JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Frimurere. Ogsaa Kjøbenhavn har, ligesom de fleste Enropæiske Residencestæder, Frimurere, men ogsaa her er man i det Hele ligesom allevegne uvidende, om denne Ordens egentlige Bestemmelse og Jndretning. Man veed, at de i Pilestrædet have en Loge, man seer af Avisen, naar de agte at samles, man kan imellemstundet, naar man gaaer der forbi om Aftenen høre dem synge Bordsange, man gjenkjender ogsaa stundom en enkelt god Stemme, men i øvrigt ere alle deres Foretagender skjulte for hvert uindviet Øie. Man fortæller om dem at de bygge det Babylonske Taarn &c., og saa mange andre urimelige Æventyrer, som man muelig kan tiltroe et Samfund, der tæller saa mange fornuftige og agtværdige Mænd blandt sine Medlemmer. At de derimod i Løndom ofte virke til at fremme det Ædle og Gode, og til at understøtte deres trængende Medbrødre, det har man flere end eet Exempel paa Forfatteren af dette Stykke har aldrig været og agter aldrig at blive Frimurer, men han har hidtil endnu ikke kunnet overtale sig til at troe, at der gives noget Gavnligt i Verden, som man behøver at skiule for sine Medmennesker. Sjelden, saare sielden pleie de Ting, man med saa megen Ængstelighed lægger Skjul paa, at være af synderlig Vigtighed. Sandheden og Fornuften have i ingen Tidsalder skyet Lyset. Hvortil altsaa denne mystiske Indhylling, Bør vi, som ere een Konges Undersaatter, vel have saadanne Hemmeligheder for hinanden, Lader og dog ikke glemme, at vi skrive 1804. Mellem Stat og Borger, mellem Borger og Borger indbyrdes. burde der nok i vore Dage kun existere faa Henmeligheder af den Natur. Maaskee der og snart vil komme en Tid, at Frimurerne, i det mindste i Kjøbenhavn, frivilligen ville ophæve et Samfund, der minder os om de Perioder, da man ved Oracler og alskens Hemmelighedskramsøgte at blænde Menneskeslægten. Vi leve, Himlen skee Tak, ikke mere i en Tidsalder, hvor den, der vil forfægte Uskyldigheden og opfordre Straffeloven mod den Mægtigeres Uretfærdigheder, behøver at skiælve, Vi leve tvertimod under en Regjering, som ynder Publicitet, som tager Uskyldigheden i Forsvar mod ethvert mueligt Angreb, som Fraffer Uretfærdigheder, hvor den end opdager dem Under en saadan Regjering er Frimurerordenen, dens Hensigter være i øvrigt saa ædle som de ville, maaskee ligesaa unødvendig som en hemmelig Ret. Svar paa et Brev fra en ude nævn Udgiveren har i disse Dage faaet et anonymt Brev, hvori der fortælles, at en Præst her i Landet har indgivet en Klage til Amtmanden, hvori han fører Anke over, at hans Sognefolk ikke ville komme i Kirken, naar han præker, og hvori han beder Amtmanden, at det maatte blive Menigheden paalagt at gaae i Kirken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Hvor stor en Hader end Udgiveren er af al Religionstvang, saa maa han dog tilstaae, at alting i Verden bør have sine Grændser. Fornuftig Religiositet er nødvendig for enhver velorganiseret Stat, og Ringeagtelse for den offentlige Gudstjeneste har man hos ethvert Folk og i enhver Tidsalder anseet for meget skadelig. Sandt er det Veien til Himmelen gaaer igjennem Dydens Tempel, men alle Nationer, ligefra Frokeserne til de oplyste Franske, have offentlige og indviede Samlingssteder, hvor de dyrke et høieste Væsen hver paa sin Viis, og Folkelærere, som offentligen foredrage Religionens Forskrivter. Navnet paa disse Samlingssteder være nu Kirker, Mocheer, Pagoder eller Synagoger, Navnet paa Folkelærerne, Præster, Braminer, Dervischer eller Rabbiner, hvor der