Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-09-17
Ruslands Absolutisme er vist ikke den Regieringsform, som vi ønske udbredet; men den er i høi Grad at foretrække for en Sultans Despotie, som med koldblodig Raabed spiller med Menneskenes Liv, og udøver et Tyranie, som fordømmer de høiere Stænder til Uvidenhed, Frygt og Fordomme, de lavere Folkeclasser til Usselhed og Fordærvelse og det qvindelige Kiøn til Slaverie. Denne Despotisme udøver sin fordærvelige Jndflydelse over de skiønneste Egne i den gamle Verden, som engang vare lykkelige Boepæle for Friehed og Cultur, og denne Despotismens Virkning har været saa demoraliserende, at ikke en Eneste er opstaaen i flere Aarhundreders Forløb blandt 21 Millioner Mennesker, som har gjort nogen Fremskridt i Konster, Videnskaber eller i moralsk Uddannelse. Men der tilbyder sig endnu en anden Synspunkt, det ligger i Menneskets Natur at see med Ængstelighed Fremtiden imøde (denne Ængstelighed kan retfærdiggjøres med Hensyn til den jordiske Fremtid; derimod kan den Tænkende saavelsom den Troende see med grundet Haab den Fremtid imøde, som venter os, naar vi have forladt det jordiske Liv) og at beregne i Forveien Tingenes Gang, saavidt som det er os muligt, især ved Gienstande af overordentlig Jnteresse og Vig lighed. Saa dristig, at vor Forudsigelse end maae synes at være, saa komme vi dog til det Resultat, at Tyrkiets Erobring vil svække Ruslands politiske Storhed. (Dette vilde ikke skee, naar Oprettelsen af Kongeriget Polen blev gjort til Betingelsen derfor). Dette er ingen skuffende Fiction; thi ved den uhyre Udvidelse af dets Distrikt vil der komme til at herske en saadan Forskiellighed af Jnteresser, at det vil blive ligesaa umuligt at sammensmelte dem til en enkelt under et fælles Regierings-System, som at bringe dem til at harmonere med hinanden. Virkningerne af de samme Aarsager give sig allerede tilkiende i de Nordamerikanske Friestater og vi kunne ikke omtvivle, at Rusland vil, ligesom Civilisationen udbreder sig, og som Berørelsen tiltager af de nu med hinanden løseligen forbundne Distrikter, som blive beboede af 40 forskiellige Folkeslag, hvilke ere adskilte fra hinanden ved Sæder, Sprog, Religion og gamle Erindringer, engang blive underkastet Virkningerne af denne store politiske Naturlov. (Vist nok, men det kan vare meget længe inden denne Forudsigelse vil gaae i Opfyldelse; thi da Rusland bestaaer af saa mange forskiellige Nationer, saa vil Regieringen let kunne betiene sig af den ene til at dæmpe den andens Modstand; en Revolution, som den i Frankerige af 1830 er derfor en Umuelighed i Rusland. En Regiering, som er øvet i at behandle mange forskiellige Folkeslag kan let forhindre at de forene sig mod den og let betiene sig af dem til sine Planers Udførelse. Hvor længe holdt ikke det Romerske Rige sammen Men alle meget store Riger ere udsatte for to indvortes Farer: først at det bliver tilsidst umueligt for den at oversee de utallige indløbende Sager; meget kommer derved let i Uorden, og de fierne Gouverneure maae indrømmes for stor Magt og kunne ikke holdes under Opsyn, hvorved de kunne blive farlige for dem. Og for det andet at det er vanskeligt at beskiæftige de store Masser af Krigsfolk i Fred og derved holde dem til Rolighed og Disciplin, og at føre idelige Krige og derved formere Erobringerne, er kun at forøge det Onde. Alle Menneskelivets Forhold ere underkastede uophørlige og uundgaaelige Udviklinger og Forandringer.)