JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-28
Kjøbenhavns Børs d. 27 November. Cours. Hamb. 2 M. 260, a vista 266. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. - Rbdlr. Paris - . Spec. 275. - Specier solgtes til 16 Rbmk. 8 s., for Commiteesedler blev givet (foruden Rente) 100 pr. 100; Oblig. 92. Norske Rigsbanksedler 21 1/2. Svenske Sedler 72 s. Disconto 8 PC. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-28
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. ans Dom Femtende Aargang. No. 96. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 1 December 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Skildring af den danske Handels Skjebne fra Aaret 1807 til 1818. (Fortsat, see No. 92.) En saadan Hovedforandring i Pengevæsenet maatte naturligviis ogsaa frembringe en Hovedforandring, i Handelen. En vigtig Gienstand for indenlandsk Handel bleve nu Statspapirerne. De bleve strax efterat Forordningen om Pengevæsenet var udkommen, betalte med 30 pCt. Avance. Derimod begyndte Pengemangelen at blive følelig, og Handelen med Colonialvarer at gaae temmeligen i Staa. Kun faa kunde endnu vænne sig til den Tanke, at en Rigsdaler Dansk Cour. var nedsat til 10 s. Mange antoge den vel for 1 Mark i gamle Penge, men de fleste regnede 1 Rigsbankmark for 1 Rdlr. Denne bestandige Regnen efter Rigsdalere, hvor der skulde regnes efter Marker, havde en skadelig Jndflydelse paa Handel og Vandel, da den medførte et utidigt og urimeligt Jndskrænkningssystem hos Mange, og som næsten varede saalænge de gamle Courantsedler vare i Omløb. Vel vidste de fleste, der havde nogen Vareartikel at afhænde, eller noget Arbeide at kræve Betaling for, at regne i Rigsbank, men i det Øjeblik, de selv skulde betale Varer eller Arbeide, saa vare deres Marker blevne til Rigsdalere. Dette gav især Anledning til uophørlig Klageover Dyrhed, skjønt de fleste Gienstande, i Forhold til Coursen, virkeligen ikke vare det, og til det Ønske, at der maatte fastsættes et Maximum, især for Livets vigtigste Fornødenheder. Det Urimelige i et Maximum, især paa en Tid, da Coursen var underkastet bestandige Forandringer, kunde ikke undgaae nogen Sagkyndigs Opmærksomhed. Og saa fremkom i samme Tidsløb lydelige og store Besværinger over Land- og Forprang, der ansaaes for een af de første Aarsager til Landets Nød, uagtet dennes første og vigtigste Grund maatte søges i Krigen, og den deraf flydende Forstyrrelse i Pengevæsenet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Man skulde have troet, at Pengeforandringen vilde bringe Priserne til at falde, men dette var ingenlunde Tilfældet. Selv paa Axeltorvene begyndte de fleste Fornødenheder at stige. En Følge heraf var, at nu Landmanden blev en Gjenstand for Manges Misundelse. Man saae i Bønderne intet uden rige Capitalister, der med hver Dag bleve end rigere. Man gjorde Beregninger over deres Jndtægter og Udgivter, beraabte sig paa de uhyre Priser, han faaer for sine Artikler, paa Tørvemoserne, der vare blevne til Guldminer. Kort, Skildringerne af Landboens Lykke vare saa fortryllende, at næsten de fleste Kjøbstædsfolk kunde have faaet Lyst til at gribe Plougen, og mange af dem gjorde det virkeligen, til deres og deres Familiers fremtidige Ulykke. Jmidlettid kan det ikke nægtes, at Landmændene kunde have samlet Formue i de Dage, dersom de havde holdt paa deres Penge, men det gjorde kun faa af dem, og derfor gik Pengene igjen ligesaa let som de