Viborger Samler, 1789-04-20
Den 3die April ankom her en Staffette fra Berlin. Fortsættelse af Forordning om Formueskatten. (see No. 15). 12. Nærings Afgivten skulle de af Os udnævnte Commissioner, om hvilke i det følgende meldes, ansette for enhver Næringdrivende, efter det den om sin Næring redeligen forklarer, samt hvad de med beste Skiønnende og efter Pligt, Eed og Samvittighed eragte enhver at kunde ansettes for i Overeensstemmelse med det i foregaaende 10de og 11te f. A. foreskrevne; men naar nogen, som saadan Næring eller Haandtering driver i Kiøbstæderne eller paa Landet, beviisliggen angiver sig til at erlægge Formueskat af 4000 Rdlrs. Formue og derover, da er han fri for at ansettes til at svare Næringsskat, ligesom derimod enhver, der har en Formue under 40000 Rdlr. egne Midler staaende i sin Nærings Drivt, er, ifølge forestaaende 4 s., fri for af denne i hans Næring staaende Formue at betale Formueskat, naar han af sin Næring svarer Næringsskat. For saavidt nogen i denne Forordning paabuden Afgivt, være sig Nærings eller Formueskat maatte vorde at udrede af de enrollerede Matroser, som i sidst afvigte Efteraar have gjort Tieneste paa Vore Krigskibe, eller af Enker og Børn efter de saaledes Ud commanderede, der imidlertid maatte være døde, da skal bemeldte Næringsskat eller Afgivt aldeles være dem eftergivet. Ligeledes er det Vores allernaadigste Villie, at de Officeerer af Vores Søe og Land Etat, som paa lige Maade i afvigte Efteraar have været udcommanderede enten til Søes, eller til Lands, skulle for det anordnede Paabud af Gage være frietagne. IV. Om Mandtaller, Angivelser, Ansætninger, Betalings Terminer, med videre, Oppebørselen og Regnskabsvæsenet vedkommende. 13. J Vores Residentsstad, Kiøbenhavn, skal den der allernaadigst anordnede Extraskatte-Commission, og i enhver af de andre Kiøbstæder her i Riget en Commission, bestaaende af Magistraten (hvor ingen Magistrat er Byefogden) og de af Byens Mone, som aarligen, i Følge den Kongelige Resolution af 14de Junii 1765, udnævnes til at beraadslaae om Extraskatten, forfatte de fornødne Mandtals og Skatte Protocoller, modtage de befalede Angivelser, ansætte til Nærings-Skat, hvor denne finder Sted, og beregne denne og de øvrige i denne Forordning paabudne Afgivter: alt efter de af Os approberede Jnstructioner, som dem fra Vort Rentekammer vorde givne. J Kiøbstæderne, Kiøbenhavn undtagen, indtræde Vore Stiftamtmænd, enhver for sit Stift, i Commissionerne, saasnart Skatte= og Mand tals Protocollerne ere forfattede, og førend videre fortfares med Ansættelser og deslige; dog forbeholdes det Stiftamtmændenne paa ethvert Sted, hvor de ikke selv kunne møde, at constituere en anden Embedsmand paa deres Vegne. For disse Commissioner, enhver paa sit Sted, skulle alle og enhver i Vores Residentsstad Kiøbenhavn og øvrige Kiøbstæder boende eller sig der opholdende, uden Forskiel af Stand eller Jurisdiction, være pligtige ikke allene at indkomme, efter Jndkaldelse, med de Oplysninger og Efterretninger, som til Mandtals- og Skatte Protocollernes Forfatning og ellers maatte behøves og forlanges, men ogsaa, naar og til hvad Tid de indkaldes, at møde, for at afgive deres Angivelser og Forklaringer skrivtligen eller mundtligen efter de denne Forordning hostrykte Formularer; dog i Tilfælde at nogen er hindret fra at møde personlig, da kan hans Angivelse indsendes til Commissionen, men den maae i saa Fald være af ham egenhændigen underskrevet og med hans Seig forsynet, og maae desuden, i Tilfælde at Commissionen ikke kiender hans Underskrivt og Seigl, sammes Rigtighed af en den bekiendt Mand ved Paaregning paa Angivelsen være bevidnet. 14. Samme Forretninger, som forbemeldte Commissioner saaledes foretage og udføre i Kiøbstæderne, skulle paa Landet, formedest sammes vidtløftigere Strækninger, være fordeelte imellem visse Herreds= og Amts-Commissioner saaledes: J et hvert Herred, efter Herredernes Jnddeeling under den geistlige Jurisdiction, Birkerne indbefattede under Herrederne, hvori de ligge, skulle Herredsprovsten og Herredsfogden, efter at have affattet behørige Mandtals-Protocoller i Overeensstemmelse med de Mandtaller og ellers fornødne Oplysninger, som fra ethvert Sogns Præst kunne haves og af ham, ligesom og af enhver anden i Herredet paa Forlangende bør gives, efterhaanden begive sig hen til ethvert Sogn, for der at træde sammen med bemeldte Sognets Præst og hans Medhielpere, Forening med hvilke de da af alle i Sognet boesatte eller sig der opholdende i og den for Bondestanden, som angive bør, modtage de befalede Angivelser. Disse Angivelser skeer paa samme Maade mundtligen eller skrive ligen, som i næstforegaaende §. for Kiøbstæderne er anordnet, og numereres eller anføres, saavidt de skee skrivtligen, ved enhvers Navn i Mandtals Protocollen med Herreds=Commissionens Vedtegning om, hvorvidt den anseer Angivelsen rigtig eller ikke; hvornæst bemeldte Commission sig ikke videre med de skriveligen angivne Afgivter af Formue og Embeds eller anden Jndkomst haver at