Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-07-16
Fædrelandet. Kongens Reise. Efterat Hs. Maj. afvigte Mandag havde beæret Løgstør og Nibe med sin høie Nærværelse, vendte Allerhøists, om Eftermiddagen tilbage til Aalborg, hvor en talrig Mængde Borgere og Embedsmænd seent paa Aftenen forsamlede sig, for at bringe Kongen folkelig Afskedshilsen fra Aalborg Fjordbredde. Med Communalbestyrelsen i Spidsen og under klingende Spil satte Toget sig Kl. 11 i Bevægelse gjennem den bølgende Menneskemasse hen til Kongeboligen, hvor det luende Fakkelskin havde omtryllet Mørket til Dag og lod Glæden gjenstraale fra Alles Aasyn. Efterat en af Hr. Pastor Boesen forfattet smuk Sang, til Danskens Yndlingsmelodie: "Danmark deligst Vang og Vænge, var afsjungen, lød et tordnende trefoldigt Længe leve Kong Christian den Ottende, ledsaget af 27 Kanonskud; men den larmende Jubel afløstes snart af dyb lyttende Taushed, da Kongen fra det aabne Slotsvindue med høi og malmrig Røst henvendte sig til det talrige Folk, omtrent med disse hjertelige og betydningsfulde Ord: "Jeg føler mig bevæget til at tolke Dem min Glæde over den Hjertelighed, hvormed jeg her er bleven modtagen, og min inderlige Lykke over saaledes at befinde mig i mit elskte Folks Midte. Thi jeg er kun lykkelig naar jeg veed mit Folk lykkeligt, og finder min bedste Løn i mit Folks Troskab og Kjærlighed. Stedse vil kun min Tanke og mine Jdrætter være henvendte paa at fremme Folkets Vel, maatte jeg derfor ogsaa altid vide Dem saa glade og tilfredse som jeg af mit Hjerte ønsker Enhver af mine kjære Undersaatter. Jnderligt vilde det glæde mig, snart atter at kunne samles med Den Jeg takker Dem. Et dybt Jndtryk gjorde disse kongelige Ord paa den talrige Mængde og et ublende Kongen lever beseglede paany den Troskabs-Pagt, der i Danmark evig vil være knyttet imellem Konge og Folk. J Tirsdags Morges inspicerede Hs. Maj. endnu i Slotsgaarden de borgerlige Corpser og, efterat have stædet til Audients og Afskedscour. forlod Kongen under Salt og Vivatraab Aalborg, hvor disse Festdages Jndtryk vil bevares i lang Erindring. En Mængde af Baade ledsagede Drotten til den modsatte Fjordbredde, hvor Hs. Maj. under samme Jubel holdt sin Landgang i Vensyssel, i den Provindsdeel, der ved Ho Majestæts vise Foranstaltning til Retssikkerhedens befæstelse har modtaget et nyt Beviis paa, hvor inderligt det er Kongens Ønske og hvor alvorligt det er Hans Villie, i alle Retninger at befordre sine Undersaatters Vel, naar disse altid, der hvor det udkræves, uden Sky eller Fryg for Andres Uvenskab, med Sandheden i Skjoldet henvende sig til Landsfaderen og paapege Landets og Localiteternes Bryst, der hvor denne enten maatte fremtræde i forandret Dragt eller forblive skjult for hans forskende Øie Østifternes Stænderforsamling. Man kan ikke synderligen opbygges ved den Tone, der gaaer igjennen Discussionerne i Forsamlingens første Meder. Smaalig Personlighed har alt under Motionen betræffende Tar ønsker Enhver af mine kjære Undersaatter. Jnderligt vilde det glæde mig, snart atter at kunne samles med Den Jeg takker Dem. Et dybt Jndtryk gjorde disse kongelige Ord paa den talrige Mængde og et ublende Kongen lever beseglede paany den Troskabs-Pagt, der i Danmark evig vil være knyttet