Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-09
To mere vor Skueplads gamle Glands synes at fordunkles ved at miste den ene af sine sande Dyrkere efter den anden, desmere maa det glæde os at see heldige Foranstaltninger til den dramatiske Konsts Fremme bøde paa dette Tab. Den dramatiske Skoles Oprettelse er et vigtigt Skridt til dette Maal, og de heldige Subjecter, som denne Indretning allerede har skienket Skuepladsen, opvække gode Forventninger om hvad den endnu i Fremtiden vil bidrage til at fremkalde og udvikle skjulte Talenter. Men det er forgjeves at plante Træer, naar Gartnerens røgtende Haand ikke beskytter dem mod en alt for vild og frodig Væxt. Uden Studium er Konstneren et Frugttræ, der har faaet sig selv, som voxer skjævt og krumt, og hvis Frugter, om dets Stamme end var nok saa ædel, maa udarte. Der gives adskillige blandt vore Skuespillere og Skuespillerinder, som Naturen synes at have bestemt til at bære Gravenstener, men som ved alt for stor Ligegyldighed forKonstens Studium, nu desværre ikke yde os andet end sare Skovæbler. Det eneste der nogenlunde kan undskylde denne Forsømmelse er den store Mangel, vi hidtil have havt paa et almeenfatteligt System over hele den dramatiske Konsts vigtigste Regler. Med Glæde kan derfor Anmelderen bebude sine Læsere, at en Mand, hvis hele Liv har været Æsthetiken helliget, og om hvis Competence som Konstdommer, der kun kan være een Mening, tilbyder Konstens Dyrkere og Yndere et Værk, der indeholder Resultaterne af hans mangeaarige Grandskninger i dette Fag. Denne Mand er Prof. og Theaterdirecteur K. L. Rahbeck, og dette Værk hans Forelæsninger over Skuespillerkonsten. "Foranlediget ved min Embedstilling, – hedder det i den af ham udgivne Subskriptionsplan, – ved den Kongelige drammatiske Skole, at udarbeide en Række af Forelæsninger over Skuespillerkonsten, har jeg nu og da vovet at smigre mig med, at disse, i en Tidspunct, da denne Konst synes at have saa mange Andere og Dyrkere, maaskee ikke vilde kunne læses uden Jnteresse, et Haab, som en competent Dommers offentlige Proving dem angaaende nylig ikke lidet har bestyrket mig i. Jnden se imidlertid prøver at finde nogen Forlægger til dette Skrift, har jeg i Betragtning af de nærværende Conjuncturer, først troet at burde gjøre et Forsøg, hvorvidt han derved kunde see sig skades løs, i det jeg hermed indbød til Subskription derpaa. Skrifter vil omtrent komme til at udgjøre en Snees Ark, og skal det være mig magtpaaliggende at Arket sælges til den taaleligste Priis, Omstændighederne paa den Tid tillade, men som naturligviis i dette Øieblik ikke lader sig bestemme. Hvor ublide de nærværende Conjuncturer end ere for ethvert litterairt Foretagende, tvivler Anmelderen dog ikke paa, at jo enhver, der sætter nogen Værd paa Skuepladsen som den vigtigste Aandsforlystelse, Hovedstaden eier, og som det kraftigste Middel til Sædelighedens og den gode Smags Befordring, vil understøtte Udgaven af et Være, som Skuepladsen kan høste ligesaa stor Gavn af som Litteraturen Ære. Ultra povde kan ingen Gosse, at Omendskjøndt jeg, som den, der var kommen i Gang med at være Entrepeneur for Oprettelsen af et Hval fanger Actie=Societet, hvortil jeg i en trykt Afhandling, 1805 giorde Jndbydelse, og for hvilken Afhandling jeg ikke allene vandt almeent bifald, men og Løvte af Grosserer=Societetet om at kunne vente en virksom Deeltagelse af Hovedstadens Handlende &c. dog saae den Ubehagelighed i Møde, at maatte, formedelst Krigens Udbrud, give Slip paa denne næsten fremarbeidede Plan, hvormed min Jld var, at bevirkAlmeennytte og Fordeel saavel for Staten, som de Compagniet blivende Jnteressentere og for de mange ørkesløse Hænder, som ved dette, ligesaa nyttige, som haabefulde Erhverv ville komme i Virksomhed og derved vinde Brød ja endog Velstand, og, omendskiøndt dette Uheld, der standsede et saa velmeent Værk, havde tillige for mig den Ubehagelighed i Følge, at ier allene forgiæves i 2de Aar havde opofret Tid, Flid og Omkostninger paa at faae Sagen udført, men at jeg og derved forfeilede at komme selv i Tour, som den, der kunde vente og var given Haab om, som saakyndig om Hvalfangsten, at faae Medopsyn baade med Udredningen, Fangsten o. a. m. - saa vilde jeg dog nu for min Part, da jeg af Hans Majestæt er forundt Overvrager-Embedet i Trondhjem, have ligesaa megen Føje at føle mig tilfreds og glad ved denne gode Befordring, som Aarsag, derfor at takke for J Gosse maae forstaaes som Kæmpe. og af synet saavelsom Kongen, foruden at jeg og til alle Tider bliver dem takskyldig, som tilfælles baade her og i Bergen understøttede mig i at skulle have seet Planen udført, hvis den ikke, som sagt, var bleven standset, men som jeg haaber kun for en Tid og allene indtil roligere Conjuncturer vil tillade at kunne foretage nye Motion i Sagen.