JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Næste Dag lod Capitalisten bekjendtgjøre i Avisen, at man om otte Dage vilde kunne faae tilkjøbs hos ham god Medoc paa Flasker for 3 Mark Flasken. Neppe var Avisen udkommet, førend en ubekiendt Mand indfandt sig hos ham, og spurgte: om han var i Besiddelse af nogen Ret til at sælge Viin paa Flasker, "Jeg besidder ingen anden Ret dertil end den, sagde han: "som jeg troer enhver levende Skabning, har til at leve og søge Midler til sit Udkomme. Jeg sidder med en stor Familie, og veed ingen anden Udvei til at ernære mig paa"De 10II kiender Laugsartiklerne, min Herre, sagde den ubekjendte. "De veed, at ingen maa handle med Viin i Detaille, uden den, der har staaet i Lære som Dreng og Svend, og er blevet Medlem af Lauget. Men hvad skal jeg da leve af spurgte Capitalisten. - "Det kommer ikke Lauget ved, svarede hiin. "De kan jo ernære Dem paa andre Maader. - Men jeg kjender nu eengang ingen andre Maader." Det kommer ikke Lauget ved. Vi holde os til vore Laugsartikler." – "Men skal jeg da sulte ihiel?" – "Det overlader jeg ganske til Dem selv; men Viin tør De ikke sælge. Vil De ikke behageligst tegne denne Ordre paa en Seddel, at jeg kan vide fra hvem den kommer?"Med Fornøielse." – Den Ubekjendte satte sig ned ved Pulten og skrev en liden Seddel, hvorpaa han under sin Underskrift erklærede, at han i Laugets Navn havde nedlagt Forbud mod Capitalistens Salg af Medoc paa Flasker. Nu sendte Capitalisten sin Karl hen paa Torvet med en ny Klædes Kjole og to Vester, som han skulde falholde der, men ikke sælge uden for en vis bestemt Priis. Neppe havde Karlen staaet der i femten Minuter, førend to smekkre Personer indfandt sig, og efter at have undersøgt hvert Sting paa Kjolen og Vestene, og med megen Opmærksomhed mønstret dem, spurgte ham: Hvo der gav ham Lov til at handle med nye Klæder og om han var i Lauget? – Paa Svaret, at det var efter hans Hosbondes Befaling, at han falholdt disse Sager, tvang de ham til at følge hjem med dem til hiin. Med en vigtig Mine traadte de ind i Stuen, og medens den ene holdt paa Kjolen og Vesterne, som om de allerede vare condemmerede, spurgte den anden, der førte Ordet, og var en Tydsker af Fødsel: "Er diese Kleder Deres, min Herr?" Jo, de ere, svarede Capitalisten. "Min Kone og Datter have syet dem." – "Deres Kune und Dochter har siet dem? Hvem har gifet Deres Kunne und Dochter Lof til at sie KlederUnd mer har gifet Dem Lof til, at verhandle dem, Har De lest Skredernes Lafsartikler?" Jeg er en fattig Mand, mine Herrer, og sidder med et Huus fuldt af Børn. De vil leve. Jeg kan ikke lade dem sulte." Det kommer ikke det erespectife Skrederlaf vet. Sog mo De Dem um en anden Nahrungsweg umsehen. De ter ikke engang sie Kleder und noch minder fal bide dem offentlich. Begge Skræderne gik nu, under Trudsel af at anklage ham, saafremt han vovede endnu engang at falholde nye Klæder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Næste Dag lod Capitalisten sin Karl kjøre hen til een af Portene med hans Eenspændervogn, for at udleie den til Folk, der havde Lyst til at kjøre en Tour. Neppe havde han holdt der i fem Minuter, før en temmelig corpulent Mand indfandt sig, og bekigede Vognen og Hesten baade for og bag, og efter at have bekiget dem tilstrækkeligen, spurgte han Karlen, hos hvem han tjente: Aldrig saasnart havde han nævnt sin Herres Navn, førend der kom endnu en Person til, og efterat denne havde smaasnakket med den Anden, tvang de Karlen til, strax at kjøre hjem igjen, da hans Hosbonde ikke havde Tilladelse til at udleie Vogne. De forføiede sig derpaa hen til Capitalisten, betydede ham, at, hvis de vilde, kunde de faae ham mulcteret for hans lovstridige Handling, at ville giøre Hyrekudskene Indgreb i deres lovlige Næringsvei. Han anvendte al sin Veltalenhed, for at overtyde dem om, at dette var den eneste Maade, hvorpaa han troede at kunne ernære sig og Sine i en aldeles brod løs Forfatning; men alle