imellem Konge og Folk. J Tirsdags Morges inspicerede Hs. Maj. endnu i Slotsgaarden de borgerlige Corpser og, efterat have stædet til Audients og Afskedscour. forlod Kongen under Salt og Vivatraab Aalborg, hvor disse Festdages Jndtryk vil bevares i lang Erindring. En Mængde af Baade ledsagede Drotten til den modsatte Fjordbredde, hvor Hs. Maj. under samme Jubel holdt sin Landgang i Vensyssel, i den Provindsdeel, der ved Ho Majestæts vise Foranstaltning til Retssikkerhedens befæstelse har modtaget et nyt Beviis paa, hvor inderligt det er Kongens Ønske og hvor alvorligt det er Hans Villie, i alle Retninger at befordre sine Undersaatters Vel, naar disse altid, der hvor det udkræves, uden Sky eller Fryg for Andres Uvenskab, med Sandheden i Skjoldet henvende sig til Landsfaderen og paapege Landets og Localiteternes Bryst, der hvor denne enten maatte fremtræde i forandret Dragt eller forblive skjult for hans forskende Øie Østifternes Stænderforsamling. Man kan ikke synderligen opbygges ved den Tone, der gaaer igjennen Discussionerne i Forsamlingens første Meder. Smaalig Personlighed har alt under Motionen betræffende Tar adressen ladet sig spore. Først den 9 Juli blev Striden bilagt mellem Dhrr. Kammerherre Castenschiold og Cand. juris Lehmann. Herom hedder det i Stændertidenden, Kambr. Castenschiold bemærkede, at, da han saae sig i den Nødvendighed, at maatte betragte som en personlig Fornærmelse mod sig, hvad der af det ærede Medlem for Svendborg m. fl. Kjøbstæder i det foregaaende Møde var yttret om en vis Stemmes mindre Vægt og Jndflydelse, maatte han ønske at modtage en nærmere Erklæring over denne Sag. Præsidenten oplæste derpaa en til ham indløben Skrivelse fra Candidat Lehmann, saa lydende Hr. Præsident, Efter nu at have gjort mig nøie bekjendt med de Udladelser, som i Gaarsmødet vakte Anstød beder jeg Dem om, uden Hensyn til, hvorvidt nogen Erklæring fra min Side ønskes, eller hvorvidt denne ansees fyldestgiørende, i hvert Tilfælde ved Protocollens Oplæsning at meddeele Forsamlingen Følgende: Naar jeg har yttret, at en fremført Jndvending var kommen fra en Side som jeg troer, Man ikke kan tillægge en saadan Vægt, at den vil erholde væsentlig Jndflydelse, saa har der med disse Ord ikke været tilsigtet nogen personlig Fornærmelse det er ikke den Paagieldendes Charakteer, men Vægten af hans Autoritet, hvorom jeg har villet yttre Tvivl. Derimod erkjender jeg, at have feilet deri, at jeg har refereret min Formening, at Jndvendingen ikke vil erholde synderlig Vægt og Jndflydelse, til den Person, der har fremført samme, og ikke til Jndvendingens egen Beskaffenhed. Uanseet den stærke Provocation, der formeentlig laae i den Paagjældendes Yttringer, hvilke jeg har opfattet saaledes, at han erklærede det foreslaaede, af mig forsvarede, Skridt for illegalt, og derhos yttrede Tvivl med Hensyn til de Jntentioner, Man dermed havde, kan jeg efter det Ovenstaaende ikke Andet end ønske, at jeg havde udtrykt mig saaledes: "Denne Jndvending er nu vel af den Beskaffenhed, at jeg ikke troer, den fortjener Vægt eller vil erholde Jndflydelse. - Dermed blev da denne vigtige Sag afgjort. Vi ønske og bede imidlertid, at det danske Folkeraad for Fremtiden alvorligen vil afvise Stridigheder af en saadan Natur.