Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-07-08
Berghauptmand Heltzen har nu ladet bekjendtgjøre følgende i Anledning af Odelsbonden Elling Balhalds Opdagelse: "Maatte man ikke vente et Potost i en Opdagelse, som i Trondhjems Adressecontoirs Efterretninger nu 3 Gange kort efter hinanden er lovtalet, ja derfra endog forleden saaes omtalt i de fyenske Avertissements Tidender, Det værste er, at Folk af de senere herunder forsætlig eller ubetænkt anbragte Udtryk, maatte endog troe, at vedkommende Kongelige Embedsmænd vare i det mindste ligegyldige for Landets Vel, om ikke end- ogsaa i Forening med Andre for at undertrykke denne Opdagelse. Jmidlertid er det Sande i Sagen; at Elling Balhald fra Wærdalen kort før Lovtalen over ham m.m. udkom i Trondh. Adressec. Efterretn. No. 37, personlig anmeldte for mig, Berghauptmanden her Nordenfields, sin Opdagelse og det ganske beskedentlig uden Pral, hvorhos han foreviste Prøve af sin Anviisning, udbedende sig Raadføring i, hvorledes han skulle forholde sig med et Geverkskab, som i Nærheden af hans Bøigd skjer per og driver Gruben, og havde, som han foreviste mig, gjort ham skrivtligt Tilbud, hvilket han og saa strax havde vedtaget, men var nu tilraadet at forkaste. Stuffen og hans mundtlige Beskrivelse overeensstemmede deri, og langtfra at Anmeldelsen og Anviisningen vare vigtige, mindre uhørt forhen, endsige da Ophævelser været i Aviserne, var Malmen vel Guulkobbermalm, men med Steen indmængt og Laget eller Gangen, som dette her gemeenlig kaldes, ikke heller af nogen betydelig Mægtighed. Manden forlod mig overbeviist om, syntes det, at han ikke kunde gjøre bedre end fastholde Tilbudet, der sparte ham al Bekostning og forbeholdt ham dog alle hans Finder= og Grundeiers Rettigheder, og nu efter de sidste Jndberetninger undersøge bemeldte Geverkskab: Levanger Skognens Kobberværks Participantskab saaledes hans Anviisning og vist gjøre alt sit til at faae oprettet i Værdalen et andet Røraas, var dette kun mueligt, Uvittighed maa saaledes nu skamme sig da bedre Gang for Sagen ikke kan ønskes. - Det udi denne Anledning i Stedet for Juuls Veiledning anpriste Priisskrivt paatrænger, som i sin Tid kronet, ikke af mig at anbefales her. Adskilligt i Forsøg til Malmers, Stenes og andre Mineraliers lettere Paaskjønnelse vil jeg derimod tilraade Enhver, som vil befatte sig med Malmers Eftersøgelse, at eftersee og gjøre sig velbekjendt; men dette af en egen Skjebne forfulgte Skrive mangler det i Jndledningen belovede og uomgiengelig fornødne Register, er altsaa ikkun en Defekt, hvis Forfatter ikke heller har nævnt sig og neppe, hvor meget det endog kunde være at ønske, befatter sig med dette Skrivts Forkortning, Omstøbning hvad Formen angaaer, og de nye opkomne nu brugelige Navnes Tilsættelse, thi Forelæsningen Aviserne fra Ole Mehlum for retskafne bergkyndige Mænd og hans Opfordring kan snarere volde Modbydelighed end skienke Lyst og blive Opmuntring til at udgive en nyttig Oplysning i det Fag for Almuen. - Mod den i sin Tid afsatte og senere end nu ulykkeligere Amtmand P. Juuls Veiledning til Ertsers Opsøgelse i hans gode Bonde, troer jeg aldrig nok at kunde advare Almuen og det fornemmelig mod den vrange Tanke, at Malmene maae blive bedre jo dybere man kommer ind i Klippen eller Berget, som det her nævnes. Saadan Tank har ofte været og kan fremdeles blive Folk til Tids og Penges Spilde, ja hindre nyttige Anlæg; men den Fordom er desværre de fleste af Almuen nu for meget indgroet, og den Bonde, som nylig bragte mig Katteguld, og endelig overbeviist om, at det ikke var andet end guul Glimmer og ikke virkeligt Guld, paastod halstarrigen saaledes, at det dog vis blev rigtigt Guld, saasnart han kom dybere ind Berget. - Trondhjem, den 23 Junii 1806." Heltzen.