JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1806-01-01
Bomtaxt i Østerport. Søndagen den 4 Jan. om Eftermiddagen Kl. 21/4, kørte jeg ud igjennem Nørreport og betalte for min Gig med en Hest forspændt, i Bommen som sædvanlig 6 ss. Paa Tilbagetouren igjennem Østerport Klokken omtrent 3 3/4, blev mig af Bombetjenterne affordret ved denne Bom 12 ss., som jeg maatte betale, paa Grund af Giggen har en Calesche. Denne høje Taxt finder jeg meget besynderlig, især da jeg vel mere end 200 Gange har kørt i min Gig igjennem Øster, saavelsom de øvrige Stadens Porte, uden at betale mere end ser Skilling. Jeg giver mig desaarsag Frihed at forespørge, om Taxten i Bommene er forhøjet for ovenmeldte Slags Egnipager. Af de ærede Vedkommende, haaber jeg i næste Nummer af Politivennen at see dette Spørgsmaal besvaret, til min saavelsom fleres Efterretning.
Politivennen, 1806-01-01
Uorden i Myntergade. J Løverdags Aften d. 27 Des. 1806 imellem 5 og 6, gik tvende Personer igjennen Myntergaden, da samme var uden for Huset No. 47, kastedes ud af samme Huus (efter Skjønsomhed af den øverste Sals Etage, en tom Flaske og en gammel Potte) som traf bemeldte Personer lige paa Hovedet. - En Mængde Mennesker kom til, og da ingen Ulytte var skeet; saa blev det roligt.
Politivennen, 1806-01-01
Spørgsmaal. (Efter Jndsendt). J endel Jnteressenteres Navne spørges vedkommende Bestyrelse, naar man fra samme kan vente en offentlig Besvarelse paa det af Hr. Assessor Horn senest i Politivennen Fremsatte?
Politivennen, 1806-01-01
Spørgsmaal. (Jndsendt.) For endel Aar siden samledes Subskripsion til et Æremindes Opsættelse for den danske Sømagts udødelige Helt Tordenskjold. Man ønsker desangaaende Oplysning, som bedes indlagt forseglet hos Udgiveren af Bladet. Jsær ønsker man og, at den Mand som dengang besørgede Sagen, selv vilde beære Spørgeren med al den Underretning om Sagen, som staaer i hans Magt.
Politivennen, 1806-01-01
Uordener. 1) Uagtet oftere i dette Blad er anket paa Mangel af Ringetøj eller Dørhammer paa Gaarden No. 89 paa Hjørnet af Rosenborggade og St. Gjertrudstræde, samt Rendestensbretter uden for Port, Dør og Kielderopgang, er disse Mangler dog ej endnu blevne afhjulpne. Man haaber, at Ejeren, Hr. Christensen, dog vil henvende sin Opmærksomhed herpaa og, ved at afhielpe bemeldte Mangler sørge for fleres, Bekvemmelighed, og tillige fortjene deres Tak derfor. 2) Hokeren paa Hjørnet af gammel Mynt og Sværtegaden hænger sit Skildt i den sidstnævnte Gade saaledes at det aldeles skjuler Gadenavnet. Denne Uorden, der allerede engang for er paaanket, er saa meget mere utilbørlig, som der paa det ligeoverfor værende Hjørne af Christenbernikovstræde og Sværtegaden ikke findes Gadenavne. Herved gjøres det umligt for den med Byen Ubekjendte, som fra Regnegade, fra gammel Mynt eller fra Kristenbernikovstræde af, søger efter Sværtegade, at finde samme ved Hielp af Gadenavne.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal om Vægteren paa Vestergade. Er det muligt at en Vægter kan være saa efterladen paa sin Post som Jversens Avis fortæller om Vægteren paa Vestergade? og er det usandt, bør da ej en saadan Mand endskjøndt han er fattig - have Satisfaction for en saa grov opdigtet Løgn. samt bør hans Foresatte i dette Tilfælde ikke paasee hans Tarv?
