Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-10-26
Under Dato Frederichsberg den 19de September 1792, har Hs. Kongelige Majestæt allernaadigst udgivet en Forordning. om Sandflugtens Dæmpning i Danmark. af følgende Jndhold: At da betydelig Skade og Ødeleggelse saavel 4 i de fremfarne, som seenere, Aaringer fra Tid til anden ved Sandflugt paa endeel Steder, i Vort Rige Danmark, især den vestre Deel af Jylland, er anrettet og fremdeles kan befrygtes, saafremt ikke tienlige og kraftige Midler til det te Ondes Dæmpning paa ethvert Sted, hvor det enten allerede er opkommet, eller herefter maatte opkomme, betimeligen vorde anvendte, og da det ligeledes er af Vigtighed, at de sandfugne Landstrækninger igien kunne vorde forbedrede og til Brug og Nytte for Beboerne med Tiden beqvemgiorte, saa have Vi ladet indhente og samle fornødne Oplysninger og Efterretning og hvad, som efter erhvervet Erfaring og anstillet Undersøgelse er fundet tienligt saavel til Sandflugts Dæmpning, som og til sandfugne Strækningers muelige Beqvemgiørelse til Brug, og ville Vi nu i saadant Øiemeed herved allernaadigst have anordnet og befalet: Om Opsynet ved Flyvesandet. 1) Paa de Steder, hvor Sandflugt nu findes, saavelsom hvor den i Fremtiden maatte yttre sig, om hvilket sidste enhver Grundeier, bør ufortøvet giøre Jndberetning til vedkommende Amtmand, skal en Commission sammentræde, bestaaende af Herredsfogden og tvende andre Medlemmer, som Amtmanden udnævner blandt Landvæsens=Commissairerne og de kyndigste i Nærheden boende Gods= eller GrundEiere, som ikke selv have Eiendomme paa det sandfugne Sted. En saadan Commission, som i det mindste for hvert Amtmandskab, i hvilket Sandslugt findes, eller herefter opkommer, skal udnævnes, og hvoraf endog fleere, dersom Nødvendigheden, i eet eller andet District skulde udkræve det, kunne ved Amtmanden bringes i Forslag, bør, saa ofte Omstændighederne fordre det, samles, forat overveie og foreslaae, hvad i Henseende til Sandens Fredning og Dæmpning, enten efter deres egen Erfaring, eller i Anledning af den efter Vores befaling i Aaret 1788 trykte Efterretning om Sandverter, med videre, paa ethvert Sted, efter Sandflugtens forskiellige Beskaffenhed, maatte agtes tienligst: meddeele de under dem staaende Opsynsmænd og Klit fogder fornødne Forholds=Ordres: igjennem Amtmanden giøre Forespørgsel til Vort Rentekammer, og hvad der maatte findes tvivlsomt eller fordre Penge=Udgivter: paasee, at de beskadigede Strækninger bringes til meest muelig Nytte i Tiden: samt eengang aarlig indberette til Vort Rentekammer, hvorledes Opsynsmændene og Klitfogderne have opfyldt deres Pligter, og hvorledes Sandflugtens Tilstand, er i det Heele, hvormed tillige skal følge Amt. mandens Betænkning og en Fortegnelse over de faldne Mulcter, hvad deraf er udgivet til Angivere, og hvorledes med sammes øvrige Beløb, er forholdt. Denne Commission skal for hver Sted vedvare saa længe, indtil den sandfugne Strækning er sat i den Stand, at ingen meere Frygt kan haves for nye Udbrud, og den følgelig igien udlegges til Græsning. Medlemmerne nyde imidlertid, naar det i dette Øiemeed behøves og af dem forlanges, fra Amt stuerne Anviisning paa fri Befordring, ligesom og hver 1 Rigsdaler daglig i Diætpenge for de Dage, som anvendes i disse Forretninger. 