befatte; men derimod anfører og fastsætter samme Commission Afgivterne af Formue og Jndkomst, saavidt de mundtligen ange ves, samt Nærings=Afgivten, saavidt den paa Landet finder Sted, ligesom og Afgivten af dem, der staae i privat Tieneste, saavidt de ere pligtige at svare, og slutter dernæst sin Forretning. Naar dette saaledes sogneviis er skeet, indsender Herreds-Commissionen sin Mandtals Protocol med vedlagte skript lige Angivelser til Herredets Amtmand. Amtmanden træder da sammen i en Amts-Commisson med Amtsforvalteren og de 2de Amtets Proprietairer, som, i Følge Forordningen af 17de Januar 1764, den 3 s., ere udnævnte til Extraskets=Commissarier. Denne Commission foretager Mandtals-Protocollerne for samtlige Amtets Herreder, bedømmer deres Rigtighed, fastsætter Afgivten af Formue og Embeds samt andre Jndkomster, som ikke til Næring eller Tienestefolks Lønninger henhøre, efter de med Protocollerne følgende skrivtlige Angivelser og hvad Oplysninger, den ellers maatte finde fornødent at indhente. 15. Dersom nogen, efter at være indkaldet for Commissionerne, enhver paa sit Sted, ikke indkommer med sin Angivelse til rette Tid, skal Kiøbstæd-Commissionerne for Kiøbstæderne og Amts Commissionerne for Landet være bemyndigede til at paalægge den, der udebliver, en Mulct af 1 til 4 Rdlr. efter Omstændighederne for hver Dag; hvilken Mulct af vedkommende Commission, uden Lovmaal, ved Rettens Betiente strax indrives, og dermed fortfares, indtil Angivelse skeer. Naar i noget Tilfælde maatte være Anledning til at fordre den i Angivelsen tilbudne Eed aflagt, da aflægges den, efter Vort Rentekammers nærmere Decision, i Kiøbstæderne for Magistraten og paa Landet for Amtmanden og een af de øvrige Medlemmer af Amts-Commissionen. 16. Da ethver Slags af de i denne Forordning bestemte Afgivter erlægges for sig, bor og enhver angives for sig. Altsaa naar nogen har baade Formue og Embeds Jndkomst, da angiver han, efter de bestemte Formularer, først i Henseende til Formue og siden i Henseende til Embeds Jndkomst. Ligeledes, naar nogen, som staaer i privat Tieneste, har Formue, da angiver den sin Formue til Formue=Afgivt og Lønnen angives af Hosbonden, til den Afgivt, som deraf er bestemt, og saa fremdeles. 17. Vil nogen paa Landet boende hellere angivne Afgivten af Formue eller af Embeds Jndkomst for Amts-Commissionen end for Herreds-Commissionen, skal det staae ham frit for at afgive Angivelsen forseiglet til Herreds=Commissionen, som indsender den saaledes forseiglet til Amts-Commissionen, og skulde ellers nogen Kiøbmand, som driver anseelig Handel, eller anden Mand, som har betydelig Formue eller Jndkomst, have Grunde til at ønske deres Formue eller Jndkomst mindre bekiendt, da skal det være dem tilladt at levere deres Angivelser forseiglede til vedkommende Kiøbstæd, eller Amts Commission, for derfra strax at indsendes til de Deputerede i Vort Rentekammer, til hvilke derefter Afgivten selv af den, som saaledes ønsker sin Formue mindre bekiendt, indsendes, da enhver, efter de Ordres, Vi derom give, kan vente sig der den behørige Tavshed, og at Afgivterne, som derhen ydes, blive i samlet Sum, og uden at nævne hvormeget for hver, afgivne til Vores Zahlkasse. De Angivelser, som til forannævnte Deputerede indsendes fra Kiøbsted eller Amts-Commissionerne, bør af den, som angiver, ikke allene være egenhændigen underskrevne og forseiglede, men endog maae Angivelserne med Lovens Eed være bekræftede, ligesom og de fulde Afgivter paa eengang, nemlig i den første Termin, erlægges. Naar Afgivten saaledes i et hvert Tilfælde er erlagt, meddeeles Yderen for samme 2de Beviser, af hvilke han selv beholder det, hvori den betalte Sum udtrykkeligen er nævnet, men det andet Beviis, som allene skal indeholde, at han har erlagt, hvad han efter denne Vores Forordning tilkom, afgiver han strax til Følge ved vedkommende Regnskab for dette Paabud. 18. Naar Kiøbstæds=Commissionerne og Amts=Commissionerne have sluttet enhver sin Protocol, indsendes Protocollen tilligemed en udførlig Extract af samme til Vort Rentekammer, som dernæst udstæder Ordre til Afgivternes Oppebørsel. Saasnart denne Ordre fra bemeldte Vort Rentekammer er given, ansees Afgivterne som forfaldne; Men til desmeere Lettelse for de Ydende, tillades herved 2de Terminer til Betalingen saaledes, at Halvdelen af enhver Afgivt erlægges inden sidste Julii og Halvdelen inden sidste December indeværende Aar. Det enhver er ansat for, erlægges i den Kiøbstæd eller det Amt, hvor han er ansat, i Kiøbstæderne til Magistraten, som siden afleverer Beløbet til Amtskassen, og paa Landet til vedkommende Vore Oppebørsels Betiente. Døer imidlertid nogen, inden Afgivten er afbetalt, udreedes Afgivten af hans StervEt 127 boe, med samme fortrinlige Ret, som andre forfaldne Kongelige Skatter. Fløtter nogen fra Amtet eller Kiøbstæden, hvorhan er ansat, til anden Kiøbstæd eller Amt, da betaler han sin hele Afgivt, før han fløtter, eller stiller for det manglende antagelig Borgen til den eller dem, som Skatten indkræve.