hans Forestillinger og Bønner vare frugtesløse. Han kunde, meente de, ernære sig af hvert Fag, uden at de havde noget derimod, naar han kun ikke gjorde Jndgred, i Hyrekudskenes Fag, som der, desværre, vare nok af, uden at deres Tal endnu behøvede at forøges ved Bønhaser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Efter fire Ugers Forløb kom Capitalisten igjen i Klubben. Alle de, der havde veddet med ham, vare, efter Aftale, tilstede. Adskilligt glædede sig paa de ti Flasker Madera, hvilke de allerede betragtede som deres. Kun Viinhandleren, Skræderen og Vognmanden sadde slukerede. De vidste allerede hvad der var foregaaet, og erklærede, at de havde tabt. Mine Herrer, sagde nu Capitalisten: jeg kunde fortsat mine Forsøg igjennem alle muelige Lauge og fundet samme Modstand, som hos Viinhandleren, Skrædderne og Vognmanden. Men jeg haaber, at Beviserne ere tilstrækkelige. Lad os nu tømme vore ti Flasker og drikke Overbærenhedsaandens Skaal! Lad os tilstaae, at enhver Stand er nyttig, naar den ikkun ernærer sig paa en tilbørlig Maade, og at kun den Stand er den skadeligste, som ikke kan taale nogen anden ved Siden af sig. Misceller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Det er bekjendt, at Scenen for Shakespears Sørgespil Hamlet er Helsingøer. Engellænderne have ladet sig indbilde, at Haugen ved Marienlyst er den samme, hvori Hamlets Fader blev dræbt, og de brittiske Reisende, der komme til Helsingøer, forsømme derfor sjeldent at besøge denne Hauge, som i engelske Reisebeskrivelser, f. Ex. endog i Cores, kaldes Hamlets Hauge. En tydsk Recensent i Leipziger Literaturzeit., Mai d. A., som neppe har kjendt noget til denne Omstændighed, siger: "Das SchlosBarienlust in Hamlet ist wohl ein nicht uerrathender Druckfehler. Hvor dog Feil ere yngelsomme. Jkke i lige Grad, som Omkostningerne ved Bøgers Udgivelse have formeret sig - hedder det i Wangenheims fire Skrivelser til Forsvar, for Forfatteres Erhvervret i liter. Conversations blatt – ere Kjøberne (af Bøger) blevne flere, men endnu langt mindre. Hvo kjøber nu, da selv den fornemme Verden dagligen forbruger saa meget, som den har i Jndtægt, et staaende Bibliothek, De beskattede Riddergodser, de ophævede Klostere frembringe ikke meere saadanne Hædersmonumenter af Bogsahle for Efterverdenen. - Selv Embedsclassen, hvad har den endnu tilovers for Literaturen? Og gad endog Nogen gjerne læse og kjøbe Bøger, saa have de fleste Embedsmænd ikke, som fordum, Eftermiddagen at raade over, til den fornødne Uddannelse i deres Fag, og til almindelig Forstands og Smagsøvelse, efterat de redeligen have anvendt Formiddagen til de løbende Embedsforretninger. Jndtil de om Eftermiddagen, bringe i Jndberetninger, Journaler og Tabeller Alt hvad de om Formiddagen have gjort og ikke gjort, er Tiden forløben, og at læse mere end noget til Morskab af Leiebibliotheker og Læseselskaber om Dagens Historie, er den største Sieldenhed. Snart vil der ikke være mere nogen Tale om et fortsat Studium af det paa Universitetet Tiljagede. Alting bestaaer i de tre Ord: savoir fair (eller Lempen efter Tiden, Protection og Routine. Hvortil altsaa Bøger?" Det er gaaet med Bøger, som med Jordegodser. J fordums Tid slog man mange Gaarde sammen for at faae et stort Gods - siden varcellerede man eller formindstede igjen de store Godser, at de bleve til lutter smaa Gaarde og smaa Huse. Endnu for 60 Aar siden vare Bøgerne, ligesom Herregaardene, lutter Folianter og Qvarter. Siden bleve Formaterne ligesom Herregaardene, alt mindre og mindre. Folianterne ere krøbne ind til Duodecer, og istedet for at man tilforn maatte lade en Bog bære efter sig af en Karl, kan man nu ret godt rumme den i Lommen, og maaskee om føje Tid i Berloquen. Men ikke blot i Format, ogsaa Jndhold ere Bøgerne, især Romanerne, saaledes krøbne ind. Jstedetfor bindstærke Clarisser, Grandisoner, Sophies Reiser, brune Mænds Romaner, har man nu bittesmaa Fortællinger, hvoraf der gaae ti paa eet Bind, og hvormed Læseverdenen i Tydskland, saa at sige, homsophetisk forsynes. Tak skee Walter, Scott, der med sine bindstærke Scotch igjen vænner den til Marcipan- og Makronlæsning forvænte Læseverden til mere solid Føde!