Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1832-06-19
Udenlandsk. Frankrig. Den 5te Juni udbrød et saa alvorligt Oprør i Paris, at Blod flod strømmeviis i Gaderne. En unaturlig Forening af alle den bestaaende Ordens Fiender tog Anledning af General Lamarques Liigfærd til at oppuste alle Lidenskaber og tilintetgjøre Alt hvad der lovligen staaer ved Magt, for derefter, paa det Styrtedes Ruiner, atter at lade en blodig Kamp afgjøre, hvilket Parti af de i deres Planer forskjellige Seierherrer skulde bemægtige sig Seierens Fordeele; men da største Delen af Parises Jndvaanere viste Hengivenhed for Lov og Orden, seirede den bestaaende Regjering endnu denne Gang. Blodbadet var skrækkeligt; der paastaaes, at over 15,000 Mennesker bleve dræbte. J St. Mery Kirken havde omtrent 2,000 Oprørere forskandset sig, og de vægrede sig indtil Artilleriet skjød en Bresche i Muren, hvorefter Tropperne og Nationalgarden trængte ind i Kirken og gjorde den ryddelig. J Natten til den 6te havde Pøbelen bemægtiget sig Krudtmagazinet. Det gik saavidt, at Hs. Maj. Kongen maatte ved Dagens Anbrud vise sig i alle Stadens Qvarterer. Han viiste sig som en sand Helt og som den, der ikke skyer Faren, hvor det kommer an paa, at føre den ophidsede Deel af Folket tilbage til Lydighed. J Begyndelsen fandt Oprøret megen Fremskyndelse derved, at Nationalgarden, viste Uvillie til at angribe, men saasnart den blev underrettet om den sande Aarsag til og Hensigt med den opstaaede Lovløshed, gjorde den sin Pligt. Den 8de var Roligheden fuldkommen tilveiebragt. – Det synes udenfor al Tvivl, at disse Skrækseener ere fremkaldte af Carlistpartiet. Der forsikkres endog, at Hertuginden af Berry hemmeligen var i Paris. Af flere forefundne Documenter sees det, at Hertuginden og General Bourmont den 25de Mai virkelig opholdte sig i Vendeen. Constitutionel paastaaer desuden, at hine Documenter godtgjøre, at fremmede Magter have understøttet Hertuginden med Penge. Hun kalder sig i Proclamationer Tirsdagen den 19 Juni 1832. "Frankrigs Regentinde." Med megen Bestemthed forsikkres, at hun og Bourmont landede nær ved Marseille, og strax begave sig til Montpellier. Derefter reiste de tværs igjennem Languedoe, hvor de samledes med General Clouet og den fra sit Fængsel undvigte Grevinde Larochejaquelin. Nu reiste disse 4 Personer tilsammen i en Chaise, og forandrede deres Navne, hver Gang de hvode kjørt 30 Lieues. Den 8de Mai opholdt de sig i Bordeaux; derfra begave de sig til Departementerne ved Havet og kom til Nedre-Loire-Departement; den 14de eller 15de Mai havde de sat deres Tilhængere et Stævnemøde i Le Bocage. Clouet og Bourmont vare dog ikke tilfredse med Stemningen i Landet, hvorfor de søgte at overtale Hertuginden til at begive sig til Kysten og gaae ombord paa et Skib, som i Nærheden af denne laae beredt til at modtage hende; men hun skal have svaret: "Tærningerne ere kastede, nu er det forsilde at træde tilbage; jeg vil ikke forlade Vendeen, men gaae Døden imøde, om det saa skal være." Hun skal virkelig den 18de Mai have skrevet Breve til nogle af Complottets Høvdinge, hvori hun bebreidede dem Mangel paa Fasthed og Hengivenhed. Nu har hun taget Flugten og er formodentlig igjen paa Havet. - Under 8de Junii skrives fra Paris, at Oprørernes fornemste Fane var en hvid. Af denne Aarsag antager Man, at Hensigten var, under Republicanismens Maske, atter at proclamere et Medlem af Carl den Tiendes Familie til Konge i Frankrig. Heraf forklares det ogsaa, hvorfor Hoben har republicanske Huer. – Alle anvendte Forsøg imod Ludvig Philips Regjering ere saaledes Udviklinger af en organiseret Plan, nærede af det faldne Dynasti, og det er virkelig at befrygte, at Bevægelserne fornyes.