Ribe Stifts Adresseaviser, 1839-03-01
Det kan ikke nægtes, at Tabellerne nu ere betydelig reducerede, og naar man holder, 2) Lovens Bestemmelse om Høitidsoffer og Accidentser for Præster og Kirkesangere er en Sag, man i vore Dage ikke vil høre tale om. Ethvert Vink, som har henpeget dertil 2 sanans Rastammalke om Høitidsackar og Mecidantar kan næster og Kirkesangere er en Sag, man i vore Dage ikke vil høre tale om. Ethver Vink, som har henpeget dertil, er strax bleven viist tilbage ved Stænderforsamlingerne. Og hvor ofte der end klages til Autoriteterne over, at mange Medlemmer i Menighederne forsætlig udeblive med Hotidsoffer, at andre fraregne dicterede Skolemulcter i Beløbet, og at atter andre yde et usømmeligt Vederlag for ministerielle Forretningers Besørgelse, der bliver ikke agtet derpaa. Bestemmelserne efterrettelig, saa at Børn, forn den Læsning, kun bringes til at skrive Sammenskrift med danske Bogstaver, og at regne paa Tavle de fire Species i ubenævnte hele Tal, saa maa et Barn, der ikke ganske mangler Forkundskaber, efter et Par Aars Forløb kunne forlade yngste Classe. Bogføringen er noget simplificeret, men dog endnu mere vidtløftig end den behøvede at være Den idelige Optegnelse af de Opflyttede er til ingen Nytte, ligesaalidet de mangfoldige Classe afdelinger (59 i Tallet, og den barnagtige Skriven i Sand. Bestemmelserne maae ansees for at være approberede af det kongelige danske Cancellie, uagtet de ikke ere forsynede med Underskritt af nogen Autoritet; men Methodelæren, som er forfatte af Krigsraad Wille, og kun viser, hvorledes Methoden udføres ved Normalskolen i Kjøbenhavn, har ingen offentlig Autorisation. Den bestaar af 145 s., og er rimeligviis et Resultat af de Forelæsninger, Hr. Wille holder for the ologiske Candidater, der endnu ikke, naar de beskikkes til Præster, kunne stedes til Bispeexameneller blive ordinerede, førend de tilveiebringe Attest for, at de besidde theoretisk og praktisk Dygtighed i den indbyrdes Underviisnings Methode, Mit næste Ønske for Byens Skolevæsen gaaer ud paa, at Lønnen for nogle af Skolelærerne maatte noget forhøies. Den staaer ikke i Forhold til deres besværlige Arbeide. Efter min Mening burde den ordinerede Catechet have et aarlig Tillæg af 70 Rbd, saa at hans Pengeløn ialt blev 300 Rbd., hvilket almindeligviis er regle menteret for Catecheter i andre Kjøbstæder. Fjerde og femte Lærers Løn burde ligeledes forhøies med et Tillæg af 40 Rbd., saa at enhver af dem fik 200 Rbd. aarlig. Saaledes bestemmes Lønnen for de saakaldte Underlærere i den under 31te Mai 1818 approberede Skoleplan. - Det Hele vilde altsaa blive en forøget Udgift af 150 Rbd. Sølv aarlig. Endelig kan jeg ikke tilbageholde det Ønske, at der, i Anglogie med den provisorisk approberede Skoleplan for Byens Skolevæsen af 1806, bestemmes et vist aarligt Pengebeløb til Jndkjøb af Læsebøger. Ethvert Barn bør have sin Læsebog, som det kan tage hjem med sig, og øve sig i. At to Børn benytte sig af een Bog, og benytte den kun i Skolen, men ikke hjemme, er aldeles urigtigt. Jeg har saaledes frimodig yttret mine Tanker, og Ønsker og Byens Fattig- og Skolevæsen, og underkaster disse Jndvaanernes velvillige Bedømmelse. Neppe kan jeg forvente, at mine Forslag, der kræve forøgede Udgifter, skulle blive realiserede i min Embedstid; men det forekommer mig, at der er Grund til at antage, at bedre Tider ville oprinde for Byen. Sluttelig bør jeg ikke undlade at tilføie, at enkelte Notitser, som ere insererede i disse Bidrag, skyldes Hr. Forligelsescommissair Guldsmed Bytzau, der har særdeles god Kundskab om Byens Communalanliggender.