JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1842-09-09
Indenlandske Efterretninger. - Kongens Reise. - Vi have været saa lykkelige at erholde et privat Brev, der i dybere gaaende Detail beskriver os Hs. Majestæts allernaadigste Afreise fra Wyck. Vi berettede i vort Nr. 242, at der glindsede en Taare i mangt et Øie, da Hs. Majestæt steg i Chaluppen - en Taare, en dyb Beemods Taare. Dette er bogstavelig sandt. Den Taare vidnede om, med hvilke til Taarer grændsende Følelser man saae Hs. Najestæt drage bort. "Det behagede ogsaa Hs. Majestæt gjentaane Gange ikke blot i Ord At udtute Sin allerhøieste Tilfredshed, men ogsaa at give den tilkjende ved Uddeling af Decorationer og Foræringer, hvorom vi nærmere forbeholde os at berette." Held og Lykke følge Hs. Majestæt paa Hans videre Reise! Himlens Velsignelse ledsage Ham! - Hr. Jngwersen blev af Hs. Majestæt udnævnt til Justitsraad.
Corsaren, 1842-09-09
Ordensdecoration. Jdag have vi desværre ingen slig at meddele; men til vort Nr. for d. 18de Septbr. d. A. haabe vi at kunne i denne Anledning lade udgaae et Tillægsblad.
Corsaren, 1842-09-09
Udnævnelse. Statsgjældsafbetaler, forhen Qvarantaine-Regnskabssorer, Hansen, udnævnt til Statsgjældsafbetalingsselskabsoberhofprobenreuter med Tilladelse til at bære 11te Juli-Foreningens Felttegn.
Corsaren, 1842-09-09
Nationalbal. Endeel Herrer i Helsingøer have fattet den Jdee at foranstalte et Nationalbal i Anledning af Kongens Fødselsdag. Da det er et Bal paa Kongens Fødselsdag, er det ganske rig- tig et Nationalbal. Thi vel dandse kun nogle Faa af Nationen; men hele den øvrige Deel er dog dandsende tilstede med sine Sympathier. Vi fandt derfor strax ved det første Blik den hele Jdee meget smuk og heldig og, ligesom det er at vente, at mange Kjøbenhavnere ville besøge denne Fest, saaledes troe vi sandelig ogsaa, at vi i nævnte allerhøieste Anledning ville slaae Gjækken løs og springe muntert om.
Corsaren, 1842-09-09
Barns-Henlæggelse. Ved Slagelse har man fundet et Barn henlagt i en Grøvt.
Corsaren, 1842-09-09
Fabriks-Nedbrænding. Forleden Nat nedbrændte det Drevsenske Fabrik paa Nørrebro.
Corsaren, 1842-09-09
Dom mod Corfaren. Besjælede af den inderligste Glæde og Skadefryd ile vi med at berette vore Læsere, at "Corsarens" Redacteur, Cand. N. P. Morthensen, er bleven idømt 1 Aars Statsfængsel og livsvarig Censur, idet vi derhos beklage, at Censu- ren ikke er udstrakt længere. Saadan skal de, min Sallighed, hale det, de Hunde.
Corsaren, 1842-09-09
Theatret. Endskjøndt vi paa den ene Side ganske billige, at Theaterdirectionen har nedsat Priserne paa sine Varer, da Billetsjoueriet derved hemmes, saa maae vi dog paa den anden Side beklage, at Vilhelm Tell ikke blev opført den 1ste Septbr. Endskjondt Md. Stage stod paa Placaten som upasselig, og Opførselsen derved forhindredes, opfordre vi paa det bestemteste Theaterdirectionen og enhver Vedkommende, som ikke ønsker Skylden for denne Udsættelse kastet paa sig, til at offenliggjøre hvem manharatholdesig til.
Corsaren, 1842-09-09
Liberalistisk Forvanskning. "Kjøbenhavnsposten" har debiteret, at Fleertallet af Kjøbenhavns Vælgere stemte i liberal Aand ved de sidste Stændervalg. Naar man nu betænker, at der kun stemtes paa 12 Deputerede og 12 Suppleanter, og at Justitsraad Skibsted kun manglede nogle faa hundrede Stemmer i at blive valgt, saa indseer man let, hvad "Kbhpostens" Skryderi har at betyde. Men Sligt vover man nutildags at byde Publicum.
