Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1831-04-26
Efter private Efterretninger, skal Feldtmarskal Diebitsch have forlagt sit Hovedqvarteer tilbage til Siennica; Storfyrst Michael laae i Lomza med Garderne. Russerne have tilintetgjort deres Pontons og Broer, som vare bestemte til at gaae over Weichselen med. - En af Nordtydsklands største Statsmænd skrives der - gjør det Forslag til Polens Pacification, at Hs. M. Keiser Nicolaus skulle give det beundrende Europa endnu et Beviis paa sit sjeldne Ædelmod, og afstaae sin Ret til den polske Throne til sin Søstersøn Hertug Peter af Oldenburg, mod at Polakkerne i indtræffende Tilfælde assisterede med 25,000 Mand mod Tyrkerne. Keiseren har allerede før næsten for Constantinopels Mure, givet et Beviis paa sit Maadehold og Ædelmod. Lithauen. Man har nu en mere detailleret Beskrivelse over Revolutionen her, dateret Tilsit den 29de Marts: Efter Gardernes Afmarsch var Øieblikket kommet, da den ny i Stilhed ordnede Central-Regjering skred til Udbrud og sendte Circulairer til alle Geistlige, som skulle bekjendtgjøre fra Prædike stolene at den russiske Regjering havde ophørt at regiere over disse Provindser, og at Folket i Masse skulle opstaae og sønderbryde de Lænker, det hidtil havde baaret. Jnsurgenterne anføre, som Bevæggrunde for Opstanden: 1. at de polskelithauiske Provindser blot kunne bestaae ved en fri Handel og Omsætning med Preussen, og at der maa gjøres en Ende paa Prohibitionssystemet; 2) at overordentlige store Recruteringer ikke længere ere at udholde, og 3) at der engang gjøres en Ende paa de uhyre Gjennemmarscher, hvorved man er nær ved at omkomme af Hunger. Grev Platen og Ro necker staae i Spidsen for Jnsurgenterne, som ikke alene ere forsynede med Gevæhrer, med endogsaa med Kanoner. Løverdagen den 26 Marts Kl. 2 udbrød de første revolutionaire Bevægelser 2 Mile fra Georgenburg: Grændse jægere og Kosakker, som ikke hurtig nok naaede Grændsen, bleve nedhugne, og Resten begave sig til Smaleninken; siden har desværre Oprøret udbredt sig frygtelig, den 27de Marts udbrød det, som aftalt paa engang, i 7 Departements; og skal have udbredt sig gjennem hele Curland og Lithaven indtil Wilna og Wolhynien, hele det gamle Polen er under Vaaben, ja efter Privatefterretninger af 15de April skal den endog strække sig til Liefland, og den patriotiske Forening i Finnland, staaer i Forbindelse med samme. Jmidlertid meldes dog fra Memel under 10de April, at da det, ind paa det preussiske Gebet flygtede russiske Mandskab, 240 Jnfanterister og 117 Cavallerister, havde faaet Efterretning, at derkom Tropper til Understøttelse fra Curland, droge de sig tilbage til Polangen, adspredte der 60 Jnsurgentere, og nærmede sig den cur landske Grændse. Den 8de April rykkede en 1000 Md. Jnsurgentere frem mod dem, men Russerne, hvis Antal var steget til 500 Md., adspredte Jnsurgenterne, af hvilke Mange kastede sig ind i Husene i Polangen; Russerne satte nu Jld paa disse, og hvem der ville redde sig ud deraf, blev nedhugget. Jnsurgenternes Tab anslaas til 30 a 40. I Gaar Aftes ankom fra Curland 600 Md. russiske Tropper, som nu i det hele udgjøre. 1100 Md. og ville altsaavel holde Postgangen, aaben, det kommer nu an paa, hvor mange Tropper Russerne kunne sende over Düna mod Jnsurgenterne. Polaugen er næsten aldeles lagt i Aske.