hele Spørgsmaalet, nemlig Autoriteten. Og herom er da vor Mening, at det er ved Grunde, ikke ved Navne, at en ønskelig moralsk Autoritet opnaaes; at det er de udtalte Anskuelsers Sundhed, og Klarhed, at det er Ordets Frimodighed og Kraft, der skal skaffe det Sagte Indgang og varig Virksomhed, og ikke Respect for de Fortjenester, den Talende ellers maatte have, end sige Respect for Mængden og den borgerlige Anseelse af dem, der sætte deres Navne under en saadan Artikkel. Jntet er lettere end at paavise den Forskjel, der unægteligen finder Sted imellem en virkelig Censur og et saadant paa Autoriteter støttet Jntimidations=System; men det er i Sandhed heller ikke vanskeligt at indsee, at endeel af de skadelige Virkninger, for hvis Skyld hiin forkastes af enhver oplyst Mand, ogsaa finde Sted ved dette Begge have de tilfælleds, at de ere byggede paa noget Udvortes, Uvæsenligt og Uvedkommende, der ikke kan Andet: end vittere Overbeviisningens Reenhed, og at de ligesaavel kunne bruges til at undertrykke det Gode som til at modarbeide det Slette. Vil Skriftcommitteen - hedder det videre - imidlertid atter optage det saa almindelig misbilligede og faktisk længe desererede Jntimidations=System, saa ville vi henlede dens Opmærksomhed paa et Par Artikler, der ganske anderledes kunde fortjene og behøve det, nemlig Pastor Gads Pamphlet i Berlingske Tidende No. 109, der vrimler af hadefulde Jnsinuationer og Trudsler mod dem, der om Trykkefrihedsselskabet og Pressen, have en anden Mening end den, hvortil han nu for Øieblikket bekjender sig, og det plumpe Angreb paa en sagesløs Mands Ære og lovlige Eiendomsret, som indeholdes i "Folkebladet No. 16, og som er udsprunget af en bornert-sygelig, aristokratisk-sentimental, antiqvarisk patriotisk Miskjendelse af de simpleste og uomtvisteligste Sandheder, (hermed menes Folkebladets Artikkel om Godset Bernstorff.