Kiøbenhavns Postrytter, 1797-10-16
Efter en Skrivelse fra Carlopago ere Dalmatierne meget vel fornøyede, med deres Landcommissairs, Grev Thurns Jndretninger. Det hele Land viiste et overordentligt Had mod Adelen, dette er nu reent for spundet, og det fordi Borgeren, ligesaavel, som enhver Jobile underlige Ret for Retten, da det forhen var meget vanskeligt, at en Borger eller Landmand kunde komme nogen Vey med en Nobile. ge Forne Stinologs ne, den 21de September. Paa General Buonapartes Befaling ere alle Maltheser Ordenens rørlige aurørlige Eiendomme paa den, isalvinske Re bliks Grund erklærede for denne Republiks national anventarium derover skal giøres inden een Maaned. Eyere af Comthurier, som ere Borgere af den cisalpinske Republik, og boe paa dens Grund, skulle nyde Pension for Livstid. – Efter en anden Anordning skal den tredie Deel af Officeerpladserne i de cisalpinske Legioner, og den fierde Deel i de polske besættes med franske Officerer, der ere ude af Tieneste. For at bilægge Tvistighederne med Veltelinerne og Graubundterne, har Buonaparte paataget sig Mæglingen, og under den niende bestemt, at begge Deele skulle sende Deputerede, for at komme til Forliig. Fremdeles har han beordret General Murat at begive sig med en mo bil Colonne paa Grændserne af Velteliger-Landet, kalde Folkets Deputerede til sig i Chiavenna, Sondrio og Bormid, for overeensstemmende at betrygge det hele Velteliner Lands Roelighed, og give militair Hielp, hvor det behøves, samt anvende alle tienlige Midler, at den offentlige Rbeligheds Forstyrrere kunne paagribes, og strængelig straffes. og maa an, mod nu denne vo Haag, den 3die October. Den franske Republiks Directorium har udstædet den befaling, at sætte Samdre og Magsarmeen, og den Division af Nordarmeen, der marcherede forrige Aar, i Bevægelse; ogsaa er den sidste allerede i Begreb med at bryde op, og bestemt til Dusseldorf. samler og ophold an paa S. a 2279 i forrige Fredags gjorde Præsidenten Conventen bekiendt, at fra Berlin var indløber Efterretning, at der en vis Sthveitzer, navnlig Burner, eller Tornez, var paagrebet, der vilde republicanisere de preusiske Stater, og dele dem i 13 Cantons. Han skal nu spille en forrykt Rølle. lital nu som nu nogen omma J Følge de af det revolutionaire Parties Tilhængere flere Gange foreslagne Forholdsregler mod de offentlige Embedsmænd, man anseer for mistænkelige, som Tilhængere af den stadtholderske Regiering, forelæstes i Fredags tvende Forslag desangaaende af Borgerne Sonnawil og Kantelar. Den første gik ud paa at nedsætte en Commission, der skulde undersøge Embedsmændenes Forhold i og efter Aaret 1787, og som til den Ende den fuldbyrdende Magt skulde sende Lister paa alle sine Embedsmænd. Det andet Forslag gik ud paa, at Commissionen som den indenlandske Correspondange skulde bemyndiges, at modtage Klager og Angivelser af alle og enhver mod slige Embedsmænd, som man kunde ansee fornuværdige til fremdeles at beklæde deres Embede. Da Præsidenten bragde det første Spørgsmaal i Bevægelse, reiste adskillige Deputerede sig, med Paastand, man skulde tillige antage det andet Forslag; herover opstod en saa hæftig Allarm, Trætte, og Uorden, at Præsidenten, efter at han forgieves havde stræbt at bringe Roelighed igien tilbage, maatte hæve Mødetal 22de Nederelven, den 13de October. J Middags er fra Holland indløbet den Beretning, at den hollandske Flode 13 Linieskibe stærk den 7de er seilet ud af Texelen. J Authentiske Efterretninger fra Paris mælde, at de franske Fredscommissarier til 16de October skulle blive i Ryssel at oppebied Lord Malmesburys Tilbagekomst. Dalmeds denne Post hidkomne Moniteurer meddele Fredscommissariernes Brev til Malmesburg, af dette Jndhold, 620 dom anordne 9 a 8000 voniniske, som lod Sönollon, jo monas gis. mo løs den bet derover. Den gyden om Aftenen, med fransk Cartelslag fra Calais til Dom sal. franden, franske Regiering. (der formodentlig med bragbarternes ovenaftalte Skrivelse. Den fierde goldtes Cabinetsraad derqver, og en 5te