JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Danske Mercurius, 1687-09-02
Jtalien. Venedig 1. De glade Tiender, som fra Krigen daglig ile Mand ikke aarsag har ret længe om at tvile, Ti SEPTEMBER-MERCURIUS. i Lykken slaer ei feil i alt det rygtet spaar, Men allet ing i traad ret lige for os gaarCastellonovo Stad i de Dalmaters lande Skal efter store skrup paa Tyrkens Peltz og pande Sig have foros lagt, dog ved vor stormer-haand Saa Tyrkens lykke vist i fængsel er og baand. Men dog maa Helteblod befarve voris ære Og Sejrsalig pris. Hvad kand og andet være. i Helte ogsaa er i Fiendens mægtig land, Og Helt er anden værd Saa dømmer alle mand. Det Ridder Janco fandt, hand som Achilles stridde, Dog maatte paa parthi i græsset gaae og bidde, Men falt ei Sejerløs, hand hug for fode ned, Og drukned mange bort i Dødens kolde sved. Ridder vide. Hvad slumpe-lykke kand maa een vor Som, der hand haardist var mod Tyrkerne at stride, Da har en kugle ham paa bryst-medalen rørt, Hans liv dog ubeskadt, slig lykke nep er hørt. Medalen være skal en Pavelige gave, Og af hans hellig haand skal denne frihed have. Vil Ridderen det troe, hand vove sig igien, Og bør hand alt det guld, som Paven lægger hen
Danske Mercurius, 1687-10-01
OcTOBER-MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXVII. OTOBER. MERC PRLI. Danmark.
Danske Mercurius, 1687-10-01
Gottorff 8. der Majestæten om i sine arvelande deer allevegne til, hvor vore Sager stande Med Fæstninger og alt, som magten hører til Og finder for sig alt, som naaden have vil. Gud kroner landet self med overflødig gode Guds Salved møder dem, som falde ham til fode Med naader i sit Skiød. Vi er i Herrens Fred, saa Kongens regiment er alle lykker Hand fare derfor vel i Majestet og ære Paa Hænder i hans færd ham HErrens Engle bære. Nu hand vil atter hiem i Rigets hierte gaae, Gid hvert hans fodesed til tusind lykker naae Ringstæd 10. Vor Dronning Dagmar hid til Ringsted seis at ile, Og hilse sin Monark, som atter hiem vil stile. Den OTOBER-MERCURIUS. Den dannis Majestet og Rigets Dannebod Til Hoffet strax der paa fra heden stande lod.
Danske Mercurius, 1687-10-01
Kiøbenhafn 11. Nu kommer atter hiem den Kongelige naade, Og hilser ham imod ved Undersaatter traade For resten er her lit at skrifve meget om, Ti Posten hand er svang og udi strutten tom.
Danske Mercurius, 1687-10-01
Øresund 16. At strømme storme strengt og store Skibe føre Ved Skibbrud udi lap ej klinger vel i øre: Blant tre mand hører om en Sverrigs Spanifar Som Øresund saa hart i øret plukket har.
Danske Mercurius, 1687-10-01
Tydskland. Hamborg 14.
Danske Mercurius, 1687-10-01
Fra Strassborg hører mand, at mange Folk sig sanke Ved Staden, Mont-Royal, hvor paa vel mange anke, Dog gielder ingen snak mand grendserne giør fast At vogte sig for smek og Fienders overlast.
Danske Mercurius, 1687-10-01
Østerrige. Vien 5.
Danske Mercurius, 1687-10-01
Den Svenske General, Niels Bielke, faar den ere Rigs Greve hiem at gaae, skal og den titel bære, At hand er General for voris Rytteri Vel den, som Dyden saa, oc lykken stander bi UnOcTORRIMERCURIUS. Ungeren. Essee 3. Oct.
Danske Mercurius, 1687-10-01
Vi her for Christnis Sejer maa nu Laudamus siunge J dette skiønne næst med hierte, mund og tunge. For Ungersk Rige her er noglen i vor haand, Hvor før for Christne vor al Fængsels haarde baand. Foruden Fingers Saar den kom os udi hænde. Saa lykker allestæds maa frydig til os rende, Den fuldte Valpomed, et fast oc deligt slot, O Sejersalig pris, vi finde meget got.
