Ribe Stifts Adresseaviser, 1846-01-20
Ved den her i Mandags feirede Pestalozzifest holdtes. Festralen af Committeens Medlem, Hr. Katechet Claudi, der i et særdeles smukt og udviklende Foredrag udbredte sig om Festdagens store og dybe Betydning, som en Fest til Pestalozzis Minde og Underviisningsvæsenets Ære, derpaa gav Committeens Medlem, Hr. Jnstitutbestyrer Simonsen, et Referat af Pestalozzis Liv og Virken efter det Uddrag, "scandinavisk Folkecalender har meddeelt af DiesterwegsSkrift. Herefter holdt Committeens Medlem, Redacteun Ree, en Tale om Underviisningsvæsenets Stilling og Betydning i Nutid og for Fremtid, hvorvidt Skolen, ved sin Organisme, var for Folket hvad den bør at være og Folket for Skolen hvad det bør at være, og søgte navnlig at fremstille, at Skolen, først udbreder sin Nytte i Samfundet og kan virke til at vække sande intelligente Kræfter i dette, naar der hos Folket vaagner og styrtes en sand Erkjendelse af Undervisningsvæsenets Betydning og denne da tillige viser sig virksom i ogsaa at understøtte og udstyre Folkeskolen med de fornødne materielle Kræfter til at give Skolen sit Opsving og sætte de Mænd, hvem udviklingen af Underviisningens Organisme, og hele Folkeungdommens praktiske Opdragelse og Veiledning er gjort til Livsopgave, istand til paa en for deres Kald tilfredsstillende og dem selv ikke unyttig opoffrende Maade at løse denne. Hr. Adjunct Jermin holdt derpaa en Tale om Skolevæsenets nærværende factiske Tilstande i Danmark og viste, hvorledes endnu heri langtfra er virket og udrettet, hvad dette udkræver for at kunne udfolde sin rette Betydning. Taleren oppellerede dernæst og saa til den nødvendige praktiske Virken for at bringe Undervisningssagen til sit Formaal og at navnlig ogsaa Undervisningens sande Venner udenfor Lærerstanden sluttede sig til dennes Bestræbelser, idet han derhos underrettede Forsamlingen om den til dette Meed samme Dag oprettede pædagogiske Forening, hvis discuterede og antagne Love bleve om deelte blandt Festens Deeltagere. Talerstolen besteges derpaa af Hr. Pastor Bruun, som paa en klar og indtrængende Maade fremstillede Nytten af Asyler som nødvendige og virksomme Tilknytningsled ved ethvert velordnet Skolevæsen og som naturlig Betingelse for Folkeskolens egen helbige Virken, samt opfordrede derhos til, at ogsaa heri Byen Oprettelsen af et Børne-Asyl, hvor Armodens Børn tidligt kunne finde en Tilflugt fra Lastens Fristelser, snart maatte berede sin gavnlige Frugt: en Opfordring, der mødte en saa almindelig og levende Gjenklang, som den vist ogsaa udenfor den forsamlede Kreds vil finde og som vi antage, kun behøver at fremtræde i praktisk Forslag for at gaae sin, her desværre alt længe savnede, Opfyldelse imøde. Hr. Skolelærer Palmer fra Gaaser bragte dernæst i en Tale, en veltegnet Skildring af Skolelærerens Stilling og de sørgmodige Udsigter i hans Efterladtes Fremtid, naar disse ved hans Død staae den allerede i Livet, bebyrdede Forsørger berøvede. Talere knyttede hertil Forslaget om Oprettelsen af en Entekasse for Skolelærere, en Tanke, der er saa smuk, at det undrer os, den ikke allerede for længe siden meer udstratt Betydning har fundet sin Udførelse, ligesom Forslaget ogsaa hos Forsamlingen mødte en almindelig Sympathie. Ree førede endnu hertil et Foredrag, hvor han gav et tilbageskuende Blik over den sidste Talers Forslag og opfordrede til, at ligesom hiin nærmest havde henvendt Forslaget til sine Standsfæller, saaledes ogsaa alle andre Venner af Undervisning vilde med Kraft slutte sig til Udførelsen af et saa prisværdigt Foretagende.