Politivennen, 1807-01-01
Til Spørgeren i Politivennen No. 455, om et Monuments Oprejsning for den danske Sohelt Tordenskjold. Spørgeren i Politivennen No. 455 om et Vremindes Opfættelse for den danske Sømagts udødelige Helt Tordenskjold, vilde beære den Mand, som har paa taget sig Supskriptionen, med sin Nærværelse, for af ham at vorde underrettet om hvad denne Sag betreffer!
Politivennen, 1807-01-01
Svar i Anledning af en Anke i No. 455. For at forebygge Mistanke som muligt kunde opstaae i Anledning af det i Politivennen No. 455 indrykkende Stykke om Uorden i Myntergaden, finder jeg mig som Beboer af 2den og 3die Sal, behøriget til at gjøre den Erklæring, der er grundet paa den fuldkomneste Vished! at der ej fra mine Vinduer er udkastet, endog det allermindste; altsaa hverken Potte eller Flaske d. 27 Desember, og at det altsaa er Usandhed og urigtig skrevet af de Her. Stargaard og Flindt. P. Leegaard, Skrædermester.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske til Gen. Postamtet. (Efter Jndsendt). Det vilde vist være meget ønskeligt, om paa det agende Postkontor maatte indføres den Orden, at naar man om Fredag Aften afleverer Pengebreve, enhver da ved Jndgangen kunde erholde et Nummer, hvorefter han siden i Raden kunde opraabes, og aflevere Pengene. Al besværligt Tryk for den, der ikke vil opholdes, og Ophold for den, der ikke vil trykke eller trykkes, vare derved afhjulpne.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. 1) Huset No. 33 i Skindergaden hvor Porykmagermester Archilles boer i Stuen, har den store Ubekvemmelighed, at det hverken har Hammer eller andet Ringetøj, ved at gjøre opmærksomt herpaa, tør man haabe Ejeren afhielper denne væsentlige Mangel. Endnu har Hattemageren i Hr. Fønnesbechs Gaard paa Østergade, uagtet oftere bedet derom i disse Blade ikke forandret sit franske Skildt. Dersom han ikke ønsker, at gjøre Nationens Sprog den Æke, ene at tolke hvad i Hattemagasinet findes, eller dersom det virkelig lokker danske Købere ( thi med de franske eller andre Fremmede allene var Skildtets Ejer vist ikke tjent, at der er fransk Jndskrivt, kunde dog i det mindste Skildtet have baade Dansk og Fransk Jndskrivt.
Politivennen, 1807-01-01
Om Brobygning i Kobenhavn. Det er umuligt i disse Frostvejrs Dage at see de idelige Fald af Fodgængere ved Opog Nedgang fra vore Broer, at skue den ængstelige Anstrængelse Hestene maae anvende, især for at vinde op til Aasen af Broerne, men og for at holde tilbage ved Nedfarten, uden atter at gjøre det ofte gjorte, ofte offentlig fremsatte, men hidtil aldeles spildte Spørgsmaal: Hvorfor gjøres vore Broer ophøjede, istedetfor horisontale? Vi have kun een horisontal Bro i Staden selv (thi Talen er her hverken om Fæstningsværksbroerne eller om Broerne paa Nyholm) nemlig den murede Slotsbro eller saa kaldede Marmorbro. Alle de andre ere mere eller mindre opstejlede, og det ikke blot Vindebroer, skjøndt det ligesaalidet ved dem var nødvendigt, men ogsaa de øvrige, der ikke engang have mindste Skin af Nødvendighed til saadan ubekvem og skadelig Form. Thi hvad gjør nødvendigt, at Snurrebroen skal være saaledes oprygget, at Kristianshavns saakaldede Stenbro skal være det, at Prindsens- og Stormbroen skulle ligeledes synde imod den Linie, som her i en dobbelt Forstand er den Rette? Stiger maaskee Vandet under vore Broer saa højt, at den derfor maae gives Ryg? Var dette Tilfældet, vilde dog en