Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1773-02-12
Ved tvende Stierners lige Høyde, over Horizonten i Sønder og Nord, kan forekomme fire forskiellige Tilfælde: disse Stierner kan paa deres høyeste være paa hver sin Side af Ægvator, de kan være paa hver sin Side af Æqvator, men den eene befindes paa sit ladeste under Polen; de kan paa deres høyeste være paa en og den samme Side af Ægvator, de kan være paa en og den samme Side af 50 Egvator, men den ene befindes paa sit ladeste under Polen. J det første Tilfælde maae Summen af deres Declinatio ner; i det andet, Summen af den ene Stiernes Declination og den andens Afstand fra Polen, tillige med 90 Grader; i det tredie, Forskiellen imellem deres Declinationer; i det fierde, Summen af deres Distancer fra Polen, adderet til deres observerede Høyder, over Horizonten, hvorfra de behørige Refractioner ere afdragne, alletider udgiøre en halv Cirkel, der efter en temmelig gammel Vedtægt indeholder 180 Grader. Bliver nu denne Sum enten større eller mindre end 180 Grader, saa erfares derved en Feyl, som til deels kan tillegges Jnstrumentet. Men hvad Polhøyden i særdeleshed betreffer, da forudsætter den bemeldte Methode, foruden Stiernernes Deelinationer, ikke andet end lige Høyder, over Horizonten, eller og en liden bekiendt Forskiel imellem disse Høyder, naar den ene skulle være noget større, end den anden, uden Hensigt til disse HøyHøyders egentlige Størrelser i sig selv; og altsaa kan det være ligemeget, i Betragtning af en nøyagtig Polhøyde, enten Qvadranten er feylagtig eller ikke, enten Størrelsen af Feylen er bekiendt eller ikke, enten denne Feyl er stor eller liden; thi en lige Feyl i Norden og Sønden, giver dog lige virkelige Høyder, eller og de samme med en liden virkelig Forskiel. Lige det samme falder at erindre angaaende Refractionens Størrelse, som i lige store Høy der bliver en og den samme. Alt hvad man da i denne Begivenhed kan sige: er dette, at iblandt adskillige bekiendte Methoder til at finde Pølhøyden, har Hr. Professor Hell valgt den fornævnte Maade, som den bedste, nøyagtigste og beqvemmeste til at bruge paa Vardøehuus; men det er meget urigtig, at man derved vil give Publikum Beretning om en Opløsning af et særdeles astronomisk Problema. At bedømme en for lang Tiid siden gandske bekiendt og almindelig Ting, som noget Nyt og Besynderligt, bliver enten en Ukyndighed, eller en Skiødesløshed forbunden med en blind Tillid, eller og en urimelig Partiskhed. Derimod er det paa den anden Side ey heller en ringe Urimelighed, at betragte noget Nyt og Besynderligt, som man ikke tilforn har vidst, ligesom en Mangel udi et Skrift, der klarlig nok udviiser, at Forfatterens Øyemerke ved dets Udarbeydelse og Bekiendtgiørelse, har aldeles ikke været den Fornøyelse Recensenten kunde finde i noget Ryt og Besynderligt, som han ikke vidste; men meget mere i Betragtning af de afhandlede Materier, at foredrage Sandheden i en tydelig, fattelig, ordentlig og temmelig fuldstændig Sammenhæng, til sine Landsmænds almindelige Rytte og Tieneste. (Fortsettelsen følger.) Spørsmaal. 1.) Hvilket er det bedste Middel til at forekomme det umaadelige og overhaand tagende Overløb af Betlere for Dørrene i en Bye, hvor Tønder Guld er henlagt til de Fattiges Forsørgelse? 2.) Er de Fattiges Væsen tilstrækkeligt. til at underholde alle Byens Fattige, hvorfor tillades de da at gaae om i Skokketal. 3. Men er der ikke Underholdning nok for de Fattige ved offentlig Jndretning, hvor kand da Collekt=Bøgerne forbyde og med sorte Farver afmale os at bønhøre dem, som raaber og Brød for vore Dørre?