JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-21
Ved Svinestien standsede de, (De Soer var i Trætte) Baronen atter grublede, Han kunde ikke gjætte Hvorfor de førte saadan Krig, Da der var nok i Stien Af Mask og andet Svineri, Og hvad der meer laae i en Og Bondeknøsen gabede. Paa Junkeren den fine, Han kunde ikke noksom see Paa Herrens lærde Mine: Thi end han stod og saae og saae Paa Soerne i Stien; Men, at han kunde ei forstaae Hvorfor de førte Krien. Dog endelig (o Viisdoms Dyb Hvad kan du ei udgrunde? Du seer en Gud i mindste Kryb, Du overalt kan bunde!) Dog endelig Baronen seer En Slev i Truet flyde; Den Herre grubler ikke meer, Han maa sin Taushed bryde: O dumme Klods, hvi staaer han der Og gloer og gaber, maaber? Jeg mærker, man paa Landet her Kun finder lutter Taaber! Kan han ei regne? – Soer fem Kan ei med een Slev søbe; Flux bring de andre Sleve frem, Hvis ikke, smaa min Svøbe!" Og Drengen loe, har he, habe, Han moxen brast af Latter; Men Junkeren han frysede Og gav befaling atter; Og Knøsen løb, kom ei igjen, J Giggen sprang den Vise. O store Mand, min ringe Pen Kan ei dig noksom prise! Faa veed at skatte Kløgten, Ven, Og Færre tør den vise. J al sin Glands og aabenbar, Thillet man Kiøgt for Dumhed taler, Og Sandhed for Sotise. L. Fischer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-21
Kjøbenhavns Børs d. 20 November. Cours. Hamb. 2 M. 256, a vista 262. Amsterdam 2 M. 236, a vista - . London 2 M. 10 Rbdlr. 40 s. Spec. 268. - Specier solgtes til 16 Rbmk. 8 s., for Committeesedler blev givet (foruden Rente) 100 pr. 100; Oblig. 92 a 92 1/2 Norske Rigsbanksedler 21 1/2. Svenske Sedler 70 til 72 s. - Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-21
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. os Joatzoses Femtende Aargang. No. 94. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 24 November 1818. Om Partieaand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Hvor der gives Partier, det være i Videnskaberne, Konsterne eller Politiken, der opstaaer ogsaa snart Partieaandens skadelige Virkninger. De yttre sig paa mangehaande Maader, men altid til Skade for Sandheden, og det af den naturlige Aarsag, at denne Aand stedse deeler sig imellem Lovtale og Satire. Den seer intet uden Fuldkommenheder hos Gienstanden for sin Beundring, intet uden Pletter hos Gienstanden for sit Mishag. Lægger man Mærke til, hvorledes et Partie oprindeligen danner sig, saa vil man heller ikke finde det besynderligt. Et Meteor lader sig see paa den literaire eller politiske Himmel. Enkelte blive det vaer, og standse derved i studsende Beundring. Flere flokke sig til, uden just, som hine, at være lokkede hid ved Meteorets sjeldne Glands, men de standse derved, fordi de see Andre standse, og beundre fordi de see andre beundre. Den sig samlende Hob, der alt bliver større og større, og stirrer paa Himlen, endog efter at Meteoret har mistet sin Glands, eller er ganske forsvunden, betyder i Tallet meget, men i Vægten kun saare lidet. Jmidlertid bidrager den dog ved sit Tal til at danne og forøge Partieaanden; men jo mindre Hoben veed hvad den beundrer og hvorfor den beundrer, hvad den nedriver og hvorfor den nedriver, desto mindre Agtelse fortjener dens Beundring, desto mindre Ændsen dens Dadel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Hvo der har levet i adskillige Decennier i vor Litteratur, været Vidne til Scenens forskjellige Forandringer, og seet, hvorledes man det ene Aarti forgudede hvad man i det næste fordømte, behøver intet udførligt Malerie af den egentlige Partieaand, for at gienkiende denne Furie i hele sin frygtelige Skikkelse. Mangen Mand beleer nu, modnet ved Erfaring og bedre Jndsigt, den Rolle, han, i eet eller andet Partie, engang som Yngling spillede, det være som Terrorist i Politiken eller som Neolog i Theologien! Held ham, dersom han nu kan lee deraf, Mange