liden Højde i Midten ikke være tilstrækkelig til Øjemedet, men Broerne maatte i deres hele Længde være højere over Dagligvande, og kunde derhos ligefuldt være horisontale. Men enskjøndt man har enkelte Gange havt Exempel paa, at Vandet er gaaet op over Gaden ved Gammelstrand, og paa enkelte Steder i Overgaden paa Kristianshavn, kunde Broer, ne paa disse Steder dog være betydelig lavere, end de nu ere og være horisontale. Aldrig er Vandet i Frederiksholms Kanal traadt over hvortil da en saa betydelig Højde, der bliver ved dens o Træbroer dobbelt unyttig, da de jo ikke behøve at have større Vide eller Gab end Marmorbroen, siden alt hvad de have mere, er til ingen mindste nytte i Verden? Jkke destomindre er nylig den ene af disse Broer fornyet, og givet en for Fodgængere og Heste besværlig Stejlhed. Er Gaden, hvortil en Bro støder alt for lav, da bør den højes. Dette giver Fornuften. At selve Vindbroer heel vel kunne være horisontale, og dog udholde den stærkeste Kørsel, det vise vore Fæstningsværksbroer; det er ved Tegning forhen godtgjort i disse Blade; det bevise endelig alle til det Fuldkomne fremstræbende Nationer, der have horisontale Vindebroer i Tusindetal. Hos os synes man derimod saa forpikke? paa, at give Broer den opryggede Dannelse, at man endog i vore saakaldte engelske Haver, gjøre dem, af ingen Verdsens Nødvendighed, saa hvælvede, at Spadserende grue veed at gaae derover. Man kan ikke andet, end heri atter erkjende en af disse Moder, der undertiden kunne saaledes bemestre sig en Nation, at ingen Fornuftslutninger høres. Man har vist ikke lukket Munden for stærkt op, naar man paastaaer, at Kbhvns Broers Stejlhed ødelægge flere hundrede Heste, uden at tale om hvormange hundrede Mennesker, der meer eller mindre fange Meen, ved derpaa at komme til at falde.
Politivennen, 1807-01-01
Opfordring til en Slagters Retfærdighed. (Eftet Jndsendt.) J Søndags 8te Dage om Middagen stod en Slagterdreng med to Nød ved den store Port til Kongens Hauge, paa Hjørnet af Gottersgade og Prindsessegaden, og opvakte alle Forbigaaendes og Tilstimlendes inderligste Harme ved sin umenneskelige Opførsel. Dyrene havde han bundet med Hovederne til Portsprinklerne (som neppe ere bestemte til sligt Brug; men i et Kvarterstid gjorde denne lumpne Knegt ikke andet, end prygle disse Stakler. Det syntes ret at glæde ham i hans usle Siel, at Folk oprørtes over hans nedrige Adfærd. Jo mere Folk talede og bad, desto iv. rigere pryglede haa paa Dyrene, der som bundne hverken kunde komme frem eller tilbage. Med sin Prygl, der havde et Hoved, som en Krykke, pryglede han endog det ene Nød mangfoldige Gange i Hovedet, i Øjene, og paa ethvert Sted hvor han troede det vilde smerte mest, og vendte ved disse Lejligheder sit Prygleredskab saaledes, at Hovedet deraf brugtes som en Hammer. Det er ikke muligt andet, end at den Slagter, som ejede disse Nød, ifølge den her gjorte Angivelse af Tid og Sted maae kunne forvisses om sin Drengs barbariske Handlemaade. J Menneskeligheden. Navn opfordrer man ham til alvorlig at afstraffe ham; og enhver af vore Slagtere, hvoraf mange ere agtværdige Mænd, ombedes, ved Ovenstaaendes Gjennemlæsning, paa ny at indskærpe sine Folk, at fare Menneskeligen med deres umælende Medskabningere
Politivennen, 1807-01-01
