Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-02-03
Man erfarer nu, at det er Hr. Kjøbmand S. Hagemann i Viborg, som har tilretteviist Stiftsprovst Ursin for hans holdte Gravtaler. Hr. Hagemann har i sidste Viborg Avis givet Stiftsprovsten følgende Svar: "Ligesaalidet som det ved Reser. 24de Dec. 1772 kan siges at være forbudet, at yttre sig over de af en Præst holdte Taler, ligesaalidt kan Stiftsprovst Ursin være berettiget til at fremsætte, at jeg har omtalt noget specielt Tilfælde. Hvad jeg derimod har sagt, er: "at Stiftsprovst Ursin ikke een, men flere Gange har troet sig beføiet til, ved Graven at udhæve Skyggesiderne af den Afdødes Liv, og, naar jeg overhovedet har yttret mig om denne Sag, da har jeg ikkun tilsigtet, hvad jeg tilvisse venter at bevirke, en Jndskrænkning i et saadant fra længst svunden Tid adopteret Præsteregimente. Eftersom Hr. Stiftsprovsten har henviist mig til en Passus af den Bestemmelse i Kirke-Ritualet, der kan siges at vedrøre den her omqvæstionerede Sag, tør det vel være i sin Orden, at jeg her fremsætter Bestemmelsen i sin Heelhed, saaledes som denne er anført i Schouws Forordn. 3die Udg. 1. Pag. 361, og siges der: "De (Præsterne) skal vel vogte sig, at deres Liigprædikener ikke blive til panegyrisk Snak, saa at de enten efter Hedningernes Sædvane sige formeget til den Afdødes Roes og besmitte deres hellige Kald, saa ve som deres egen Samvittighed, dermed, eller og melde noget usømmeligt om ham, andre til Forargelse og de Paarørende til Beskjæmmelse, men hvis "sandt er og vitterligt i Menigheden, det maae de "med Maade og god Maneer beskedentlig udsige, Andre til Afsky og Advarsel." Det er langtfra, at jeg forlanger en ubetinget Erkjendelse af den gamle og tildeels forkastede Sætning: "Om den Døde Jntet uden Godt; men, hvad jeg derimod fordrer, er Retfærdighed; og medens det her er os Alle givet, foruden at vi selv maae forsvare os, at kunne kræve enhversomhelst mod os fremsat ærekrænkende Beskyldning constateret ved juridiske Beviser, kan Retfærdigheden da siges at skee Fyldest, naar det kan være Præsten overladt, at bedømme en Mands Rygte som sandt og vitterligt, og efter et saa individuelt Skjøn at dømme eller fordømme ham ved Graven; men saavist som en saadan Fortolkning af den foranførte Bestemmelse ikkun kan være bygget paa crasse hierarchiske Anskuelser, saavist tør det fordres og ventes, at et sligt Præsteherredømme bliver begrændset, hvorhos det vel kan antages, at Byens øverste Geistlighed, Biskoppen, hverken vil eller kan lade en saadan Sag upaaagtet. Officiercorpset af den 1te Liniebataillon i Aalborg havde i Forening med en Deel civile Embedsmænd og Borgere - ifølge Byens Avis – arrangeret en Di ner til Ære for Oberstlieutenant v. Gaarder, der siden Militairforandringen havde forrettet Tjeneste som Major ved ovenmeldte Bataillon, og nu er udnævnt til Commandeur for den 8de L. Bataillon. J Anledning af hiin Beretning læses nu i Aalborg Borger ven, at hiint Festmaaltid var bragt istand ved et Circulaire, udstedt i en Deel af Byens Jndvaaneres Navn. "Det ærede Officiercorps kan næppe ønske hedder det – at blive tilskrevet Æren for et Foretagende, der ikke skyldes det."Der hviler endnu et Slør over Brandstiftelsen paa Knivholt. Den som mistænkt for Medvideri i Brand stiftelsen arresterede Pige tilstod først saadant, og angav en Person, som Udøver saavel af det begaaede Tyveri som Jldspaasættelsen; ogsaa denne Person blev arresteret. Men senere har Pigen for endeel forandret denne Forklaring. Forvalteren ved et Gaarden tilhørende Teglværk er sporløst forsvunden. (Aalb. Av.)