Viborger Samler, 1834-12-02
Jndsenderen skal kun, med Hensyn til, at adskillige af de høist agtværdige Forfattere, som paatoge sig at veilede deres mindre oplyste Medborgere, ved Valgene af Repræsentanter til Stænderforsamlingerne hos os, saa gandske fraraadede Folket at betroe deres Jnteresse i Embedsmændenes Hænder, endnu tilføie, disse Ord af den norske Forfatter: "Storthingets Kraft og Marv – naar Talen er om Talenter, Uddannelse i alle Retninger og Arbeidsomhed – var, ved dette, som ved alle foregaaende Storthing, Embedsclassen. Alle Præsidenter, Secretairer og Committee-Formænd toges af denne Classe. Alle forberedende Arbeider udførtes saagodt som udelukkende af Embedsmændenne, og deres Deeltagelse i Forhandlingerne i Thinget var af en gehaltrig og indgribende Natur." Saa vist som det er, at det ingenlunde kunde være ønskeligt, at Stænderforsamlingerne vare komne til at bestaae allene af Embedsmænd, saa vist er det paa den anden Side, at Nationen vilde have været mindre tjent med, at Embedsmændene vare blevne aldeles udelukkede. Man maa betænke, at de næringsdrivende Classer hos os hidtil have savnet enhversomhelst Tilskyndelse til at bekymre sig om Regjeringsforretningerne og hvad dermed staaer i Forbindelse, og at de saaledes vilde være aldeles fremmede for den storste Deel af det, som kan ventes at blive Gjenstand for Stændernes Forhandlinger. Uden for Hovedstaden er den høiere Dannelse sjelden at finde i disse Classer, og det vilde være meget tilfældigt, at netop de Faae som besidde denne, vilde blive valgte, forsaavidt de maatte være valgbare. Saaledes som Valgene hidtil ere udfaldte her i Jylland, tor man imidlertid haabe, at Hensigten vil opnaaes, da saavel Borger- om Bondestanden, derved vil blive tilstrækkelig repræsenterede, og det eiheller vil mangle paa Embedsmænd, som kan foretage de fornødne Udarbeidelser, naar Discussionerne over en Materie ere tilendebragte. Vi have iøvrigt i Forestaaende seet en Bekræftelse paa den noksom bekjendte Sandhed: at Oplysningens Udbredelse til alle Classer af Statsborgere er en nødvendig betingelse for, at et Folk kan ansees modent for den høiere politiske Frihed, da det er ved Oplysningen, at de forskjellige hinanden modstridende Jnteresser udjevnes, og en Ligevægt i alle Forhold tilvejebringes. Hvor Stænderne kun ere raadgivende, og den Ret at tage Beslutning i Statens Anliggender, ene tilkommer Regenten, er det vel mindre vigtigt, at ikke alle Classer staae paa et nogenlunde lige Trin af Dannelse; men Enhver, som føler Attraae hos sig til at deeltage i de Forhandlinger, hvorved der haves til Hensigt at fremvirke en Beslutning af Regenten, til Nationens Tarv, maa nødvendig søge at erhverve sig den Dannelse som mangler ham; i hvilken Henseende Jndsenderen maa bemærke, at her ingen Tale kan være om den videnskabelige Dannelse, men allene omden, hvorved Forstanden cultiveres til en saadan Grad, at Mennesket i sin Stilling som Statsborger kan indsee, ikke allene hvad der er nyttigt for ham selv, men ogsaa hvad der kan være gavnligt for hans Medborgere, og hvad disse have Ret til at fordre. At virke for vore Almuers Oplysning ved hensigtsmæssige Skrifter, som kan vække deres Tænke-Evne, og bibringe dem rigtige Begreber, ikke allene om deres Pligter og Rettigheder i Særdeleshed, men tillige om statsborgerlige Forhold i Almindelighed, vilde unægtelig være et ikke mindre fortjenstligt Arbeide heri Landet, end i Norge; og for Almuerne selv maatte det være en Opmuntring til at stræbe efter at tilegne sig en saadan Oplysning, at de derved bane sig Adgang til den Hæder, at være deres Medborgeres Ordførere hos Regjeringen. J den nye Jnstitution ligger maaskee Spiren til det danske Folks politiske Frihed, eller i det mindste til dets Opnaaelse af en vis Grad af politisk Betydning; hvorledes den skal udvikle sig og bære Frugter, beroer paa den Jver og Omhue, hvormed vi pleie og opelske den.