kom Næsten hele Halvdelen af Aaret 1813 gik bort med Discussioner om Forordningen, og med de Arrangements og Spørgsmaale, den nødvendigen maatte foranledige. Statspapirerne vedbleve at stige lige indtil 380 og 390. De politiske Spændinger i Europa og den Nødvendighed, hvori Fædrelandet befandt sig, stedse endnu at fortsætte Krigen, bragte Coursen til at stige. Da Forordningen udkom, stod den henimod 1800 (eller 300 Rigsbank) og neppe fire Maaneder derefter i April, stod den 2250 eller 375 Rb. Endeligen afreiste Kammerherre J. v. Bernstorff d. 12 April med Fredsforslag til London, og dermed aabnedes nye Udsigter til Fred. Men da Bernstorff i Mai Maaned kom tilbage med uforrettet Sag, og der i en officiel Bekjendtgjørelse erklæredes, "at Krigen maatte fortsættes, begyndte en ny Crisis, som var den pludseligste og største, man havde kjendt under hele Krigen. Allerede en Maaned efter Bernstorffs Tilbagekomst var Coursen stegen til 648, og alle Varer i Forhold dertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Det var i denne Tidspunkt, at Speculationsvæsenet naaede sin høieste Punkt. At sælge hvad man ikke eiede, at kjøbe hvad Andre ikke ejede, hørte nu til Dagens Orden. Børsen var forvandlet til et stort Pharaobord.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Fra Regjeringens Side gjordes nu et nyt Skridt til at ophielpe det saa dybt siunkne Pengevæsen. Rigsbanken blev (Kgl. aabne Brev af 30 Juli 1813) forvandlet til et Nationalinteressentskab, og Banken tilbød sig at modtage, i Afdrag paa de samme ved Fundationen tillagte Heftelser, i Betaling pari med rede Sølv, deels sine egne Anvisninger og Banksedler, efter en Cours er 375, deels ved Jndbetalingen af 1/2 i rede Sølv. (Fortsættes.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
(Jndsendt.)Et Blik paa Graven. Trætte Vandrer, Graven lover Hvile, Aabner duunblød Favn, til saligt Blund; Zephyr leger, smaa Kiærminder smile: Søvnen er saa sød i Dødens Lund. See hvor trygt det nys saa bange Hjerte Hviler, efter Kamp, og svaren Dyst! Jntet qvalfuldt Suk - og ingen Smerte, Martrer, hæver meer, det trætte Bryst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
J den lunne blomsterklædte Boelig, (Skjult for Jordens Sorg - dens Plagehar Leiet er saa blødt, og Slumren roelig: Uveirs Storme ængste ikke der. Lad kun Skyens hule Torden true, Den forstyrrer nu ei Hjertets Fred; Blid, fra Himlens hvalvte Stiernebue, Sølvblaa Maane smiller til det ned.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Jndenlandske Efterretninger. Mariboe, den 27 Novbr. Tirsdagen den 24de dennes fandt dette Aars sidste Marked Sted, her i Mariboe. Dagen i Forveien strømmede en heel Hærskares Mangfoldighed af Mosaiter her til Byen, der vare i fuld Beskjæftigelse med at opreise deres Boder, der neisede som fordum Merkurius's Templer. - Den 24de var Veiret ikke det gunstigste, en tyk og nigjennemtrængelig Taage hvilede over Stiftets Hovedstad. - Allerede fra Morgenstunden af vare alle Slags Sælgere i fuld Virksomhed med at bære i stiv Pasgang Lægter, Bredder og Tønder til de udsøgte Pladser; men da den ene havde bemægtiget sig den andens Territorium, saa gav det Stof til adskillige opbyggelige Declamationer, af hvilke hele Torvet gjenlød, og som Politiebetjentene paa EmbedsVegne maatte afbryde. J det øvrige havde Merkurius's Sønner saaledes forskandset sig paa Torvet, der tilforn har været broelagt og hvoraf der endnu spores en liden