Viborger Samler, 1777-06-30
Mandagen den 30 Junii gang. Der blev for kort siden et Brev fundet, som man tænker til Fornøielse at kunde meddeele Læseren, samme er indsendt, og lyder saaledes: Velagte kiære Ven! nu veed, at jeg fra Ungdom af har været cariosk, og det er for en stor Deel Aarsag i at jeg har givet mig til at være Postbud for Herregaards= og Præst- og andre kiønne Folk. Jeg faaer ved den Leilighed meget Nyt at høre og at læse, og, siden Du, min gamle Ven, saa indstændig har bedet mig om undertiden, at fortælle Dig mundtlig, og undertiden at skrive Dig til, saa har har jeg og passet den Leilighed, da jeg ved Blæst blev hindret ved et Sundsted og maatte lige en Dags Tiid over. Da jeg har 2 Stykker af den Afviis, som kommer fra Viborg, vil jeg deraf fortælle dig noget, og sige Dig mine Tanker derover; thi det bliver mellem os To eene. Jeg har No. 18 og 19 aaben, og kan læse der. - At løsne et Svar, forstaaer jeg ikke, uden det skal være Skytter=Still. - Om Naade=Stolen har jeg ellers ei hørt tale, uden i Prædikener, ogsaa staaer derom i vor Catechismus. - Guds Koner, det er en sær Talemaade. Guds Mænd har jeg nok hørt om, og jeg kan huske, at vor Præst engang har talt om, hvorfor de kaldtes saa men de Ord, Guds Koner kommer mig særdeles for. Det her Naadsens Aar, der i disse to Afviser tales saameget om, har jeg hørt snakke om, og i vor Egn er der ved nogle Præsters Død tit handlet derom, men det, den Mand, der har skrevet det, der staaer i de to Stykker, bringer for, kan jeg ei ret finde mig i. Jeg tykkes, at han vil sige, at Enken efter en Præst skal have alting, der kommer af Kaldet, nemlig den halve Deel, i hvor meget det og kunde være, enten saa de, der har laant den Sallig Præst, faaer noget eller ikke. Jeg tykkes nok, at det ei kan være andet, end at en stakkels Enke og Børn, der holder skikkelig Huus, og hverken fraadser eller stadser Jndkomsterne op, skal leve af Kaldet, i medens de ere der: men at den Mand kan paastaae, i fald der der kunde levnes noget, at Folk, der har hiulpet paa en Præst og hans Kone og Børn med at laane dem, dog intet deraf skulle have, det faaer jeg aldrig i Hovedet. J de Egne, som du og jeg kiender, er der faa Præste=Kalde, hvor der skal blive noget tilovers: og hvor der er Jntet, der er Jntet. Men da der er Kalde, hvor der endda kunde udbringes noget meere, saa er det i det Fald, jeg troer, at al Ret og billighed fordrer, at enhver faaer noget for sit, naar det kan skee. Men den Mand vil afsolut, at det ei skal være saa. Side 155, staaer publiqve Penge, det veed jeg ei hvad er. Børne=Penge har jeg Kundskab om: de har og bør have stor Ret: det er rigtig nok: men enhvers virkelig laante Penge maa og have Ret. Side 157, staaer noget Latin, og det forstaaer jeg sletintet af. Lidt Tydsk kan jeg, da jeg har til talt med Tavelet=Kræmmere, Glasmænd, og fleere Tydske: ja jeg har og nogle Gange viist Holsteenerne Vei, der har været at kiøbe Stude, men latin kan jeg slet intet af. Det er slemt, at jeg ei har studeret. - Men Naadsens=Aaret, hvorfor det heder saa, tykkes jeg To respeturer om. Den Ene siger, at deraf kan man see, at ingen Creditor, det er den, der har laant en anden noget, kan faae noget af det, som af Naade er givet Enken og Arvinger. Den anden siger, Naadsens=Aaret har det Navn, fordi det i Begyndelsen var en Naade, men nu er det fortient. Jeg tykkes ogsaa saadan. Her Peer i havde kun det halve det første Aar, og maatte dog forrette Alting. Skulle hans Kone nu ikke igjen have siden det halve, saa var det jo Uret. Naar vi ellers ret tænker det efter, saa synes mig, at det er rigtigt begge sige. En Naade er det, at den Indretning er skeet. og og en Ret er det, at det en har mistet, faaer den igien. Veed du, Chresten, du har jo en Lovbog, og har tit været Stævnings=Mand, veed du, hvad Reskripter er for noget? Det der tviistes om, har jeg ei haft Tiid til at udgrunde: men jeg tykkes, at det, der er Ret een gang, maa og, naar det er lige, være det en anden Gang. Side 158, 260 Rdlr. det er vist formeget, jeg troer ikke, at vor Præst kan med alting have saameget. Jeg kan regne ud, at saa maatte et Kald være paa 520 Rdlr., foruden de mange Skatter og