Den Vest-Sjællandske Avis, 1839-12-20
Agent J. Weybel, administrerende Directeur ved Kbhvns Fattigvæsen, Ridder af Dog, 74 Aar; Mad. C. M. Claus. sen, 82 Aar; Mad. S. Buch, 59 Aar, Kammerraad og Toldbetjent samt R. af D. M. Berg; Mad. C. H. Borch, 27 Aar; Vertshuusholder C. Didrichsen, 57 Aar; Jfr. J. M. Møller, 53 Aar; Tømmersvend H. Knudsen, 46 Aar; H. J. Sønderberg, 73 Aar; Mad. C. M. Nielsen, 54 Aar; Mad. M. K. Schor; Mad. C. C. Gielstrup, 55 Aar; M. C. Hall, Oberstlieutenant ved det borgerlige Jnfanterie, 74 Aar; Jfr. L. Danckert, 20 Aar; Viinhandler F. Kock, 28 Aar; Jfr. M. C. Tack, 57 Aar; Skibscapitain H. P. Bødker, 60 Aar; alle i Kjøbenhavn. - Gartner F. W. Klug, 75 Aar, Odense. – Jfr. C. Dichmann, 19 Aar, i Svendborg. Cancellieraad, Districtschirurg J. S. Matzen, 58 Aar, i Nykjøbing paa Falster. – Frue C. C. Hviid, 76 Aar; Mad. De S. Severin; begge i Aarhuus. – Snedkermester A. Weibe6 Aar, i Horsens. – C. D. Amtrup, 25 Aar, i Fredericia Cand. Theol. P. Købke, 27 Aar, i Vester-Vedsted Præsteg. Den Norske Constitution. Denne Constitution er i den senere Tid oftere bleven omtalt hos os, og Kjøbenhavnsposten har allerede den 4de Decbr. meddeelt de sidste Afsnit af Norges Grundlov, given i Rigsforsamlingen paa Eidsvold den 17de Mai 1814, og derefter i Anledning af Norges og Sverrigs Rigers Forening bestemt i Norges overordentlige Storthing i Christiania og antagen den 4de Novbr. 1814. Det er ogsaa bekjendt, at man i nogle Adresser har anmodet Hs. Majestæt Kongen om at indføre den Norske Constitution i Danmark, men det kunde dog være, at Mange ikke have noget klart Begreb om dens Beskaffenhed. Rigtignok har Hs. Maj. sagt, at den Norske Constitution var Omstændighedernes Værk, og at den Jilfærdighed, hvormed den maatte fuldføres, ikke havde tilladt at underkaste den et saa modent Overlæg, som man kunde have ønsket; men denne høie Auctoritet har, maaskee netop fordi den er saa høi, ikke ret villet virke paa Alle. Da desuden Hs. Maj. ikke har anført Motiverne til sin Dom, har det været muligt at forstaae den paa flere Maader, saaledes som Kjøbenhavnsposten f. Ex. har antaget det for Hs. Majestæts Mening, at den Norske Constitution ikke var bygget paa tilstrækkeligt liberale Grundsætninger, da den blandt Andet formener Jøderne at opholde sig i Landet; et Forbud, som den, der erindrer sig Stemningen i Danmark imod Jøderne i Krigens Tid, ikke vil finde saa forunderligt, som det vilde være, dersom man nu vilde give det. - Det er imidlertid ikke vor Hensigt nu at ville indlade os paa en Kritik over den Norske Grundlov; heller ikke ville vi bemærke, at et Tidsrum af 25 Aar maa have aabenbaret mange Ufuldkommenheder ved den; men vi ville kun anføre, hvad en Mand, der af Mange ansees for en stor Auctoritet, har sagt om den. Hr. Orla Lehmann har nemlig i Maanedsskrift for Litteratur for 1834 (12te Bind S. 289360) skrevet en Anmeldelse af F. Stangs "Systematiske Fremstilling af Kongeriget Norges constitutionelle eller grundlovbestemte Ret, og af denne i det Hele meget interessante Anmeldelse afskrive vi følgende Steder. S. 299: "Rigsforsamlingen paa Eidsvold udarbeidede fra 10de April til 16de Mai 1814 Kongeriget Norges Grundlov. Skjøndt intet Mesterstykke, hverken i Jndhold eller Form, er denne Grundlov dog et i høi Grad hæderligt og ærværdigt Minde om den Kraft og Energi, hvormed nogle retsindige og fordomsfrie Mænd, støttede paa Folkets gode Villie og baarne af Omstændighedernes Gunst, benyttede disse til at sikkre deres Fædrelands Selvstændighed, Frihed og Velfærd."S. 313 f.: "Det vil sees, at man i Norge ingenlunde har hyldet det Princip (for Valgretten), kun at lade Eiendommen, eller, hvad der er endnu værre, kun at lade Grundeiendommen repræsentere. Vistnok ere ved de angivne Bestemmelser enkelte Personer udelukkede fra Stemmeretten, som kunde have ligesaa god Adkomst til samme, som de, Grundloven overdrager den til. – Det er vistnok en Mangel, at paa Landet kundet egentlige Agerbrug giver en Ret, hvortil Besiddelsen af matriculeret Skov, af Bjergværker, Saug værker, Fabriker, Gjæstgivergaarde o. s. v. synes at give en lige saa stor Adkomst."S. 326: "Forledede af de bekjendte Raisonnements, hvorved man forfægter Tokammersystemet, og de især dengang herskende Fordomme, maaskee ogsaa tildeels ved Englands Exempel, vilde Forsamlingen til Eidsvold gjerne indføre et Slags Pairskammer. Men da Landet aldeles ikke frembød noget Element, hvoraf dette kunde sammensættes, greb man til den fortvivlede Udvei, at danne tvende Kamre, ved at fordeele Storthingets Medlemmer i to forskjellige Værelser. Grundloven byder nemlig, at Storthinget, saasnart det er sammentraadt, skal udvælge, af sine Medlemmers Antal, til i Modsætning til de øvrig 3/4 at udgjøre et eget Thing, uden at betænke, at de eneste Gode, som derved kunde være tilsigtet, at dette Senat skulde danne en modererende Modvægt mod en lidenskabelig og tyrannisk Majoritet, hvis en saadan nogensinde skulde danne sig i Storthinget, maatte forfeiles derved, at det netop er denne Majoritet, fra hvilken det andet Kammer udgaaer. Saaledes fik man da to Forsamlinger, som man med Ord, der i det mindste havde en norsk Klang, kaldte Odelsthinget og Lagthinget – Benævnelser, der ere ligesaa betydningsløse, som det, de skulle betegne er væsenløs.