Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-09-22
Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. Fem og fyrretyvende Møde den 8 Septbr. Præsidenten anmeldte, at han havde modtaget følgende private Andragender: Prop Hildebrandt: Andragende fra Beboerne af Svanninge, Jordløse og Haastrup Sogne om, at den til Jagt Uberettigede maatte faae Tilladelse til at ødelægge Ræve. Skrivelse fra Mag. Lindberg, hvorved han indsender tvende Erklæringe mod Forandringer i Statsforfatningen, den ene fra 30 Bønder i Hersløv Sogn, den anden fra 31 Bønder i Glim Sogn. Da Committeen ang. Skattebevillingsret allerede havde afgivet sin Betænkning, vedtoges det, at sidstnævnte Andragende skulde henlægges i Forsamlingens Læseværelse. Sagen ang.: 1) Prof. Bangs Forslag om Modificationer Provindsialstændernes Jnstitution samt 2) de til Stænderforsamlingen indkomne Petitioner om Skattebevillingsret m.m., blev foretagen til foreløbig Behandling, Som Referent for den nedsatte Committee (Algreen-Ussing, Tutein, Clausen, Treschow, Bang) oplæste Prof. Clausen Committeens Betænkning. Efterat have gjennemgaaet de enkelte Dele af Bangs Forslag, hedder det i Betænkningen: "Naar vi betragte Propositionen i dens Heelhed, da finde vi os bestyrkede i den Overbeviisning, at den betegner det Spor hvori den naturlige Udvikling af Stænder-Jnstitutionen kan skride frem og maa skride frem, om den for Tiden skal kunne fyldestgjøre det danske Folks Trang til en hensigtsmæssig Udvilling af det offentlige Liv. Men vi mene paa den anden Side at maatte indrømme, - navnlig med Hensyn til de tvende vigtigste Punkter, om Stændernes Forening og om Valgsystemmets Modification, at, ved det første Punkt, forskjellige Forhold, som i sig selv af indviklet Natur, netop for Tiden træde frem med særegen Betydning, maa tages i fortrinlig Betragtning, medens dog disse Forhold tildeels ere endnu for lidet udviklede, til at Forsamlingen derom vil kunne have nogen bestemt Anskuelse, og at, hvad det andet Punkangaaer, et tilfredsstillende Resultat ikke vil kunne ventes, uden at der i flere Punkter gaaes videre end Propositionen angiver. Naar saaledes Forslaget, efter sit hele Jndhold og den Retning, det anviser, upaatvivleligt har Krav paa Forsamlingens største Deeltagelse, medens dog vigtige Hensyn vække Betænkelighed imod at tiltræde de enkelte Jndstillingspunkter i den Form, hvori de ere givne, saa synes den Udvei at vise sig som den naturlige og rette, at Forsamlingen indskrænker sig til et almindeligt Andragende, efter den i Forslaget indeholdte Anviisning. Hertil fører ogsaa selve Forslaget, forsaavidt som Jndstillingen gaaer ud paa: at der maa blive foretaget en Revision af de nu gjeldende Anordninger om de raadgivende Provindsialstænder i Danmark. Heller ikke bør det paa nogen Maade indrømmes, at det skulde paaligge Forsamlinger ved at indgive et Andragende af denne Natur, navnlig ved at gjentage sin Petition om Stændernes Forening – at fremlægge Udkast til et System, som Alle skulle være enige om at ønske lagt til Grund ved den attraaede Forandring. Naar Forsamlingen udtaler sin, i Forholdenes Natur grundede og ved egen Erfaring stadfæstede, Overbeviisning om Nødvendigheden af en yderligere Udvikling af Jnstitutionen, for at denne ikke skal være udsat for at tabe sin Betydning for Regjering og Folk, og naar den derhos yttrer sig om Retning og Omfang af den ønskede Udvikling, da tør Forsamlingen, i