2) Naar enhver enkelt Mand har faaet sin Lod for sig selv udskiftet og indhegnet, er det hans Pligt, selv derpaa at afværge og dæmpe enhver opkommende Sandslugt strax i Begyndelsen. Giør han det ikke, og derom til Vort Rentekammer indkommer Klager, maa han vente efter Omstændighederne paa det alvorligste at blive anseet. 3) Hvor derimod Udskiftningen og Indhegningen ikke er kommen saavidt, der maa Commissionen, efter ethvert Steds Omstændigheder, vælge de bedste og paalideligste Opsynsmænd, som ugentlig bør besøge Klitterne, for at holde Klitfogderne til deres Pligter, være berettigede til at foretage Huus Undersøgelser, hvor Mistanke kunde gives om ulovligen oprykkede eller indhøstede Klitvexter: have Opsigt med Plantningen; beordre Arbeidere og Vippernes Jndsamling: føre Bog over Mulcterne: og forelegge Commissionen denne ved de aarlige Besigtigelser. Begaae disse Opsynsmænd nogen Forseelse bør Commissionen paa bedste Maade see samme rettet, eller efter Omstændighederne derom giøre Forestilling til Amtmanden eller Rentekammeret, til Sagens nærmere Afgiørelse. Og see de igjennem Fingre med Klitfogdernes eller andres Forseelser, da staae de selv til Ansvar derfor J øvrigt kunne Opsynsmændene, efter 3 Aars Forløb, saafremt de det forlange, entlediges fra deres Opsyn med Klitten, og i deres Sted andre af Commissionen udnævnes. Men hvor, formedelst Sandslugtens farlige Beskaffenhed, disse Opsynsmænd ere utilstrækkelige til at forskaffe fornøden Orden og Fredning, der maae i deres Sted paa nogen Tid antages en Klitrider med passende Løn. 4) Foruden Opsynsmændene skal af hver Bye, udnævnes een af de skikkeligste Bønder til Klit foged, som hvert 3 Aar med en anden kan omskiftes, og imidlertid nyder af Districtet en passende Belønning efter Commissionens Forslag og Amtmandens Bestemmelse. Denne Klitfoged Pligter blive daglig at see til Klitterne, for at optage Kreature, som komme ind paa de fredede Steder, og at anholde enhver, der afhugger eller paa nogen anden Maade øde legge Klitvexterne, eller findes med deslige stiaalne Sandvexter, samt strax at melde saadanne Uordener for Opsynsmændene, paa det at Vedkommende derfor kunne blive anseete og straffede. Han bør og være nærværende ved Jndsamlingen og Plantningen af Klitvexterne, for at have Opsigt med Arbeiderne, og gaae Opsynsmændene til Haande, og i øvrigt, saavelsom disse, rette sig efter de dem af Commissionen meddeelte Forholds Ordres. befindes nogen Klitfoged at være forsømmelig, og Dæmpnings=Anlegget eller Fredningen i hans District er beskadiget enten af Menneskeer eller Kreature, som han ikke veed Reede til, hvorfra eller ved hvem er skeet, da bør han af Commissionen paalegges en tilhans Forsømmelse passende Straf, og seer han igiennem Fingre med andres Forseelser, da bøde han desuden lige Mulct med den Skyldige. Om Udskiftningen og Deelingen af Klitterne 5) De store fælles Sandklitter bør, saasnart mueligt, deeles, for det første Sogneviis. Til den Ende skal Commissionen paa ethvert Sted, sammenkalde Lods Eierne i Klitten for, om mueligt, imellem dem at træffe en mindelig Forening om dens Deeling. Skulde saadan Foree, ning ikke kunne opnaaes, bør Deelingen skee enten efter de havende Adkomster, eller, i Mangel af samme, efter Veiledning af Landmaalings - Forretningen, hvoraf i saa Fald, efter Commissionens Forlangende, en Udskrift