maa græde over følgerne af deres ungdommelige Overilelse, der, istedet for Paradisæbler, de haabede at høste, bar bedske Galdæbler, Det er næsten ethvert Parties Skik, mindre at holde sig til Tingen end til Manden. Denne er det Hovedsag, hiin Bisag. Enten det roser eller dadler, saa er Manden kun Gjenstanden for hver af Delene. Dets Roes gaaer derfor over til blind Forgudelse, dets Dadel til overdreven Nedsættelse af sande Fortjenester. Partie mænd ligne heri de Berusede, der enten ere saa milde, at de udraabe med Schiller: auch die Todten sollen leben, eller saa ivrige, at de anfalde Enhver, der er af anden Mening end de. Den franske Revolution var et colossalsk Malerie af Partieaanden med alle sine Rædsler og Galskaber. De samme Mennesker, som trak Ludvig den Sextendes Vogn i Triumph, slæbte den ulykkelige Prindsesse Lamballe igjennem Paris Gader. Ethvert Partie bevæges af Lidenskabelighed, og hvor buldrende Lidenskaber føre Ordet, lister den rolige Fornuft sig hemmeligen bort fra Selskabet. J Lidenskab kan der siges Meget, som er kraftfuldt, ja endog genialsk, men Grundighed, søger ligesaalidt Samqvem med den, som den erfarne Olding med den overgivne Yngling. Dog netop fordi Partieaanden handler i Lidenskab, er dens Domstoel bestikkelig, og som bestikkelig, uretfærdig. Den ene Partiemand blænder den Anden, og jo enigere det hele Partie er i sin Stræben efter et fælles Maal, og i sin Grundsætning, at gaae ud fra en fælles Punkt, destoensidigere bliver dets Dom, og en ensidig Dom kan ikke være retfærdig. Hvilke Mennesker blande sig ikke og optages ikke med Redebonhed i et Partie, Partieaanden er det kun om at gjøre, at faae et stort Partie, og er derfor aldrig kræsen i sit Valg. Mængden søger Mængden. Unge Mennesker slaae sig til et Partie næsten af samme Bevæggrunde som de lægge sig efter at røge Tobak. De see Hoben gjøre det, og derfor gjøre de det ogsaa. De ville gjerne være Karle liig, og derfor ville de, med MesterGert Vestphaler, heller at Folk skal sige der sidder en slem Tunge paa dem, end at de sidde som Fæhunde og Skabhalse, og hverken have Mund eller Mæle. Jo mindre det er et Partie mueligt at gjøre et strængt Valg af Medlemmer, desto naturligere er det, at alskens Mennesker flokke sig til det. Saaledes saae man i den franske Revolutions Dage de meest forvirrede, forskruede og indskrænkede Hoveder være de meest rasende Partiemænd. Folk, som neppe vidste hvad et Democratie er, vare de farligste og meest yndede Democrater. Paa offentlige Steder var det neppe at udholde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
(Forlangt Jndrykkelse.) Vor Litteratur er nylig forøget mod et lille høist kuriøst Skrift; det er nemlig: Nutidens Unoder eller noget om Komoedier, dramatiske Selskaber, Baller, blottede Bryster &c. &c. af M. Winther.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
J at anføre adskillige Aarsager til den i Svang gaaende Letsindighed kommer Forfatteren til at omtale, som een af Hovedaarsagerne, at Børn tillades at komme paa Komoedie. Hans Deduktion deraf er saa klar og imodsigelig, at den sikkert vil tilskynde mange Forældre, at tage sig den til Efterlevelse. Den fortjener at være offentlig. Desaarsag vil jeg her fremsætte den. "Jntet Menneske, siger han, hos hvem Fornuften ikke har naae den fornødne Modenhed til at dømme, burde indlades paa Komoedie. Børn burde aldrig komme der. Fornuften har intet tilstrækkeligt Herredømme hos dem, hvert Jndtryk gaaer derfor, saa at sige, umiddelbart til Hjertet; i Komoedien ere utallige Jndtryk, utallige Yderligheder af det menneskelige Livs Scener; Hjertet rystes da hid og did. Komme de der oftere, saa har det frembragt hos dem en Letsindighed, saa de, ubekymret om deres Families Kreds, uindtagen af de sande huslige Glæder, kun ønske sig bestandig i den romantiske Verden, hvor Sandseligheden, ubehersket af Fornuften, kan