JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1807-01-01
Noget til dem der frygte for Bombardement. Man veed, at en Fjende er uden for vor Stad, at han muligen tør opkaste Morterbatterier, og at han derfra, efter den Nærmelse, han allerede har, kan bekaste den største Del af gammel og ny Kbhvn. Heraf følges naturligvis den Slutning, at det er urimeligt af Jndvaanerne, at ville, for at sætte sig i Tryghed, flytte nogetsteds hen i Kbhvn, med mindre det skulde være ud til Kristianshavn, i Nærheden af Amagerport. Desuagtet er det Tilfældet at ikke saa Jndvaanere have forladt Nærheden af ØsterNørre- og Vestervold, og skaffe sig midlertidige Opholdsteder hos Venner og Bekjendte i Midten af Byen. - Medens de nu derved aldeles ikke have skaffet sig nogen større Tryghed, ja snarere tabt i Sikkerhed, da det er langt rimeligere, at de fjendtlige Bomber rettes midt ind i Staden end nær Øderkanterne deraf, - gjører de derimod Faren for Jldebrand i den Egn af Byen de forlod større, da derved bliver flere folkeløse Værelser, hvor en Jld kunde, veed ej i Begyndelsen at bemærkes og slukkes, naae en betydelig og farlig Grad af Styrke, før den udenfra opdagedes, og Redningsmidlerne ankom. Dette nedskrives i den baade for Staden og de flyttelystne Jndvaanere selv velmente Hensigt, at faae dem til roligen at forblive boende hvor de ere. Saa meget mere Grund er der for Dem til dette, som Faren ikke fra saa mange Kanter kan nærme sig dem der boe mod Volden, som dem, der boe midt i Staden (jeg mener Faren ved Jldløs, der vel vejer op med den ved Bomberne selv), siden de kun til den ene Kant have Nabohuse. Ved denne Lejlighed bør det for Fruentimmers, Syges og andres Skyld, der føle stor Frygt for et Bombardement, bringes i Erindring, at af den Mængde Bomber, en Fjende udsender, vil et stort Tal springe i Luften, et andet betydeligt Antal tændes ej. Af de øvrige falde over 1/4 paa Gader, Pladser, Gaarde, og, i en Stad som Kbhvn, i Vand. Det er allerede meget, at antage, at 1/2 af de kastede Bomber falde og springe i Husene. Af disse bør siden kun et langt ringere Tal antages at dræbe eller at tænde. Forestiller man sig at samtlige Kbhvns Jndvaanere kunne rummes paa Exerserpladsen ved Rosenborg, men befinde sig ved Bopæl og Sysler adspredte, paa en 200 Gange saa stor Flade; saa bør ogsaa dette virke til at formindske de store Forestillinger om Bombers Virkning, som hist og her kunne have taget et Hoved af stærk Jndbildningskraft i Besiddelse. Læser man endelig Historien og Tidender, og seer hvor mange Stæder der have udholdt hæftige Bombarderinger, og hvor lidet kraftige især de engelske Bombarderinger til alle Tider have viist sig, ja at de ikke engang dermed kunde skræmme Konstantinopel; saa vil vel findes at en Bombardering er et Onde, men at der gives mangfoldige langt større Onder i Verden.
