Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-12-03
Nyeste Post-Efterretninger. Den Østerrigske Jagttager meddeler følgende Efterretninger fra Constantinopel af 25de October: Capudan Pascha var efter en hæftig Storm, som havde den 27de September overfaldet ham ved Øen Andros, indløbet i de sidste Dage af September med den største Deel af sin egen og en Division af den Ægyptiske Flaade, hvoraf den anden Division blev tilbage i Bugten ved Budrun, i Havnen ved Mitylene, uden at have leveret nogen Fægtning. Der fik han befaling fra Sultanen om at begive sig til Dardanellerne med de Skibe, som havde lidt den meste Skade i Stormen og at overgive Jbrahim Pascha Overcommanden. Jfølge denne befaling, afseilede han den 4de October med 12 til 15 Skibe fra Mitylene og ankom den 7de til Dardanellerne uden noget Vanheld. Den Kongelige Storbrittanniske Ambassadeur, Lord Strangford, som havde forladt Constantinopel den 12te paa et Koffardieskib, for fra Dardanellerne at fortsætte sin Reise til Triest paa Fregatten Medina, aflagde Capudan Pascha et Besøg paa hans tremastede Skib den 15de, og havde en lang Samtale med ham. Han erholdt ogsaa ved denne Leilighed af de talrige Græske Officere, som opholdt sig som Fanger paa de Tyrkiske Skibe, og efter deres eget Udsagn, blive meget godt behandlede, flere interressante Oplysninger om det nærværende Søefeldtogs sande Beskaffenhed. Jfølge Beretninger fra Smyrna, som naae til den 18de October, laae den Ottomanniske Flaade, efterat Capudan Pascha var afseilet derfra, endnu 75 Skibe stærk, under Jbrahim Paschas Commando, for Anker ved Fæstningen paa Mitylene, imedens omtrent 60 Græske Skibe syntes siden de første Dage af October at observere dem ved den lille Klippese Venetico paa den sydlige Spidse af Øen Chios. Den 6te forefaldt imellem de Tyrkiske og Græske Skibe i Farvandene imellem Mitylene og Chios, især ved Cap Caraburnu, en Fægtning, som varede hele Dagen; men ikke førte til noget Resultat; men ved Nattens Frembrud, imellem den 6te og 7de, satte Grækerne deres Brandere i Bevægelse; to enkelte Skibe, hvoraf det ene var en Tunesisk Brig, og som, fra Follieri i Nærheden af Smyrna, vilde støde til Flaaden, kom, dreven af Vinden, midt imellem den Græske Escadre. Jfølge Grækernes Beretninger, bleve begge Skibe ødelagte af deres Brandere, men ifølge Breve fra Smyrna, af Skibenes egne Anførere, og Briggen først efterat den var løben paa Strand. Det var denne natlige Begivenhed hvoraf Kanoneres Torden og Explosioner vare hørte langs med Kysten af Smyrna og langt ud paa Havet, og som havde givet Anledning til saamange udsvævende Fortællinger om Tilintetgjørelsen af den Tyrkiske Søemagt. Den 7de hørte man atter i Smyrna en livfuld Kanonade, som varede indtil Middag, ifølge de Tyrkiske Beretninger, have Grækerne mistet 10 Skibe derved. J deres egne Beretninger omtales ikke denne Omstændighed; men der nævnes ikke heller der nogen Fordeel, som de skulle have tilfægtet sig. Disse Beretninger stemme i Hovedsagerne fuldkommen overeens med vore; de bevise: at indtil den 8de Ottbr. er ingen betydelig Søefægtning forefalden og endnu meget mindre nogen af de Katastropher, som ere fortalte i en saa afgjørende Tone, og man kan antage med megen Sandsynlighed, at de heller ikke have fundet Sted i de følgende Dage; da man i Smyrna ikke vidste noget derom den 18de Octbr. Om den Ægyptiske Flaades tilkommende Bestemmelse have hidindtil kun usikkre Rygter været i Omløb. Det sandsynligste er vel formodentlig dette: at Flaaden skal concentrere sig ved Rhodus og der oppebie nærmere Ordrer enten fra Alexandrien eller fra Convantinopel. Under enhver Omstændighed kunde Flaaden overvintre paa Øen Candaa, da denne store Øe for nærværende Tid er aldeles undertvunget ved Paschaen af Ægyptens Overmagt.