gives Kirker, kan Menigheden ikke undslaae sig for at komme der, uden at tilkjendegive en utilgivelig Ringeagtelse for Religionen. Det er trøstende og gavnligt for ethvert Menneske hø af Eftertanke og Følelse, at der gives, visse helligede Steder, hvor man paa bestemte Tider kan rive sig løs fra det Jordiske og Sandselige, og stemme Sielen til alvorlige Betragtninger over sin Bestemmelse. Man kan tænke saaledes, uden at hylde blind Religionsiver, og hierarchisk Despotisme. Udgiveren har derfor med inderlig Mishag læst ovenanførte Efterretning, og det vilde være at misbruge Skribentens Kald og Publicums Agtelse, dersom han i nogen muelig Henseende vilde tage en saadan Menighed Forsvar, Ex Præsten kaldet til sit Embede, saa maa han og kunne forestaae det, thi dette Slags Embedsmænds Kundskaber prøves jo og kan han forestaae det, saa skader Menigheden sig selv ved at udelukke sig fra Tjenesteen, han holder. Men da imidlertid dog Tvang er et upassende Middel til at opvække Andagt og befordre Kjerlighed til Gud, saa gjorde man nok rettest i at forestille Menigheden, hvormeget den skader sig selv ved sin Animositet mod sin Præst. Skjønt Præsten er nævnet i det anonyme Brev, saa forsikkrer Udgiveren dog helligt, at han ikke kjender ham, at han ikke for har vidst hans Existence, og at han altsaa ikke har ladet sig lede af Partiskhed, men sagt, hvad han har sagt, af blot OverbeHiisning. Gaderen opation.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Det lille Vognmandslaug, som besørger Gadernes Renovation i Kjøbenhavn, betales saa anseelig herfor, at enhver med Fore kan fordre, at Gaderne virkelig bør holdes rene. Hvor ivrigen end Laugets Folk maaskee bestræber sig for at opfylde Almeenhedens Ønske, saa see de sig dog nok ikke istand dertil, fordi de ikke formaae at gjøre umuelige Ting muelige. Mine Grunde ere disse. De fleste af de Vogne, som bruges til Gaderenovationen, ere ikke allene af en saadan Constructur, at de, naar de ere læssede fulde, løbe saaledes over, at det halve Læs Fildes, men de ere endog saa utrætte, at Skarnet. falder igjennem, medens det læsses paa Naar man seer et Menneske i sit Ansigts Sveed at fylde en saadan Vogn, hvoraf det halve Læs nødvendig maa spildes underveis, saa erindres man saa let om et Malerie paa er vist Sted i Tydskland hvor der staaer en Morian og vasker sig, og under hvilket der staaer med store Bogstaver, Frugtesløst Arbeide. Det er virkelig ubehageligt at see en saadan overfyldt Skarnagervogn vrippe igjennem Gaderne, spilde det Halve af det, der med Møisommelighed er samlet, og overstænke de Forbigaaende. Det anførte Laug har i de senere Tider faaet anseelige Tillæg, men det har desuagtet ikke foretaget den mindste Forandring med disse Vogne, som vist saa høiligen trænge dertil. For Karlene, som kjøre, kan der vel være Fordeel ved at have saa utætte Vogne, men ikke for Eieren, thi hvad den ene Karl spilder, maa hans Efterfølger i Almindelighed læsse paa igjen, og Gaderne blive saaledes bestandig urene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Blandede Nyheder. Af Frugt kan man i Aar ikke vente meget Sielland, men Nødder vil man efter al Formodning faae i største Overflødighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Forrige Landsdommer paa St. Croix, Hr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Secretair Hoftved, som efter adskillige Efterretninger skulde have ligget syg paa Madera, er nu ankommen frisk og vel til Kjøbenhavn, var En Kone her i Staden, som holder meget af Hunde og