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Blandede Efterretninger. J Følge den 18de Beretning fra Bibellelskabet for Britannien og Udlandet var Antallet af de af samme i 140 Sprog foranstaltede og udbredte Bibeler nu allerede i det 18de Aar af dets Tilværelse steget til 3,563,974 Bibele- og nye Testamenter. Det tæller 729 Hielpe og Døttreselskaber i det brittiske Gebet, og 98 for sig selv bestaaende Bibelselskaber i alle 5 Verdensdele række det broderligen Haanden. Allene i det sidste Aar beløb dets Jndtægt og Udgift sig til 140,000 Pd. St. J Frankrig udbreder Protestanternes Bibelselskab sig stedse mere og mere, og næsten gives der ingen stor Stad, hvor det ikke har et Døttreselskab; i det sidste Aar lod de Sacy trykke 30,000 Exempl. allene for Catholikerne. Centralselskabet i Berlin har siden dets Oprettelse udbredt 36,000 Bibeller og 23,241 n. Testamenter, og Bibelselskaberne blot i sidste Aar 10,810 Bibeler og 9,783 Testamenter. J Sverrig ere næsten 120,000 Bibeler udbredte ved det derværende Selskab. J Rusland er Oversættelsen af det N. T. i de sædvanlige russiske Folkesprog fuldendt, og en Oversættelse af det N. T. i det ved det chinesiske og hele det nordlige China almindelige Mandschurdsprog, som er under Arbeide, vil blive af største Vigtighed. J Spanien og Portugal, især i det spanske og portugisiske America, bliver Lysten til at bekjendtgjøre det N. T. alt mere og mere levende, Jtalien allene bliver lukket for Bibelen. En Oversættelse af det N. T. i Rygræsk og Albanisk er næsten færdig, for Habessinierne trykkes de 4 Evangelister, i Calcutta ere 6 Oversættelser af det N. T. næsten halv færdige. J Nyseeland, faaer det derværende Selskab stedse mere Fodfæste, og paa Otaheiti blev Johannes Evangelium trykt i det derværende Sprog. Det americanske Bibelselskab har allerede sat 268,552 Bibeler og N. T. i Omløb. I Hudsonsbar er oprettet et Selskab. I C. Lachaises Topographie medicale de Paris Kr. paastaaes, at det aarlige Gjennemsnitstal af Selvmordere i denne Hovedstad er 300 360, hvoraf det største Antal af Mandkjønnet, og at Tilbøielighed dertil stiger i den Grad, at for ikke længe siden de Deputeredes Kammer er blevet overgivet en Forestilling angaaende Gjenindførslen af den gamle Anordning, i Følge hvilken, fordum Selvmorderens Eiendom blev af Staten confisqueret. Mærkværdigt er det, at man i en Række af Aarhundreder, især i Paris har bemærket en forøget Varmegrad i Temperaturen, hvilken tilskrives Moradsernes Udtørring, Skovenes Borthugning og Jordbundens Cultur. Folket i Paris skal have en afgjort Smag for stærkt farvede Vine (røde) og Vinen forfalskes derfor gjerne med Farvevarer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Naar hos en Viinhandler opdages Forfalskninger, saa kommer han til at betale en Mulct man confisquerer hans Vine, og lader dem løbe ud i Gaderne. - Halvdelen af Folkesygdommene i Paris hidrører fra Næringsmidlernes Forfalskning eller Forqvakling, eller Yderligheder, i Diæt og Levemaade. - Hvad de medicinske Constitutioner angaaer, da udvikler i Februar, og Marts den betændelige Constitution sig; i Begyndelsen af Vinteren indtræde de katharralske Febre, sildigere de rene Pneumonier; i Slutningen af Vinteren viser ofte Croup sig; Dødeligheden er størst om Vinteren, og bortrykker i Gjennemsnit (af 10 Aar) 5,953 Mennesker. J Foraaret yttre Hududsletteene sig; Dødeligheden beløber sig i Gjennemsnit (blandt 713,966 Indbyggere) 5,662. Sommerheden, er i Juli og August for det meste tør; i September pleier det at være heedt og fugtigt. Galdefeber, Leverbetændelse, Nyrebetændelser, Ophtalmieer ere ogsaa Sommerens Medgivter. Høstens Veirconstitution er i Almindelighed kold og fugtig; katharralske Febere, Diarrød, Blodgang, Cholera