Berlingske Tidende, 1781-06-01
Med Stævninger til Doms og til Tings=Vidners Erhvervelse samt med Vidners Førelse forholdes efter Hs. Majestæts Danske Lovs 1 Bogs 4 Capit. samt Forordningen af 3 Mart 1741. Dog at alle Stævninger udstædes efter Klagerens Begiering under Rettens Haand og Segl. Byefogden skal dømme i alle Sager, som reyse sig af Gods, Eiendom, Gield-Forskrivning eller andet sligt, saavelsom alt hvad der angaaer Politien og den almindelige Rolighed naar samme angaaer Europæer, og skulle i alle deslige Sager saavel Geistlige som Værdslige staae under Byetinget; de skulle og alle der møde deres Vidnesbyrd, i hvad Sag de en stævnes for, at aflægge, dog fritages Præster og Missionairefor personlig Møde, men skulle deres skriftlige Vidne under deres Eed indsende. Udi Criminelle Sager dømmer Byefogden alle Geistlige, samt alle Civile fra den øverste til den nederste, undtagen Lemmerne af Gouvernementet, alt efter Hs. Majestæts Lov og Forordninger, Plakater eller Ordres hvilket Hs. Majestæts Gouvernement alvorligen bør paasee at de af alle og enhver uden Persons Anseelse tilbørligen vorde efterlevede. Om Compagniets Betientere skulde forsee sig i deres Pligters Opfyldelse imod Compagniet i Henseende til dets Handels=Administration eller Reede og Rigtigheds Aflæggelse for det af Compagniet dem anfortroede, da skulle de blive indstævnede og være forpligtede til at møde for Byetinget i Tranqvebar eller Frederichsnagor, hvor alle Ting behørig ner afhøres; hvilken Undersøgelses Forretning og Vidne=Forgen skal undersøges og oplyses, og de i saa Fald behøvende Vid hør da skal hidsendes til Paakiendelse af Compagniets Ret Følge Octrojens 16de Art., hvorimod Compagniets Betienialle andre Tilfælde, hvor de kunde komme til at lide Dom, henhøre til Stedets ordinaire Jurisdiction. Naar nogen enten som Vidne eller af andre Aarsager skal aflægge deres Eed, saa skal det i Følge Loven skee i alle Parters Overværelse, og skal da ved Eders Aflæggelse nøye iagttages enhver Religions Principia, saa at de Lutherske, Reformerte, Romerske Catholske aflægge Lovens Eed, de Mæhriske Brødere derimod den Eed, som deres Principia fastsætte, og Jndianerne paa den Maade, som deres Religion foreskriver og hos dem brugeligt er, efter enhver deres Kastes Maade. Alle Coffardie=Skibe og andre smaa Fartøyer, saalænge de paa Tranqvebars eller Frederichsnagors Rheed ere beliggende, staae begge Stæder under Byetinget. Saasnart Byefogden haver afsagt Dom i nogen Sag, skal Byeskriveren paa Parternes Anmodning strax, paa den Maade og inden saadan Tid, som Hs. Majestæts D. L. 1 Bogs 8 Cap. befaler, give Doms=Acten og alt hvad til Sagen hører, til Parterne beskreven imod Betaling efter Hs. Majestæts fastsatte Reglement af den eller de, som samme beskrevet haver forlangt. De Militaire svare i alle Civile Sager for Byetinget, hvor de og ere pligtige efter lovlig Jndstævning at aflægge deres Vidnesbyrd; men hvor Sagen angaaer deres Embede og Tieneste item deres Liv og Ære, da anordner Gouverneuren en Krigs=Ret af Ober= og Under=Officerer samt Gemeene alt efter Krigs=Artiklerne, og indsendes Dommen i Livs= og Æres Sager Cassation eller Degradation med Gouverneurens Paategning og Erklæring til Hs. Majestæts egen allerhøyeste Stadfæstelse eller Forandring igiennem Hs. Majestæts General=Land=Oeconomie= og Commerce=Collegium. Ægteskabs-Sager paadømmes af de ordinaire Retter. Naar de Geistlige skal søges for Forseelser i deres Embeder og Forhold, da anordner Gouverneuren en Consistorial=Ret, som skal bestaae af samtlige Medlemmer i Gouvernementet og 2 eller 4re af Zions Præster og Missionairer efter Sagens Natur og Beskaffenhed, som udi Sagen skal kiende og dømme. En saadan Dom appelleres til Høyeste Ret af den paagieldende, som dermed troer sig brøstholden. Skulle Gouverneuren formeene at Dommen var alt for lemfældig, lader han ved den anordnede Actor Stævning udtage til Skierpelse, for Hs. Majestæts Høyeste=Ret og hidsende samme tilligemed alle Sagens Acter i Følge Rescript