JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
J Anlednig af det i No. 295 om Svendborgs Politi Jndrykkede. Anlediget af den Bekiendtgjørelse, der er indrykket i Deres Politiven No. 205, giver jeg mlig den Ære at meddele Dem det Sande i Tildragelsen, haabende De ligeledes bekiendtgjør dette: Arrestanten, som er tiltalt for adskillige smaae Tyverier, skulde derom høre Vidner ved Øen Thorsinges Birke Ret. Fange Fogden melder mig dette, spørger om han skulde følge ham, og om han maatte lade ham være uden Jern paa Vejen? Jeg svarer: han kunde følge ham, men det var nok ikke raadeligt at lade ham være uden Jern, paa det han ikke skulde løbe fra ham. Paa Fange Fogdens Forsikring, at hanmnok skulde holde ham, da han var slet til Gangs og havde uselt Fodtøj, svarede jeg at naar han vilde være ansvarlig til ham, kunde han da lade ham gaae uden Jern. Ved Hiemkomsten beder han Fange Fogden føgl med sig til den Kant af Byen, hvor hans Fere lor e havde boet, og hvor ha i ventede Naboerne vilde give ham noget, hvilket Fang Fogden uden mit Vidende giør. Da denne af nogle andre blev gjort opmærksom paa, at det nok ikke vilde gaae ham godt, i Fald jeg fik det at vide, og derover vil have ham til Aresten, gav han sig i Klammeri med Fangefogden, og da denne trækker af med ham, møder han en forbikørende Bonde, hvis Heste og ham selv, han gav en Rap med en havende Kæv, ved Forbiekørselen. Endskiøndt Bonden ej har klaget derover, er Arestanten sat under Tiltale derfor Tyve Sagen ei vedkommende, ved PoliuRetten. Svendborg d. 12 April 1802. J. Uldall.
Politivennen, 1802-01-01
Om Byens Ferskvands Bespisning. Man troer det nødvendigt, at der drages Omsorg for at Stadens Vand er sundt og frisk ved ikke at lade Vandet i Communikations Aaen staae op over mange Ejendomme, som har været og ere endnn under Vand, da derved bortskylles Folks Moddinger og andre Urcenligheder, som er lagt af Mennesker og andre Kreaturer, ved Vandets Opstæmnings grændseløse Brede. Et Beviis derpaa kan sees, naar man gaaer forbi Ladegaarden og kommer til Roelighedens Ejendomme, hvor der er lagt nogle tusinde Læs Gjødske i Mødding, omtrent 1 Td. Lands Størrelse, som har hele Vinteren staaet under Vand; Følgen er at den Ureenligheds Extrakt er Udtrukken i Aaen, og saaledes paa flere Steder, hvilket mueligt kan foraarsage stor Sygdom, Da dette altsaa foraarsager Skade baade paa Vandet og de tilgrændsende Landejendomme, saa burde nok alvorlig sørges for Afhielpning, enten ved Dæmninger om Aaen, eller ved ikke at lade Søen saa stor Vandspejls Højde.
Politivennen, 1798-01-01
Uordener. 1. Hvorledes kan Ejeren af det Hjørnehus af Nybørs, som vender mod den gamle Børs være berettiget til det langt udstaaende og farlige Jerngitter, hvorved han dog ikke betrygger sit Hus imod Stød af Vogne meer end han vilde gjøre ved en nedgraven Kampesten. 2. Ejermanden til No. 39 i store Kaankestræde har ladet opsætte en ny Tagrende, af Træ, hvilket dog er mod de nye Anordninger mod Jldebrand, Dem han som Tømmermester mene kjende. 3. Kan Politiet taale den Materialvvan der nu kan længe har saaet om Natten uden for næstsidste Hus i Friderikøberagaden.
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til de Herrer Præster og andre Kirkens Foresatte. Da i den nu sidst anordnede Psalmebog ej findes bestemte Psalmer anførte til hver Sønog Helligdag, men formodentlig vælges af Præsterne og No. deraf opsættes paa Tavlerne! Saa udbedes at de herefter maatte bllve opsatte efter Orden paa alle de Psalmer, som til hver Prædilen skulde synges, da vilde Menighederne ej saa let forvildes, som nu da nogle No. ere opsatte og andre ej, og i nogle Kirker ere opsatte de første, og i andre de sidste som synges.