herske fortrinligen, og Apoplexier ere om Efteraaret meget hyppige. Dødeligheden udgjør omtrent som 5, 150. Almindelighed er i Paris Vinteren gunstigst for Dødeligheden, derpaa kommer Foraaret, Høsten og tilsidst Sommeren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Den Ældste blandt alle nulevende Sangerinder er Gertrudt Elisabeth Mara, der var sin Tids Catalani, og hvis Hæder blomstrede i en Række af 30 til 40 Aar. Dr. G. C. Grosheim har sat hende et værdigt Minde i et under Titel af: Das Leben der Künstlerin, Madam Mara udkommet Skrift. Hun er født d. 25de Febr. 1749 i Cassel, hvor hendes Fader var een af de otte Raads eller Stadsmusicanter. Af Konstnid sagde Castraten Morelli, for at nedsætte hende: ella canta comme un tedesca (hun synger som en Tydskerinde, og det værste var, at den daværende Landgreve Friedrich 11. troede ham, men imidlertid værdigede dog Almeenheden i Cassel, hvor hun optraadte 1766, 1777 og 1821, de eneste Aar, hvori hun besøgte sin Fødeby paa nogle Dage eller Uger, hende den største Hæder. J det sidstnævnte Aar viste ogsaa Churfyrstinde Augusta og hendes Prindsesse Døttre Konstnerinden den sjeldneste Agtelse. Ogsaa Friedrich den Store havde med Landgreven det tilfælles, at plages af den Fordom, at Aand og Genie, Talent og Konst ikke fandtes hos indfødte Tydske, og i denne Fordom spurgte Konstnerinden: "om hun da ogsaa kunde synge efter Noder!" Men aldrig saasnart havde hun aflagt Prøver paa sin store Konst, førend han blev saa henrevet af Beundring derover, at han bestemte hende en aarlig Løn af 3000 Rdlr. Hans uvenlige Adfærd imod hende siden efter, kunde ikke bedreides hende, ligesaalidet som hendes anstændige Behandling i Oxford, hvor physisk Svaghed gjorde hende det umueligt, at gjentage en lang, høist angribende Arie, hvoraf hun, allerede ved første Gang at synge den, var blevet saa udmattet, og hvilket man med engelsk Liberty offentligen tilskrev hendes Mangel paa Opdragelse. Den sjeldne Konstnerinde besidder endnu i sit 73de Aar megen Ynde og Tække lighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
P. Olavariata, bekjendt under Navn af P. Clara Rosa, Udgiver af det spanske Tidsskrift Diario Gaditano, døde, efter at man de 8 Jan. f. A. havde arresteret ham for politiske Meninger, d. 27de næstefter, og blev i Cadix begravet med Constitutionen i Haanden, og hele Legemet bedækket med trykte politiske Skrifter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Den 30 Febr. ankom en Broder af Jaimeder efter spanske Tidenders Beretning spiller et Slags Stratenrøverrolle, med endnu en Staldbroder, til Universitetsstaden Montforte, og bort slæbte Underalkalden, som han ikke vilde udlevere uden mod 3000 Piastre i Løsepenge. Cataloniens lette Jnfanterieregiment forfulgte ham vel, men han gjækkede det kun, Han vovede sig ind i Stæderne, ja endog i Embedsmændenes Huse, bortslæbte dem, og tilbagelagde 45 Mil dagligen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Kjøbenhavns Børs d. 12 August. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark Oblig. (med Renter fra 11 Juni 1823) 78 1/2 a 79. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 1/2 a 103 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 18 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 15 1/2 Rbdlr. pr. 10 Specier norsk. Svenske Sedler 61 1/2 s. - Disconto 5 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Jndenlandske Efterretninger. Galeasen Lovise Magdalena Charlotte af Aarhuus, ført af Capt. Peter Rasmussen Møller, som den 10de Julii var afseilet fra Bordeaux til Kjøbenhavn, blev Dagen efter taget af en spansk Caper og besat med Spanier. Men tre Dage efter har Capt. Møller og hans Mandskab overvældet disse og bragt dem med til Kjøbenhavn, hvor han den 1ste August lykkelig indtramed sit Skib. Bemeldte Kaper, der havde 70 Mand Besætning, havde foruden denne Galease taget endnu et hollandsk Kufskib, en Hamborger Brig, og en Galease fra Aarhuus, tilhørende Hr. Rasmus Malling. Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Enkelte Numere overlades ikke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Hose
