Aalborgs Stifts Adresseavis, 1823-12-24
Udlandet. Spanien. Amnestiedeeretet, som Man ventede paa Dronningensødselsdag (den 6te), omtales ikke i Beretningerne fra Ladrid af bemeldte Datum; derimod indeholde Bladene, Adresser fra Provindserne og større Strænghed mod de Constitutionelle. Man er i Madrid gaaet meget strængt tilværks mod Deeltagerne i Opløbet af 26de f. M., i det nemlig 17 Personer, der bleve overbeviste som Saadanne, bleve dømte til Døden og skudte. Om Vict. Sacz hedder det, at han er forviist til sit Bispedømme Tortosa, og har maattet forlade Madrid i 24 Timer, da han gjorde mange Omstændigheder ved at aflevere Portefeuillen. Saaledes har ogsaa biskoppen af Osma hurtigen maattet forlade Staden. Man undrer sig over, at der ikke findes een Grand af Spanien hverken blandt de udnævnte Ministre, eller Statsraaderne. Guilleminot har den 2den December forladt Madrid forat gaae til Frankerig. Han skal have udvirket, at den spanske Regjering har lovet at betale Frankerig en betydelig Sum som Krigsomkostninger, og medhensyn til Occupationsarmeen vil Frankerig betale den Fredsfold, og hvad der da mangler i Krigsfold, saavelsom Levnetsmidler skal Spanien skaffe. Jstedetfor de først besluttede 30000 Mand Franske skal der blive 40000 i Spanien, og saaledes er det vel at forstaae, naar der fra Grændsen berettes, at de første Colonner af Molitors (det 2det) Corps, der vare paa Marschen til Frankerig, have faaet Ordre til at gjøre Holdt. De spanske, saavel royalistiske som constitutionelle Soldater vedbliver Man at afskedige, skjøndt Følgen deraf synes at ville blive jevnlige Uenigheder og Slagsmaal, naar disse Soldater af forskjellige Partier træffe sammen i Stæder og Byer, uden at tale om den Mangel, som disse til Arbeide uvante Folk ville komme til at lide, ligesom Staten, og derved blotter sig for militair Hielp til at inddrive Skatterne, der sjelden blive betalte, og som Landet dog nu meer end nogensinde behøver. Den franske Livgarde staaer derimod i stor Anseelse hos Kongen, der selv om Aftenen uddeler Parolen til dem. Gen. Bourmont ledsager næsten altid Kongen paa hans Kjøretoure. Trappisten, der drager omkring i de baskiske Provindser for at faae Underskrivter paa en Supplik til Kongen om at afskedige alle franske Tropper, som han mener ikke længere behøves i Spanien, vil saaledes neppe faae Held af sine Bestræbelser. Royalistcheferne Juanito og Santos Ladron have afskediget deres Tropper, dog med det Forbehold, at de paa Opfordring skulle inden 24 Timer igjen træde under Gevær. Man vil nu bestemt vide, at Empecinado er fanget, idet de Kongelige omringede Huset i Olmoz, hvori han befandt sig, sloge Dørre og Vinduer ind, og grebe saaledes ham tilligemed 10 Kammerader. Han skal, hedder det, føres derfra til Madrid. Forresten høres der om Uroligheder overalt i Riget. J Gallicien, hedder det, er den offentlige Aand meget slet, og Man kunde kun med megen Møie faae et Compagnie Frivillige paa 80 Mand sammenskrabet; det Samme gjelder om Santander. Ved Pampelona ere Veiene meget usikkre, en fransk Officeer er bleven myrdet der. J Orense skulle Soldaterne have overfaldet nogle Royalister, der sang Viser til Kongens Ære og dræbt 17. J Cadix og paa Øen Leon skal det især gaae vidt med Uordener, Mord og Forbrydelser, saa at Man ikke kan gaae sikkert der og Aftenen, og maa altid have en Dolk iberedskab. Man stiæler Kanonerne bort, og sender dem til Gibraltar og Marokko, hvor de sælges som gammelt Kobber. Den franske Garnison i Cadix forøger bestandig Fæstningsværkerne, og har taget de fleste offentlige Bygninger, hvoriblandt et Hospital og Klosterne, ind til deres Brug. - Rectoren ved Universitetet i Valladolid har forbudet de Studenter, der have tjent i den frivillige Militz. at besøge Forelæsningerne. Det samme er skeet ved Universitetet Cervera i Catalonien, det er ogsaa befalet dem at bruge den Paaklædning, der var i Brug før Revolutionen, og derhos paalagt dem, "ved ordentlig Opførsel at bevise, at de besidde den Anstændighed og Sædelighed, der sømmer sig for en beskeden og christelig opdraget Ungdom."