Udgifter, som der gaaer af Kaldene. Det er sært at den Mand tør vove at skiælde paa Bispen. Man skulle derfor tænke, at han er hverken Student eller Præst. Side 159. Er meget der er uforstaaeligt for mig. Men saameget begriber jeg, at han vil have Creditorerne udelukt fra Naadsens=Aaret, enten derer meere end til at opholde Enke og Børn eller ikke. Hvordan den Mand kan tænke saadan, forstaaer jeg ikke. Enke og Børn skal opholdes: det er billigt. Men er der meere Uret i, at Creditorerne faae det, der er over deres Ophold, end at de faae alt andet der er i Præstegaarden. Er det nogen Ære for Præste=Folk, at andre skal tage Skade, ved dem, Er det Gavn for en ung Præst, at Folk vide, at de læt kan komme til at miste, om de laane Ham, Var det ikke bedre, at man baade viiste Barmhiertighed, og tillige Retfærdighed. Side 160. Er en kjøn Anmærkning. Den tykkes jeg vel om. Side 161 og 162. Der hører og læser jeg af gamle Love. Det tænker jeg en ordinantz er. Jeg kan forstaae, at det har været kiønne Konger, der har sørget for arme Præste=Enker og Børn. Men jeg jeg tykkes dog altid, at alting skal forstaaes efter Ret og billighed, og ei anderledes. Min Kiol hør, mig til, og ingen maa tage den fra mig: men har jeg laant Penge, og borget baade Salt og Jern og Tømmer og saadant: og jeg en har Penge at betale med, saa er det ikke saa vist, at jeg beholder Kiolen, og jeg kan ikke sige, at der er nogen Uret der, endskiønt jeg har meget ont ved at undvære den. Men de Ravne han skielder nogle Skifte=Forvaltere, ud for, hvordan mon de komme her, Kandskee, og det er mange gange beviisligt nok, at en Mand har laant en Præst en liden Sum, som han hans gandske lives Tiid har havt ont for, og hvori hans heele velfærd bestaaer. Mon den, der tragter efter at skille ham derved, ifald det var mueligt, at han kunde blive betalt, ikke være en Ravn, Der kan imellem Skifte=Forvaltere være Ravne nok, store og smaae, meer og mindre slugvorne. De der kun fo ge deres egen Fordeel ved Skifter, gjøre kun Opsættelser og lade dem vel betale, med fleere Kunster, som jeg har hørt sige af. Ja jeg har endog hørt, at nogle tage Pengene til sig, og lade de elendige Enker og usle Børn lide Nød, borge og love dobbelt dyre, betaling. Det kan man kalde Ravne men at en Skifte=Forvalter baade vil have sin Umage, sit bryderie og sin vove betalt, og at han tragter efter at skaffe enhver Ret, saavidt det staaer til ham, og derfor skulle udskieldes for en Ravn, det kan jeg ei andet tykkes end er en stor Fornærmelse. Side 164. No. 1 og 2, er just det der strides om. No. 3 og Side 165. No. 4. Det tykkes mig vil bedre undersøges, da det ofte blev en ubodelig Skade i mange Aar for en Præstegaard, naar foer og giøde kom derfra. Den Sag. Sag forstaaer vi to altid lige saa got som den gode Mand der har skreven det, i hvem det er. No. 5. Hvor Aulingen af en Præstegaard kunde bringe noget ind, kunde det være billigt, at Enken nød noget godt deraf, men de allerfleste Steder som jeg kiender, bringer Aulingen intet ind, og Præsten maa endog selv legge til endskiønt det er aldrig saa ringe, at det er jo vel for en Præst at han har Anling, da den ei kan undværes. Nu kan du tæanke dette efter, og sige mig din Meening derom. Meere kan jeg ei denne Gang. Naar jeg kommer til Dig skal jeg fortælle dig meget Nyt om Amerika og Engelmanden. - Lev vel. Hilsen forsend din gode Ven. an Ca Nyeheder. et har allernaadigst behaget Hs. Kongel. Majest. at anordne en General Magazins-Direction, under hvis Bestyrelse og Opsyn ei allene alle hidindtil ved General=Magazin=Contoiret. besørgede Forretninger og Hallen, men og samtlige Silke=Bomuld= og Uld=Fabriker ere henlagte. For nærværende Tid ere til Directeurer allernaadigst udnævnte: Justitsraaderne Trant- og Hennings, samt Agenterne de Conink og Reiersen; til Bogholder er Johan Friderich Becker, og til Controlleur og Fuldmægtig Christian Qvist bleven beskikket. - Til alle Vedkommendes Efterretning bekiendtgiøres tillige, at Directionen sædvanlig forsamler sig hver Mandag og Fredag, om Middagen fra 1 til 3, indtil videre paa det hidindtil værende General=Magazins Contoir, men herefter udi en dertil udseet Deel af det forrige Søe=Qvæsthuus.