Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-05-03
Nogen Tid efter havde vor Steensen saa mange glimrende Tilbud, at Han besluttede, at gaae i Fransk Tieneste. Syvaars Krigen var allerede begyndt – og vor jydske Landsmand udmærkede Sig ved adskillige Leiligheder som berømmelig Kriger. Feldt Marskalkerne Broglio og Soubise meddeelte Ham skrivtligen høy Berømmelse. Men, da han i to Aar – formodentligen for Hans Protestantiske Religions Skyld - ikke kunde avancere videre, end til Lieutenant, tog Han Afsked fra Fransk, og gik i Würtenbergsk Tieneste, hvor Han snart blev Ritmester, og tiente der saaledes i et Par Aar. J denne Tid besøgte Han sin Familie her i Jylland, og siden har Han ikke seet sit Fædreneland. Saavel da, som siden oftere, skal Han ved sin fortroelige Ven, Thyge Rothe have tilbudet sig, at gaae i Dansk Tieneste, naar Han maatte træde ind paa samme Post, som den, Han ved sin Duelighed og Fortieneste havde svunget sig op til under fremmede Regieringer. Hans Tilbud skal ikke ligefrem være bleven antagen; og, da Han ei kunde beqvemme sig til, at gaae ind paa en lavere Post. end den, Han hist beklædede, opgav Han omsider sin Yndlings=Plan, at tiene sit Fædreneland, som Kriger. Nu begav Han sig i Kongelig Preussisk Tieneste, og blev ved, at udmærke sig saa hæderligen ved mangfoldige Leiligheder, at Han opsteeg til een af de høyeste Æresposter i Krigstanden. Foruden i mangfoldige andre større eller mindre Actioner, hvor Han sædvanligen var paa Færde hvor Jlden var heftigst, forholdte Han sig, som den ægte Helt, især i de to evig mærkværdige Feldslage ved Søndershansen og ved Rosbach. Derfor blev Han synderligen ynded og elsked, ei blot af Friderich den Store, der saa godt forstod at sætte Priis paa sande Helte, men og af begge Hans Eftermænd paa Tronen. Stedse betroedes Ham de vigtigste Æresposter. Som Chef for Hans eget Regiment - Steensen kalded efter Ham selv laae Han med Samme som Commandant i den vigtige Grændsefæstning Silderberg i Slesien omtrent i 13 Aar. Siden har Han nu været Gouverneur i Neisse i en 14 Aar. En høyadelig Godseier i Slesien af Familien v. Thielo havde kun to Døttre. Med den ældre af Dem giftede Han sig saavidt erindres – i Aaret 1779. og, efter Hendes Død nogle faa Aar derefter, med den yngre Syster. Han har kun een Søn, der bærer Faderens Navn: Georg Christopher, træder i sin ypperlige Faders Fodspoer, og er formodentligen høy Officer i Preussisk Tieneste. Med al Hans Krigstalent og Krigserfaring besidder Han en høy Grad af Sindsblidhed, Menneskekiærlighed og forekommende Belevenhed. Aar efter andet glemte Han meer og meer af Hans Modersmaal, saa at Hans sidste Danske Breve, ere ganske tydskartede. Paa sin udenlands Reise besøgte Kammerherre (siden Stiftamtmand) Buch wald General Steensen i Silderberg - og ved Hiemkomsten hørte Referenten med inderlig Deeltagelse Hr. Kammerherrens Beretning om den levende Glæde, vor ypperlige Landsmand yttrede, og den Høytid, Han anstillede i Anledning af dette Ham saa frydeligen overraskende Besøg. Beklageligt, at Hans saa glimrende Bane maatte mod Enden overdrages med saa mørke Skyer, Langsom og blid, som dit fromme Sind - henglide, vor Steensen, dit Livs Aften, Randlev Præsteg. d. 1ste Febr. 1808. N. Blicher.