Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-02-28
Politisk Oversigt. Frankerig. Den Deputerede Cormenin har ikke forgiæves ladet sit Flyveskrift mod Hertugen af Nemours's Appanage udgaae i Trykken! han har ikke forgjæves gjort opmærksom paa det Ubillige i, at en Prinds af Blodet, og det endog en saare riig Prinds, skal, fordi det behager ham at gifte sig, aarligen opspise 500,000 Fr., Gagen for 83 Oberster, Jndkomsten af 100 Sogne, de 12 franske Marskallers og de 3 Admiralers Gage, (see denne Avis No. 31). Hvad er vel Hertugen af Nemours, spørger Cormenin og svarer derpaa : "han har rigtignok store Generalsepauletter, men disse ere ikke erhvervede ved noget Feldttog, betænke bør dette unge Menneske, at han er en Søn af Borgerkongen, en Søn af den Konge, hvem Folket har valgt ud af sin Midte. Sønnerne af en Præsident i Amerikas nordlige Fristater tør nok ikke fordre en slig Appanage. Med en skaanselløst sønder lemmende Retfærdighed har Cormenin med Pennen (han er en daarlig Taler) vidst saaledes at behandle dette Æmne, at Appanageloven i Deputeredekammerets Møde den 20 ds. er falden igjennem med en Majoritet af 26 Stemmer, et Resultat, som ikke engang Oppositionen havde tordet haabe. De nærmere Omstændigheder ved denne Discussion, der muligen vil styrte Cabinettet, og ialtfald giver det en drøi Jrettesættelse, ere følgende: Længe for Debatterne skulde begynde, vare Tribunerne overfyldte med Tilskuere; flere Deputerede indgave Petitioner imod Loven: en af disse talte 6000 Underskrifter, hvilket vakte stor Opsigt. Endelig erklærede Præsidenten, Hr. Sauzet, at Discussionen var aabnet, hvorpaa han gav Ordet til den først indskrevne Taler, Hr. Marschal, men saavel denne som de fem følgende indskrevne Talere (hvoriblandt Martin fra Strasburg) renoncerede paa Ordet. Den Syvende, der skulde tale imod Forslaget, var Hr. Conturier, men da han opraab tes og lige vilde til at bestige Talerstolen, nærmede Martin sig og hviskede ham Noget i Øret. Fra Centrum hør tes strax Raabet: til Orden, hvorpaa En af Sekretairerne, Bignon, temmelig ublidt skjød Martin tilbage. Couturier udviklede nu, hvorledes Lovforslaget stred mod Nationens Ønsker, men hans Foredrag kunde ikke høres for den Larm, der var i Kammeret. Hr. Moreau fik derpaa Ordet, for at tale imod Conturier, men erklærede, at han ikke havde kunne forstaae dennes Tale: det Samme gjorde de øvrige indskrevne Talere, hvorpaa Lafitte reiste sig, for at modsige nogle Yttringer, der fandtes i Beretningsføreren, Hr. Amilhaus Fremstilling af Sagen, "Commissionens Beretningsfører - sagde han - har paastaaet, at Man har anslaaet Udbyttet af SkovenBreteuil for høit og at disse Skove, der høre til Privatdomainerne og ere kjøbte af mig for 10 Millioner, kun indbringe 180,860 Fr. Kan gjerne være, men havde jeg for 10 Millioner til Kongen solgt en Skov, der neppe indbringer 200,000 Fr., saa havde jeg bedraget Kongen og handlet uredeligt. Under min Bestyrelse indbragte Skovene over 369,000 Fr. aarlig, men en kongelig Bestyrelse kan jeg ikke bedømme. Efter en kort Ordvexling i denne Anledning, havde Hr. Petot, bevæbnet med et tykte Manuskript, besteget Talerstolen, for at forsvare Forslaget. Medens venstre Side vilde holde ham tilbage, raabtes der fra Centrum, at han kun skulde tale, men Petot besluttede sig til at forlade Tribunen. Nu sagde Præsidenten Sauzet: "Jeg vil lade Kammeret stemme, om det vil gaae over til de enkelte Artiklers Discussion. Kammeret kjender Følgerne af et saadant Votum, naar det bestemmer, at dette ikke skal skee, er Forslaget forkastet." Hr. Taschereau overgav nu Præsidenten en Seddel, hvorpaa han erklærede, at 20 Deputerede forlangte den hemmelige Afstemning (med Kugler); disse 20 hørte meest til den venstre Side. Ballotteringen gik langsomt og høitideligt for sig og varede næsten 3/4 Time. En Deputeret af Oppositionen hinkede, skjøndt syg, ved Hielp af en Krykke hen til Urnen, hvori han lagde sin sorte Kugle. Resultatet var, 200 hvide og 226 sorte Kugler - Lovforslagets Forkastelse, Lydelig Jubel lød fra Tilskuertribunerne, i Kammeret herskede stor Gjæring, Ministrene stode som forstenede af Skræk. J Begyndelsen hed det, at disse Sidste vilde tage deres Afsked, men endnu er ikke noget afgjort.