Berlingske Tidende, 1836-05-20
Spanien. Courier, meddeler General Evans's Depescher saaledes: Staden San Sebastian ligger paa en Halv der dannes af Floden Urumea og Havet. Forbindelsen med den ligeoverfor liggende Plads Passages vedligeholdes ved en Bro over Floden, men som er blevet ødelagt af Carlisterne, der havde forskandset, sig i Klostret St. Franciscus og de omliggende Huse. Oprindelig var General Evans's Plan kun den, at angribe Fjenden i hans Stilling; men da der ikke fandtes noget Vadested i Floden, og da det mange lede paa Material til at bygge en Bro, maatte Angrebet skee paa Fjendens Værker paa Landtungen. Disse udstrakte sig paa begge Sider af den til Hernani førende Vej, fra en paa høire Side liggende Høj, over Urumens Flodleje ved Klostret St. Bartholomæus indtil en Række Høje paa venstre Side, omkring hvilke Vejen snoer sig til Tolosa. Kunsten, og Naturen havde gjort denne, af fem Stykker Skyts i Fronten forsvarede Stilling meget fast. Kl. 3 om Morgenen begyndte de brittiske Troppers Angreb, der rykkede frem i tre Colonner under Brigade-Generalerne Reid, Chichester og Shaw. Fjendens første Forsvarslinie blev taget uden Modstand. Men ved Angrebet paa den anden Linie modtoges den første Colonne med en ødelæggende Jld og blev tre Gange tvunget til Tilbagetog, skjøndt General Evans selv gjentagne Gange førte Tropperne i Jlden. De tvende andre Colonner havde imidlertid gjort betydelige Fremskridt paa høire og venstre Side og trængte frem indtil de sidste Forskandsninger, der dannedes af en, næsten en engelsk Miil udstrakt Række af stærke Redouter. Ogsaa her tilintetgjordes trende Forsøg paa at forjage Fjenden ved hans heftige Modstand, og ved den slibrige Jordbund, der var blevet gjennemblødt af en vedholdende Regn. Klokken var allerede 10, da begyndte den brittiske Marines tvende Dampbaade, "Phonix og "Salamander, der under Lord John Hays Commando i Begyndelsen af Kampen havde viist sig i Havnen og sat 1,300 Mand af Legionen i Land, en levende Jld paa Carlisternes Værker, og det lykkedes dem ved godt rettede Bomber at skyde en Bresche, der strax blev stormet af Legionens nylig i Land satte Tropper, som General Evans personlig formerede til Stormcolonner. Jdet Øjeblik, da dette sidste, afgjørende Angreb skete, traadte Solen frem af Skyerne og belyste San Sebastians hele Befolkning paa det saakaldte Slotsbjerg, hvilken med eenthusiastiske Bifaldsraab besvarede de stormende Soldaters Hurra. Alle den flygtende Fjendes Positioner bleve derpaa strax tagne i Besiddelse og allerede Dagen efter beskjeftigede man sig med deres Demolering. Antallet af de Tropper, der under General Evans havde deeltaget i Fægtningen, beløb sig, deri indbefattede 1,500 Spaniere (Chapelgorris), til 4,200 Mand. Englænderne tabte af Døde: fem Capitainer, fem Lieutenanter og 116 Underofficerer og Gemene, saarede bleve: to Brigade Generaler, tre Oberster, tre Oberst=Lieutenanter, ni Majorer, 49 Captainer og Lieutenanter og 627 Underofficerer og Gemene. Af de saarede Gemene er dog et betydeligt Antal kun ganske let saaret og besørger allerede deres Tjeneste igjen. Antallet paa de Carlister, der vare i Fægtningen, angives ikke, ligesaalidet Antallet paa deres Døde og Saarede, hvilke man anslaaer til 2000. Jmidlertid veed man, at tre af deres Chefer ere dræbte, blandt dem den bekjendte Segastibelza. Det uforholdsmæssigt store Antal, af dræbte og saarede engelske Officerer tilskriver man den Omstændighed, at de nødtes til overordentlige Anstrengelser af Carlisternes over al Beskrivelse morderiske Jld, der kastede de Angribende geledviis til Jorden og bragte Legionens talrige Rekrutter saaledes i Forvirring, at forskjellige Regimenters Soldater, geraadede mellem hinanden, og at Angrebet ene og alene lykkedes ved Officerernes opmuntrende Exempel. Forbittrelsen var derhos saa stor, at der næsten ingen Fanger gjordes, og at blandt Andre en af General Chichesters Adjutanter, som laae saaret paa Valpladsen, blev massacreret af Carlisterne midt under Kugleregnen. San Sebastians Befolkning viser nu de saarede Englændere ligesaa megen Omhu, som den forhen i Almindelighed viste Ligegyldighed mod dem. - Fem Kanoner og en Fahne udgjøre Sejrens Trophæer, hvis første Resultat var Besættelsen af Høiderne over Byen Hernani. Jfølge en senere Efterretning, var Fjenden blevet forfulgt ud over Hernani og Veien til Oparzum besat. – J London vilde man den 13de d. M. vide, at General Evans's Fremrykken ud over Hernani atter havde ført til en meget blodig Fægtning, da Fjenden havde besat Veien, til den franske Grændse og gjort den saameget som muligt ufremkommelig. Men dette synes dog kun et Rygte, Efter et Brev fra San Sebastian, af 6te d. M., at dømme, havde Legionen paa denne Dag rigtignok faaet Ordre til at holde sig færdig til Opbrud, hvilket man dog meente først vilde finde Sted den 9de. Skulde det imidlertid lykkes General Evans, for bestandig at bemægtige sig Veien til den franske Grændse, vilde Carlisterne derved blive tvungne til at komme frem fra deres Bjerge og at vove et Slag, paa Sletten, da al Tilførsel i saa Fald vilde blive afskaaret dem. For at erstatte det Tab, Legionen har lidt af Døde og svært Saarede, er Dampskibet Royal Tar allerede paa Veien fra England til San Sebastian og Santander med 300 Rekrutter og flere af Legionens Officerer, der have havt Permission, Det hedder, at den engelske Regjering, til Anerkjendelse af General Evans's Fortjeneste, vil meddele ham en General-Majors Rang saalænge han opholder sig i Spanien. For Øjeblikket har han i den brittiske Armee kun en Oberst-Lieutenants Rang.