Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1829-11-24
Rusland, Tyrkiet og Grækerland. J St. Petersburg hersker megen Virksomhed i det udenlandske Departement, Vicekantsleren Grev Nesselrode arbeider næsten daglig med de fremmede Ministre, og aflægger nøiagtig Beretning over Alting til Keiseren, som vaager med sjelden Omhyggelighed for alt hvad der angaaer hans Riges indre og ydre Anliggender; de fornævnte hyppige Conferentser, som holdes i det udenlandske Departement, skal være foranlediget ved de fra det engelske og franske Hof gjorte venskabelige Forestillinger med Hensyn til Portens Jnteresse, og man formoder at disse ville give Anledning til, at Keiseren ikke allene eftergiver en Deel af Krigsomkostningerne, men ogsaa lader sig formaae til en Modification i det tyrkiske Gebets militaire Occupation; man anseer derfor ikke for umuligt at Fyrstendommene ikke forbliver i længere Tid besat af russiske Tropper; men at i Stedet derfor, en fast Plads ved det sorte Hav indrømmes Rusland, indtil Porten har afbetalt. dens Gield; Trappezunt ville saaledes være af største Vigtighed for Rusland. Grækerlands Skjæbne, hvorom der haves Conferentser i London, afhandles ogsaa Petersburg, og man tør haabe, at det græske Folk inden kort Tid vil kunne feire dets Regeneration, og den nye Stat erholde saadanne Grændser, som ere nødvendig for dens Sikkerhed og Udviklingen af dens Grændser; thi Hs. M. Keiseren og den hele keiserlige Familie, interesserer sig meget for Grækerne, og der bliver Jntet undladt, som kan skaffe samme en lykkelig Fremtid. Fra den serwiske Grændse skrives under 29de Oct.,at ifølge Breve fra Adrianopel har Feldtmarskal Diebitsch givet General Krassowsky Ordre til at holde sig i Beredskab til at angribe Paschaen af Scutari, hvis han ikke efterkommer Sultanens befalinger og respecterer Freden. Paschaen synes at have erholdt Efterretning derom, thi siden forholder han sig ikke allene rolig med sine Albanesere, men skal have sendt den største Deel af dem tilbage til Sophia, og er kun selv med nogle tusinde Mænd bleven staaende ved Philippopolis; det synes som at Paschaen af Scutaris Operationer vare foranledigede af Porten selv; thi i en Skrivelse, hvori denne til General Diebitsch søger at undskylde samme, siges: at Paschaen af Scutaris Marsch til Philippopolis var foranlediget af, at han er bestemt til, efter Russernes Afmarsch, at overtage Regjeringsforretningerne i Adrianopel. Ved Efterretningen herom, have de fornemste Jndvaanere sendt en Deputation til den russiske OverGeneral, og bedet om hans Forbøn hos Porten til at denne Forholdsregel kunne blive forandret, da Paschaen af Scutari er almindelig forhadt for sin Grusomhed, og med Rette frygter man for, at han, trods den af Storherren forkyndte Amnestie, vil udøve de grusomste Forfølgelser; om OverGeneralen vil opfylde denne Bøn, meldes ikke, men mange fornemme christelige og mahumedanske Familier gjøre sig færdige til at forlade Staden, med den russiske Armee; man lægger ogsaa Mærke til at Russerne træffe allehaande Foranstaltninger, der vise at de ikke have nogen Tiltroe til Paschaen af Scutaris gode Sindelav. Grev Diebitsch synes at kjende sin Modstander, og den saa frygtede Paschas Lumskhed, kunne bekomme ham ilde. Af den i Middelhavet værende russiske Flaade, skal nu en Afdeeling overvintre i Toulon og repareres, en Anden i Poros; men den største Deel af Flaaden skal gaae til Messina, hvorhen ogsaa den Høistcommanderende Grev Heyden vil begive sig. J Odessa, hvor man ansaae Pestsmitten for uddet, er den 26de October igjen 5 Personer blevne angrebne deraf, og foruden disse vare 54 Jndivider som stode i mere eller mindre Forbindelse med dem, bragte i Qvarantaine, af de Syge vare den 31te October 4 døde, og af de, der vare blevne indspærrede med, vare blevne angrebne af Smitten.