Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1843-07-25
Tydskland. Fra Rhinen skrives i CølnerTidende under 14de Juli følgende om den russiske Fyrst Peter Dolgorucki, der er hjemkommen fra Paris og hvorom der i den senere Tid har været Talen: "Den russiske Regjering seer som bekjendt ikke gjerne, at dens Undersaattere gaae overGrændsen, da den frygter for revolutionaire Jdeer, derfor har den ogsaa vanskeliggjort, saavel al Reisen, som overhoved enhver Berørelse med det øvrige Europa. Allerede et Reisepas koster en lille Formue, og enhver Russer maa blive hjemme, som ikke kan byde over Rigdomme. Jmidlertid føle Russerne, som enhver Anden Trang til at see sig omkring, og hermetisk Aflukning er ikke mulig Fyrst Dolgorucki ønskede som literairdannet Mand, at see Verden og leve efter Behag. J Paris skrev han bemærkninger over Ruslands meest anseete Familier, da han paa Tilbageveien landede i Cronstadt, blev han af Politiemesteren, Benckendorff greben og indspærret. J Følge senere Efterretninger skal han have væggret sig forat træde i keiserlig Tjeneste, og derfor være forviist til Wintka i Østrusland; derhen blev ogsaa den i sin Tid bekiendte Krukowitzki sendt. Hiint, af Dolgorucke udgivne Værk skal være farlig med Hensyn til den russiske Statsmagt, der ikke er bundet til nogen Forskrift. Czaren er nu absolut Selvhersker; men han var det ikke altid Peter den Første tilintetgjorde med Magt de gamle Lands rettigheder, og traf vilkaarlige Bestemmelser om Thronfølgen. Peter etablerede i Rusland den moderne Vilkaarlighed; men indtil Aaret 170 heed det i Begyndelsen af Ukasserne: "Storherren har befalet og Bojarerne have indvilget i." J Rusland maae for nærværende Tid ikke omtales i nogen Bog, at der har existeret en saadan Formular, Fyrst Dolgoruchi vovede at erindre derom, og dette er Grunden til hans Arrestering og Forviisning. – De gamle Bojarfamilier have imidlertid ikke forglemt de gamle Rettigheder, men af og til vovet Forsøg paa at vinde dem tilbage: flere af disse have ogsaa retmessig gjort Fordring, paa Thronen, som er i Familien Romanows Besiddelse; og det var just Dolgoruckerne, som i 1729 stræbte efter Kronen. Mod alle de Bojarer, som ikke i Petersborg forhøie det keiserlige Hoffes Glands; men i Moskau danne en stiltiende Opposition, nærer man i Petersborg en Slags Mistroe. Jmidlertid betalte Familien Dolgornck dens Prætensioner for 100 Aar siden dyrt nok; thi næsten alle mandlige Dolgoruckis bleve myrdede 1730. Saadanne Catastropherglemmes ikke let, og den russiske Adel var stedse stolt; endnu 1826 viste den sig misfornøiet, og Bestiuschews og andre dømte leve endnu i Siberien, eller faldt som simple Soldater for de ticherkessiske Kugler i Kaukasus." – Fra den russisk preussiske Grændse skrives i den schlesiske Tidende under 14de Juli, at der er udkommen en keiserl., russisk Forordning, i Følge hvilken alle preussiske Undersaattere, der overskride Grændsen, uden at være forsynet med de nødvendige Passe, skulle, naar de høre til Militairstanden blive forte til Fæstningerne i det Jndre af Rusland, og ere de Civile skulle de skikkes til Siberien; det hedder ogsaa deri, at det skal være en Reprocitet, af Rusland mod den preussiske Regjerings For(H. R. 39. holdsregler.