Corsaren, 1842-09-09
Gjendøber. Cand. Lehmann er for nogen Tid siden bleven døbt med "Dagens" milde Vand og bekjender sig nu til dens Tro.
Corsaren, 1842-09-09
Veiret. Vi have, som bekjendt, Monopol paa at tale hen Veiret, og da Veiret i lang Tid har været saa smukt, have vi ogsaa benyttet os deraf. J den sidste Tid er det blevet noget koldt. Det samme har været Tilfældet i Frankrig og Holland, ja selv i Bajonne. Her i Kjøbenhavn have vi havt Nattefrost om Natten og ifølge private Meddelelser fra Roeskilde, som vi godhedsfuldt have modtaget, har det saagar frosset i Stændersalen, medens Thermometret her stod paa 22o i Skyggen.
Corsaren, 1841-01-08
Literaire Anmeldelser. I. Meislings spanske Grammatik. Høsts Forlag. Jeg vil anbefale Dig denne Bog, deels fordi jeg troer, at Du vil have Glæde af at lære det spanske Sprog, og deels fordi Du derved kan blive sat istand til at undgaae net af ubehageligste Tryk, som hviler paa den danske "Statsborger", jeg mener Jndstrænkningerne i Trykkefriheden. Naar Du nemlig djærvt og kraftigt vil sige Dit Hjertes Mening, skriver Du den paa Spansk, det Sprog forstaaer Censor ikke, thi det er, som bekjendt, Englenes Sprog, og saa lader han Dit Skrift uhindret passere.
Corsaren, 1842-09-09
Stænderske Comiteer. Det glæder os at kunne berette, at ogsaa en af den holsteenske Stænderforsamling nedsatte Comitee anerkjender det med dyb undersaatlig Tak, naar Regjeringen selv vil søge at føre Stænderinstitutionen en videre Udvikling imøde. Desværre. troer den imidlertid ikke at kunne betegne Jndførelsen af stænderske Comiteer som et saadant Skridt. - Det er dog et Skridt i
Corsaren, 1842-09-09
Phrenologi. En Mand. blev i forrige Maaned indsat i Galehuset i Bedlam som Følge af, at han havde brækket sit Been.
Corsaren, 1842-09-09
Udenlandske Efterretninger. Nan behage at eftersee "Neue Zeitung"; saa spare vi den Uleilighed at oversætte den.
Corsaren, 1842-09-09
Handels-Efterretninger. Maaskee vore Læsere ved samme Leilighed gjöre sig den Uleilighed at eftersee "Börsen Halle".
Corsaren, 1842-09-09
Skipper-Efterretning. Vi ile med at forsikkre, at vi ingen Understöttelse have eller have havt af Regjeringen.
Corsaren, 1842-09-09
Feuilleton. "Dagens" Mysterier. (Fortsat.) --- Og jeg giftede mig aldrig. Ingen kan paa engang tjene Gud og Mammon. (fortsættts.)
Corsaren, 1842-09-09
Colossal Heft. J München forevises i denne Tid til alle Naturtyndiges Forbauselse, en Hest paa 18 Fods Høide. Den er af Papiir.
Corsaren, 1842-09-09
Ulykkelig Hændelse. Paa en Jernbane i England blev for kort Tid siden en Skrubtudse, der havde lagt sig til at sove Middagssøvn i Skinnerne. paa Vanen, overkjørt. - Den døde strax.
Corsaren, 1842-09-09
Uheld. En Mand havde forle den sat sine sidste 2 Mark i Lotteriet. Lotteriet blev trukket, hans Numere kom - ikke ud.