uden Betaling. bliver at meddeele; men skulde Landmaalingen ikke heller kunne give den fornødne Oplysning, da i Forhold til Hartkornet. Behøves ved denne Udviisning nogen Hielp af Stiftets Land Jnspecteur, da bør han, hvis Lodseierne det begiere, derved uvægerligen gaae til Haande, imod at nyde, foruden fri Befordring, 2 Rdlr. dag lige Diætpenge, som Lodseierne udreede efter Amtmandens Ligning. I øvrigt forholdes Henseende til Deelingen selv, Skiællenes Bestemmelse og opkommende Tvivlsmaals eller ulige Meeningers Afgiørelse i fornødne Tilfælde ved Amtmandens og Landvæsens=Commissariernes Eragtning og, naar denne paaankes, ved Vort Rentekammers endelige Afgiørelse, paa ligeMaade, som ved Forordningen af 23de April 1781, angaaende Jordfælledskabets Ophævelse og Udskiftninger i Almindelighed, er anordnet. 6) Deelingen af ethvert Sogns Part imellem sammes enkelte Byer, Gaarde og Steder, skeer derefter paa lige Maade, som alle andre Udskiftninger, efter enhvers Adkomster, Rettigheder eller Hartkorns Størrelse, hvorefter Skiæl og Mærker med Pæle bør sættes for enhvers Deel til Efterretning for Fremtiden. Og dersom Fælledskabet imellem Gaardmændene i een Bye findes skadeligt for Fredningen, da bør ogsaa, hvad enten Lodseierne forlange Klitten udskiftet, eller ikke, hver Byes Klit Gaard viis deeles, ligesom det forresten altid skal staae hver Gaardeier frit for at forlange sin Klit særskilt udlagt. 7) Jndtræffer det, at nogle Sogne, Byen eller Steder tilkommer ved Deelingen i deres Lod en saadan Part i Klitten, hvor Grunden, er slettest, og hvor i Begyndelsen ikke kan høstes saa meget Klitfrøe, som til Besaaningen udkræves, da skal ved Deelingen fastsettes: at det ene Sogn, Bye eller Sted, bliver det andet behielpelig med Frøe, saaledes, at det Sogn, den Bye eller det Sted, som samme behøver, selv afklipper og indsamler Frøe=Vipperne paa den Tid og de Steder, som dem af vedkommende Opsynsmænd med Commissionens Forevidende bliver tilsagt og anviist. 3) Jndtræffe særdeles Hindringer, som paa eet eller andet Sted maatte opholde foranførte Byernes Udskiftning fra hinanden og Udviisningen af enhvers særskildte Part i Klitten, da bør Fredningen og Besaaningen dog ei derefter udsettes, men strax skee, efter Commissinets Bestemmelse. 9) For saa meget destomere at opmuntre enhver Paagieldende til disse for deres eget og Efterkommeres Vel nyttige Foranstaltninger, og tillige at lette de dem herved paalagte Udgivter, bevilge Vi allernaadigst, at den halve Deel af Opmaalings= og Udskiftnings=Omkostningerne, for de Lodseiere, som ønske Udskiftning, maae udreedes af Vores Kasse. 10) Kan tilstrækkelig Indhegning omkring, een eller anden udskiftet Klit ikke opføres, og de besaaedt Steder saaledes tilstrækkeligen fredes, da bør enhver Bye eller Sted lade sin Andeel paa bedste Maade bevogte, indtil samme, efter Commissionens Skiønnende, igien kan udlegges til Græsning. Angaaende Klitternes Fredning. 11) Klittetaget, som bruges til Plantning, bør, efter Udviisning, tages paa de østlige Sider af de indvendige Landklitter, fordi Gravning paa de vestlige Sider og i Havklitterne vilde foraarsage nye Sandflugt. Vipperne af Klittetaget maae og allene, naar Frøet er modent, udvises i Landklitterne, da de i Havklitterne kunne saae sig videre ind mod Landklitten, hvorhen de føres af Vestenvinden, som sædvanlig hersker paa den Aarets Tid, naar de ere modne. Til dette Brug og paa førstnævnte Steder maa og ingen Grundeier modsette sig disse Vippers Afklipning, naar han ei selv bruger samme, imod derfor at nyde en billig Godtgiørelse, efter Commissionens Bestemmelse. 