Danske Mercurius, 1687-10-01
Jtalien. Venedig 20 Sept. Mand senist spaade, at Castellonovo vilde Ei længer holde ud med vore blodigt gilde Men lægge sig saa sagt, mand spaade ogsaa sandt, Fordi Carnaro den i disse dage vandt. Mand og fra Negropont, den store Øe og Fæste, Om Morosini har, at hand skal dennem gæste. Med stormen, ild og sverd, som tvinger dennem sterk, Ja meer end taalis kand foruden hovedverck. Om her og vindis Seier, som sikkert er i vente, Da haaber mand det ei vil saare meget lente, For Cretisk heele hav med sin Neptuno maa For Herre kiende os, og til vor naade gaae. Dul Oc TOBER MERCURIUS. Dulcigno er til rest paa denne anden side, Oc haabis den og skal med første til os skride, Saa Grækers havne da gaa alle i vor vold, Og for det heele land maa give til os told.
Danske Mercurius, 1687-10-01
Laudamus der for her er udi allis munde, Ja gid vi himlen ret til maade takke kunde, For vi mod Mahomet saa mægtiglig formaae. At hvor hand vender sig, maa hand tilbage gaae. Tyrckiet. Græckiskeisenborg. Nei Gros Vister hand er ej qvalt, men end i live Dog vil mand ikke dert for al hans lykke give. Her er hand sluppen ind, forjaget af hans Folk. Og al ulykke er for al hans ære Tolk. Mod ham sig een har kast, skal Hirsy Bassa hede, Og med den hele magt vil efter hannem lede Men om hand agter til paa egen haand at gaae, Sin Sultan uadspurt, end ikke vidis maa Her røste vi af frygt alt som en Sigtepose Og Christne der imod frimodeligen rose, At de til Foraar vil Constantinopel see: For mennisker at see, kand dette ogsaa skee.
Danske Mercurius, 1687-10-02
OcTOBER-MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXVII. OCTOBER MERCURIUS SECUNDUS.
Danske Mercurius, 1687-10-02
Danmark.
Danske Mercurius, 1687-10-02
Kiøbenhafn 19. til Rigernis Monark ny reise paa sig tage. Vil hendis Majestet og lade sig behage At giøre selvskab med, oc hvor vil reisen hen Til Laaland gaa de bort, og komme snart igien. Paa Falster bedis først, mand skuer alle vegne Hvor Landmands tarve staar i disse gode egne Hvert hvede ansigt seis at mildre under skind For Majesteter der gir naade-straaler ind Den skiønne Jomfru, Møen, vil højligst ogsaa lige Ud af sin Klinte-borg, nu Majesteter stige Paa hendis vakker land de hovmænd der at see Hvor de som helte sig paa høje heste tee. Vor Kongelige Printz gaar ogsaa ud at tage Imod den friske luft, men kommer strax tilbage Paa OcTOBER-MERCURIUS. Paa færde Kongens huus gid altid være maae Og udi overflod i alle lykker staae, midlertid og sets Hr. Ehrenskildt at vende Sin kaas til Holsten ud med store ver i hænde: Hand og Hr. Bretenov med høje Hanser har Om meget høje ting at giøre kant og klar. Forstand, som hører hid gid himmel visdom blive, Hand æreskiolden bær, gid hand der i maa skrive, At hand med pennen har indhegnet hvad vi vil Og Rigets Majestet sit minde giver til.
Danske Mercurius, 1687-10-02
Altona 28. Fra Kejseren, Chur-Sax oc Brandenborg her møde Af deris høje Raad og synis til at støde Fra Holster-Førsten oc hans allerbeste bud, At jevne alting vel foruden brag og brud.
Danske Mercurius, 1687-10-02
Tydskland. Lybek 25. En slem bekiødet Diævl, Guds æris Spotte-mule, En overgiven Smed maa her for Døden skule Og lude for et sverd, som ham til Helve slaer. Hvor hand da arbeyd nok med tændte brande har.