Politivennen, 1802-01-01
Anvisning til den ifær i Dyrtid vigtige Kunst: at gjøre meget af lidet. Doctor Franklin, den saa berømte Nordamerikanske Bogtrykker, Filosof og Statsmand har imellem de mange gode Ting han har skrevet til Menneskehedens Vel, ogsaa givet følgende nyttigk Vink: I. Den Fattige som steger sit Kjød kaster det halve i Jlden. 2. Den Fattige der koger det; kaster det halve i Vandet. 3. Den Fattige der koger det ganske ut og kommer noget Meel, Riis, Kartofler, Erter eller hvad der netop er bedst Køb, deri, behøver desmindre Brød og har dobbelt saameget for siae Penge. 4. Gulerødder, Hvideroer, Kartofler Silleri, lidt Kaal og Rødløg, naar de førft ere lidt brunstegte i det af Suppen skummede Fit og siden kommes i Suppen og koges med, give en herlig Ret for en sulten Mave og det for faa Skilligger. Rødløg og Skarlotter ere det beste Kryderi. Egypterne tilbade dem endog. Slig Tilbedelse er altid uok saa god som Brændevinsflaskens. 6. Den Fattige faaer altid meest for Skillingen, der køber der hvor de fleste Sælgere sidde sammen paa Torvet. Det beste Køb er uaar Torvet endes7. Den Fattige, der tager paa Borg, maae altid vente at bedrages; thi Høkerne troe at Køberne vil bedrage ham og søge altsaa at komme dem i Forkøbet. Rede Penge er den bedste Køber. 8. Hvo som knap kan føde sig og sine, er en Daare hvis han holder en Hund. Brændeviin er Forgivt. Den som drikker det skaffer sig for en kort Tid en falsk Kraft, og ødelægger sin Mave for evig. Vil man ikke sige at en Brændevinsbrænder er den største Menneskefjende, saa kan man dog frit sige at en Brændevinsdrikker er den største Fjende af sig selv. 10. Kødsuppe, Melt, Velling, eller varmt Øl for 1 Skilling ul Frokost er meget bedre for en rask Arbejter end Thevand eller Kaffe for 8 Skilling. Varme Drikke føde Gigt af sig. 11. Thedrikken og Kaffeslapperas kom først for nogle Aar siden i Møde; siden den Tid døee Halvdelen af Almuen som Betlere og Halvdelen som Verkbrudne. 12. Man klager at Tiderne ere dyre. Hvorfor gjør man sig dem da endnu dyrere. En god Husholder lever tigange bedre i slette Tider, end en ufornuftig i gode. 13. Man klager over tunge Skatter og Afgivter. Muligt at de ere tunge. Men betænker blot hvor stor Skat eders Daarligheder eders Svælgerier og Drikkerier, eders Lediggang paalægger eder, og prøver saa om J uden Blusel kan besvære eder over den Udgivt Statsbestyrelsen koster?
Politivennen, 1802-01-01
En ædel Handling. J Dag d. 24 April faldt et velkædt Fruenentimmer uforvarende ned af Kastelsbroen i Graven. Til Lykke kom en vakker Mand ved Navn Jørgen Giertner, Formand i Handverkstokkens 4de Kompagnie, der forbi. Uden Betænkning tog han sin Kjole af, og sprang ud i Graven. Hans Mod og Menneskekjærlighed nød den Løn, at han bragte Fruentimmeret lykkelig og levendeop af Vandet. Denne ædle Medborger, der forhen har reddet 2 Personers, en Skibstømermands og og en Drengs Liv, boer i Elefantgaden No. 10
Politivennen, 1802-01-01
Et beskedent ønske. For rum Tid siden ankedes i Pilitivennen imod den høje Hue, hvormed den vagthavende Garderofficer i Parkettet tog Udsigten bort; det blev siden sagt Anmælderen, at denne Anke var urigtig, da det var umuligt, at denne Hue kunde tages af. Det fandtes og at den ikke blev aftagen. Dog havde endeel af Ofsisererne den Levemaade, at tage Stade ved den ene Ende af Parkettet, hvor Udsigten bedst kunde tanle det. Man ønsker at denne Artighed var almindelig hos ille dette ærede Korpses Offiserer!