Katte, skal have fattet en saa udmærket Forkjerlighed til en stor Hankat, at hun for nogen Tid siden fik det Jndfald, at give den en smuk Guldkjæde om Halsen, hvilken hun, som Fæstem, havde faaet af sin Kjereste, Katten var saa vant til Magelighed og til sin Beskytterindes Omgang, at den aldrig veeg fra hendes Side. Men endelig faldt den forleden paa, at gjøre en lille Promenade. Nu kom hele Huset i Oprør, thi Katten var borte, og med den den kostbare Guldkjæde, Man søgte omkring paa Loftet, ja man saae endog om den paa Taget og paa andre Steder, hvor Katte pleie at residere, men Katten var ikke at finde. Efter at man havde opgivet alt Haab, indfandt den sig endelig igjen med Kjæden om Halsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
J Viborgavis læses følgende:"Det er tilforn omtalt i et Kjøbenhavnsk Blad, og det fortjener endvidere at anmærkes i andre Blade, at Bondevennen Grev Bernstorffs Støtte ved Gjentofteveien er saa forfalden, at man skulde troe, at ingen levede mere af de Familier, der kunde kalde denne Mand deres Velgjører. Bedre reent at nedtage dette Minde om fordums Taknemmelighed, der nu virkelig er et Billede paa Utaknemmelighed. Jngen Milepæl er saa slet vedligeholdt, og endog kun et nyt Stakit vilde gjøre et blidere Jndtryk paa den Forbigelsende, der, nu ikke kan begribe, at det skal faldes. en Ærestøtte. Formaae de, som reiste den ikke at istandsætte den, saa findes der dog vel. Udveie i en anden Provinds til et Bidrag hertil. Et Tydsk, Skuespillerselskab har for nylig Fredericia givet en Forestilling til Bedste den i for Byens Fattige, hvorved der indkom 14 Rdlr. 10 s. Man kan formodentlig snart vente, at det Tydske Theater i Kjøbenhavn med det Første vil give en Forestilling i samme Øiemed J Aalborgavisen er der opstaaet en Feide imellem Præsten Zimmer og Mølleren Peter Hansen, Præsten har, efter Hansens Ber ning allerede i Fjor sat en Ruse i det Vand som driver Møllen, hvorved Mølleren fandt sig fornærmet. Han anmodede ham i Mindelighed om at tage Russen bort, men han har Var ikke allene atter sat den, men endog bekostet to Hækker, som standser Møllevandets Fart, Præsten paastod, at hans Handling var lovlig; Mølleren derimod, at den var ulovlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Den sidste lod nu Præsten ved to Mænd vide, at han havde optaget Rusen. Præsten lod derpaa bekjendtgjøre, at Mølleren og hans to Mænd, begunstigede af Nattens Mørke, som skjuler saa mange slette Handlinger, har listet sig ind i hans Hauge og bortranet hans Ruse. Han lader derfor hver Nat anlægge Selvskud sin Hauge. Mølleren er nu fremkommen med den sidste Reylik, hvori han dygtig gjennemhegler Præsten, og hvori han siger: at Præsten burde have erindret det gamle Ordsprog; Skomager bliv ved din Læst, og ei befattet sig med at fange Aal, hvorved andre fornærmes. I øvrigt bliver Domstolen den Vei, hvor Trætten skal afgiøres. samme Avis bekjendtgjøres, at der d. M. er kommen til Barretskovs Forstrand en Person, klædt i en blaa Trøie, hvid Vest og lange Buxer, i en Bergens Folle, uden andre Seileredskaber end to store Aarer. Han foregav langt om længe at være kommen fra Nyborg og vilde have været til Aarhuus. Da han forlangte Logis, vilde man see hans Pas; nu begierte han at tale med Sognefogden, som man ogsaa viste ham hen til. Da Personen, siden den Tid ikke har indfundet sig, saa har Øvrigheden der i Landet uddraget den meget rimelige Conclussion, at det maa have været Deserteur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Paa det almindelige Hospital i Kjøbenhavn lever der i denne Tid en Kone, som er over 102 Aar gammel. Denne ualmindelig høie Alder uagtet, er hun dog endnu ganske rørig og spinder endog dagligen paa den saakaldte store Rok. J Vartou Hospital er der ligeledes en Kone, som er 100 Aar gammel og har været dem 150 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
