Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1813-08-03
London den 14de Junii. (Overhuus.) Carl Grey ønskede, inden de gik til noget andet Anliggende at forelægge den ædle Carl ligeoverfor (Liverpool) nogle Spørgsmaal om den for faae Dage siden paa Overhusets Bord lagte Tractat med Sverrig, da nogen videre Oplysning var uundgjængelig fornøden for vedbørlig at tage denne Tractat i Overveielse. J anden Artikel var sagt: "at Hans brittiske Majestæt lovede og forpligtede sig at tiltræde de allerede tilværendeConventioner, mellem Rusland og Sverrig, saa at Hs. brittiske Majestæt ikke blot ikke vilde lægge nogen hindring i Veien for Kongeriget Norges Forbindelse og Forening for bestandig med Kongeriget Sverrig, som en integrerende Deel deraf, men ogsaa vilde understøtte Hs. Majestæt Kongen af Sverrigs Hensigter i saa Henseende, enten ved sine bong officia, eller ved, om fornødent at anvende sin Samvirkning til Søes i Forening med den svenske eller russiske Mane. Det blev ikke desmindre foreslaaet, at man ikke skulde tye til Magten for at udvirke Norges Forening med Sverrig, med mindre H. M. Kongen af Danmark i Forveien skulde have afslaaet at tiltræde det nordiske Forbund, paa de Betingelser, der vare fastsatte i de mellem Hofferne i Stockholm og St. Petersborg værende Forbindelser." Ved denne Artikel var da Storbrittanien forbundet, at sammenvirke med Magt, om fornødent, til at nøde Danmark at opgive Norge, denne vigtige Deel af dets Eiendomme til Sverrig, i Tilfælde at Hoffet i Kjøbenhavn vægrede sig at tiltræde den nordiske Alliance paa visse Vilkaar og Betingelser, der hidtil ikke vare deres Herligheder bekiendte. Nu uden at ønske at foranledige nogen Forhandling for Øjeblikket eller give Ord til de Følelser, som den blotte Læsning af en saadan Forpligtelse, som man i Tractaten saae, naturligviis opvakte, ønskede han at underrettes, hvilke de Betingelser i Forbundet mellem Sverrig og Rusland vare, som Danmark i Mangel af at tiltræde, skulde berøves Norge med Magt, og dette Land for evig forenes med Kongeriget Sverrig. Han ønskede at vide dette, da det uden saadan Underretning var aldeles umueligt at dømme om hele Spørgsmaalets Værd, og han forlod sig derfor paa, Lord Liverpool vilde være villig til at lægge Tractaten mellem Rusland og Sverrig paa Bordet, inden Forhandlingen. Derimod kunde han ingen Jndvending forudsee. Men der var andre Puncter og hvilke det ligeledes var væsentligt at have fuldeste Oplysning. De som med retfærdig Harme have misbilliget Udstyknings og Deelingsgrundsætningen under Paaskud af moralsk eller physisk Beqvemmelighed i at gjøre Forsvaret lettere eller Sikkerheden fuldstændigere – de det havde anseet en saadan Grundsætning, eller rettere en saadan Mangel af al Grundsætning, som en Omstyrtning af al Ret og Retfærdighed, maatte vide, nøiagtig vide, paa hvad Grundede gik frem, inden de indlod dem i nogen Forpligtelse, eller stadfæstede nogen Tractat, der i nogen Grad syntes at erkjende den politiske Lærdom, hvorimod de med saamegen Varme havde gjort Jndsigelse. Overhuset maatte derfor vide, hvad for kort siden har foregaaet mellem Hoffet i Kjøbenhavn, og vor Regjering. Vi vare nu ulykkeligviis indviklede i Krig med Danmark, paa hvad Grunde, og hvad Aarsager, der havde været Anledningen til den, vilde han ikke opholde sig nu ved at undersøge; men hvis dette Land bestandig i nogen Grad, holdt ved den Caracteer af Retfærd og Høimod, som han hav bede, det bestandig vilde vedligeholde, burde det bevise enhver Redebonhed til at gjøre Ende paa denne Strid, saasnart der tilbødes Vilkaar, der bestod med dets Ære og Sikkerhed. Vi vidste