Aalborg Stiftstidende, 1834-02-03
J Anledning af de orientalske Anliggender anstiller et engelsk Blad følgende Betragtning: "J nogen Tid har forskjellige Blade beskjeftiget sig med allehaande Confecturer angaaende Udfaldet af den nærværende Crisis, og enhver søger at finde nye Grunde for Fredens Vedligeholdelse. Vi maae tilstaae, at vi kun finde een sandsynlig Grund for samme, nemlig Mangelen paa Penge, hvilken hindrer baade England og Frankrig i at føre Krig. Saaledes hører man at det franske Budget klager over en Deficit paa 70 Millioner og hos os langt fra at have Reservefonds for Marien eller Landarmeen - veed Lord Althorp ikke engang at finde Midler til at dække det Deficit, der er en nødvendig Følge af nogle Afgifters Afskaffelse. Under saadanne Omstændigheder ere vi nødte til at stikke Fornærmelsen i Lommen og lade Rusland handle ganske efter eget Tykke, idet vi betragte Sagen fra en saadan Standpunkt, at vi høimodigen kunne erklære os for ikke fornærmede. Dette faaer nu for Øieblikket at passere; men man maa ikke glemme, at Føieligheden mod Rusland vel kunne forhale Krigen, men ikke med Sikkerhed forhindre denne, og fra denne Side betragtet maa jo enhver Forhaling synes skadelig. Rusland er for Øieblikket neppe færdig til at sætte sine Planer i Udførelse, og just denne Omstændighed forklarer den Beredvillighed, hvormed det nu paa en Maade har rakt Hænder til Forlig, men naar først dets Rustninger ere fuldendte, vil det være i en langt fordeelagtigere Stilling til at kunne skrække os, medens vi da sandsynligviis ville have langt slet tere Udsigter til heldig at ende en Krig, som vi da ei længere kunne undgaae. For Frankrig er Spørgsmaalet endnu vigtigere, thi for dette Land gielder det ikke blot dets commercielle Jnteresser og Jndflydelse paa andre Stater, men dets hele politiske Existence. Rusland lader sig ikke nøimed at angribe Frankrig og England ved sin stigende Magtik i Tyrkiet, men det forsamler og de tyske Fyrster til en Congres, for at enes om Grundbetingelserne for en Alliance modiske Principerne for den nærværende franske Regjering. Der behøves altsaa kun lidet Overlæg for at indsee, at Frankrigs - hvis det bliver ved at hylde Eftergivenhedens System mod Rusland - forbereder sin egen Uafhængigheds Undergang. - Mod denne krigerske Anskuelse tager dog et andet engelsk Blad, Globe, til Gjenmæle, og søger især at forsvare Regjeringen mod beskyldning for alt for stor Eftergivenhed, ved den Paastand, at de engelske Krigskibes Tilbagetog til Malta ikke er iværksat efter nogen Remonstrationsfra Portens Side, men paa Grund af en Admiralitetsordre, for at sætte Skibene i bedre Stand. Mehemed Alys Admiral og Gunstling, Osman Pascha, beer den 26de December pludselig ankommen til Constantinopel, for at søge Beskyttelse hos Sultanen. Osman er en ung Mand, som Mehemed Aly har ladet opdrage i Europa, og som han siden havde gjort til sin høit betroede Ynd. ling; hans Frafald var derfor saa meget mere paafaldende og har endogsaa vakt Mistanke hos Divanet. Man kjender hidindtil heller ikke Anledningen til Samme; men formodentlig er den at søge i een eller anden personlig Aar sag. Osman Pascha forlod paa et ægyptisk Krigskib Stationen ved Candien, seilede til Mytillene og sendte derfra Krigskibet tilbage. Han ankom paa et Koffardiskib til Constantinopel.