Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1745-04-01
Hans Kongel. Majestæts af Preussen Patent til samtlige Stænder og Underdanere udi Hertugdommet Schlesten og Grevskabet Glatz. Vi Friperien af Guds Naade Konge i Preussen &c. T tilbyde alle Stænder og Indbyggere udi vores Souveraine, Hertugdomme Schlesien og Grevskabet Glatz, vores Kongelige Naade og alt Godt, og lade Eder hermed naadigst vide, at Vi have faaet tilforladelig Efterretning, hvorledes Hoffet til Wien, meener at den billige Betaling og Afgiørelse af de bestgrundede og liqvide Prætensioner, som Vores og Vores Kongel. Chur-Huus havde, saavel paa adskillige Schlesiske Fyrstendømmer, som paa det Østerrigske Huus, ved den til Breslau sluttede Freds-Tractat, skeede Afstaaelse af den største Deel af Schlesien og Grevskabet Glatz, var at ansee som med Magt aftrænget, og desforuden formedelst den Hielp, som af Os er skeed til Rigets Overhoved, til at mantinere sammes Keyserlige Værdighed, og den dermed forbundne Autoritæt og Ret, ligemaade til at imodstaae de Anslag, som vare smeddede til at fordrive Ham og Hans gandske Huus af den Tydske Bund, var gandske fri fra bemeldte Tractats Forbindelse, og berettiget, igien at bringe under sit Herskab de til Os udi samme Tractat afstaaede Lande, og derfor skal have i Sinde, Fiendtligen at angribe samme og rive dem fra Os, og til samme Hensigts Befordring haver ved Trykken ladet publicere et Patent, som er stilet til Eder, hvilket det haver i Sinde at udstrøe i Schlesien, hvorudi det efter Sædvane giør meget Væsen For April Maaned. sen af den Lyksalighed, som Hertugdommet Schlesien og dets Jndbyggere haver nydt under forrige Regiering, men derimod afmaler vores Regiering, og de Anstalter, som ere gjorte til at afskaffe de forhen indsnegne Landfordervelige Misbruge, og god Ordnings Jndførelse med sorteste Farver, og giør sig Umaae for baade med slige falske fordreyede Afmalinger, og ved allehaande Løfter af Guld og grønne Skove at opvikle Eder imod Os, og forlede Eder til at sette den dyre Eeds Pligt, hvilken i have gjort Os, som Eders retmæssige øverste Landets Herre, af Øynene, at ansee og tractere Os og vores Krigs-Folk som Fiender, men derimod assistere hine til at udføre deres u-retfærdige Forehavende. Saadant utilbørligt Foretagende af det Wieneriske Hof, kunde komme Os særdeles fremmet for, dersom vi ikke deels allerede for lang Tiid siden havde tilforladelig Underretning, at samme havde det bestandige Øyemærke ved den første Leylighed at rive til sig igien de til Os afstandne Schlesiske Lande, og at det allerede til samme Øyemærke haver taget allehaande Mesurer, deels ogsaa, at det er bekiendt, at det fra lang Tiid af haver været det Østerrigske Huuses farlige Methode, og indtil denne Time er, saasnart der yttrer sig nogen Haab til en lykkelig Succes, at erklære dets Cessioner og Renunciationer for aftvungne og u-kraftige, endskiønt de ere sluttede ved de solenneste Freds Tractater, og ved slige sminkede Afmalelser og søde Løfter at opvikle Jndbyggerne af saadanne Lande imod deres retmæssige Landes Herskab, ligesom Hoffet til Wien nu vil giøre ved Eder, paa en ugudelig og u-anstændig Maade, og med saadanne Expressioner, som hidindtil ved civiliserede Nationer haver været gandske usædvanlige imellem Cronede Hoveder, ligesom ogsaa herpaa et gandske frisk og tydeligt Beviis er Forhaanden udi de for faa Maaneder siden udstrøete oprøriske Patenter, saavel i Konger ger Neapolis, som udi Lothringen og Elsas, da den Østerrigske Armee nærmede sig dertil, hvilke ogsaa synes at have tjent til en Forskrift til det, som er addresseret til Eder. Vi Aar 1745. Vii ere nu vel alt for vel forsikkret om Eders allerunderdanigste Troskab, Devotion og Lydighed imod Os og vores Kongelige Huus, at vi skulde formode om Eder, at J skulde lade det Wieneriske Hoffes Foregivende, ligesom Vi havde brudt den Berlinske Freds=Slutning, og derved skilt Os ved vores Ret tilde Schlesiske Lande (hvilket paa vores Side i offentlige Skrifter med saadan Soliditæt er lagt for Dagen, at det her ingen Sted haver, saa at Vederparten ikke haver været i Stand til at opbringe noget derimod af nogen Betydenhed) give Eder den