Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1776-06-28
24 - 1661. Kong F. Il. forbedrer Kiøbenhavns Privilegier, og giver samme Aar hver af Stænderne Privilegier efter Souverainiteten. 25 - 1732. Det første Danske Skib hiemkom fra Canton i China. 26 - 1676. Gyldenløwe indtager Fæstningen Wennersborg. 1621. Kong C. W. gav 2000 Daler til Havnen, ved Glükstad. 1584. Kong C. T. hyldes i Odense. 28 - 1424. Keiseren afsiger Dom om Hertugdommet, Slesvig, som tilkiendes Kronen Danmark. 1678. Carlshavn stikkes i Brand af de Danske. En Fortælling. Et Menneske, der var sat for et Mord, skulle bringes hen i et andet Fængsel. Slutteren førte ham alene derhen, da han ikke ventede, han skulle løbe bort. De gikforbi en Barberers Huus, og Fangen bad om Tilladelse at lade sig barbere, som Slutteren og tilstædde, og gik ind med ham i Stuen. Da Fangen var barberet, fik Slutteren det samme i Sinde og lod sig sæbe ind. Barberen, tog Ragekniven, og begyndte at rage ham. Dette ansaae den Fangne for en beqvem Leilighed til at undløbe, og sprang ud af Døren. Slutteren fløi, som Fanden selv, efter ham, med sit indsæbede Skæg og Servietten og Halsen. Barberen, som frygtede at miste sin fortiente Arbeidsløn og Serviet, forfulgte dem begge, og holdt stedse Kniven i Haanden. De løb forbi et Kiøkken, hvor der just stod en Kok med et Spid i Haanden, med en stegt Gaas paa. Denne Kok var just en god Ven af Slutteren; da han nu saae et Menneske forfølge ham med en Ragekniv, tænkte han, det var en, som var gal, og ville tage Livet af Slutteren; derover rendte han, uden at lægge Spiddet fra sig, efter ham, for at komme sin Ven til Hielp. En Deel Hunde, som lugtede Stegen, forfulgte Kokken, og Kokkedrengen tog en Brand og vilde jage Hundene bort med, samt tillige tage Stegen fra Kokken, som han tænkte, ville løbe bort med den. En Politiebetient, der saae Drengen løbe med Branden, trak sin Kaarde, og løb af alle Kræfter efter ham. Dette saae Drengens Moder, som just var i færd med at lægge Hør paa sin Rok. Hendes Jver for at komme hendes Søn til Hielp gav hende ei Tid til at lægge Hørren bort, men beholdte den i sit Skiørt med den venstre Haand, og forfulgte sin Fiende med Rokkehovedet i den høire Haand. Konens Mand, som just stod og huggede Brænde, og hørte sin Kone raabe ligesom alle de andre, Holdt, holdt, løb bag efter hende med Øxen i Haanden. Dette saae en anden Politiebetient, og da han vist troede, denne Mand ville kløve Hovedet paa Konen, trak han Kaarden, og løb efter Vedhuggeren. Dette Tog gik forbi en Skræders Vinduer, og der stod just en i hans Stue, og prøvede en prægtig Klædning, for, som han sagde, at lade sig giøre en derefter. Det almindelige Oprør gjorde, at dette Menneske løb ud af Huuset med Klædningen, og forstak sig blandt Mængden. Skræderen ventede forgieves efter, at han skulle komme tilbage; thi denne Spidsbube var løbet bort med Klædningen, og havde efterladt Skræderen sin gamle Kiole. Det kom deraf, at han vidste, Viisdom var en Færdighed i at vælge det beste, og han kunde ikke tvivle paa, at jo denne Klædning, han nu havde paa, var bedre end hans egen. Midlertid forfulgte de andre allesammen deres Formands Fangen Spor; denne holdt raadeligst at tage Veien af Porten, og kom lykkelig ud; men da Vagten saae det Opløb, ville den ingen fleere lade komme igiennem. Alle disse Folk kom derover imellem hverandre, og enhver greb den an, han forfulgte. Barberen saarede adskillige med sin Kniv; Kokke drengen med sin Brand, Vedhuggeren med Øxen, Konen med Rokkehovedet, og Politiebetienterne med deres Kaarder. Slagsmaalet blev almindelig, og til desto større Ulykke faldt Drengen med Branden i den Hør, Moderen holdt i Skiødet, hvorover det tændte Jld, og forbrændte manges Haar og Klæder. Kort sagt: Jld og Sværd rasede blandt disse Folk, indtil der kom en stærk Vagt og førte dem alle til Politiemmesteren. Denne undersøgte Sagen nøie, og kiendte dem tilsidst alle frie, hvorved han grundede sin Dom paa den Grundlov i Naturens Ret: At feile er menneskeligt. Taget af Krigers Drømme, som sælges her paa Contoiret for 5 Mk.