Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-09-12
Den russiske General Woronzows seierrige Tog synes at have forvandlet sig til et Nederlag; thi han har i skyndsomst Tilbagetog maattet begive sig hjem igjen paa russisk Gebeet. De modtagne Efterretninger herom ere endnu kun fragmentariske; men man kan dog see deraf, at Russerne have været bragte i en farlig Fælde. Som bekjendt havde General Woronzow, efter en morderisk Kamp, hvori hele Rækker af Stormende bleve nedskudte, og ethvert Skridt fremad maatte kjøbes med Blod, erobret den befæstede Flække Dar go, som man ansaae for at være Schamyls Residents. Kun Udsigt til Bytte og den Omstændighed, at man bestandigt kunde sende nye Corps i Jlden, opretholdt Troppernes Mod. Men da Russerne endelig havde erobret Byen, bleve de ubehageligt overraskede, da de istedetfor Høvdingens rige Regjeringssæde fandt en ussel Landsbyrnin, thi den havde kun interimistisk været Schamyls Opholdsted; hans egentlige Residents ligger dybere inde i Bjergene. Russerne kunde ikke længe holde sig her, og videre kunde de ikke komme, da Tschetschenzerne havde besat alle Høiene trindtomkring. Et Corps paa 10,000 Md. havde gjort en uheldig Sidebevægelse, og en Transport med Levnetsmidler var falden i Fjendens Hænder. Over tusinde M. (efter andre Beretninger 2000), hvoriblandt flere Generaler og 30 andre Officierer, vare faldne. Armeens Stemning, Troppernes physiske Tilstand og Mangel paa Levnetsmidler, samt Efterretningen om, at Schamil kunde vente betydelig Forstærkning, bestemte Overgeneralen til strax at marschere tilbage. Dette blev udført med en Hurtighed, der lignede en Flugt, og som endnu lod mange af Russernes Bagtropper bløde under de forfølgende Tschetschenzers Klinger, Tabet erfarer man vel neppe, nu antager man det paa russisk Side for imellem 6 og 10,000 Mand. Den forfeilede Expeditions Styrke havde paa Hen marschen været 40 til 45,000 Md. Disse Efterretninger grunde sig paa Breve fra Officierer, der selv have været med i dette uheldige Felttog. Dargo ligger paa Toppen af et dybt Svælg. Forat komme dertil maatte Russerne tage med Storm 26 Forhugninger, der vare dannede af Træstammer og gjennemskare Dalen i en Længde af 8 Miil. Da Grev Woronzow endelig havde erobret Byen, og just som han lod sine Soldater synge et Tedeum, blev han pludseligt angreben paa alle Sider af Bjergbeboerne, som man troede adspredte og langt borte. Denne offensive Tilbagekomst havde til Hensigt at beskjæftige ham, medens hans Convoi paa samme Tid blev angreben. Den russiske Armee manglede Levnetsmidler, som den ventede, og til hvis Beskyttelse Generalen havde afsendt 10,000 Mand. Alle disse Tropper og den Transport, de førte med sig, bleve med frygtelig Forvovenhed angrebne af Schamyls Krigere. Man sloges i flere Timer med en rasende Bitterhed. Kaukasterne bemægtigede sig 900 Muulæsler, belæssede med Levnetsmidler, og de havde vistnok taget den hele Transport, hvis de ikke havde manglet Patroner. De styrtede sig derpaa med Sablen i Haanden mod Russerne og gjennembrøde deres Rækker, for at kæmpe Mand imod Mand. Da General Woronzow endelig havde modtaget Levningerne af sin Transport, vare hans Tropper decimerede og udmattede; desuden vilde han om kort Tid aldeles mangle Levnetsmidler, og Byens Huse laae i Gruus, da Schamil selv havde fat Jld paa dem før Russernes Ankomst. Og var General Freitag ikke ilet Woronzow til Hjælp, var han vistnok bleven ganske ødelagt, thi Bjergbeboerne havde opkastet nye Forhugninger, forat afskjære ham Tilbagetoget. Det hele Felttog har altsaa været uden ringeste Nytte, og Woronzows Plan, at undertvinge Bjergfolkene, er mislykket, uagtet den Magt, han havde at byde over. nogle J den overschlesiske Stad Tarnowitz er nylig passeret følgende skandaleuse Begivenhed: Den 30te August var Præsten Johannes Ronge kommen dertil, for at aabne den tydskekatholske Gudstjeneste. Men aldrig saasnart var han stegen af i Gjæstgivergaarden, førend denne blev omringet af Folkemasser, der med Knipler i Hænderne og Stene i Lommer og Poser raabte: "Ronge ud!" Man havde formeligt i Sinde at ville stene ham ihiel. Uroligheden tog til med hvert Øieblik, Jntet formaaede at standse den, alle Vinduerne sloges ind paa Gjæstgivergaarden; Qvinder og Børn af Folkets Bærme slæbte Brostene dertil. Da endelig Alt var forgiæves, traadte Konge selv, i fuld Præste ornat, frem i Huusdøren, for at tale til Folkets Hjerte, og Samvittighed; men der hujedes og kastedes Stene imod ham, saa han maatte trække sig tilbage. Øvrigheden havde imidlertid sendt Bud til den 1/2 Miil derfra beliggende Friedrichsgrube, hvorfra der ankom henved et hundrede Bjergfolk, der havde forladt deres Arbeide under Jorden, for at stifte Fred paa Jorden. Gaderne bleve rensede, og Ronge slap uskadt bort derfra. Men Gudstjenesten maatte opgives. Den katholske Biskop Joseph Leonhard i Fulda har excommuniceret Konge, Czerski, og alle deres Tilhængere.