Politivennen, 1802-01-01
Advarsel for Søfolk imod en farlig Aarsag til Skørbug. Paa den Opdagelsesrejse som Vancouver gjorde i Sydhavet er det bleven opdaget, at det Fidt, som skummedes af naar man kogte Oxekjød, paaførte Matroserne, som dermed tillavede deres Grønt, en meget stærk Skørbug, som ingen antiseorbutiske Midler vilde hielpe imod.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) J Læderstræde er paa det Drejerske Selskab Huus en Kælder, hvis Dør og Lemme, naar de staae aabne, hindre Gangen paa Fortoget. Man haaber at denne Uorden hæves. 2) Man maatte ønske at noget Middel kunde findes, imod den Uskik, at Drenge lade Raketter opstige paa Fælleden, hvorved Ridendes og Kørendes Heste gjøres bange.
Politivennen, 1802-01-01
Ønske paa Nørrebro. Paa denne Bro er en Stivelsefabrik hvis Pestlugt er de fleste Byens Næser velbekjendt. Men lykkelige de, der blot skalls vandre der forbi; hvad skal Naboerne sige, der idelig ere plagede dermed, Det kan bevises, at dette Fabrik om høj lys Dag har udvæltet en Strøm af stinkende Vand, og derved forjaget en Mængde Gæster af Naboens Have og Huu:, som for ham, der lever af Gæsterne, ikke allene maae være krænkende, men ogsaa højst skadel.gt.
Politivennen, 1802-01-01
En ønskelig Forbedring i Rosenborghave. Al den Forbedring, der kan tjene til Jndbyggernes Bekvemhed og Fornøjelse, kan disse sikkert vente soranstaltet, uaar den opgives. Denne Have bør betra tes som helliget af Kongen til sine yndede Kiøbenhavneres, især den svagere og ældre Deels Forfriskning, der ille har Kræfter eller Tid til længere borte at søge den. Denne Have har ogsaa, ved sin Beliggenhed indei Volden, en fer den Svagt højst kjerkomme Lunnhed, der for gigtiske og brystsvage Patienter er saa nødvendig. Men denne Luunhed kunde modtage en betydelig Tilvext, ved at besætte Kavalergangen og om muligt flere Gange med disse lufte Bænke, hvoraf der nu kun er 6, og disse kun i Kavalergangen allene. Det er besynderligt nok, at af disse 6 give kun 2 Skjul for Nordvinden, som dog er saa kold. Man maatte derfor øniske, at det største Antal af de nye lufte Bænke blev vendt imod Staden.
