Viborger Samler, 1805-04-29
London den 12te April. Efter det store Nederlag Ministerialpartiet led i Underhuset, Lord Melviller Sag angl., ventede man at hele Ministeriet skulle forandres, For komme derind og begynde Fredsunderhandling med Frankrig; alle vore Fonds vare derfor i mærkelig Stigen, og Underhusets Oppoittionsmænd ventede længselfulde paa Udfaldet; men da Ministeriet paa Melville nær er blevet hvad det var, og der ikke udenrigs fra ere komne nye Efterretninger i de sidste 2 Dage, saa forstaaer man nok, at dette Ønske ikke opfyldes. Den 9de reiste Mr. Pitt selv til Kongen i Vindsor og overrakde ham sin Vens Lord Melvilles Afskeed til Underskrivt. Næste Eftermiddag samledes Underhuset talrigt. Pitt havde neppe sat sig, for han igien stod op og erklærede, at LordMelville var givet Afskeed for Admiralitetet. Klageren Whitbread spurgte, efterat Klagepunkterne paa no vare oplæste hvad Sikkerhed har man for, at han er herefter ansættes der, Bør Underhuset ikke gjøre det umuligt, at Lord Melville ikke aftere besmudser Kabinettet eller Kongens Nærværelse, vil Minister Pitt give Parlamentet sit Ord paa, at han ikke herefter skal faae Plads der, er Trotter afskediget?"Hr. Canning svarede Ja til det sidste. Endelig holdt Klageren en lang Tale og foreslog deri, at bede Kongen om, at han allernaadigst ville give Lord Melville Afskeed fra sine øvrige Embeder og for evig udelukke ham fra sit Raad og sin Person." Herover blev en meget bitter Debatte. Canning giennemgik Melvilles 40 Aars politiske Embedsbane og saade: han har aldrig forfulgt sine Modstandere med Hævn og Bitterhed. Vilberforce- og Thornton (der dog begge ere Oppositionsmænd, fandt endog dette Forlangende for haardt og det blev forandret derhen at hele Underhuset skulle overlevere Kongen Kingepunkterne imod Lorden. Den 11te kom Kongen ganske uventet hertil fra Vindsor og først om en Time forud havde Hofsbetjenterne Efterretning derom. Mr. Pitt kom strax til Hans Majestæt, men Underhuset der desuden havde Paaskeferier, kunne hverken alle faae det at vide, ikke heller møde uden i deres daglige Paaklædning (som man heller ikke tog saa nøie, da man og før havde Beviis paa, at Parlamentslemmerne vare mødte for Kongen i Støvle.) Taleren kom og omtrent 30 Lemmer; men deriblant vare hverken Fox, Windham eller Whitbread. Kongen modtog dem siddende paa Thronen og var omgivet af Geheimeraadet; Taleren oplæste de 14 Klagepunkter og leverede Kongen dem. Hs. Majestæt svarede meget naadig og takkede Underhuset for deres Omsorg for Landets Vel og erklærede, at han var overbeviist om Klagens Vigtighed. Om Aftenen reiste Kongen til Vindsorigien, Man har seet Mr. Pitt ivrigen forsvare sin gamle Ven Melville, endskiøndt Oppositionen har udspredt det Modsatte, Melville har af alle nuværende Ministre været længst i Kabinettet; under Lord Norths Ministerium var han Lordadvokat af Skotland, blev siden efter Kasserer ved Søectaten, havde i mange Aar Bestyrelsen af de ostindiske Anliggender, var i Begyndelsen af den franske Krig Statssekretær og blev forrige Aar omiralitetets første Lord. At begge Partierne i Underhuset bad sig hans Anklage og Forsvar være lige magtpaaliggende, saae man deraf at 430 Lemmer bleve Natten over tilsammen for at kunne stemme, naar Debatterne vare endte. At Oppositionen ogsaa forhen har arbeidet stærkt paa hans Fald uden Parlamentet veed man. Melville har i det Brev Me, Pitt fremlagde fra ham i Parlamentet, formelig erklæret." At han ikke havde den ringeste Andeel eller Fordeel af de Pengehandler, som Underskatmester Trotter uden hans Vidende havde brugt med Statens Penge m.I Klag posterne mod Melville, er og Søretatens Zahlmester beskyldt for, at have fra 1800 til Marts 1802 egenmægtig udgivet Papiirspenge ( FandeSkyldbeviser) uden at have havt Paklamentets Tilladelse, og uden at have specificeret hvortil disse Penge vare brugte. Man anseer det for en svær Forbrydelse mod Konstitutionen.