JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
J Athenen staaer Theseus Tempel endnu temmelig uforstyrret, og tjener til et Mausoleum for de ulykkelige Reisende, som, fjerne fra deres Hjem, døe her. - De græske Skjønheder visne meget tidligen; i det 16de Aar ligne de Engle, i det 20de er intet Spor af deres Smukhed tilbage mere, og de ere endog hæslige. Jkke Climatet, men den overdrevne Brug af varme Baade, er Skyld heri. - J Athenen findes en offentlig Skole med et Bibliothek. Allerede i mange Aar haves her et Selskab til de classiske Konsters og Videnskabers Udbredelse, med Erkebispen, de øverste Geistlige og fornemste Jndbyggere i Spidsen. Dets Hovedformaal er, at tilveiebringe en Fond, for at anlægge et Bibliothek og et Museum, lade trykke Udgaver og Oversættelser af Classikere, og sætte de Ynglinger, der have fortrinlige Gaver, istand til, at fortsætte deres Studier paa udenlandske Universiteter, og vække blandt Eleverne Kappelyst ved Præmiers Uddeling. Dette Selskab fører Navn af Musevennerne. Theben, saaledes som det nu er, har intet Spor tilbage af sin fordums Glands, og dets Ødelæggelse er skeet saa systematisk og fuldstændigen, at det er vanskeligt at udfinde, hvor den gamle Stad egentligen har staaet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
Paa det Sted, hvor Delphi fordum stod, findes nu, istedetfor et Orakel, et Kloster, hvis Munkes Uvidenhed og Overtro ere uden Mage. Af Apolls Tempel er intet tilbage. Paa den Plads, hvor det skal have staaet, sees nu, i det mindste efter Grækernes Foregivende, en ussel Straahytte. Hvor fordum den gamle Stad Charone fandtes, er nu en liden Landsby, Caprena kaldet Prevesa, fordum en blomstrende Stad med 16000 Jndb., er nu i en ussel Forfatning. Beliggende under et herligt Himmelstrøg, i den frugtbareste Egn, og ved Bredden af et fiskerigt Hav, opvækkende sine Naboers Misundelse ved sine Olivenplantager og Viinbjerge, en fortræffelig Havn, og i de nærliggende Skove Skibsbygningstømmer nok til at forsyne hele Grækenland med, forener det alle Agerdyrkningens Fordeele med Handelens. Venetianerne, der vidste at sætte tilbørlig Priis paa dens Vigtighed, anvendte Alt for at forskaffe sig den, og det lykkedes dem 1684 at bemægtige sig den under Morosinis Anførelse, siden hvilken Tid den blev under de Christnes Herredømme, indtil Ali, benyttende sig af Europas Uroligheder i de nyere Tider, slog de Franske under General Salsette, i Egnen af Nicopolis, og tog Prevesa. Fra nu af kom den i et skrækkeligt Forfald. Dens Jndbyggere, som ved Hungersnød og Sygdomme hensmeltede til 3000, snige sig, lig Spøgelser, omkring, og boe for det meste kun i Forstæderne, da næsten alle Huse, og Kirkerne, paa en eneste nær, ere sløifede. Hist og her reise vel nye Bygninger sig, men de tilhøre Osmannerne. Paschaen, som paa det skjændigste undertrykker Staden og plyndrer de stakkels Jndbyggere, har valgt den til sin Yndlingsresidents, og ladet opføre der eet af sine skjønneste Palladser. J Værelserne findes Sophaer med cyprisk Fløiel, Tapeter fra Persien og Speile fra Venedig Gardens store Sahl er 200 Fod lang og 40 bred, og hele Harems Jndretning og de øvrige Værelser pragtfulde og kostbare. Men det Hele viser, at denne Bygnings Udførelse har været overdraget til indfødte Konstnere, der hverken besadde en dannet Smag, eller de fornødne techniske Kundskaber. Bygningerne bære Præg af deres Tidsalders Characteer, og ligesom i Ruinerne af det gamle Grækenlands Bygninger et frit og storhertet Folks høje Sindelav aabenbarer sig, saaledes seer man i det samme Lands pragtfulde Bygninger, uden Smag, og af saa skrøbeligt Material, at de neppe ville overleve deres Besiddere, de nyere Beboeres Culturgrad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
