JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-17
Kongen af Danmarks Minister, Marquise de Fleury, berømt ved sin Frimodighed spurgte engang Ludvig XV., da han talte med hende om Kongen af Danmark, om denne Monarch var meget rig, Nei, svarede Ludvig, men Han har en fortreffelig Minister, som paa det Bedste holder Statsanliggenderne i Orden. O! Sire, afbrød hun, Ham skulde De see at faae fat paa. Qvinden i Syriens Ørk. Kong Ludvig den Niende sendte paa sit ulykkelige Korstog, under sit Ophold i Akre i Syrien, et Gesandtskab til Sultanen af Damaskus. Jonville beretter, at Jakobinermunken, Broder Yves, der udrettede Gesandtskabet, fortalte ved Hjemkomsten sælsomme Ting om denne Reise. J en Ørken, sagde han blandt andet, mødte jeg en gammel Kone, ikkun liden af Væxt. J den ene Haand holdt hun et Fad med gloende Kul, i den anden en Krukke fyldt med Vand. Geskjæftig gik hun mig forbi, men jeg vendte mig om og spurgte: Qvinde, hvad vil du med de gloende Kul og denne Krukke fuld af Vand?" Hvad jeg vil svarede Konen alvorligen: "Med Gløderne vil jeg antænde Paradis, og Helvede vil jeg slukke med Vandet, paa det man fremtidigen paa Jorden intet Godt skal gjøre i Haab om Belønningen, intet Ondt undlade af Frygt for Straffen. Hvilken Straale af orientalsk Lys i Overtroens Nat! Broder Yves læste, eller hørte maaskee, i Damaskus denne morgenlandske Apolog. Som saadan fortalte han den ogsaa ved sin Hjemkomst; og den gode, vidunderlystne Ridder Jon ville, der fortæller efter ham, fremstiller nu Mythen, som en af Munkens virkelige Reisebegivenheder. (v. Halem.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-17
En Snusepistol. En Englænder roses for at have gjort sig fortjent af Tobakssnusere, ved en tidsparende Opfindelse, som bestaaer i en Maskine, hvilken han kalder en Snusepistol; Den har et dobbelt Løb, naar man har ladet den og med Pegefingeren trykker paa en elastisk Fjer fyldes begge Næseborer saa rigeligen med Snuus at man har nok for en heel Dag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-17
Fra en herværende Videnskabsmand er Bladet meddeelt følgende Mindestykke om den ædle afdøde Frederik Münter. 792 om
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-17
Kjøbenhavns Børs, d. 16 April 1830. Hamburg 2 M. - a vista 209 Species 209. Specier solgtes til 12 Rbmk. 8 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 1523 128 Rbd. Sal. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. 40 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgield. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 97 1/2 Rbd. Sedl. Dito Dito. . . . . . . 93 i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-17
Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 1023. 103 Rbd. r. S. Dito Dito. ........ i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved 100 1/2 r. S. Dito lydende paa r. S. 100 i Banco. 3 pCt. Dito Dito. . . . . . Rd. Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 3 pCt. nye danske Obligationer 74 1/2 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-17
