Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-11-17
Persien er i det hele taget et ufrugtbart Land(andre sige et forsømt Land; dog har det mange Bierge og mange Ørkener) Biergene have et ørgeligt Udseende, Sletterne ere fulde af Stene, de dyrkelige Egne ligge som Daser i Ørkener, og Byerne ligge adspredte fra hinanden. Et saadant Land er gunstigt for Despotiet, da der kun kan finde en svag Forbindelse til Modstand Sted iblandt Jndvaanerne. Da Landet er opfyldt med rovgierrige Nomadiske Stammer, saa bliver derved dets Tilstand saameget beklageligere. – De uafladelige indvortes Krige om Thronfølgen have svækket Rigets Kraft og udryddet de Stores Familier, som kunne giøre Despoten Modstand. Jntet Menneskes Liv og Eiendom er derfor sikkert i Persien og Schaherne have, naar deres Sindelag har været;stemt dertil uden Skye begaaet de største Grusomheder, saaledes dræbte den store Schah Abba med egen Haand en sovende Reisende, fordi Synet af denne havde gjort hans Hest skye; paa et andet ulykkeligt Menneske lod han Næsen afskiære af en ligesaa ubetydelig Aarsag. Aga Mahomed lod Øinene rive ud af Hovedet paa dem, som dristede sig til at betragte hans rædsomme Figur, og Nadir Scha lod af en naturlig Hang til Grusomhed udgyde utallige uskyldige Menneskers Blod. Som Schahen hand er, saaledes handle ogsaa hans Embedsmænd, Retten er tilsals, Bestikkelser afgjøre alt, hvilket igien giver Anledning til indbyrdes Selvhævn iblandt Folket og giør det grusomt og vildt. Den nærværende Scha Feth Ali er, er i Sammenligning med hvad hans Forfædre have været, intet ondt Menneske, han er hverken grusom eller tilbøielig til Uretfærdighed, han er maadelig i sine Nydelser, besidder en oplyst Religion og viser sig som en god Fader imod sine talrige Børn. Man behøver ikke at tilføie, at alt dette gielder kun i Forhold til den Moralitet, som findes i dette Land thi hans naadige Sindelag har ikke afholdet ham fra at lade een af sine Onkler sulte ihiel, som giorde ham Regieringen stridig (et bekiendt Factum, Kotzebue omtaler det ogsaa i sin Reise). Ligesaalidet afholdt hans Retfærdighedskiærlighed, ham fra at lade Tungen skiære af paa hans MinisterAdgi Jbrahim, som ikke kan bebreides for noget andet, end at han tiente sin Herre for godt Feth Ali Scha lader sig beherske af en Passion, som gaaer ud over alle hans Undersaatter, hvilken Classe de saa høre til. Han samler nemlig gierne Skatte, og tilstaaer, at hans Begiærlighed i dette Stykke er umættelig, og at han mærker hos sig en Uroe og et Savn, naar han lader en Dag gaae hen uden at erhverve sig betydelige Pengesummer ved Confiscationer eller ved Straffe. Dog er han sielden udsat for et saadant Jldebefindende, da han af al Magt sørger for at forsyne sit Skatkammer med alle sit Kongeriges Rigdomme, Kronens Jndkomster ere deelte i to Deele, i Skatterne og i Confiscationerne tillige med de saakaldte frievillige Gaver, denne sidste Jndtægtskilde er meget indbringende. Embedsmændene have næsten ingen Emolumenter, derimod er det dem tilladt at udsuge af Undersaatterne saameget som de kunne. Hs. Majestæt veed godt hvor høit disse Udsugelser, kunne beløbe sig til; den Formue som hans Gouverneure og Ministre skrabe sammen, kan derfor kun betragtes som Depot, hvilket Souverainen, nok forstaaer at bemægtige sig, naar det synes ham at være den passende Tid. Amin Ad-Dou lat, eller Financemenisteren er meget rig, og man betragter det som et Underværk, at han formaaer at holde sig, uagtet han ikke giør Schaen Presenter. Men denne holder sine Embedsmænds Formue i Reserve og han forstaaer at klemme dem ud som en Svamp, saasnart han trænger til dem, og de Midler, som han betiener sig af dertil ere ofte høist besynderlige. Hans Forlystelser, ende sædvanligen med en Udsugelse og det er vanskeligt at sige, om det koster hans Hoffolk meest at giøre ham en Present eller at faae en af ham. Jngen af dem, som har den Lykke at nærme sig til Støvet af Kongernes Konges Fødder, tør lade sig see med tomme Hænder. Selv Haremet er blevet en Kilde til hans Jndkomster; Hs. Majestæt bevilger kun sin Gunst til dem, som kunne giøre ham en kostbar Present og hans Gemalinder maae betale den Ære at give Riget Arvinger. Hans Døttre blive bortgivne til Ægte for store Pengesummer og de Fruentimmer, som han ikke skiøtter mere og blive overladte til rige Mænd, som derfor maae betale ham en anseelig Capital. Naar han endelig ikke veed nogen anden Udvei, saa betiener han sig af et Middel, som ikke kan slaae feil: Skurk, siger han, hvormeget vil Du give for at løskiøbe Dit Liv, Du maae betale 100,000 Tomans, Kongen veed at Du har dem, og Strikken eller Stokken tvinger snart den Ulykkelige til at adlyde. En saadan vilkaarlig Regiering maae, naar den fra Regenten af udbreder sig til alle dem, som have at befale i Landet, svække Landets Kraft og giøre Folket, ligesaa fordærvet som ulykkeligt; begge Deele ere Tilfældet i Persien. Sardarerne, saavel som de ringere Embedsmænd udsuge Folket paa alle Maader; Mihmandarerne eller de Personer, som ansættes til at ledsage udenlandske Ministre vide, især at benytte denne Leilighed. Naar Rigets Stormænd foretage sig en Reise, saa er deres Ankomst i den Grad befrygtet at hele Landsbyer blive forladte af deres Jndvaanere. Kasun Khan, en af Kongens Svigersønner holdt stille i en elendig Landsbye i Schiras og forlangte Sorbets og Syltede Sager af Jndvaanerne allene for at udpresse Penge af Beboerne; disse svarede, at de neppe vidste hvad det var han forlangte og toge tilsidst Flugten; han lod nu Landsbyen udplyndre, ødelægge Sæden paa Marken og satte Jld paa Husene. Af alle de Penge, som Regieringen og dens Underordnede udsuge af Folket, bliver intet anvendt til dets og Statens Bedste, ingen Landeveie blive reparerede og ingen nye anlagte; der bliver hverken bygget Broer, eller Caravanserais og de ældre forfalde. Canalerne ere tilstoppede og Stæderne og Landsbyerne ligge i Ruiner. Hvad vil Enden tilsidst blive paa al denne Elendighed indvortes fra kunne bedre Tider ikke forventes; men Rusland kan ifølge sin Politik og Magt have en gunstig Jndflydelse paa Persiens Skjæbne, og naar det først var faldet i denne Stats Hænder, saa kunde man forvente de samme Fremskridt til Fuldkommenhed der som i de øvrige Russiske Lande Men det er kun de frugtbare Provinser ved det Caspiske Hav, som ere passende for Rusland og det er ikke sandsynligt at det med Hensyn til de rige Engelske Besiddelser i Jndien vil fratage Schahen af Persien hans sørgelige Ørkener.