Corsaren, 1841-01-08
II. "Fiirkløveret", Novelle af Dr. Sophus. Høsts Forlag. Jeg (ɔː den af "Corfarens" Redaction, som skriver Boganmeldelserne) var i Juleugen bedt ud til saa megen Lystighed, at jeg ikke kunde faae Noget bestilt og derfor bad en af de Andre om at læse Fiirkløveret, igjennem for mig og skrive en Anmeldelse deraf. Men allerede 2den Juledag kom han tilbage med den og sagde, at han ikke kunde holde ud at læse den. "Saa?" sagde jeg, "det maa da være en Fandens Bog; men maaskee kan jeg bedre, da jeg er vant til at døie Ondt." Saa tog jeg den for mig og anvendte saamæn en heel Dag paa den. Men den Dag skal jeg aldrig glemme. Det var en reen Bod- og Bededag og Fastedag tillige; thi jeg kunde ikke faae en Bid Mad ned hele Dagen, saaledes piinte den mig. Naar jeg engang faaer en Uven, saa vil jeg lade ham læse "Fiirkloveret"; maastee døer han deraf, saa er jeg fri for ham med det samme, og saa kan jeg maaskee tillige faae den Fornøielse at see Forfatteren sat under Tiltale for Mord. Og hvad der saa vil fælde ham, er en Yttring i Bogen, hvoraf man seer, at han har gjort det med Overlæg. Han fortæller nemlig om en Pige, som, da hun havde fulgt sin Kjæreste til Stranden og havde seet Skibet, hvorpaa han var, forsvinde i det Fjerne, sagde: "Nu vil jeg gaae hjem og skure." Paa samme Maade, fortæller han, gaaer det ham: Naar hans bedste Tanker ere borte, siger han til sig selv. Nu vil jeg gaae hen og - skrive; deraf tager Politiet naturligviis strax Anledning til at sige: "Du har med Villie gjort Din Bog saa slet, at den slaaer Folk ihiel. Nu skal Du hænges."
Corsaren, 1842-09-09
Ulykkelig Begivenhed. Forleden Dag fad i Toulouse en Familie ved Middagsbordet. Den yngste Søn vilde dræbe en Flue, der havde sat sig paa Bordet. Han slog efter den, men ramte en Kop, der gik i tusinde Stykker.
Corsaren, 1842-09-09
Dristigt Tyveri. Hr. M., Borger og Kjøbmand i Dresden, sad den 11te f. N. ved sit Skriverbord og talte Penge. En Tyv kom ind og tog Pengene fra ham. Tyven blev strax greden og venter nu Lønnen for sin Begjærlighed.
Corsaren, 1842-09-09
Experimentalphilosophi er, naar en Mand vil laane Penge af en Anden. Naturphilosophi, naar denne afslaaer det. Videre kan man selv læse sig til i "Der Freischiiz".
Corsaren, 1842-09-09
Theatret. 1. "Friftelsen", Lyftspil i 1 Act af Forf. til "Jndqvarteringen". Slet det lille Ei! ud af Jndskriften over Scenen, lad Overskriften svare til Jndholdet, og vi skulle rose Jndholdet. Gjør Critikens Maalestok commensurabel med det, der skal maales, giv os ikke en Tommestok til at maale flydende Varer. Lad det en for alle Gange siges: Theatret er et europæisk Theater, det er for et af de europæiske Folkeslag med dets gamle Hjerter og sløve Blod. Det nytter ikke at gyde ny Viin paa gamle Læderflasker, det nytter ikke at gyde paa de gamle Hjerter friske, kraftige Følelser - og lad os da kun stadig faae de gamle Folelser, de gamle Dagligdags-Scener, de gamle SpidsborgerDaarskaber fremstillede for at gjøre os meere fortrolige med dem. Lad de tørre Hjerter nyde de torre Ting, de kunne fordøie, lad dem lee fire, Gange, naar der fire Gange siges "Skiftecondition" istedetfor "Skiftecommission", "Transpiration" istedetfor "Transparent" - vi skulle rose. Alt dette, det svarer jo til Tiden og til Folket. Jkke fandt? Men lad "Ei" slettes ud, lad der staae: "Blot til Lyst". Vi ville lade, som om dette alt var skeet, og vi sige da: "Fristelsen er et vakkert Stykke, det skildrer fortrinlig spidsborgerlige Characterer, man leer fortrinligt de omtalte sire Gange af den omtalte fire Gange gjentagne Vittighed, et Ægteskab bliver ganske fortrinligt klappet sammen - Hvad vil man mere? Der er jo opfyldt alle de Fordringer, man kan gjore til en Comedie. Men lad os faae det lille "Ei" taget bort, lad os faae sat over Skuepladsen: "Blot til Lyst". Dog endnu Et. Lad der nedenfør blive sat med smaae Bogstaver: NB. Jkke til altfor stor Lyst.