Politivennen, 1807-01-01
Raad for Elskere af Suppe. (Efter Jndsendt.) Dersom Kjødbenenes Anvendelse til Menneskeføde, ved deres Opløsning til en fortræffelig, sund og nærerig Suppe, nogensinde skal kunne faae Jndgang i Kbhvn; da skulde man troe, at nu var denne Tid kommen. Da Kjødet allerede er saa dyrt, og muligt endnu bliver dyrere, saa synes det dog virkelig Umagen værd, at spare de hidtil som ubrugelige bortkastede Ben, endog om et Pund Ben ikke gav mere Suppe end et Pund Kjød; langt mere altsaa, naar det vides, at Benene indeholde 5 til 6 Gange saa megen Føde, som samme Vægt Kjød. Muligen er imidlertid det Haab, at Kbhvs Jndvaanere af sig selv skulde samle Benene fra deres Sul og anvende dem, saaledes som her er sagt, alt for dristigt. Dels Letsind imod nye nyttige Opfindelser, dels Uvidenhed, dels ogsaa Mangel paa Lejlighed til at faae Benene pulveriserede, have hidtil hindret og ville vel endnu i lang Tid hindre denne nyttige Husholdningsgren. Ogsaa maa man sige, at alle de, der have villet opmuntre til Bensuppens Brug, have grebet Tingen bagvendt an, og forsømt det Eneste, der kunde virke, det: at sætte en Benmølle i Gang, hvor man kunde levere sine Ben for Penge, og købe Benpulver, naar man ønskede det. Man troer derfor i denne Tid at torde foreslaae Guvernementet, tilnærmere Bedømmelse, om det ej var raadeligt, at føje saadan Anstalt, at enhver Husmoder kunde til en af Guvernementet beskikket Mand aflevere, i Mængder af 10, 20 eller flere Pund, de Ben, der falde i hendes Husholdning, imod derfor at erholde et Bevis, som hun, naar hun vilde, kunde gjøre Brugaf, til at affordre en ligesaastor Vægt Benpulver, imod en ringe Malerløn. Sikkerligen vilde man ved denne Jndretning betydeligen forøge den havende Forraad af Levnetsmidler, og tillige virke det Gode, at naar vi atter faae tilkæmpet os Fred, havde Folk faaet Smag paa Bensuppen, og nogle Mennesker Levebrød ved at finstøde Benene dertil.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag angaaende Afløsningstiden ved det borgerlige Militær. (Efter Jndsendt). Man foreslaaer som Afløsningstid forBorgermilitærets Vagter, Aftenstunden til Kl. 6 eller 8, istedetfor Morgenstunden. Man troe at dette vilde være til stor Nytte. Gaaer man af Vagt om Morgenen, saa er man næsten uskikket den Dag til Forretning, nu gaaer man om Aftenen af Vagt, indtræffer strax efter en forfriskende Nattehvile, og Morgenen efter gaaer man frisk og rask igjen til sine borgerlige Sysler. Tingen er af sig selv indlysende, og vil altsaa, haaber man, værdiges Opmærksomhed.
Politivennen, 1807-01-01
Priser paa adskillige Varer. Røget Flesk, Pd. 24 Sk. Fersk - - 20 - Oxekjød, Pd. 1416 - Smør 28 -
Politivennen, 1807-01-01
Ønske i Anledning af den nylige Jldebrand. (Efter Jndsendt.) Man hører i denne Tid en forunderlig Uvished overalt, i Anledning af de ved sidste Jldebrand ødelagte Bygninger, da nogle ansee det som aldeles uomtvivleligt, at Skaden, som ved enhver Jldebrand, godtgjøres dem af Brandforsikringen, antre derimod yttre Tvivl desangaaende. En saadan Uvished og saadanne Tvivlyttrelser kunne naturligvis ikke andet end opvække den ubehageligste Frygt hos mange af de Husejere, der saa uskyldigen ere blevne ulykkelige. Man gjør derfor det ønske at Brandassurantsens Bestyrelse snarest muligt, ved en offentlig Bekjendtgjørelse, om Tiden og Maaden, paa hvilke disse beklagelseværdige Ulykkelige skulle erholde den dem tilkommende Skadesløsholdelse, vil bidrage til, at en uheldig Skæbne ikke gjøres adskillige af dem end haardere, ved en saa plagende Uvished.