Ruinerne af Nicopolis, som August lod bygge til Erindring om Slaget ved Actium, tabe med hver Dag deres Jnteresse, da Alt bruger Alt hvad derpaa findes af Marmor, til Fæstnings værkernes og Seraillets Bygning i Prevesa. En meget smuk Buste af Traan, som man for nogle Aar siden har fundet der, pryder nu eet af Seraillets Hovedværelser. - Bag Ruinerne af det uhyre Theater, der kunde rumme over 20,000 Tilskuere, har Ali, paa den høieste Bjergrække mod Norden, anlagt et lidet Serail, paa det samme Sted, hvor han var Vidne til den Træfning, hvori hans Søn, Mouchtar Pascha, i Spidsen for det albanesiske Cavallerie, slog de Franske og indtog Prevesa. (Fortsættes.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
J hele Frankrig kan antages I Billardbord mod 100 Bøger. J alle disse Landsbyer findes, nag tet der ere mange Caffe= og Viinhuse, kun tre offentlige Dagblade. J Bonapartes glimrende Tid steg Prisen paa nye Bøger betydeligen, ikke formedelst noget forhøiet Paalæg, eller Arbeidets eller Materialiernes Stigen i Priis, men fordi Søgningen var saa ubetydelig, at kun smaa Oplag kunde gjøres. Paa samme Tid bleve gamle Udgaver af de bedste franske Forfattere, sædvanligen kjøbte og solgte i Paris for 3/4 Deel af deres Værdie. Da de Allieredes Armeer rykkede ind i Frankrig, stege Priserne paa Bøger betydeligen. Ved Bonapartes Hof blev mindst læst. Skulde vi dømme efter Overflødigheden af Bibliotheker, Samlinger og Museer i Frankrig, saa maatte man slutte deraf, at Videnskaberne havde grundet deres almindelige Rige der, men man kan af bestemtere Documenter godtgjøre det Sande heri. To Tusinde Exemplarer i det mindste sælges maanedligen af det Kgl. Jnstituts Journal, som bestyres af Brande. Af Annales de Chimie ved Gay-Lussac, Theenard & Comp., uddeles maaned ligen kun 600 Exempl. Men ligesom Tallet af Bogtrykkerpresser i det første Land er omtrent 3 Gange saa stort som i det sidste, saaledes er Afsætningen ogsaa større, og Læsningen er saaledes i Engelland tre Gange saa stor som i Frankrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
Den videnskabelig periodiske Literatur i Engelland, forholder sig til den i Frankrig, som 8 mod 1.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
Der er temmelig mange Journaler i Frankrig, men saa af dem opnaae et langt Liv, de, som circulere meest, ere især de literære, og af disse afsættes maanedligen omtrent 1200. En anden Journal, med en meget brammende Titel, havde nyligen 190 Subskribenter, og har nu kun 72. Den trykkes paa Regjeringens Bekostning, men kan ingen Subskribenter faae. Forholdet af de videnskabelige Journaler ere som 12 til 1, literære 30 til 1, politiske og moralske som 50 til 1; hvoraf sees Engellands store Overlegenhed i den Henseende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
Paa Capit. Parry's nordlige Opdagelsesreise, i 1819 og 1820, var Thermometrets dybeste Standpunkt paa Øen Melville i November 50 Gr., og i Februar, den koldeste Maaned, 54 til 65 Farenh. under Nul. Qvægsølvet var frossent, og man betiente sig af Viinspiritus. Paa samme Øe gjorde Capit. Sabinna Forsøg med Pendulen, som bekræftede den Theorie, at Jorden ved Polerne havde en indtrykt Figur. Man fandt intet Menneske, men dog en forladt Hytte. Af fiirføddede Dyr traf man Desmeroxen, man troede, at den var kommen derover fra Fastlandet. Af Sødyr stødte han paa Narval eller Søeenhjørningen, Havhesten og Sælhunden. Af Planter fandtes temmelig forskjellige, men deres Vært var lav og forknyttet. For Skibsfarten gjorde man en mærkværdig Jagttagelse. Hidtil troede man, at i hine Have Jsen først dannede sig ved Landet, og at den der er stærkest, følgeligen at man, jo længer man kunde komme bort fra Kysten, deste mindre havde at kjæmpe mod denne frygtelige Modstander. Omkring Polen, hvor der ikke kunde antages at være Land, indbildte man sig, med Barrow, at der maa være aaben Sø. Capitain Parry var derimod af den Mening, at Jsen ikkun i Nærheden af Kysten opløser sig i den saakaldte Sommer, og aabner en Fart for Skibene. Han troede derfor, at dersom han havde kunne nærme sig Nordkysten af America, vilde det lykkedes ham i den rette Aarstid at seile hen til Landet, og naae Beringsstrædet. Hvorvidt denne Formodning er rigtig, maa ved et Forsøg godtgjøres, og man agter i dette Øiemed igjen at udsende Capit. Parry. Man er nu viis paa, at der under Breden af Lancaster Sund er intet at opnaae. Man maa gaae sydligere, for umiddelbart at nærme sig Kysten af America. Dertil troer man, kunde maaskee en Jndfart paa den vestlige Side af Hudsonsbay, Repulse Bay kaldet, under 68 Sr. N. B., hvor Capit. Middleton vendte om 1742, føre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
