Den Vest-Sjællandske Avis, 1840-09-08
(Jndsendt.)¬ Man har allerede ofte gjort opmærksom paa det Upaalidelige i Petitioner med mange Underskrifter, fordi disse ofte ikke ere blevne tilveiebragte ved Sagen selv, men ved andre Omstændigheder. For at undgaae dette, burde man, naar saadanne Bønskrifter, circuleret Underskrift, sørge for, at Overtalelse eller andre udvortes Opvækkelsesmidler ikke bleve anvendte. Men skal et Bønskrifts blotte Jndhold bevæge Mange til at undertegne det, maa man maae det saaledes, at dette kan svare til en stor Mængdes virkelige Overbeviisning. Derfor maa ikke alene Petitionens Gjenstand være et mindelig udbredt Ønske, men de anførte Motiver maae og være anerkjendte som gyldige af de Fleste, og derfor være saa nimodsigelige og indlysende som mungt. Dette savnes den fra Roeskilde til Stænderne indgivne Petition. – Det indskrænkede Monarchies Fordeele ere i saa mange Skrifter udviklede, at de, som ville omtale denne Statsform, uden Vanskelighed ville i disse kunne finde de meest bifalds værdige Grunde til at understøtte deres Andragende. Denne Vei har Concipienten af den Roeskildske Petition ikke valgt; han har villet understøtte Andragendet med Grunde, hentede fra vor nuværende Tilstand, og har derved givet Anledning til vel grunbede Erindringer af den kongelige Commissarius, som dog, maaskee for ikke at sprede Forsamlingens Opmærksomhed til for mange Gjenstande, ei har berørAlt hvad der kunde siges imod denne Petitions Motivering. "En Række af heldige Aar for Landmændene," siger den, har ikke kunnet sætte Regjeringen i Stand til at lette vore Byrder eller give Handel og Jndustrien Kraft, som kan bøde paa Uaar og lave Kornpriser." Her forudsættes, at de for Landmanden heldige Aar skulde være den rette Tid til at lette Landets Byrder. Men paa en saadan Tid er jo netop Trangen dertil ikke saa stor som ellers. Man kunde sige den er det for Kjøbstedboerne; men det er ikke Tilfældet; thi i frugtbare Aar falde Kornpriserne sædvanlig og give derfor ogsaa Kjøbstedboerne Lettelse, og paa saadanne Tider har Landmanden ogsaa meest Anledning til at skaffe Kjøbstedmanden Fortjeneste Hvor de heldige Aar have medvirket til Statsindtægternes Forøgelse, har Overskuddet kunnet behøves til Afbetaling paa Statsgjelden m.v. At Nødvendigheden af en Lettelse, som den omtalte, ikke har været meget stor, kan og sluttes deraf, at Stænderne ei have gjort Forslag desangaaende, saa megen Anledning der end ved Lovforslagene om Tolden og Consumptionen var dertil. At befordre Handel og Jndustrie kan ikke ligefrem forlanges af Regjeringen. Jmidlertid har den virket derfor, og, som Erfaring viser, vist ikke uden Frugt om og Endeel er tilbage at ønske; thi i de fleste Smaa kjøbsteder er Handelen kjendelig tiltagen, og om end den egentlige Handel en gros i Kjøbenhavn staaer paa et noget lavt Trin, saa kan det ei negtes, at andre Handelsgrene tildeels ere i god Flor. Om og Fabrik fliden, som har nydt store Begunstigelser, ei er steger høit, er den dog ikke paa en ganske slet Fod, og Huusfliden er i mange Egne betydelig. "Midlerne hertil maae udgaae fra Folket selv." Jntet forbyder os at antage, at Midlerne for en Deel ogsaa kunne udgaae fra Regjeringen. Skulde ogsaa i de anførte Henseender Noget staae tilbage, saa var det billigt at afvente, hvad deels Provindsialstænderne, som endnu i saa kort Tid have været i Virksomhed, deels Regentskiftet vilde kunne virke til de nævnte Formaal. "Og det ville de, naar den Aand, som er vakt næres, naar dets Sands for indre Statsforhold udvikles, og de Byrder, det maa bære til Samfundets Vedligeholdelse, paalægges af det selv." Om de to første Punkter kan der vel neppe være nogen Uenighed; thi at Følelsen af Selvstændighed har noget meget Opmuntrende til enhver gavnlig Virksomhed, er vist, men vi kunne haabe, at denne Følelse til strækkelig vil næres derved, at Nationen selv udvælger Kongens Raadgivere. Hvad det Sidste angaaer, da ere Følgerne af en saadan Jndretning alt for tvivl, somme, til at man kan indrømme hiin Paastand; th at Skattebevillingsretten kan føre snart til et skadeligt Kniberie, snart til en ulige Fordeling af Byrderne, snart ogsaa til Statsgieldens utidige Forøgelse, derom har man for sikkre Erfaringer, til at man ubetinget kan tilstaae, at den skaffer Midlerne tilveie til at lette Landets Byrder og ophjælpe Handel og Jndustrie.