Asiatiske Compagnies Actier. i Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. mannanananonanSyvogtyvende Aargang. No. 32. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Bidrag til den danske Kunsthistorie. (Fortsat fra Nr. 26.) angaaer III. Gielstrup, Adam Gotlod. Landskabs maler. Han var fød 1753 paa Møen. Da hans Fader opdagede hos ham en bestemt Smag for Tegnekunsten satte han ham i Lære hos en Maler i Lauget i Kjøbenhavn, men der kunde han ingen Fremgang gjøre. Da hans Læreaar vare endte bestemte han sig til at gjøre en Udenlandsreise, men kom ikke længer end til Augustenborg, da han af Aviserne erfarede, at en Skuespiller og en Tenorist søgtes for det kongelige Theater. Et naturligt Hang han havde til at betræde Skuepladsen kunde han ej modstaae; han vendte derfor strax tilbage, meldte sig og blev snart antagen. Han traadte d. 10 Oct. 1777 første Gang frem paa den danske Skueplads. De comiske, især de lavere comiske Skuespil havde, sagde Pram, endeel Aar derefter, i ham den beundringsværdigste Kunstner, der med den rosværdigste Flid anvendte sit meget sjeldne Talen." Han giftede sig med Jomfrue Morell, der var en ypperlig Skuespillerinde, ogsaa i det comiske Fag. J over 25 Aar var han i Theatrets Tjeneste. Den 15 Nov. 1803 udførte han her sin sidste Rolle.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Tirsdagen den 20 April 1830. Jmidlertid havde han vedblevet at male, og at være den skjønne Naturs meest fortrolige Yndling. Hver enkelt Spadseregang blev ham til Nytte, thi han vænnede mere og meere sit Øje til at bemærke Alt hvad der er virkeligt malerskjønt. Fra den Tid han havde forladt Theatret kunde han mere beskjæftige sig med Maleriet. Ligesom han nu ved sine Vandringer studerede Naturen i det Frie, saa studerede han ogsaa med den meest vedholdende Opmærksomhed de fortrinligste ældre hollandske Landskabsmalere, deres Behandlingsmaade ved Farvernes Paalægning, og deres Maneer. Herved blev han aldeles fortrolig med deres Jdeer og Tankegang. Man saae ham og, i det Øjemed, tidt at dvæle hele Timer i Billedsalene og, hensunken i Betragtninger, ikke at kunne rive sig løs fra Beskuelsen og Beundringen af et eneste Malerie. Endeligen tiltraadte han en Kunst reise til Tydskland, for at mætte sine saa lang Tid didrettede Længsler. Med Henrykkelse mindedes han mangen en Gang Rhinens og Donauens herlige Bredder. En senere Reise til Sverrige gav ham og Stof til mange herlige Frembringelser. - "Mestendeels valgte han indskrænkede Egne. Udsigter i det Fjerne ere hos ham sjeldne. J hans Skove udmærker sig Egen, hvis Stamme, Grene og Blade ere høist characteristiske. Hans med Buske bevoxne Sandhøie indeholde den høistmulige Rigtighed. De i Forgrunden tidt anbragte Smaavande ere klare og tilbagespeilende. Gjerne er det den nøisomme Armod, der hos ham opslaaer i disse simple landlige Egne, hvor dog den rigeste Mangfoldighed hersker, sin tarvelige Bolig. Penselen førte han med sjelden Færdighed. Hans Farver ere harmoniske og hensmeltende. Hovedbelysningen sædvanligen concentreret paa et eneste Punkt." Nogle af hans Landskaber have ved Kunstakademiets Udstillinger været beundrede, deriblandt 1821 et, som forestillede Stutteriet i Frederiksborg, og som var især skuffende og udarbeidet med den største Flid. Ligeledes 1822, 1823 og 1827. Adskillige af hans Stykker ere gangne udenlands. Han efterlod sig nogle Haandtegninger af sjellandske, tydske og svenske Egne; hvilke alle vidnede om en dyb og fortrolig Bekjendtskab med Naturen. Han døde 10 Februar 1830 77 Aar gammel, og jordedes paa Assistents Kirkegaarden, Frue=Kirkes Andeel. En ulykkelig sindssvag Datter viiste han sig imod som en sjelden Fader i en lang Række af 43 Aar; og viiste sig i det Hele som et elskværdigt Menneske. Hans Skildring har hans Ven, Professor Fr. Høegh Guldberg, givet i Kjøbenhavns=Posten 1830 Nr. 80, 81 og 82, hvorfra forestaaende især er taget. Hans Portrait, efter et Malerie af Lorenzen, stukket af Clemens, haves foran Schwartz's Lommebog for Skuespilyndere for 1786. XIVI.