Danske Mercurius, 1687-10-02
Berlin 26. Chur-Printzen hid igien fornøit seis at træde Det hele Land og Stad til overvættis glæde Det OcTOBER-MERCURIUS. Det høje Blod var rørt af nogen sær affect, Som overvejis ej paa rygtets svage Vegt. Østerige.
Danske Mercurius, 1687-10-02
Vien 19. Vor store Kæjser gaar til Pressborg sig at glæde Ved Rigets Arve-Printz, som Ungersk Konge-sæde Med første klæde skal, og sættis fast ved eed. Li Tyrken er paa løb og viger langt af leed. Possega, Hovedstad i de Slavoners Rige, En Stapel meer end stor, sig og har ladet sige, Og vor besætning tog, nu er Gradeska for. Og voris Dynevald dem byder gode kor. Palotta ogsaa vil sin svaghed ikke dølge, Saa gaar det, Lasse vil sin Moder gierne følge. Saa løbe de paa rad mens een er udigien. Det volder Himlen jo som teer sig voris ven. Vor Lothrings Første og i Transsylvaner-Lande Midt ind i Siberborg med Hæren lader stande, Dog fredelig i alt ti Abbast vil fred, Og sine fæster hand oplader flux paa red. Blant dem er Clausenborg den beste end at regne, Nu søgis Hermandstad, saa der vil ogsaa tegne At Abhafft i læn skal nyde hvad mand vi ge til. Af idel naade ham med tiden læg OCTOBER-MERCURIUS. Om store Veradien mand end vil lade lyde At den udi vor vold sig villig lader byde. Sligt vunder hede maa, og ikke nogen Sejr Dets meening Gros-Vister og skrifver til Chur Bæjr.
Danske Mercurius, 1687-10-02
Jtalien.
Danske Mercurius, 1687-10-02
Venedig 15. Den alderne Athen veed nu er meer at sige Af Marathoniskstrid, og hvis i dette Rige Af gammelt drevet er, men gaar og i vor vold: Saa skiftis velde om ved Lykkens hinderhold.
Danske Mercurius, 1687-10-02
Tyrkiet. Constantinopel 3. Sept. Krigs luen er ej nok, nej store Vaade-Jlde J denne arme Stad vil ogsaa holde gilde. Ja end udi Serail at giøre huus vild der, Saa vore Sager staar ret saare ilde her. Her kommer Gros-Vester ret torblødt inden volde Med Mahummet Standard, men de den skulde holde, marcken bide Græs, og snegle udi Skov. Dem lærer død og slugt at have sligt behov For strikken Gros-Vister der over er i fare, Hvorfore hand i skyvl sig krymper som en hare, Dog sidsler saare sterk, og giver andre sag, Som giør paa dennem først ved strikken store brag¬
Danske Mercurius, 1687-11-01
NVEMBER-MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXVII. NOVEMBER. RIUS MERO PRIUS. Danmark.
Danske Mercurius, 1687-11-01
Kiøbenhafn 1. and hører paa Parnas om alle Helgens minde, Som Musæ i orats der kunstig lader binde. Mod de Meldensers Bisp og dragis Aandens Sverd, Saa Troen vinder Sejr i denne Feide-færd. Mortens Aften. Hvor mangen ladsket Gaas for anden nu maa bukke, Fordi de Tiadren ej for Morten vilde lukke, Men kalte ham til Bisp, og deris leide brød; Til ævig minde det giør deris nakke stød. En hæders ligfærd dog mand lader dennem giøre, Og deris testament paa Capitoli høre Om gammel dyd til Rom, de balsameris her Og høi og nedrig dem til lejerstædet bær. Vort NVEMBER-MERCURIUS. Vort Kongelige Hof i samme færd er ude Paa deris Valhalds kost i aften lit at mude. Og i et lyste-spil har Borger-levnet fat hver en konst og verv, som Politi har sat. At tegne hver ved sit Mercurius vel vilde, Og skulde tiene løn af hver i dette gilde; Men Postens seck er smaal, her faar det ikke rom; Dog var det Posten værd at skrifve høit her om. End er vort Hofi dag i bonde-stand at skue Hver fører i sin dragt Amager-krands og hue. Bestandighedens Dyd og ærbarhed klenod J denne bonde-færd Monarken holder god.