en Sag af denne Beskaffenhed, ansee sig for at have fyldestgjort det den paaliggende Hverv. Til den videre Behandling af saa dybt indgribende og mange forskjellige Jnteresser gjennemkrydsende Spørgsmaal, ville Forarbeider være nødvendige, liig dem, der have fundet Sted ved Grundlægningen af Stænder=Justitutionen. Jnitiativet hertil vil alene kunne udgaae fra Regjeringen, og Resultaterne heraf vil en kommende Forsamling. have at see imøde, saafremt Hs. Majestæt Koogen finder den Stemme Opmærksomhed værdig, ved hvilken nærværende Forsamling ved sin Opløsning maatte troe at burde forberede Overgangen til et nyt Tidsrum af Stændernes Virksomhed. Til den foranstaaende Udvikling af de Grunde, paa hvilke Committeen agter at støtte sin Jndstilling til Forsamlingen, skal den endnu tillade sig at knytte de bemærkninger, hvortil den finder sig opfordret ved de til Forsamlingen indsendte Petitioner ang. Skattebevillingsret og andre statørerlige Garantier, Ligesom disse ere blevne overgivne til en Committee, bestaaende af de samme Medlemmer som det hidtil omhandlede Andragende, saaledes vil det befindes, at den historiske Kjendsgjerning, som er godtgjort ved disse Petitioners Jndgivelse, fra flere Sider understøtter det Andragende, som vi ville foreslaa Forsamlingen at bringe for Tronen. Fra Hovedstaden og fra 16 Kjøbstæder i Oestifterne, saavelsom fra forskjellige Land distrikter, har Forsamlingen modtaget Petitioner, i forskjellig Form, men ligeartede i Tendents og Jndhold. De gaae nemlig alle ud fra en udtalt Trang til konstitutionelle Former, der kunne afgive en betryggende Garanti for Landets Velvære under Forhold, som en nærmere eller fjernere Fremtid kan føre med sig, og de mødes alle i Ønsket om at see en saadan Garanti givet derved, at der indrømmes folkevalgte Repræsentanter en besluttende Medvirken ved Lovgivningen i Almindelighed og den finantstelle Bestyrelse i Særdeleshed. nogle findes dette Ønske fremsat i bestemtere Form, om fuld 20de stændig Skattebevillingsret, der skulde indrømmes Danmarks og Slesvigs forenede Provindsialstænder, saa at Skatte=Paalæg og Statslaan saavelsom Anvendelsen af Stats-Jndtægterne skulde være betinget ved Folkerepræsentanternes Samtykke, andre have i større Almindelighed yttret sig om Modifikationer i Statsforfatning og Statsbestyrelse, hvorved større og Eiendomsretten mere betryggende Rettigheder maatte blive tillagt Statsborgerne. Disse Petitioner ere underskrevne af3382 Borgere i Kjøbenhavn, 1525 Borgere og Landeiere i Or Provindserne, tilsammen af 7907 Medborgere, foruden at Forsamlingen har modtaget Meddelelse om Petitioner af lignende Jndhold, hvilke i tre af Jyllands Stæder (Aalborg, Aarhuus, Randers) ere affattede af de respective Borgerrepræsentanter i Forbindelse med et Antal Borgere, tilsammen 1011, samt en motiveret Understøttelse af den kjøbenhavnske Petition i en Skrivelse fra Forsamlingens Vicepræsident. J modsat Retning ere trende indsendte Petitioner, een fra Hovedstaden, forsynet med 250 Underskrifter, to andre fra Langeland og den sydlige Deel af Sielland, med 218 Underskrifter; disse ere stilede mod ethvert Skridt til at bevirke nogen Jndskrænkning i Kongens souveraine Magt. Og endelig er der gjort Forsamlingen Meddelelse af tvende lignende Andragender fra Landsbysogne i Ribe Stift og i Veile Amt, med 38 og 110 Underskrifter. Det er under den foreløbige Forhandling ved Fremlæggelsen af disse