12) Understaaer nogen at tage meere Kittetag eller andre Sandvexter i Klitterne eller andre sandfugne Steder, end ham er udviist, eller paa andet Sted og til andet Brug, end det er bestemt, da bør han, i Stedet for den i danske Lovs 6te Bogs 17de Capitels 29de Art. fastsatte Straf, foruden at oprette al den Skade, som deraf kommer, bøde første Gang 2 Rdlr. anden Gang 4 Rdlr., og tredie Gang henset. tes til Arbeide i nærmeste Tugthuus paa een Maaned. Betrædes nogen oftere, end trende Gange, i lige Forseelse, da hensettes han efter Omstændighederne paa eet eller to Aar til nyt Tugthuus=Arbeide. 13) Findes nogen i eller uden for almindelige Veie med afskaarne Sandvexter, som ikke ere udviiste, eller Rettens=Betiente, Opsynsmændenne eller Sognefogderne maatte forefinde saadant i nogens Huus, og han ikke dertil lovlig kan bevise sin Adkomst, da forholdes, i Henseende til hans Afstraffelse, paa lige Maade. 14) Antræffes Gierningsmanden ikke paa Stedet, men der findes Spor til, hvorhen de borttagne Sandvexter ere førte, da maa Klit fogden, eller de, som have Opsigt med Sandflugten, giøre almindelig Eftersøgning i de Byer og Steder, hvorhen haves Mistanke om, at det Borttagne kan være ført, da enhver i saa Fald uvægerlig bør taale, at der bliver inqvireret hos ham; og skal i slige Sager Jnqviren. tens Vidnesbyrd, hvor intet andet kan haves, være lige saa gyldigt, som i Consumtions=Sviigs- og Skovtyverie=Sager er anordnet. 15) Overbevises nogen at have ødelagt Sand vexterne og borttaget Slien i Havklitterne paa de vestlige Sider af Landklitterne, eller paa de Steder, hvor Klitvexter ere ved Kunst opelskede, eller at have gravet Maretorv paa de vestlige Sider af Havklitterne, da bør den Skyldige, foruden at oprette Skaden, bøde første Gang 10 Rdlr., og, og hvis han ei formaaer at udreede denne Mulct, hensettes otte Dage paa Vand og Brød; anden Gang dømmes han til trende Maaneders Arbeide i Tugte eller For bedrings=Huset, og saa ofte, han siden befindes skyldig, fordobbles Straffen. 16) Det maa og ikke tillades Uvedkommende at kiøre, ride eller gaae paa de indhegnede Sande; ligesom de, der borttage Lyng, Buske eller Træer, som voxe paa Sanden, efter Omstændighederne, derfor bør ansees og straffes. 17) Jngen Hedebrand maa foretages paa saadanne Steder, hvor Sandflugt derved kan ventes at opkomme og af omkringboende Lodseiere med Grund befrygtes. Til den Ende skal, førend paa saadanne Steder nogen Heede afbrændes, Amtmanden i Forveien lade undersøge, hvorvidt Fare virkelig er at befrygte, eller ikke, og altsaa Heedens Afbrændelse i Overeensstemmelse med Lovens 6te Bogs 19de Kapitel kan tillades, eller bør være forbuden under den der foreskrevne Straf. 18) Heede Torv Skiørsel paa saadanne Steder, hvor Sandflugt deraf kan opkomme, tillades aldeles ikke, men de omkringboende, saavelsom Øvrigheden paa Embeds Vegne, bør forhindre saadant, indtil paa den i forestaaende §. bestemte Maade forud er undersøgt: hvorvidt det kan skee uden Fare, eller ikkun hveranden Tørv maa opgraves og hveranden blive siddende, eller Gravningen ganske skal være forbuden. Handler nogen herimod, da bør han bøde 1 Rdlr., og desuden det oparavede strax paa hans Regning foranstaltes dækket, eller sat i samme Stand, som det var, før Gravningen skeete. 