Danske Mercurius, 1687-11-01
Fra Christianitid, den andens herlig minde Er denne stadig dragt hos dette folk at finde Med sin enfoldig dyd: Det er et dydis fied, Som fra hans Regiment her end maa finde stæd Vice-Admiral Hr. Hop gik ud med nogle Skibe, Og vil ej uden vand i farten gierne slibe. Hand til St. Thomas gaar, og Schmidt ham følger med Der ved at fri sig ud af egen nøds fortred. Til lykke da Hr. Hop med guld og grønne Skove, Som land og vand formaal hand tiene sig til hove En ævig ære-lon af millioners værd; Saa bringis noget ind ved denne lange færd. MiNVEMBER-MERCURIUS. Milan, den velbekient og velbeslagen Tule Ved livs og velfærts dom end ej i dag vil skulle For Commissari-Ret, men stevner Sagen ind, Og haaber for sit liv at sætte der en pind.
Danske Mercurius, 1687-11-01
Tydskland. Berlin 11. Alhandel, Haandverksfolk og det en stad kand fremme Her synes nu med lyst at vilde hafve hiemme, Det giør vor Politi, som agter hver mands gavn, Saa egennyttig nid her har ei meere stavn. Ungeren.
Danske Mercurius, 1687-11-01
Pressborg 8. Printz Josephs kroning end er ikke gjort til ende, Ti Stænderne vil lit af frihed forrevende, Dog det har liden magt, og sagter sig med hast, i voris velde er i landet moxen fast. Qvarteer i Sibenborg er vore vel til gænge, Fiender ej er seet i landet saare længge: Ret vel der alting staar, vi høflig os og teer, Saa alting udi fred og føje villig skeer. Oprør i Tørkens lejer veed mange om at tale, Saa lykke synis slet at være der i dvale De end formeget kløe, men de sig selver slae. Med denne Post ej meer kand sigis der i fra. FranNVEMBER-MERCURIUS. Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-11-01
Paris 6. De Svidser sig i baand som Ertehalm sanke Og vente paa hvad stads for deris Bud vil vanke Ved dette Konge-Hof; Her vartis ogsaa paa Hvad føje vor gesant til Rom maa gierne faa. Stalien. Florens 28. Oct.
Danske Mercurius, 1687-11-01
Den Franske Levardin her lader noget bede Paa reisen hen til Rom, hvor holdis vil en hede Om vanligt fri qvarteer, som Paven stæder ej, Og Frankerig til sit at miste, siger nej. Grækkeland. Athen 1 Oct. Landflygtig Dyden var fra denne Stad og Rige J nogle hundred aar, men tør nu atter stige Med Musis paa Parnas til gammel boligs sted, Mens de Veneders Sejr saa stadig holder ved.
Danske Mercurius, 1687-11-01
Blant os Lycurgus er endnu i nogen minde, Og Solons Navn end og kand falde os i sinde, Mand mindis Helte og, Miltiadem og fleer, Og haabis mand endnu slig Dydens Søner seer. Ti de Veneder her Athenienser blive, Ja meer, end fordum vi, de høje verker drive, Vi gierne være vil Veneder udigien: J det de sentis hid, er Himlen voris ven.
Danske Mercurius, 1687-11-02
NVENB.R MERCURIUS. ANNOM. DC. LXXXVII. NOVEMBER. MERC SEUNUS. Danmark.
Danske Mercurius, 1687-11-02
Kiøbenhafn 25. maltid var saa kaelt for nyt i Nord at høre, da var det beste raad sin Postsek om at giøre Til Sekke-pibis belg og lægge Vinger bort, Ti lidet til Parnas at føre er fra vort. End sluder Efterhøst med kedsom Vær og Vinde sin Vinter-Kilting op St. Karen ei vil binde, hvad vor Luce vil af Vinter-øjet see, Naar Solen kanter om og driver Synden snee Vor Sømand denne kands fornemmis end at prise. Dog hand i takkel har kon liden roe og lise For stormens bruse brud, som velter fare ind Af afgrund og af skye ved alle haande vind. Jmidlertid er Lyst, Balet og Dands til hove, Gudinder paa Parnas den adfærd selv maa love: Der NVEMBER-MERCURIUS. Der seer mand Konge-færd, der Jette-Konen gaar, Der seer jeg Skioldmøe, Helt og Karl-høyding staar. Ja allehonde stat i højest stand og fore Er det, som hoffet vil ved disse tider more, J denne tunge luft. jeg midlertid maa gaa Til Altono at see hvad der vil fattis paa. Ved afskeed dette dog mig kommer først i øre At hendis Majestet en Bal vil ogsaa giøre J Marskal Lytzovs gaard, og den er saare net, Som nethed altid er i Majesteters fet.