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Fortsættelse om nogle afdøde Kobberstikkere. Fahrenholtz, Georg. Fød i Kjøbenhavn. Fik 1779 Kunstakademiets anden Sølvmedaille. Han stak naturhistoriske Kobbere til Brunnichs bekiendte zologiske Værk, hvoraf kun 1 Hæfte udkom 1782. Fol. Man har ogsaa fra hans Haand satiriske Stykker, hørende til hans Tids Sæder og Politik; de have mere Fortjeneste fra Compositionens end Stikningens Side. Flint, O. Kobberstikker, i Kjøbenhavn. Var ansat ved Søkort Arkivet. Han har forarbeidet endeel Kobbere, saavel til Skrifter, som stukket Landkort til samme. Flint, Andr. O. Søn af Nysnævnte, fød i Kjøbenhavn 1766. Vandt 1792 Kunstakademiets 2den Guldmedaille, og 1795 den første. Blev Medlem af det svenske Kunstakademie. Døde 1824. Hans vigtigste Stykker ere: 1. Et Stykke af Nik. Poussin, i den kongel. Malerie-Samling Nr. 688, forestillende Moses ved den brændende Busk; (hvorfor han fik Kunst Akademiets 2den Guldmedaille). 2. Et Stykke af Luca Giordano, forestillende Cain dræbende Abel; (i bemeldte Malerie-Samling Nr. 63) hvorfor han fik Kunstakademiets 1ste Guldmedaille. J. L. 5. Nogle af C.A. Lorenzens historiske Malerier, saasom: Den svenske Kong Carl Gustavs Flugt fra Amager 10 Octbr. 1658. F. - Christian 4de paa Skibet Trefoldigheden i Slaget ved Fehmarn. F. - Gudinden Herthas Udtog af Leire Skov. F. - 6. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Nogle Vignetter til Skrifter, saasom til Heiberg, Suhms, Todes. 7. P. Chr. Abildgaards Buste, stukket efter Sergel. – 8. Prindsesse Carolines Portrait, efter Grøgers Maleri. - 9. Men fornemligen har man fra hans Haand Portraiter, af adskillillige i hans Tid levende Personer; fleest i Octav, og de fleste kun stukne for Familiekredse. Af berømte Personers Portraiter kan bemærkes: L. Nørregaards, C. Prams, Børge Risbrighs, N. Ditl. Riegels's, K. L. Rahbeks, N. Treschow's, Fr. Chr. Winsløw's 1813, og m. fl. Foste, Jacob, Maler. Fød i Kjøbenhavn 1679. Han blev Informator for Søkadetterne i Tegnekunsten, siden Organist ved Holmens Kirke. Var Medlem af Malerakademiet i Florentz; døde 1763. Han var gift med Anne Doroth. Jlsøe. Endskjøndt han ikke malede uden i Vandfarve, arbeidede han dog ikke uden efter de beste Mestere; hans Landskaber fandt især bifald. Han dannede nogle gode Skolarer, blandt hvilke Fred. Lud Norden, Willars, Grønmold. Han udgav Tegne Abe eller Streger at øve Synet eller Haanden efter; i 24 Kobberplad. 8. - Læreklude eller Kobberstikprøver. 1741 og 1743 Fol. og Qv. rec i Bangs Samlinger 1 B. S. 4908. En Samling af Landskaber af hans Disciplers Arbeider 1746. A. En Samling af andre deres Arbeider, i Kobberstik 1747. 8. (Wielandske I. Tid. 1737. Nr. 14. Kjøbenhavnske Addr. Cont. Eft. 1764 Nr. 15. Dauws Skildrer og Maler S. 316. ef Sandvig.) Foste, Michael, fød 1724, Søn af ovennævnte, anvendte sine første Aar paa Tegnekunsten, Malerie og Kobberstikning. Blev 154. Præst i Randers, døde 1794. See Nyerups Lit. Lex. Foste, Johanne, Syster til nysnævnte fød i Kjøbenhavn 1726. Malede med Vandfarve, efter de bedste nederlandske Mestere, Landskaber, Frugter, Blomster, Dyr. Stak ogsaa i Kobber. Hun blev gift med en Præst Westengaard til Sverborg, hvor hun skal være død. Buschings Nachr. I. 438440. Sandvig. Friederich, Johan Georg, fød 1742. i Nürnberg. Han blev af Naturforskeren O. Fr. Müller forskrevet herind, for at være behjælpelig ved Kobberstikning ved hans Naturhistoriske Værker. Sandvig nævner kun 4 Stykker fra ham nemlig: et Kobber i det danske Bibliothek med chemiske Instrumenter, Søren Nordbyes Mynt, Anders Billes Portrait og Moltkes Vaaben. Han stak Magnus Steenbocks, Christian Bastholms o.m. fl. Portraiter. Ligeledes den hellige Familie efter Corregio. Fol. nogle Genre-Stykker efter Poulsen. (Bertouch. 