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag til Bedste for dem, som have lidt ved Bombardementet og ved Jldebranden. Mangfoldige Mennesker have ved Bombardementet og ved Jldebranden taget Tab, dels i større Grad indtil aldeles Forarmelse, dels i mindre og dog føleligt Forhold. At kunne hielpe dem er stort og gudherligt, at fremsætte endog kun en Tanke dertil, er en Vederkvægelse for den følende Medborger i disse nedslagende Tider. Lotterier have afstedkommet meget moralsk Onde i Danmark, lad dem nu ogsaa bidrage til det Gode! Lad et, to, tre eller flere Lotterier trækkes, hvori der bliver et eneste Lod, der vinder, og hvor alt det øvrige Jndsatte tilfalder dem, der have taget Tab; alt i Forhold til samme Tabs Størrelse, der altsaa maatte paa behørig Maade synet og bevidnet opgives, til de dertil forordnede Mænd, og af dem, uden lang Dvælen eller Beraadslagning, igjen afbødes med den tilkommende Andel af Lotteriets Frugter. Sæt at 40,000 Sedler, il 1 Rdlr. Stykket, bleve tagne, saa var det nok at den, hvis Nummer enten som det første det tiende eller det hundredste (alt ligesom dette bestemtes) udkom af Lykkehjulet, erholdt 500 Rd. De øvrige 35000 Rdlr. tilfaldt da strax de Skadelidte til Uddeling. Jeg vilde, at ved dette Middel blev fremgaaet med Naskhed, omtrent saaledes. Saasnart Regjeringen havde givet Tilladelsen, at disse Lotterier, som jeg vil kalde Bombardementslotterier, maatte finde Sted, hvilket jeg ikke bør tvivle om, at den jogjør, og saasnart den til denne Sags Drivt havde beskikket to eller tre paalidelige Mænd, lod disse samme Dag trykke 40,000 Sede ler, og Lotteriet bekjendtgjøre aabnet for de næste 8te Dage, ikke længer. Ottende Dagen blev Lotteriet trukket, hvad enten alle Sedler vare afsatte eller ej. Det lykkelige Nummer fik sin Gevinst i Forhold, nemlig af det Hele, og det Øvrige kunde altsaa næste Dag uddeles. Selvsamme Dag anmældtes det andet Bombardementslotteri, ligeledes til 8de Dagen, og saaledes vedbleves bestandig, saalænge Middelet viste sig klækkeligt, og det troer jeg vist det vilde længe. Thi her var mange Motiver: man kunde ugentlig spare en Rigsdaler sammen til dette gode Brug, eller flere kunde spare sammen til denne Rigsdaler; man vidste, at man gjorde en god og gavnende Gjerning; og man udsatte sig for den Slumpelykke at vinde en Summa Penge. Hertil kom, at hvad paa denne Maade gaves, thi det var dog virkelig en Gave, ikke bemærkedes, ikke orskreves og bekikkedes af nogen, og kom hurtigen de Folk til Hielp, som man foresatte sig at gavne.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag til et tilstrækkeligere Antal Sprøjters og Brandredskabers Anskaffelse for Kjøbenhavn. (Tilegnet Brandvæsenets og Brandassurantsens Bestyrelse). 1) Da det er naturligt, at ved enhver stor Jldebrand de havende Sprøjter og andre Brandredskaber under Brugen beskadiges; da dette endnu mere maae vorde Tilfældet ved en Jldebrand, der opstaaer formedelst eller under et Bombardement, hvilket ogsaa sees af den fra Hovedkvarteret udstedede Bekjendtgjørelse, at være indtruffet ved den nylige Jldebrand, i den Grad, at en Utilstrækkelighed derved fremstod; og da virkelig ingen større Ulykke kan tænkes for en Stad, end en saadan Utilstrækkelighed; saa foreslaaes, at ligesom man til et Skib har dobbelt ofte tredobbelt Stel Sejl, et idetmindste dobbelt Stel eller Sæt af Sprøjter med videre maatte anskaffes. Hvor store Udgivterne end kunde være, ere de dog højst ubetydelige mod de Følger, en saadan Utilstrækkelighed har draget og fremdeles kan drage efter sig. 2) Da mangt et Sted, som nu afbrændte, sikkert var blevet reddet, hvis dets Ejer havde havt en Sprøjte, endog kun af det mindste Slags, saa foreslaaes det, at en Opmuntring maatte kunne træffes, for at faae Husejere til at anskaffe sig en Sprøjte, enten nu een kunde anskaffe sig samme blot for sit eget Sted, eller to eller flere Naboer slaae sig sammen for at anskaffe den. Muligt et saadant Opmuntringsmiddel kunde træffes ved at tilstaae saadanne Husejere en Lettelse i deres Brandassurants-Afgivter. - At Assurantsen selv var veltjent med at Husejere saaledes anskaffede sig Sprøjter, er vel ikke at omtvivle.
