Aalborg Stiftstidende, 1836-08-01
Blandinger. Det sidste Nr. af Dansk Almeenlæsning indeholder en velskreven Artikel af gen Civil om Borgermilitairets Dragt. Forf. indleder sin Afhandling med den bemærkning, at man, naar man betragter Hovedstadens Borgermilitair, seer Officerernes vaiende Fjædre, deres ziirlige Uniformer, Flere af Mandskabet i knapt sluttende Dragt, og hører det klingende Spil af talrige Hoboister og Janitscharer, let skulde antage, at det er en stor Konges eller Keisers udpyntede Huustropper, og at man derfor vil undres ved at erfare, at al denne Herlighed antages at høre til, for at Borgere ved Siden af deres daglige Forretninger, hvorved de skulde virke for sig og Staten, kunne forberede sig til at øve den enhvers Borger paalagte og af enhver Borger erkjendte Pligt, at værne om Land og Stad, naar Nøden skulde skræve det. Om den egentlige Soldaterstands Dragt svarer til sin Bestemmelse, vil Forf. ikke undersøge, skjøndt han antager, at det Rigtige i saa Henseende vendnu ikke er aldeles naaet ved vor Armee, da vi for os see hyppige Forandringer, bekostelige for Landet, og for den staaende Hærs knapt lønnede Officerer. Hvad det borgerlige Militairs Dragt angaaer, da mener Forf., at denne burde være mere overeensstemmende med Borgernes daglige Dragt, end nu er Tilfældet. En rund Hat eller en Kasket af Voxdug eller Klæde træder i Stedet for den tunge Soldater=Chaco; en ikke for lang Frakke, mørkeblaa eller af anden mørk Farve, klæder bedre og er bekvemme gre end den stive Mundering med Rabatter og andet Soldatertillæg. Cocarden antyder Tjenesteforholdet: ven paasyet Tresse udmærker Underofficeren; Ringkraven Officeren. Frakken tillader, at Undermunderingen ei er saa nøie reglementarisk. En saadan Uniform kan anskaffes for langt billigere Priis end den nuværende; den tjener ogsaa til Brug udenfor Tjenesten og afgiver, naar den aflægges som Uniform, eller naar Borgeren træder ud af den militaire Tjeneste, en brugbar daglig Dragt." Forf. bemærker, at Hensigten med hans Forslag ikke alene er Besparelser, skjøndt man, naar man sammenregner den Sum, Munderingen aarligen koster de nye Jndtrædende, og hvor høit enhver Forandring, om den end kun beløber sig til faa Mark for den Enkelte, staaer samtlige Medlemmer af Borgervæbningen, vil forbauses over den Masse af Penge, som for en stor Deel unyttigen bortkastes hertil, men at han derved ønsker at opstille en væsentlig Bom for den militaire Forfængelighed. Med Føie persifterer Forf denne latterlige Forfængelighed. Kunde Borgeroffiuceren blot vinde det, at han forvexledes med en Officeer af Linietropperne, Virkeligen, han bærer gjerne den militaire Frakke med det reglementerede Knappetal; den trekantede Hat, som det er tilladt Officeren at bære udenfor Tjenesten, vil sees paa hans Hoved, med stiv Fjæderbusk, dækkende saa godt som muligt, den lille, røde borgerlige Top. Men der er stor Forskjel, føier han til, paa Borger-Officeerpynt, og Borger=Dygtighed; et sjeldent gik den sidste til Grunde, da den første blev ret fuldkommen. Efter at have viist, hvorledes især ved Brandvæsenet, Uniformen stikker ilde af til Donten, tilføier Forf. at meget vil spares for Borgeren, naar Udgiften for Faneposter, Janitschar=Musik, o. s. v. udgaaer af det Regnskab, hvori Jndtægterne tilveiebringes ved Borgernes ufrivillige eller halvtfrivillige Bidrag. Vi mene nemlig, siger han, at Fanerne saare vel kun ene bevares enten paa Raadhuset, i Fæstningscommandantens Bolig eller i Hovedstadens Tøihuus. Som bekjendt skeer det Første overalt i Kjøbstæderne og der vides intet Exempel, at Nogen har forgrebet, sig paa Fanen. Studenter=Corpsets Faner bevares, uden Forpost, endog i en privat Bolig." Forf. slutter med den bemærkning, at Besparelser af flere tusinde Daler aarligen for Hovedstadens Borgere ikke ere at foragte, og at disse desuden vilde, ved at stræbe, at fremkalde en større Simpelhed i denne Retning, give Kjøbstædborgerne et hæderligt Exempel paa at afholde sig fra al affecteret Soldatervæsen, der ikke synes at passe til den borgerlige militaire Tjeneste, end mindre til hans øvrige borgerlige Forhold. Forfatteren af et i London nylig udkommet Skrift: Essay on Wages som Arbeidslønnen og de industrie elle Classers nærværende Tilstand i England) paa staaer, at Midlerne til at forskaffe sig Arbeide aldrig