J Nat (den 21 Augusti) imellem Kl. og 4 havde man her i Kjøbenhavn en ualmindelig stærk Skylregn. Folk, som boede i dybe Kieldere, vare næsten i Livsfare. J store Kongensgaden skyllede Regnen saa stærkt ned i en Kielder, at den inden en Time stod fuld af Vand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Ved Hirschholm styrtede i disse Dage en Muursvend ved at lædske Kalk ned i en Kalk, kule, hvoraf han vel kom levende op, men hvilket Uheld dog to Dage efter kostede ham Livet, J Jylland staaer Sæden, i det Hele taget, bedre end i Sjælland. Dog har paa de muldede Marker den megen Regn, som man især i de sidste tre Uger har havt, gjort Rugen, meget svang. Bygget staaer ypperligt; Bog hveden og Havren ligesaa Kjerteminde høster nu rigelig Nytte af de Bekostninger, der for tre Aar siden bleve anvendte paa Jndløbet til dets Havn. Saaledes har det største Skib, som nogensinde har været bestemt dertil og er ankommet der i disse Dage, kunnet lægge tæt op til Skibsbrykken. Det er en Engelsk Brig med Steenkul fra Newcastle. Tordenen har d. 4 d. M. om Natten Kl. 2, slaaet ned paa tre Steder i Slesvig, nemlig hos Kjøbmand Johansen, paa Holmen og i en Eeg ved Slottet Gottorp,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
J Dag er der ankommet tre Engelske Tidender, men som ikke have medbragt synderligt Nyt. Det Mærkeligste er følgende: Fra Jrland er der i de sidste tolv Maaneder udvandret til America 27,000 Mennesker. Det store Spektakkel angaaende Valget af en Parlaments repræsentant for Middleserer nu tilende Mainwarting er bleven valgt, og hans Medbeiler, Burdet har forrige Gang anvendt 60,000 Pund og denne Gang halv saa meget, for at kunne blive det. Thomas Paine klager offentlig over, at han i America ikke kan finde nogen Forlægger til hans Skrivter Jødernes Forstandere i London have ved en Circulaire formanet deres Troesforvane til at holde sig de jødiske Love efterrettelig, ikke at handle om Sabbathen a., om de, som gjøre sig skyldige heri ikke ville udelukkes af Samfundet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Jret dansk Blad kaldes den berømte Udgiver af Journal de Paris (Abbe Goffro) en berygtet Forfatter, der lader sig indbilde alle muelige Fabler og sans facons indrykker dem i sit Blad. Naar man saaledes seer Bladskrivere nedrive Forfattere, af hvis Kilder de øse, saa har man Grund til at sige med Propheten Je salas: Studen kjender sin Kjøber, Æslet sin Herres Krybbe, men Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Nyest. Den 24 Augusti 11800 gives og forlagt af J. 9. sel Levemaaden i Kjøben. erfare Min Ven Dersom mine forrige Breve ere til endnu saa brænde dem for Alting ufortøvet Brænd dem min Ven, thi min hele Reputation nu og i al Evighed beroer derpaa Hvert Ord, seg har sagt dere, maa jeg tage tilbage. Hvo veed, maaskee jeg engang bliver en stor og de rømt Mand, thi trødre Dags bliver man det jo uden selv at vide hvorledes, hvor let kunde det da ikke hændes, at en anden stor og berømt Mand, efter min Død, kunde faae fat paa disse Breve, og, for at vise mig i min Hverdagsdragt, overlade dem til en Boghandler for 6 Rdlr. Arket? Min Udødelighed vilde da blive dræbt