Politivennen, 1799-01-01
Om dødfrosne Mennesker og Sneplove. (Tilegnet Amtmændena i Sjællands Stift.) J de saa Dage da Frost, Sne og Fog paa engang satte saa stærkt ind, bleve Vejene i en Hast upassable. Posterne maatte deels vende tilbage, deels ligge stille. Adskillige Farende ere frosne ihiel, ikke af Frostens absolute Strænghed, men fordi de ved de ufremkommelige Veje bleve saa længe udsatte for den. J Kroerne sadde Sognefogderne og Bønderne, og istedet for at aabne Vejene (jeg taler egentlig kun om Kongevejen) søgte de blot at skræmme de Rejsende tilbage, eller til at betale dem for Hielp. Enhver indseer hvor forkeert denne Adfærd af Bønderne og Fogderne er. Netop naar det sneer og fyger bør Snebjergene ved Skuffling og Snepløjning forebygges efterhaanden som de vil ansætte sig. Da er Sneen løs og blæser endog bort af Skuffen; naar den derimod har faaet Frost oven paa, bliver den haard og tung, og altsaa uendelig vanskeligere at bortskaffe eller bortpløje. Men dertil fordres da og to Ting: først, at nogen driver Bondefogderne, og at disse Nog en drives af Amtmændene; dernæst; at der overalt langs Vejene var Mængde af Sneplove, ikke saadanne uhyre Maskiner der skal slides frem af 8 Par Heste, og hvor en Snes Karle har Bænk at sætte sig paa for at passiare, men et Par spidst sammenslagne Bræder, hvorved Sneen løselig men ofte overfares.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske til Bedste for den norske Landbo. (Efter Jndsendt). Det forekommer ikke fjælden i de norske Dødsboer, hvor Arven er enten Proprietære eller Benefistariigods, at Landdrotten paastaaer, og ved den i Forordningen af 19. August 1735, §. 19. befalede Besiddelse, erholder større Aabod eller Gaardfæld, end Arvingerne finde Boet pligtig at svare. Under lige Omstændigheder opstaaer ofte Uenighed mellem Jorddrotten og en formedelst Alderdom eller andre Aarsager fratrædende Lejlænding. Dommerens Disision bliver da, i Mangel af Forlig, Midlet, hvorved enhvers Ret skulde lægges for Dagen; men da vor Lovgivning for norske Jorddrotters og Fæstebønders gjensidige Rettigheder og Pligter, intet bestemt indeholder om Forholdsregler ved Børelgaardes Tilog Fratrædelse, saa har, endog den Skarpsindiges og Retskafnes Kjendelser i slige Tilfælde ofte manglet Troværdighed. Denne for Landvæsenets Fremme og Statens Vel skadelige Tvivl vilde ophøre, naar Forordningen af 8de Juni 1787, om Rettigheder og Pligter mellem Jorddrotter og Fæstebønder i Danmark, i visse Dele kunne anvendes i Norge.
Politivennen, 1807-01-01
Et Ønske til høje Vedkommende - Synsforretningerne af Bombeskade angaaende. (Efter Jndsendt). J denne Tid da de ved Bombardementet skadelidende Jndvaanere lade syne og skjønne den lidte Skade, for at erholde Erstatning af det Offentlige, maatte man ønske, at det af Høje Vedkammende bestemtes hvad Raadstutjenerne skulle have for Tilsigelse, og Synsmændene for deres Arbejd. Det vilde være at ønske, at den højædle Magistrat tillige vilde ved denne Bestemmelse tage de Skadelidtes Kaar i Vægtskaalen, da højere end 2 Rdlr. for en Forretning, hvoraf mange kunne bestrides paa een Dag, synes noget formeget paa en Tid da det offentlige og private Vel ligger under for Krigens Byrder, og da Tilsigelser ved Forligelseskommissionen kun betales med 12 Sk.
