Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1835-08-08
den hele Befolkning har efter denne TildraAse ledsaget Hs. Majestæt med det Udraab: seve Kongen!" og har lydelig lagt dens Uvilmed det Skeete for Dagen!" – En til Brus ankommen Telegraph Depesche af 28de Ju melder det samme, og tilføier ogsaa at Kon og Prindserne ere ikke saarede. Brusseer-Mercur, der er et paalideligt Blad, melde mere detaillererede Omstændigheder om hine Tildragelse: "Den 28de Juli Kl. 2 om termiddagen, havde Kong Ludvig Philip givet af Prindserne og et glimrende og tal at Følge, holdt Revue over Nationalgarden Tropperne. Alle disse Personer stode tæt ud et Huus i Nærheden af rue Neuve du Caseins, for at see paa Fusilirernes Manouvre; udselig hørte man en stærk Explosion, forsaarsaget ved Springningen af en Maskine, der har maattet indeholde Petarder og Krudt; den ved Kongens Side holdende Hertug af Tre vise, Marskalk Mortier blev dræbt paa Stedet, ingen af Prindserne blev saaret, flere høie Officerer og Adjutanter bleve dræbte; ved et forunderligt Tilfælde blev Kongen ikke truffen, men hans Hest blev saaret. Helvedesmaskinen maae have befundet sig bag ved et af Husets Vinduer, for hvilket det kongelige Tog holdt. Trukket til ved Knaldet, omgave strax Nationalgarden og Tropperne Kongen, som blev baaren i Triumph fra Stedet til Cancelliet." Seenere Efterretninger fra Paris over London, af 29de f. M. tilføie ogsaa, at Prindserne Hertugen af Orleans, Hertugen af Remours og Prindsen af Jonville, vare med i Kongens Følge; ved Explosionen faldt Marskal Mortier død om, uden at kunne sige et Ord, tilligemed sin Hest. Fleres Heste der styrtede og andre, der steilede, forøgede Tumulten. Under dette Optrin beholdt Kongen sin Aandsnærværelse, og endskjøndt en Kugle havde strøifet hans Arm, og saaret hans Hest i Halsen, reed han dog lige løs paa Huset, hvorfra Explosionen var kommen. I et Huus paa Boulevard du Temple saae man Røg stige op, Huset blev strax omringet, og alle der værende Jndividuer, arresterede; man fandt strax Værelset hvori Maskinen var anbragt; denne var forfærdiget af Træe med Jernklammer og meget solid sammensat, 2 opretstaaende Bielker bare 2 krydsviis over hinanden langs med Vinduet løbende Bjelker, og i disse vare Fordybninger anbragte, hvori 25 Gevæhrløb vare indstukne, den forreste Tværhjelke, der var fjernet omtrent en Fod fra Vinduet var noget lavere, saa at Kuglerne kunne naae en Rytter i Midten af Gaden, Gevæhrløbene vare saa stærk ladede, at 5 af dem vare sprungne. Morderen, der kaldte sig Gerard, blev strax greben, han udgav sig for en Mekanikus, og var 24 Aar gammel; derved at nogle af Løbene sprang; var han bleven saaret i Halsen, Panden og Læberne, men han ville dog have flygtet gjennem et Vindue til Gaarden, hvorhan blev greben af Politicofficianterne. J Morderens Værelse blev funden alle Apparaterne og Maskiner, og kun et Ophold af et Sekund i Explosionen, var det, derhavde reddet Kongens Liv, alle Løb bleve affyrede paa eengang, ethvert Løb indeholdt 6 Kugler. Morderen har tilstaaet sin Forbrydelse, men paastaaer, at han ingen Medskyldige har, over 80 Arresteringer have imidlertid funden Sted, saavel af Republicaner, som Carlister. Moniteuren indeholder en kgl. Proclamation, hvori blandt andet forekommer følgende Udtrykke: "Franskmænd, Nationalgarden og Linietropperne ere hensunkne i Sorg mit Hjerte er sønderrevet ved dette frygtelige Skuespil - en gammel Kriger, en gammel Ven, der er bleven forskaanet i hundrede Feldtslages Jld, er ved min Side truffet af Kugler, som vare bestemte for mig; for at træffe mig, undlod man ikke at ville opofre Hæder, Ære, Fædrelandskjerlighed, fredelige Borgere, Koner og Børn; Paris har seet de ædleste FranskmændeBlod flyde paa det Sted, hvor det for 5 Aar siden flød for Landslovenes Opretholdelse." En kongel. Ordonnants befaler ogsaa at man skal ophøre med Fortsættelsen af Julehøitidelighederne, og en Dødfæst helligholdes i deres Sted. Foruden Marskal Mortier, have General Verigny, Captain Villare, Oberstlieutenant Rieussag, 1 Oberst af Linietropperne, 3 Grenaderer, 2 Borgere, 1 Kone og 1 Barn sat Livet til, og flere ere saa haardt saarede, at man tvivler paa, at de ville komme derfra med Livet; saa ere let saarede. - Courier francois siger: "Det er en sørgelig men tillige umodsigelig Sag, at Kong Ludvig Philips Regjering ved dens Con tact eller Berørelse med den udenlandske Diplomaties Jntriguer, er bleven ligesaa antinational, som Ludvig den 18des Regjering var bleven, derved at den vendte tilbage til Frankerig i Spidsen for fremmede Bajonetter. Men Sagen lader sig let forklare: de absolute Magters Repræsentantere danne ved vores Hof et andet Regjerings-Conseil; man spørger dem til Raads, og bestræber sig for i alle Ting at indhøste deres bifald, uden at vore Gesandtere i Wien og Berlin kunne rose sig af en lignende Authoritet. Saavidt har den Fir=Jdee om Modstanden mod de revolutionaire Tendentser bragt det; i Begyndelsen heed det, at hiint System af Modstand, var bestemt til at forsvare Staten mod Anarchisternes Cabaler, strax derpaa igjen skulle det være Regjeringen og derpaa Kongedømmet der trængte til dette Modstandsysteen, og nu bliver dets Nødvendighed endog indskrænket til Kongens Person. Da det er kommen saavidt, lader det sig ikke længere forudsee, hvor langt hiint System vil gaae, og man maae søge for enhver Priis, at gjøre Ende paa en Politik, som kun bestandig tænker paa at opvække nyt Had, og bruger nye Fryg til at fremme samme."