Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-09-22
Juridisk. Følgende Tildragelse som er passeret for nogle Aar i Frankerig, hører til de sieldne Casus, som fordrer ikke allene en Dommers men enhver fornuftig Læsers Opmerksomhed. En Reysende kom til et Vertshuus i en Landsbye ved Rouen i Frankerig, hvor han vilde opholde sig Natten over, her fandt han en artig og uskyldig Tienestepige, i hvilken han saaledes forelskede sig, at han tilbød hende, sin hele Guldbør, om hun vilde overgive sig til ham. Pigen, som endnu ikke havde noget Begreb om, hvorledes Uskyldighed kunde erstattes ved Guldet, afslog ham hans Begiering med al den Foragt, som slige Anmodninger fortiene. Liebhaberen fordoblede sin Priis, men Pigen forlod ham med en dobbelt Foragt og en ædel Vrede, og fortalte sin Madame denne uforskammede Begiering. Vertinden, som bedre kiendte dette almægtige Metals Værd, og forundrede sig meget over hendes Piges Dumhed saade ved sig selv, hvad, 2 Pungefulde af Dukater, og det for intet andet end en smule Dyd? – Hun lede til den Fremmede, undskyldede sin Piges Uforstand, at hun ikke saa strax havde begrebet den hende tiltænkte Lykke; men at hun nu havde betænkt sig, og i Midnatten vilde indfinde sig; udbad sig allene, for Undseelsens Skyld at Lyset maatte være slukt. Man slutter læt deraf den snilde Vertindes Hensigt, og at hun agtede at træde i den, i hendes Tanker, enfoldige Piges Sted. Den Fremmede var svag nok til at troe sig lykkelig i sin Jndbildning; han nød sine Ønskers Opfyldelse, og drømte ikke om at han blev bedraget, men Vertinden modtog sin Belønning og forlod ham, førend det blev Dag. Dagen efter fortsadte den Fremmede sin Reyse; men ikke langt fra det Sted blev han pludselig anfaldet af en Sygdom, som nødede ham til, at tage ind i et Herberge. Svagheden tog meer og meere til, og han mærkede det blev Døden. Han lod derfor kalde Rettens Betientere der paa Stedet til sig, og i deres Nærværelse testammente rede den formeentlige forførte Uskyldighed, Tienestepigen, et Legateum af 60000 Livres, og ifald hun var bleven svanger ved ham, endnu 40000 Livres; en Summa i alt af omtrent 30000 Rigsdaler. - Han døde, Testammentet blev gjort bekiendt, og nu tilegnede baade Vertinden og Pigen sig Rettighed dertil, Pigen, efterdi hun udtrykkelig var nævnt og indsadt i Testammentet, og fordi Testator Villie allene var sigtet paa hende, som han elskede, og ikke paa Vertinden. - Men denne derimod grundede sin Paastand derpaa, at Testator havde nydt sin Fornøyelse med hende og ikke med Pigen, og at hun føldte sig svanger ved ham. Trætten kom til Proces og Parlamentet i Rouen skulde afsige Dommen imellem de stridende Parter. Men de forbeholdt sig deres Kiendelse, indtil de havde indhæntet en høyere Rets Forgotbefindende. Sagen blev omsider indberettet for Regieringen, og paa Kongens befaling førte Præsidenten i Rouen den uskyldige Pige i sin Vogn til Hof set i Versailles. Vertinden derimod skulle tillige føres derhen, men transporteres som en Forbryder paa den sædvanlige Maade. Paa en til Dommens Afsigelse bestemt Dag, lod saavel Kongen som Dronningen sig see i deres Kongel. Pragt paa Thronen, omgivet af den heele Hofstat. Derpaa blev den uskyldige Pige af Dronningens Hofmesterinde. og hendes Anfører Præsidenten ledsaget op til Thronen, for der at høre sin Dom; men Vertinden maatte opholde sig neden ved Gemaksdøren i den Stilling som passer sig paa en Forbryder, nemlig knælende; i hvilken Stilling hun maatte imodtage sin Dom. Kongen aabnede derpaa Akten i følgende Ord: Gak sagde han til Pigen i det han nævnte hende ved Navn, ga til Dronningen min Gemahlinde, og mødtag den Belønning din Dyd fortiener. Derpaa tog Dronningen Ordet og sagde: Kongen min Gemahl og jeg, har ladet os fortælle den Modstand, som du har gjort imod din Dyds Fristelser; Vi har med saa megen store Fornøyelse anhørt samme, jo sielnere saadan Dyd lader sig see i vore Dage. Du har derved fortient vores hele bifald, hvilket jeg forsikrer dig baade i Kongens og mit Navn. Men min gode Pige, hvorfor var du ikke tilfreds med den største Dydsbelønning, den nemlig, at du vidste du havde handlet ret, hvorfor fornedrede du dig saa dybt og vilde fordre Betaling fordi du ikke var lastefuld, Forglemte du at Uskyldighed, et Fruentimmers Uskyldighed, uendelig overgaaer Værdien af alle Verdens Skatte, den Belønning som Forføreren tilbød dig for din opofrende Uskyldighed, var det ikke nok at du ædelmodigen have forsmaaed den, og overvundet dig selv fra offentlig at gjøre Fordring paa samme. Troer du vel, at han som seer i det inderste af vore Hierter, som kiender, Grunden til vore hemmeligste Handlinger, ikke kunde belønne dig, om du ikke havde gjort denne Fordring, Skulde du ikke, hos den dadlende Verden, som taaler ikke at høre tale og en saa reen Uskyldighed, let kunde have gjort dig mistænkt for, at det angrede dig du havde været saa dydig, og at det maatte fortryde dig at du havde givet din Ære Fortrinet for Guldet? – Det var langt fra Kongen og mig at troe det om dig. Men begge Deele, saavel de oppebaarne Penge, som de testamenterede Summer, ere Skampenge som baade er Dyden og dig uværdig. Kongen vil derfor, at de 60000 Livres som blev testamenteret dig, skal anvendes til hine ulykkelige Skabningers Forsørgelse, som have ved deres Laster bragt sig i deres beklagelige Forfatning, og de 40000 Livres at bevares for det Foster, som hin Uforskammede er frugtsommelig med. Men du min dydige Pige, paa det du skal blive overbeviist, at Dyden endog i denne Verden ikke skal blive ubelønnet, saa modtag nu af Kongens Naade en Gave af 100000 Livres og bær dette Tegn af hans Naade paa dit Bryst, saalenge det Hierte slaar deri, som hidindtil har oplivet dine Dyder. Og du Nederdrægtige, sagde Dronningen, i det hun vendte sig til Vertinden, du som paa en tre dobbelt Maade har gjort dig strafskyldig, da du ikke allene ved din Utugt, men endog ved dit Bedragerie har prostitueret dig og dito Kiøn, og endnu dertil med en frek Pande fordrer Belønning for din skammelige Gierning; for dig skal Dommeren giøre den Straf bekiendt som Loven har tildømt dig, indtil din Forbedring bevæger Kongens Hierte til Naade igien for dig. - Dommen var at hun i 3 Aar skulle sidde i Tugthuuset, og paa visse Tider og Aaret i samme Tid staae i Gabestokken, men derhos dog være forskaanet for al haard Medhandling, som Hug o. s. v.; dog maatte denne Dom ikke exeqveres, førend hun var nedkommen, og restitueret fra sin Barnefødsel.