Rest, at de Lysthavende ikke kunde trænge igjennem, uden at gjøre en Contramarsch. Med Handelen var det heelt flant oc en himmelvid Forskiel imellem denne og den forrige Markedsdag; da Rigsbanksedler strømmede ind i Merkurius's Sønners Lommer, som fordum Guldet fra Ophis under Kong Salomon. Alchymisterne og Bacchus's Præster havde god Afsætning; men Cereris Præstinder med de seie og flødeløse Vafler o. s. v. havde speculeret for høit, J Henseende til Hestehandelen fandt blot Tydsk og Bytte Sted. Jngen gode Heste saaes. - Omtrent 60 Skomagere uden for Mariboe forhøiede Festens Glands. Et Par Skoe kostede 1 Rbd. 4 Mk. og et Par Støvler fra 6 til 5 Rbd. 3 Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Den velgjørende Regn, der Dagen tilforn for en Deel afhialp Vandmangelen, opfyldte Gader og Stræder med Dynd og Dræk. Jblandt de Handlende indfandt sig ogsaa en Kone fra Kjøbenhavn med Piberør. Samme Dag passerede under 1 Mands Bevogtning 4 Arrestantere fra Nakskov, af hvilke den ene skulde vandre til Slaveriet i Kjøbenhavn og de 3 andre forædles og forbedres paa Jnstitutet paa Møen. Ved at trygle om Reisepenge, satte de gamle Venners og Bekjendteres Menneskekjerlighed og Medlidenhed paa Prøve. Et Kaleidoscop gjorde a posteriori saa stærkt et Jndtryk paa en Bondekarls Begjærevne, at han i en Slags Bedøvelse puttede det i sin Lomme, isteden for at lægge det paa sit Sted. - En Tønde Hvede betales nu her i Mariboe med II Rbd. 3 Mk., 1 Tønde Byg med 8 til 9 Rbd., 1 Tønde Havre med 5 Rbd.; for 1 Pd. Smør forlanges 3 Rbmk. - Paa Pederstrup har det afbrændte Ladehuus og Hestestalden igjen reist sig af sin Aske. Sognepræsten i Nakskov har allerede begyndt at forberede Mordbrænderen til Døden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
J Sagen er foruden Mordbrænderen en anden tillige indviklet, som ikke vilde opdage hans skjændige Forsæt, som han Dagen tilforn udlod sig med for ham. - Man vedbliver at leve her i Lolland, som i et Akadien. Naar Solen skinner sees hele Mygsværme, som midt om Sommeren. Spurvene begynde allerede at bygge Reder paa nye. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Odense, d. 27 Novbr. Som Man hører, skal en Deel af de fra Odense Skole ifjor dimitterede Kandidater være blevne udmærkede til anden Examen. Men herom kan dog endnu intet Vist meddeles, da Statstidenden, skjøndt vi snart have December Maaned, endnu ikke har meddeelt Efterretning om denne i October afholdte Examen. - Ved den ogsaa her sporede Vandmangel fra Byens almindelige Kilde, har Øvrig heden ladet forbyde at vande Kreature ved Gade posterne, og befalet at dette bør skee i den forbiløbende Aae. - Et af de Baand, som genere Odense Handel, er at Skibe, som komme Sønder fra, skulle anløbe Nyborg Strømtold for de at angive. Følgen heraf er, at hvergang et Skik kommer f. Ex. fra Lybeck, maa det ind til Nyborg, herfra gjør Skipperen en Landreise af 4 Miil til Odense, for at hente Befragternes Angivelser, nu hændes det ofte, at Vinden imidlertigaaer om, hvorved Skibets Ankomst hertil Byen forsinkes flere Dage, Alt til Bekostning, Tab og Skade for de Handlende, uden at det er muelig at opdage mindste Nytte deraf for Staten eller det Almindelige, som jo paa anden Maade lod sig opnaae. - Siden Kjøbstæderne fik deres Kikegaarde bort fra Kirkerne, synes Man ret med Flid at ville gjøre de gamle Kirkegaarde til ælle Samlingssteder for al Slags Uhumskhed, maaskee for at de dog