Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-08-08
Jngen af Odense Kjøbstads tre Sognekirker ere formuende, og St. Hans's Kirke den allermindst formuende, ja endog saa fattig, at den hverken til Forfaldstiden kan udrede sine staaende Udgivter, eller i Tag og Fag vedligeholde sin høist forfaldne Bygning. Den nu sidst afdøde Sognepræst, fik ogsaa, formedelst Kaldets Ringheds Skyld, sig tillagt Porup Sognekald i Nærheden, af Odense. Dette Landsbykald var indtil for et Par Aar siden annecteret til Odense Hospitals Kald, fra hvilket det blev adskilt, for at kunne faae en egen hos sig boende Præst, men som det dog ikke endnu fik. Forfatteren antager som umodsigeligt, at Odense By aldeles ikke trænger til det tredie Sogn; men derimod er det ligesaa imodsigeligt, at Odense's, tildeels ufuldkommen organiserede, Skolevæsen trænger, for at blive hvad det bør være, til flere Jndtægter, end Byens Jndvaanere kunne taale at udrede. Af denne Aarsag spørges, om ikke St. Hans's Menighed kunde og burde nedlægges, og dens Kirkes og Sognekalds Jndkomster anvendes til Byens Skolevæsen, Det forstaaer sig, at forlods bør aarlig udtages Kirkens staaende Udgivter, som og hvad først Kirkens høist nødvendige Hovedreparation og dernæst dens aarlige Vedligeholdelse maatte medtage; thi ingenlunde vilde jeg, at St. Hans's Kirkebygning skulde nedrives. Man har i Odense nylig gjort sig skyldig i denne Synd, da Graabrødre Kirke nedbrødes, skjøndt den godt kunde have staaet i end flere Sekler, end den har staaet; og den burde have staaet, om aldrig i andet, saa dog i antiqvarisk Hensyn, maaskee og for de høie Forevigedes Skyld, hvis jordiske Levninger der gjemtes. Snarere burde man have nedreven den gamle Klosterkirke i Svendborg, som ingen Menighed har, men derimod flere hundrede Rigsbankdaler aarlige Jndkomster, der bedre kunde anvendes til Svendborg Byes mageløs forfaldne Skolevæsen. Odense Graabrødre Kirkes Nedrivelse var derimod Publicum saa paafaldende, at Almuen vil have Vished om, at daværende Biskop, i hvis Embedstid Nedbrydelsen besluttedes. skjøndt ikke fuldførtes, endnu som Gienganger ved Midnat lader sig see paa Kirkegaarden. Da til samme Tid, denne Kirke bestemtes til Nedbrydelse, Landstingshuset blev kjøbt, og deri, efter en altfor stor og kostbar Plan, Localet forandredes til Skoleværelser, der heller ikke fuldførtes inden samme Biskops og daværende Stiftamtmands Død, men Byens Jndvaanere alligevel i en aarlig trykkende Skoleskat føle Følgerne af hin kostbare Skolebygning, saa gjorde man den bemærkning, at af disse to Stiftets bortdøde Overøvrighedspersoner, den ene efterlod sig en halv nedbrudt Kirke, og den anden en halv opført Skolebygning. Men at komme til Forslaget igjen, saa vilman da vel herimod strax gjøre den bemærkning: at og her Skolevæsenet skal ophielpes paa Kirkens Ruin. Hertil svares: At der ikke gives nogen Regel uden Undtagelse. At lade et Sogn vedblive, der ikke behøves, og hvis Jndkomster langt nyttigere kunde anvendes for det Offentlige, er dog urigtigt. Men nyttigere anvendes St. Hans Sogns Jndkomster paa duelige Skolelærere end paa overflødige Kirkebetjente. Kirkevæsenet og Skolevæsenet ere desuden og bør vel være saa nøie forbundne, at det ene bør komme det andet til Hjelp, som vel kan skee, uden at opoffre det ene for det andet. Odense er en stor, men meget fattig, Byder har over tusinde skolealdrende Børn, for hvis Underviisning der endnu langtfra ikke er tilstrækkelig sørget, hvorpaa, til Exempel, allene anføres, at Børnene kun den halve Dag kunne søge Skolen. Denne Byes Almueskolevæsen har, ligesaalidet som dens Fattigvæsen, saadanne betydelige Capitaler af Legater og andre Kilder, der, som i Aalborg, Randers, Helsingøer og vel flere Stæder, kunde formindske den Jndvaanerne aarlig paalagte Skole= og Fattigskat. Disse to Skatter ere derfor af Odense mindre Eiendomme og mindre Næring ligesaa store som de samme Skatter i Hovedstaden. De ere, i Forening med Byens mange andre Skatter, med Byens store Gield og med Næringsveienes Aftagelse, deels ved Handelens Standsning, deels ved senere AarNæringstvang, Aarsag i, at Gaarde og Huse i Odense saa meget ere nedsatte, som man tør paastaae de ikke ere nedsatte i Aalborg, Aarhuus, Randers, Helsingøer, eller saadanne flere af vore Kjøbstæder, som kunne sættes omtrent ved Siden af Odense. Jblandt Odense's større Handlende er nu saa liden Formue, at endog de Landmand af hvilke Byen har sin Næring, heller søge de længer bortliggende Kjøbstæder Svendborg og Faaborg. Høkerne eller Smaahandlerne have i en Række af mange Aar upaatalt solgt i Skilling, Lod og Qvintin Sukker, Thee, Caffebønner o. s. v. men nu er denne uskyldige Handel Jndgreb i Kræmmernes eller Kjøbmændenes Rettigheder, grundede ene paa, at den saakaldte Kjøbmand har betalt mere for sit Borgerskabsbrev end Smaahandleren, og dog vil man, at denne skal udrede de samme svære Skatter som hiin, ja stundom maa Høkeren endog betale mere end Kjøbmanden. Forordningen om Handelsberettigelsen af 23 April 1817, saa velgjørende for Hovedstaden, som den og udtrykkelig siger fornemmelig at være given for, vil, bogstaveligen anvendt, kunne blive til Undergang for vore næringsløse Kjøbstæder, hvilke ene og allene ved den størst muelige Næringsfrihed kunne lettes i deres nu høist trykkende Kaar Men naar saaledes Pluraliteten af en Kjøbstads Næringsdrivende med eet indskrænkes i sin Na ring, saa kan det ikke andet end have den skadeligste Jndflydelse paa Formuens Aftagelse i en saadan By. Dette føles især ved Skatternes Oppebørsel, og vil i Odense føles end mere, dersom det Forslag, til ved en egen, Jndvaanerne paalagt Skat at afbetale Byens Gield, skal gaae igjennem: en, efter Forfatterens Overbeviisning, lige saa ødelæggende som voldsom Maade at løs Knuden paa Det er derfor afgjort, at skulle Jndvaanerne ikke, paa Faa nær, der i saa Fald ville forladt Byen, ruineres i Bund og Grund af deres Skatter, saa kunne de ikke heller udrede de betydelige Bekostninger, som et fuldkomment forbedret Skolevæsen vil udkræve; og dog trænger just Odense Almues Ungdom fortrinlig til et bedre Skolevæsen, om ellers Almuen, som jo dog bør troes, kan forbedres ved et fuldstændigt godt organiseret Skolevæsen.