med eet Denne pludselige Forandring i min Tænkemaade vil maaskee forekomme Dig besynderlig, men hor mine Grunde, og Du vil finde den meget naturlig. Siden jeg sidst tilstrev Dig, har jeg været i Dronningen for alle Europas Hovedstæder. Min Eleves Fader havde et Skib liggende i en Fransk Havn, og da det ikke hang saa ganske rigtigt sammen dermed, bad han mig at følge med een af hans Comptoirbetjente til Paris, for at redde dette Skib, som hans halve Velfærd beroede paa, fra Fordatomelse, Condammation. J Henseende til Skibets Befrielse kan man sige om mig, hvad der staaer i Visen: Han gik, som han kom, og han kom, som han gik, Men ved at sammenligne Levemaaden i Paris med Levemaaden i Kjøbenhavn har jeg fundet, at Kiøbenhavn er mod Paris, hvad vor Fødeby Aarhuus er mod Kjøbenhavn. Den eneste Sygdom jeg i denne Tid befrygter at ville dræbe mig, er Kjedsomhed. Var jeg Lovgiver i Paris, saa skulde jeg aldrig dictere nogen anden Livsstraf for en Pariser, end Deportation til Kjøbenhavn, især i Augusti eller September Maaned; han vilde her døe af Kjedsomhed, inden han vidste et Ord deraf. Jeg ankom til Kjøbenhavn d. 21 d. M., da en heftig Skylregn oversvømmede hele Staden. De mørke Gader, hvor man ikke tænder Lygterne for de Gaaende, men for Maanen, var saa eensomme som i en Landsby Jeg vilde, for at adsprede mig lidet, besøge een og anden af mine Bekjendtere. Men hvor jeg kom hen, hedte det: Herren og hans hele Familie er uden for Porten, der er Fugleskydning, som De nok veed. - Herren er Klubben. - Herren og Madamen spise hos Fru X. o. s. v. - Spectacler, som man paa de Parisiske Theatere giver hver Aften, hvad enten det er Sommer eller Vinter, veed man i Kjøbenhavn i disse Maaneder intet af Ja, man kan her see Spectaler nok, men paa Gaden. Spise, drikke og spille er hos le grand monde i Kjøbenhavn den største Lyksalighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Adskillige Philosopher have selvinet deres Hjerne med at undersøge, hvor Sjelen egentlig havde sit Sæde, nogle paastode i Hiertet, andre Hjernen; i Kjøbenhavn maatte den upaatvivle, ligen kunne findes i Bugen. Hvad enten det regner, stormer tor ner eller hagler om Sommeren, saa spadserer .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
den Kjøbenhavnske Beau monde ud til Klubbernes Sommerværelser, for der at nyde den største af alle Jordens Delicer, - bittre Asparges og halvmodne Jordbær med Fløde Klubberne ere for det meste ikke andet end for 8 nemme Spise- og Drikkehuse, hvor man istedet .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
for fornuftig Conversation, som man her kun kjender lidet til, søger alle muelige Leiligheder, til at kunne bringe Mayens Guddom et Offer. Nu, man har faaet saa mange Conditere herover, nyder mangt et Menneske Jis, Bakkelse og Chocolade tre til fire Gange om Dagen. Hos Folk, hvor Maven spiller en saadan Hovedrolle, kan der, som Da et vil formode, kun existere liden Sands for alt det, der ikke staaer i Forbindelse med Maden. Rigtig nok har man her noget, som man kaldet Litteratur, men den fortjener ligesaa lidet Navn af Litteratur, som Academiet i Sorde Maynaf Academie, Røver, Morder, og Tyveromaner er den eneste Læsning, som her gjør nogen Lykke. Ogsaa har man nogle Blade, som ere skrevne i Dagens Aand og efter den læsende Verdens Smag. Dog behøver man kun at kaste et Øie paa disse Chartegner for at erfare, at det ene er som det andet. Men alt dette uagtet, troe mange Mennesker i Kjøbenhavn dog, ligesom fordum i Abdera, at der ikke existerer