Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Blandede Efterretninger. Mandagen den 11te Mai blev Hans Majestæt Kong Carl den 14de Johan i Storkirken i Stockholm kronet som Konge over Sverrig. Kronningen skede i følgende Orden: Efterat der Kl. 8 om Morgenen var ringet første Gang til Gudstjeneste i alle Stadens Kirker, forføiede sig alle de, der skulde bivære Kronningen, til de Steder paa det Kongl. Slot, hvor de, efter det derom udfærdigede Ceremoniel, vare tilsagte at møde. Da der Kl. 10 ringedes 3die Gang, begyndte Processionen til Storkirken, ogsaa i den Orden, som var bestemt ved Ceremoniellet. Det Norske Riges Deputerede gik næst foran det Svenske Riges Stænder. De Kongelige Regalier, Nøgelen, Æblet, Scepteret, Sværdet og Kronen, tilligemed den Kongl. Kappe bleve baarne næst foran Kongen af 6 af Rigets Herrer. Kongen selv har fyrstelig Krone og Kappe, og paa Siden af Hans Majestæt gik den Norske Statsminister, og over Hans Majestæt bares en Himmel af 8 høie Embedsmænd. Derpaa fulgte Rigsbanneret, baaret af en af Rigets Herrer. Hans Kongelige Høihed Kronprindsen har ogsaa fyrstelig Krone og Kappe. Derefter kom Deres Excellencer Rigets Herrer, Seraphimer-Ridderne, Commandeurerne af Sværd=Ordenen, af Nordstjerne-Ordenen og af Wasa-Ordenen samt Ridderne af Kong Carl den 13des Orden; Hendes Majestæt Dronningens Hofmarskal med Hofstaten, Overkammerherren og derpaa en af Rigets Herrer med Hendes Majestæts Overmarskalk=Stav. Hendes Kongelige Høihed Kronprindsessen i fyrstelig Dragt med Krone og Kappe, ledsaget af 2 Excellencer. Derpaa fulgte Deres Excellencer Rigets Herrers Fruer, Stats fruerne, Dronningens Hoffrøkener og øvrige Hofdamer. Derefter Krigsbefalingsskabet, det øvrige Militaire og de Kongelige Collegier, samt tilsidst Cadet-Corpset. Kongen tog Sæde i Kirken paa høire Side af Alteret, foran hvilket Biskopperne, stillede sig, hvorpaa Musikken ophørte, og Hans Majestæt faldt paa Knæe for at gjøre sin Bøn Efter forrettet Gudstjeneste fremtraadte Hans Maj. til Thronen, der stod paa en Ophøining under en Himmel ved Alteret. Derpaa afførtes H. M. den fyrstelige Kappe og Krone, og iførtes den Kongl. Kappe. Nu fremsagde Kongen Eden paa Svensk og holdende tre Fingre paa Bibelen, faldt derefter paa Knæe, aabnede sin Skjorte, og salvedes af Erkebiskoppen paa Panden, Brystet, Tindingerne og Haandledene, under en Bøn. Da H. M. atter havde sat sig paa Thronen, blev den Kongelige Krone sat paa Hans Hoved, og de øvrige Regalier overleverede hver for sig, og Erkebiskoppen læste en Bøn ved enhver af Forretningerne. Herefter opsteg Rigsherolden paa det øverste Trin af Tronen, og raabte: "Nu er Carl den 14de Johan kronet Konge over Svea og Gotha Lande og underliggende Provindser, Hax og ingen Anden." Folket svarede under Paukers og Trompeters Lyd: "Leve Kong Carl den Fjortende!" Nu blev en Psalme sjungen og 224 Artillerie-Skud givne i 2 Salver, hvorpaa Ærkebiskoppen oplæste en Bøn og Velsignelsen. Derpaa opfordredes Hs. Kgl. Høihed Kronprindsen af Ministeren for de udenlandske Anliggender at træde frem og aflægge Kongen, sin Eed, hvorpaa Hans Kongelige Høihed da opsteg til Thronen, aftog sin Fyrstekrone, faldt paa Knæe, aflagde sin Eed i Kongens Hænder, reiste sig, kyssede Hans Majestæts Haand, paasatte sig Kronprinds=Kronen, og indtog paany sin Plads. Derpaa aflagde ogsaa Deres Excellencer Rigets Herrer og Statsraaderne deres Eed, og kyssede Kongens Haand. Tilsidst blev atter en Psalme sjungen, hvorpaa Musikken begyndte, og Processionen begav sig igjen tilbage. Efter Processionens Tilbagekomst udkastedes af en af Kongens Rentemestere tilhest den til denne Anledning slagne Kroningsmynt. Det hele Militaire, som havde formeret Hay fra det Kongelige Slot