Ærbødig Anmodning til TheaterDirexionen. (Efter Tilsendt.) Da Kongens Fødselsdag snart er forhaanden, og man altsaa desværre maa vente at see de stygge Optrin fornyede, som i de foregaaende Aaringer have fundet Sled ved Komediebilletternes Uddeling, ifald samme ikke blive forebyggede; saa tager man sig den Frihed at anmode Theaterdirexionen, at den, ved virksomme Midlers Anvendelse, vilde forhindre saadant, og derved fritage Publikum for de Ubehageligheder slige Uordener medsøte. Maaskee et eller andet af de forhen i Politivennen i denne Anledning fremsatte Forslag kunde findes passende hertil. Theaterdirexionen vilde ved dette ønskes Opfyldelse sikkert gjøre sig Publikum meget forbunden, og end mere, hvis den forud maatte finde tjenligt at bekjendtgjøre, at Stykket skulde vorde opført i 2 Ugers Spilledage i Rad, eller i det mindste i saa mange af samme, som det paa Besøgernes Antal kjendtes at man ej var mættet deraf, og desuden hver Uge engang uden Abonnement. Havde Publikum først denne Vished, vilde Trængselen første Aften vorde meget mindre, og altsaa Opfyldelsen af den første her gjorte Bøn med det samme være gjort saameget lettere.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag til Gen. Land. Oek. og Komm. Kollegium, Kelpbrænding angaaende. Da det høje Kollegium har gjort saa mange priselige Anstrængelser, for at fremme Brændingen af Kelp (et Ord, som de fleste ikke engang vide Betydningen af, saa ukjendt er denne nyttige Erhvervflid hos os) og for at udrydde de derimod i Norge hist og her værende Fordomme, troer man, det med Fornøielse vil modtage et Forslag, som vilde bidrage meget til Opnaaelsen af begge hine Formaal. Man kan nemlig ikke uden Forundring see, at medens alting synes at gjøres for Kelpbrænding i Norge, hvor Vigtigheden af samme rigtig nok er udmærket stor, er aldeles intet gjort for Kelpbrænding i Danmark. Danmark har vel ikke saa udstrakte Kyster, som Norge, men dog forholdsmæssig Rigdom af Kyster, og af saadanne Strande, hvor Tang, selv af bedste Art, i Mængde voxer, og hvor Dybden ikke er for stor. Og ved en rigtig Fremgangsmaade kunde Tangrigheden endnu meget forøges. J Danmark ere Fordommene ikke saa stærke som i Norge, og Klassen af Fiskere kun liden. Der er ingen Tvivl om, at naar Exemplet først gaves, og Varenes Afsætning var gjort vis, vilde Kelpbrænding inden faa Aar drives ligesaa rask i Danmark som i England. Og dette Exempel, saa meget nærmere Norge end England, vilde virke mere, end alt andet, til at Udrydde nogle Normænds Fjendtlighed mod denne ypperlige Erhvervflid. Det var da nødvendigt, at Kollegier selv begyndte paa et Par Steder i Danmark; og kunde Kollebostrand da overmaade godt være det ene. Den herligste Bladtang er der i Overflødighed, og naar Brændingen skede ved Sydvestanten af Amager, vilde ingen Ulejlighed deraf haves for Kobenhavn, hvis Næse desuden ikke er saa kræsen. Ved en offentlig Bekjendtgjørelse af Udgivt og Jndtægt i henved to tre Aar, vilde snart skaffes Efterlignere langs vore Kyster. Men een Ting var, som ovenfor sagt, nødvendig, den at Kelpbrænderne, i det mindste i nogle Aar, var sikker paa en Afsætning til skikkelig Pris. Dersom Kollegiet til den Ende selv paatog sig at betale til en anstændig Pris al den Kelp, man i de første 5 Aar, af Dansk Frembringelse, falbød det, var det muligt, skjøndt ej nødvendigt, at noget Tab kunde lides, men den Opmuntring derved gaves til en saa nyttig Næringsgren, var langt fra ikke for dyre købt. Med det ovenfor omtalte offentlig bekjendtgjørende Regnskab over Udgivt og Jndtægt ved Kollegiets Kelpbrænderier, burde da og gratis omsendes en Efterretning om Fremgangsmaaden og om Afsætningen.