større Helte, større Behageligheder, større Skribenter, større Selskabelighed, større Morskab end i denne store Stad. – D, min Ven, dersom Dit Liv er Dig kjert og Du vil lyde mit Raad, saa bli hellere i Jylland, eller, hvis Du ikke skjøtter om at blive der – saa gaae directe til Paris. Den fattigste Daglønner nyder der frit, hvad den største Capitalist i Kjøbenhavn ikke kan forskaffe sig for alle sine Gulddynger. J det mindste er man der sikker for, som i Kjøbenhavn, at døe af Kjedsomhed. Jeg har i denne Tid antaget en FranskLærer, og naar jeg har lært saa meget Fransk, at jeg nogenledes kan hugge mig igjennem, saa Farvel Kjøbenhavn med alle dine Herligheder, saa tager jeg mig en Vogn paa Befordringsvæsenets Comptoir og saa til Paris! Der agter jeg at leve og døe. Fortsættes). Endnu Noget om Malerkonsten. Af Hr. Peter Nielsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Paa en Tid, da Haandværksstandens Forædling er Dagens Tone, - da Skomagere og Skrædere forfatte skrivelige Udarbeidelser, og høre Collegier, skulde man neppe tvivle om at Malere og Billedhuggere, som Musernes nærmere Beslægtede, jo havde en fuldkommen videnskabelig Dannelse. Ja, de høre Collegia det veed man; thi der lønnes jo Professorer, Mythologie og Konsternes Historie, men vilman spørge Erfaringen, hvad der i Almindelighed læres, bliver nok Svaret; DomGotterlehre og Hederici mythologisches Lexicon, pleie at være vore Maleres symboliske Bøger, og at consulere disse, saa ofte en Grosserer ønsker nogle Sindbilleder anbragte i sin Stue eller Stald, er dog sandeligen ikke at studere Mythologie. Dog ikke et Ord, mere herom seg frygter at blive malet i Carricatur og hængt paa Børsen til Skam og Skjændsel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Hvorledes en uærlig Slave, der forhen er dømt til Kagstrygning og Tyvsmærke paa Panden, skal ansees, naar han undviger og stjæler paa ny?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Blandede Nyheder. Af Hr. Prof. Engelstofts Værk: Philig August, Konge af Frankrige, og Jngeborg, Prindsesse af Dannemark, har nu Hr. Prof. Schulz i Kiel leveret en Tydsk Oversættelse med Kobbere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Den 18 d. M. reiste Hr. Geheimeraad Guldberg fra Aarhuus til sit Landgads Hald, hvor han agter at tilbringe sine øvrige Dage. Saavel en Deel af Byens Borgerofficerer som det ridende Corps ledsagede ham et Stykke ud paa Veien. Ved sin Afreise tog Geheimeraaden paa en forbindtlig og rørende Maade Afsked med Aarhuus's Jndbyggere, som han nu har levet iblandt, tyve Aar. - En Over- og Underrets=Procurator Rohde har sat ham et poetisk Minde i Avisen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Den sidste Transport Franske og Jtalienske Bøger, som det Kongelige Bibliothek har faaet, har kostet 2000 Rdlr., altsaa næsten Halvdelen af dets aarlige Jndkomster, 5000 Rdlr. Et af de nye Værker, en Beskri delse over Fugle af Vaillagt, har, uagtet det kun bestaaer af to Bind, kostet 400 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Den 18 d. M. ihielskjød i Aalborg en Fu reer ved Navn Carl Hagerdon, som stod ved det der garnisonerende Jægercorps, Sergeanten, Johan Schlundt af samme Corps, en meget agtbar Stand, paa Frue Kirkegaard. Misdæderen blev strax arresteret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Hosten har vel begyndt i Omegnen af Aalborg, men Udsigterne ere mørke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