Den berømte Kilde Arethusa ved Syracus, har nu intet Spor mere af sin fordums Herlighed tilbage. Man seer hverken dens klare Vand eller dens hellige Fiske, som det selv i Hungersnød var en Forbrydelse at berøre, eller Dianas Lund, eller denne Gudindes Statue. Den af alle Oldtidens Digtere saa høit priste Arethusa tjener nu kun til en Vandkumme for Vadskerkoner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
Jstedetfor Nympher i Dianas Følge, seer man smudsige og barfodede Qvindfolk, med Underskjørter, der ikke engang naae til Knæerne, hvis daglige Forretning er, at gjøre denne Kilde grumset ved deres Vask, og som udmærke sig ved deres paatrængende Tryglerie hos den fremmede Reisende. Ved Bredden af Anapus, i Nærheden af Syracus, voxer den skjønne Papyrusplante, hvoraf ogsaa Ægypterne, som bekiendt, forfærdigede et Slags Papir. Ridder Landolina vilde i sin archæologiske Endhusiasmus gjerne indrette et Papyrusmanufactur, og det lykkedes ham og at tilveiebringe et Slags usselt Papir, hvoraf han sendte nogle Prøver til alle Hoffer i Europa. Han høstede vel stor Roes hos alle Oldgrandskere, men det var ogsaa Alt. - J de skjønne Konster og den egentlige Literatur ere de Gamle Mønstre, men i de mechaniske Konster og Erfaringsvidenskaberne staae de langt tilbage for de Nyere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
Kjøbenhavns Børs d. 10 August. Cours. Hamb. 2 M. 263, a vista 267. Spec. 264. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 14 s. Obligationer (med Renter fra 11te Juni 1821) 70 1/2. Nationalbank-Obligat. (af Laanet den 4de Februari f. A.) 91 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 121 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 15. Svenske Sedler 68 s. Disconto 6 pC. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-11
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
Den Paastand, at Holbergs Stykker næsten altid give fuldt Huus, kan jeg ikke ubetinget underskrive, og det saa meget mindre, som Svarets Forfatter selv siger, "at de saakaldte dannede Classer gjerne skikke deres Tjenestefolk og Børn i deres Sted, hvilke naturligviis ikke allene kunne fylde Huset. Vel have visse Holbergske Stykker, som Maskeraden og Kildereisen, stort Tilløb, men det er mere for Egenskabers Skyld, Holberg selv betragtede som Lokkemad og ikke yndede, nemlig Jntermezzet, i Grunden omtrent det samme som Jndmuringsscenen i Kotzebues Korsriddere o. a. Sl. Det skulde iøvrigt glæde mig, dersom virkeligen "den brillante Periode, efter alle Mærker, allerede for en stor Deel er forbi for Kotzebues upoetiske Smørerier." Men jeg frygter for, at det gaaer hermed, som med meget Andet, hvor man troer at have overvundet Uhyret, førend man endnu har bibragt det et eneste eftertrykkeligt Saar. Kotzebue er det ikke værdt at berøre mere, aldenstund hans egne Landsmænd, der ikke kunne see sig mæt paa ham paa Skuepladsen, fordømme ham paa Bekostning af deres egen Smag, som har ophøjet ham til den Rang, han længe beklædte. Men alle hans Arbeider fortjente dog vel neppe at kaldes upoetiske Smørerier, thi Epigrammet, Lyst til at glimre, Falsk Undseelse, Jndianerne i Engelland, og saa mange interessante mindre Stykker, ere med alle deres Feil, som man næsten kunde kalde med et generisk Navn Kotzebueske, hverken upoetiske eller Smørerie. Vist nok røbe alle Kotzebues Arbeider, at han skrev for Penge, men de vidne dog tillige om en Mand, der ikke allene besad et sjeldent Bekjendtskab med Skuepladsen og det, som der gjør Virkning, men tillig en ikke almindelig Vittighed, uden Tvivl denne Forfatters meest glimrende Side. Jeg har ikke paastaaet, at de nationale Skuespil skulde gjentages saa ofte, at de omsider blive trættende; men jeg har antaget, som en Selvfølge, at man ved at ville danne et Nationaltheater, ved de Midler, vi virkeligen have, Nationalskuespillenes alt for idelige Opførelse vilde blive nødvendig, og at deraf maatte følge, at de omsider bleve trættende. Denne Paastand er endnu ikke gjendreven.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