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-16
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. 200 ROOEOORoAar. Tyvende Aargang. No. 65. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 16 August 1823.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-16
I Anledning af bemærkningerne mod Nogle Forslag til Pengemangelens Afhielpning i No. 59.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-16
Endnu havde hele Troesarmeen ikke begivet sig paa fransk Bund, men en Deel af samme var flygtet til Livia. Grev Linati fik befaling at angribe dem, og marscherede løs mod Livia. Her havde Jnsurgenterne kunnet forsvaret sig; men de gjorde ikke engang Forsøg dertil, og Tilbagetoget blev iværksat med samme Hurtighed, som kort forhen ved Puycerda. Det er i Sandhed høist upassende, endskjøndt det nu er meget i Mode, at sammenligne denne Troesarmee med vore tappre Krigere i Vende; en saadan Sammenligning er en sand Fornærmelse for de sidste. I Puycerda var jeg Vidne til den constitutionelle Armees Mønstring. Tropperne vare ikke saa smukt klædte, som vores, og dannede ikke et saa regelmæssigt og nøje afmaalt Heelt, deres Soldater stode ikke opstillede i en saa snorlige Linie, og især manglede Netheden og Reenligheden i det Udvortes; men de vare dog alle fuldstændigen klædte, med Tschakots, en Kjole og en Capotuniform, forsynede enten med Sko eller Spartelles, og kunde gielde, i Sammenligning med Troesarmeen, for et fuldkomment Heelt eller Mønster. De havde ogsaa det Fortrin for vore unge Conscriberede, at de vare gamle tjenestevante Krigere, der med solbrændte, skjæggede Ansigter, skjødesløst støttede paa deres Geværer, aldeles lignede de gamle franske Grenaderer. Man kan i Sandhed ikke være andet end noget bekymret ved at tænke sig vore unge Recruter komme første Gang i Jld med dem, som Veteranerne i vor Storarmee intet formaaede at udrette imod. (Af A. Thiers Reise i Pyrenæerne 1822.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-16
For Pariserne kan det være en meget morsom Caffehuuslæsning, med eet Blik, saaledes at overskue hele Staters Stilling, og lige ind i deres Fremtids Skjebne, som i en Nürnberger, Perspectivcasse. Men Napoleon havde meget Ret, naar han sagde: "For Nationerne og Souverainerne gives ingen smaa Begivenheder; disse ere det, som lede deres Skjebne." Men netop fordi den ledes af smaa Begivenheder er det saa vanskeligt for nogen Dødelig at kunne bestemme det, hvori en Stats Styrke eller Afmagt bestaaer. Jkke uden Grund sagde Griffenfeld, at han kunde udrette mere med et Pennestrøg, end en General med 20,000 Mand; thi en eneste Ministers heldige eller uheldige Jndfald – et eneste Pennestrøg, anbragt i det rette eller urette Øieblik – et eneste Misgreb i Underhandlinger eller i Marken, kan tilvejebringe Virkninger, der tilintetgjøre Frugterne af de sindrigeste politisk statistisk militairiske Beregninger paa - Papiret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-16
Kjøbenhavns Børs d. 15 August. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark. Oblig. (med Renter fra 11 Juni 1823) 78 1/2 a 79. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 1/2 a 103 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 18 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 16 3/4 a 15 1/2 Rbd. pr. 10 Specier norsk. Disconto 5 pC. Svenske Sedler 61 a 61 1/2 s. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-16
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet Nr. 144. Enkelte Numere overlades ikke. 1 Mai.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-16
Kjøbenhavn. Trykt hos F. H. Hec¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-19