Petitioner bleven yttret saavel af den kongl. Commissarius som af forskjellige af Forsamlingens Medlemmer, at det neppe kan antages, at nogen klar Bevidsthed, har ligget til Grund for de Ønsker, som her ere komme til Oxde. Og vistnok maa det indrømmes, at den større Deel af de Undertegnede hører til de Klasser af Borgere, efter hvis ydre Stilling det ikke er antageligt, at de kunne have en klar Jndsigt i Betydningen af den omhandlede Ret og af det hele Constitutions=Spørgsmaal, eller i de politiske Vanskeligheder af forskjellig Art, som maatte søges hævede, de forberedende Former, som maatte være tilveiebragte, forinden en saa gjennemgribende Forandring i Statens Organisme kunde paatænkes. Men det tør paa den anden Side ikke oversees, at der iblandt Petitionairerne findes et ikke ringe Antal Navne, som afgive Beviis for, at det udtalte Ønske om en konstitutionel Forfatning næres af indsigtsfulde, besindige og fædrelandskjærlige Mænd: og ligesom ikke Faa af Forsamlingens Medlemmer allerede have under Forhandlingerne vedkjendt sig det samme Ønske, er det vitterligt, at det deles af Mange, som ifølge ydre Forhold tør have fundet Betænkelighed ved udtrykkeligt at udtale det. Forsaavidt nu som de omhandlede Petitioner om Skattebevillingsret m.m. udtrykkeligt andrage paa, at Forsamlingen vil anbefale og understøtte deres Jndhold, saa antage vi, at Forsamlingen allerede af den Grund ikke vil indgaae paa et saadant Skridt, at det, ifølge det nyligt Erindrede, og uden at der toges Hensyn til, hvad der til dets lykkelige Gjennemførelse maatte være forberedet, maa ansees som ubetimeligt. Hertil kommer endnu den Betragtning, at, forsaavidt som en almindelig Folkestemning, en levende og klart bevidst Trang i Nationen unægteligt vilde, ved et Andragende af denne Natur, afgive et Moment af stor Betydenhed, de foreliggende Datta ikke kunne ansees som tilstrækkelige Beviser i denne Henseende. Men et Ønske som det her anførte, for første Gang udtalt i offentlige Aktstykker, har desuagtet sin historiske Betydning, som ikke lader sig afvise. Vedkommende have, ved at frembære deres Andragende for Stænderne, fulgt den Vei, som Loven anviser. Og saaledes skjønne vi ikke rettere, end at den Forpligtelse paahviler Stænderne, at de - ved at indsende de dem fra Øestifterne tilhændekomne Petitioner - medens de yttre sig (i Henhold til det forhen bemærkede) om den Misforstaaelse, der ligger til Grund for Petitioner om en Ret, hvis Udøvelse er betinget ved Former, som endnu ikke ere tilstede, tillige gjøre Kongen opmærksom paa de historiske Vidnesbyrd om en Trang, som rører sig med mere eller mindre klar Bevidsthed i Folket, og som søger Tilfredsstillelse ved Regjeringens imødekommende Viisdom. Vi tillade os, i Henhold til det her Yttrede, at indstille til den ærede Forsamling: "at den vil andrage for Hs. Maj. Kongen: at han vil tage den, i Forholdenes Natur begrundede og med utvetydige historiske Vidnesbyrd godtgjorte, Trang til en friere Udvilling af Samfundsforholdene i nøiene Overveielse, og i Sin Viisdom træffe de hertil sigtende, for det Heles Vel fornødne, Foranstaltninger, og navnlig undergive Anordningerne om Provindsialstændernes Jnstitution en Revision, sigtende til at udvikle dem til større, meere fylDe angaadestgjørende Virksomhed ved Forening eller Forbindelse af de nu adskilt bestaaende Forsamlinger, og ved hensigtsmæssig Modificering af det nu bestaaende Valgsystem.