At en stor Deel af de holbergske Comedier, og deriblandt nogle af hans bedste, ikke i flere Aar ere givne, er en umodsigelig Sandhed, som fortjente at lægges paa Hjerte. Den pantsatte Bondedreng, Plutus, Ulysses v. Jthacia, Jean de France &c., ere Stykker, som vilde gjøre Lykke, naar de bleve givne, som de bør gives. Men alt dette vilde ikke være tilstrækkeligt til et National theaters Dannelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
Forsøg med Evalds Stykker behøver manikke at gjøre, da de allerede have været gjort Jeg har selv seet Balders Død og Fiskerne opføres. Det første har aldrig vundet udmærket Bifald paa Skuepladsen hos det store Publicum, det sidste har endog kjedet. Jmidlertid kunde det ikke skade, om de til Afverling engang imellem bleve givne, var det end kun for halv fuldt Huus; men ved Forkortning vilde Fiskerne neppe vinde meget, ligesom det overalt er vanskeligt at sige, hvor et saadant Stykke skulde forkortes. Harlequin Patriot passede meget vel paa den saakaldte Skrive frihedsperiode, da Presserne uophørligen udsvedte patriotiske Flyveblade; men nu gives der ikke saamange endog blot Harlequinske Patrioter, til at man trænger til saadan en Satire.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
De thaarupske Nationalidyllers Værd har jeg aldrig nægtet; kun mod deres for idelige Opførelse, efter at have været seete i 26 Aar, med en Musik, der vel ikke kan forældes, men dog forslides, har jeg ivret. At Publicum er blevet gjort kjed af at see Gulddaasen, er sikkerligen ikke ved dens formeentlige betydelige Mangler i Fabel og Composition, som visse Yndlingsstykker have i langt høiere Grad, og ligefuldt sees med Bifald; thi man har jo seet den i saa mange Aar, uden at opdage eller bryde sig om saadanne Mangler, men, at den tilsidst kjedede, tjener til Beviis paa, at endog den kostbareste Gulddaase saa tidt kan bruges, at den tilsidst taber sin Glands.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
At de gode af Heibergs Skuespil i de to sidste Vintere, paa eet eneste nær, ikke bleve givne, er beklageligt. Men man synes i de nyere Tider overalt for uretfærdigen at have tilsidesat denne Forfatters Arbeider. De have vistnok deres Feil, men de have ogsaa deres store Fortrin. Hans Heckinborn er et Skuespil, der kan gaae i Rang med ethvert andet af det bedre Slags, og som ufortjent er henlagt. Hans Chinafarere er Productet af en munter Muse, fuld af Nationalitet, af Liv og Handling. Adskillige af hans andre Stykker, f. Ex. de syv Tanter, kunde, godt spillede, altid sees med lige saa stor Fornøielse, som mange af de Lystspil, man saa møisommeligen henter fra Rhinens og Seinens Bredder. - Hvad Todes Søofficierer angaaer, da er det netop Charactererne og Sæderne - thi Scenen kunde i Grunden være ligegyldig - som ere fremmede, eller rettere Smolletske, deri.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
Endnu være det mig tilladt, at fremsætte en Erindring i Henseende til Syngespil. Vort Publicum under nu eengang Musik paa Skuepladsen, og de smaae naive franske Syngespil, gives hos os fortræffeligt; jeg indseer derfor ikke, hvorfor man skulde nægte Publicum denne uskyldige Nydelse. Man kan ikke klage over, at vi faae Oversættelser af Syngestykker, der have gjort Lykke udenlands, for nye. De ere tvertimod ofte en halv Snees Aar gamle og derover, og spillede mange hundrede Gange udenlands, førend de komme til os. Hvor gammel var f. Ex. ikke Bortførelsen af Seraillet, Figaro &c., førend vi fik dem at høre, At Stykker som den røde Hue, Rodhætten, med Musik af afgjort Værd, stundom falde igjennem for Caprices Skyld, deri ere Vedkommende uskyldige. Kan det ikke nægtes, at Musik formilder Sæderne, saa er det vist heller ikke skadeligt, at man ovenpaa saa mangen Hvirvar af de grusomste Drabsgierninger, faaer at høre en god Musik. Mirakler. (Vil Du, Læser, ikke troe dem, da kan Du lade være at troe dem.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