sendtes Dectue tilligemed Shan tilbage til Ryssel. Man troer imidlertid, at Ministeriet har seet hans Depeche med mistænksomme Øyne, og dets Svar derpaa har været saa koldsindigt, at Freden maae ansees fiernere, end nogensinde. Ogsaa have vore Oppositionsblade anmærket, at ikke Stoks, med Brødprisen er steget siden den Senne varvaagen udinalske ogsaa sk. 600 En 4dun dog om 20270 186 831 Jnd, R. 38. Admaane, Lissabon, den 10de September. Jeg mælder Dem den tilforladelige Tidende, at vort Hof har besluttet sig til, ikke at ratificere Freden, Efter at den engelske Gesandt Walpoloden 4de og 5te havde faaet Depecher fra London med befaling, at bringe vort Hof til at erklære den nys ved Ridderen Aranjo i Paris mellem Portugal og Frankerig sluttede Fredstractat ugyldig, samt at understøtte disse Forestillinger med de stærkeste Trudsler, begav han sig strax til Premierministeren Pinto, og Følgen af hans Conferencer med denne var, at Ministeren Pinto har med Expresser sendt vore Gesandte i Paris og London den Erklæring, at den ved Aranjo sluttede Fredstractat af Hendes allevtroeste Majestæt aldeles misbilliges, og af aldeles ingen Følger skal være. 400000 3/4 968 No. 20 1820. baada Paris, den 6te October. Tvivlene om Aarsagerne til Mellem handlingernes Afbrydelse i Lillen lere nu aldeles hævede ved Bekiendtgiørelsen af følgende Directorial Beslutning af 12te September, der i Redacteuren af 1ste October, Det fuldbyrdende Directorium beslutter, at Borgerne Bonnier og Treilhard, som det er goverdraget at underhandle Freden med Engelland, skulle i deres første Conference med Lord Malmesbury, Kongen af Engellands befuldmægtigede Minister, overgive en Note, hvis Gienstand skal være at erfare, om denne Minister har tilstrækkelige Fuldmagter til at tilbagegive den franske Republik og dens Allierede alle de Eiendomme, der siden Krigens Begyndelse ere komne i de engelskes Hænder. De befuldmægtigede skulle begiere hans Svar samme Dag. Det fuldbyrdende Directorium beslutter derhos, at dersom Lord Malmesbury erklærer ikke at have de fornødne Fuldmagter til at lægge denne Grundvold, som de Love og Tractater der binde Republiken, giøre uundgaaelig, eller dersom han ikke svarer i den foreskrevne Frist, har han inden 2 Timer at begive sig vart til sit Hof, for at forlange tilstrækkelige Fuldmagter. 500s-Raadets Resolution angaaende de nye Finantseoperationer er, skiøndt ikke uden efter megen Modstand, især af Baudin, Rousseau, og Delzont decreterede, skiøndt man vedgik, at f. Ex. Lotteriet var umoralsk, og skiøndt Baudin erklærede, at han vel kunde bøye sin Villie, men ikke sin Fornuft eller sin Samvittighed under Nødvendigheden, hvis Lov man beraabte sig paa (Leydenske Avis paastaaer, at det var kun en meget liden Majoritet, de antoges med). Commissionen var eenstemmig i at anbefale den. - Dupont fra Memours er udtraad af Oldingsraadet, pr. og fo 200 a Rdlade officia og 106. Gay Vernens Forslag, at udelukke de Adelige fra Embeder, har især i Bentz, der ogsaa modsatte sig de qvenomtalte Finantseresolutioner i 500s-Raadet, fundet en ivrig Modstander, det er nu hiemviist til den Commission, der er nedsat over Boulay de la Meurthes Forslag om Ostracisme. mo 3die og 212. Mænd nogle Sallerfaris alle andel at mis Wien, den 4de October, Buonapartes Erklæring, at Fiendtlighederne igien skulle begynde, saafremt den 1ste October Definitivfreden ikke skulde være undertegnet, var en Følge af den for Freden ugunstige Forandring, der efter Revolutionen af fierde September har viist sig i det franske Directoriums Sindelag, da det vægrede sig, at opfylde den ved Præliminairerne betingede Rigsinteritet, hvorved fra fransk Side endog skal tales om den cischenanske Republik, En anden Tidende angiver Betingelserne saaledes: Rhinen til Frankerigs Grændse; Tyrol og Graubundten, den cisalvinske Republiks Grændser; Keiseren rømme Jstrien og Dalmatien, ikke blande sig i Jtaliens Anliggender, og faae Erstatning i Tydskland och indtog godmodes 2000 usle Nisaa som Jag mod lags, nog 960.