Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1837-04-04
Den 29 Marts gaves i den, ved Hr. Pastor Gudes Jver og Jnteresse for sit Kald, saa smagfuldt forskjønnede Michaelis Kjerke i Fredericia, en Concert, der fortjener Navn af en Folkefest, som kunde ønskes efterlignet i andre Landets Kjerker, hvor man destoværre, ofte ikke finder, hvad der kan stemme Sind og Aand for Religiøsitet. Den forbedrede Kjerkesang har i Fredericias tvende Sogne fremkaldt en Kappelyst blandt Børnene og disses Lærere, der har virket meget fordeelagtig; ja endog allerede er kjendelig paa Menighedens Sang. J Trinitatis Kjerke driver Hr. Organist Bagge Sagen med ligesaa stor Jnteresse som Held, hvorfor han og er blevet hædret med Dannebrogsmændenes Hæderstegn. J Michaelis Kjerke virker Hr. Pastor Gude ogsaa med Jver for den, og har i Sergeant Ebling en troe Medhielper, der ikke mindre fortjener enhver Opmuntring, da han tillige leder Sangen ved Regimentets Underofficeers Korps. Dette Sangerchor, i Forening med Skolebørnene, og accompagneret af Orgelet og Regimentets Musik, gave flere til Stedet passende og med utrolig Præcision udførte Nommere, hvortil Musikken tildeels var arrangeret, ligesom Orgelet, ogsaa spilledes af Regimentets duelige Musikdirecteur Hr. Rohde. Concerten beæredes med Hs. K. H. Prinds Frederiks og en talrig Forsamlings Nærværelse, og Enhver forlod vist Kjerken med de Jndtryk den meget godt udførte Reformations Cantate maatte efterlade, og med det Ønske, at slige Musik foreninger, til Opmuntring for Børnene og til sand Fornøielse og Nytte for det Hele, i det mindste een Gang aarlig, maatte Spørger. finde Sted i hver Kjerke hvor dette er gjørligt. -man nu. Hvad koster denne Musik det Offentlige; da er Svaret: Jntet, Men spørger man videre: Hvorfor forbedres Kjerkesangen ikke saaledes over hele Landet, og hvorfor søger man ikke derved, hos Nationen at vække Sands og Smag for Musik, Da maa der vel svares med et tredie Spørgsmaal: Gives der grundig Underviisning ved Seminarierne: og er dette at ansee for en uvæsentlig Sag? Naar der saa ofte klages over Lunkenhed i Kjerkesangen, saa bør man gaae paa Grunden af Sagen. - Jo mere Oplysningen tiltager, jo større blive ogsaa de aandelige Fornødenheder, Fyens værdige Biskop, der er ligesaa god Taler som han er Ynder og Kiender af god Musik, vil vist i denne Provinds søge at bortrydde de Hindringer, der kunne skade Kjerkemusikkens Fremadskriden. - At man saaledes ikke ved de udmærkede Concerter, der i Svendborg fortrinlig have Hr. Kammerherre, Baron v. Holsten deres Tilværelse at takke, blandt Dilettanterne hyppig finder Sangere og Musici fra det nærliggende Seminarium i Skaarup, har vist været Mange paafaldende; thi hvor skulde de vakte Evner bedre kunne uddannes end der? Nationen er ikke meere døv for Musikken end andre; men dens Evner slumre. - Kaster man nu Øiet i Statstyrelsens Fornødenheder, der alle udredes for at fremme Nationens Lykke og Dannelse, saa tør man nok spørge: Vilde ikke en klækkelig Gage for en duelig Musiklærer ved hvert Seminarium: - en dannet Mand, der som Hr. Rohde i Fredericia, foruden at kunne undervise i Sang og de forskjellige Jnstrumenter, hvortil Seminaristerne kunde have Lyst og Anlæg, ogsaa kunde give en grundig Underviisning i Orgelspillet; - vilde disse Gager ikke blive Draaber af det store Hav, lige frugtbringende fordet Hele og for de Herrer Seminarister, Den 28 Marts om Morgenen Kl. 7 1/2 afbrændte den smukke lille Gaard Skjoldemose i Brylle Sogn. Jlden er rimeligviis paasat, og den onde Hensigt fuldførte da denne Gang, hvad ikke opnaaedes ved tvende tidligere Forsøg. Gaardens dristige Eier, Anders Jacobsen, var alt gaaet ud til Arbeide i Marken. Fruentimrene hjemme mærkede neppe Røgen, før Jlden slog i det samme op over alle Udhusene, og snart var ogsaa Stuehuset, antændt, hvorfra de gjennem Vinduerne reddede sig og Børnene. Forgiæves søgte Manden, der var ilet til efter deres Raab, at lukke Kreaturet ud; Alt stod i Lue i Udhusene; Kreaturet, fire Vogne og alle Avlsredskaber ødelagdes. Da Gaarden ligger i en Dal, tildeels skjult af Skov, og Sneeveir dertil faldt paa, maatte Hjelp sammenkaldes ved Bud fra Sted til Sted, og først da Brandredskaber tilførtes fra den nærmeste Bye, Skal bjerg, lykkedes det, ved at nedrive Gavlen der hvor Vinden, bar fra, at uddrage noget Bohave. En Bolig, saa beqvem og venlig som den forrige, venter den brandlidte Eier ei mere at see for sig; derimod tør han vist af kjærlige Mennesker vente saa megen Understøttelse i sin Nød, at dog noget af Tabet kunde erstattes. Bygningerne vare kun lavt, og Jndboen aldeles ikke assureret. - Maatte ædle Menneskevenner ogsaa lindre denne ulykkelige Families Stilling og gjenreise det synkefærdige Mod Bidrag i dette Øiemed modtages af Hr. Kancellieraad Hempel i Odense eller Undertegnede. Lund, Tommerup den 50 Marts 1857. Sognepræst for Tommerup og Brylle.