Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-10-13
(Fortsat.) Moscan kan betragtes som en Stad, der, bygt i Asiatisk Stiil, efterhaanden er bleven mere og meere Europæisk, og i sin nærværende Tilstand er en broget Blanding af uharmonisk Architectur. Det er deelt i I. Kremlin (Beskrivelsen forbigaaes her, da man i det Væsentlige allerede har læst den i dette Blad), som staaer i Middelpuncten og paa den høieste Deel af Staden, i Form af en Trekant, og er omtrent 2 Engelske Mile i Omkreds. 2. Kithaigorod er meget større end Kremlin. Bygningerne ere for det meste af Stukturarbeide eller kalkede, og Kithaigorod har den eneste Gade i Moscau, hvor Husene staae tæt ved hverandre, uden noget Mellemrum. S. Bielgorod (den hvide Stad), der næsten gaaer rundt omkring de to førstnævnte Stæder, skal have sit Navn af en hvid Muur, som det fordum var omgivet af, og hvoraf adskillige Levninger endnu ere tilbage. 4. Semlainogorod, der omgiver de tre andre Qvarterer, kaldes saaledes efter en rund Vold, som det er omgivet af. De to sidstnævnte Stæder indbefatte en Gruppe af Kirker, Klostere, Palladser, Huse af Steen og Træ, og Rytter, i ingen Henseende bedre end Bønderbytter. 5. Sloboda, eller Forstæderne, danne en uhyre Cirkel omkring alle de forhen beskrevne Dele, og er omgivet af en lav Vold og Grøft. Disse Forstæder indbefatte, foruden Bygninger af hvert mueligt Slags og hver muelig Benævnelse, Kornmarker, mange aabne Græsgange, og adskillige Smaa floder, hvorfra Negling udspringer. Floden Mos kun, der løber i en slangeformig Canal gjennem Staden; men den er ikke uden om Sommeren seilbar for Tømmerflaader. – Kirkerne i Moscau ere overordentlig talrige; Capellerne iberegnede beløbe dersig til over 1000; der er 484 offentlige Kirker, af hvilke 199 ere af Steen, og de øvrige af Træ, de første ere i Almindelighed af Stukaturarbeide eller kalkede, de sidste rødt malede. De ældste Kirker i Moscau ere sædvanligt bygte i en Fiirkant, med en Kuppel og 4 mindre, af hvilke nogle ere af forgyldt Kobber eller Jern, andre af Tin, enten ganske simple eller grønt malede. Disse Kupplor ere for det meste prydede med Kors, omvundne med Tin=Lænker. Den hellige Trefoldighedskirke, som stundom ogsaa kaldes Jerusalems Kirke, og staaer i Khitaigorod, tæt ved den Port, der fører til Kremlin, har et Slags høit Taarn, prydet med 9 eller 10 Kuppler. Den indre Deel af Kirken bestaar af tre Deele. Over Døren til enhver Kirke er den Helgens Billede, som den er helliget, og hvilken Almuen bevidner sin Hylding, naar den gaaer forbi den, ved at tage Hatten af, ved hvilken Leilighed den korser sig og berører Jorden med Hovedet. Klokkerne udgjøre en ikke uvigtig Deel af den offentlige Gudsdyrkelse i dette Land, da Størrelsen eller Kortheden af deres Knævel bestemmer Dagens større eller mindre Hellighed. Adskillige af disse Klokker ere af en uhyre Størrelse; een, som findes i St. Jvans Kirketaarn, veier 3651 Russiske Pud eller 127,836 Engelske Pund. Det er altid bleven betragtet som en fortjenstfuld religiøs Handling, at forære Klokker til en Kirke. Boris Gudunof forærede Chatedralkirken i Moscan en Klokke, der veiede 288,000 Engelske Pund, paa Keiserinde Aas Bekostning støbtes en Klokke, der veiede 432,000 Engelske Pund, og som i Størrelse overgik enhver Klokke i den bekiendte Verden. Høiden af denne uhyre Klokke er 19 Fod, og dens Omkreds nedentil 63 Fod 11 Tommer; dens største Tykkelse 23 Tommer. Da det Træ, hvorved denne store Maskine var befæstet, tilfældigviis brændte, faldt Klokken ned, og et Stykke brak af og efterlod en Aabning, som kan rumme to Mennesker, der staae opreiste ved Siden af hinanden. – Sloktet (hvor Keiser Napoleon efter de seneste