den Kjendsgierning, at en dansk Minister var kommen til England. Vi vidste, at en Standsning i Fiendtlighederne fra Danmarks Side havde fundet Sted, indtil Hoffet i Kjøbenhavn kunde faae Vished om Udfaldet af hans Sønding. Vi vidste, at den Minister var snart affærdiget, og Fiendtlighederne begyndte paa nye; ja vig vidste meere end det, ikke blot vare Fiendtlighederne blevne udsatte, men ogsaa var danske Tropper rykket frem til Hamborg, og havde fægtet til dets Forsvar, hvilket Sverrig endnu ikke havde gjort.Men da Storbritanien vægrede sig at indlade sig i nogen Underhandling, bleve de danske Tropper dragne derfra; og denne Magt laante strax sin Bistand til Fiendens Ønskers Opfyldelse, og de danske og franske Tropper toge i Forening Hamborg i Besiddelse. Disse Kjændsgierninger vidste de, og det var umueligt, de kunde komme vel forberedede til Forhandlingen om denne Tractat, indtil de vare underrettede om de danske Forslags Natur, og Grundene hvorpaa de forkastedes. Han haabede derfor, Lorden ikke vilde have noget imod at forelægge Brevvexlingen mellem den danske Minister og vor Regjering. Det var umueligt, han kunde angive Hemmelighed, som en Grund til Afslag; thi der kunde ingen Hemmelighed være i den Sag. Men paa hvad Tid opkaldes de at tage Tractaten i Overveielse? Han talte nu den 14de Junii, og denne Tractat, som det var at befrygte, torde være et nyt Tillæg til den lange Liste af Vildfarelser og Forbrydelser, de nærværende Ministre, vare skyldige i, var undertegnet den 3die Martii. Han ønskede da at vide, hvor det kom, at Tractaten ikke var tidligere lagt paa Bordet hvorfor det var blevet udsat til en Periode i Sessionen, da det ikke var rimeligt, de vilde have de fulde Mødet, saa vigtigt et Æmne æskede. Der var endnu en Punct, som det var høist passende, der blev givet nogen Oplysning om. De var nu kommet til en Tid, da Sverrig i Betragtning af de Offere, dette Land efter denne Tractat havde gjort og skulde gjøre, maatte ventes at have gjort noget Fremskridt i at opfylde de Forpligtelser fra sin Side, som vi saa dyrt skulde betale. Han forlangte da Oplysning om de virkelige Skridt, Sverrig havde gjort i Følge sine Forpligtelser, han ønskede at vide, hvad Tropper Sverrig havde sat i Land paa Fastlandet; hvad directe offensive Operationer det havde begyndt mod den fælleds Fiende, eller om nogen uforsvarlig Udsættelse i saa Henseende havde fundet Sted, om disse Puncter maatte DH. have Oplysning, inden de med den vedbørlige Grad af Forberedelse kunne tiltræde Forhandlingen. Den første Punct var den vigtigste, og det laae ham særdeles paa Hjerte desangaaende, at faae den fuldkomneste Oplysning, mueligt var. Han ønskede ligeledes at vide, hvad Sum der alt i Følge Tractaten var betalt den svenske Regjering. Han troede tillige at for at faae et fuldstændigt Oversyn over det hele Æmne, burde de have vore Forbindelser med Rusland og andre fremmede Magter paa Bordet; thi uden det vilde det være umueligt at indlade sig paa at overveie Spørgsmaalet paa den udførligere Maade Æmnets Vigtighed og Natur krævede. Dette maatte ikke betragtes fra den enkelte Synspunkt af vore Forhold med Sverrig, inden de kunde komme til nogen rigtig Slutning angaaende den ene Punkt, naar Sagen betragtedes i et stort, Statsmandsværdigt Lys, maatte de tage det Hele af vore Udenrigsforhold i Betragtning, samt vor udenrigs Politiks almene Grunde. For at sætte dem istand til at gjøre dette med Virkning, anmodede han nu Lorden om den fuldeste Oplysning i de forskjellige Punkter, han havde peget til, og i Særdeleshed den første Punct, som ustridig var den allervigtigste. (Fortsættes.)