tage sin Flugt fra den ene Yderlighed til den anden. Deraf sees, at Komoedierne i og for sig selv, enten de ere gode eller slette, ere skadelige for Børn. Kommer nu hertil, at Valget af de Komoedier, som opføres meget ofte især fra den moralske Side, er slet, saa indsees, at ved det at Børn tillades at komme paa Komoedie, udspredes en Letsindigheds Gift for den kommende Slægt. Og er det af Kierlighed for Børnene, at Forældrene lade dem komme paa Komoedie, saa vise de jo dog den største Kierlighed til dem, ved at lade dem opvoxe til gode Borgerinder, gode Borgere af Fasthed til at modstaae Lasten, saa de skunne følge Dydens Fodspor, og alene det maa jo tænkes at være et Barns Ønske, hvad Forældrene kan skjønne, fornuftigvis at burde være deres Ønske. Den Fader altsaa, som vil sit Barns Vel, han tage det aldrig med paa Komoedie!!J samme Hensigt siger Forfatteren, naar han længere hen taler om dramatiske Selskaber: "Derfor er det hver ædel og retskaffen Faders og Moders Pligt, at afholde deres Børn fra slige Skoler; thi hvad skulde man tænke om de Forældre, som istedetfor at de skulle lede deres Børn paa Dydens Bane, selv lede dem i uundgaaelig Fordærvelse. Til de Forældre derimod, som i at lede deres Børn frem paa Lastens Bane endog gaae til den Yderlighed, at de tillade dem at træde frem paa Scenen, vil jeg ikke tale et Ord; thi ide ere det ikke værdige, thi de elske ikke deres Børn, men de opoffre disses Dyd for deres egen Stolthed. Carl Christiani.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
J Anledning af det under Overskrivt: "Jndsendt, af en Underskreven, i dette Blads sidste Numer Jndrykkede, Grundtvigs og Andres Forsvar for Baggesen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Da Ordene Jndsendt og Jndsender, sædvanligen, og, som mig synes, rigtigen, ikkun bruges der, hvor en Forfatter ei underskriver sig, og hvor man derfor kunde antage Udgiveren selv for Fremstiller, saa forundrede jeg mig ei lidet, ved at finde et Navn under ovenmældte "Jndsendt, hvis Forfatter, det uagtet, er heelt tvivlsom, fordi Ordet snart føres af nogle vi, snart af et jeg. Men, min Forundring tiltog, da jeg bemærkede, at den underskrivende Jndsender, endskjønt han allerede har ladet trykke Adskilligt, som han kalder dramatisk, ei var falden paa den simple dramatiske bemærkning, at Skuespillerne ikke bør henregnes iblandt Tilskuerne, og at ligeledes eiheller Forfattere i deres egen Sag kunne henregnes til Almeenheden, til hvilken de forholde sig som Saghavere til Dommeren. Forresten tvivler jeg ingenlunde om, at de Tolv, der samtlige, deels af Rygte, deels personligen, ere mig bekiendte som meget duelige Studerende, bør henregnes til den bedre Deel af Almeenheden; og ligesaa vis er jeg paa, at en skjønsom beskeden og upartisk Efterslægt ikke vil beskylde nogen af dem for et indholdsløst Liv, ifald han blot udfylder det med halvt saa meget Ypperligt, som det, jeg i Nr. 92 af Skilderiet, har anført af den baggesenske Aands Frembringelser. Dette har imidlertid hiin Jndsender gjort, i sin ubeskedne, usande og baade Sagen og Personen uværdige Dom over Baggesens hele Liv, hvilket være ham herved sagt, i Anledning af hans Opfordring til at vise, ham Usandhed og uværdige Udtryk, i hvad han i Særdeleshed har skrevet. Med upartisk Frimodighed, der, i Roes, eller Daadel, blot hylder sin Overbeviisning, har jeg, i Nr. 92 af Skilderiet, sagt min og mange Andres Mening om Tonen imod Baggesen og Oehlenschlager, men overalt, uden at være ubillig, enten imod de Tolv, eller nogen Anden. At Jndsenderen har misforstaaet mig, er ikke min Skyld; men sikkert er det hans, at ingen sandru Mand vil kunne frifinde ham for Ubillighed imod Baggesen. Slutteligen maa jeg endnu tilføie, at dersom Jndsenderens Slutnings-Yttringer skulle sigte til mig, da forsikrer jeg ham herved, at jeg roligen og frimodigen tør opfordre ham