Politivennen, 1809-01-01
En Rejsendes Bemærkninger i Helsingør, nedskrevne i Desbr. f. A. Da Anmælderen har mange Steder i Gæstgivergaarde og Kroer forefundet opslagne, af Øvrighederne bestemte, Taxter, der tjene til Rettesnor for Verter og Rejsende, og hvoraf disse kunne erfare, hvad de mod Anfordring have at erlægge til Verterne, saa kunde han ikke andet end undres over, ikke at forefinde saadanne i Gæstgivergaardene i Helsingør. Vel forefandt han en saadan hos den bekjendte Gæstgiverinde, Mad. Juhl, i et Sideværelse ved Billardstuen, men af hende selv skreven og bestemt Taxt, og som muligt kun tjener til Rettestor for hendes Husgæster og ej for Rejsende, hvilke dog, som billigt er, burde forefinde slige af Øvrigheder bestemte og offentliggjorte Taxter. Hin af Vertinden selv bestemte Taxt kunde ikke synes overdreven, naar man betænker alle Tings Dyrhed og man bekom hvad der lovedes, hvilket neppe altformeget er Tilfældet med Vin. Dog denne Artikel er ikke altid saa nødvendig, at man jo oftest kan undvære den, naar man derimod kan faae det nødvendigere, nemlig godt drikkeligt Øl. Men da der i Byen kun ere tvende Bryggere, som brygge hvidt Øl, der søges af de fleste Husholdninger og paa de fleste offentlige Steder, saa kunne disse umuligen altid tilfredsstille alle Søgende, nu Folkemængden ved Tilværten af Militære vel er stegen til det dobbelte; og følger deraf ikke fjelden den Ubehagelighed, at man i flere Dage ikke kan faae en Flaske Øl, men maa spørge sig selv, hvad skal du drikke? Vin? den er for dyr. Porter? den er engelsk Fabrik, og desuden for svær for din danske Mave. Øl? det kan ikke faaes. Vand? Ja det tør du ikkun fjelden for din Sundheds Skyld. Nok herom. Ønskeligt vilde det være for Byens Jndvaanere, om flere store Bryggerier, til sammes Forsynelse med godt Øl, bleve anlagte, da de aldrig vilde mangle paa Afsætning. Vel sandt, at der findes desuden en Mængde andre Bryggerier, som brygge brunt Øl, men som, naar man undtager nogle enkelte, fabrikere det saa slet, at det har hverken Smag eller Kraft, men nævnes ofte af selv Soldaten. Pøs, og dog fortæres af ham, fordi han nødvendig maa nyde noget, for at slukke Tørsteen. Er det brune Øl slet beskaffent, saa er Kornbrændevinet det ikke mindre, og de flestes vilde neppe, naar det kom til Prøve, holde 3 til 4 Grader, nogles vel derunder. Gives der dog nu 40 Skilling for en Pot, saa burde det og bestemmes hvilken Styrke det burde have. Fra en vis Side betragtet kunde vel Brændevinsbrænderne undskyldes, thi da de der indkvarterede Militæres Antal er saa stort, kunne hine, hvormeget de end fabrikere, og hvormeget de end spæde det med Vand, neppe tilfredsstille de Søgende. Det hedder vel derfor ogsaa Hvi skulde jeg gjøre det stærkere, da jeg uagtet dets Kraftløshed kan afhænde alt og endda neppe tilfredsstille min Søgning? Men i alt Fald er dog lidet men kraftigt baade bedre og fundere end mere, men Vandpjask. - Slagterne have deslige Taxt med Kbhavns Slagtere, men paa mit Spørgsmaal desangaaende fik jeg af flere til Svar: De have den vel, men see og følge den som Kbhavnerne. Brødet, som bages og sælges der, er godt og upaaklageligt, men dyrt, naar Vægten kommer paa Regnebrættet med. Om Bagerne have nogen Taxt er mig ubekjendt, idetmindste kunde jeg ikke faae Øje paa en saadan Ting, med mindre jeg var seende blind. For Høkere er det vel meget vanskeligt nu at bestemme Taxt for Udsalget af deres Vareartikler, der alle ere stegne til en umaadelig Pris. Paa nogen saadan kunde ej heller mit Øje faae fat, hvor meget det end stirrede derefter. Alle Huse og Gaarde ere for det meste tydeligen nummererede, og Gadernes Navne paamalede, dog manglede en Hjørnegaard paa Stengaden det, hvilket i en vis Henseende kunde synes noget paafaldende. Gaderne ere skjønt brolagte, og, uagtet hyppig falden Sne, snart igjen foranstaltede fremkommelige. Byens Kirker ere forsynede med skjønne Orgeler, og Musikken, som bestyres af kyndige Mænd og er forenet med harmonisk Sang, bidrager meget til at hæve den Andægtiges Aand til alle Aanders gode og hulde Fader; desuagtet ere Kirkegængerne kun faa, de Militære undtagne, som ved Tjenestens Begyndelse indfinde sig i Garnisons Kirken, men for disse maae det være meget kedeligt, ikke at kunne deltage i Sangen med, da de fra ingen Side forsynes med Salmebøger og altsaa blive uden Opmærksomhed, indtil Præsten bestiger Talestolen. Da Kirken, som man sagde mig, kun er forsynet med saa Salmebøger og ejer kun saa Midler, saa fremsættes dette varme ønske: Give! at en ægte Guds Tilbeder, som besidder Evne, vilde til at afhielpe hin Mangel, nedlægge et Offer paa Herrens Alter til Herrens Ære! Unægtelig forberedes det gode Menneskes Hjerte ved en kraftfuld og hellig Sang, til med Glæde at optage Ordet og bevare det i et rent Hjerte. Gid dette ønske ikke være yttret forgæves. - Belysningen om Aftenerne er, uagtet Trannens umaadelige Dyrhed, ypperlig, det Tilfælde undtagen, naar Frue Luna egensindigen slukker sin Lampe uventet og for tidlig. Men det, som overalt behagede mig, var den rosværdige Rolighed og Tryghed, som herskede Aften og Nat stedse i Huse og paa Gader, uagtet Byens saameget forflerede Antal af Jndvaanere, og hvilket giver 2de herlige Slutninger, først at Politi og Vægtere vaage, dernæst at den Jndfødte ikke er oplagt til Gavtyverier.