Politivennen, 1807-01-01
Om Brandassurantsens vedtagne Udbetaling af de under Krigsurolighederne indtrufne Brandskader. J Forgaars blev i Forsamling af Kjøbenhavns Brandassurantses Personerere omhandlet det vigtige Spørgsmaal om Assurantsen skulde udbetale den senere skete Brandskade, eller ej. Udgiveren begriber ikke hvorledes dette kunde vorde et Spørgsmaal eller en Tvivl; som saadant maae det dog have forekommet adskillige. Men til Lykke vare dog den største Mængde i den Henseende af samme Tanke som han. Af de 160 Repræsentantere vare 66 tilstede ved denne Forsamling. 50 Stemmer vare for og 16 i mod Udbetalingen. Af de sidste talede Hr. Justitsraad Holm og af de første Justitsraaderne Skibsted og Vivet og Assessor Horn med størst Jver. En saadan Beslutning geraader Personeringen til største Hæder, opfylder alle deres ønske, der ere Delhavere i Brandkassen, og afvender den uudeblivelige Ødelæggelse for Husejerne, der vilde i modsat Fald paafulgt, den nemlig, at Prioritethavere, der ingen Sikkerhed saae for sig i et Tilfælde, som Erfaring nu har viist at kunne indtræffe, og som muligen staaer oftere antegnet i Skæbnens Bog, vilde opsagt deres Kapitaler. Der er ingen Tvivl om, at det jo i sin Tid vil findes stemmende med billighed og Retfærdighed, at den hele Stat for hvis Tarvs Skyld Kbhvns Borgere vovede deres Liv og Ejendom, bør forholdsmæssigen bære denne nu besluttede Udbetaling, og ikke Staden Kjøbenhavn alene.
Politivennen, 1807-01-01
Spørgsmaale, som til offentlig Nytte kunne gjøres. (Efter Jndsendt.) 1) Til Magistraten eller Kommertskollegium. Da det er tilladt at indføre Provisionsvarer og Brænde til Kjøbenhavn fra Provindserne. Mon da ikke derunder forstaaes ogsaa Tag- og Mursten, der under nærværende Omstændigheder ligesaa høre tilNødvendigheder? 2) Til det kgl.Generalitetskollegium. Da de engelske Tropper, som staae Skildvagt uden for Porten, aldrig tillade sig paa deres Post at bære Geværet anderledes end stivt i Armen, hvorved forekommes den Fare for Forbigaaende at løbe Bajonetten i Ansigtet, vilde det da ej være ønskeligt, at den forhen paaklagede Maade hos vore Skildvagter, at bære Geværet slængt paa Skuldrene, som bevisligen har afstedkommet farlige Saar, toges i Betragtning til Afskaffelse?
Politivennen, 1807-01-01
Om det afskaarne Springvand. (Efter Tilsendt.) Endskjøndt man vel kan forestille sig at Springvandets Erholdelse efter dets Standsning maa ventelig have store Vanskeligheder, saa har man dog gjort sig Haab om, at samme muligen i disse Dages Mellemrum havde kunnet været bragt istand til dets forrige Virkning, da Mangelen af samme, for den som ikke tillige have Pumpevand, medfører megen Besværlighed ved Vandhentning omkring i Nabolaugene. At al Omsorg i den Henseende iøvrigt er brugt, tvivles aldeles ikke om, og er man overbevist om, at denne Mangel saasnart muligt, til Lettelse for mange, vil blive afhjulpen.
