Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-01-19
For kort Tid siden tilskrev en Mand Metropolitanskolens Rector, Hr. Prof. Rissen, et anonymt Brev, for deels at underrette Rectoren om og for ham føre Anke over, at en Lærer havde i sin Underviisning indført et Slags Puncterings System, for ved Tegn anbragte under Ordene i Læsebogen, paa en sandselig Maade at gjøre Substantivernes Kjøn kjendelige, - deels ligeledes at paaklage, at samme Lærer havde anmodet hans Søn, ligesom andre Skolens Disciple, om at prænumerere og af dem modtaget Prænumeration paa en Grammatik, som han agtede at udgive, og hvoraf første Halvdeel siden er udkommen. - Jmidlertid har den omhandlede Lærer, under 5te d. M., paa vedkommende Sted ansøgt om Tilladelse til strax at fratræde sin Lærer=Post ved Skolen, og Skolens Øvrighed, under samme Datum, dertil givet sit Samtykke. (Af Kbh.) Endelig - siger Th. Overskou i Dagen - har Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug udgivet en egentlig Folkebog i en, i det Hele særdeles velvalgt og indholdsrig, "Samling af fædrelandshistoriske Digte, redigeret af F. Fabricius. - Ved den overordentlig billige Priis (3 Mark for 282 Octavsider, indheftede i stivt Bind) og den store Udbredelse, Selskabet er istand til at give Samlingen, vil den sikkert blive en almindelig og undet Folkebog, der ved at rige og herlige Stok vil vække Sands for Fædrelandet og dets Historie, udbrede Læselyst hos Almuen, og være en frodig Spire til dansk Folkedannelse. - Det er imidlertid ikke altid at Læselystens Fremme tillige er Boghandelens, endskjøndt denne er nødvendig for at give hiin stadig Næring, og det er meget at frygte, at Udgivelsen af mange Værker, til en saa billig Priis, hvor nyttig den end i og for sig selv er, vil, ligesom Læseforeningerne, bidrage til at nedtrykke Boghandelen, - der ikke hos os behøver mange Stød for fra en stor Kraftløshed at synke hen i Tæring da man ogsaa efterhaanden vil fordre en altfor lav Priis for Bøger, der ikke kunne udgives ved saa stor Understøttelse, og den ved Selskabets Virksomhed forøgede Læselvst vil ikke saa snart, ved et større Antal afsatte Exemplarer, holde Boghandleren skadesløs for den lavere Priis, som dens Bestræbelser ville give Fordring paa En Jndsending til Kbh. med Overskrift: mit Huser min Borgl, stiledes imod nogle i sig selv ubetydelige, men ved deres Hensigtsløshed og Gjentagelse dog meget betydelige Uordener, som hyppigen finde Sted ved Garnisonens Øvelser i Felten, ved hvilke en vis utidig Bravur stundom synes at lade Soldaterne glemme de tilborlige Hensyn til Helligheden af Borgernes Huusfred. Uordener, over hvilke ogsaa i Politivennen, tvende navngivne Borgere, der selv meere eller mindre have lidt derunder have klaget; men ikke saa snart, var denne Sag offentligen paa Bane, førend der efter Hs. M. allerhøieste Foranstaltning blev anstillet Undersøgelser desangaaende, ved hvilken Leilighed det ogsaa for Kbyvstens Reduktion har været en kjær Pligt, at paavise de Falta, den havde havt for Øie ved at paatale Sagen. Men denne antager, at disse Undersøgelser ikke have til Hensigt at drage enkelte Soldater til Ansvar, da dette sikkert vilde være en Ubillighed mod de Jndivider, der saaledes muligen kom til at bære hele Skylden, og en overordentlig Gene for de Borgere, hos hvilke man vilde søge Beviser, der desuden neppe vilde kunne tilveiebringes. Øiemedet med de optagne Forhør er altsaa sikkert blot at overtyde sig om, at virkelig slige Utilbørligheder have fundet Sted, for da at træffe de fornødne Foranstaltninger til at forevage deres Gjentagelse i Fremtiden."Hr. Pastor Søtoft, der nylig i Kbhvnsp." opløftede sin Stemme imod Klapsagten, har nu i samme Blad anført nogle grundede Grunde" for Jagtens Frigivelse. Disse ere: 1) at Bonden, der udgjør Hovedmassen af Armeen, derved vilde blive fortrolig med Soldatens Hovedvaaben, Bøssen, og Fædrelandet altid have en rede og modig Landstorm, 2) at det for Agerdyrkningen skadelige Vildt, som nu ustraffet nedtræder og opæder Bondens Korn og Raps, vilde blive ødelagt og hver Mand faae den fornødne Fred paa sin Eiendom; 3) at det muligen kunde forhindre natlige Jndbrud og Røverier, naar Røverne maatte frygte for at træffe den eenligt boende Bonde bevæbnet med Skydevaaben, som han forstod at bruge; 4) at et moralsk Uvæsen, Kivbeskytteriet, der ofte avler Fjendskab, Mistillid, lumsk Tænkemaade, stundom gruelig Hævn, Mord og anden Udaad, derved maatte hæves, og 5) den statsretlige Grund, at Staten maa søge at skaffe enhver Borger hans fulde Ret, og derfor ei indrømme den Ene fremfor den Anden en Rettighed, som, ifølge sin Natur, maa være fælles og lige for Beg ae; thi Ret og billighed fordrer, at hvo, der skatter og skylder til Staten af Statens Jorder, der alle kun besiddes under dens Overeiendomsret, maa ogsaa kunne i alle Henseender beboe, dyrke og bearbeide den i Fred og Ro for andres Privilegier, der ikke til Statens Tarv ere fornodne, men endog forstyrrende gribe ind i det Heles Vel.