og Enhver til at bevise: At min Adfærd nogen. sinde er afvegen fra de strængeste Love for Pligt og Ære, at jeg nogensinde har ført en Pennefeide i en, med Hensyn til mine Modstandere, upassende Tone, eller endeligen, at jeg nogensinde har vanæret Literaturen ved aandløse og sprogsyndige Smørerier, som, f. Ex., de ere, hvoraf Dagspostens Søndagsblad, for et Par Aars Tid siden, uddrog Beviser paa den meest drengekaade og uforskammede Sniksnak, imod en Mand, der er høiligt og mangesidigen fortjent af Danmarks Bogvæsen. Blok Tøren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Jndenlandske Efterretninger. Til Hovedstadens nyeste Forskjønnelser hører ogsaa Opførelsen af en Muur, for den saakaldte Marmorplads, ud til Bredgaden. Saalænge man kan mindes indsluttedes denne Plads af et Plankeværk, der tilsidst forfaldt saa meget, at det paa adskillige Steder maatte støttes med Stiver Det er paa denne Plads Fragmenterne af det kun halvopførte Marmorkirke endnu sees, Anledning af hvilken Digteren (Jngemann, i hans Digte, anden Udgave, anden Deel Pag. 318: "Elegie, skrevet ved Ruinerne af Marmortemplet i Kjøbenhavn") saa saare skjønt og passende siger: "Sørg ei, fordi hvad levet har maa døe! "Hver Urt skal visne, Græsset vorde Høe; "Men sørg, fordi hvad ei engang er vorder "Halvfødt, maa døe for Stormene i Norden!"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Ved det Slesvig=Holst, patriotiske Selskabs Opmuntring ere i de sidste to Aar omtrent 200,000 Pd. Tang blevne samlede og tørrede, efter Statsraad Lehmanns Forskrifter, hvorved en Deel fattige Familier der i Egnen have faaet Livets Ophold.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
J September Hefte af Schlesv. Holst. Lauenb.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Prov. Blatter læses nu en udførlig Efterretning om Hein Ludemanns Drabsgierning af Kierlighed til Pigen Cath. C. Hatte, med hvilken han tjente sammen. Han elskede dette Fruentimmer og agtede at ægte hende. Hun lønnede ham med Gjenkierlighed, og han vilde giftet sig med hende, dersom hendes Paarørende ikke havde modsat sig en saadan Ægteforening. J et heelt Aar stod han i den Formening, at hun var hans Kiereste. Men da han d. 3 Juli 1816 vilde gaae til Markedet i Niendorf, spurgte han hende, om hun vilde følge med, men hun svarede nei, tilføiende, at han kunde gaae paa Markedet og skaffe sig en anden Kiereste, da der af Giftermaalet med hende intet kunde blive; hendes Paarørende vilde ikke tillade det, og uden deres Samtykke hverken vilde eller kunde hun foretage noget. Næste Dag sagde han til een af sine Kammerater, at han ikke finder nogen lykkelig Time paa denne Jord, naar han ikke faaer Pigen, og derpaa begik han det forhen i Skilderiet omtalede Mord paa Hans Wrage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Man venter nu, at ogsaa i Kjøbenhavn et Dampskib med det første vil komme istand, under en af vore første Physikeres Bestyrelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Mariboe, den 19de November. Efter Jndberetning til Øvrigheden vare Priserne paa Korn og Fedevare, samt Kreature, i afvigte October Maaned, følgende: En Tønde Hvede 10 Rbd. 3 Mk. En Tønde Rug 8 Rbd. 3 Mk. En Tønde Byg 8 Rbd. En Tønde Havre 5 Rbd. En Tønde graae Erter 8 Rbd. En Tønde hvide Erter 9 Rbd. En Tønde Kartofler 3 Rbd. 3 Mk. Et Pund røget Flesk 1 Mk. 10 s. Et Pund fersk Flesk 1 Mk. 4 s. Et Pund Kjød 6 a 8 s. Et Pund Smør 2 Mk. 4 s. Et Pund Ost 8 s. Et Pund Talg, 2 Mk. Et Slagternød 25 Rbd. Et Sviin 20 a 25 Rbd. Et Faar. Rbd. Alt i Rigsbankpenge N. V. - Mandagen den 16de d. M. bleve ved Hs. H. Hr. Biskop Boisen, Commandeur af Dannebrog, Hr. Cand. theol. Thune og Hr. Cand. theol. Boisen indviede i Mariboe Domkirke til det offentlige Læreembede. Den første til Sognepræst for Vaaben sted og Engestofte Menigheder, den sidste til Vicepastor for Vesterborgs og Birkets Menigheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Hr. Thune har i nogle Aar været Huuslærer for Hs. H. Børn og Hr. Boisen var Hs. H. egen Søn. - Sognepræsten Hr. Boeck aabnede denne religieuse Act med en Jntimations=Tale, udi hvilken han, med Hensyn til 1ste Th. I. 18 afhandlede de Opmuntringer, som en christelig Religionslærer har til at vise Nidkjærhed i sin Embedsførelse. Derpaa traadte Hs. H. for Alteret, hvor han efter 1 Tim. I. 5. meddeelte Religions=Lærerne nogle Raad og Vink. Endelig sluttede Hr. Thune med at prædike over 1 Cor. 13. - Det Hele var saare høitideligt, skjønt og rørende. Næsten hele Stiftets Præster assisterede med Haandspaalæggelse og Amen. - Ved den afholdte Obductions=Forretning i Anledning af Væverdreng, Jørgen Rasmussens Død, som paafulgte omtrent 6te eller 7de Dag efterat Vægteren Jacob Bramsen havde, formedelst adskillige imod ham af Mariboe respective Drenge udviste Drengestreger, givet ham med sin Morgenstjerne et drøit Slag i Hovedet, blev kjendt for Ret: Saaret er absolut lethale, det er udlagt: reen og slet dødeligt; men efterat Sagen med alle dens Omstændigheder var bleven indstillet for det kgl. Sundheds-Collegium i Kjøbenhavn, fik Piben en anden Lyd, da det eragtede: at det var blot et vulnus grave et valde periculosum c: et drøit og meget farligt Saar. Da nu Stiftsphysicus Hr. Klog, og Districtets Saarlægge Hr. Krigsraad Schou havde betjent Drengen paa sin Sotteseng, saa fungerede i deres Sted ved ovenmeldte Obductions-Forretning Hr. Krigsraad, Matzen fra Nykjøbing paa Falster, som midlertidig Stiftsphysicus, og Districts Saarlæge Hr. Stricker fra Nakskov. – For nogen Tid siden havde et eller flere Umennesker lagt an paa at afbrænde en Bondegaard i Bonnet, men som dog lykkelig og vel blev opdaget i Tide og dæmpet. - Paa sidste Auction paa Gammelgaard, blev et Par smukke, lysebrune engliserede Heste solgt for 200 Rbdlr. - Det milde Efteraar vedvarer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Den 17de om Formiddagen hørtes Lærkens DirliliJ Haugerne staae Nelliker, Violer i fulde Blomster. J Nat har det frosset noget med Riim.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
En Favn Bøgebrænde kan nu kjøbes her i Mariboe for 8 a 9 Rbdlr. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Odense, den 20 Novbr. Siden den 15de have vi nu igjen, da Vinden gik sydlig, havt Tøe, og en Nat Regn, men igaar og idag den 20de Taage og Nattefrost med N. N. V., som ifald Vinden falder til N. O. vel begynder igjen at give Vinter. Maatte der kun forinden komme Vand paa Jorden. (Jversens Av.) Aalborg. Den 1ste Bataillon af det her i Byen garnisonerende 2det Jydske JnfanterieRegiment, der nu er paa Hjemmarschen fra Frankrig, formodes at ville indtræffe her i Begyndelsen af førstkommende Januarii Maaned. (Wandalls Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Viborg, d. 18 Novbr. J Giedsted Sogn, Rinds Herred, Viborg Amt, lever i denne Tid Oldingen Anders Madsen, der nu har opnaaet den sjeldne Alder af 103 Aar. Han er endnu saa rask til fods, at han kan gaae til Kirke. For omtrent 12 Aar siden begyndte han at bruge Briller; men da han ikke fandt sig tilfredsstillet ved deres Brug, lagde dem atter bort, og kan endnu læse temmelig got uden dem. Hans Afkom beløber sig til 74 Børn, Børnebørn og Børnebørnsbørn, hvoraf nogle igjen ere døde. - Uagtet de sidste 3 Dage have bragt lidet Regn og Bygeveir, er dog Veiret mildere end sædvanligt ved denne Aarstid. Vandmangel frygte mange Egne for, som ere mindre begunstigede med den af Naturen andre i Overflod tildeelte Gave. Frosten i forrige Uge var saa stærk, at Aaen ved Haabroe havde meget Jis og Smaasøer og Damme vare belagte dermed. Det synes som Spekulationen paa Opkjøbet af Tælle har sagtnet endeel, da man nu kan kjøbe det for 24 a 28 s. Pundet. Smørret, som i Sommer her solgtes for 16 s., koster nu 