19) Det tillades vel fremdeles Beboerne at lade deres Kreature græsse paa Sletterne imellem Land Klitterne, men i Klitterne selv, saavelsom de beplantede Strækninger, maae Kreaturene ikke komme. Opsynsmændene bør derfor foranstalte Mærker satte, hvorvidt Kreaturene maae komme, efter de eengang af Commissionen, bestemte Grændser. 20) De Byer eller enkelte Mænd, hvis Grunde paastøde de fredede eller besaaede Strækninger, blive ansvarlige for den Skade, samme tilføies af Ufred, for saavidt enhvers Grund paa støder, hvad enten de ufredgjørende Kreature antræffes i den fredede Strækning, eller ikke, naar Klitfogden af Sporet allene kan see, at Kreaturene, have været oven eller inden forFrednings=Linien, da han tilkalder Grund=Eierne og ved Kreaturenes Spor overtyder dem om, at deres Hyrde eller Paapasser haver overtraadt Grændserne, hvorefter de forfalde i lige Mulct, som og Kreaturene fandtes der. 21) Naar Kreaturene antræffes i de fredede Strækninger af Sandflugten, bør de strax optages, og Eieren, saafremt han vides, underrettes derom, da han, foruden at erstatte, efter uvillige Mænds Skiønnende, den Skade, Kreaturene have anrettet og hvad til deres Underhold er medgaaet, forinden de udleveres, skal erlegge i Mulct første Gang for en Hest, 24 Sk., for et Stykke Hornqvæg 16 Sk., for et 2 og et Aarings Ungnød 8 Sk., for en Gaa 4 Sk., for et Faar 12 Sk., for en Geed 16 Sk., før et ringet Sviin 16 Sk., og for et uringet Dito 32 Sk. Træffes de samme Kreature anden Gang, betales dobbelt Mulct, og tredie Gang, tredobbelt, og saa videre. Skulde Eieren ikke, førend 2 Gange 24 Timer, efterat Optagelsen er ham bekiendtgjort, besørge Mulct og Omkostninger erlagte, da foranstaltes saa mange af Kreaturene ved Auction bortsolgte, at deraf kan udbringes det, han haver at tilsvare. 22) Vides ingen Eier til de optagne Kreature, da bør disse paa hans Regning strax foranstaltes synede og taxerede af nærmest ved Haanden værende Mænd, som dertil paa Anfordring, skulle være pligtige, hvorefter de afleveres til nærmeste Sognefoged, eller, ifald Antallet er saa stort, at de ikke af een Sognefoged kunne modtages, da til flere af de nærmeste Sognefogder, som besørge deres Underholdning og Varetægt, indtil Eieren melder sig. Skulde Eieren ikke melde sig inden næste Søndag, da bør Optagelsen bekiendtgiøres i alle nærmest omkring Sandflugtenliggende Sogne, ved Kirke=, Sogne= og Bye=Stevner, hvorved Eieren bør efterlyses, og Kreaturene nøiagtig beskrives af Kiøn, Farve og Mærker, og dersom Eieren, ikke inden 8te Dage efter denne Bekiendtgiørelse erlegger Mulcten og Omkostningerne, da blive Kreaturene paa Sogne= eller Byestevne af den, som ved Sandslugten haver Opsigt, ved Auction, 8te Dage efterat Bekiendtgiørelse er skeet, at bortsælge til de Høistbydende. Og forbeholdes Eieren Overskuddet af Auctions=Beløbet efter Mulcternes og alle Omkostningers Fradrag, saa fremt han melder sig inden 12 Uger, efterat Kreaturene ere bortsolgte. J andet Fald bliver samme, tilligemed Bøderne, at anvende til Udgivternes Bestridelse ved Sand flugtens Dæmpning i Amtet. 