Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Undertegnede, som af samtlige Censores ved sidste Efteraars examen artium bleve committerede til at underskrive Examenslisterne tilligemed Decano facultatis philosophicæ, ansee det for Pligt at oplyse Publicum om en væsentlig Urigtighed i det denne Sag betræffende Stykke, som er indrykket i Kjøbenhavns Skilderie for 1818. No. 4. Sandt er det, at Studenten Carl Rothes specielle Charakterer, saaledes som de ere trykte, ei staae i det rigtige Forhold til Hoved charakteren; men dette Misforhold fandt ikke Sted i den originale Afskrift, som blev lagt til Grund for Hovedcharakterens Bestemmelse, men det er opkommet derved, at Afskriveren har i Rubriken Latin for Rothe skrevet Temmelig godt, istedetfor den ham tilkiendte Charakteer: Godt. Til at undskylde denne Skrivfeil maa følgende Oplysning tjene: Latinen er en af de Rubriker, hvori den for de skriftlige Prøver tildeelte Charakteer ofte maa modificeres (forhøies eller nedsættes) paa Grund af den ved mundtlig Examen erholdte Charakteer. Deraf følger, at der i den originale Liste undertiden kan blive raderet i denne Rubrik. Dette var netop Tilfældet med Rothes Characteer for Latinen. Den blev ved den endelige Censur fastsat til Godt, og saaledes læst af dem, der uddroge Hovedcharakteren: Temmelig godt, hvilken følgelig er rigtig; men den specielle Charakteer for Latinen er af Afskriveren, bleven læst (fordi det roderede Bogstav T. skinnede igjennem) Temmelig godt, og denne Feil er ved Trykningen bleven urettet, hvilket ved følgende Omstændigheder maa undskyldes. Det tilkommer det philosophiske Facultets Decanus at besørge Correcturen af Examenslisterne. Daværende Decanus var sal. Etatsraad Bugge, som allerede dengang var saa syg, at det letteligen kan tilgives denne iøvrigt saare nøiagtige Mand, om han i Correcturen af saa mange hundrede Rubriker oversaae een, som burde været rettet. Jmidlertid skylde vi os og Sandheden den bemærkning, at jeg, Professor Thorlacius, ved at see Afskriften af Rothes Charakteer, formodede en Feil deri (Autographum havde jeg ikke til Sammenligning) og yttrede skriftligen min Formodning for Decanus, ligesom ogsaa efter Trykningen, da Feilen var blevet urettet, jeg, Professor Møller, begav mig ufortøvet til Decanus og gjorde ham opmærksom derpaa. Jeg fandt ham meget syg, og følgelig uskikket til at indlade sig i den Revision af Papirerne, som jeg foreslog. Da han desuden erindrede, at endeel Exemplarer af Charakteerlisterne allerede vare uddeelte, og at den indløbne Feil beqvemt kunde rettes ved Aftrykningen i Hr. Justitsraad Engelstofts Annaler, saa kunde jeg ikke uden Paatrængenhed forlange meer af den syge Mand. Ogsaa vil den fornødne Berigtigelse sikkert vorde indført i Annalerne, da vi derom have gjort tilbørlig Anmeldelse til den Kgl. Direction for Universitetet og de lærde Skoler. Disse Omstændigheder maatte vistnok blive ubekiendte for den Mand, som i Kjøbenhavns Skilderie har paaanket Hovedcharakterernes Bestemmelse; men med desto større Ret kunde man fordre, at han, førend han skrev om en offentlig Indretning, og tillagde dens Bestyrere en vilkaarlig Fremgangsmaade, burde kiende de gjældende Love og Forskrifter. Han tilkiendegiver selv, at disse ere ham ubekiendte, og dog ere de meddeelte Publicum netop paa det Sted, hvor de snarest maatte søges, nemlig i Universitets- og Skole Annalerne, 2det Hefte for 1812 Side 264 fg.