J Henseende til mit Forslag, om Forbud paa, at ingen private Penge maatte modtages, og forrentes i de Kongelige Casser, bemærker den ærede Forfatter endvidere, "at dette Forslag neppe vilde være af synderlig Nytte, da Enhver, der vil sætte Penge i offentlige Casser, kan, naar denne Udvei glipper, til hver Tid faae Kgl. Obligationer tilkjøbs, der endog, efter de nuværende Priser, svare 6 pC. i Renter." Destoværre, vil sige med Hensyn paa de 6 pCt. Rente. Men dersom disse Obligationer bleve inddragne f. Ex. i 30 Aar, eller 4 pCt. Renten maatte blive nedsat til 3 1/2 a 3 pCt., i Overeensstemmelse med den gangbare Priis paa disse Effecter, der skal beløbe sig til circa 75 Millioner, see Rises Geographi, 1 D., P. 82, da skulde denne Masse ikke vorde Staten saa byrdefuld; ja maatte kun det i Forordn. af 5 Jan. 1813, antagne Omskrivningsforhold blive anvendt paa dem, saa vilde Staten derved allerede føle sine Byrder meget lettede, ligesom og Skatterne, i Forhold derefter, kunde nedsættes ikke ubetydeligt. Naar man blot betænker, at 75 Millioner bære aarlig Rente a 6 pC. - 4 1/2 Mill., saa ere jo allerede disse Renter en frygtelig Byrde for Staten, som den maatte ønske, jo før jo heller, Ret og billighed ubeskaaret, at skille sig ved. Men dette uanseet, saa maa behageligen bemærkes, at da et vist Qvantum Kgl. Obligationer ere ude, og ingen nye udstedes af dette Slags, saa vil de Penge, som der i saa Fald kjøbes Kgl. Oblig. for, ikke derfor gaae ud af Circulationen, eller falde Staten til Byrde ved nye Renters Udredelse, da den der sælger, anvender disse Penge til andre Foretagender, eller om han kjøber andre Kgl. Obligationer, saa sælger jo igjen en Anden, og den i Obligationen, satte Sum træder dog ud igjen i Circulation paa tredie eller fjerde Haand. Desuden er denne Udvei ikke saa let og beqvem, som den, at sætte sine Penge ind i en Kgl. Casse, naar de der strax modtages og forrentes, og kunne i samme Sum faaes tilbage, naar forlanges, og det dertil med Renter. Thi først er der dog adskillige Cauteler ved at kjøbe Kgl. Obligationer, naar de ikke modtages umiddelbart af Statskassen, dernæst kunne de ikke opsiges, og Eieren veed dog ikke hvad han kan faae for dem, naar han skal sælge dem. Pludselig paakommen Forlegenhed kan gjøre, at han maa tabe mange pCt. derpaa, og at Kjøberen under saadanne Omstændigheder veed at benytte sig deraf, paatvivles vel ikke. Jeg troer desaarsag paa hiint Forslags Gavnlighed, blot med Hensyn paa Pengemassens Omløb, uden engang at beregne Fordelen deraf for de Kgl. Casser og Staten i Almindelighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-19
Gjendrivelser, sine fra et studio, sees med Fornøielse imøde. Jkke min Formening, men Sandheden, ønsker jeg Seiren. Om ost og vestindisk Sukker. (Uddrag af Edinb. Review, Febr. 1823.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-19
Jmellem de vestindiske Plantere og Jndførerne af ostindiske Sukkere i Engelland er opstaaet en Strid, der har foranlediget adskillige Skrifter, nemlig: 1.) Breve til Will. Wilberforce, M. P. anbefalende Sukkers Dyrkelse i vore ostindiske Besiddelser, som det naturligste og sikkreste Middel til Slavehandelens fuldkomne og almindelige Afskaffelse, ved James Cropper, Liverpool 1822. 2.) Breve til Forsvar mod de brittisk vestindiske Colonisters Rettigheder, som Svar paa M. Croppers Breve, ved T. Fletcher, Liverpool 1822. 3.) Ost- og vestindisk Sukker, eller Giendrivelse af de vestindiske Colonisters Fordring paa en beskyttende Told for vestindisk Sukker, London 1823. 4) Om Beskyttelse for vestindisk Sukker, London 1823. - Det er bekjendt, at de brittisk vestindiske Plantere have længe været stedte i meget stor Forlegenhed. St. Domingos Ødelæggelse ved Negeroprøret, der udbrød 1793, formindskede i Begyndelsen, og tilintetgjorde omsider den aarlige Tilførsel af 115,000 Oxhoveder Sukker, som Frankrigs og Fastlandets Torve tilforn have været vante at modtage fra den Egn. Denne Formindskelse af Tilførsel, der foraarsagede en meget større Søgning og en deraf flydende Stigen i Prisen.