Aalborg Stiftstidende, 1846-04-08
Den tidligere saa meget omtalte Kjøbmand C. P. J. Fogh i Nakskov har i disse Dage udgivet et Skrift, der omtaler de vigtigste Tildragelser i hans Liv, og de skjændige og skammelige Forfølgelser", han paastaaer at have været udsat for af Cancellisecretair og Byfoged Hammerich i Nakskov. Af dette mærkelige Skrifts Jndhold leveret "Flyveposten" følgende Referat: Den 28de Februar 1843, om Aftenen, blev der hos Foghs personlige Uven, Proc. Smith i Nakskov, efter Smiths og hans Kones Udsagn, indkastet igjennem Ruden en Flaske med Svovlsyre, hvorved nogle Effecter bleve fordærvede. For denne Forbrydelse, sigtedes Fogh, endskjøndt han senere under Sagens Gang beviste sit Alibi, nemlig at han havde været paa et andet Sted, medens Flasken blev indkastet. Smith begjærede Foghaarresteret, og Byfoged Hammerich, der stedse havde viist sig som Foghs bittreste Fjende, lod ham ufortøvet afhente med to Politibetjente. Fogh fulgte godvillig med til Raadstuen; men her tildrog sig en høist uhyggelig Seene. Fogh forlangte at stilles for Forhør, men Hammerich besvarede denne Anmodning med de Ord: "Du skal faae Tid at pille dine Luus!" samt skjældte ham for Stimand og Kjæltring, Skurk, Røver og Bandit, hvilke Udtryk Hammerich senere under Sagens Gang har vedgaaet at have brugt. Dernæst befalede Hammerich Betjentene at tage Stokken fra Fogh, hvorved han blev kastet omkuld, og derefter synes det at Fogh har sat sig til Modværge, hvilket vel nærmest er det Moment, der senere førte til hans Domfældelse. Foghs Forlangende, at stilles ufortøvet for Forhør, blev, trods Lovens Bydende, ikke taget tilfølge; han blev sat i slet Arrest, fra hvilken Stiftamtet ikke vilde løslade ham imod Caution, skjøndt en saadan Begunstigelse tidligere endog var viist en Bondekarl, der havde voldtaget et 12 Aars Barn. J denne Arrest blev Fogh i nitten Maaneder, imedens Sagen havde sin Gang for Under- og Overretten. Ved Underretten, dømtes Fogh af Sættedommeren, Justitsraad Fasting, til 8 Maaneders Forbedringshuusarbeide i Møens Tugthuus; men denne Dom blev af Overretten under 26de Septbr. 1843 kjendt uefterrettelig. Sagen blev atter optagen, og hertil kom nu den Anklage, at Fogh ved dens første Behandling havde skjældt Hammerich for en "Log ner, fordi denne havde udskjældt ham for Skurk, Røver og Bandit. For dette Udtryk dømtes Fogh ved Underretten, nu at bøde sine 3 Mk., og desuden til Tugthuusarbeide for den øvrige af ham imputerede Forseelse. Ved Overretten blev denne Dom den 12te Octbr. 1844 modificeret dertil, at Fogh for Opsætsighed og Vold imod Øvrigheden dømtes til 2 Aars Fængsel i Møens Tugthuus. Denne Dom indankede Fogh for Høiesteret, som underkjendte Samme og alene dømte Fogh til 30 Dages Vand og Brød, uden at mortificere Foghs om Hammerich brugte Udtryk "Log ner". Dette er en kort Fremstilling af Sagen, om hvilken man dog vil kunne erholde et langt bedre Begreb ved at gjennemlæse Bogen. At Hammerich iøvrigt, efter at have gjort sig skyldig i en saadan Misbrug af sin Dommermyndighed og efter at være kaldet en Løgner", uden at dette Udtryk er bleven mortificeret, endnu kan beklæde sit Embede, maa i ligesaa høi Grad overraske, som den mærkelige Forskjel, der har været imellem de over Fogh afsagte Domme. Fogh er nu indgaaet med Ansøgning til Hs. Maj. Kongen om at erholde Beneficium til at sagsøge Hammerich til en Skadeserstatning af 2000 Rbd. for ulovlig Arrest og til at bøde sine 3 Mk. for sine grove og ubeviislige Skjældsord. At denne vil blive bevilget, derfor vidner Hs. Majestæts bekjendte Retfærd, der vil, at saavel den Høie som den Lave skal skee lige Ret.De gamle Aftægtsfolk i Seilstrup Sogn, hos hvem der for kort Tid siden blev gjort Jndbrud og bortstiaalet endeel Klædningstykker og noget Lærred (see Løverdagsavisen, have siden levet i bestandig Frygt for at hiint Jndbrud var beregnet paa deres Penge og at det skulde blive gjentaget; de skiftedes derfor til at vaage om Natten. J Løverdags Nat var det Mandens Tour til at vaage; han sad i Mørke paa en Stol og blundede, da der pludselig kom en 8 Pds. svær Steen ind af Vinduet, som traf ham uden at gjøre ham nogen Skade. Han blev siddende roligt og lyttede, indtil han troede at høre Tyvene fjerne sig, listede sig derpaa ud til Gadedøren, for dog ved Maanens Skin at see, hvilken Retning de toge, men knap havde han aabnet Døren paa Klem førend den blev stødt op og han kastet til Jorden af en Mand, der smed sig oven paa ham, slog ham i Ansigtet og satte sit Knæ mod hans Bryst. Konen, der hørte sin Mands Nødskrig, sprang af Sengen og ilede ganske nøgen som hun var ud i Forstuen for at see hvad foregik; men blev strax kastet til Jorden af en anden Karl, der snærede hendes Been sammen med et Reeb saa fast, at det gik i det blodige Kjød, traadte hende i Ansigtet med en Træsko, saa at Tænderne gik ind i Munden, det ene Øie vistnok er ødelagt og Konen næsten ukjendelig. Jmedens den ene Karl vedblev at trykke Manden ned med Knæet imod hans Bryst, begyndte den Anden Randsagningen i Stuen, hvor han snart, i de Gamles Seng, fandt de søgte Penge, nemlig 400 Rbd. Røverne skyndte sig strax bort med Pengene og lode de Gamle ligge. Konen er meget syg af de lidte Contusioner og Mælet har forladt hende, saa at hun endnu ingen Forklaring har kunnet give om det Passerede. Manden vil slet ikke have kjendt Voldsmændene, som endnu ikke ere opdagede. – Hos Skrædder Jess paa Vandstedmark, og Søren Bak i Bagterp, er ligeledes en Nat i forrige Uge gjort Jndbrud og stiaalet, fornemmelig (Hjørr. Av.)