Berlingske Tidende, 1791-01-24
(Fortsættelse.)¬ J denne høie Anledning havde Borgerskabet ogsaa en Glædskabsdag paa Logen, hvor de Høikongelige Herskabers, og især de høie Formæledes Skaaler med megen Munterhed, bleve erindrede. - J Vinduet over Gadedørrens Karm at Sognepræsten til Korskirken Hr. J. N. Bruns Huus saaes en Marmor=Piedestal staaende paa en grøn Høi, hvori Fog M. Ved Foden deraf 2de Løver, den ene holdende det Danske og den anden det Hessiske Vaaben. Ovenfor Piedestaler, en Krone holdt af tvende Engle, og øverst denne Citation; Ruths Bogs Cap. 4. V. 11, alt fremlyst af kulsort Grund som ikke var Transparent. - Allerede ved Dagens Anbrud vajede Skydeselskabets Flag, og hørtes 27 raske Kanonskud fra dets Bane Nyegaard. Selskabet havde og for sig ladet anrette et Middagsmaaltid, under hvilket passende Skaaler bleve udtømmede, imedens. Musiken og Kanonerne flittig lode sig høre. - Forsigtighed raadede, at Brødrene tidlig maatte forlade hinanden, for ei at være saa langt fraværende, imedens deres Huse i Byen vare illuminerede; imidlertid glædede Selskabet sig at have fundet denne gode Leilighed, ved hvilken dets allerunderdanigste Pligt og Hengivenhed kunde bevidnes. - Fremdeles forsamlede sig et andet Selskab, bestaaende omtrent af 120 Personer af begge Kiøn og forskiellige Stænder, der ved et paa denne høitidelige Dag anrettet Middags Maaltid under Musik og Kanoners Løsning erindrede det ganske Kongehuses Velgaaende. Under dette lode sig trende af Selskabets unge Damer høre, ved at afsynge en paa Dagen passende og meget heldig forfattet Arie, til Erindring af Hs. Kongelige Høihed Kronprindsens og høie Gemahlindes Formæhling, hvilken deres Sang under Accompagnement af Musiken end mere oplivede Selskabets Munterhed og Glæde. Efter Maaltidet var paatænkt at lade afbrænde et Fyhrværkerie, som dog formedelst indfaldende stærk Regn maatte udsættes til en anden Dag. Jmidlertid udmerkede Selskabet sig med en anseelig Gave, der paa denne Dag blev uddeelt blant saadanne Trængende og Huusarme, der ei nød noget af de publiqve Anstalter, hvorefter var Bal til langt ud paa Natten. - J øvrigt gjorde enhver sit til at udmerke Dagens Høitidelighed, som saa kiendelig formerkedes endog hos Pøbelen selv, da den med stille Glæde ansaae alle føiede Anstalter uden allermindste Støien og Uorden. - Endelig, paa det Glæden kunde blive saa meget mere almindelig, blev der efter vor brave Stiftsbefalingsmands Hr. Kammerherre Hauchs Foranstaltning (skiønt han med megen Savn var fraværende) føiet den Anstalt gjennem Byens Magistrat, at ei allene Lemmerne i alle de her oprettede offentlige Stiftelser, men endog Børnene i alle publiqve Skoler, jal indtil alle de i Stadens Arresthuus hensiddende Forbrydere, bleve givne et passeligt og forfriskende Middagsmaaltid, til Glæde og Erindring om denne Høitidsdag. - Sognepræsten Hr. J. N. Brun, denne de Fattiges troe Talsmand, uddeelte samme Dag blant Korskirke=Sognets Trængende over 100 Rdlr., som i de 2de foregaaende Dage vare ham tilsendte fra tildeels ham ubekiendte Givere af hans Menighed; og den af ham Søndagen forud i Korskirken holdte Prædiken lod han udgaae i Trykken og sælge til en Glædskabsdag for Børnene paa Christi Krybbe, i Anledning af forbemeldte 14de September, hvilket Alt saaledes maae bidrage til denne Dags varige Minde.