Københavns Adresseavis, 1772-10-21
Da jeg i Adresse Kontoirets Efterretninger læste: At der i Roeskilde beklagedes, at Rugen er saa overmaade dyr paa Torvet, og Røge Flæsk i en utaalelig Priis; samt at den Fattige bliver beklaget, a. Da kan jeg ikke nægte, at jeg jo blev meget bevæget over, at den Fattige allevegne skal lide saa stor Mangel paa alle Levnetsmidler; thi desværre, det gaaer dem ligesaadan her i Fyen, thi Bønderne der, der har Korn og Fredevahre at sælge, benytter dem og deraf, især da Vaar Kornet ikke er saa overflødig i Aar som andre Aaringer, da de ikke har kundet rumme det i deres Huuse, da haver de dog klaget og sagt: Der var nok til Fylding, men det gav ikke i Skieppen; saa at man maae undre sig over, at Gud ingen Tak har eller faaer af saadanne Mennesker, for alt det han giver dem. Jeg troer saadelig, at dersom det var ikke for den Fattiges og Nødlidendes giennemtrængende Suks og Graads Skyld, saa maatte den barmhiertige Gud i Vrede tage sin Velsignelse fra saadanne utaknemmelige Menneskeer; thi deres Klage er den meste Tid uden Grund, og lad være, at Byg og Havre, saavelsom Boghvede, er i Aar paa sine Stæder kort i Straaene, saa maa dog nogle, som har begyndt at tærske, (og skamme sig ved at klage paa Gud) tilstaae, at det giver skikkelig godt i Skieppen, ja bedre end mange Gange naar det har været størte i Straart; Og Rugen er, Gud være lovet, saa god i Aar, som den kle har været bedre i maage Aar, det kan ingen med Billighed nægte, uden de aabenbare vil lyve og nægte Gud den Ære og Tak, som han af alle burde at have; ey heller kan her laget over Veyrliget paa de fleeste Stæder; Menale dette ugnsert, bliver dog fra dem der har det meste Korn at sælge, udspredt det Rygte, at der er lidet Korn til; og det skeer allene af den Aarsag, at Kornprangerne (som her desværre er alt for mange af skal komme at giøre Kiøb i Tide om Kornet, hvilket og lykte, dem saavel, at i Stæden for at de skulle komme og byde deres Korn fal paa Torvene, eller til andre som kunne behøve at kiøbe, da reyser Kornprangerne alle Vegne omkring og opkiøber alt det der er fal, at den Fattige, som har kuns lidt at kiøbe for, kan intet faae, ey heller kan betale det, om der var end noget at faae; Thi efter en vis Beretning skal allerede være sluttet Kiøb af nogle Kornprangere og Rug, Byg og Havre, og Rugen derved stegen lige saa dyrt som Bønderne har begiert paa Torvet i Roeskilde, og be andre to Slags saa utaalelig, at den Fattige, som har kuns lidet at kjøbe for, maae, om de skal have noget, nødes til at sælge Klæder og andet hvad de har, eller sulte. Saa Gud i Naade dog forbarme sig over den fattige Almue, som skal kiøbe det de skal have til Føde, hvad vil de tilsidst faae at kiøbe for naar alle Ting skal være saa overmaade dyrt, og vedblive ligesaavel i Aar som forrige Aar. Af hvad Aarsag at Flæsket er saa dyrt i Sædland, det veed jeg just ikke; Men det veed jeg, at alle Fedevahre ere dyre i Fyen, og Aarsagen dertil er: at der ere saa mange af de saa kaldede Smørprangere, der løbe alle Vegne omkring og opkiøbe baade Smør, Fræsk og andet, og den ene byder over den anden for at faae det, og derved giør, at det kan blive ved at være dyrt bestandig, saa at dersom den Fattige kan være saa lykkelig at faae lidt Brød, maae han være fornøyet, han tør ikke tænke paa at faae enten Kiød, Flæsk eller Smør dertil, uden nogen af dem der selv kiøber det dyrt vil give ham lidet iblandt, thi om der var end noget at faae, er den Fattige eyl Stand til at kan betale det. Det er jammerligt at see, hvor besværligt det er den Fattige, for at faae det usle Livs Ophold, og desværre, deres Tal formeeres Aar fra Aar. Ulighed imellem Jordklodens fornuftige Beboere. Der er en stor Ulighed imellem Jordklodens fornuftige Beboere. En Grønlænder er liden, har et breedt fladt Ansigt, en stumpet Næse, tykke Læber, en song Stemme og et stort Hoved. Tartarerne, som beboe et stort Land, ere af middelmaadig Størrelse, fterke og undersetzige, de har smaae dybtliggende Øyne, et fladt Ansigt, sort Haar og en mørke bruun Hod, De, som man kalder Kalmukker, see meget fæle ud; de lade en Busk Haar voxe, som hænger ned paa begge Sider af Ansigtet. Chineserne ere velskabte, tykke og fede. I Henseende til deres Sæder, ere de fleste af dem gotsdagtige, fredelskende, overtroiske og slaviske. Java nerne ere Henseende til den udvortes Dannelse ligesom Chineserne, men deres Naboer, som boe i de koldere, ufrugthare og biergefulde Egne, har tangt Haar sort Haar, en flad Pan og guul Hud, ere dovne og ærerne, grove og uroelige.