J Aalborg er der allerede indtruffet Ordre, i Følge Hans Majestæts Approbation, at de Herrer Officierer af Jnfanteriet skulle til næste Revne anlægge runde Hatte istedet for de hidtil baarne trekantede. Dette bliver formodentlig indført ved hele Armeen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Med almindelig Deeltagelse har man erfaret i Aalborg, at den værdige Landværnscapitain og Kammerraad Møller paa Guddumlund skal have faaet Guldmedaillen pro meritis, efter Forlydende i Anledning af den Canal, som er anlagt ved Provindsialtøihuset i Randers, hvor Hr. Capitainlieutenant Grove af Søetaten og Pælebukmester Hr. Halkjer efter befaling have været, for at tage den i Øiesyn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Lynilden slog ogsaa d. 5 d. M. om Morgenen ned i Horne Kirkespiir i Fyen, men uden at tænde. En Høstak, som blev tændt, sluktes igjen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Den afdøde Jnspecteur Rheinlænder ved Frederikshospital har i sit Testament skienket en ikke ubetydelig Summa til de Fattige, sammested, Anledning af hvad der er sagt an 1 gaaende den Afsætning paa Middelsort og ordinairt Klæde, forfærdiget af jydsk og anden indenrigsk Uld, som Danske Fabricanter, hvis de lagde mere Vind derpaa, kunde vente sig hos Kjøbstædsalmuen, siges nu i Ribeavisen, at der paa Fabrikerne i Fridericia allerede længe er blevet fabriqueret saavel Middel, som fine Sorter Klæde af Jydsk Uld, og at det i Fasthed og Bonitet overgaaer det Tydske Regnveiret vedbliver at forsinke Høsten, Jylland. At Kornet taber meget derved indvortes Værd, er der ikke Spørgsmaal, om. Rugens Skade kan ikke hidledes fra andet end Blomstertiden sidst i Junii og først i Julii. Dog tegner Sandwarksrugen godt J Ribeavis ønskes, at man vilde bringe Hønsed almindeligere i Gang, da der paa de Steder i Jylland, hvor Hør avles, næves bedre, end der, hvor den kjøbes. Ogsaa Bomuldsspinderie vilde være meget fordeelagtigt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
J samme Avis foreslaaes Forfærdigelsen, Dukketøi, som en nyttig Erhvervelsesgreen, for Fattigvæsenet. En eneste Galanteriehandler skal have solgt paa et Marked for 200 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
udenlandsk Dukketøi. formælingen imellem H. K. H. Arveprindsens yngste Datter, Lovise Charlotte, og Prinds Henrich, den nu regierende Konge af Preussens Broder, Coadjutor af Sonnenburg og Lieutenant af det første Preussiske Garderegiment, er nu bestemt. Prindsessen fylder næstkommende October sit 15de Aar, og Prindsen, næstkommende September sit 24de.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Ved Nyborg er der i Julii Maaned begaaet et Mord paa et Menneske ved Navn Rasmus Dines. Han laae i Sengen, da en Karl, som kom i Mundhuggerie med ham, tog hans ene Støvle og slog ham den i Hovedet. Ulykkeligviis var Støvlen garneret med Søm. Han døde 14 Dage derefter. Ved Obductionsforretningen fandt man, at Blodet paa de Steder af Hjerneskallen, hvor Slaget havde rammet ham, var størknet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
8 Trondhjemsavis siges der, at Trondhjem oversvømmes nu saa meget med Silketørklæder, at man, naar man træffer en Bondekone eller Pige, som ikke bærer saadanne Tørklæder, sindes mange andre, som bære to til fire paa eengang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-24
Magistraten i Bergen lader bekjendtgjøre Da der kun er indkommet ubetydeligt af Bye, Lygte- og Jndqvarteringsskatterne, saa maa enhver, der ikke indkommer med Betalingen, finde sig i, at der gjøres Execution hos ham efter Loven.