kunne beholde een skræksom Side, For Odense gielder denne bemærkning ikke; da Man her sørger for at holde Kirkernes Udvortes net og reenlig, men Man forsøge blot andre Stæder f. Ex. i Middelfart at gjøre en Ton over Kirkegaarden, og Man skal vist ikke lyster ved at komme der to Gange. Derimod maatte Man ønske, at den Agt, som skyldes Menneskeheden selv i Døden, ikke maatte lide et andet Skaar ved de Maader, hvorpaa Ligene nu ofte sees at blive udbragte til deres Hvilesteder udenfor Byen, naar de enten kjøres paa simple Foer mands- og Arbeidsvogne, eller nogle Dragere fare afsted med Kisten, som de af og til sætte ned paa den bare snavsede Jord, medens de tage sig det fornødne Pust og uden at Toget føres, maaskee en Graverkarl undtagen, af nogen Kirkens Betjente. Nægtes kan det ikke, at det især for den Svage falder besværligt, i ondt Veir og Uføre at vise de Afdøde den sidste Hæder og følge dem til Jorde. (Hempels Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
J Hr. Hempels Avis af 26 Novbr. læses følgende: "J de Egne af det nordlige Sverrig, og Norge, hvor der holdes Heste og Køer (ikke Reener) er det almindeligen brugeligt: at Man anvender Hestegjødningen til Foder for Køerne; hvilket i nogle Reisebeskrivelser findes anført.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Flere troværdige Nordmænd have forsikkret mig, at Køerne ved dette Foder ikke allene trives men skulde give meget god og feed Melk, og at Oeconomien gaaer hermed saavidt: at man ved Markeder eller andre Forsamlinger paa Torvene i Tronhjem finder Folk, der omhyggeligen til denne Anvendelse opsamle den Gjødning Hestene lade falde. Jeg har i Aar nylig forsøgt at bruge dette som Foder og fundet samme meget vel anvendeligt. Man udtværer og blander den nogenlunde friske Hestegjødning (fra Begyndelsen i gandske liden Qvantitet) med Hakkelse og vænner Koerne til, ved at lade dem, ligesom ved ethvert andet ubevant Foder, hungre saalænge, indtil de æde det. Nogle lade sig det endog strax gefalde. Den Jndvending, der herimod kunde gjøres med Hensyn til Tabet af Gjødning, vil i et Aar som dette ikke komme i Betragtning, og da det iøvrigt neppe under nogen Omstændighed kan være uocconomisk at drage den høist muelige Fordeel af ethvert Produkt, saa er Tabet rimeligen kun tilsyneladende. Endelig tilføier jeg, for deres Skyld, som ønske aprioriske Grunde inden de ville hylde nogen Erfaringslærdom: at Hestegjødningens væsentlige Beskaffenhed er meget liig det af drøvtyggende Dyr første Gang fordøiede Foder, hvilket disse, som bekjendt, igjen kaste op for at omtygge det. Koen er aldrig ækel ved Hestens Gjødning, æder uden Tvang stundom deraf, og vrager aldrig det af Hesten i Stalden nedtraadte og aldeles besudlede Høe. - Da den her berørte Hielpekilde ikke er ganske almindelig bekiendt, skjøndt det i et saafoderknapt Aar som dette, kan være af væsentlig Nytte i et Land, hvor der holdes mange Heste, troer jeg det gavnligt at gjøre Vedkommende opmærksomme herpaa. - Hindemaegaard, den 20 Novbr. 