Berlingske Tidende, 1836-02-22
Den 12te dennes indbragte Marquis Londonder et Andragende i Overhuuset om at angive alle, den spanske Regjering fra England tilsendte Vaaben og Munition. Ministrenes Politik fandt ikke Naade for hans Øine, om den engelske Legion i Spanien talte han med Foragt, om Don Carlos med Begeistring. Viscomte Melbourne havde Jntet at indvende mod Forelæggelsen af disse Angivelser. De den spanske Regjering tilsendte Vaaben og Munition vare ingen Gave, men solgt til den, dog havde Hertugen af Wellington erklæret i Regjeringens Navn, at England just ikke strax ventede Kjøbeprisen. Paa et Spørgsmaal, man gjorde ham, svarede Lord Melbourne, han troede rigtignok, at for kort siden vare sex Englændere, blevne skudte paa Don Carlos's Befaling. – Lordcantsleren indbragte en Bill om de geistlige Rettergangssteder, hvilken fandt Lord Lyndhurst's fuldkomne Bifald. Lord J. Russell indbragte tvende Bills, den ene og Fødslernes, Givtermaalenes og Dødsfaldenes Registratur, den anden om Lovenes Forbedring med Hensyn til Dissenternes Ægteskaber. Dissenterne skulle i Fremtiden vies i deres egne Gudshuse; de, der ansee Givtermaalet kun som en blot borgerlig Contract, skulle kunne blive givte, efterat de nogle Dage iforveien have tegnet deres Navne i et særskilt Register. De skulle ogsaa erholde deres egne Begravelsesteder. Om den betingelsesfri Jndtrædelse ved Universiteterne i Oxford og Cambringe kunde man vistnok ikke give Dissenterne noget Haab; imidlertid vilde dog Skatkammerets Cantsler inden føje Tid indbringe en Bill om Oprettelsen af et Universitet i London, som skulde have Ret til at tildeele Doctor Graderne. Frankerig. – J Pairs=Rettens Møde den 10de d. M. lod General-Procureuren Hr. Martin Klagen, falde mod Bescher og anbefalede Boreau, ved en fuldstændig Tilstaaelse at erhverve sig Rettens Yndest. - Hr. Patorni, Fieschis Forsvarer, bar sig meget keitet ad. Han skildrede først Fieschistidligere Liv, hvorledes denne i sit fjortende Aar var traadt ind i Regimentet Royal-Corse“ (neppe existerede dengang, 1809, et saadant Regiment, havde gjort alle Keiserrigets Feldttoge og navnlig det russiske Feldttog med, hvorledes han derpaa med Murat var blevet dømt til Døden, senere med megen Umage (ved falske Attester) havde faaet en lille Understøttelse af Juli-Regjeringen som politisk Domfældt, og havde ydet de Herrer Bande og Lavocat, hiin som Politi=Præfect, denne som Oberst=Lieutenant i Nationalgarden, vigtige Tjenester. Forbrydelsens Motiv søgte han i tvende Omstændigheder, der ulykkeligviis vare trufne sammen: i Madame Petits Utroskab og Utaknemlighed mod Fieschi, og i den Uforstand og Utaknemlighed, hvormed Regjeringen, havde opført sig mod ham. Over hiin Utroskab var Fieschi blevet rasende; ikke rasende som de Rasende, der sidde i Charenton, men rasende som Othello. Ulykkeligere end denne, men kraftigere, havde han ikke gjennemboret hiin nye Desdemona, men gjemt de giftige Slanger i Barmen, som Skinsygen havde avlet. Regjeringens Utaknemlighed satte han deri, at den for et lille Bedrageries Skyld havde ladet Fieschi, som dog havde ydet den saa store Tjenester, forfølges; sligt burde en klog Regjering oversee. Fieschi var atter herover blevet rasende og havde paa corsisk Viis besluttet at byde Staten en Kamp paa Liv og Død, en Kamp, der næsten havde tilvejebragt Statens Undergang, men som havde bragt Fieschi saaret i dens Fangenskab. - Gjentagne Gange vakte disse Tirader Rettens Mishag, Afbrydelser fra Præsidentens Side, og selve Fleschis Dadel. Men Hr. Patorni lod sig ikke forvirres; han gik bestandig tilbage dertil, at Regjeringen, egentlig var Skyld i Attentatet, fordi den havde villet sende Fieschi paa Galejerne i Anledning af et lille Falsum. Omsider blev Fleschi, som mærkede det skadelige Jndtryk, disse Tirader gjorde paa Retten, maalmodig og raabte til sin Forsvarer: Har jeg ikke sagt Dem, at De ikke skal forfølge dette Synspunkt, jeg troer De er blevet gal. Præsidenten var af samme Mening, og Fleschiyttrede nu det Ønske, at en ex officio udnævnt Forsvarer heller maatte tage Ordet, men erklærede sig sluttelig tilfreds med det Forslag af Præsidenten, at Forsvarets Fortsættelse skulde udsættes til næste Møde, og at det indtil da endnu engang skulde revideres og corrigeres af Hr. Patorni.