have været talrigere end nu, og at Arbeidslønnen, sammenlignet med Prisen paa Fornødenhedsgienstande, aldrig bedre har sat Arbeideren istand til at leve godt og anstændigt. Naar man tager Hensyn til Qvantiteten og Qvaliteten af de Varer, Arbeideren nu kan forskaffe sig ved sit Arbeide, er det et Factum, at Arbeidslønnen i England i de sidste 50 Aar bestandig er stegen, istedetfor, som Mulloch siger falden. Det bedste Beviis paa Forbedringen af de arbeidende Classers Tilstand ligger deri, at der i Englands Sparekasser indestaaer en Capital af 15 Mill. Pd. St. Man har klaget over onde Følger for Arbeidsclassen af Maskiners Jndførelse i alle Fabricationsgrene; disse Onder ere forbigaaende, men Fordelene deraf ere varige og voxende. For at bevise, at Jndførelsen af Maskiner har været til stor Fordeel for Massen af Folkemængden anfører Forfatteren følgende Exempel: Menigheden Hyde, i Sognet Stockport, indeholdt i 1801 en Befolkning af 830 Sjæle, der betalte 523 Lstr. 12 Schilling eller 13, Schilling for hver i Fattigskat, nu tæller denne Menighed 7, 138 Jnds. og betaler aarlig 834 Lstr. 14 Schilling eller 2 Schilling 3 Pence for hver i Fattigskat, denne Forøgelse af Velstand skyldes ene og alene Jndførelsen af Dampmaskiner. Middelforbruget af Bomuldstøier i Storbrittannien beløb sig fra 1816-1820 til 227 Mill. Yards aarlig; fra 1824 -1828 til 400 Mill.; nu beløber den sig til 500 Mill. aarlig. Siden 1827 har Consumtionen tiltaget betydeligt i alle Englands Manufacturstæder. J Manchester er Consumtionen af Kjød stegen 30 pCt., af Thee 20, af Øl 75 og af sædvanlige Tøier Sal pCt. Forbruget af Kul er steget til det Dobbelte og i Glasgow er Consumtionen af Sukker stegen til 33 pCt. Det er ikke de velhavende Classer, fra hvilke denne Forøgelse udgik, deres Consumtion har forlængst naaet Maximum; det er Følgen af den store i Lethed, hvormed de lavere Classer forskaffe sig disse Gjenstande. Et endnu mere afgiørende Beviis liggenderi, at i 1825 eiede 829 Arbeidere i Newcastle foruden hvad de havde sat i Sparekassen, Actier i en forskjellige industrielle Foretagender; i Manchester 2327, i Birmingham 546. Englands Jndustri stand, ses imidlertid betydeligt i sit Opsving ved de Paalæaf alle Arter, som hvile paa den og indvirke ugunstigt paa Arbeidslønnen. Allerede Pitte erklærede, at Totrediedele af heele Englands Arbeidsudbytte gik til Skatkammeret, og Parnel har beregnet, at af en 3 Budget paa 50 Mill. betaler de høiere Classer kun 16 Mill. De inddirecte Skatter, som væsentligen ramme Manufacturisterne, ere uophørligt stegne, medens Grundskatterne næsten ere stationaire, i 1762 udgjorde de inddirecte Skatter omtrent Eensexogtredivtedeel af Arbeidernes aarlige Udgifter; nu omtrent En trediedeel; Grundeierens Kornmonopol bidrager betydeligt til dette uhyre Misforhold. Den Fordeel, Arbeideren vilde høste af Kornlovenes Ophævelse, bestaaer mindre i Kornprisernes Fald, end i den større Masse af Varer, han kunde forskaffe sig for sit Arbeide, paa Grund af den ved Kornhandelens Frigivelse med fremmede Lande stigende Efterspørgsel. J Bladet, Danziger=Dampbaaden, læstes den 14de Mai følgende Theateranmeldelse: "Med allernaadigst Tilladelse opføres første Gang i Morgen, Søndagen den 15de Mai 1836. Den store Central- og ringformige Solformørkelse. Himmelsk Skuespil i eet Op- og Nedtog af Urania. Personerne: Fru Sol, skilt fra Phobus, født Aurora, Eierinde af Jordens Hoved=Oplysnings=Anstalt, GeneralBelysnings=Directeurinde, arvelig Rigsfrue til Lys og Varme. Hr. Maane, ogsaa bekjendt som Lung, en just ik pletfri og meget foranderlig Herre, noget forfærgelig; thi han speiler sig i Vandet, hvor han kan komme til; meget nysgierrig, thi han gotter sig ret ved at lige ind af Vinduerne til Folk; men meget beskeden, og især taus, thi han røber aldrig hverken Tyve eller kyssende Piger, endskjøndt har især har det Held ofte at opdage saadanne Per joner; for Resten er han fuld engang om Maaneden. Frøken Solformørkelse; hun lever af at forfærlider af Solstik, Maanesyge og Stjernefeber, er uhyre lystig, naar Himlen er skyfri og inderlig gal i Hovedet naar det regner; hun er den fornemste Nattevandrerske paa Jorden, men dog aldeles ikke Søvngængerske. For Resten giver hun sig udi for at være en ægyptisk Hyrdedatter. En Ose Regn vil maaske spille med, som uventet Gjæst.