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal om det stemplede Papirs Kontor. Da det vel ikke for Tiden lader sig gjøre at faae det stemlede Papirs Udsalg flyttet hen til Midten af Byen, hvor dog sikkert alle den hele Bye vedkommende offentlige Kontorer burde lægges; saa ønskede man dog den Tjeneste beviist mod Publikum, at et skjønt, stort, i Øjet faldende Skildt hængtes op uden for den Dør i Krystalgaden, hvorigjennem man nu, først efter megen Spekuleren og Fejlgaaen til andre Døre, paa denne drækrige Muur, opdager langt inde i Gaarden paa et Stakit et Skildt hængende. StempledpapirsSkatten er en alt Erhverv ikke lidet betyngende Skat, og det bør ikke gjøres umageligt og ubehageligt at erlægge den.
Politivennen, 1807-01-01
En Advarsel. (Efter Jndsendt.) Krambodfolk udmærke sig ikke fjelden ved en vis særegen Høflighed, hvis Hovedbestandele pleje at være Sledskhed, Loggren, Dyndblødhed, og total Meningsløshed, undtagen hvad Varenes Godhed, og Priis angaaer. Denne Høflighed sætte de i Stiil alt eftersom de have større eller mindre Tendens til virkelig Levemaade. Sædvanlig er Resultatet den saa kalde te Butik Belevenhed; der fjelden forstaaer at udmaale med den rette Alen, hvor meget eller lidet Galanterie og Familieritæt en Krambodkarl bør byde Bodens Besøgere. Et jødiske Jndivid af den Klasse paa store Købmagergade anmodes, at lægge dette paa Hjertet, og for Fremilden at afholde sig fra den stødende belevne Tølperagtighed at titulere Damer, som han ikke kjender og neppe faaer den Ære at kjende, med den Karesse: Min Gode.
Politivennen, 1807-01-01
Bøn til Guvernemenlet. (Efter Jndsendt.) De mange Soldater man om Aftenen i Tusmørke træffer paa i Gaarde og Huse, hvor Porte og Døre staae aabne, har givet Anmælderen den Jdee, at bede Stadens høje Guvernement: lade Tappenstreg slaae saasnart det bliver mørkt. Sikkerligen vilde derved mangen Borger være tjent, der nu ofte for en Bagatels Skyld f. Ex. Tønder, Ballier, maa møde for Retten; og de Ulykkelige, der ofte af Mangel paa Fortjeneste gribe til andres Ejendom, vilde da af Mangel paa Lejlighed, undgaae at begaae Handlinger, der for dem selv have en saa stor Straf i Følge med sig.
Politivennen, 1807-01-01
Brev til Udgiveren om Mangler paa Landevejen mellem Kbhvn og Vordingborg. (Efter Tilsendt.) En Rejsende der ofte har passeret Vejen imellem København og Vordingborg, kan ej undlade, min Herre! i et Blad, som Deres, at opgive nogle Anmærkninger, der vist vil være Den som Anmælder, og den høje menneskelige Øvrighed lige kierkommen, da det gælder intet mindre, end MenneskeLiv og Helbred: Paatalen er denne: 1) Tryggevelde-Broe er meget farlig. 2) Farøe Kalkgruber ved Vejen burde forsynes med Rækværker. 3) Vejen over Banken imellem Vindbyeholt og Tappenøje, enten lægges længere ind, eller Banken forsynes med Rækværk. 4) Slotsbanken ved Vordingborg er yderst farlig og halsbrækkende. Øvrigheden paa disse Steder, vil sikkert saa hurtigt skee kan, afhielpe disse paaankede Mangler. Vel veed Anmælderen. at Landevejen i Fremtiden vorder forlagt, men var ikke et eneste Menneskes Liv, i Landsfaderens og hans høje Søns Øje for dyrt købt, end at spare paa Øjets Tarv Held den Stat, hvis Hersker nærer denne Tanke, og hvis Underordnede, som her, ønske blot Anmældelse for at rette og bedre.
