Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-07-10
To Biskopper oplæse Litaniet og Erkebiskoppen af Pork holder en Prædiken. Naar den er forbi, saa nærmer sig Ærkebiskoppen af Canterburv til Kongen for at modtage Kronningseeden. Denne knæler nu paa Alterets Trin, lægger Haanden paa Bibelen, aflægger Eden og underskriver den, hvorved det gaaer til paa følgende Maade: Erkebiskoppen. Lover De høitidelig og vil De sværge paa at ville regiere over det Engelske Riges og de af det afhængige Staters Folk, efter Loven og Sædvanerne og de af Parlamentet antagne Statuter. Kongen. Jeg lover det høitideligt. Erkebiskoppen. Vil De saameget det staaer til Dem udøve Retfærdigheden paa en medlidende Maade ved alle Deres Domme. Kongen. Ja Erkebiskoppen. Vil De saameget det staaer til Dem holde Guds Love, den sande Troesbekiendelse og den protestantiske reformerede Religion saaledes som den er fastsat ved Loven, opret. Vil De vedligeholde dette Lands Biskopper og Geistlighed og alle de Kirkers, som ere betroede til Deres Omsorg, Rettigheder og Privilegier, som Loven allerede tilstaaer dem eller vil tilstaae dem. Kongen. Jeg lover at holde det. Herpaa lægger Kongen Haanden paa Bibelen, og siger: Jeg vil fuldføre hvad jeg her har lovet; Saa sandt Gud hielpe mig. Derpaa kysser han Bibelen. Nu bliver Hymnen Veni sancte spiritusisten met og derpaa Salvingen foretaget, som Kongen siddende han den hellige Edvards Stoel, under et Klæde af Guldstof, hvilket 4 Riddere holde over hans Hoved, modtager af Erkebiskoppen af Canterbury. Dechanten foretager sig en Handling hvorved han lader som han vil hefte de gyldne Sporer paa Kongens Fødder. Erkebiskoppen giver ham Sværdet i Haanden, som Lordkammer herren spænder omkring hans Liv. Kongen lægger, efterat have sagt nogle Ord, Sværdet tilligemed Skeden paa Alteret; men den Lord, som har baaret det ved Kroningsoptoget indløser det derpaa af Erkebiskoppen ved at betale ham derfor 100 Shilling og holder det nu blottet i Haanden. Herpaa bliver Kongen beklædet med en Kongelig Kappe, som kaldes Dalmatika og med en Armilla, en eirkelrund Armprydelse. Erkebiskoppen giver ham Rigets Ædle i Haanden, hvilket han nu leverer fra sig til Dechanten. - Herpaa følger Overleverelsen af Ringen, som Erkebiskoppen sætter paa Kongens høire Haand, hvorpaa han giver ham i den ene Haand det Kongelige Scepter med Korset og i den anden billighedens med Duen, og sætter ham endelig den hellige Edvards Krone paa Hovedet, hvorved Folket udraaber leve Kongen. Erkebiskoppen siger, vær stærk og modig o. s. v., og Choret istemmer, Kongen vil glæde sig i sin Styrke. Dermed er Kronningen forbi; de Peers og Herolderne sætte deres Kroner paa, Erkebiskopperne uddele deres Velsignelse og Biskopperne raabe Amen! Kongen omfavner derpaa Erkebiskopperne og Biskopperne som knæle for ham. Erkebiskoppen kysser ham paa den venstre Kind. Paa samme Maade hylde først Prinserne og derpaa de Peers Kongen. (Hertugen af York berørede denne Gang Kongens Hoved.) Efter denne Ritus blev Ceremonien ogsaa denne Gang fuldført; da den var til Ende modtog Kongen det hellige Sacramente, hvorved Erkebiskoppen af Canterbury rækkede ham Brodet og Dechanten af Vestminster Vinen. Tilsidst blev holdet en høitidelig. Gudstieneste, hvorved Kongen sad paa Thronen med Kronen paa Hovedet og Scepterne i begge Hænder. Da Ceremonierne var forbi aflagde Kongen alle Jnsignier, iførte sig en Kappe af Purpurfløiel og vendte tilbage med sit Følge til Vestminster Hall. (Fortsættes.)