ringeste Jndtryk, eller lade Eder forstyrre udi Eders Pligt og underdanigste Attachement, ved de paa den anden Side brugte Expressioner og oprøriske Tillokkelser, som sigte ikkun til Eders fuldkomne Ruin, og det saa meget desto snarere, da det ikke kand være gaaet Eder af Glemme, hvorledes J under den Østerrigske Regierings saa høy berømmelig afmalede Sagtmodighed, ved umuelige og uden Maal, Grændser og Ordning paalagde Udgifter Formue Styr=Land- og andre Accise=Bevillinger bleve udsede indtil Blodet, saadanne Penge in natura ere slæbede udaf Landet, ja Fyrster og Stænder selv ere satte i Pant fast til alle Nationer, som kunde og vilde giøre Forskud deraf, ja det som meere er til andre Land-Stænder, som selv vare det Østerrigske Huuses, Underdanere, Landets Reveneurs Administration er ført med uudsigelig Forvirring og Uordning, Rettens Hanthævelse derimod blev i høyeste Grad forglemt, de svagere af de mægtigere Familier uden Hinder og uden Haab af nogen Remedur undertrykt og berøvet deres Ret, men i sær ere de af den Evangeliske Religion, tvert imod den klare Bogstav i den Vestpfaliske Fred og den Alt Randstædiske Convention forfulgt, og besværet med uendelige Chicaner, ja ofte paa en u-christelig og barbarisk Maade, og tvungne til at vende Ryggen til deres Gods og Fæderneland. Da derimod Vi uden Betænkning kand beraabe Os paa Eders eget Vidende, om Vi ikke siden den Tiid Schlesien haver staaet under vores Regiering, haver ladet begge Religions Forvandte, uden at have nogen Attention paa den Forskiel der er udi deres Mee For April Maaned Aar 1745. Meeninger allevegne vederfare lige Beskyttelse og Beskiermelse, og upartisk Faveur udi at uddeele Æres-Steder, Bestillinger og andre Velgierninger, og haver ladet Os det være ivrigst angelegen, at Landets Besværinger og Mangler, som vare komne af den forrige confuse Huusholdning, maatte blive remederet paa en solid Foed, allevegne god Ordning indført, enhver tracteret ret og lige uden Persons Anseelse, og ingen u-tilbørligen maatte blive fortrengt fra sin paa lovlige Maader forskaffede Eiendom og Rettigheder. Hvorfore Vi ogsaa hidindtil alvorlig have været betænkt paa at lætte Eder de publiqve og til Landets Beskyttelse og Beskiermelse u forbigiængelige Udgifter, og endnu ere, og af saadan vores Landes=Faderlige Forsorg forblive fast intentionerede, i Gierningen at give Eder Kiendetegn derpaa, saasnart som ikkun nærværende forvirrede Conjuncturer nogenledes opklare sig. Jkke desto mindre have Vi til Overflødighed fundet det for got og raadeligt hermed at føre Eder ovenanførte nok engang til Gemytte, og advare Eder saavel naadig som alvorlig, aldeeles ingen Gehør at give det Wieneriske Hoffes og dets Emissariers oprøriske Jnsinuationer, eller tage nogen Deel derudi, men meget meere uden nogen Forhaling angive alt det, som i dette Fald bliver Eder foredraget, det maa være af hvem det vil, paa sit behørige Sted, og i det øvrige bevare Eder fremdeeles u-forrykt i den underdanigste Troskab og Devotion, hvoraf J hidindtil haver givet Os mange Prøver til vores Fornøyelse, og lade ingen Ting i Verden afvende Eder derfra, men giøre de Østerrigske Krigs-Folk en tapper Modstand, i Fald det skulde gelinge dem at trenge ind i vores Schlesiske Lande, og opføre Eder saaledes, som det sig troe og lydige Underdaner egner og anstaar. Hvorfore Vi da ogsaa flittig vil lade anmærke en og andens Opførsel i slige Tilfælde, og ikke skal forglemme dem, som særdeles distinqvere sig med deres Troskab imod Os, med særdeles Kiendetegn af vores Kongel. Naade og Belønning. Derimod de, som imod Forhaabning maatte lade sig forføre til at give de Wieneriske Jndgivelser Plads, og favorisere de Østerrigskes Forretagender imod vores Schlesiske Lande med Raad eller Daad, Correspondenz, &c. eller og de som fortie nogen Forræderiske Forehavender, hvoraf de maatte have Videnskab, skal uden Stands eller Persons Anseelse, som troeløse Underdanere og Forrædere belegges med en saadan u-forbigtængelig, saadanne Tilfælde brugelig, og efter Omstændighed skierpet Straf. Hvorefter enhver sig allerhorsommeligst og egentlig haver at rette. Given Berlin, den 19 Dec. Ao. 1744. RIDERICH. HEn PODENIS. C. WNBORE¬