Danske Mercurius, 1687-11-02
Altona 30. Her vil mand vente nyt, dog end er ej at tale For begge parters ver har taget deris vale, Mand maa et haste paa, men uppe det saa sagt: Det Herrerne vel har at have udi agt.
Danske Mercurius, 1687-11-02
Junker Lerke har hos Kongen denne naade Hof At Cammer-Junkers verv og titel til ham traade, Den Æris stemme-lyd er meer end Lerke-sang Til lykke, ædel Dyd til Naade, Held og Rang, Ungeren Pressborg 17. Som Lothrings Første hid fra Siebenborrig reiste, Og Erla gick forbi, da høris hvor den keiste Ham til sin overmand, og gaf sig uden Blod. Saa har hans øjesyn forsmeltet deris mod. Den NOVEMBER-MERCURIUS. Det uformoden kom, man vil og saa at høre Hvor det vil flere med til bløde tanke føre, Saa meer endnu vil meer, for Vinteren gaaer bort Og giør vor Sommer-tog dismere led og kort.
Danske Mercurius, 1687-11-02
Tydskland. Vien 24. Men see hvor Tekkeli var Førsten nær paa hæle Ved store Varadin, en stund varnep at dvæle, Hand havde ham jo naaet med tiende tusind mand Nej, ne, hans lykke ei vil holde hannem stand. Om Dynevald er det, at i Slavoner-Rige Er hand i vinterly, og holder det ved lige, Som hand har taget ind, vil hvile saa til Vaar, Og lade lægge dem, som sygdom har og saar. Med Kronningen end ey er kommen ud til Ende. Mod arvevalet vil de store forrevende Haandfæstninger og sligt, som Kong Andreas gav Og mens med ham dog at være lagt i grav. Dog hvor er deris magt? har vundet folk at sige J noget Konge-val Prinz Joseph vil jo stige Paa Tronen i Triumph i sin Hr. Faders stæd Hand Sejren hannem gav oc hele Rig med. Fran NOVEMBER-MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-11-02
Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-11-02
Paris 16. Mand skeler noget paa de fæstninger vi giøre, Om mildhed udigien mand venter snart at høre, Naar andre brydis ned og mindske voris tal, Dog udi dette verk er eget gode val.
Danske Mercurius, 1687-11-02
Jtalien. Rom. 28. Den Frankerigs Gesant sit indtog seis at giøre Og alt det ry, som var om hannem udi øre, Tør fare hen som røg, hand høflig er paa fransk, Dog mange havde tænkt hand skulde findis. pansk. Hand i sin Kongis navn tilbyder Kircken ere Og som hans fædre vil dens faste pille være. Hvad sært om fri qvarteer vil ellers falde ind, Tør findighed og fred vel sætte for en pind.
Danske Mercurius, 1687-11-02
Venedig 7. Vi hvile i vor seir, vi og fra Polen høre, At de, som vanligt er, ey heller meget giøre: Muskoven heller ej af feiden meget tar. For dem er dagen sær som tvende Sole har.
Danske Mercurius, 1687-12-01
DECEMBER-MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXVII. DEEMBER. JJ RI. MERC. PRLMUS. Danmark.
