Aalborg Stiftstidende, 1830-01-09
(Fortsat.) Ganske forsømtes den beleilige Tid imidlertid ikke af den tyrkiske Hærfører og de offensive Operationer begyndte med temmeligt Liv imod Enden af Marts og i Begyndelsen af April Maaned, deels langs med hele Linien ved Balkan, deels ved hyppige Udfald fra Fæstningerne Widdin, Silistria og Giurgevo, men selv de hidsigste af disse Fægtninger havde intet andet Resultat, end gjensidigt Tab af Mennesker, og bevirkede blot, at den russiske Hærfører Grev Diebitsch saameget ivrigere paaskyndede Marschen af de Colonner, som vare bestemte til at drive Fjenden tilbage i sine forrige Stillinger og nøde ham til atter at indskrænke sig til at gaae forsvarsviis tilværks. Det var den 14de April det russiske Hovedquarteer indtraf i Gallacz og nu fortsattes Troppemarscherne over Satunavo og over Broerne ved Jsadschi ind i Bulgarien. Nogle Fægtninger ved Silistria vare blodige, men med Hensyn paa Resultaterne af ringe Vigtighed. Mere betydeligt og bedre beregnet var det Forsøg, som Hussein Pascha den 9de April gjorde med et Corps paa 5500 Mand paa atter at fravriste Russerne den vigtige Erobring, de havde gjort i Sizopolis, men det mislykkedes aldeles, uagtet en Officeer af de tyrkiske regulaire Tropper med 3 Mand allerede skulle have befundet sig i det Jndre af den vigtigste Skandse og først der fundet Døden. J Egnen om Schumma arbeidede det tyrkiske Rytterie ivrigt paa, ved hyppige Streifcorpser at afskjære de russiske Transporter og disse nødsagedes til at forsyne sig med stærke Bedækninger. J det hele vidnede dette Tidspunkt i Feittoget om, at den duelige og kraftige nye Storvizir Redschid Pascha havde bestemt sig til, ei aldeles at indskrænke sig til Balkanens Forsvar, men at forlægge Krigstheatret længere norden for samme. At denne Plan strandede mod den russiske Overgenerals og hans Hærs ulige større Færdighed i at maneurere, ville vi snart faae at see, men vende os paa nogle Øieblikke til Krigstheatret i Asien. Her havde ogsaa Muselmændenes Anstrængelser paa eengang faaet et nyt Sving. Det lod til, at man begyndte at indsee hvor stor den Fare var, med hvilken Portens Herredømme her truedes og hvilken frygtelig Modstander deres Magt her havde i General Paskevitsch Erivansky. Med saamegen mere Kraft søgte man derfor her at nytte Øieblikket, forinden de russiske Forstærkninger indtraf, som man paa samme Tid modtog Efterretning om et i Teheran i Persien mod det russiske Gesandtskab forøvet voldsomt Mord, som man dengang maatte antage foranlediget ved fremmed Jndflydelse, og hvoraf man troede at kunne love sig en saameget vigtigere Diversion imod Russerne, som der med hiin Udaad havde været forbundet oprørske Bevægelser hos det persiske Folk, hvis Misfornøielse over de Contributioner, der maatte betales til Rusland, var bleven lydelig og utæmmelig. Ei ganske let er det at gjøre noget klart Blik bag det Slør, som i dette Tidspunkt hvilede over Tilstanden ved den russiske Hær i Asien. Saameget er vist, at Tyrkerne der havde Masser samlede, som ikke saa ganske kort Tid synes at have indgydet Russerne Respect. Med 20000 Mand beleiredes Achalzik, medens en Magt af 60000 Mand var samlet ved Erzerum. Men desto hæderligere var den Kraft, med hvilken de erobrede Provindser forsvaredes, og de hensigtsmæssige Operationer og Fægtninger, der baade havde Ophævelsen af Beleringen og Fjendens Tilbagetog til Følge. (Fortsættes.)