Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-10-01
Kong Leopold skal flere Gange have yttret sig med utilbageholdet Bitterhed om Englands Afslag af dens Begiæring at beholde en Fransk auxiliair Armee i Landet, og allene sætte sin Tillid til den Franske Regiering. Det er besynderligt at to Fyrster, som ere saa nøie beslægtede med det Engelske Kongehuus, som Kong Leopold og Hertug Bernhard af Sachsen, Weimar, og som have ganske modsatte Jnteresser, betragte begge den Engelske Politik paa samme Maade. Man paastaaer at det skal forholde sig ganske rigtigt: at Hertugen skal have sagt til Lord William Russel: at han skammer sig ved sit Slægtskab med det Engelske Kongehuus, og at det Engelske Hof skal have forlangt Satisfaction for disse Ord hos Hoffet i Haag. Lord Grey synes vel i Englands indenlandske Anliggender at have valgt et fast System; men ved de udenlandske fordærver han det med alle Partier ved at ville holde med alle. J Brüssel hersker megen Forsagthed; man havde der forgiæves, gjort Regning paa, at den gamle gode Tid skulde komme tilbage ved Kongens Ankomst. Skatterne ere ikke blevne formindskede, og der trues endog med nye Statslaan og Skatter, naar man desuden betænker, at et uvidende Kleresie har igien erholdet en stor Jndflydelse i Landet, saa kan man begribe, at der er ingen Mangel paa Spirer til Misfornøielse. Den Londonske Conference skal have udfærdiget en 40de Protokol, som handler og Krigsfangernes Udvexling og om de erobrede Digers Tillukning og en 41de Protokol, hvorved der tilkiendes Kong Wilhelm og det Tydske Forbund Ret til at besætte Storhertugdom met Luxemburg, (Belgierne have unægtelig vundet overordentlig ved at have faaet en Konge thi derved kommer en Holding og Harmonie i hele Statsbestyrelsen, og de Prygl de have faaet, have ikke været til Skade for dem; de ville derved, som det allerede tydeligt viser sig, blive meere bøielige og meere forsigtige; de begynde at tabe de høie Tanker og sig selv, og lære at indsee hvorlangt større Værd Handlinger have end Ord; Avisskriverne blive mindre kaade og Heltene i de blaae Kitler ville ikke sqvadronere saameget som tilforn.)At giennemgaae en saadan Skole kunde ogsaa være høist gavnlig for det Franske Folk, som endnu synes aldeles at mangle den fornødne Takt for at bevæge sig i en frie Sphære, hvortil hører Sindsroe, Agt for andres Meninger, en reen Sandheds Kiærlighed og Patriotisme, Afholdelse fra alle personlige Fornærmelser og et lidenskabeligt Forhold, og fremfor alt det Forsæt kun at ville virke ved en legal og constitunel Fremgangsmaade, ved en sindig og rolig Meningsfrihed og ved et fornuftigt Valg af Folkerepræsentanter og allene igiennem Repræsentationen; de meest skraalende Demagoger, de Personer, som altid føre deres Fribedskiærlighed i Munden ere for det meste i Hiertet de største Despoter; og Hr. Sismond har ganske rigtigen sagt i sin nye Afhandling: les Esperances et les Rea lites: at Folkets Venner undertiden forglemme deres Seier, naar de følge den Bevægelse, som har forhiulpet dem til den. - Eet er det at foretage en Revolution for at styrte et forkeert og borneret Regierings=System, et andet at holde det erobrede Friheds System i Gang; et Folk maae forglemme at det har revolutioneret, naar det vil nyde Frugterne af en fornuftig Frihed. Det er mueligt at den nærværende Franske Regiering ikke har fattet sin Stilling ved sit Forhold ved de Jtalienske Begivenheder; og det kan maaskee være, at den saavelsom den Engelske ikke har hævet sig til Politikens høieste Standpunkt og skuet vidt nok ud i Fremtiden ved deres Forhold med Hensyn til de Polske Begivenheder, og at Historiens Muse vil i Tiden faae meget at critisere derover men der er al Sandsynlighed for at den Franske Regiering, og Kongen isærdeleshed, er god og ædel, og har en fornuftig Folkefrihed og Landets sande Vel for Øie. Allene dens Fremgangsmaade ved at dæmpe Urolighederne i Vende, som er ligesaa moderat, som forstandig og kraftfuld, maa forskaffe den Agtelse; dens Politik synes med faa Ord at gaae ud paa at vedligeholde Fred i Enropa og en nøie Forbindelse med England under de to Betingelser, at Frankerige maae beholde Algier og at Belgiens Uafhængighed conserveres derfor har den selv givet efter i det Punkt om Belgiens interemistiske Besættelse af en Fransk Armee, uagtet det var Kong Leopolds Ønske, og de Franskes Konge sendte sin Søns Hertugen af Orleans, Adjutant Gen. Baudrand til London for at udvirke Conferencens Samtykke dertil; det var uforsigtigt og uheldigt at Krigsministeren sagde i Forveien i Kammeret at Armeen skulle forblive i Belgien. Med alt dette synes Regieringen ikke at blive saameget paaskiønnet som den fortiener det og endeel Valg til de Deputeredes, Kammer, som nyelig ere blevne foretagne, have ikke havt et gunstigt Udfald for Ministeriet; paa den anden Side bliver, dette incommoderet af Carlisternes Cabaler, og det har seet sig nødsaget til at udstæde Circulairer til Præfecterne i den Anledning. J de Deputeredes Kammer er i den sidste Tid ingen Forhandling af Vigtighed forefalden og hele Opmærksomheden er spændt paa Udfaldet af den vigtige Sag om Pairernes Kammer; den derover nedsatte Commissions Beretning skal nu med det første blive forelagt de Deputerede til Afgiørelse. Den Person, som for Øieblikket meest tildrager sig Parisernes Opmærksomhed, er Deyen af Algier som har fattet den Beslutning selv at begive sig til Paris for der at pleie sine Anliggender; han har der fundet sig overordentlig vel tilfreds med sin Modtagelse af den Kongelige Franske Familie, som han omtaler med de største Lovtaler; det har ret moeret ham at mødes med Don Pedro i Skuespilhuset; en lignende Skjebne trøster; men han tog det ilde op, da han bemærkede at en Konstner der vilde aftegne ham og trak sig tilbage. Han har nyeligen modtaget en Dinee hos Præsidenten for Conseilet; men han sendte sin egen Kok ned i Ministerens Kiøkken for at tilberede sig sin Kiødspise, hvilken hans Troe ikke tillader ham at nyde naar den ikke er tilberedet af en Mahomedaners Haand. Man siger at han vil tage sin Boepæl paa Slottet Rambouillet. Han skal vel vise sig meget fornøiet i Frankerige man tilstaaer dog at han længes efter Algier Jeg havde engang en Nattergal fra Biergene, sagde han for nogen Tid siden, jeg pleiede den saa godt, jeg troede den var saa fornøiet i sit Buur, men da jeg lukkede det op saa tog den strax Flugten til sine Bierge.