Politivennen, 1798-01-01
Om en Sikkerhedsanstalt ved Broerne over Stadsgravene, samt om en Uskik paa Kultorvet. Til Politievennen. En af mine Venner, for hvem jeg har megen Agtelse, kører aldrig ud af Porten, uden at tænke paa Vanskeligheden af at faae dem reddede, som ved et eller andet ulykkeligt Tilfælde, maatte falde ud over Vindelbroerne ned i Stadsgravene, da der ingen Baad er i Nærheden, ved hvilken man kunde komme dem til Hielp. Jeg finder hans Jdee meget rigtig, og hans Frygt grundet. Naar man betænker, hvor let Børn, som saa gjerne ville gaae paa det smalle Bræt ved Vindebroen, kunde falde ud; at en Hest kunde blive sky eller snuble, og Rytteren derved falde; at Hjulene paa en aaben Vogn kunde trille af, og samme Skjebne forfaae de højt siddende Kørende; og flere mulige Tilfælde, - naar man tillige har erfaret, hvor ofte i stærk Blæst Hattene blæse ud i Graven; saa maae samme Tanke falde En ind, ved at passere over disse Broer. Ogsaa synes mig, at Redningsmiddelet, en Baad, er meget simpelt, og kunde anskaffes uden betydelig Omkostning Det beroer nu paa Dem, om De med mig og min Ven, finder Sagen af den Beskaffenhed, at den i Deres Blad kunde og burde sættes i Bevægelse. Gouvernementet behøver blot at gjøres opmærksomt paa den anførte Mangel, for villigen at bidrage sit til at hæve den, saa snart Omstændighederne tillade det, thi ved meer end en Lejlighed har det vist, at Borgernes Sikkerhed, var det vigtigt. At bringe Forslaget i Udøvelse kunde maaskee og være en vigtig Gjenstand for dette Selskabs Opmærksomhed, der beskjæftiger sig med Druknedes Redning: at desom paa den anførte Maade faldt i Vandet strax kunde optages, er vist vigtigt; thi er det ikke lige saa ædelt, at forebygge Død, som at bringe Døde til Live? Omkostningerne, som den vigtigste Hindring, bør neppe anføres. Der er vel en og anden Kasse, hvorfra de kunde tages. J al Fald tilvejebragtes de vel let ved Substetion. Jfærd med at meddele Dem Jdeer, som De maaskee torde ansee passende for Deres Blad - et Blad, som enhver, der ønsker Orden paa Gaden, bør være Dem højt forbunden for, og som jeg, var jeg Politiemester, ret vilde have kjær - beder jeg Dem alvorlig paaanke den Uskik, at Bøndervogne paa hele Kultorvet, Frideriksborg og Rosenborggaden, og paa flere Stæder, køres saaledes ind i hinanden om Torvedagene, at man ofte maae gaae en lang Omvej for at komme ind i et Hus, og at løse Heste anbindes ved Porte og Døre saa at end ikke Fortaget et frit. Vel veed jeg, at Vægterne ikke fjelden temmelig drøjt, banke de stakkels Bønder, for at de skulle gjøre Plads, men dette er ikke Maaden at gaae frem paa. Bedre var det, at de, fra den Tid, da Bønderne begynde at komme til Torve, vare flittigen allevegne tilstæde, og anviste ved hvert andet eller tredie Hus saa megen Plads at et Menneske i det mindste kunde komme derigjennem ind paa Fortoget. Kjøbh. d. 4. Oct. 1798. Hilsen og Agtelse
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Under 23 April er igjennen det Danske Cansellie et Reskript udfærdiget til Politiemesteren, hvorved alle dem, som paa Stadens Broer eller Grund udøve Slagterie, forbydes at foretage samme i aabne Porte, eller at lade Ureenligheden eller Blodet udskylle paa Fortoget eller Gaden da dermed skal forholdes efter Plakaten af 1ste Dec. 1776, hvorimod Udsalg af Kjødet tilades som forhen i Portene. Overtrædelsen heraf straffes med Mulkt af 2 til 10 Rdlr. og Urenligheden bortføres paa hans Bekostning. 2) Den paaankede Grav i St. Parie Kirke i Helsingør er strax bleven istandsat.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Man maatte ønske, at noget Slags Opsigt holdtes over de i Kongens Have i saadan Mængde kommende Børn, Ammer, Barnepiger, Skøger og Lapser. Den, som besøger Haven, veed hvorledes Bænkene, der ere meget for saa, tilsøles, tilmales, og springes paa med stidne Fødder, og hvilte væmmelie Urcenligheder man allevegne seer. Ci Par offentlige Lolummer paa afliggende Steder i Haven, synes nødvendige, men ogsaa dsse magtte staae under Opsyn af een, sem modteg een veel eller halv Skilling af hver Jndgaaende, saaledes som man andresteder finder det indrettet. 2) Uden for No. 45 i Kompagniestrædet staae ved Siden af Rendebrettet for Gadedørstrappen to Træplygge, hvis Nytte ikke kan indsees, men hvis Skadelighed ved et ulykkeligt Fald kunde være overmaade stor. 3) J Læderstræde er midt i Gaden en Vandkikkerlem, som ligger saa højt over Broeni, at den besværer Fodgængerne meget. Der er lige ud for en hvid Gaarde der ligger op til Drejers Klubs Huus, og som har intet Nummer.