63. 64.) Han døde i Kjøbenhavn 1809. Friedlein, Johan, Kobberstikker. Man har adskillige Kobbere af ham, stukne deels i Kiel deels i Kjøbenhavn fra 1692 til 1705. Det er især Portraiter, saasom Prokantsler i Kiel Christian Kortholt's. Fol. - Biskop Bornemanns's 1699. Fol. - Prof. Elias Naur's o. fl. - Fremdeles Sacellum regium Fridericiburgense. Havn. 1703, Fol., malet af G. Monichen. C. Sandvig. Fritzsch, Christian, Kobberstikker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Kobberpladerne har det kongl. Videnskabers Selskab i Forvaring. Rocque begyndte, formodentlig paa egen Regning, et andet Kobberværk, kaldet "Les Delices de Danmark, som skulde indeholde Prospecter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Et Hefte med Text, baade paa fransk og dansk (den danske af Paus, udkom 174, i Qvart.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Et Exemplar jeg har for mig indeholder 4 Kobbere. Sandvig opregner ni, vist nok de 5 for Fortsættelsen af Texten, som en udkom. Hvad er rettest at skrive enten Jordemoder eller Gjordemoder, af N. M. 31.) Førend P. A. Heiberg havde udgivet Virtusen Spatzier, blev af alle Danske og Norske skrevet Jordemoder. Ligesom En engang for Alvor oversatte Vanvare ved Wasservahre, en Anden en hovedrig Mand ved en kopfreicher Mann, Faarekylling ved Schafkuchlein, Aftenbakke ved Abendhugel, saaledes lod Heiberg sin taabelige Herremand oversætte Jordemoder ved Erdenmutter. Derved fik en Etymolog Øjnene op, gjorde den Slutning, at Jordemoder maa være urigtigt, siden det ikke kan oversættes ved Erdenmutter, som om de af vore Composita vare urigtige, der ikke Ord for Ord kunne overføres i et andet Sprog. Da han ikke kunde begribe Etymologien til Jordemoder, saa faldt han paa den Conjectur, at hun har faaet sit Navn af at omgjorde Barselqvinden, og at man altsaa bør skrive Gjordemoder. Forunderligt er det, at saamange vort Sprogs udmærkede Skribenter ikke før fik opladte Øine, og med al deres Lærdom og Sproggranskning kunde ved dette Ord være saa enfoldige og tankeløse. Efterat have nedskrevet to saadanne slemme Epitheta undseer jeg mig ved at nævne de flere gode Stilister, som i det forrige Aarhundrede udmærkede sig ved at dyrke vort Sprog, og for hvilke jeg har for megen Ærbødighed til at kunne ansee deres Autoritet for Nul. Men for dog at vise, at hiin Etymolog ikke er den Eneste, som har tænkt over Fødselshjælperindens retteste og pynteligste Benævnelse, vil jeg fremsætte ogsaa mit Forslag. Udtrykkene Gjord, og at omgjorde, vare altid forenede med Begrebet om noget Haardt eller Stærkt, og det gaaer neppe an at sige en Gjord af Lærred.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