Under Pave Julius's Regjering blev en uskyldig Nonne, navnlig Claudia, anklaget for at have ladet gjøre Brud paa sin Kydskhed. Medens man anstillede Undersøgelser herover, løb et stort Skib paa en Sandbanke i Tiberen. Nogle Tusinde Mennesker vare ifærd med at gjøre det flot igjen. Nu kom Søster Claudia af en Hændelse gaaende forbi Stedet. Hun binder sin Rosenkrands paa Skibet, og drager det saa let fra Stedet, som havde det været en Handske. Hele Rom var Vidne til dette Mirakel, og Claudias Uskyldighed var klar, som Dagen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
Da Phidias af døde Marmorblok Ved Meislen levende Gudinder skabte: Og ved Apelles Værk en Konstnerflok Sig i Henrykkelse og Undren tabte. Ei var saa stille paa Alphei Vang, Da raske Ungdom stred for Exeblade; Da Kæmper brødes, og da Skialden sang, Og vise Oldinger om Skranken sade. Ei var saa taust udi Arcadien, Da Hyrdefløitens søde Trille lokked Bag Myrtherne Hyrdinden til sin Ven, Mens deres Hjorde sig paa Engen flokked. Og nu, og nu - o Græker hæv din Arm, Grib Frihedskrandsen, Himlens bedste Gave, Kast Aaget bort fra din fribaarne Barm, Seir - eller døe paa dine Fædres Grave! Du slaaer for Fader og for Moder kjær For Børn og Viv - hvi skulde du da bæve? Og falder du end selv i blodig Færd, Skal dog din frelste Søn i Frihed leve! S. S. Blicher. Hvorledes seer det ud inden i Nyeholland, Der fremstiller sig for os Mennesker, som Jordbeboere, tre Gienstande, som i en fortrinlig Grad maa opvække vor Nysgierrighed. Den første er: Hvorledes seer det ud inden i Jorden, den anden: Hvorledes saae det ud paa Jorden, førend den nærværende Menneskeslægt tog sin Begyndelse? den tredie: Hvorledes seer det endnu ud paa Jorden i de Egne af den, hvorhen Culturen hidindtil ikke har naaet, og de cultiverede Jordbeboere endnu ikke ere fremtrængte, og som derfor ere endnu i den oprindelige og raae Tilstand, hvori de ere fremgangne af Naturens Haand? Hvad den første af disse Gjenstænde angaaer, saa dreier den sig især om den Qvæstion, om man enten skal antage, at Jorden bliver indvendig en mod sit Middelpunkt stedse tættere Masse; eller man skal forestille sig Jorden at være beskaffen som det menneskelige Legeme, udvendig dannet for at behage Øiet, og indvendig at være een paa det Nyttige, men ikke paa Skjønhed beregnet Konstbygning. At der foregaae mærkværdige Ting inde i Jorden, er bekiendt; de Bevægelser paa Jordens Overflade, som udgaae derfra; de maanetiske Virkninger; Jordens indvendige Varme; Mineraliernes og især Metallernes Formation (Anslug) tale tydeligt nok derfor. Men Spørgsmaalet er blot, om denne Jordens indvendige Virksomhed strækker sig videre end til et vist Stykke under Jordens Overflade, imedens alt det øvrige er en compact uorganisk Masse. Forfatteren tilstaaer, at han er ikke tilbøielig til at troe det; men at den Formodning svæver for hans Siel, at som en organisk Kraft sammenholder og behersker alle de Dele, som høre til et Menneskes eller et Dyrs Legeme, saa behersker og sammenholder en lignende Kraft hele Jordens Masse; hvis uafladelige Bestræbelse gaaer ud paa successive at frigjøre de aandelige Kræfter, som ere forbundne med Materien, igjennem alle Organisationens Former, indtil de eengang, i Menneskenaturen ved Døden, fuldkomment løsgiøre sig fra Jordens Legeme. Dog nok her om denne vovede Speculation, som i sin Tid og paa et andet Sted vil blive nærmere drøftet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
