Viborger Samler, 1806-10-23
Preussen taalte de Franskes Jndfald i Hannover, Kongens første Hensigt var, at sætte sig derimod; men England afslog de Betingelser under hvilke man tilbød det. Man indskrænkede sig da til, at betegne Frankrig en Grændse, at betinge Neutralitetens Ubrødelighed for det nordlige Tydskland og især, at den franske Magt i Hannover ikke maatte forøges. Men Frankrig brød strax disse Forpligtelser. Man erindrer hvorledes Sir Rumholdt blev fangen; Enhver veed, at Frankrig tvang Hanseestæderne til at give sig Contributioner under Navn af Laan; ret som om de vare i Krig med Frankrig. Den første Gang beroligede Kongen sig med en ufuldstændig Gotgjørelse og den anden Gang lod Han som han ikke vidste det, da Søestæderne ikke turde klage. Krigen brød ud paa ny. Kongen havde lovet at afværge ethvert Angreb paa Hannover, for ikke at see flere Franske samlede der; baade Russer og Svenske ville angribe Hannover: Preussen afværgede det, og ved en selsom Kiæde af Omstændigheder lod det, som om Preussen ikke var upartisk og neutral. Frankrig vandt ene derved; og, hvo skulle troe, at Frankrig i det samme Øjeblik, da Preussen lod see saamegen Troskab og Fasthed mod det, skulle lade sine Tropper i Fjor den 3die Octb. gaae ind i det Anspachske, Kongen erklærede da den franske Keiser, at alle Forbindelser mellem dem vare opløste; han satte sine Tropper under Vaaben og tilbød de Allierede krigførende Magter, at mægle en varig Fred. Det er nok, at kiende de da foreslagne betingelser, for at vide, at Preussen satte ald Hevn tilside og uden at agte paa den sidste Krigs Begivenheder, forlangte man blot Traktaternes nøiagtige Opfyldelse. Greve Haugwitz, der foredrog Keiser, Napoleon dette i Wien, hvor han da var, fandt, at Tingene ved Krigens Uheld vare forandrede, at Wienerhoffet var nødt til at giøre Vaabenstilstand, og at Russerne, efterat have bragt de Allieredes Ønsker et stort Offer, droge hiem. Preussen stod da ene paa Kamppladsen. Den franske Keiser forestog Haugwitz en Traktat, hvis Betingelser vare: Garantie for giensidige Besiddelser, Presburgerfredens Opfyldelse, Tyrkiets Opretholdelse, imod at Preussen fik Hannover og afstod 3 Provindser til Frankrig. Kongen ratificeerte Traktaten, fordi han troede ikke ene at burde ophæve den Pres burger Fred, endskjøndt den var ulykkelig for Tydskland og fordi han troede, at den skulde sætte Grændse for Frankrigs Erobringer. Tillige bortbyttede han 3 kjere Provindser for Hannover, for ganske at have Franskm. ude deraf, dog med udtrykkelig Forbeholdenhed af de engelske Hofs Samtykke, inden Traktaten fuldbyrdedes. Frankrig forkastede ikke dette Tilbud strax, fordi de preussiske Tropper endnu stode i Marken, den gjorde Taktaten allevegne gieldende, hvor dets Jnteresse befordredes, først de Kongen, for at skaffe de franske Hære udaf Tydskland, trak sin Hær tilbage, vægrede man sy i Paris ved at antage Preussens Modiskkationer og tvang Preussen til at lukke sine Havne for England og nedtage dets Patenter, som kaldte Hanne vers Jndtagelse provisorisk. For at sikre Rolig heden i Norden, ratificeerte Preussen Traktaten, opbevarende sine Kræfter til Europas Tieneste i Fremtiden. Man veed, at dette skaffede Kongen Uvenskab med England, Frankrig vandt selv intet, men frydede sig hemmelig ved den Tanke, at have gjort to Hoffer uenige, der samlede vare Frankrifarlige og Alliancen havde kuns det Værd i Franktigs Øjne, at den opvakde den Mening, at Preussen var den Medskyldige i saamange Ulytker for Tydskland. Dog, Frankrig lod den ikke hermed være nok, det regnede paa, at Østerrig var svækket, Rusland forblindet og Preussen, rolig; og, 3 Maaneder efter Traktatens Slutning tilintetgjorde Frankrig den altsammen, ved det oprettede Rhinforbund, thi det flyder af Sagens og Traktatens Natur, at det tydske Riges urokkede Forfatning var en Betingelse deri. Kort, Frankrig rev Keiserens Krone af, og satte Bayern og 30 andre tydske Fyrster under fransk Formynderskab; Fyrster der aldrig havde fornærmet Frankrig, blev frataget deres Souverænitet, de bleve forvandlede, til franske Vasaller, det tusendaars tydske Rigsforfatning blev kastet overende, og det uden at underrette Rusland og Preussen, der vare Garand for Rigets Forfatning, derom. Man har vel seet Krige og Sejre afstedkomme store og uventede Begivenheder; men aldrig saae Verden et sligt Skuespil Fredstider!