Aalborg Stiftstidende, 1831-09-28
Grækenland. J denne unge og interessante Stat, som i den senere Tid næsten ganske er tabt af Sigte formedelst de vigtige Begivenheder i Østen og Vesten af Europa, hersker desværre omtrent samme Forvirring som andetsteds. Med Præsidenten Capodistrias er man meget utilfreds, og Middelpunctet for de Utilfredse er Hydra. Da Præsidentens Autoritet hidtil er bleven haandthævet af de tre forbundne Magter, har dette givet Anledning til en Scene af en ganske egen Natur, nemlig den græske Flotilles Opbrændelse af Grækerne selv. Det Nærmere om denne Begivenhed, der fandt Sted den 13de August, meddeler den østerrigske Jagttager saaledes i en Skrivelse fra Napoli di Romania. J det Øieblik, da Hydrioterne, efterat have gjort Opstand mod Regjeringen, bemægtigede sig Arsenalet og Eskadren i Poros, befandt den russiske Admiral Ricord sig allene i disse Farvande med een Fregat og tvende Brigger. For at forhindre, at Rebellerne ikke skulde bringe den græske Flotille til Hydra, erklærede Admiral Ricord Havnen ved Poros i Blocadetilstand, og posterede sine Brigger ved begge Jndløbene med Ordre til at forbyde ethvert græsk Fartøi Jndseilingen i Havnen. Da kort derefter en græsk Corvette viste sig ved Jndløbet af Havnen, gav den russiske Brig Telemach den Signal til at bortfjerne sig. Da dette ikke frugtede, afsendte den en Chaluppe for at forhindre Corvettens Jndseilen, men da denne bestandig kom nærmere lod Chaluppens befalingsmand efter Ordre et Flinteskud affyre. Dette var ligesom Signalet til et Angreb fra Grækernes Side; Corvetten gav Telemach sit fulde Lag og da den tillige understøttedes af Batterierne paa Landet, maatte begge de russiske Brigger trække sig tilbage med et Tab af 12 Mand Døde, hvoriblandt 2 Officerer og henimod 300 Saarede. Dette passerede den 8de August. Jmidlertid ankom et fransk Krigskib fra Napoli di Romania, og der blev nu aabnet Underhandlinger imellem de forbundne Magters Søofficerer paa den ene Side og Grækernes Anførere Migulis og Maurokordatos paa den anden Side. Hines Paastand gik ud paa, at den græske Flotille skulde overleveres dem som et Depositum, indtil Uenighederne bleve bilagte, men Miaulis modsatte sig haardnakkent dette Forslag. Efterat den franske Officeer endelig endnu engang havde havt en Samtale med Miaulis, bemærkede man fra AdmiralRicards Skib, at de græske Matroser indskibede dem paa deres Chalupper og hurtig roede bort, hvilket gav Anledning til den Formodning, at de nu have ifinde at overlevere Flotillen. Men pludselig saae man Fregatten Hellas, Corvetten og de øvrige græske Fartøier, staae i Flammer og kort efter sprang de i Luften med en frygtelig Explosion. Dette skeete efter Miaulis's Foranstaltning, som hellere vilde see Skibene ødelagte end overleverede i den russiske Admirals Hænder, hvilket han ellers troede ikke at kunne undgaae. De stakkels Græker have virkelig Aarsag til at klage over deres mange gode Venner. Vi vende os til Grækenlands Nabo og Modstandder: Tyrkiet, hvortil Opfordringen er desto større, da nye Farer fra denne Kant synes at true Grækenland. Kan man nem nemlig troe en Skrivelse fra Constantinopel af 10de August, er en Reaction i Tyrkiet meget at befrygte og et Angreb paa Grækenland ansees som sammes nødvendige Følge, hvis ikke de store Magter gribe til kraftige Midler for at forebygge det (bare de har Tidtil at tænke derpaa). Det uheldige Udfald, hedder det i denne Skrivelse, af Krigen med Rusland, Tabet af Grækenland og adskillige asiatiske Provindser, har atter opvakt den gamle Lyst til Mytterie hos det tyrkiske Folk. Man har vidst at bibringe Tyrkerne den Troe (de har vel i Grunden altid havt den) at Rigets Undergang var uundgaaelig, naar man afveg fra Koranens Love og fulgte Forandringernes syndige Vei, hvorføre det var paa Tiden at give slip paa slige farlige Theorier og føre Sultanen tilbage til de gamle Regjeringsprinciper. Hvo der har været Øienvidne til Branden i Pera, kan overtyde sig om Stemningen her og maa tilstaae, at Sultanens Magt er knækket og at han kun har at vælge mellem Døden og en hur blot saae man nemlig Muselmændene ret ondskabsfuldt glæde sig ved det frygtelige Skuespil og hørte dem tilraabe de Forulykkede, at dette var en Guds Straf for deres skammelige Opførsel ved Navarino og et Værk af Propheten, der svinger sin Fakkel over de Vantro- og Frafaldne, men - forsikkres der - man saae endog Tyrkerne holde de Sprøiter tilbage, som ilede hid for at slukke, og bortjage de Christne fra Brøndene, hvor de vilde øse Vand. Det er meer en Sandsynligt, at Jlden er paasat og at den snart vil fornyes, hvis ikke Storherren opgiver sine Reformer og alvorlig tænker paa Grækenlands Gjenerobring, som er Folkets varmeste Ønske. Dette er Hovedindholdet af hiin Skrivelse, og det vil vel med det første vise sig, hvorvidt Forfatterens Formodning støtter sig paa en grundig Kundskab om det tyrkiske Folks Stemning, eller blot paa en overfladisk.