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til Ejeren af Borups Gaard bag Snekkesteen. Ejeren af denne Gaard ombedes venskabelig at tilholde sine Folk paa Gaarden, at holde nogle dernærende glubske Bulbiderne bundne i det mindste om Dagen, at de ikke angribe og skambide flere Mennesker, som nylig var Tilfældet med en Dreng fra Sgekkesteen. At de, skjønt advaret, endnu den 27 April gaae løse, vil man ikke formode, at være med Ejerens Villie.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag til Havne Kommissionen i Helsingør. Da det gaaer saa langsomt med Opmubringen i Havnen, (rhi hvad skulde vel tvende Mennesker allene kunne udrette?) og vel tillastede Fartøjer have ondt for at lægge ret til, saa foreslaaes heller at laane eller leje en Muddermaskine fra Kjøbenhavn, og naar man anmodede de brave Færgefolkom Haandhielp, vel ikke uden nogen Betaling, og muligt de toge ingen, saa vilde man vist, naar disse havde Tid, see Under og vist faae mere, og alt meget hensigtsmæssigere, udrettet i saa Dage, end nu kan skee i hele Aar. Lad det endoe koste noget mere paa engang, saa er Nytten strax øjensynligere, og Udgivten i kort Tid igjen tilbage sparet.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal fra Helsingør. Hvorfor har Anmælderen om gale Thor i Helsinger ikke tillige mældet om et andet omløbende Menneske, som ligner et Skrækkebillede, eg ved sin paatrængende Betlen indjager ofte den Frygtsomme ikke liden Angst. Hans Navn vil man skaane, af Agt for hans værdige Forældre.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal om Sukkeret. Da man vied, at Sukkeret paa Børsen er solgt til saa gode Priser, hvad kan da være Aarsag, at de kandiserte og raffinerte Sukkere endnu holdes saa højt? J Hamborg er disse ogsaa allerede nedsatte betydeligt; og man bør vente, at vore Raffinadører snaxt pille gjøre det samme.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnet af Dybensgade og Skvaldergaarden læses den Paaskrivt: SqvaderGaden eller Sgaelergaden. 4) Lige over for No. 89 i Lavendelstræde, er en ledig Tomte, hvor Gadedrenge næsten hele Dagen, men især om Aftenen, have deres Bolgade, og hvor de drive deres Fornøielse ofte paa en skadelig Maade, med at kaste med Stokke og Stene, saa at de Gaaende kuap kunne berge sig for disse Skudvaaben. Saa meget som man virkelig maae takke Bommanden ved Langebro for den Jndustri han har paafunden, at have Lystbaade til Leje, en Jndretning som hidtil manglede; saa vist vil man tillige haabe, at han herved bruger den fornødne Varsomhed, især med Sejl-Baade, da disse ved at overlades til Børn eller Ukyndige i Sømandskab, let kunne blive deres Ulykke.
Politivennen, 1798-01-01
Atter fra Naskov. J Anledning af det i Politievennen No. 22 indrykkede under Opskrift: Fra Naskov (Jndsendt) finder jeg mig beføjet foreløbigen at gjøre følgende Erindringer. Af 109 ogmaaskee flere, som under Sønderherreds Jurisdiktion skal aksioneres for Tyverie, sidde kun 47 arresterede: Kun 4 af disse ere gifte og kun 2 af dem Bønder, skjøndt især paa det Kongel. Baadesgaardske Gods flere Bønder have Del i Tyverierne. De øvrige gaae paa frie Fod mod Kaution for deres Tilstædeblivelse. Selv de Arresterede ere mere betagne deres Frihed i at kunne gaae hvor de ville, end at de sidde i nogen haard Arrest, thi - de meget saa grove Tyve undtagne - søger man at skaffe de Øvrige Lejlighed til baade at røre og fortjene sig noget, med at overlade dem de Byens Indvaanere til Arbejde, som for deres Tilstædeblivelse ville være ansvarlige. Med Jnqvisitionen er forlængst standset, men den, der kjender vor Kriminelle Rettergang, veed at Aftor skal indhente en mængde Oplysninger, der i en Sag af saa stor Omfang som denne, hvor Korrespondence dertil maae føres paa næsten alle Rigers Provinser, ikke saa hastig lader sig gjøre. Dog begyndes just nu i disse Dage med den egentlige Aktion. Naar den er endt, skal jeg ikke undlade nøjere at høre Publikum bekjendt med en Sag, der synes at gjøre saa megen Opmærksomhed. Naskov. d. 2 Octb. 1793. D. Gustav Ludvig Baden. Herredsfoged i Lollands Sønderherred.