J vor gamle Bibeloversættelse findes i Dom. 18. 11. Mænd omgjordede med Krigsvaaben. Jern Gjord lægges om den revnede Møllesteen, Jern eller Træe Gjorder lægges om Tønder og Bøtter, Bug Gjord spændes om Hesten, og kun Bønder har jeg hørt sige, at de bruge Læder Gjord om Livet. Finere Folk derimod bruge Skjærf, Belte, Bindsel, og denne sidste Benævnelse bruges om det, hvormed Barselqvinden ombindes. Det forekommer mig da at være en finere og passeligere Benævnelse, hvis man, istedetfor Gjordemoder, sagde og skrev Bindselmoder. Dog – jeg kan ikke nægte, at jeg altid har tvivlet om Rigtigheden af hiin Etymologs Conjectur. Den Regel: Denominatio sit a potiori er saa aldeles naturlig, at det synes mig underligt, ja aldeles utroligt, at man fra Begyndelsen skulde have faldet paa, at benævne Fødselshjælperinden efter det Ubetydeligste hun forretter, og som enhver Anden uden hendes Hjælp kan gjøre, nemlig efter Fødselen at knytte et Bindsel (ikke Bug Gjord) omkring Barselkonen. Den fornemste og vanskeligste Forretning er dog ikke den, at binde og ombinde, men at løse og forløse (entbinden).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Mærkeligt er det, at de Oldtidens Skribenter, som kjendte Forskjellen imellem Jord og Gjord, dog alligevel skrev Jordemoder; ligesom og, at i det Skandinaviske Sprogs Svenske Mundart (See Midwise i Jac. Serenii Dictionar. Anglo SveLatin.) skrives Jordgumma, men hverken Gjorde eller Gjordelgumma. Ja - muligt er det, alle vort Sprogs ældre Skribenter ikke ved dette Ord vare saa enfoldige og tankeløse heller. De have maaskee tænkt som saa: Den, som bærer Barnet frem for Gud, og til et Liv i Forening med Gud, kaldes Gudmoder, og det er da ikke saa urimeligt, at den, som hjælper Barnet frem til Jordelivet, kaldes Jordemoder. Ogsaa kjendte de den Oldtidens Skik, at Fødselshjælperinden lagde det nyfødte Barn paa Jorden for Faderens Fødder, som, hvis han vilde lade det opdrage, tog det paa sine Arme, hvoraf den latinske Talemaade: Tollere, infantem. Endeligen vil jeg ikke dølge, at jeg har læst (jeg erindrer ikke hvor) en Etymologie til Jordemoderen, som forekommer mig vel saa god, som den til Gjordemoderen. Jordens Gudinde Hertha (Carth, Jørth, Jord) var Gudinde for baade Jordens Frugt og Livsfrugt. Fødselshjælperinderne ansaaes for hendes Præstinder. Ligesom Præsten endnu tildeels kaldes Fader, saa kaldes Præstinderne Mødre. (Ogsaa Nonne betyder Moder). Fødselshjælperinderne, som Præstinder, kaldes Mødre, og som Herthas (Jordens) Præstinder Jordemødre. Denne Benævnelse er da nok ældre, end Christendommens Indførelse i Norden, og har formodentlig givet Anledning til Benævnelsen Gudmoder. - Ligesom hos os kan man sige, naar man hos gamle Qvinctilian læser: (3 1, 7.) Est infinita dissensio auctorum, primo ad ca, qvæ rudia ac imperfecta adhug erant, adjicientibus qvod invenissent scriptoribus: mox, at aliqvid sui viderentur afferre, etiam rectamutantibus. Og (9, 4, 39) In veteribus libris reperta mutare imperiti solent, et dum librariorum insectari volunt inscientiam saam consitentur. See Molbechs danske Haand-Ordbog, Pag. 86, L. 17, og Pag. 209 Gjordemoder. Constans Palæophilus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Jndenlandske Efterretninger. Det ved Münters Død ledigblevne sjellandske Bispe-Embede er igjen besat. Den ædle Afdødes Ven, summus Theologus ved Kjøbenhavns Universitet Hr. Professor og Oct. Theol. Peter Erasmus Müller, R. af Dbr., er bleven hans Eftermand. Sværdhavren. Man læser i Weile Avis, Nr. 31 følgende. Den af mig fra Rusland indførte og som særdeles frugtbar og udmærket Sæd bekiendte hvide Sværdhavre faaes hos mig for 15 Mk. r. Sølv for Tønden, 2 Rbmk. Skjeppen, og svarer ved god Behandling til Navnet: Udmærket Sædehavre. Brandtberg. pr. Weile d. 9 Apr. 1830. Schnakenburg. Ny