Politivennen, 1807-01-01
Endnu et Par Ord, til at forebygge Nedfald fra Vesterports Fæstningsbro. (Efter Jndsendt). J et for nogen Tid siden udkommet No. af Politivennen, er anført som en Forbedring, at de smalle Passager for Gaaende paa Fæstningsbroerne udenfor Vesterport ere blevne spærrede, og derved den Fare, som de, der benyttede dem af disse Passager, vare udsat for, hævet. J denne Anledning bemærkes, at de, som ere ubekjendte med den ommeldte Spærring, kunne letteligen i Mørke eller endog i Tusmørke ved at ville som sædvanlig benytte dem af de smalle Passager ved den yderste Bro, naar de komme fra Vesterbroe, falde i Vandet, siden den Modstand som de smalle ( Sperringsstænger, hvilke e. godt sees, foraarsage den Ubekjendte med den nye Jndretning, der frisk gaaer til, kan bevirke ham et Fald til Siden, som, paa det her især bemærkede Sted, er formedelst Jerngitterets Korthed ganske gaden.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske til Bedste for dem, der gjerne ville nyde deres Morgenro. (Efter Tilsendt.) J Adelgaden høres længe for Dagens Gry Vægterens Morgenstjerne bundre paa Kælderskoder og Døre saa voldsomt stærk, at endog de til Gaarden sovende vækkes af deres trygge Søvn. Jkke alene for nye Beboere, men og for ældre, er denne Opbanken saare ubehagelig, helst naar man veed, det kun gælder Naboe Jens eller Gjenboe Peer, der skal til Bageren for at hente Brød. - At Vægteren kalder paa disse driftige Mennesker, kan naturligviis ingen have noget imod, kun at en Anstalt blev truffet, hvorved andre, hvis Forretninger tillader dem at ligge længer, kunde sove uforstyrret til den lyse Dag
Politivennen, 1807-01-01
Noget mere om de paraboliske Lamper. Dette til Gadebelysning, frem for noget andet Slags, tjenlige Lamper, som med Fornøielse kan sees uden for Hr. Vasserfals paa Amagertorv, ere nu af Nationalinstitutet i Paris undersøgt og tildelt den mest udmærkede Ros, samt af Kommissionen anbefalet til Gadelysning i Paris paa passende Steder. Det var højlig at ønske, at istedet for de 4 nuværende Lygter omkring Støtten paa Hallandsaas maatte anbringes 4 af disse paraboliske Lamper. Devilde ikke allene vise Hesten meget klart, men ogsaa oplyse Pladsen, som den fortjener og behøver, ret i dens Midte. Man har af disse Lygter med 2, med 3 og med 4 Spejle. Da det blot ved flere Spejle kommer an paa, at deres Brændepunkt er fælles og netop der hvor Flammen brænder, saa indsees let, at der endog gjerne kunde anbringes flere end fire. Dog ville fire allerede udbrede det herligste Skin temmelig jævnt til alle Kanter.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. 1) Budolphi Kloster i St. Pederstræde har den samme Mangel som saa ofte forgæves er paaanket, ved den Engelske Skoigges Hus paa Kongens Nytorv, at det hverken har Klokke eller Hammer paa Døren. 2) Uden for Madam Damsgaards paa store Købmagergade, og Vildthandlerens skraas over for paa Hjørnet af Løvstrædeser intet Rendesteensbrædt. 2) Paa Hjørnet af Kristenbernikovstræde og Regnegade har Frugtsælgersken sit Vareskildt saa lavt hængende, at det letteligen kan, som og skede i Onsdage, slaae Hatten af de Forbigaaende og vel endda om man slipper med det; overalt har alle Hjørnerne paa dette Sted Mangler; saaledes har det ene intet Gadenavn paamalet, og et andet, det til gammel Mynt, har en Grønkone i Besiddelse om Dagen og en Frugtkone om Aftenen. Og for at ingen skal læse det paamalede Gadenavn, har Høkeren været saa forsigtig, at skjule det med sit Skildt.