Corsaren, 1842-09-09
II. "Wilhelm Tell". opført første Gang d. 4de Sepibr. Loftet er blevet gibset, Orchestret hævet i Veiret og Glaser hidkaldt - vi skulle have god Operamusik. Endnu engang: Slet det lille "Ei" ud af Jndskriften over Scenen. Opergen er Musikens Vaudeville eller Lystspil. J Kjærlighedens Lefleri er den stærke Kjæmpe bunden, igjennem den lille Handlings smaae Kanaler tvinges den stærke, brusende Flod. Den bliver en Lystkanal, hvor pyntede Baade glide sagtelig frem, den truer ikke med Begeistringens stærke Bølgeslag dog jo! Der kan være Begeistring! Have vi ikke hort Folk i Exstase hvidske: Min Gud! i hvilket Tempo gik den Allegro! Dog - en Undtagelse! Hatten af! Respect for "Wilhelm Tell". Stærke Frihedshelt, som endnu i Graven hærdede den bløde, fandselige Jtaliener, gjorde hans Nerver til Staal, gjød Malm i hans Toner! Hatten af for Wilhelm Tell, han vilde ikke tage Hatten af for Getzler. Og en kjærlig Tak til den bløde Jtaliener, til Rossini, for det billede, hvori han har aandet Liv, Tonernes sprudlende, kraftige Liv. ...Mændene ere samlede for at sværge, at de ville være frie. Min Gud! Hvad behøver man dertil en Ed? Naar Nogen ville være Slaver, saa lad dem sværge paa det, for at man troe dem. Jmidlertid, det hører ikke herhid - de ere samlede for at sværge. Sværdene staae i Jorden, og paa deres Hefter, der danne det benedidede Kors, lægge Mændene deres Hænder, og de sværge. Eden er svoret, Bevidstheden om det store Kald gaaer over Mændene, og i hellig Begeistring, medens Musiken bølger udfordrende, tordne de: Til Vaaben! Til Vaaben for Friheden! - Hvi standsede Aandedrættet i Huset, hvi vendte det tilbage for at fremsende et langt, umaadeligt bifald? - Lad det lille Ei" staae, naar denne Scene gives.
Corsaren, 1841-01-08
III. Henrik Hertz's plyriske og dramatiske Digte. Reitzels Forlag. Aa, Hr. Herz, nu har de jo igjen røget Tobak og det som den arrigste Tobakspinder. Det er dog virkelig sørgeligt. De har jo været ganste bedøvet af Tobakken ved enkelte af Digtene, saa at man skulde troe, at den største Fusker havde skrevet dem. Og det Værste er, at De roser Dem af Deres Tobaksrygning og siger (Pag. 59), at De, medens De skriver, er hjertesyg og ør ɔː er svimmel og har Kvalme. De troer maaskee, at man skal beundre Dem, fordi De kan skrive Digte, medens De er fortumlet i Hovedet; men deri tager De saa min Sandten feil. Vi (det vil sige Publicum og "Corsaren") bryde os slet ikke om saadanne Kunststykker, men bede Dem kun om at ophøre med den stygge Vane saasnart som muligt og lade os faae nogle smukke og gode Ting at see, ellers vil det snart være forbi med den Kjærlighed, som vi hidtil have baaret til Dem.
Corsaren, 1842-09-09
Charivari. "Fædrelandet" forsvarer Lehmanns Popularitet imod "Kbhvsposten". En Popularitet, der skal forsvares! - Den staaer allerede paa svage Fødder. Jmidlertid giør "Fædrelandet" meget rigtigt i at søge Lehmanns Popularitet haandhævet: Naar det regner paa Præsten, drypper det paa Degnen.
