Berlingske Tidende, 1791-03-21
Paris, den 7de Martii. Det Exempel paa sønlig Kiærlighed, som den unge Broglio gav i Forgaars i Nationalforsamlingen, da han forsvarede sin fraværende Fader, Marskallen, der forhen er bleven skildret som en af Revolutionens ivrigste Fiender, og bad, at man ikke vilde fratage hans Fader Marskalsværdigheden, og erling. tersom han formedelst Sygelighed ikke kunde komme tilbagetil den fastsatte Termin, fandt stor bifald og udvirkede, at der for det første ikke blev fattet noget for denne fortiente Generals Embeder og Værdigheder skadeligt Decret, men at han indtil videre skal beholde samme. Jblant andet sagde Sønnen: "Man anklager min Fader, man skildret ham som en Hofmand, og han er dog stedse bleven stødt tilbage af Hoffet, just fordi han har den modsatte Caracter af den, man paadigter ham. Han levede roelig paa sit Landgods, da man i Maji 1789 bebudede ham, at Kongens Liv var i Fare. Men jeg forsikrer helligen, at han ingen Deel havde i at Tropperne bleve den Gang sammentrukne, og at han var endog gandske uvidende derom. Jeg kan og bevidne, at han aldrig blev kaldet til de mange hemmelige Raadslagninger i Versailles. Kort, da man tilbød ham Commandoen over Tropperne imod Staden Paris, svarede han: "Jeg seer ved en Armee, men hvor er Fienden, Man beskylder min Fader for, at han med bevæbnet Haand vil vende tilbage til sit Fædreneland. Altsaa skulde den, som i Slaget ved Berger befriede det franske Gebet fra dets Fiender, nu ville besudle det med sine Medborgeres Blod, De fornemste Flygtningers fiendtlige Hensigter ere nu opdagede, deres strafværdige og blodtørstige Forsætter ere bekiendte. Ja det er sandt, de have anmodet ham om at bekrige hans Fædreneland, men han svarede dem: "Jeg indseer vel, at man er indtaget imod den franske Revolution, og at man kan ansee den Omveltning, der nu frembringes, som en ubehagelig Begivenhed, men jeg kan ikke taale, at Franske giøre mig det Forslag, at fegte imod deres Fædreneland. Nei, jeg bærer Afskye for et saadant Forslag." - Det vil altsaa ikke blive Marskall von Broglio der skal commandere nogen Armee imod Frankrige, og en saadan Armee er ei heller til endnu. Jmidlertid aflader man ikke at ængste Pariserne med saadanne Armeer, og det diplomatiske Corps har endog i disse Dage erkyndiget sig om et saadant befrygtendende Jndfald saavel hos Krigsministeren som hos Hr. Montmorin, hvilke, til almindelig Beroeligelse, intet vidste deraf. Prindsen af Conde, som man snart lader rykke ind i Elsas med 8000 Mand, har ingen Armee, og vilde allene kunne giøre det med fremmede Tropper, men og paa sin Vei finde 18000 Mand Linietropper og 50000 Nationalgadere for sig. Cardinal Rohans Secretairer, de Herrer Fornay Fader og Søn, der ere indbragte som Arrestantere til Strasborg, havde gjort en Deserteur, som ved dem ønskede at komme tilbage til Frankrige med Pardon, det Forslag, at tage Tieneste ved en af de 4 Armeer, hver paa 60000 Mand, i hvis Spidse de landflygtige Prindser ville vende tilbage til Frankrige. Deserteuren røbede denne ham anfortroede Hemmelighed, og Nationalforsamlingen lader nu de tvende Arrestantere bringe hertil Abbediefængslet, hvor de ville være mindre skadelige end i Elsass.