Politivennen, 1798-01-01
Om Vandhusskarnet. Politievennen havde i No. 3 under den Rubrik om Svinerie paa Slotspladsen talt et par Ord om den Mængde Pestfabriker Kjøbenhavn har, som hverken Magistrat, Politiemester, Stadsfysikus eller Kollegium Medikum paa noget kjendeligt Viis virker imod. Jeg gik for en Dags Tid siden over Slotspladsen, for at see om denne offentlige Paaanke havde virket noget, men fandt til min Ærgrelse de omtalte Pøle og Møddinger i samme skammelige Tilstand, og Rendeløbene fra Christiansgaden og nogle flere Steder, der gaae glat i Canalen true rigtig nok endnu med den Nødvendighed at anskaffe en Muddermaskine allene for deres Skyld. ingen var tilstæde uden han og en Herremand hvis Bønder min Fætter havde foresat sig at beskjærme mod al Slags Tyrannie. Jeg tænker oftere at meddele af denne Martyrs Forsætter, der maaskee ikke støde mine Læseres Smag. Denne Skjødesløshed hos Vedkommende, thi Vedkommende maae dog enhver Uorden have i en velordnet Stat, gjorde mig saa modløs, at jeg nær havde tilbageholdt det par Ord jeg her sender dem. Dog, tænkte jeg, mod Søvn er Skrig det bedste Raad; selv den meest dybtsovende hornørede Sælhund kan man jo raabe vaagen. Og hvis der blot strax ved enhver Uorden og Forsømmelse blev gjort mandigt Anskrig fra de Lidende, saa vilde de neppe saa hyppig møde. Og hvis alle mine Naboer havde gjort det, saa havde jeg ikke behøvet at skrive dette. Jeg boer uden for Amagerport, til min Ulykke i Nærheden af det Sted hvor alt Kjøbenhavns Vandhusskarn henkastes. Jeg behøver ikke at afmale den Plage det er med hver Nordenvind at befinde sig i den afskyeligste forgiftigste Dunstkreds, og hver Aften og Morgen at maatte vade til og fra Byen i højt Menneskeskarn, jeg nævner ikke at jeg tydelig kan kjende Jndflydelsen paa mit og mine Huusfolks Helbred, og at denne Væmmelighed forringer enhver i Naboelaget og paa Vejen liggende Ejendom; ikke heller vil jeg omtale hvortit den der først fandt paa dette vittige Jndfald velsignes fastende af os, eller hvad vi tænker om Stadens Læger og Fysikus, der taale sligt. Nen jeg vil opfordre enhver i Chemien kyndig til at svare offentlig, om ikke Skarnet ved en Sammenblanding med ulæsket Kalk kunde betages sin Stank, og saaledes bekvemmelig bortføres. Det er mig sagt at dette endog virkelig skeer andensteds. Og vore Jurister giver jeg at betænke, om ikke enhver Ejendom som ved en for hele, Stadens Tarv gjort Indretning lider Skade, er berettiget til af Staden at fordre en passende Erstatning?
Politivennen, 1799-01-01
Bekjendtgjørelser. 1) Smedens Rendestensbræt i St. Pedersstræde er kommet i Stand. Vognen har man i nogen Tid ej heller seet der om Natten og Aftenen. 2) Slotskælderen horover i Politivennen No. 37 var klaget blev renset nogenledes, og man haaber at saadan Uorden ikke oftere indtræffer der.