Corsaren, 1842-09-09
"Berlingske Tidende" og "Dagen "meddeelte allerede i Fredags en Forordning om stænderske Comiteer for Preussen, der næsten Ord til andet er eenslydende med de Jdeer, den igl. Commissarius har udvillet for Stænderne i Roeskilde. – Gud veed, hvor Preusserne i den Fart have faaet Alt det at vide!
Corsaren, 1842-09-09
Alle de, der agte at forsyne sig med Brænde for den forestaaende Vinter, gjøres opmærksom paa, at Hr. Frederik Klee har fundet den gamle Jordare.
Corsaren, 1842-09-09
Den første Opførselse af "Wilhelm Tell", i Søndags, gjorde en saa voldsom Effect, at en Maskinkarl styrtede død om.
Corsaren, 1842-09-09
Stændersalen i Roeskilde seer saaledes ud. "De Mennesker vide saa lidt, hvad de vil -- Den blinde Gudinde, den beile de til: En ønsker sig rig, og en Anden sig stor: Mon Rigdom og Høihed har saadant et Bord?" (Rabbek.)
Corsaren, 1842-09-09
Stænder-Physiognømier. 6. David og Ussing. 7. Scavenius, idet han sagde: Huustugten over gifte Huusmænd kunne vi Godseiere paa ingen Maade taale at miste. Naar vi ikke have Lov til at prygle de gifte Huusmænd, men skulle søge dem af Rettens Vei, faae vi for megen Uleilighed.
Corsaren, 1842-09-16
Charivari. Den Roeskildske Stænderforsamling har da definitivet erklæret sig for de stænderiske Comiteer. Det staaer naturligviis Enhver frit for nu at slutte sig til den Roskildske Forsamling og af dens stænderiske Comiteer vente noget Godt - "Hoffen und harren. Macht Niemand zum Narren." Folkerepræsentationen i Danmark. Den danske Folkerepræsentation, saaledes som den er paatænkt med de stænderske Comiteer, er homoopathisk uddraget af Folket saaledes: Først er af Landets (det egentlige Danmarks) 1,300,000 Indbyggere gjort et Uddrag paa 31,000, 1/37 Deel; disse ere Vælgere Af Vælgerne er atter gjort et Uddrag paa 7,300, 1/185 Deel af det Hele, hvilke kunne vælges; af disse er igjen uddraget 121, 1/10000 Deel, de Valgte, de Deputerede, hvori dog er spædt 17 kongelige Deputerede. Af disse skal nu gjøres et endeligt Uddrag paa 18, 1/100000. Deel, hvori endnu spædes 4 kongelig valgte. Denne sidste høiest rectificerede Extract skal være National-Repræsentationen - "Dette skal være Troja." - Ved Begyndelsen af den endelige Behandling over Stændercomitee-Sagen var Professor Ussing imod, at visse Amendementer skulde underkastes formelig Afstemning, fordi Forsamlingen derved kunde blive bunden til en vis Anskuelse. Er man virkelig bunden til en vis Anskuelse, Hr. Professor, naar man engang har udtalt den? Virkelig? - Den forsigtigere Professor David (han er nemlig endnu forsigtigere end Ussing!) vogtede sig for at udtale sig i samme Retning, for ikke at blive bunden til den Anskuelse, at man var bunden til den Anskuelse, man engang havde yttret. - Lehmann er nu bleven Dagen saa kjær, at den ved Efterretningen om, at han igjen var faldet og havde stødt sit Been, paa det omhyggeligste og kjærligste erkyndigede sig om dets Befindende og udstedte Bulletin derom til Publicum. Man sammenligne med denne "Dagens" Kjærlighed for Lebmann, efterat han har underskrevet Comiteebetænkningen i Stændercomitee-Sagen, dens Yttringer om ham, da han var bleven generalfistaliter tiltalt for Talen paa Falster, og man vil kunne bedømme, hvilken Forandring der maa være foregaaet med nu, naturligviis med "Dagen".
Corsaren, 1842-09-16
Vi tillade os at henlede vore Læseres Opmærksomhed paa "Dagens" Artikel af 10de dennes mod "Götheborg Handels- og Sjöfarts Tidnings" nederdrægtige Yttring: "at Fyrstehusenes Ophør med alt deres kostbare og skadelige Anhang kan ikke Andet end nærmere forene Nationerne."