28 a 32 s. (Viborg Saml.) Handels-Tractat mellem Hans Majestæt Kongen af Dannemark og Hans Majestæt Kongen af Preussen. Sluttet i Kjøbenhavn, den 17de Junii 1818. (Slutning; see forr. No.) 20de Artikel. J det Tilfælde at et visiteret Skib antræffes med militair Contrabande, skal Anholderen afholde sig fra al Voldsomhed. Dog har han Ret til at bringe det ind i en Havn, hvor, efter lovlig anlagt Sag, og efter at den endelige Dom er bleven afsagt, de contrabande Varer skulle være tonfiskerede, de andre Varer, derimod skulle gives tilbage, uden at man nogensinde tør tilbageholde enten Skib eller Varer under Paaskud af Omkostninger eller Bøder. Saalænge Processen varer, skal Capitainen, efter at have udleveret de for militair Contrabande erkjendte Varer, ikke være pligtig imod sin Villie at vente paa Sagens Udfald, men han kan gaae til Søes med sit Skib og den øvrige Deel af Ladningen, naar han finder for godt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-24
Dersom Opdagelsen af Contrabanden gjøres i rum Søe, kan Skibets Capitain, om han finder det for godt, lade Anholderen beholde denne Contrabande, hvorimod denne skal lade sig nøie med denne frivillige Overladelse, uden at forurolige Skibet i nogen Maade. 21de Artikel. Under Benævnelsen af militaire contrabande Varer forstaaes alene Fyr=Vaaden og andre Krigs=Redskaber med deres Tilbehør, som Canoner, Musketter, Mørsere, Petarder, Bomber, Granater, Lavetter, Bøsser, Pistoler, Styk- og andre Kugler, Bøssestene, Lunter, Krudt, Salpeter, Svovel, Kyradser, Spyd, Kaarder, Gehænge, Patron=Tasker, Sadler og Bidsler, dog skal fra disse Sager undtages, hvad der er nødvendigt til Skibets og dets Mandskabs Forsvar. Disse Varer skulle dog ikke ansees for militair Contrebande, med mindre man indfører dem i et fjendtligt Land. Alle andre Varer, som ikke ere angivne i denne Artikel, kunne ikke ansees for militair Contrebande. 22de Artikel. De Opmuntringer, som den af de tvende Parter, der er bleven krigførende, i sine Reglementer for Caperfarten maatte have tilstaaet sine Krigskibes Equipager og sine Undersaatter, der have udrustet Skibe til Caperie, skulle i intet Tilfælde kunne være anvendelige paa den anden Magts Coffardie-Skibe, der er bleven neutral. 23de Artikel. Enhver af de tvende contraherende Parter skal søge at beskytte og forsvare alle de Skibe og andre Effecter, som tilhøre den andens Undersaatter, og som befinde sig indenfor sammes Jurisdiction til Vands eller Lands. Begge Magter ville følgelig ikke taale, at de respective Undersaatters Skibe og Varer borttages paa de Kyster og i de Havne, Rehder og Strømme, som ere under deres Herredømme, af en tredie Magts Krigs-Skibe eller andre Fartøier, og om dette Tilfælde ikke desmindre skulde indtræffe, og Beskyttelsen ikke havde kunne finde Sted, skulle de contraherende Magter anvende al deres Magt for at søge at faae det borttagne Skib tilbagegivet, og at erholde en fuldkommen Erstatning for al Skade. 24de Artikel. Hvad angaaer den Qvarantaine, som ved visse Leiligheder kunde blive anordnet i den ene eller den anden af begge contraherende Parters Stater, da skulle de søefarende Undersaatter paa begge Sider rette sig derefter paa samme Maade som de Jndfødte og andre venskabelige Nationers Undersaatter; men Anordningerne skulle ogsaa i den Henseende være lige og uden Begunstigelse eller Forurettelse for den ene eller den anden Nation. 25de Artikel. Skulde Skibe tilhørende de contraherende Magters Undersaatter strande eller lide Skibbrud paa den ene eller den andens Kyster, skulle de respective Undersaatter, saavel fordem selv, som for deres Skibe og Effecter, nyde al mulig Hjælp og Bistand ligesom Landets egne Jndvaanere, dog at de betale de samme Omkostninger og Afgifter, som i lige Tilfælde de egne Undersaatter i den Stat, paa hvis Kyster de ere strandede eller have lidt Skibbrud, ere underkastede.