Berlingske Tidende, 1836-02-06
Med Hensyn til Nr. 1 og 2 maa Forsamlingen allerunderdanigst bemærke Følgende: Det er notorisk, at det gamle Maal i Almindelighed er det, der bruges paa Bornholm. Dette er ogsaa vedkommende Collegier bekjendt og af disse hidtil blevet sanctioneret. Saaledes har Rentekammeret i Skrivelse til Amtmanden over Bornholm af 14de December 1793 resolveret, at Capitelstaxten paa Bornholm skulde ligesom forhen sættes efter gammelt Maal, Tønden, beregnet til 160 Potter, og ligeledes har bemeldte Collegium i Skrivelse til Amtet af 12te Mai 1832 i Anledning af en Forespørgsel fra nogle af Olskers Sogns Beboere, om den kongelige Landgilde-Rug og Byg skal leveres med det gamle bornholmske Maal, eller med det almindelige nye Maal, tilkjendegivet Vedkommende, at ligesom Landgilde Sæd paa Bornholm hidtil er ydet og beregnet efter det gamle Maal, saaledes maa dette ogsaa for Fremtiden blive Tilfældet. Jmidlertid haves der paa Bornholm ingen justerede og autoriserede Maalekar til at udmaale Korn efter det gamle Maal, men der anvendes selvgjorte Maalekar baade i Handel og Vandel imellem Private og ved Modtagelse af Landgilde og andre Naturalpræstationer. J Aaret 1828 blev det sat under Ventilation, om ikke hensigtsmæssigen kunde indføres et Normalmaal paa Bornholm, hvorefter de samme Sted brugelige Maalekar kunde reguleres, for at forebygge de Jnconvenientser og Misbrug, som kunde flyde deraf, at en fast Norm for det bornholmske Maal. ei haves. Det danske Cancelli traadte i den Anledning i Correspondence med Rentekammeret, og førstnævnte Collegium resolverte derpaa under 16de Febr. 1828, at Udførelsen af den paatænkte Plan ved flere Omstændigheder gjøres betænkelig, i Særdeleshed, forsaavidt det for Beboerne kunde blive byrdefuldt at anskaffe sig nye Maal, uden at dog, ved Sanction af de paa Øen brugelige Maal, Anvendelsen af det ved Forordningen 1698 anordnede nye Maal ganske kunde bortfalde. Man lod det derfor beroe ved det Gamle. Forskjellen imellem det gamle og nye Maal paa Bornholm er denne, at ved hiint en Tønde er ansat til 5 Skjepper og udgjør 160 Potter, efter det sidstnævnte derimod udgjør en Td. 144 Potter og bestaar af 8. Skjepper. Uagtet, som ovenanført, det gamleMaal er det almindeligen brugte paa Øen, og Landgilden ligeledes hidtil er bleven modtagen efter dette, saa følges dog, med Hensyn til det sidstnævnte, ved Beregningen ei den samme Norm, som gjelder ved det gamle Maal i Almindelighed. Thi efter de Oplysninger, der af Deres Majestæts Commissarius ere tilveiebragte fra Rentekammeret, beregnes vel en Tønde til 160 Potter, men Tønden er ansat til 8 Skjepper istedetfor til 5, hvorhos det er bemærket, at den sidstnævnte Regulering grunder sig paa Anførselen i Jordebogen af 1691, hvortil Jordebogen af 1696 henholder sig, hvilken endnu lægges til Grund for Bornholm Jordebogs Regnskab, da nemlig i den anførte Henseende er bleven fulgt den i Forordningen 30te August 1687 foreskrevne Beregnings maade, men denne Ansætning har ingen Jndflydelse paa Tøndeantallet, hvilket fremdeles er blevet, ligesom det var efter Jordebogen af 1680 og saaledes ikke omsat til 144 Potter pr. Tde. efter Forordningen af 1ste Mai 1683 og 16 Jan. 1698. Det er vel, under Sagens Behandling i Forsamlingen, af flere Medlemmer blevet yttret, at det, naar man confererer det Tønde antal, der af de forskjellige Gaarde er blevet præsteret efter den ældre Jordebog, med hvad der nu