til Storkirken, destlerede derefter i Parade for Hs. Majestæt Kongen og Hs. K. H. Kronprindsen. Det er her ikke alt Guld, som glimrer, hedder det i en Skrivelse fra London af 5 Maj, og de lavere Classers Forfatning har siden Freden forandret sig her saa meget, at man ikke kan andet end beklage dem. Det Skraal af Utilfredshed, der reiste sig her strax efter Freden, kom fordet meste kun fra liderligt Pak, der under Krigen, og Trangen til Menneskehænder, lettelig fandt Arbeide og Pladse, rigeligen betaltes og snart ødelagde det, der blev fortjent, men nu paa eengang saae sig uden Brød og Haab. Den flittige Arbeids- og Haandværksmand, der eengang var etableret, følte intet til Ødselhedens Plager, og kunde trygt stole paa sin regelmæssige Profession eller Næringsvei. Men Armeens og Flaadens Reduction, overhoved Regjeringens saakaldte Besparelse i Tilbagekaldelsen af Jndkomsttaxter, der kun rammede de rige Godseiere og Kjøbmænd, i det Høieste de Velhavende af Borgerstanden; de aarlige Laans Ophøren, unddrage netop Nærings og Haandværkstanden 40 Mill. Pd. St. aarligen, der tilsidst dog gik ind i hans Lomme. Capitalisten nemlig, i hvis Hænder disse 40 Mill. først kom, og som for det meste gav dem ud igjen, kunde ikke lønne mere saa mange Folk eller Arbeidere til sin Beqvemmelighed, Fornøielse og Luxus, fordi hans Jndtægter vare forringede. Ham koster det kun lidet at indskrænke sig, thi der blev ham saare meget tilovers til hans Pragt og Beqvemhed. Men den flittige Mand, der med sin Kone og sine Børn havde levet af Luxen, og mistede sin gamle Næringsvei, gaaer nu brødløs omkring og fortjener intet. Dersom denne Arbeidets Forringelse for den flittige Arbeider tillige var ledsaget af en Falden af Priserne paa Livets første Nødvendigheder, saa vilde den rolige Borger letteligen taale denne Forandring. Men enten det nu er en egen Skjebne hos dette Land, der dog synes at have største Overflødighed af alle Fornødenheder, eller det er Frugten af en urigtig Handelspolitik - Levnetsmidlerne ere siden Krigen ikke faldne i Prisen, uagtet 40 Mill. Pd. St. aarligen ere forsvundne af Pengeomløbet, og altsaa Pengene ere blevne sjeldnere. Brødfrugterne ere og blive dyre. (Jvnf. No. 42 af Skilderiet, Side 658), Kjød, Smør og Ost ere igjen løbne op til de gamle Priser; Øl og Brændeviin ere endog over disse Priser. Accisebetjenterne forsikkre, at Forbrugen af de to sidste Artikler er næsten forringet til det Halve. Hvorledes er dette at forklare? Jngen Pest har blottet denne Stad, for Folk, intet Sværd har slagtet dens fredelige Jndbyggere; ingen Udvandring har fundet Sted: tvertimod ere mange af de i Krigen udenlands sysselsatte Mennesker vandrede ind igjen. Jeg veed ikke at angive nogen anden Grund for den forringede Consumtion af Øl og Brændeviin, end den Formodning, at de ordentlige Arbeidere nu ikke spise saa meget som før og derfor drikke mindre. Men da Engellændernes Caracteer strider ganske imod Soupe maigre, saa lader den Spleen, der er faren i dem, sig nok forklare. Om det altid vil vedblive saaledes, om den engelske Mave tilsidst ogsaa vil vænne sig til Soupe maigre, det er Spørgsmaale, som ikke let lade sig besvare. Meget kommer an paa den Aand, der vil besjele det ny Parlament. Seirer ved forestaaende Parlamentsvalg Penge-Oligarchiet og Egenfordelens Grundsætning, saa vil der ufeilbarligen paafølge Krampe imellem Folket og dette Oligarchie. Overvindes det derimod af den gamle Patriotismus, saa maa det tilbagegive hvad det i Krigens og Urolighedernes Dage har tilegnet sig. Den hele Nationalgield beløber sig, efter Ministernes Angivelse, kun til 740 Mill. Pd. St. Denne Capital er Oligarchiets Eiendom; den blev erhvervet i Krigsaarene, i det mindste hidrøre 500 Mill.