Efterretninger havde sit Hovedquarteer) beboedes af de gamle Czarer, og staaer paa den yderste Kant af Kremlin. En Deel af dette Slot er gammelt, og endnu i samme Forfatning som da det blev bygt, under Jwan Wasiliewitsch, og Resten er efterhaanden tilkommen i forskjellige Mellemrum, og i forskjellig architectisk Stiil, hvilket har frembragt en Mængde Bygninger, som udmærke sig ved Misforhold i deres forskjellige Sammensætning. Taget er tæt besat med en Hob smaa forgyldte Spire eller Kugler, og en stor Deel af Frontispicen er decoreret med alle de Provindsers Vaaben, som det Russiske Rige bestaar af. Værelserne ere i Almindelighed overordentlig smaae, paa eet nær, som kaldes Raads salen, hvori de gamle Czarer pleiede at give fremmede Gesandter Audience. Salen er stor og hvel vet, og har i Midten en uhyre Steenpiller, som bære Loftet. J dette Slot er Peter den Først født 1672. J den Deel, som kaldes Skatkammeret, gjemmes Kronen, Juvelerne og de HøitidsKlæder, som ved Kronningen bæres af Keiseren, foruden adskillige Mærkværdigheder, der angaae Landets Historie. Blandt den store Mængde Kirker, som denne Stad indeholder, ere især mærkelige St. Michaels og Mariæ Himmelfarts, den første som den, de Russiske Monarker ere jordede i, og den sidste som den, hvori de krones. Disse Bygninger, som ligge i Kremlin, ere begge eens i deres architectiske Stiil og udvortes Form, uagtet de ere bygte efter den gamle Stiil der i Landet, ere de dog ikke aldeles utækkelige. J St. Michaels Cathedralkirke, der indbefatter de Russiske Keiseres Gravsteder, ligge Ligene ikke i Hvelvinger eller under Kirkegulvet, men i opretstaaende Begravelser, for det meste af Steen, i Form af en Ligkiste og af 2 Fods Høide. Da Coxe besøgte denne Kirke, vare de ældste bedækkede med Ligtæpper, deels af rødt Klæde, deels af rødt Fløiel, og Peter den Andens med et, der var indvirket med Guld og kantet med Sølvfryndser og Hermelin. Paa hver Begravelse er anbragt en Sølvplade, hvorpaa er udgravet den afdøde Souverains Navn og Aaret, i hvilket han døde. - Jomfrue Mariæ Himmelfarts Aars kirke, hvori i lang Tid de Russiske Souperainer, kronedes, er den prægtigste Kirke i Moscau. Midt paa Loftet hænger en uhyre stor Lysekrone af støbt Sølv, som veier 2940 Pund, den er forfærdiget i Engelland, og en Foræring fra Morosof, AlexeyMichaelowitz's Premierminister og Yndling. (Fortsættes.) Tulipan. Denne Blomst, som ikke tjener til andet end til Prydelse i Haugen, hvis Skjønhed overgaaes af mange andre Blomster, hvis Varighed er kort, og hvis Besiddelse er mislig, er i Midten af det 17de Aarhundrede bleven en Gjenstand for en Handel, som ikke har sin Lige i hele Handelshistorien, og hvorved dens tilsyneladende Priis langt oversteeg de ædleste Metallers. Fortalt er denne Handel af Mange, men i det mindste af de Nyere er den urigtig fremsat. Man leer over Tulipanmanion, fordi man troer, at Blomstens Skjønhed, og Sieldenhed har lokket de Lysthavende til de høie Priser: man tænker, at Tullipanerne allene derfor vare saa umaadeligen betalte, for at have dem til Pragt i Haugerne, men disse Forestillinger ere urigtige. Jkke over hele Europa blev denne Handel drevet, men allene i nogle Nederlandske Stæder, fornemmelig i Amsterdam, Harlem, Utrecht, Leiden, Rotterdam, o. fl. Stærkest dreves den i Aarene 1634, 35, 36, 37. Foren Zvibel af den Art, som kaldes Viceroy, blev tilstaaet den, som lovede at levere den, følgende Vare, efter vedstaaende Priser: 2 Læst Hvede, i Værd . 448 Gylden. Rug. 4 fede Oxer . . . 480. Sviin. . . . 240 12 – Faar. 2 Oxehoveder Viin -* To 4 Td. otte Gyldens Øl. 2 Td. Smør, Slag paa 1000 Pd. Ost . . En fuldstændig Seng. Klædning. Et Sølv Bæger. Tilsammen, 2500 Gylden.