Korntørrings-Jndretning. Eieren af Nøragergaard i Sjælland, Hr. Kammeraad Bang, har i et Par Aar været betænkt paa at udfinde en hensigtsmessig Construction for Ovne til Malts og Frugters Tørring. Efterat have først prøvet, paa sin egen Gaard, en Ovn i det mindre, hvilken ved Tørring af Humle og af Havefrugter viiste sig meget fordeelagtig, er han gaaet et Skridt videre, og har, efter Anmodning af Hr. Greve Lerche til Lerchenborg, der ladet bygge en Korntørringsovn, der har været benyttet i Vinter, og er befunden at svare til Forventningen. Hr. Kammerraaden har i disse Dage i det kongl. Landhuusholdnings Selskab foreviist en Model, af en noget modificeret, udelukkende for Korntørring, anvendelig, Ovn, over hvilken man fra hans Haand kan vente en med Afbildninger ledsaget Beskrivelse, beriget med de allerede havde Erfaringer. Jmidlertid har sidste Nummer af Handelstidenden, givet en kort Beskrivelse over denne Ovn, som upaatvivleligen fortjener vore Godsejeres og Kornhandleres Opmærksomhed. Hele Tørre-Rummet er 9 Alen langt, 7 Alen bredt, og 4 Alen højt, og i samme kan paa en simpel og sindrig Maade omtrent 120 Tdr. Korn 1 12 Timer tørres med omtrent 1/4 Favn Brænde. En bemærkning, som Hr. Kammeraaden har havt Leilighed til at gjøre, forekommer os at være af megen Vigtighed for Bryggere, og nødvendigt at maatte bidrage til at fremskynde Anlægget af de saa at sige endnu os fremmede Korntørrings-Indretninger, saa at vi, for vor Deel troe at burde bidrage til at den bliver almindeligere bekjendt; det er den nemligen, at tørret, og siden maltet, Byg giver mere og bedre Øl end det utørrede. Nogle Bryggere her i Staden, som for et Par Aar siden mal tede Byg, der dem uafvidende var tørret, have havt samme Erfaring. Aarsagen hertil er simpel, og den samme, som gjør at de engelske Maltgjørere stedse søge paa engang at malte Byg, der har staaet paa en og samme Mark, og høstet til en og samme Tid, den nemligen, at saadant Byg spirer paa eengang og eensformigen, og at dets Sukkergjæring derved er bragt paa et og samme Punkt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
J et Brev fra Oberst Bory Saint Vincent, Chef for den franske videnskabelige Expedition til Morea, dateret Napoli di Romania; 4 Aug. 1829. hedder det: Capitain Boublaye har ledsaget mig paa min Reise til Maina og den øvrige Deel af Laconien. Et Land, som fra ældgamle Tider er bekjendt for at man ikke kan bereise det uden Fare. Vi have beseet et meget mærkværdigt Land og vist det meest ubekjendte i hele Europa. Jeg kjender ingen Reisende som har besøgt det, og jeg troer at vi ere de første som have gjennemstreifet, det i alle Retninger. Men den skrækkelige Hede der herskede i Juli Maaned har bragt den hele topographiske Brigade i Forvirring; thi da vi vare saameget udsatte for Solens Straaler, saa bleve næsten alle syge, og vi havde den Kummer at miste Hr. Dechievre, som blev bragt til Napoli, hvorhan døde; jeg allene blev ved at være frisk og befandt mig saaledes i Spidsen for et Hospital.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Jmidlertid maae man dog ikke beskylde Climatet for denne Sygelighed; men kun den overdrevne endskjøndt hæderfulde Jver, som alle Medlemmerne af Expeditionen udviste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-20
