Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-06-08
Udenlandsk. Engeland. Fra London skrives under 25de Mai, to vigtige Sager beskjæftige nu alle Gemytter. Hans Majestæt Georg den Fjerde føler sig ikke meere i Stand til at kunne give vigtige Statspapirer den egenhændige Sanction, og har derfor overdraget Parlamentet at udvælge og nedsætte Commissairer, som nyde dets Tiltroe, og kunne opfylde denne Pligt. Budgettet i denne Anledning, som af Premierministeren er bragt i Overhuset, og af Ministeren for det Jndre i Underhuset, er af følgende Jndhold: "Georg Rex Hans Majestæt anseer det for nødvendigt at underrette Huset om, at Høisamme er anfalden af en stor Sygdom, som gjør Hs. M. det besværligt og møisommeligt at undertegne offentlige Documenter, der skulle have hans Underskrivt. Hs. M. forlader sig paa Parlamentets pligtskyldige Troskab, til uden Ophold at tage de Midler i Overveielse, som ville sætte H. M. i Stand til at kunne unddrage sig fra Kronens vigtige Function, uden Skade for Statens Tjeneste. Den anden mærkværdige Nyhed er: at Prinds Leopold af Sachsen=Coburg, igjen har opgivet Souverainiteten over Grækerland, efterat han først havde modtaget den; hvilket saavel i, som uden for Engeland, vil lede til nye Forhold, og dette saameget mere, som den forrige Mægler i Sagen: den russiske Gesandt, just nu forlader Engelland, og hans Post igjen besættes med den bekjendte overordentlige Gesandt og berømte russiske Diplomatiker Grev von Matuczewitsch, hvilken - besynderlig nok! - den engelske Courier kalder simpel Charge d'Affaires hos det engelske Folk. - Grev Aberdeen forelagde den 25de Mai Parlamentet Acterne angaaende den græske Sag, og erklærede: at kun Biting i Henseende til Grækerland havde endnu beskjæftiget Prindsen, men sidste Fredag Aften havde han modtaget fra Hs. kgl. Høihed en saa vigtig Meddelelse, at den hele Sag havde faaet et saa forandret Udseende, og havde havt saadanne Vanskeligheder til Følge, at det fremkaldte Prindsens Beslutning: at resignere. Regjeringen havde hidindtil erklæret sig villig til at opfylde Prindsens ubillige Fordringer, fordi det ikke skulle hedde, at man havde nægtet en engelsk Prinds Understøttelse. J Følge Omstændighederne, havde Prindsens Valg til Grækerlands Behersker været det Bedste, som Ministrene havde kundet træffe, da man tilmed længe havde vidst, at Prindsens Ærgjerrighed havde ønsket denne Stilling; men Regjeringen fandt det ogsaa sin Pligt, at nægte flere Fordringer, da den tog i Betragtning at den ikke var bemyndiget til, at indgaae Forbindtligheder, som overstige Statens Kræfter. Om Grundene til Prindsens Beslutning, ville han nu ikke indlade sig, men Greven lovede med det Første at meddele en troe Fremstilling af det Hele, og han tilkjendegav sin dybe Smerte over, at Sagen havde faaet et saadant Udfald, men erklærede tillige, at de 3 allierede Magter havde handlet i fuldkommen Overeensstemmelse med hinanden, hvorved han haabede, at man snart kunne see Sagen, paa en tilfredsstillende Maade tilendebragt. Lord Durham dadlede strægt, at Greven tillod sig at anklage Prindsen, uden først at fremlægge Beviser derfor, og Hr. Brougham erklærede: at han ikke forundrede sig om Prindsens Frasigelse, da han allerede havde ventet den; og Ministeren Hr. Peelindrømte ogsaa, at tildeels Depescher, som nylig vare indløbne fra Grækerland, havde foranlediget. Prindsen til dette Skridt. Grækerne ere i høieste Grad utilfredse med at Engeland, med Hensyn til deres nordvestlige Grændse har handlet saa stedmoderlig mod dem, og denne Omstændighed skal være Drivefiedren til Prindsen af Coburgs Handlemaade; Ministrene finde ogsaa nu i Parlamentet en stærk Opposition imod sig, med Hensyn til den hele Sag. J Følge den sidste Bulletin om Hans Majestæts Sundheds Tilstand af 28de Mai, havde han havt en urolig Nat, og Sygdommens Symptomer vare de samme, Kongen har befalet at Acterne, der skulle have den kongl. Underskrive, først skal forelæses ham. Billen, angaaende den Commission, der skal bemyndiges til at sætte det kongl. Seigl under Acterne, er allerede læst og passeret igjennem Over= og Underhuset. - J Henseende til de portugisiske Anliggender, da troer man snart at kunne see en endelig Afgjørelse imøde. Det engelske Ministeriums Politik, synes at være mod et constitutionelt System i Portugal. Spanien synes ogsaa at drage Tropper til Grændsen, for i Nødstilfælde at kunne understytte det i Lissabon bestaaende Enevoldsregimente, ifald den portugisiske Regjering paa Terceira, skulle ville giøre Forsøg paa at forsyne de utilfredse Portugisere med Vaaben.