Viborger Samler, 1845-06-10
Frankerig. Kong Ludvig Philip har erklæret Marquis de Villafrance, der har tilstillet ham Don Carlos's Frasigelsesact og forlangt Passer for de høie Fanger i Bourges til Jtalien, at han først maatte forelægge sit Ministerraad dette Forlangende. - Aetstykkerne fra Bourges, Don Carlos's Abdication, hans Søns Manifest til den spanske Nation vilde iøvrigt ikke have nogen særdeles politisk Vigtighed, vilde i det høieste kun være at ansee som historiske Curiositeter, som Documenter angaaende Legitimitetsfarcen, saafremt de ikke maatte ansees som en Forberedelse til den nye Prætendents Formæling med den unge spanske Dronning. Journalen La Presse siger at Don Carlos's Abdicationsact egner sig ikke alene til at modificere de carlistiske Parties Hensigter, men endog Spaniens hele Tilstand, denne Act er ikke een Dags Værk, men den er Resultatet af langvarige og møisommelige Bestræbelser; den kroner langvarige, med stor Hemmelighed og Forsigtighed førte Underhandlinger. Efterat Don Carlos har mistet al Anseelse ved i sin Tid at foragte Villareals og Erros kloge Raad og hylde en Domingos og Larragas Anstætser, efter ere pringværges Forværre en Hemmekjæde for enhver hæderlig Transaction, have omsider de voldsomt indstyrtende Tilfælde, Dronning Jsabellas nærmere fremrykkende Formæling, et Brev fra Cabrera, hvori denne skaanselløs udtaler sig imod de absolutistiske Ultras og for en Formæling imellem Dronningen og Don Carlos's Søn, dog kun med Titel af Dronningens Gemal, og endelig Marquis Villafrancas Anstrængelser overvundet Don Carlos's Stivsindighed. For at sige, om Carlos' Aftakning og hans Søns Proclamation, nu ville opnaae det tilsigtede Formaal – en Besegling af Transactionen ved Don Carl Ludvigs Formæling med Jsabella den Anden, maa man - siger Presse – oppebie det Jndtryk, som denne Efterretning vil gjøre i Spanien. Om den nye Prætendent veed man kun, at han har nydt den meest udelukkende strengereligiøse Opdragelse. J Abdicationsacten frasiger Don Carlos sig for sin Person alle de Rettigheder, der bleve ham til Deel ved Ferdinand den Syvendes Død, og overdraget samme til sin ældste Søn, Don Carl Ludvig, Prinds af Asturien. Don Carlos vil for Fremtiden føre Navn af Greve af Molina. J et andet Actstykke antager den unge Prinds Faderens Abdication og erklærer at ville indtil videre føre Navn af Greve af Montemolino. J sit Manifest til den spanske Nation underskriver Prindsen sig Carl Ludvig", ikke "Jeg Kongen". J Slutningen af Manifestet hedder det: "Det bedste Middel til at forebygge Omvæltningens Tilbagevenden, er ikke at ville ødelægge Alt hvad Omvæltningerne have bevirket, ikke atter at ville opføre Alt hvad de havde ødelagt. Der gives i den kongelige Familie et Spørgsmaal, som har sit Udspring, fra min Onkel Ferdinand den Syvendes Død, og som har antændt Borgerkrigen. Jeg kan hverken forglemme hvad jeg er min personlige Værdighed skyldig, ei heller kan jeg opoffre min ophøiede Families Jnteresser. Men jeg forsikkrer Eder, Spaniere, at det fra nu af ikke skal være min Skyld, dersom denne beklagelige Strid ikke ender for bestandig. Der gives intet Offer, der kan forenes med min Ære og min Samvittighed, som jeg jo er villig at bringe for at gjøre Ende paa Anarchiet og bevirke en Udsoning imellem den kongelige Familie.....