Politivennen, 1807-01-01
Bekjendtgjørelse. Det tilsendte Bidrag om en Tildragelse med en Borger i Helsingøer, der, paa en vis Offiseers Befaling, skulde af nogle Soldater være revet ud af sit Huus og ført til Raadstuen, kan ikke indføres, før Udgiveren faaer kalt med Jndsenderen.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag til Gavn for den der besøge Fortogene. (Efter Jndsendt.) Ved den Tid, da en Mængde Bygninger atter ville opføres her i Staden, synes det ikke upassende, at yttre det ønske at en Bestemmelse, lig den som Reskript. af 4 Jan. 1681, Fr. af 27 Febr. 1663 S. 5, 6, 7, og Kanselliprom. af 7 Dec. indeholde, ved en almindelig Lov blev indpræget især alle dem, som formedelst nærværende Ødelæggelse nødes til at bygge. Unægtelig vilde det ligesaameget være til Bekvemmelighed, Sikkerhed og Skjønhed, for Staden, som det hører til god Orden, at holde Fortogene ryddelige, og ikke saaledes som før var, og endnu ikkun alt for meget er Tilfældet, at belemre dem med Kielderskure, Trapper op og ned, Træer fremstaaende Vindvesskaadder og deslige. Blev denne Lov udstrakt til dem, som efter Kyndiges Skjøn, kunde afskaffe saadant, ved deres gamle endnu staaende Bygninger, muligen allerede værende Fejl, saa var det rimeligt, at ogsaa den Uskik turde haabes hemmet, som af Marskandisere og andre Sælgende saa ubeføjet drives, i det de udstille deres Varer, som oftest i de Gader, hvor den største Færsel og mindste Plads falder, saaledes udenfor Husene, at især Fortogene, til de Gaaendes største Fornærmelse, i den Grad bepakkes, at man ofte nødes til at vige ud for Kobberkjedler, Sengklæder og deslige. En anden Ulydighed, som ofte udsætter de Gaaende paa Fortougene for Skade, bestaaer i de ubedækkede Rendestene, som paa mange Steder gaae over Fortoget fra Husene; ved uheldigvis at faae Foden i en saadan, kan man neppe undgaae at falde, og en Lykke er det da, om man kommer derfra med hele Lemmer; deslige Rendestene burde derfor altid være bedækkede, eller og være udhugne i Sten, da de i saa Fald ikke vilde være saa farlige som ellers. Det foreslaaes i disse Henseender, for det første at forbyde under Mulkt og Ombygningstvang, at lade Kielderdøre, Trapper, Skure, Vinduesskaadder og deslige springe videre end i det højeste 1/2 Alen ud paa Fortoget, saa og at have ubedækkede Rendestene tvert over Fortouget, som ej ere udhugne i Sten. At forsvare det her fremsatte Forslag, vilde udentvivl være ligesaa overflødigt, som at godtgjøre Muligheden og Letheden af dets Udførelse.
Politivennen, 1807-01-01
Om de i Politivennen No. 489 foreslagne Bombarderingslotterier. (efter Jndsendt). Maatte det i Politivennen No. 489 gjorte Forslag, ved Lotterier at ophielpe dem, der ved Bombardementet have lidt Skade paa deres Huse og Ejendomme, være heldig nok til at nyde Fremgang, da vilde dette kunne ophielpe en Del ulykkelige Mennesker, og disse være Forfatteren af denne heldige Jdee uendelig Taknemmelighed skyldige, og ligesaa den, der ved at søge kgl.Tilladelse til Jværksættelsen heraf, jo før jo heller ville søge at faae denne Sag Udført. Dog maatte det tillades at foreslaae følgende: 1) At der maatte bestemmes 12 Trækninger, som foretoges ved hver Maaneds Slutning, og i Tilfælde at de indkomne Summer ikke vare tilstrækkelige til at afhielpe den Skade, som maatte søges godtgjort, da paa ny at give Ansøgning, at flere Trækninger maatte bevilges, indtil den fornødne Formue var sanket; og 2) at foruden den proponerede ene Gevinst af 5000 Rdlr. eller i Proportion af den indkomne Summa, endnu 6000 Rdlr maatte gjøres i større og mindre Gevinster, saaledes, at af indkommende 40,000 Rdlr. alene 30000 Rdlr. bleve at uddele til de skadelidte; omendskjønt man ikke tvivler om, at enhver jo med Glæde vil anvende sin Rigsdaler til et saa velgjørende og nyttigt Brug, saa vilde dog det større Haab om en liden Gevinst maaskee blive en Bevæggrund til, at flere deltoge heri; og nogle, der havde mindre Ævne til ofte at yde deres Skjærv, blive sat i Stand til at tage et eller flere Nummere i de paafølgende Trækninger.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske paa Slotspladsen. (Efter Jndsendt.) Det var ønskeligt om nogle Læs Murgrus fra de ryddede Pladser bleve henførte paa Jordvejen mellem Højbro og Holmens Bro, da den allerede er en ubehagelig Søle for Fodgængere, og vil vorde det endnu mere til Vinter.
