Jyske Efterretninger, 1802-10-29
Jndenlandske Efterretninger. Under 1 October d. A. er, igiennem det kongelige Rentekammer, udfærdiget en Forordning hvorved paabydes en aarlig Afgift af Besiddelse, Rytte og Brug af faste Eiendomme i Kongeriget Danmark : dens Jndhold er følgende: Det er Hans Majestæts samtlige kiære Undersaatter noksom bekiendt, hvilke Foranstaltninger under den nu tilendebragte Krig i Europa Allerhøistsamme har været nødsaget at føie til sine Rigers og Landes Sikkerhed imod fiendtligt Overfald og for at beskytte Handelen og Skibsfarten. De store Summer, som dertil af Kongens Kasse have maattet udredes, saavelsom de øvrige, formedelst de stigende Priser, paa alle Nødvendigheder, tiltagende Stats=Udgifter, have ikke kunnet bestrides ved de i midlertid paabudne extraordinaire Afgifter, og de vedvarende Anstalter, som Hs. Majestæt endnu seer sig nødt til at træffe til Fædrenelandets Beskyttelse, udfordre saa betydelige Udgifter, at de nærværende, i ældre Tider paabudne, Afgifter ikke dertil ere tilstrækkelige. Nødvendigheden udkræver derfor, at i samtlige Riger og Lande anordnes et almindeligt Paabud, som for Danmark er bestemt til en aarlig Afgift at Besiddelse, Nytte og Brug af faste Eiendomme, der, forsaavidt den vedkommer Jordeiendomme, bliver uden Undtagelse at udrede saavel af privilegeret og beneficeret, som af uprivilegeret Godses Besiddelse, Nytte og Brug. Thi anordnes og paabydes for Riget Danmark, som følger: 5) Samme Dato er udfærdiget en Forordning, samme Gienstand betræffende, for Norge, Finmarkens Fogderie undtaget, hvilken særskilt skal blive meddeelt. 1. Om Afgift af Jorder. 4) Af Hovedgaards-Jorder. 1) Af al Hovedgaards-Jord svares Afgiften efter Tønder Land geometrisk Maal, hver Tønde beregnet til 14,000 Alen. 2) Samtlige en Hovedgaards Tønder Land skulle ansættes til Værdie ikke lavere end 50 Rdlr., og ikke høiere end 100 Rdlr. pr. Tøn. de, og i Middellasser imellem bemeldte høieste og laveste Værd, nemlig til 62 1/2 - 75 - 87 1/2 Rdlr. pr. Tønde. 3) Til Tønder Land geometrisk Maal bliver ikkun at regne dyrket eller til Dyrkning opbrudt Agerland og Eng, som kan slaaes til Høebiergning. Alle andre Jordstrækninger, saasom Skovgrunde, Heder, Overdreve, Moser, Fiskedomme og deslige regnes ikke efter Maal, men tages, som Hielpemidler til Culturen, eller som Midler til Fordele og Beqvemmeligheder for Eierne og Besidderne, med i Beregning ved Classisikationen af Eiendommenes Værdie pr. Tønde Land. 4) Flere Hovedgaardes Tønder, Land Ager og Eng af omtrent lige Godhed og Beskafsenhed kunne anslaaes til en Middelpriis districtsviis. Naar denne er sat, bliver at bestemme, hvorvidt de øvrige Tilliggender af Skovgrunde, dog uden Hensigt til den derpaa staaende Skov, Heder, Overdreve, med videre, kunne for enhver Hovedgaard forhøie Værdien af dens Tønder Land. 5) Af hver Tønde Land skal, naar dens Værdie er ansat til 50 Rdlr., svares . . . . . . . 10 Sk. 62 1/2 Rdlr., . . . . . . . . . 11 - 75 Rdlr., . . . . . . . . . 12 - 1/2 Rdlr., . . . . . . . . . 13 - 100 Rdlr., . . . . . . . . . 14 - Af hvad, som er under eller ikke meere end 1/2 Tønde Land, svares Afgiften ikke. Men af hvad, som en under een, men dog over en halv Tønde Land, sva res Afgiften som af een Tønde Land. 6) Naar og forsaavidt Eieren selv driver Hovedgaards-Jord, eller har bortforpagtet den paa kortere Tid end et Aar, betaler han den fulde Afgift. 2) Derimod skal, naar og forsaavidt Eieren paa eet Aar eller længere Tid har bortforpagert Hovedgaards-Jord, Forpagteren svare 6 Skilling pr. Tønde Land, og Eieren det øvrige af Afgiften. Er Hovedgaards-Jords Avling bortforpagtet til een, og dens Græsning eller Hollænderie til en anden, da deles Udredelsen af disse 6 Skilling pr. Tønde Land imellem begge Forpagtere efter samme Forhold, som finder Sted imellem deres Forpagtnings Afgifter. Men, dersom Eieren har forbeholdt sig Avlingen, og alene bortforpagtet Græsningen eller Hollænderiet, eller omvendt, da skal det, hvor saadant allerede er Tilfældet, mindeligen afgiøres imellem ham og Forpagteren, eller i Mangel deraf ved de Commissioner, hvorom tales i efterfølgende 18de Afdeling, bestemmes, hvormeget Forpagteren af bemeldte 6 Sk. pr. Tønde Land har at udrede. Hvor derimod herefter Hovedgaards-Jords Avling og Græsning eller Hollænderie paa nysnævnte Maade. deles imellem Eier og Forpagter, skal det altid ved Forpagtnings=Contracten fastsættes, i hvad Forhold Forpagteren skal tage Deel i Udredelsen af Brugs Afgiften, eller og den fulde Afgift falder Eieren til Last. 8) Er Hovedgaards-Jord udstykket til Eiendom, uden at Hovedgaards-Eieren har forbeholdt sig aarlig Afgift, da betaler Parcel-Eieren Afgiften heel, naar han driver Jorden selv eller har bortforpagtet den paa kortere Tid, end et Aar. For saavidt han har bortforpagtet den paa et Aar eller længere Tid, deles Afgiftens Udredelse imellem ham og Forpagteren. efter de i forestaaende 7de H anførte Regler. 9) Dersom Hovedgaards-Jord er udstykket til Eiendom, Arvefæste eller Fæste paa Livstid imod aarlig Afgift, da betaler Afgifts-Eieren 2 Skl. af hver Rdlr., som den aarlige Afgift, hvilken han oppebærer, udgiør, og Besidderen det øvrige af Paabudets Beløb. 10) Forsaavidt den aarlige Afgift til Eieren er bestemt at ydes i Korn eller andre Producter eller i Tienester in natura, skulle disse Natural=Producter eller Tienester anslaaes til Pengeværdie, og denne Pengeværdie henregnes til den aarlige Jndtægt, af hvilken Eieren svarer 2 Sk. pr. Rdlr. Naar Korn saaledes anslaaes til Penge, skal 1 Tønde Hvede beregnes til . . 4 Rd. - Rug . . . . . . 3 -. Byg . . . . . . 2 -= Havre . . . . . . 1 - 32 Sk. Alt øvrigt bliver at beregne efter gangbar Værd i Egnen. 11) Findes fra ældre Tider Hartkorn, som til ordinaire Contributioner er matrikuleret, inddraget og drives under Hovedgaard, skal samme i Henseende til Paabudet ansees og behandles som Hovedgaards Jord. (Fortsættelsen følger.)