præsteres, neppe kan antages, at Bornholmerne yde mere i Landgilde end der med Rette kan affordres dem, og at i alt Fald Spørgsmaalet om deres Forpligtelse med Hensyn til det Qvantum, der skal ydes, egner sig til Afgjørelse ved Domstolene, hvortil vistnok Adgang ei vil blive negtet dem, da det angaaer en herskabelig Præstation, men Forsamlingen har dog med 31 Stemmer imod 26 antaget, at det fortjener nærmere at undersøges, om Bønderne paa Bornholm ikke yde Mere i Landgildesæd, end de ere pligtige til. Det er nemlig, som ovenanført, af Rentekammeret oplyst, at det i Jordebogen af 1696, efter hvilken Bornholmerne yde deres Landgilde, udtrykkeligen er bestemt, at Landgildetønden beregnes til 8 Skjepper, men derved er det formeentligen ogsaa afgjort, at Tønden kun skal holde 144 Potter. Der er nemlig, efter hvad der er oplyst, Jntet i Jordebogen, som viser, at de Skjepper, hvori Tønden er deelt, ere Skjepper af en ganske særegen Art, som i Størrelse hverken svare til det gamle eller nye Maal, men ere en Mellemting imellem begge, hvorimod det synes at maatte antages, at det er Skjepper som andre Skjepper, af hvilke der gaae 8 paa en Tønde, og som altsaa holde 18 Potter, Alt i Overensstemmelse med Frog. af 1ste Mai 1683 og 16de Januar. 1698. Den Omstændighed, at Bornholmerne tidligere have ydet et ligesaa stort Antal Tønder til 160 Potter pr. Tønde, kan formeentlig ikke medføre, at det Tønde Antal, der nu skal ydes, ogsaa fremdeles skulde præsteres med dette Pottetal, da den nye Jordebog derved vilde komme i Modsigelse med sig selv, idet den netop siger, at Tønden nu skal præsteres med 8 Skjepper, eller, hvad der er det samme, 144 Potter. Det maa altsaa formeentligen antages, at man, ved at bestemme, at det samme Tøndetal nu skal præsteres med nyt Maal, har forsaavidt Opmaalet paa den nye Tønde ikke allerede maatte opveie Forskjellen – nedsat Landgilden, hvortil den kunne tænkes mange Grunde, som det nu, efter Forløbet af henved halvandet hundrede Aar, vil være vanskeligt eller umuligt at oplyse. At Landgilden hidtil, hiin Forordning uagtet, bestandig er ydet med 160 Potter pr. Tønde, kan, efter det Anførte, ikke heller bevirke, at den fremdeles skulde kunne fordres med dette Qvantum, da Bornholmerne, efter hvad der er oplyst, hidtil have været uvidende om, at det i Jordebogen, der opbevares i Rentekammeret, er anført, at Landgildetønden skal beregnes til 8 Skjepper pr. Tønde, altsaa efter nyt Maal; og da det ligeledes under Sagens Behandling er oplyst, at en anden Sædydelse, der efter Lovgivningen utvivlsomt skal skee med nyt Maal, nemlig Dommerkornet, der, ifølge Rescript, af 24de Marts 1686, skal skee med en Skjeppe af nyt Maal, altsaa med 18 Potter, endnu stedse paa Bornholm ydes med gammelt Maal, eller 32 Potter. At i øvrigt den Omstændighed, at paa Bornholm ved Præstationer til det Offentlige bruges det gamle Maal, og at der ei paa Øen haves noget Normal-Maal, hvorefter det, der modtages efter denne Beregnings maade, bliver udmaalt, letteligen kan give Anledning til Misbrug og Vilkaarlighed, er unegteligt, og da Proponenterne tillige i Forsamlingen have erklæret, at det er et almindeligt Ønske paa Bornholm, at det nye Maal. indføres, saa har Forsamlingen troet at burde til Deres Majestæt allerunderdanigst indstille, at en saadan Forandring, der er hjemlet i ældre for hele Danmark gjeldende Anordninger, allernaadigst ogsaa maatte paabydes for Fremtiden for Bornholm.