Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1776-05-17
Besvarelse. Da jeg ikke selv ejer Jordegods eller er Landdrodt, meener jeg at kunde, uden Partiskhed, besvare det i Adresse=Contoirets Efterretninger No. 17, af en Anonymo, fremsatte Spørsmaal. hvad man resiqverer, om man herefter dristede sig til at holde sig Lovens 3 B. 144 C. 14. A. efterretlig, Efter Naturens Lov kan enhver giøre sig sin Eiendom saa nyttig, som man best ved og kan, naar andres naturlige Rettigheder. ej derved fornermes; følgelig skulle det synes at staa en Jord-Eier frit for at boxle eller forpagte sin Gaard til den eller de, som vil og kan betale ham den største Afgift naar hans Stand eller Vilkaar ej tillader ham selv at bruge og beboe samme. Dette uagtet kan dog denne Frihed, i den borgerlige Stand, blive noget indskrenket, for saa vidt Selskabets eller det almindelige Beste udfordrer. - Hvor billig, fornuftig og retsindig Danmark og Norges Konger, end og fra de ældste Tiider, heri have viist sig, saavel mod Lejlændinge, som Jorddrotte, kunne jeg, ved at opregne deres Love, letteligen lægge for Dagen; men jeg vil allene anføre hvad som i de nest forløbne 2de Aar=Hundrede i dette Fald er anordnet. Da 8. mem. Kong Friderich den 2den havde i Aaret 1568 befalet de Herrer Rigs raa raader Jørgen Lyche, Biørn Andersøn og Christopher Walchendorf at opreise til Norge og givet dem Fuldmagt, dog paa nermere allernaadigst Approbation, at anordne alt hvad, som kunne behøves til Lovens Forbedring eller dens nø ere Efterlevelse, er af dem, ved deres Nærværelse i Bergen, den 13de Martii, og her i Tronhiem den 4de April bemeldte Aar, udgivet en Reces eller nogle saa kaldte Rette-Bøder, som, hvad denne Sag angaar, lyder saaledes: Som Almuen beklager sig, at mange af dem besværes med høiere og meere Landskyld, end deres Jorder formaae at udgive; dermed skal saa forholdes: at ingen skal sætte deres Gaarde paa høiere Landskyld, end som 6 Mænd kunde kiende Ret at være efter Loven; og hvilke Gaarde som befindes for højt satte paa Landskyld, skulle Landdrotten maa lade needsætte, og de som findes for lidet satte skulle Landdrotten maa lade opsætte efter 6 Mænds Dom og gode Tykke. - En ypperlig Anordning! ved hvilken, naar den efterleves, hverken Fattige eller Rige, hverken Jorddrotte eller Leilendinge, letteligen kan fornermes, men enhver blive i Stand til at leve og høste Frugt, den ene af sin Eiendom og den anden af sit Brug, Sveed og Arbeide. Paa saadan Maade bliver Loven (som det heeder i dens Fortale) skikket efter hver Mands Tarv; lige billig og lige taalig for alle. At forbemelte Reces siden er bleven, af allerhøjstbemelte Konge, stadfæstet, sees af en anden Reces, som Hr. Biørn Andersøn til Steenalt, Hr. Axel Wiftert til Axevold, Hr. Christen Munch til Thoberup, Hr. Ludvig Munch til Norlund og Matthias Stygge til Holbek-Gaard, meere end 10 Aar. derefter, nemlig den 2den Octbr. 1578, i Følge Kongl. befalling, har udgivet paa Opslo Raadstue. Ovenmeldte Anordning om Landskylden, som fornævnte Herrer ved deres seenere Rette=Bøder (S. Forordninger) i Aaret 1584, har igientaget, er og af allerhøjstbemelte Konge den 28de Maji er a. atter bleven stadfæstet. - En ligelydende Anordning findes og i gl. mem. Kong Christian den 4des, Aar 1604, udgivne og forbedrede Norske Lov, hvor det i LandsLeje Balkens 1 Cap. saaledes heeder: Jkke maa nogen sætte sine Gaarde eller Jorder for høiere eller større Landskyld end 6 skiellige Mænd kan kiende, lovligt og ret er. Og hvilke Gaarde, som ere fatte for højt paa Landskyld. maae igien afsættes. Findes og nogen at være for ringe sæt, da maa Jorddrotten lade opsætte den efter 6 skiellige Mænds Tykke.