Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1829-11-10
J Aalborg Avis No. 171 læses under "Jndsendt Følgende: (Uddraget af den americanske Commodore Barrons Afhandling i Aaret 1828: "On the causes of the Dry Rot taking place in ships and ist remedy. &c.) Denne Gjenstand er af yderste Vigtighed, og fortjener vist al den Opmærksomhed, enhver Vedkommende i sin Stilling er i Stand til at vise den. Med Forundring, siger han, maa Man see tilbage paa den Ligegyldighed, som hidtil har hersket hos de søfarende Nationer, ved ei at forhindre, at et saa stort Qvantum Vand forbliver tilbage i Skibene, efter at de ere, som det kaldes, slaaet læns med Pomperne. Dette Vand, som almindelig benævnes "Slag-Vand, er en HovedAarsag til Skibenes Forraadnelse, og ødelæggende for Mandskabets Sundhed, ikke desto mindre er det dog Brug, at der forbliver fra 6 Tom. til 1 1/2 Fod Vand i Skibet, fordi Man har den Tanke, at det vilde være farligt, naar Pomperne vare i nærmere Berørelse med Naaden af Spunnings=Planken, af hvilken de muligen kunde udtrække Værker. Den vigtigste Aarsag, som kunde anføres for at Pomperne ikke gaae heelt ned til de ydre Planker af Bunden, er, at Skibene bygges nu meget stærkere end i Fortiden; heraf følger, at Bund stokkene ere saa nær ved hinanden, at der ei er Plads for Pomperne til at komme need mellem disse, derfor bestemmer Bundstokkenes Høide Qvantiteten af Slag Vandet, der tillades at blive i Skibet. Denne Mangel eller Vanskelighed kunde hæves ved at have een eller to mindre Pomper, der stode ned mellem Bundstokkene, indtil een Tomme fra Klædningen, og som kunde borttage det tilbageblevne Slag-Vand, naar de større Pomper ei kunde trække længere og saaledes skaffe den sidste Draabe bort af dette saameget Skade og Ødelæggelse bevirkende giftige Vand. – (Der kan vist neppe indvendes andet imod denne hensigtsmæssige Forbedring, end den mulig grundede Frygt, at kunde trække Værket ud af Naaderne; men det vilde let forhindres ved at klæde disse med dertil passende Blyplader. Jndf. Anm.)J Aarhuus Avis læses følgende Bekjendtgjørelse: Christen Nielsen fra Jydland, over trediveaarig Qvæg-Hyrde paa Stam Parcel-Gaarden Melsgaarde her i Amtet, er samme Steds nylig ved Døden afgaaet, over 70 Aar gammel, og har efterladt sig en forholdsmæssig ikke ubetydelig Formue. Om hans mulige Arvinger er Man her aldeles ubekiendt. Jmidlertid kunde maaskee disse Underretninger lede til deres Opdagelse, nemlig, at han hver Sommer har gjort en Reise, efter hans Udsigende, til Selse i Jydland, for at gaae til Alters, og at der er fundet et Brev som er underskrevet af en Ven, Andreas Jensen, Lindeballe den 10de November 1804, hvori Denne melder: "at han har solgt sit Sted samme Steds og derfor kjøbt sig et andet i Ringitte Sogn paa Ugemark, Griisholm kaldet, at Peder i Versen i Linde balle" ønsker et Laan af halvandet hundrede Rigsbankdaler, da denne Sum var opsagt ham til næste Snapsting, og foreslaaer Arveladeren at gjøre ham dette Laan, og desaarsag anmoder ham om hastig Svar, med den Efterskrivt: "Du kan reise af Vanbøll og Giørbøll vesten og Skoven, naar du reiser til os." Under disse Omstændigheder ere den Afdødes Efterladenskaber blevne tagne under foreløbig lovmæssig Behandling, og bliver derfor Alle og Enhver, som formene sig at have nogetsomhelst Krav eller Paastand derpaa under Straf af Udelukkelse og bestandig Taushed, herved paa Lov og Rets Vegne opfordrede og indkaldte til, inden 12 Uger fra den sidste Bekjendtgjørelse af dette Proclama at regne, anordningsmæssigt at anmelde deres Krav og Paastande, i denne Rets Skriverstue, og forskaffe de Beviisligheder som endvidere maatte findes fornødne. - Givet i Norburgen Herreds Fogderi, den 28de September 1829. Fürsen, midlertidig forvaltende. – v. Harbon.