Berlingske Tidende, 1833-08-08
Ægypten. Breve fra Alexandrien, som i disse Dage ere ankomme til Paris, indeholder Følgende: "Rygtet beretter, at alvorlige Tvistigheder have fundet Sted mellem Cheferne for den ægyptisk Armee i Syrien, og Janitscharerne i Aleppo. Disse have lettet Jbrahim Syriens Erobring, fordi de, siden deres Corps udryd, dedes i Constantinopel, have svoret Porten et dødeligt Had, og fordi de vel vidste, at Sultanen, dersom han havde vundet Seier i Krigen, vilde have tilintetgjort alle deres Privilegier, og derved berøvet dem de uhyre Jndkomster; hvoraf de nu ere i Besiddelse. De have hidtil havt udelukkende Monopol paa alle Levnetsmidler i Aleppo, men Paschaen har ikke i Sinde at taale andre Monopolister end sig selv, og derfra hidrører Tvedragten. Syrier er let at erobre, men vanskeligt at regjere; Scherifernes og Janischarernes gjensidige Had, og Religionshadet mellem Muhanedanerne og Druserne og Maroniterne forskaffe strax enhver fjendtlig Armee et stort Partie i det Jndre af Landet, saaledes som Tilfældet var ved Jbrahims Jnvasion; det samme Had, og disse Partiers gamle Vane, at forsvare sig mod hinanden med Vaaben i Haanden, gjør det vanskeligt, at forene dem under een Magt. J meer end Hundrede Aar har Sultanens i Syrien kun været nominel; Paschaerne af Aleppo, Damascus og Bagdad beholdt kun deres Poster, saalænge det behagede de herskende Partier i Stæderne; i Bjergegnene tillode Druserne ingen Jndblanding i deres Anliggender, og Sletterne laae i Norden aabne for Kurdernes og Turcomannernes Streiftog, i Syden, for de arabiske Stammers. Paschaen vil snart gjøre Ende paa disse Jnvasioner, men de indre Forhold i Landet ville foraarsage ham mange Vanskeligheder. Hans Hovedbestræbelse gaae især ud paa at fremme Handelen og Civilisationen; han underhandler med et engelsk Selskab om en Canal mellem Euphrat og Orontes, der vilde drage en stor Deel af den indiske Handel til sig. Den vigtige Handelstad Aleppo forlanger, at han skal aflede Floden Sedschur, der falder i Euphrat, og ved en, tolv Mile lang, Canal forbinde den med Koik, af hvilken det Alepposke Territoriums Frugtbarhed hidtil allene var afhængig, men som ikke er tilstrækkelig til at vande Stadens hele Omegn. Foranstaltninger skulle føjes til at ophielpe Silkeavlen ved Libanon, der engang var saa vigtig, at allene i Tripoli tredive Kjøbmandshuse vare beskjeftigede dermed; nu existerer derimod ingen af disse, og Productionen er neppe tilstrækkelig til de indenlandske Fabrikers Forbrug. J Syrien maa Alt skee, den tyrkiske Administration har bragt Landet i almindeligt Forfald. Bagdad er ved Pest, Cholera, og Jordskjelv bleven til en næsten ubeboet Steendynge, det flade Land ligger øde, Havnene ved Syriens Kyster er opfyldte med Sand og Dynd, deels formedelst Paschaernes Gierrighed, deels paa Grund af en Spaadom, som hele Landet troer, at en en ropæisk Armee vil lande i en syrisk Havn. Tyrkerne have derfor med Fornøielse seet paa, at Havnene fyldtes med Sand, istedet forat anvende Midler til at hindre det. De europæiske Avanturiers i Ægypten forelægge Paschaen en Mængde Planer til at ophielpe Syrien; de forestille ham især Nødvendigheden af at bringe Antiochia i Opkomst, og gjøre det til Middelpunktet for Handelen mellem Euphrat og Middelhavet; denne Bye har en bedre Beliggenhed end Aleppo, men Krigen har altfor meget udtømt Paschaens Finantser, til at han for Øjeblikket skulde tænke paa Udførelsen af saa kostbare Planer. Man siger, at Paschaen vil forbeholde sig Monopolet paa Tobak fra Latakieh i Syrien, der søges saa stærkt i hele Arabien, Ægypten og Berberiet, og at han vil drive Valmueavlen i det Store, til Fabrication at Opium for den chinesiske Handel. Sytien har store og rig Hjelpekilder, men Paschaens fiscalske Aand egner sig kun lidet til at frembringe sandt og varig Held; han vil udsue Landet, ligesom han har gjort ved Ægypten.