Corsaren, 1842-09-16
Man siger, at der med det Første fra Falster vil blive sendt Lehmann Snuus til den ham tidligere sendte Gulddaase.
Corsaren, 1841-01-08
Den Velvillie og Opmærksomhed, hvormed Provindsernes høitærede Publicum er kommet "Corsaren" imøde, gjør det til en simpel Erkjendtlighedspligt for os at omtale deres Anliggender paa det venligste i Bladet. Vi indbyde derfor Alle og Enhver, der føle Jnteresse for denne Sag, til at levere os Bidrag og Efterretninger fra Provindserne, hvilke Bidrag honoreres efter den tidligere her i Bladet anførte Maalestok og ligesom alle andre Bidrag, uopholdelig efter at de ere benyttede. Jngen behøver at opgive sit Navn, da vi i Tvivlstilfælde selv skulle forhøre os om Sandheden af det Opgivne. Lyver Nogen for os, skal han faae Skam og aldrig blive troet mere. Alle herhen hørende Breve bedes indleverede til de nedenanførte Herrer Agenter, nemlig Høst, Gothersgade No 349, Klein, Vimmelskaftet No 23. Reitzel, Kjøbmagergade No 6, og Steen, Hjørnet af Pilestræde og Sværtegade No 121.
Corsaren, 1842-09-16
Hr. Niss Hanssen, Danskhedens ivrige Forfægter for Slesvig, har af Regjeringen faaet sin Straf. Han er bleven ansat ved Aarhuus Skole som Lærer i: Tydsk.
Corsaren, 1842-09-16
J Kattegattet er den 6te September d. A. opdaget en ny Ø. som skal have Navn af "Ægirs-Ø", fordi det kongelige Krigsdampskib, Ægir- først stødte paa den.
Corsaren, 1842-09-16
Professor Molbech har i sidste Nr. af "Dansk Ugeskrift" begyndt en Artikel mod H. C. Ørsteds Forslag om Sorø Academies Nedlæggelse, med disse Ord: Jeg behøver en overbærende Modtagelse af disse Blade; thi 1) har jeg havt yderst knap Tid til at skrive dem. 2) Har jeg tilfældigviis ikke gjort mig bekjendt med det, som alt er skrevet i Sagen. 3) Have alle mine Tanker været henvendte paa et andet Arbeide. - Vi faae vel saa være enige om at være overbærende?
Corsaren, 1842-09-16
Vi have havt Umage med at styre dem, vi have talt med, der forleden saae Øhlenschlagers "Ryges Minde" paa Theatret og dertil senere fik det at læse. Vi have gjentaget for dem, og vi gjentage her, de Ord af Heine: "Vi ere alle Mennesker, den Bedste af os kan skrive noget Slet. Men man siger saa, at det er under al Kritik, og dermed Basta."
Corsaren, 1842-09-16
Provinds-Efterretninger. Roeskilde. - Den 5te September, i det Øieblit da Stænderforsamlingen afstemte over de stænderske Comiteer, stode Uhrene pludselig stille i de Deputeredes Lommer, fordi Tiden holdt Aandedrættet tilbage for at lytte til Afstemningen. Den mærkede dog snart, hvad Klokken var slaaet, og styndte sig med at vise rigtig igjen; thi Tiden opholder sig naturligviis ikke efter de Stænderdeputerede. Kiøge. - Da Borgerne have erfaret, at den nedbrudte Ulfeldts-Støtte ikke skal bruges til Noget, have de besluttet at gjøre opmærksom paa, at den ligesaa godt kunde henflyttes til Kiøge Torv og tjene til Minde om Slaget 1807. Jndskriften behøvede tun at forandres lidt. Sorø. - Man er her enig om at prise den Uegennyttighed, hvormed Amtmanden har virket for Opførelsen af et Hospital for Forstandssvage.
