Berlingske Tidende, 1813-08-23
Hertugen af Dalmatien. (Slutning af Beretningen fra General Lamarque til Krigsministeren. See No. 66). Vi fortsatte derpaa vor Bevægelse og førte vore Saarede vort Trods og selv en til Vich bestemt Transport med. Da vi kom til de i hinanden løbende Veie til Gru, maatte jeg fremskynde min Marsch, saasom Fienden paa min høire Flanke havde en Vei, af hvilken han kan komme til la Salut og afstære og hvert Tilbagetog. Jeg paa Adjutantkommandant Monistrol at besætte alle smaae Høider meJnfanteriepelotoner og vi droge ilsemt igiennem det Defil paa 4 Mil, som skillede os fra la Salut: imedens man ved hvert Skrid opholdt Fienden. Det var umuligt at forsøge paa at stige ned; alene de Klippestykker, man rullede ned fra Holden, vilde have tilintergjort os. Klokken var Syv, da Fienden besatte alle Høider endnu langt store kere, end Dagen forud. Ved en Fange fik jeg at vide, at de tre Brigader Manso, Fleres, Villiamill, meget Kavallerie, en Reserve at Baron Croles Korps, hvilken bestod af et fra Russerne tilbagesende, Regiment, kort i det Hele en 8 til 9 tusende Mand vare i denne Egn. Angrebet begyndte med største Eftertryk paa vor høire Fløi og vort Centrum; vore Tropper udholdt det uforfærdede; imidlertid bleve de nødte til at forlade en liden Høi, der satte vor Linie i Forbindelse. Batallionschef Schevern indtog den igjen i Stormskidt Fienden gjorde nye Anspændelser og jeg sendte 300 Mand af det brave 23de Regiment af denne Punkt. Kampen varede adskillige Timer med Forbittrelse. Vexelviis dreves Fienden tilbage og drev vore Tropper, tilbage. Her var det, Batallionschef fra Neufschatel en Officeer af megen Erfaring og med et roligt urokkeligt Mod, fik et drabende Saar. Geværilden strækkede sig langs med den hele Linie. Fienden, der var dreven tilbage paa høire Flanke og i Centrum, sendte tre Batall: lioner imod vor venstre Fløi. Jeg beordrede Oberst Leun med en Deel af hans Regiment og 200 Würsburger derhen. Kampen varede længe. Fienden forsøgte forgiæves adskillige Angreb og vi holdt os. i Klokken var Elleve. Vi havde fægtet fra Kl. 3 om Morgenen, Dagen før havde vi kæmpet over ti Timer; af Mangel paa Munition skade vore Biergkanoner ikke mere. Fra alle Kanter forlangte man Patroner; Krudtkasserne havde ingen flere; vi havde bortskudt over 200,000. Jeg lod tage Kavalleriets Patroner og de Saaredes, at hvilke Adskillige Sladte sig hen af Valpladsen for at bringe deres Krigs brødre Patronerne. Saadan var vor Stilling, da man bragte mig den Efterretning, at man saae en Kolonnespidse komme ved Foden af Bierget. Jeg kundgjorde denne Tidende for Tropperne, hvilke modtage dem med det Udraab: Keiseren leve. Dette Udraab, der er en Ledsager af store Glædesfølelser og en Beskytter i store Karer, gientages med Enthusiasme. Vore Skarpskyttere selv holdt inde med deres Jld, for at springe Chalonerne paa Bajonetterne. Fienden, studsende herover, holdt og inde med sin Jld og vi havde en halv Times Rolighed. Jeg afsendte Ordonnants paa Ordonnants for at fremskynde Troppernes Komme, men formedelst Stedernes Beliggenhed fordredes mere end en Time til at naae til dem, vi saae saa nær, og de behøvede to Timer førend de kunde yde os Bistand. Jmidlertid havde Jlden igien begyndt; men Fienden havde, istedenfor at giøre Fremskridt overladt os nogle Positioner, da Kl. 2 om Eftermiddagen GeneralBeurmann indtraf med 4 Batallioner af det 23de og det 115de Regiment. Jndtil de havde 1500 Franskmænd, som i det mindste vare smeltede sammen til 1200 Mand, fægret allene imod saa overlegen en Magt. Ved at benytte mig af en Fordybning i Terrainer, hvorved de Nyankomne unddredes Fiendens Blik, formerede jeg begge disse skiønne Regimenter i sluttede Kolønner og brød frem mit ud fra var svage Linie. Fienden gjorde i nogen Tid rask Modstand; men derpaa begyndte han sit Tilbagetog, da han ustridig troede at den hele Hær var kommen. Denne Retræte blev snart forvandler til en Derue, Han lod sine Døde og et stort Antal af sine Saarede tilbage, blev kan et Øieblik i Lesquitol og og først igien sex Mil fra Valpladsen fast Fod. hos Jeg kan ikke rose Tropperne nok. Jeg vilde ønske at kunne anmelde de alle dem som have fægtet. Under General Beurmann ber en Hest skudt. Vort Tab udgiør kun 400 Mand, hvoriblandt 31 Officerer, af hvilke blot 2 bleve dræbte. Tre Fierdele af disse Saarede vil inden 20 Dage igien støde til deres Faner. Fienden Tab maa være betydeligt. Han tilstaar 900 Mand; men jeg troer at kunne anslaae det no til 1200. Jeg er o. s. v. Divisionsgeneral Lamarque.