Aalborg Stiftstidende, 1843-12-15
Udlandet. Fra Madrid er ingen nyere Efterretning. Den mærkelige Affaire mellem den gaarige nylig myndigerklærte Dronning og hendes Exminister beskjæftiger hele Opmærksomheden. Den Erklæring imod Premierministeren, som Dronningen har ladet Deputeretkammeret forelæse, lyder saaledes: Aftenen den 28de November indfandt Olozaga sig hos mig og gjorde mig det Andragende, at underskrive et Decret til Cortesforsamlingens Opløsning. Jeg svarede, at jeg ikke vilde underskrive dette og fornemmelig iblandt Andet af den Grund, at Forsamlingen havde erklæret mig for fuldmyndigOlozaga bestod imidlertid derpaa, hvorimod jeg paany vægrede mig ved at underskrive det omtalte Decret. Jeg reiste mig derpaa og gik til Døren, der befindet sig paa venstre Side af mit Bureau. Olozaga kom mig imidlertid i Forkjøbet og skjød Slagen for Døren. Han greb derefter fat i min Kjole og tvang mig til at sætte mig ned, greb min Haand og nødte mig til at underskrive. Derpaa gik Olozaga sin Vei og jeg trak mig tilbage i mit Værelse. For Olozaga gik, forlangte han, at jeg skulde give ham mit Ord paa, ikke at sige Nogen det Ringeste om hvad der var forefaldet. Jeg svarede ham, at jeg ikke kunde love det." Denne Erklæring, som Dronningen har afgivet i Nærværelse af Kongerigets første Notarius, Kamrenes Præsidenter, Vicepræsidenter og Secretairer, og en Mængde civile og militaire Embedsmænd og som er undertegnet med hendes Haand, er nedlagt i Udenrigsministeriets Archiver. Dens Oplæsning vakte saavel i Senatet som i Deputeretkammeret største Sensation. En Correspondent til Morning Herald bringer flere interessante Details om den ovenfor omhandlede Begivenhed. Ministeren - hedder det deri – behandlede Dronningen ganske som et Barn, søgte først ved Bønner at bevæge hende og derpaa ved Trudsler, men tilsidst ved Magt Han sagde til hende, at hun var intet Andet end en Dukke og at den egentlige Regjering var repræsenteret ved ham og hans Colleger. Da Dronningen viste sig ubøieligere end Olozaga havde tænkt sig, satte han hende i Skræk og forhindrede hende i flere Forsøg paa at flygte, indtil hun veeg for Magten og underskrev. Dronningen gav sig herhos til at græde høit og raabte om Hjælp. Hertugen af Ossung, som havde Jour i Forgemakket, forsøgte paa Dronningens Raab at trænge ind til hende, men da han fandt Værelset aflukket, betjente han sig af en Nøgle, han som tjeneste. Kammerherre førte hos sig, og traadte til Dronningens Beroligelse, men til Premierministerens Ærgrelse, ind i Gemakker. Hr. Olozaga befalede derpaa Hr. Ossung, strax at bortfjerne sig, men Dronningen tilraabte ham, at han kun skulde blive, hvorpaa Hertugen blev og Ministeren rasende gik sin Vei. Kort derefter kom Krigsministeren, General Nar vaer, efter hvis Tilskyndelse Dronningen lod Kammer-Præsidenterne og Vicepræsidenterne tilkalde for at raaslaae med dem. Jmedens dette skeete, indfandt Olozaga sig paany og forlangte Adgang, hvilket imidlertid af Hertugen af Ossuna blev ham nægtet. Olozaga gjorde derpaa Mine til alligevel at ville trænge sig ind, men Ossung lagde Haanden paa Kaardehæftet og truede med at støde Ministeren ned, hvis han trængte videre frem, tilbød sig derimod at ville melde hans Nærværelse for Dronningen. Da dette skeete, begyndte Dronningen at skjælve og raabte: Nei, Nei, han skal ikke komme ind- og ikke længere være Minister. Narvaez betoligede Dronningen og gik Olozaga imøde, som imidlertid dog ikke gav efter for han truedes med Arrest, hvorpaa Ministeren omsider trak sig tilbage. – Olozaga er endnu ikke bleven arresteret og en Deel af Congressen havde endog grebet Parti for ham. Progressisterne betegne Narvaez som Leder af en hemmelig Sammensværgelse mod Olozaga for at bringe de Modererede til Roeret, og de Modererede paa deres Side vedblive med deres Beskyldning imod Olozaga for Majestætsforbrydelse. Det er under dette Virvar af Paastande og Beskyldninger vanskeligt at skille det Sande fra det Usande. De øvrige Ministre tilkjendegive at have taget deres Afsked fordi de ellers havde maattet afgive den Erklæring, at de af Dronningens Mund selv havde hørt, at Hs. Majestæt frivillig havde underskrevet Decretet.