Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-03-05
Professor Forchhammer meddeelte anden Afdeling af et Foredrag over de af Danmarks Mineralprodukten, som fortiene Opmærksomhed formedelst deres techniske Vigtighed. Af de danske Leerarter omtalte han, foruden de bornholmske Leersorter, som ere bekiendte og tildeels benyttede især meget store Leerlag, som findes paa Øerne Mors og Fuur, og som udmærke ug ved en stor Lethed og en Grad af Jldfanhed, der anfaler dem til saltglasseret eller Bremer-Steentøi. Dernæst søgte han at vise, at de Jernmalme, Danmark eier, nemlig den bornholmske Jernsteen og Myremalmen, paa hvis Udsmeltning man hidtil ikke har tænkt, formedelst Mangel paa passende Brændsel, ifølge de vigtige Forbedringer, der ere indførte i Jernudsmeltning, love at blive af stor Vigtighed for Landet. Der maa nemlig ved Masovne, der drives ved varm Luft, bruges flammende Brændsel. saa man tør haabe, at de bedre Arter af Tørv og bornholmske Kul tunne benyttes til Malmens Udmeltning. - Tilsidst omtalte han den Okker, som danner en Bestanddeel af en Sandsteen, findes paa Boenholm, og som med Lethed kan udslemmes deraf, og vil kunne leveres til meget billige Priser. J Alt. Merkur, læses følgende Artikler fra Jtzehoe "Den oplivende Jndflydelse, Stænderforsamlingens Nærværelse udøvede paa vor Stad, er ophørt med d. 20de ds. Paa denne Dag holdtes den sidste Session, i hvilken den Kongelige Kommissarius, efterat han havde ydet Forsamlingen den fortiente Erklæring af dens rastløse, forstørstedelen paa Gienstande, der gribe dybt ind i det statsborgerlige Liv, henvendte Virksomhed, i Overeensstemmelse med H. Mis Villie, erklærede Forsamlingen for opløst. Efter nogle af den midlertidige Præsident Grev Reventlow Kriminil talte Slutningsord og et herpaa af ham udbragt og af Alle med Hierte og Mund tre Gange gientaget Vivat for Hs. M. adskiltes de Deputerede, for næst igjen at forsamle sig ved en Diner hos den Kgl. Kommissarius Ogsaa ved denne Leilighed har det, ved det dyrt bevægede Selskabs Stemning og de udbragte Tvaster, paa nye viist sig, at, hvor forskiellige end de hos Enkelte herskende Jnteresser maatte være, existerer der dog for alle Holstenere et uopløseligt Foreningspunkt i Kiærligheden til deres Arvefyrste. J denne Aand adskiltes Forsamlingen og i Tillid til den tør vi at Fremtiden med Tillid vente hvad den med overveiende Vanskeligheder kæmpende Nutid ikke paa eengang formaaer at bevirke " – – "Senere have næsten alle de Deputerede forladt Jtzeboe. Den Kongelige Kommissarius opholder sig der dog endnu og Præsidenten, Dr. Balemann, er bleven tilbage der, fængslet til Sygel iet – Naar man meere tager Hensyn paa Aanden end paa det haandgribelige Resultat af de holsteenske Deputeredes Raadslagninger syntes de at være tilfredse med denne første Prøve paa deres Samvirken. J ethvert Tilfælde maa deres Virksomheds middelbare Jndflydelse, som vel let undgaaer den overfladiske Jagtagelses Opmærksomhed og det, de kunne have ansporet og vakt, lade sig anslaae høiere end det, der ved dem umiddelbart og øiensynligen er tilveiebragt. At i et Land og til en Tid, hvor det netop kommer an paa at jevne de lokale og afsondrede Jnteresser, disse ved Berørelser, først frastøde og at deres Jndflydelse behersker de fleste Spørgsmaal, tør man ikke forundre sig over."(Kbhosp.) Beviis for at den Opfordring til Geistligheden som nyelig læstes i Aarhuus Avis, og som foregaves at være udgaaet fra ni Præster i Aarhuus Stift, ikke kan være skrevet af geistlige Mænd. Det var visselig meget at ønske, som Hr. Biskop Mynster ogsaa sin Erklæring har sagt, at denne Opfordring ikke var udgaaet fra geistlige Mænd, thi den er baade i Jndhold og Sprog saa ugeistlig eller aandløs, som noget vel kan være. Dog det er ikke alene ønskeligt, at den ikke maatte være skrevet af Præster; men det lader sig ogsaa til en høi Grad af Sandsynlighed bevise, at den ikke kan være skrevet af ni Præster; thi 1) kan det ingenlunde antages, at ni Præster i Aarhuus Stift skulle være uvidende om Forordningen angaaende Provinsialstænder i Danmark, at de kunne sige, at den geistlige Stand, spiller et Stedbarns Rolle i Fædrelandets vigtigste Anliggender", fordi den er udelukt fra Stænderforsamlingerne. Den geistlige Stand er jo ikke den eneste Stand, som er udelukt fra Valgret og Valgbarhed men alle, som ikke ere Grundeiere ere udelukte derfra. Altsaa ere alle civile og militaire Embedsmænd ligesaavel udelukte, forsaavidt som de ikke ere Grundeiere, Disse kunde da med samme Grund føre samme Klage 2) kan det ikke antages, at geistlige Mænd kunne have saa materialistiske Anskuelser, at de kunne ansee Aandens Gaver for den gavmilde Naturs Gaver, eller at de kunne ansee den ophøiede Embedstilling for forgfrie", fordi den kan være frie for Næringssorger, thi saa aandløse og grundfalske Synsmaadet kan man dog ingenlunde vente at finde hos en geist lig Mand, som er indviet til at nære og udvikle Aandens Liv og til at bekæmpe og forjage de materiealistiske Vildfarelser, hvortil Mængden, som gierne forguder Naturen og kun kiender sandselig Glæde og timelig Sorg, er altfor tilbøielig: 3 kan det ingen lunde antages, at ni Præster vilde have udbedet sig de Herrer Journalisters Bevaagenhed." Et saadan Udtryk kan ikke ansees for andet en Satire eller Jronie, eller for at bruge danske Ord, Spot eller Skrømt; thi Journalisterne ere jo dog ikke Fyrste eller høie Øvrighedspersoner, til hvilke saadanne Udtryk passende kunde henvendes. De fleste Avisredakteurer her i Landet synes ogsaa at have fundet en satirisk Kompliment i dette Udtryk da de for største Delen, ved at omtale dette Stykke, have forbigaaet disse mistænkelige Ord. Og undertegnede Præst, som ikke nævner sit Navn, fordi Navnet dette Tilfælde giør intet til Sagen, mener, at man deraf med Vished kan slutte, at den hele her omtalte Opfordring ikke kan være andet end grov Spøg, som dog er meget dadelværdig, fordi den gaaer ud paa at kaste en nedværdigende Skygge paa flere Mænd af en Stand, som altid vil være hæderlig og ærværdig, naar den vedbliver at være virkelig geistlig eller aandelig, og vogter sig for at henrives af den Tidens Aand, som den er sat til at modstaae og til at velede ved Sandhedens Ord, der udgaaer fra Evighedens Aand. En Præst i Jylland. (Berl. Av.)