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til Magistraten. (Efter Jndsendt.) Da det bestandig og meget ofte skeer, at Kreaturer, som ere indbrændte til Kristianshavns almindelige Fælled, gaaer eller falder i den der anlagte Renovationskule, som allerede i de første Dage er skeet; saa var det at ønske at Vedkommende maatte blive tilholdt at sætte saadant Hegn, at man herudi kunde være betrygget - at dette ikke kunde skee! Ligeledes at Hyrden maatte tilholdes, at have Tilsyn hermed, som han ikke troer er hans Pligt, da han dog kunde forebygge samme, naar han var tilstæde. Endnu ønskedes, at der maatte sættes Hegn, paa et par Steder, hvor Kreaturene kan gaae over til Fæstningsværkerne; at man ikke, som i de forrige Aaringer er skeet, skal indlese samme i Ravelinsvagten næsten daglig. Disse Steder hvor der er Overgang kan bedst af Markmanden og begge Hyrderne anvises.
Politivennen, 1802-01-01
Et par Ordtil dem, der vil tage sig Deraf. Scener af Fattiges, Forryktes eller Uvidendes Mishandling, ved Rigere, Klogere, eller Kyndigere, er noget af det der saa meget mere, støder Menneskets, det ufordærvede Menneskes Følelse, som Fornærmelsen her netop begaaes imod den, der trænger til Hielp, af den som var nærmest til at hielpe ham. Naar slige Seener foregaae i store Folke-Samlinger, saa er de Tilstædeværendes Adfærd derved for Jagttageren en temmelig ubedragelig Maalestok for den Grad af Aandskultur, der hersker hos et Folk, og den Kraft som det enten ikke har været betaget ved Slaveri, eller som det har vundet tilbage ved Oplysning. Taale Tilskuerne slige Optrin uden kjendelig Harme, med Rolighed, ja vel endog more sig derved, o da er det Trin kun lavt, hvorpaa sligt et Folk kan sættes. - Yttrer sig derimod strax en alvorlig Uvillie hos alle fattes det aldrig paa den, der med Mands Hjerte staaer op og med Mands Raad og Daad hielper den Fornærmede, da glæder Menneskevennen sig ved at være Jagttager. Saa lykkelig kan Jndsenderen ikke sige sig, at have altid seet denne sidste vakre Adfærd hos sine Medborgere. Dog har han ogsaa adskillige Gange været Vidne dertil. Havde Den altid Sted, da vilde den skamløse Ondskab frygte (thi det er alt hvad den kan bringes til) for at fornærme, og den Halvonde eller Halvgode skamme sig ved at tilsmile den Bifald eller tilgabe den Ustraffethed. Det, som har givet Jndsenderen Anledning til disse Linier er en Person, der snarere er gammel end ung, har rige Slægtninger, men hvis Antog og formodentlig hele Forsaining er højst ussel, og som man meget ofte seer ilde behandlet i offentlige Forsamlinger, paa Gader, og i Vertshuse og det ikke blot af Pøbel, men endog af dem, hvis Opdragelse og Stilling maatte love andet. Jeg vil ikke her nævne hans Slægt, men jeg vil ønske, at de ikke, ved at vedblive at begegne han som hidtil, nøde mig dertil. Betages ham endelig engang, ved de saa ofte igientagne Mishandlinger, den Rest af Fornuft han har tilbage, eller findes han engang ihjelslagen af Pøbel, hvor skrækkelig vil da ikke paa engang den hele Række af Ulykker, hvoraf de ikke drog ham, hvori de endog virksom hjalp til at støde ham, vise sig for deres Øjne! Hvad er et Par Rixdaler om Ugen for en formuende Slægtning, imod at redde et Menneske fra Elendighed og sig selv fra Vanære!