1818. - Chr. Mourier. Himmersyssel, d. 23 Novbr. Hs. Excellence Geheimestatsminister Grev Schimmelman, som i dette Efteraar har glædet sine Godser med sin Nærværelse og i en 7 Ugers Tid resideret paa sin Gaard Lindenborg, er afvigte Tirsdag afreist derfra til Hovedstaden. Hans udmærkede Humanitet og de mange Velgierninger han idelig i en Række af Aar har viist sine Undergivne, gjør ham elsket oprigtigen af dem, og var Jublen almindelig ved Hs. Excellences Ankomst, var Afskeden ikke mindre rørende, da en talrig Skare af Grevskabets Jndbyggere og Andre tilhest og tilvogns ledsagede den bortreisende Greve lige til HadfundsFærgested, hvor de i festlige Sange, som tolkede deres Hjerters varme Følelser, ønskede ham den Lykke hans ædle Tænke= og Handlemaade fortjener, og derpaa saae ham drage bort over Vandet, noget trøstede ved den glade Forhaabning, til næste Foraar igjen at see Ham paa Lindenborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Blandt de Fester som fandt Sted paa Lindenborg under Grevens Nærværelse, har den Høitidelighed, hvormed Hs. Majestæt Dronningens Fødselsdag feiredes, allerede været ommeldt. En anden Fest fandt Sted den 10de dennes, da der paa Lindenborg holdtes Skoleexamen over Ungdommen fra nogle af de Skoler, som have Grevens ædelmodige Gavmildhed at takke for deres Oprettelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Blandede Efterretninger. Den nyligen afdøde Dronning af Engelland, Sophie Charlotte, Prindsesse af Mecklenburg Strelitz, er født 1744, formælet 1761, og har været Moder til 15 Børn, hvoraf 12 ere i Live.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Kongen af Frankrig har nyligen fyldt sit 64de Aar. - Kongen af Preussen faaer nu det Dusseldorfer Gallerie, paa nogle faa Stykker nær, tilbage igjen. - Fru Staels Betragtninger over Revolutionen ere blevne forbudne i Østerrige og maa ikke findes der i nogen Boglade. - J Mun chen er nu den protestantiske og reformeerte Troesbekjendelsesat bleven stadfæstet af Kongen. Begge Confessioner ere i Følge samme forenede under Benævnelsen: den protestantiskevangelisk christelige Kirke. Den har ingen anden Troesgrund end Bibelen, erklærer den hellige Nadvere for ChristiJhukommelsesfest; Bod er en Solvprøvelse førend Nadverens Annammelse. J Henseende til Prædestinationen og Naadevalget erklærer den, at Gud har bestemt alle Mennesker til Salighed, og nægter dem ikke Midlerne til at vorde deelagtige deri. Den antager ingen Nøddaab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Anmeldelse af E. Hendersons Reise i Jsland. (Forts.; see No. 92.) Særdeles interessant er Forfatterens Beskrivelse over en islandsk Vinteraften. "En Vinteraften i en islandsk Familie, siger han, yder en høieste Grad interessant og behagelig Scene. Jmellem Kl. 3 og 4 hænges Lampen op i Badstofa eller Storstuen, der baade tjener til Sovekammer og Selskabsværelse, og alle Medlemmerne af Familien sætte sig, hver med sit Arbeide i Haanden, paa sin Seng, Ansigt mod Ansigt. Hosbonden og hans Hustrue, med Børnene eller de andre Slægtninger, sætte sig paa Sengene i den indre Ende af Væreiset; de øvrige indtages af Tyendet. Aldrig saasnart er Arbeidet begyndt, førend een af Familien, der er valgt til denne Bestemmelse, sætter sig paa et Sæde, ikke langt fra Lampen, og begynder Aftenlæsningen, der sædvanligen bestaar af nogle gamle Sagger, eller andre saadanne Historier, som ere at faae i Jsland. Da Jslænderne kun ere slet forsynede med trykte Bøger, saa see de sig nødsagede til at afskrive saadanne, de kunne faae laante. De fleste af dem skrive en Haand, der kan sættes ved Siden af de dueligste Skrivermesteres i andre enropæiske Lande. Ofte er deres Skrift lig Kobberstik. Oplæseren afbrydes ideligen af Hosbonden, eller nogle af Familiens kyndigere Medlemmer, der gjør sine Anmærkninger over forskjellige Deele af Historien, og fremsætter Spørgsmaale i den Hensigt, at øve Børnenes eller Tyendets Forstand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
