Aalborg Stiftstidende, 1840-12-05
- Om det ved Høiesteret frikjendte Hindu=Fruentimmer, der havde fordrevet sit Foster, indeholder Fædrelandet, følgende interessante Details. Sellam, Sivens Tilbeder, af Kasten Vellala, een af de anseeligste i Jndien, er født paa det engelske Territorium i Nærheden af Tranqvebar i det tamulske Aar Vegudania, der svarer til Aaret 1818 efter Christi Fødsel; hendes Fader, Sevedarainapullei, lever endnu og er henved 80 Aar gammel; hendes Moder er død. Skjøndt af høi Byrd har hun dog kun modtaget en efter vore Begreber høist forsømt Opdragelse; thi det er sjeldent, at Hindufruentimmerne lære noget, naar undtages at flette Matter; men hun har en god naturlig Forstand og udtrykker sig med Lethed. J 1830, 12 Aar gammel, ægtede hun paa indisk Viis Sababadi, der var bosat paa det danske Territorium, dog flyttede hun, da hun paa den Tid endnu kun var et Barn, efter Landets Skik ikke strax hjem til sin Mand, men tog ind i sine Svigerforældres Huus, i hvilket hun skulde forblive, indtil hun var bleven udvoxen, hvorpaa hun under nye Ceremoniers Jagttagelse skulde drage ind til sin Mand. Sababadi døde imidlertid af Cholera i Juli 1832, før Sellam var tagen ind i hans Huus, og hun blev saaledes Enke, skjøndt endnu ei Kone. En Enke paa 14 Aar vilde i Europa være et høist interessant Væsen, og mangen ung Pige vilde maaskee misunde hendes uafhængige Stilling; men i Jndien ere Forholdene aldeles forskjellige, og, skjøndt Enkerne det kun undtagelsesviis blive brændte, er dog deres Stilling høist ulykkelig. Har Ægteskabet været fuldbyrdet, maae de afklippe deres lange Haar, og undet ingen Omstændighed maae de bære nogen Prydelse eller gifte dem paany; hos deres Forældres Familie have de intet Tilhold, og hos Mandens Familie, der skal sørge for deres tarvelige Ophold, maae de udføre de laveste Tyende-Arbeider; den Enke endelig, der gjør sig skyldig i Utugt, ansees derfor med Tab af al Kasteret, Understøttelse af Familien og af alle selskabelige Forhold, hvortil i enkelte Tilfælde endnu føies anden Straf. Ligesaa beklagelig som Enkens, er det af hende fødte uægte Barns Stilling; thi dette, der ikke kommer til at høre til nogen Kaste, bliver et Udskud af det menneskelige Samfund, og samme Skjæbne venter dets Afkom for bestandig. En Broder til Sellamsafdøde Mand var Suppa Pullei, Hovedet for Familien; han havde tidligere været gift og havde nu paany indladt sig i Ægteskab, men da den nye Kone endnu var Barn, var hun ei flyttet hjem til ham. Suppa Pul lei tog Sellam i Huset til sig, for at hun der kunde gaae til Haande; men efter nogen Tids Forløb misbrugte han sin Stilling til hende, forførte hende og hun blev hans Maitresse, dog uden at Nogen havde Mistanke om, at dette var Tilfældet. J Mai Maaned dette Aar mærkede Sellam, at hun var frugtsommelig, og, da hun nu tænkte paa den rædsomme Ulykke, Skam og Skjændsel, der truede hende og hendes Barn, fattede hun den Beslutning at fordrive sit Foster, en Forbrydelse, der hos Hinduerne er temmelig almindelig og hvorfor deres Love ingen Straf fastsætte ti. Hun selv har og forklaret, at hun ikke fattede, at der var nogen Synd i at dræbe et Barn, der endnu ikke var født, og at hun ei troede, at hendes Handling vilde medføre nogen Straf. Det aborterede Foster, der var 3 Maaneder gammelt, kastede hun i Baggaarden, og haabede nu, at hendes Skjændsel skulde være skjult for Menneskenes Øine; men i dette Haab blev hun skuffet. Alt tidligere havde der været Uenighed imellem Sellam og hendes Mands Slægtninge angaaende den Understottelse, der skulde tildeeles hende, og skjøndt der var blevet sluttet Forlig derom, er dog Uvenskabet rimelig vedblevet; da derfor hendes Svigerinde Udeian mærkede, at Sellamhavde aborteret, fortalte hun det til sin Mand Arunasalam, der angav det Passerede for den danske Øvrighed, hvorpaa Sellam strax tilstod sin Forbrydelse. Forsaavidt, der var Spørgsmaal, om Sellam for sin Forbrydelse kunde ansees med den i danske Lov 667 indeholdte Straf af at have forbrudt sit Liv og hendes Hoved at sættes paa en Stage, antog Tranquebar=Bytingsret ikke, at dette Lovsted kunde komme til Anvendelse, da dette overhovedet er de Jndfødte ubekjendt og ikke specielt er publiceret paa Establissementet, samt fordi det er langt strængere end Hindulovene, som kun straffe Løsagtighedsforholdet, men ikke Fordrivelsen, af Fosteret, og endelig fordi de, blandt de Jndfødte kjendte, engelske Gouvernements=Regulativer kun ansee dette Forhold med nogle Aars offentligt Arbeide. Hun blev derfor ved Dom af 15de Juni d. A. anseet med en arbitrair Straf af 3 Aars offentligt Arbeide i Castellet Dansborg samt med Forviisning fra Territoriet for bestandig. Høiesteret har som meldt, frikjendt hende, imod at hun betaler Actionens Omkostninger.