Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-18
Det engelske Blad Courier fortæller, at Dronningen kiørte den 3die Novbr. til Overhuset; men hun begav sig blot ind i det Værelse, som var indrettet for hende, og hun traadte ikke frem for Lorderne, saaledes som det var anmeldet. Man vidste, at det var hendes Hensigt, at betiene sig af det Mid deel, som Advocaterne havde opbevaret i den yderste Nød, nemlig igjen at anklage hendes Gemal, og at hun havde i Sinde selv at oplæse en udførlig og eftertrykkelig Protest, hvad der var Aarsag i at hun forandrede sin Beslutning er vel ikke bekiendt nogle mene, at den er bevirket ved Besøget hos Hs. Majestæt af de mange Store af Oppositions=Partiet, og maaskee selv ved Grev Liverpools forsigtige og moderate Tale. Trængselen i Overhuset var imidlertid saa stor, at der blev en næsten utaalelig Hede i Salen, som ogsaa var Skyld i at bord Erskine besvimmede, og at Greverne Landerdale og Grey maatte standse midt i deres Tale og lade nogle Vinduer lukke op. Lorderne have i deres Forhandlinger over Billens anden Oplæsning yttret meget forskiellige Meninger. Lordeanzleren omtalte slet ikke de italienske Vidners Udsagn, men grundede blot sin Mening paa Dronningens upassende Forhold under Skibsteltet (hvorunder hun nemlig havde sovet med Bergami, hvilket næsten havde givet sig tydelig tilkiende af Lieutenant Flynns Vidnesbyrd, som vel havde vidnet til Fordeel for Dronningen herom, men havde gjort det paa en saa confus Maade at det modsatte syntes at gaae frem deraf).Men Lord Erskini beviiste ham, at en saadan enkelt Grund tilintetgjorde hele Jndledningen til Billen, da den er bygget paa beskyldningen om Ægteskabsbrud, som er begaaet i flere fremmede Lande og Kongeriger, Grev Liverpool sluttede sin Forsvarstale for Billen med de Ord: Hvad mig angaaer, saa kan jeg sige med en god Samvittighed for Gud, at mit Forhold ved denne Leilighed er kun blevet ledet ved Følelsen for Retfærdighed; jeg advarer Dem, Mylords, for de Følger, som ville fremkomme deraf, naar de ville erklære Dronningen for uskyldig; dette vilde være en Triumph for Forbrydelsen, jeg beder Gud at han vil lede deres Hierter, for at udøve Retfærdighed ved de Forhold, hvori de nu staae til Dronningen, Publikum og Kongen. - Lorderne Arden, Afhburton og Ellenborough talte i Overhusets Møde den 2den Novbr. imod Billens anden Oplæsning; Lord Ellenborough erklærede sig imod den, fordi han ansaae den for upolitisk og hensigtsstridig, uagtet han maatte tilstaae, at han ikke kunde holde Dronningen for uskyldig, hvor endt det end gjorde ham. Han syntes at hendes Brøde var bleven tydelig beviist, men han troede, at det uværdige Forhold, hvori Dronningen havde gjort sig skyldig, og hvorved hun havde vanæret sin høie Stand, kunde paa den meest hensigtsmæssige Maade straffes ved en Dadel derover i en Adresse til Kronen. Lord Erskine begyndte derpaa en Tale, men neppe havde han sagt nogle Ord, førend Overhusets Dørre aabnedes, og alle Pairerne stode op, i den Tanke, at Dronningen kom ind; men da det ikke var hende, saa fatte de sig alle ned under en hos Latter. Hs. Majestæt havde blot begivet sig ind i de Værelser, som ere beredte til hende. – Mange Rygter ere i Omløb. Sir Bloomfield ankom tidlig og havde en Samtale med Storkanzleren og Hr. Th. Thyrviht, som derpaa forlangte at tale med den første af Dronningens Advocater, som ankom i Overhuset.