J nogle Huse fremsiges Sagerne af saadanne, der have lært dem uden ad, og ikke sjeldent finder man Folk, der fortjene Livets Ophold, ved at blive Vinteren over i Gaardene, indtil de have udtømt deres literære Kundskaber. Det er høiligen at beklage, at et Folk, der besidder en saa udmærket Kierlighed til Videnskaberne, og have den bedste Leilighed til at dyrke dem, skal mangle de nødvendige Midler til at dyrke dem med tilbørlig Nytte. J Sandhed, de Lærde i Europa, der have vundet saa meget ved Jslændernes gamle Arbeider, og ere nu i Besiddelse af deres kostbareste Haandskrifter, burde billigen, til Giengield, forsyne dem med saadanne Bøger i deres eget Sprog, som kunde gjøre dem bekiendte med vigtigere Grene af de menneskelige Kundskaber. - Den her beskrevne Skik synes at have været gjængse hos Skandinaverne fra umindelige Tider. Den, der vælges til Forelæser, kaldes Thulr, og var altid berømt for sit Bekjendtskab med Fortidens Begivenheder, og den Værdighed og Pathos, hvormed han oplæser. Det er ham, og det Sæde, han ophøies til, som Odin sigter til i Havamall, naar det hedder: Tid er at mæle Fra Thularstolen Ved Urthars Brønd, Jeg sad og taug Saae og grunded, Lytted til Talen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Jstedet for Sager læse adskillige af de Gudfrygtigere de historiske Bøger af Bibelen, og da de altid holde mere af Poesie, saa ere de fleste af disse Bøger i dette Øiemed oversatte i Vers.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Naar Aftenarbeiderne, som sædvanligen vare indtil Midnat, ere tilende, istemmer Familien een eller to Psalmer; derpaa læses et Capitel af en eller anden gudelig Bog, men hvis Familien er i Besiddelse af en Bibel., gives denne Fortrinet, Hosbonden læser ogsaa en Bøn, og Arbeidet sluttes med en Psalme. Dens Morgenandagt holdes paa samme Maade ved Lampen. Naar Jslænderen vaagner, hilser han ingen af dem, der have sovet med ham i samme Værelse, men skynder sig hen til Døren, og løftende Øinene op til Himlen, tilbeder han sin Skaber, og derpaa vender han tilbage, og byder enhver, han møder, en - J Jsland gives ingen Sogne god Dag. skoler. Jmidlertid forsømmes Ungdommens Dannelse dog ikke; Børnene lære at læse af deres Moder eller noget andet Fruentimmer, og naar de have gjort nogen Fremgang deri, lærer Faderen dem at skrive og regne. Hver Præst reiser to eller tre Gange om Aaret paa Vistats og catechiserer. Denne en al den Undervisning, Ungdommen nyder, men desuagtet forsikkrer dog Forfatteren, at han forbausedes ved at høre disse selvdannede Bønder tale om Gienstande, som man i andre Lande kun ene vilde vente at høre udviktede af dem, der besøge Professorers Høresal eller som have opoffret sig til Studering. To latinske Skoler findes i hele Landet. Ved de samme tillagde Jordeiendomme faae de sig før istand til at modtage 40 Disciple. Den ene er i Bessastad, ikke langt fra Reikevik, i sin Tid Snorro Sturlusons Eiendom og længe Stiftamtmændenes Sæde. Skolehuset er en stor Steenbygning, meget passende til Øiemedet, men dette behagelige Jndtryk svækkes snart, naar man træder ind i Værelserne, ved Synet af den Ureenlighee, som man lader opsamles her. Disciplene undervises i Stueetagen, og have deres Sovekamre oven paa. Samme Mangel paa Reenlighed bliver man vaer her, da Sengeklæderne ere fyldte