23) Alle og enhver af Beboerne i de nærmeste omkring Sandslugten liggende Sognes Byer, og enkelte Steder, som ligge paa en Distance, der efter ethvert Steds locale Omstændigheder, af Amtmanden nærmere bestemmes, bør være forbundne til, paa Forlangende, at giøre bistand ved alle Tilfælde af Opbringelse og Foranstaltninger til at dæmpe Flyvesanden, samt til at hindre Plantningens Beskadigelse, under 4 Mk. Straf for enhver, og for hver Gang de der maatte findes modvillige. 24) Fordrister nogen sig til at hindre Kreaturenes Optagelse ved Klitfogderne eller andre Vedkommende, tiltales de derfor, og straffes med Volds=Bøder. Og dersom nogen overfalder dem, som have Opsigt med Sandflugten, paa den Tid, da de udøve de dem derved paaliggende Pligter, da straffes han, som de, der overfalde Kongelige Betiente i deres Forretninger. 25) De ved Sandklitten liggende jordløse Huse, skulle, saavidt mueligt, Tid efter anden nedlegges og ingen flere der opsettes, uden særdeles Tilladelse, under Straf af Materialiernes Forbrydelse, som bortsælges til Bedste for de Fattige i Sognet, og desuden af en Mulct af 20 Rdlr. til Angiveren, hvis Navn forties. Denne, saavelsom de øvrige i nærværende Anordning bestemte Mulcter, blive af Vedkommende uden Lovmaal at udrede, og i Mangel af mindelig Betaling ved Udpantning at inddrive. Om Sandenes Beplantning. 26) Naar Sandvexterne komme saa vidt, at de bære Frøe, bør enhver af de omkring, Sandflugten liggende Byers og Steders Beboere, paa en Distance, der af Commissionen opgives og af vedkommende Amtmand nærmere bestemmes, være pligtige til, hvert Efteraar at indsamle Vipperne paa de af Opsynsmændene anviiste Steder til videre Udplantning efter Vedkommendes nærmere Foranstaltning og under deres Opsigt, eller for hver Dag bøde 2 Mk. i Mulct. 27) Til at giøre det fornødne Arbeide ved Plantningen og ved andet derved forefaldende, skal under den i foregaaende Afdeeling bestemte Straf, nemlig 4 Mk. daglig for hver, af Amt manden aarlig, efter Commissionens Forslag, bestemmes visse Sogne, som, saa ofte de tilsiges, skal møde, og ligesom den paa nogle Steder forhen gjorte Jnddeeling, for saavidt den maatte skiønnes at kunne taale Forandring, ikke bør være til Hinder, saa skal og, til at forekomme al videre Misbrug i Tiden, Arbeidet paa det nøieste og bedste af Commissionen, bestemmes, og tillige paasees, at det, saavidt mueligt, skeer paa en Tid, da derved ikke forsømmes andet Mark=Arbeide. Udebliver nogen da leies paa deres Bekostning andre Arbeidere i deres Sted. 28) For saavidt nogen i Forveien udvises Klittetags=Vipper eller Frøe, bør Lodseierne drage Omsorg for, at samme ombyggelig af skiæres og bevares til Udsæd. befindes her nogen Mangel, naar Opsynsmændene bestemme at det skal udsaaes, da bliver enhver Lodseier, som ei bedre har vaaget for sit og Naboers Vel, at ansee med en Mulct af 1 til 4 Rdlr. efter Mangelens Beskaffenhed og vedkommende Amtmands nærmere Bestemmelse. 29) Med Dæmpningen af Sandslugten og Klitfrøets Udsagening, med videre, forholdes indtil videre efter den i foregaaende C. 1. ommeldte trykte Efterretning og Sandvexterne og deres Anvendelse til at dæmpe Sandflugt, samt efter de Regler, som enten Commissionen, efter Siruationernes Forskiællighed paa ethvert Sted, maatte finde tienligst at bestemme, eller og Vort Rentekammer i betydelige Tilfælde, paa Commissionens Jndberetning, maatte fastsetteForuden Sandhavre og Klittetag, som fornemmelig tiene til at stille Sandflugten, maa i øvrigt tillige giøres Forsøg med Udsæd eller Plantning af andre Vexter, som trives paa Sanden, naar dens Flugt er dæmpet, saasom især af Bu sker og Træer af saadanne Slags, som bedste passe sig til Grunden. 