Politivennen, 1799-01-01
Soldaterbravure. Løverdagen den 26 d. M. om Eftermiddagen Kl. omtrent 2 da jeg gik ned af store Købmagergade og kom næsten ved Statsraad v. Hemmers Port, mødte jeg en Kone, som en usædvanlig lang Soldat, kom imøde med stærke Skridt, og som inden hun kunde blive ham var, stødte hende omkuld. Soldaten uden at bekymre sig om at Konen kunde have faaet Skade af Faldet, som hun til hendes Lykke ikke fik, men slap med at faae sine Klæder tilsmurte i Gadeskarnet, som vore Gader desværre have stor Overflødighed af, fortsatte sin Gang med den største Ligegyldighed. Ønskværdigt var det om saadanne Folk blev af deres Foresatte erindret om hvad de skylder deres Medmennesker; thi dersom jeg eller en anden vilde gjøre det, naar saadant et Tilfælde fordrede det, da slap vi neppe uden at faae en estertrykkelig Erindring af disse Marss Sønner; saa at Klogskab byder os at tie. Overalt kan en saadan uforskammet Overendestøden, have de slemmeste Følger for dem, som det hænder, isæer for frugtsommelige Fruentimmer og Børn.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag angaaende Kronprindsens Livkorps. (Efter Jndsendt). Da de Studerende altid have grebet til Vaaben, naar Fjenden har truet Kjøbenhavn, er det at formode, at de, ved lignende Lejligheder i Fremtiden, ikke ville være ørkesløse. Det var derfor at ønske, at de i Forvejen vare beredte paa at modtage denne, da det er umuligt i 8te eller 14ten Dage at lære alt, hvad der hører til at modstaae en veløvet Fjende. Til den Ende maatte Korpset være vedvarende; men det maatte tillige sættes paa en saadan Fod, at denne Vedvarenhed ikke var til Hinder for Studeringerne. Dette vilde have en dobbelt Nytte (foruden den at Korpset vilde være kyndigere i Krigskunstens Regler) thi dels vilde Sundheden (ved en passende Anstrængelse af Legemets Kræfter) vinde derved, dels vilde det være nyttigt fra Oekonomiens Side. Hvad det første angaaer, da er det bekjendt nok, hvor skadelig den siddende Levemaade er, hvortil en Studerende fordømmes, hvis han derfor visse Gange om Aaret var nødt til at exersere, vilde denne Bevægelse (saafremt den indtraf paa funde Aarstider) betydelig styrke hans Legeme, og forebygge mangen Svindsot o. a. d. Man vil indvende, at dette vilde foraarsage Forsømmelse i Studeringerne; ingenlunde, naar Aftentimer fra 6 af, om Sommer valgtes dertil. Det vilde være en Opmuntring for den Studerende, som i det Højeste billardholderehavde Skade af. Hvad det andet angaaer, da vilde den Studerende spare meget, ved at have en passende Uniform, hvori han kunde vise sig til Stads som til Hverdags, istedet for at han nu maae have to og tre Kjoler af forskjellig Form og Bonitet. Korpsets nærværende Uniform synes passende, naar den fik et befalet militær Snit, thi da den er højst simpel vil den ikke give Anledning til, at man vilde fordybe sig meer i Uniformen end i Betragtninger. Dette gives Kyndigere til Eftertanke. Den 2 Septbr. 1807.