Berlingske Tidende, 1822-06-07
Smyrna, den 17de April. Avisen Spectateur indeholder Følgende: Mangel paa Levnetsmidler har nødt Tyrkerne til at overgive Korinth til Grækerne. Capitulationen bevilliger Tyrkerne en fierde Deel af deres bevægelige Effecter (undtagen Vaabene) og Frihed til at lade sig sætte over paa Kysten af Natolien eller Egypten, eller ogsaa at blive i Morea; i hvilket sidste Tilfælde de ogsaa skulle beholde fierde Delen af deres ubevægelige Gods. Flere skulle have erklæret at ville blive. Capitulationen er hidindtil bleven holdt strængt. Man har kun sendt 300 Grækere i Castellet, tilligemed Commissarier, for at erholde Underretning om, hvad der forefandt tes. Af de tre Seierherrerne tilfaldende fierde Dele, skulle Beleirerne have een, og begge de andre tilfalde National-Skatkammeret. Kyamil og hans Søn, Beierne af Korinth, som bleve fangne i Tripolitza, tillige med flere Morcotiske Avaner, Chorschid PaschalKiaya Bay og hans Harem, er endnu levende i Grækernes Magt, Korinths Erobring har indbragt dem flere Millioner, som tilhørte Kyamil Bey, disse ere tilfaldne National-Skatkammeret. Nogle Uger før Korinths Overgivelse, blev der gjort et Angret paa Napoli, men det mislykkedes. Denne skiønne Fæstning kan endnu længe holde sig, da den paa ny er bleven forsørget, som og Koron, Modon, Patra, Naupaktos (Lepanto) og Dardaneller, slottene ved Morea og Rumelien (Lepanto)."Alle Hellenernes Øine vare henvendte paa den fra Constantinopee, udløbende Magt; de ventede at see Stormen bryde løs over sig men syntes bestemte til, at byde den Spidsen, da der, efter den almindelige Mening, ingen anden Udvei bliver. Man havde fattet den Beslutning i Morea, at sende 3000 Mand til Termopylerne. Den 19de April. J Anledning af det passerede i Chios, er hele Natolien sat i Bevægelse. Fra alle Sider strømme Frivillige hertil, bevæbnede paa egen Bekostning. Den 13de oprettedes en Regiment, bestaaende af 700 Mand, i en eneste Time, og strax derpaa har det begivet sig paa Marschen til Thesme. Neppe er et afmarscheret, førend et andet er beredt til at følge det. J vore Egne drage Krigsfolk i alle Retninger henimod Kysterne. J Lover dags saae vi, hvad der næsten er utroeligt, ankomme et Troppecorps, som i det Hele bestaaer af Jmaner, i deres udmærkede Dragt, og bevæbnede som Jnfanterister. Vi saae dem, den ene Mand efter den anden at trække i de Tyrkiske Qvartere. De i Koffehusene ved rende Musselmænd kom hobeviis ud, for at see dem, og de fleste udøste Taarer, da de saae disse alvorlige og fromme Mænd bytte deres fredelige og religiøse Forretninger, som de havde opofret den til, med Vaaben, hvormed de troe at kunne beseire deres Troet, Fiende. Siden Muhamed den andens Tider har Solen ikke belysen saadan Enthusiasme. Vi kunne ikke sige, paa hvilken Side hanatismen er størst, hos Tyrkerne eller Grækerne; men de første har unægtelig mod de sidste overveiende Fordeele ved Overlegenhed i Antal, Hielpekildernes Mængde og Localiteter. Synet af et Folk, som kæmper mod en saadan Overmagt, maae vist opvække Beundring: Grækernes Paaskefest indtraf lige efter den sidste Samsdag. Samme Dag havde man allerede løse Rygter og Chios, hvortil og bidragen den af Jnsurgenterne iværksatte Landging ved Scalanuova. Synet af en Græker i vore Gader maatte egentlig forekomme som et Vidunder, thi Dagen forhen bleve selv de enkelte af dem, som vare tvungne til at gaae ud, dræbte ved Siden af de Musselmænd, der skulle ledsage og beskytte dem; hvilket hidtil var uhørt. Men det uagtet saae vi dog paa denne Dag mange Grækere paa Gaderne gandske allene gaae i deres Kirke, og der blev ikke en eneste dræbt ligesaalidet som den følgende Dag; de vare for Øieblikket men lykkelige end kloge, da alle de meest fanatiske og rovbegierlige O manner, formodentlig vare dragne bort med den store Hob, som et bortmarscheret. Jnsulanerne have med alle deres Vaaben trukket sig tilbage til deres forskiellige Øer, hvor de ere indsluttede, og op pebie Enden af de politiske Begivenheder, naar Krigen med Ru land udbryder, da de i deres Forskandsninger troe dem sikkre, og at kunne trodse Uveiret og Osmannernes Raserie. Men i modsaTilfælde, det vil sige, dersom Tvistighederne mellem Rusland og Porten venskabelig blive bilagte, ere Jnsurgenterne resolverede til at undflye til Europa med deres Familier og al deres Formue.