Danske Mercurius, 1687-12-01
Øresund 10. Dr. Gynter, Directeur ved Øresundets Rente, Og Kongens Kammer-Raad var Døden ef i vente. For snimen kom den dog og tog hans Frue bort Hans snyltegiæsteri giør mangens glæde kort. Til dør gaar rygte med og følger Mand i hæle. Det icke heller vil for denne dame dvæle, Det jo i ærens fart bebuder hendis dyd Som ædel var i art og sine Venners Fryd. Det var et Sørge-bud: Er ingen fryd at føre Af merkelige ting, som klinger udi ere For Guder paa Parnas ne udi kakkelpraa Postsekken seer jeg hen i Vinterlye at staa. Lucie tviner nu ud af sit vinterøjeOg haver mine til det længe ud at døje Hun DECEMBER-MERCURIUS. Hun bulser kulden ud af Vinterpels og flig Og lever hen med Slud i iddel kib og Krig.
Danske Mercurius, 1687-12-01
Kiøbenhafn 11. Vi leve i vor roe og regne voris rente Hvor Hovedstol er stor, er store tal i vente, Dog ingen i for V, kon Hvider for de smaa, For til de store hen vil Maximiller gaa. Det nyt dog løber ind, at Vurtenberger Første Som efter Kæmpeblod er fundet hart at tørste, Velkommen bedis hiem udaf den Tyrker-Krig Hvor hand i Fiende blod har vædet Kiortelflig. Velkommen være hand med andre danske Helte Tak Himmel, som dem ej i Døden vilde smelte, Men luttre deris mod til Faderlandets gavn, Hvor hver sig tiene skal et ævigt Helte navn Altona 12. Gesanter, som her er, hvad have de at giøre Om deris høje Verv de smaa maa lidet høre: Jmidlertid vil Juel med første holde fæst Og byder da en hver til Juleleeg og giæst.
Danske Mercurius, 1687-12-01
Tydskland. Hamborg 10.
Danske Mercurius, 1687-12-01
Vor luft i sin natur begynder her at lege Med sær Phantaste-spil og over Volde hvege Med DExMBER-MERCURIUS. Med store Bombe-hvist og efterabe Krig: Den svovlet jordens dunst paa meget sligt er rig. For alvor tog vi det og fløj om natte tide til Damthor og til volds, ti vagterne lod vide At Corps de gvarde stod i Bombers fulde brand, Dog alle ting var favt og fantis ingen stand. End om den klare dag, som folket var i Kirke, Begyntis sligt igien i Luften sterk at virke, Saa mand paa hovder ud af Kirke-døren fløAf hiertekippet skret, for dette gøgle-tøj. Om sligt i tiden her har noget ud at sige. Er himlene bekient, vi bør tide vige Til bedring og til Bod, der spaa vi Freden af For resten er fortient kon iddel riis og straf. Ungeren. Pressborg 1. At søbe ind igien hvad Erla gav at lyde Med sist forleden Post har Mis-Troe vildet byde, Men Sandhed siger ne, den gaf sig nødig dog, For den var kied udaf det lange Vintertog. End og fik Tarter rap udaf de Polske knegte For de til Caminiec sig vilde giennemsegte, Med Proviant og Folk, ti Staden er i nød Og seent i vente for den visse haarde død. Her DESEMBER-MERCURIUS. Her svæber fryd oc lyst i største pragt oc fore For Kronings dagen er berammet af de store. Saa snart, som Kirke-fred i Riget sluttet blev, Da hørtis, at mand fast paa Hyldings brevet skrev. Saa gaar den Kroning an, og riget slet at vinde Til vaaren er i sind, om mand ej skulde finde En uformoden streg af Tekkelis parti Som hannem gierne vil til enden stande biTre snese Rigets mænd faar Ridder-Ordens ære, Kong Joseph dennem den seis naadigst selv at bære Ved prægtig Ridderslag, saa blev det deris gavn, At Krone udigien i Ungeren har stavn.
Danske Mercurius, 1687-12-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-12-01
Paris 8. Heel mange paa os har et fast og vaaget øje Og frygte de af os skal noget faa at døje, Dog vi i nogen ting jo taler ingen til, Men nødig lader os i noget vovespil. Vi skiøtte os konselv, og vore venner elske, Men vil mand nøde os at give Vin og Melske, Da faa de Bærmen med, som surer deris tand, Tivi staa fast som een til baade Land og Vand.
Danske Mercurius, 1687-12-02
DEOMBER MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXVII. DECEMBER. RIUS ERO SECUNDUS.
Danske Mercurius, 1687-12-02
Danmark.