30) Ligesom Vi altid med særdeles Velbehag ville ansee enhver enkelt Mands virksomme Bestræbelser til Flyvesandens Fredning og Dæmpning, Træers og Buskes Plantning, og alt, hvorved Staten i Fremtiden kan betrygeges for dette Onde og høste Nytte af de ubrugbare Jorder, eller andre Midler udfindes til Brug for dem, som før have anvendt Sand vexterne til Forring og Brændsel, hvilket nu paa det strængeste forbydes; saa er det og paa den anden Sibe Vor Viilie, at ingen Jordegodseier eller Jordbruger maa i Tiden tilstaaes nogen Moderation i Hartkornet for de ved Sandflugt beskadigede Jorder, saafremt Sandflugten er foraarsaget ved Mangel paa Fredning af den engang dæmpede Sand, eller det ikke lovligen kan bevises, at han strax i Begyndelsen har om Sandflugtens Udbrydelse gjort behørig Anmeldelse til Øvrigheden, og siden rettet sig efter Anordningerne og Øvrighedens Foranstaltninger til at standse dette Ondes videre Udbredelse; derimod bør de, som i denne Henseende ere efterladne, tilskrive sig selv de deraf for dem flydende Følger, ligesom og erstatte andre den Skade, dem af denne Aarsag maatte tilføies. Og skulde ellers nogen, saasnart Sandflugt paa hans Grund opkommer, ikke uden Ophold derom have gjort Jndberetning til Amtmanden, da forfalder han desuden i en Mulct fra 5 til 100 Rdlr. efter Omstændighederne, hvad enten han imidlertid selv kan besørge den udbrudte Sandflugts Dæmpning, eller er nødt til at oppebie videre Foranstaltninger. 31) De Mulcter, som efter denne Anordning indkomne, de for jordløse Huses Opbyggelse i Klitterne efter F. 25. allene undtagne, erlegges efter vedkommende Amtmands Ordre, til Amtsforvalteren, som særskilt fører Regnskab over samme, indtil Beløbet igien efter Amtmandens Anviisning udbetales, deels til Udgivternes Bestridelse ved disse Foranstaltninger, deels til Angiverne, som, hvad enten de ere Klitfogder eller ikke, nyde den halve Deel af de Bøder, som indkomne for Sandpexter, nes Beskadigelse og Kreatures Opbringelse. 32) Skulde nogen af dem, som i foranførte Forseelser findes skyldige, ikke kunne udrede de Mulcter, som derfor ere bestemte, da tillades det Huusbonden at betale Mulcterne for ham, og derimod lade ham aftiene samme paa den Maade, de derom kunne forenes, eller efter vedkommende Amtmand nærmere Bestemmelse. Vil derimod Huusbonden ikke paa disse Vilkaar. for de Skyldige betale Mulcterne, da afsones samme efter Forordningen af 6te December, 33) Paa de Steder, hvor de ved denne Ve res Forordning befalede Foranstaltninger maatte medføre saa betydelige Omkostninger, at disse Bestridelser efter Omstændighederne skiønnes at overstige de Lodseieres Kræfter, som høste den nærmeste Nytte af Foranstaltningen, bør de tilgrændsende, større eller mindre Districters, Beboere saaledes og i det Fald, som Vort Rentekammer, efterat have indhentet de dertil fornødne Oplysninger, bestemmer, tage Deel i berørte Omkostningers Udredelse. Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Politisk.