med Tang, som giver en meget ilde Lugt, og Pladsen er saa indelukket, at ingen Luft kan trænge ind der. Tæt derved er et lidet mørkt Værelse, hvor der findes en Bogsamling af 1000 Bind, for det meste i det latinske, danske og tydske Sprog. Den indbefatter adskillige Classiker, men den største Deel Bøger ere af theologisk Jndhold. Forstanderen for denne Skole kaldes Lector theologiæ og nyder en aarlig Løn af 50 Pd. og de to Underlæreres Løn er omtrent 30 Pd. aarligen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Formedelst Pengeforandringen seer Skolen sig nu kun istand til at modtage 25 Disciple, der undervises i det Latinske, Græske, Danske og Jslandske Sprog. Af Hebraisk lære de sjeldent mere end Alphabetet. - Forfatteren bemærker, at i intet Land i Verden Folk mere vaage over deres Genealogie end de Jndfødte i Jsland; heller ikke er der nogen Nation, som er mere istand til med større Nøiagtighed at vide sin Herkomst, end Jslænderne, da de altid have været besiellede af en literær Grandskningsaand, og ere i Besiddelse af en Mængde skrevne Efterretninger, der indeholde den mindste Omstændighed angaaende deres Slægtningers Daad. Saaledes nedstammer Provst Hialte Jonson fra en irlandsk Konge, hvis Slægt i en meget tidlig Periode var bosat i Jsland. (Anmeld, har kjendt en gammel Snedker i Kjøbenhavn, af Fødsel en Jslænder, der opbevarede, som en Helligdom, sit Slægtregister, der beviiste, at han nedstammede fra den navnkundige Snuurro Sturleson, og gik adskillige Aarhundreder tilbage i Tiden.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
(Slutning af Efterretningen om Theaterpersonalet; see forr. No.) Mad. Andersen (forhen Jfr. Olsen) træder i Mad. Hegers Fodspor, og spiller naive Piger, og unge Koners Rolle med Anstand og Følelse. Hendes Declamation er god. Mad. Zink (forhen Jomfr. Thomsen) i naive Roller, som Cendrillon, fortræffelig; hendes Stemme er behagelig; Jomf. Hedeberg spiller naive, overgivne og muntre Kammerpiger, aldrende Mødre, saavel af de høiere som lavere Classer, meget godt, Mad. Schwarz er i Soubretteroller heldigst: Mad. Poulsen, der spiller unge naive Pigers Roller, saavel i Skuespil (s. f. Ex. den unge Zigeunerinde, som i Syngespil, med rosværdig Flid. Mad. Rind (forh. Jfr. Walther) straalede allerede i det Frankiske Selskab som en Hesperus, blandt en Klynge Taagestjerner, og har faaet de fleste af Mad. Frydendals. Roller. Hendes erkjendte gode Sang ledsages af et stundom, især i unge nave Pigers Rolle, live og smagfuldt Spil. Jomf. Jørgensen staaer paa Trinet at afløse Jfr. Astrup i de herøiske Roller; hun har viist sig som Elisabeth i Schillers Maria Stuart. Jomf. Zirza har ingen ubehagelig Stemme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-01
Jomf. Sannes spiller Mødres og comiske Gamles Roller, f. Ex. i stakket Dans, i Holbergske Stykker a., med rosværdig Flid, Jomf. Abildgaard og Nielsen, Elskerinder og Soubretter, især i Lystspillet. Jomf. Løfler, upaatvivleligen næst Mad. Rind, den, der af alle vore nyere Sangerinder har det bedste Anlæg. Hendes Sang er behagelig og musicalsk. J Jeannot og Colin synger og spiller hun nydeligen. Hun fortjenet sine Foresattes største Opmærksomhed og vil, under tilbørlig Opmuntring, engang kunne blive een af vere bedste Sangerinder. - Af Solodansere ere af de i Aaret 1804 omtalte, tilbage tre: Dhrr. Bournonville, Dahlen, Poulsen. - De efter den Tid tilkomme ere: Deherrer Funk og Petersen.