af 8de October 1777. Skulle den Sagsøgtes Forseelse være af den Natur, at Suspension maae have Sted, forbliver dog den suspenderede inBeneficio indtil Hs. Majestæts Høyeste=Rets Dom er falden. J alle andre Sager, som ey angaaer de Geistliges Embede og Forhold, sortere de ligesom de Militaire under de ordinaire Retter. Ober=Retten skal bestaae af samtlige Medlemmer i Gouvernementet, naar de ey i Sagen ere implicerede eller med nogen af Parterne i andet Leed beslægtede eller besvogrede &c., i hvilket Fald den paagieldende udtræder, og vælges af de øvrige Medlemmer en anden i hans Sted, som Retten i samme Sag kan bivaane. Denne Ret skal holdes 1ste Onsdag i hver Maaned og ellers saa ofte som behøves, og da alle de Sager, som ved Under=Retterne ere dømte, der bør være saa tilstrækkelig oplyste, at intet videre dertil behøves, saa maae Ober=Retten sig ikke med videre Vidners Førelse i de alt paadømte Sager befatte, med mindre det skulle være i saadanne Sager, som angik Liv, Ære, Frelse eller Bestilling, hvor al muelig Oplysning bør søges; eller og Parterne tydelig godtgiøre at det haver været ham aldeles umueligt inden Byetings Dommens Afsigelse at erhverve de manglende Beviser, og maae da Retten ey vel tillade Parterne længere Opsættelse end fra en Sessions=Dag til en anden til deres Besværelse. For Ober=Retten indstævnes a prima instantia samtlige Gouvernements=Medlemmer, i hvad som helst Sager imod dem kunde anlægges; dog kan Gouverneuren og hvis der af hans Effecter henregnes til hans Huus og Stat, ey med Arrest belægges, ligesom og de øvrige af Gouvernementets=Medlemmer i Henseende til deres Personer derfor ere fritagne undtagne i criminelle Tilfælde; dog svarer alle forbemeldte Personer i Eiendoms=Tretter under den Jurisdiction, som Eiendommen sorterer under. Til Ober=Retten kan indstævnes alle Civile Sager, som af Byefogden ere paadømte enten i Tranqvebar eller Frederichsnagor, de første inden den i Loven fastsatte Tid; men i Friderichsnagor gives Varsel at møde første Ober=Rets Dagester det afgaaende Skibs Ankomst til Tranqvebar, og dømmer da Ober=Retten uden videre Appel endelig paa de Sager, hvis Hoved Stoel, og det som Sagen reyser sig af (være sig Gield, Bøder eller andet) ikke overstiger 200 Rdlr. eller 4000 Lod Sølv. Dersom Sagen overstiger 4000 Lod Sølv, da kan den, om forlanges, appelleres til Hs. Majestæts Høyeste Ret, men er det Criminelle Sager, som angaaer nogens Liv, Ære, Frelse eller Bestilling, da skal de nødvendig og førend Executionen maae skee, om endog begge Parter synes ved Dommen at ville acquiessere, til Hs. Majestæts Høyeste Ret i Kiøbenhavn indstævnes og derfra endelig Dom afvartes. Dog maae i de Tilfælde, hvor en Jndianer enten for aabenbar forsætlig Mord eller for Oprøer er paadømt at bøde Livet, Dommen under følgende Vilkaar, hvorfor Gouvernementet os skal staae til Ansvar, strax iværksættes. Sagen skal nemlig i slige Tilfælde først undersøges og paakiendes af den Sorte=Ret, som da skal bestaae af dobbelt saa mange Bisiddere som ellers. Naar Døds=Dommen der er afsagt, afsagt, indstævnes den for Gouvernementets Ober=Ret, hvilken da foruden Gouvernementets=Medlemmer, skal bestaae af 2de Geistlige, 2de Militaire, 2de Civile og 2 af de fornemste Jndianske Betientere. Denne forsamlede Ret skal paa det nøyeste igien undersøge Sagen, tilligemed Sorte=Rets Dom, hvilken af Ober=Retten ikke maae skiærpes. Og som da, undtagen i forbemeldte Tilfælde, alle i Ober Retten paadømte Sager der angaaer Liv, Ære, Frelse eller Bestilling, skal uforbigiengelig for Hs. Majestæts Høyeste, Ret indstævnes, saa maae Gouverneuren eller Gouverne, mentet aldeles ikke befatte sig med slige Justits=Sager til en ten at ophæve eller formilde de i Ober=Retten ergangne Domme, eller den Skyldige, om han er arresteret, af egen Myndighed paa frie Fod sætte; men i Civile Sager, efterat Dom er falden, er det vel tilladt paa en retsindig Maade at søge at formaae Parterne til Fredsommelighed og mindelig Fordrag og lade Strid og Uenighed fare.