Politivennen, 1804-01-01
Om en Bypost for Kbhvn. Allerede for omtr. en halv Snes Aar siden indgav Forlæggeren af dette Blad til Generalpostamtet et Forslag til en Byposts Anlæg for Kbhvn og Forstæderne samt Fredriksberg. Den oekonomiske Opfindelse i denne Plan var, at Kontorerne skulde fordeles til passelig beliggende Tallotteriets Kollektører, da det maatte ventes at disse, der ikke derfor behøvede at have et større Personale, kunde paatage sig dette for mindre end nogen anden. Alle Breve, som indkom i et Distrikts Kontor og ej hørte til Distriktet selv, skulde bæres nogle bestemte Gange til et midt i Byen beliggende Hovedkontor, hvor Brevene fortertes efter deres Distrier og afhentedes til Omlevering, af de Bud som hørte til samme. Pakker til en vis Størrelse maatte ogsaa kunne befordres paa denne Maade. Man maatte kunne i 12 Timer tre fire gange brevvexle ved Hielp af denne Post med en hver Kant af Staden selv, med Frideriksberg een Gang og med Forstæderne een til to Gange. Forfatteren af Planen fik et Svar fra Generalpostamtets Bestyrelse, hvori Planen omtaltes med Ros, og Sagen selv ikke erklæredes for uvigtig. Kun troedes at Udførelsen i Begyndelsen vilde koste mere end der indbragtes. Best. relsen opmuntrede derimod Forf. til for egen Regning at foretage Sagen, da den lovede at ville anbefale ham til hs. Maj. til Erholdelse af Privilegium dertil. Han manglede det Fornødne for at vove sig dertil, og saaledes faldt Sagen hen. Hamborg har allerede i endeel Aar havt sin Bypost og besinder sig særdeles vel derved, og altsaa skulde vel ogsaa Kbhvn kunne lønne det her omtalte Foretagende. Endnu er der mange hos os, som af stadig Arbejdslyst heller undvære at faae en Efterretning, der dog var behagelig, og gjerne vilde haves for 2 Skilling, end forlade sit Hus, for at gaae ud i alskens Vejrligt og endda maaskee ikke sinde den man søgte hjemme. Mange have ingen Tjennestebud at sende, og mange ere det følende nok til ikke i ethvert Vejr og at at ville jage en Pige, der kun har 16 ærlige Rd. om Aaret, ud med et Brev, maaskee en lang Vej, maaskee fra den ene Ende af Byen til den anden. Thi at have nogen Brevvexling med dem, der boe i Forstæderne, er nu ikke at tænke paa. Hvo kan undvære sit Tyende en halv Dag for et Brevs Skyld om man endog traf, hvad i vort Klimat er saa sjældent, godt Vejr og Føre. Havde man først en god og hurtig Bypost, saa vilde der skrives over hundrefold flere indenbyes Breve, end nu under alle ovennævnte Forhindringer finder Sted. En saadan Jndretning vilde ligesom flytte alle Mennesker i Staden dobbelt saa nær til hinanden, gjør Forstæderne beboelige for mange Mennesker, som nu ikke kunne for deres Næringsvejs Skyld boe der, og Udbrede en Behagelighed over Stadlivet, som man nu kan undvære fordi man ikke endnu har kjendt den, men som man haardt vilde savne, om en Bypost, efter at have bestaaet et par Aar, igjen ophævedes. Skulde der ikke, af de mange Medborgere, der uden Tab kunne anvende 5 til 600 Rd. paa et nyttigt Experiment, findes een der vilde værdige denne Gjenstand sin Opmærksomhed. Det var dog en ikke liden Løn derfor, at kunne sige til sig selv: Du har skaffet endeel Mennesker Levebrød og gjort alle dine Medborgere Livet behageligere.