Danske Mercurius, 1687-12-02
Kiøbenhafn 21. Peneral-Leutenant er Vyrtenberger Første; Saa faae de ære nok, som efter ære tørste; Ti hvo som elsker Dyd har Dydens ære kier, lige Helte nær. Monarkens naade ogDen Branderborg-Gesant, Hr. Brandt, nu lader stande. til Faderlandet hiem fra disse Danske lande: Her var hand selvskab lig og elsket af en hver, Churførsten mod ham og heel mild og naadig er. Een voris tydske Præst, Arctander, i en Qvale Af lysetand og smøg er kommen til at dale gu-ventet Død, som hand i læsning sad Om det atskillig dom hos mange er i fad. Her DEOMBER-MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-12-02
Her Doctor Kolken har sit vale ladet sige Fra Verden ud at gaa til ævig Himmerige: Hand længe tiente her og efter Døden jog, Den dog omsider vant, og ham af dage tog. Fra Altona endnu er intet sært at sige, Men Julefesten er i dette land og rige. Højt sætter mand op paa slae af mand altid kand Om enden net at spaa veed ingen ringe mand.
Danske Mercurius, 1687-12-02
Tydskland. Mecklenborg 18. At Dyd i ondskab saaet kand onde frugter bære, Der paa en Røver her skal sikker vidne være. En Slagter for hans bøn hand spared har hans liv, Og fik sig skam til lon af mandens Slagter-kniv. Det nid giksaa i land, den Slagter maatte svære, Haand om den Morder-agt efrygte skulde bære, Hand og med pung og mynt sin haand maa sætte til da manden for sit liv det gierne lade vil. Ei prutten var bedagt, om hals ej vilde krage, Den pampert kom i hug mod haanden hart at tage, Men DECMBER-MERCURIUS. Men Slagteren drog mist, der var en Ret at staa, Og pamperten i træ ved hugget fæstet laa Den Røver ham for fask begynte hart at skielde, Den anden der imod ei havde tid at mælde, Men ham et knislag gaf og skyndte sig sin vej, Dog glemte der sin pung i denne røver-rei Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-12-02
Paris 19. En Sandsagn nok endnu De fra Vendomme skrive, At der til Verden een er kommen udi live Som udi Moders liv fem fulde vintre laa, Og strax kand tale, staa og om i huset gaa Til Daaben gaar hand op med Faderen i hænde, Og taler slig et sprog, som ingen veed at kiende. Det findis saa paa prent, og for sit værd maagaa, Til mere vished frem for haande komme maa Aarets Slutning. Haa sluttis dette aar med sundhed, fred og grøde, Som hele Verden om i fryd hin anden møde, Undtagen Tyrkens land, hvor Maanen blandet er Med Hunger, Blod og Død i pletter een oc hver Jeg. DECENB.RMERCURIUS. Jeg veed ej nogen Post, som jo har haft at grue For giettsninger og sligt, som syntis hart at true Udi det gamle aar, dog Fred her oven fra Forbyder Vredens riis paa børnene at slaa. Op sær o Fæderneland! Tak for det Himmel-ynde, Hvor ved dig naader ind saa tusindfoldig lynde, Og Kongerigets stolgiør kostbar, stor og sterk, Saa Himlen flittig er i dette hellig verk.
Danske Mercurius, 1687-12-02
Her Solens straaleglands bebuder ævig lykke Til hvis som zire kand det Kongelige smykke, Hvert Juletegn er klart, som tegne Kongens aarSaa de maa ligne net den allerbeste Vaar. Saa hvis jeg ønske kand, er længe for i veje, Vort Rigis Gud af GUD det haver alt i eje, Det Himlens Herre selv, al Jorderigs Monark Har lagt for hannem ned i Pactens Naade-Ark. Der blomstris Arons kep, der lovens tavler ligge, Der ligger brød og Man, der skal vi naader tigge, i Saligheden der i ævindeligen staar, Gud gio os hver og een et glædeligt Nyt-Aar.
Danske Mercurius, 1688-01-01
IANURI MERCURIUS. ANNO M. DC. LXXXVIII. ANUARII. ERCI. RIUS. PRTMUS. Danmark.