Menneskets Nysgierrighed efter at faae at vide, hvorledes det seer ud inden i Jorden, har til alle Tider foranlediget mangehaande Hypotheser, til de nyeste høre Professor Steinhausers i Halle Formodning om en magnetisk Planct inden i Jorden, hvis Bevægelser han endog har villet udregne; en Formodning, som imidlertid har prøvet store Modsigelser; og den berømte Chladnis Formodninger, som læses i Gilberts Annalen der Physik. Dannemark store Physiker, Professor Ørsted, har meddeelt Betragtninger derover, som man maa beklage, ikke at være kommen til almindelig Kundskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
Det andet store Spørgsmaal, om hvorledes det har seet ud paa Jorden, inden den nærværende Menneskeslægt tog sin Begyndelse, eller om man vil og tør antage det, paa nye udbredte sig over Jorden, ligger nærmere for vor Besvarelse. Jordens Archiv indeholder en utællelig Mængde af Dokumenter dertil; men de ubekiendte Charakterer, hvori de ere skrevne, de halvt udslettede Træk, og Mængden selv af disse Dokumenter, med deres indbyrdes Modsigelser og Forviklinger, forhindre stedse fra at Svaret bliver afgjørende. De Tænkende vakle bestandigen imellem deres Formodninger, og forlade den ene Hypothese for at gjøre Forsøg med den anden. Jldens og Vandets mangehaande Jndvirkninger paa Jordens Overflade; de Overeenstemmelser og de Afvigelser, som finde Sted derved, de stedse nye Jagttagelser, som kuldkaste de ældre Formodninger; de forunderlige Sammendyngninger paa de besynderligste og, efter Jordens nuværende Indretning, som det synes, mindst passende Steder, af Forverdenens Skabninger; disses Mængde, Forskjellighed fra de som nu ere til, og tildeels deres collossalske og forhausende Størrelse, sætte Sindet i en Forundring og i en Uvished, hvoraf hiin ikke kan andet end idelig tilskynde det til at begrunde disse Phænomener, imedens det dog aldrig synes at blive istand til at befrie sig fra denne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-14
Det er forekommet Forfatteren som at være af alle den simpleste Hypothese til at forklare en stor Deel af disse Forunderligheder (men han tilstaaer, at den maaskee er ogsaa af alle den enfoldigste) at tænke sig Sagen saaledes: Jstedet for Jordens Bane nu staaer skraae mod Solens, saa havde i Forverdens Tidsalder Jorden havt en anden Stilling; Jordens Axel laae nemlig i Solens Bane selv; i sin Omdreining omkring Solen vendte den nordlige Halvkugle sig bestandigen imod Solen; den overordentlige Varme, som derved frembragtes, befordrede Udviklingen af de store legemlige Masser, som findes hos For verdens Dyr og Sammenhobningen af deres Beenrader i de nordligste Egne af Jorden, som f. Ex. Norden for Siberien. Den sydlige Halvkugle var derimod for den største Deel et i evig Kulde og Jis begravet Land eller Hav. Ved en fra Jordens Jndre udgangen Virksomhed, eller et Stød udenfra, eller ved Almagtens umiddelbare Paavirkning, forandrede nu Jorden sin Stilling, og indtog den nærværende; derved smeltedes Sydpolens Jis, men den sydlige Halvkugle beholdt dog fra Fortiden af en større Kulde end den nordlige, store Strømme udbredte sig fra Syden til Norden; disse gave de forskjellige Verdensdele deres spidse Figur mod Sønden; de sig udbredende Strømme trængte Dyrene mod Norden, og er Aarsagen til de sammenhobede Masser af deres Beenrader, som findes ved Foden af Bjergene, f. Ex. foran Altai, eller begravne i Biergenes Huller, eller tilhyllede i Lag af det opsvømmede Land. Jeg indseer vel at Opdagelser, som den af Beenradet af Megatherium, af 14 spanske Fødders Længde og 7 Fødders Høide i Paragnal, og hvoraf Pander og Alton have i Aar givet os en nye Aftegning og Beskrivelse, vidne imod en saadan Forestillingsmaade, ligesom Steenkulslagen, paa det nye opdagede Nye-Sherland, imidlertid kan den gaae i Tallet med de mangfoldige andre Formodninger, hvorved man har søgt at forklare sig i det mindste een af de Hovedrevolutioner, som ere foregaaede paa vor Jordklode. (Fortsættes.)