Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-07-22
Det var Skik ved saadanne Leiligheder, at Regimentets Corporaler kastede Lod om, hvem den skulle udføre denne ubehagelige Forretning, de bleve derfor forundrede over at høre, at Majoren havde givet Ordre til, at Fangen skulle døe for hans egen Broders Hænder, der var blot simpel Sol dar i samme Compagnie; og som da den grusomme Ordre indløb, just tog Afskeed med hans ulykkelig Broder, kastede sig for sidste Gang om hans Hals og med en Strøm af Taarer, udtrykte hans inderlige Sjelekummer. Den stakkels Karl bad paa sine Knæe, at han maatte fritages for at deeltage i sin Broders Død, og den arme Fange forglemte for nogle Øjeblikke hans Bønner til Himlen, og bad at han heller maatte døe for enhver anden Haand, end hans Brovers. Men den haardhjertede Officeer kunde paa ingen Maade lade sig bevæge til, at tilbagekalde hans grusomme befaling, endskjøndt han blev paa det Jndstændigste anmodet derom af enhver subaltern Officeer i hele Regimentet, derimod svoer han paa, at han, og kun han allene skulle være Bøddel, om det saa blot var for Exempels Skyld og for at gjøre Straffen saa meget desmere afskrækkende. Efterat have anvendt, lang Tid paa frugtesløse Bønner, for at formilde Haarheden af denne umenneskelige Dom, gjør den ene Broder sig færdig til at døe og den Anden til at være Bøddel. Majoren for at see hans grusomme befaling opfyldt, stod tæt ved, for at paasee at Geværet blev rigtig ladet, og da dette er gjort, befaler han, at den tredie Bevægelse med hans Stok skal være Signalet, naar han skulde skyde, - men ved den tredie Bevægelse dermed, gaaer Kuglen, igjennem hans eget, istedetfor Fangens Hoved. Saasnart dette var skeet, kastede Soldaten Gevæhret paa Jorden og udraabte. Han der ingen Barmhiertighed kjender, fortjener heller ingen. Nu underkaster jeg mig Lovens heele Strænghed, o, heller vil jeg døe i denne Time for hans Skyld, end leve i hundrede Aar og have berøvet min Broder Livet, Jntet Menneske sørgede over den uventede Retfærdighed; som var udøvet paa den umenneskelige Major, og da Soldaten blev arresteret, forenede flere Herrer, som havde været Vidne til den hele Affaire, sig for, at anmode Officeerne om, at opsætte den anden Broders Execution, indtil man kunde indhente Dronningens befaling i denne Sag. Deres Bøn blev dem tilstaaet, Krigsretten indgav endnu samme Aften en meget rørende Bønskrift til Hendes Majestæt, afmalede deri, den afdøde Officeers Carakteer og umenneskelige Grusomhed, og anderdanig anraabe hendes Majestæt om Naade for begge Brødrene. Det Ansøgte blev bevilget, Brødrene bleve pardonerede og afskedigede fra Deres Tieneste i Armeen og Dronningen overraktes en Takke=Adresse fra Stadens Jndvaanere for hendes, ved denne Anledning udviste Mildhed og Naade. Diævelsk Handling. Som et Beviis paa den ulykkelige Tilstand i Jrland, anføres Følgende: Fredag den 25de April i sidstl., vognede Frue W. Usher Esg. fra Baroniet Lower Ormand i Grevskabet Tipperary, Kl. 3 om Morgenen ved hendes ældste Barns Skrig, der nende 7 Aar gammel, som forskrækket klagede over at det var færdig at qvæles. Den forfærdede Moder, fandt sin Frygt alt for vel grundet, og med en næsten utrolig Siels styrke i hendes Stilling, lykkes det hende at faae vognet hele den øvrige Familie og med hendes Broders J. Prices Hjelp, at flygte med hendes sex smaae, nogne og hielpeløsse Børn i den kolde Morgenstund paa en Aarstid som denne. Huse, stod overalt i Flammer og en Bande af Spitsbuber, hvem Mord og Ondskaben lyste ud af Øingne, omringede Bygningerne. Familien frelst fra Døden, blev slutteligen forsamlet paa Engen, bestod i af 11 eller 12 Personer, alle Protestantere; og vare: i denne fortabte og hielpeløse Stilling Vidne til den fuldkomne Ødelæggelse af deres hele Formue. Møbler, Vexler, Obligationer og Contanter til et betydeligt Beløb, Alt - Alt blev et Rov for Flammerne, antændt for at ødelægge dem, at de steenhjertede og rovbegierlige Mordbrændere. Det staaer ikke i nogens Magt at beskrive denne skrækkelige Scene. Næsten intet uden denne beklagelsesværdige Families Liv blev ræddet, endskjøndt de huusvilde, nogne, og hævende at Kulde og Skræk vare Vidne til at Luerne fortærede deres engang saa lykkelige Boelig, der i en Række af Aar var bleven dem saameget des dyrebarere. Alle Creaturer omkom i Jlden. Jsær beklager Eieren Savnet af en smuk Hoppe, hvis Hurtighed ofte havde ræddet ham fra at falde i disses Røveres og Mordbrænderes Hænder. Dette er kun et af de mange Exempler paa de omstreifende Banders de saakaldte Whiteboys) Umenneskelighed og Grusomhed.