Berlingske Tidende, 1836-01-30
Efterat Referenten og den Kongelige Commissarius havde yttret sig om flere Betænkeligheder ved dette Forslag, men iøvrigt dog ei erklæret sig imod, at Forslaget blev nævnt i Præmisserne til Forsamlingens Andragende, frafaldt Proponenten det Amendement, under den Forudsætning at dets Jndhold blev nævnt i Præmisserne, hvorimod Jngen af Forsamlingens Medlemmer fandt Noget at erindre. Af Grev Holstein blev ved Committeens andet Jndstillingspunkt fremsat det Amendement, at Committeens Jndstilling alene maatte gielde for Manden, naar han er den Længstlevende, men for Enken ikkun naar og saalænge som Arvingen, der skal have Gaarden, er umyndig; hvorimod hun, naar Arvingen er eller bliver myndig, skulde fratræde Gaarden imod at erholde aarligen, saa længe hun lever, 4 Procent af Boets halve Værdi." Han bemærkede, at han ved dette Forslag var gaaet ud fra Betragtningen over, hvormange Betænkeligheder der frembyde sig imod at erhverve og bestyre en Gaard for en Umyndigs Regning, og at han derhos havde havt for Øie, hvor lidet sandsynligt det var, at saadan Erhvervelse i Almindelighed vilde være fordeelagtig for Jntestatarvingen. At Enken ikke ved Gaardens Fratrædelse skulde udbetales en Kapital, havde han anseet for at være gavnligt ikke alene for Arvingen, men ogsaa for hende selv, idet hiin derved ikke bragtes nogen Forlegenhed, og denne sikkredes en aarlig Jndtægt til at leve af. Referenten yttrede, at dette Amendement ikke syntes antagelig, eftersom Gaarden derved ofte kunde blive besværet med en Byrde, som det ikke blev Jntestatarvingen muligt at bære. Den Kongelige Commissarius formeente ogsaa, at det vilde være altfor ufordeelagtigt for Enken, ikke alene at fratræde Gaarden, naar Arvingen blev myndig, men endogsaa at lade sig nøie med Renter af den Deel af Gaardens Værdi, der maatte ansees for hendes Eiendom. Et Medlem understøttede dette Amendement, men da det blev stillet under Afstemning, blev det af Forsamlingen forkastet med 59 Stemmer mod 1. Grev Reventlow fremsatte ogsaa her det Amendement, at det Forlod, der maatte tilstaaes den Længstlevende, burde bestaae i Besætningen og Sædekornet." Ved Afstemningen forkastede Forsamlingen dette Amendement med 59 Stemmer mod 1. Procurator Nye gjorde følgende Amendement, at naar Selveierbonden eller hans Hustru, som have Børn, ved Døden afgaaer, skulle Boets Eiendele strax registeres, og Gaarden, ved af Retten udnævnte kyndige og upartiske Mænd, taxeres til virkelig Værdi i Handel og Vandel, samt en simpel Deelingsforretning af Boets Eiendele foretages af vedkommende Skifteforvalter, under hvilken Gjelden, uden Proclamas Udstedelse, blot opgives af den Længstlevende til Efterretning og Regel ved Deelingen med Ansvar derfor for Sidste, samt med Forpligtelse for denne til i fornødent Fald at bevise dens Existence, og hvorved den nærmeste Livsarving, som ifølge den foreslaaede nye Lov om Arvefølgen ab intessato skal tilfalde Gaarden, udlægges en saadan Forlodsdeel af dens Værdi, som denne Arving ved bemeldte Lov tillægges, samt endvidere gives Udlæg i Gaarden for den Arv, som han eller hun ifølge samme blive lodtagne for i Boet, hvilket ligeledes skal skee for enhver af de øvrige Arvingers Arveparter; at denne Deelingsforretning dernæst skal tinglæses, og de udlagte Summer hvile som Beheftelser paa Gaarden med tilhørende Jnventarium, hvorimod den Besætning og Længstlevende af Ægtefællerne skal være berettiget til at beholde Gaarden sin Livstid og til at optage Laan i samme for sin Halvpart af Boet eller, forsaavidt Gaarden ikke, som anført, er beheftet, hvilken Ret ogsaa, dersom den Længstlevende er Kone, skal, i det Tilfælde hun indlader sig i nyt Ægteskab, gaae over paa hendes anden Mand, eller paa de flere Mænd, hun, dersom hun maatte overleve denne, ægter, imod at Enhver af dem, ved at indlade sig i Ægteskab med hende, er ipso eller ipso jure (i Med for af den nye Lov) – overtager sig Boets Gield, saa at Enkens anden Mand eller hende senere Mænd blive et Slags Medeiere, eller Lodtagere i Gaarden for hendes Halvpart af Boet, efter Afgang af Værdien af Bohavet, der under bemeldte Registering skulde vurderes og ved Deelingsforretningen komme under Beregning, saavelsom Boets Capitalformue, dog saaledes, at denne Med eiendomsret, som støttende sig paa en Repræsentation af Enkens Person, kun skulde være knyttet til hendes Levetid, efter hvilken hendes efterlevende Mand skulde fratræde Gaarden, skifte med sine og hendes Arvinger, imod af den Ægtefælle, der skulde tiltræde Gaarden, efter en passende Tidsfrist at erholde den Deel af Gaardens Værdi, som han efter Skiftet kunde tilkomme udbetalt; hvorhos nysnævnte Arving, forsaavidt hans Medarvinger vare myndige, ligeledes efter en passende Tidsfrist maatte udbetale dem deres respective Arveparter eller præstere denne Udbetaling efterhaanden som de bleve myndige eller raadige over deres Arv. Referenten yttrede, at dette Amendement maatte ansees for at være altfor compliceret til pas seende at kunne optages i en Petition, der alene gik ud paa, i almindelige Udtryk at henlede Regjeringens Opmærksomhed paa, hvad der kunde være gavnligt at foranstalte til Selveiergaardens Conservation. Forsamlingen forkastede derefter dette Amendement med 59 Stemmer mod 1. Et Medlem bemærkede under Sagens endelige Behandling, at der ikke af Committeen var taget Hensyn til de Tilfælde, i hvilke en Selveier efterlader sig flere Gaarde.