Kjøbenhavns Børs, d. 20 April 1830. Hamburg 2 M. - a vista 209 Species 209 Specier solgtes til 12 Rbmk. 88. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 152 1/2 153 Rbd. Sal. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 48 Rbs. Tegn. 97 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) i Banco. Dito Dito. . . . 93 3/4 Nationalbank-Obligationer. 108 Rbd. r. S. af Laanet 4 Febr. 1820) 102 Dito Dito. . . . . . . 108 i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 102 102 1/2 r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn 119. - i Banco 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 100 100 1/2 r. S. 3 pCt. Dito Dito. . . . 100 100 1/2 i Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer 74 74 1/2 L. Sterl. Asiatiske Compagnies Actier . . 90 i Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-24
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. SadonanandoningsganSyvogtyvende Aargang. No. 33. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 24 April 1830. Jacobe. (En Novelle af H. v. Eppen. Sluttet. See Nr. 31.) avannaag. Vener von Bungardt, Landhovmester hos Raaden Huy v. Weyge, J. V. D. Disseldorf, den 30 Jun. 1585.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-24
Den lærde B. W. Luxdorph efterlod sig en i sit Slags sjelden, ja maaskee eneste, Samling, nemlig af Portraiter, saavel Kobberstukne som tegnede, af Personer der havde opnaaet en høi Alder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-24
Ved den efter hans Død holdte Auction i Sept. 1789 blev Samlingen adsplittet, og Stykkerne særskilt solgte. Endeel af dem kom i Bertouchs Eje, som Kataloget over dennes Samlinger trykte i Odense Aar 1805 viser. J det Luxdorphske Catalog, 2den Deel S. 5078 læses en Fortegnelse over disse Portraiter, hvis Antal var 729. Luxdorph havde nogle Aar forud ladet trykke en Fortegnelse over de i hans Samling bevarede Portraiter, under Titel: Inder tabularum pictarum & cælatarum qvæ Longæros repræsentant. Harniæ. III Idus Octobr. 1783, st. 4, af hvilken Fortegnelse et Exemplar med Fortsættelser solgtes ved hin Auction under Nr. 730. Denne Fortegnelse, hvis i en Vignet hensatte Motto er: Quies mea non est otiosa, indeholder korte Efterretninger om Personerne, og om Kobberstikkerne og Tegnerne m. m. Enkelte Notitser antages at kunne være for dette Blads Læsere interessante. Den Ældste, som i Fortegnelsen nævnes, var Petracz Cartan, af Temesvar Bannat; hvis Alder blev 185 Aar. Han døde 1724. Den anden Jon. Rowin, fra samme Land, havde i Aaret 172, en Alder af 172 Aar, og hans Hustrue Sara Desson var 164 Aar gammel. De levede dengang begge to; og havde været 147 Aar gifte, deres yngste Søn var da 116 Aar gammel. - Thomas Parr, en Englænder, døde 1635 i en Alder af 152 Aar. Samlingen havde baade hans og hans Søns Portrait i Afbildning. Denne sidste kaldte man i hans firsindstyvende Aar den unge (Young Parr.) Den næste er: Christian Jacobsen Drackenberg; fød i Norge 1626, død 1772, 145 Aar 10 Maaneder 20 Dage gammel. - Lifve Larsdatter 124 Aar. Siges at have været Tyge Brahes Husholderske, hendes Portrait af C. van der Hult seer man i det kongl. Billedgallerie (Nr. 820.) - Anton Grolekoffsky. Han var fød i Polen 1672. Var Soldat i 62 Aar; kom til Kjøbenhavn; blev i sine Oldingsaar Lem af almindelig Hospital, og døde 1785, 113 Aar gammel. Hans Fader Ritmester Jacob Grolikaffsky blev 144 Aar gammel, og havde en Høide af 4 sjellandske Alen. Jacob v. Hoorn, en Hollænder, giftede sig 4de Gang, da han var 97 Aar gammel, med en ung Pige paa 2 Aar. Han døde 1748 195 Aar, gammel. - Abr. Clod de Meer; første Tobaksplanter i Danmark, aftegnet 1785 i sit 102 Aar.