Politivennen, 1802-01-01
J Anledning af det i No.211 Jndrykkede om Baades Udlejen til Drenge. Med Fornøjelse har Udgiveren erfaret, at det paa ingen Maade kan tillægges Bommanden ved Langebro, at have lejet Sejlbaade ud til Drenge eller Personer, der ere ukyndige i Sejlads, en Handling der silkert sertjen e ligesaa alvorlig Straf, som bevislig Ungdomsforførelse. Jkke han, men Vægteren der, ejet Baade. Man haaber at vor aarvaagne Politimester vil henvende et opmærksomt Øje til det omtalte Slags Uorden. En nye Jndustri for Gartnere. De store Stæder ere kvalme, undertiden stinkende, hvad Raad er vel derimod? Renlighed - ja, men omendskjøndt det vel ikke kan nægtes, at der endnu er uendelig meget at gjøre ved enhver stor Stad og navnlig ved vor, førend vi kunne sige, at den udmærker sig ved Renlighed*), saa maae det vel paa den anden Side tilstaaes, at Luftens Renhed er i en stor Stad et for vore Hidtils Kundskaber endnu uopnaaeligt Gode. At søge ud af Staden i frisk Luft er et af de bedste Midler, som Stadboen kan bruge til at aande renere, men hvor saa ere de, som have hertil behøvende Kræfter, Evne og Tid? Min Mening er derfor at ethvert Middel, der kan opgives, hvorved Luften enten gjøres renere eller dog behageligere for den Syge, Gamle, Beskæftigede, maae være kjærkomment, og saadant et Middel troer jeg Blomster i Vinduerne kunde være. Men da dette Middel nu for mange falder deels kostbart, deels tidspildende, naar de selv skulde drive dette Gartneri, maaskee heller ikke altid lykkes og da lægges ned; Saa troer jeg at det for vore Gartnere vilde være en fordelagtig Spekularion, om de tilbød sig, for visse aarlige Betalinger, at forsyne eet, to eller flere Fag med Blomster til alle eller visse Aarets Tider. Der er allerede Enkelte, som nyde godt af slig en Akkord og dtte har bevæget mig til at gjøre offentlig det Ønske, at den blev almindeligere.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Ved Politiets prisværdige Omhu er nu alle de Amagerinder og Spekhøkerinder, der før holdt Sælgested paa Amagertorv, forflyttede ned paa den rummeligere Højbroplads; derved er hint Torv, som tilsorn neppe var fremkommeligt, nu blevet bekvemt for den megen sig her krydsende Færsel.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Vil da Ejeren af No. 5 paa Amagertorv til evig Tid lade sin forargelige Gaardrende ligge saaledes?
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til Vand-Commissionen her i Staden. Ligesom man aarlig seer alle Vandinspectører, ved April Maaneds Udgang i Addresse Avisen at indkalde Participanterne i deres respective Compagnier, til Deliberation om hvad der kan tjene samme til Bedste og Almeenvel, saa og for at aflægge Regnskab for det forløbne Aar. Saa ved at læse dette Aar til Aar, synes det at være ubegribeligt og ret paafaldende, for en stor Deel af Tugthuus Compagniets Partisipantere, at de ej see det samme at skee fra dets Vandinspectør, og kan ej andet end yttre, at de gierne saae og ønskede, at dets Vandinspectøk vilde heri behage at følge de andre Herrer Vandinspectørers godemen ikke mere end pligtskyldige, Exempel. *)
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til Redaetionen af Berlingernes Avis. Man ønskede gjerne, at dette Blad, som forhen ugentlig, vilde meddele de meteorologiske Observationer, der maaskee interressere flere Læsere, end man troer, og selv er en af de Ting, der bidrage til et saadant Blads blivende Værd. *) J Aledning af dette, vil Læseren kunne efterslaae et anonymt Spørgsmaal i No. 6 af disse Blade, som kom ud i Begyndelsen af 1798.