Berlingske Tidende, 1762-09-13
Kiøbenhavn, den 13de Septemb. Den 3die hujus har Hans Majestæt, vor Allernaadigste Konge, Allernaadigst ladet udgiven en Forordning, angaaende videre Anstalter imod den sig i Jylland og Fyen yttrede Qvæg-Syge. Hvorudi giøres vitterligt, at som Hs. Majestæt ere kommen i Erfaring om, hvorledes den fordervelige Qvæg-Syge haver indfundet sig udi Colding Amt og paa sine Stæder i Fyen; da har Hans Majestæt, til sammes Udbredelse, saavidt mueligt, ved den Allerhøyestes Bistand at forekomme, foruden de allereede føyede Anstalter, endnu følgende allernaadigste for godt befundet at anordne og befale: 1) At alle Qvæg-Markeder i Danmark paa nogen Tid og indtil videre aldeles skal ophøre. 2) Atingen udi Jylland og Fyen maa omreise, for enten smaat eller stort Qvæg at opkiøbe, med mindre han saadant forud sin Øvrighed haver tilkiendegivet og derfra forsynet sig med behørig Attest, hvorudi bliver at anføre hvad enhver vil tilforhandle sig, og at det er til eget Brug, saasom til Slagtning, Forder eller Græsning, eller og til deres, i hvis Tieneste de virkelig staaer og med hvis Fuldmagt de bør være forsynet, da enhver skal staae til Ansvar for hvem, som de i saa Maade be fuldmægtiger; hvilke Attester, førend noget Qvæg vorder til ladt at indkiøbes, forevises og paattegnes af Stedets Amtmand, som nøye haver at paasee, at intet bliver kiøbt paa de Stæder nogen Mistanke og Qvæg-Syge kunde være. Bortføre derimod nogen, hvor Qvæg-Sygen er, sit Qvæg, for andensteds at sælge, eller kiøber nogen anden det, for samme igien til andre Steder at henbringe, da straffes de derfor med Fæstnings=Arbeyde. 3) Jntet Qvæg maa fra Jylland, og Fyen til de andre Provincer i Dannemark overføres: skulle nogen herimod handle, forbrydes ey allerne Qvæget, men de, som sig dertil lade bruge, tildømmes end ydermeere at arbeyde i næste Fæstning, dog tillades Slagterne i Kiøbenhavn allerne at maa til Vands overføre Stude fra Jylland, naar de med Amtmandens Beviis ere forsynede om Antallet derpaa, hvor de ere kiøbte, samt hvor de agte samme at indskibe, da de, i Fald meere eller andet Qvæg overføres, end det Attesterne lyde paa, skulde undgielde som ovenmeldt er. 4) Siden der i Almindelighed udi Jylland holdes Hyrder til Creaturernes Bevogtning i Marken, da skal enhver Bye og Sted lade under dessens tilstrækkelige og nøye Opsyn sine Creaturer holde inden egne Grændser og Marke=Skiel ligesaavel Efteraar, Vinter og Foraar, som om Sommeren i Heignets Tid, alt under en anseelig Mulckt, som af Amtmanden de Forsømmelige herudinden vorder paa lagt til nærmeste Steds Fattige at betale. 5) For det øvrige bemerker Hans Majestæt ugierne, at Land=Prang ikke, uagtet de derom adskillige udgangne Forordninger og i sær den omstændelige af 25de Augustii 1741, haver været at hæmme, da endeel under Navn af Commissionairer opkiøbe hist og her Hunde, Skind og saadant Qvæg, som en Eiere af Frygt for Sygdommen skiller sig af med for en nedrig Priis, og siden af saadanne vorder omført: Hs. Majestæt igientager derfor ikke allerne alt hvad forhen om Land=Prang er publiceret, men endog alvorligen befaler, at saasnart nogen under Navn af Commissionair eller andre ubekiendte Personer, streife om, for at opkiøbe Skind, Hunder og Qvæg og ey kan fremvise de udi anden Post forhen anførte Attester, da skulle de anholdes og til Amtmanden henbringes, som efter Omstændighederne lader en Actor imod den nem beskikke og dem tiltale.