Corsaren, 1842-09-16
Aanden i Roeskilde Stændersal. Det var en Aften filde; Mørket laa Forlængst alt over Kirken hist, den gamle, Hvor Danmarks Konger dybt i Mulmet staae, Naar de har ophørt her i Mulm at famle. Alting var stille nu, som i en Grav; Kun eet Sted vaaged man ved Hroars Kilde, Fra Salen Lysene et Gjenskin gav, Som vidned, at det end var ei for filde. Deroppe, hvorfra Lyset strømmed ud, Der sad en Kreds af Høi- og Adelsbaarne; Kun Faa af Folket selv var kaarne ud, Men endnu Færre vare de Udkaarne. De skulde raadslaae nu om Tidens Brøst, Om Folkets Fremtid, Fædrelandets Lykke, De skulde være "Røst af Folkets Røst", Udtrykke det, som monne Folket trykke. Og som de sad og med en sælsom Lyst Sig vugged i de brede Talestrømme, Da blev det pludselig i Salen tyst, Og Alles Blik var hildet som i Drømme. De slumred ei, hvert Øie skued grant, Men ogsaa hvert mod samme Gjenstand vendte, Thi pludselig i deres Kreds de fandt En Skikkelse, som Jngen af dem kjendte. Dens Træk var blege; men fra Øiets Blik Det lyste mægtigt, som en høi Forklaring. Og Læben aabned sig og Stemme fik - Saa klang det for dem som en Aabenbaring: Hvi stirre J vel paa mig, Thingets Mænd! Som om mit stille Aandeblik Jer skrækker? Har ei J gienkjendt Eders, Folkets Ven, Der engang hjæmped i de første Rækker? Dog, ei det undrer mig! thi der er dem. Jblandt Jer, som jeg neppe selv gjenkjender, Skjøndt det dog ikkun disse er, for hvem Jeg her i Nattens Stund tilbagevender. Du, Algreen-Ussing! Christian David, Du! Og Lehmann, Hvidt, - hver Ven fra Fordums Dage - Saa lidt jeg Eder næften kjender nu, Som J har gjenkjendt her - Johannes Hage. O, mindes J, dengang min brudte Stav De bragte hid med Graad? - Nu vel, saa hører: Som da J sukked ved min aarle Grav, Jeg sukker ved det Liv, som her sig rører. J skulle styre overr skarpen Rev, Og stotte Ledet somkring Danmarks Have; Det kan ei næægtes, J høirøstet blev, Men Tanken holdt sig oftest i det Lave. Hvad Under, I hinanden ei forstod. At ei det rette, Middel J kan hitte. - Den Fjende, som J skulde kæmpe mod, Han huser mjeest i Eders egen Midte. J vide vel, at Ordet hedder: "fri!" Men Jngen, er der, som det ret fortolted. O. mindes dog: af Folket ere J! Men I. J Faa, J ere ikke Folket. O Venner! lad mig minde Jer derom -: I Kongen Kongens, - Folket Folkets give! I have glemt det; - men fra Graven kom Den Dilde, for at kalde Jer tillive!" O. Lafser! tro mig: Hages Aand det var, Som gjæsted Stænderne i Aftenstunden. Og Pog Du troer det ei; - thi naar vel har Du Spor af Hages Aand derinde funden?
Corsaren, 1842-09-16
Skizzer. I. Værten: Hør nu: J faae ingen Credit længere. J faae ikke meere at drikke iaften hos mig. Den ene Gjæft: Aa. Du Gnier, nu er det jo snart Kongens Geburtsdag. II. Min Søn! Jeg har læst Roestilde Stænders Præsidents Tale, og jeg stoler paa, at han har Ret. Min Søn! Du skal voxe op og faae rigtig Frihed; men jeg, min Søn, jeg er et Snøvl, jeg skal have stænderske Comiteer. Jeg skal hilse fra Etatsraad Bang og sige, at naar Deres Søn voxer op og faaer Erfaring ligesom vi Andre, saa bliver han ogsaa et Snøvl. III. Ny Maade at læse Klassikerne paa. 1. "Fordømte Skjæbne! Ja, det er en Skjæbne! To Gange? Det er Satans Værk." "Erik og Adel", 4de Act. 2. "Man hører, at Du est en Yngling, Olaf! Kaadmundethed og Overmod er det, Hvormed Din Alder melder sig." "Hakon Jarl" 3die Act.