Berlingske Tidende, 1830-10-15
Efter Regjeringens Foranstaltning udkommer endnu i dette Aar et stort, af dygtige Forfattere udarbeidet Værk, der skal forevige Juliimaaneds Hædersdaad og indeholde kobberstukne Afbildninger, især af Barrikaderne. Jndtil dette, saavel i strategisk som i historisk Henseende vigtige Værk udkommer, have de Bidrag, som udgives af krigserfarne Deeltagere i den sidste Kamp, særdeles Jnteresse. Meget Lys herom udbreder et for faa Dage siden udkommet lidet Skrift: "Kampen i Paris i Julii Maaned 1830, af Generallieutenant Allix, corresponderende Medlem af Videnskabernes Selskab i Göttingen". Allix tog siden Aaret 1792 Deel i Republikens og Keiserens Krige, blev 1816 landforviist og nedsatte sig som Brændeviinsbrænder i de preussiske Rhinprovindser, indgav 1826 en Memoire til begge Kammerne, i hvilken han skildrede de Farer, hvormed det Villeleske Ministerium, Oprettelsen af Fondet til Emigranternes Skadesholdelse, Jesuiterne o. s. v., truede det Bourbonske Kongehuus, og fægtede omsider, som aldrende Mand, i de sidste Juliidage med Folkepartiet. Paa en udførlig topographisk Beskrivelse grunder Forfatteren følgende Slutninger. Det Kongelige Cavalleries Stilling var en saadan, at det umueligen kunde virke mod Borgerne; ligesaa lidet formaaede Jnfanteriet, thi ved hvert 50 Skridt fandt det en ny hindring i Barrikaderne og disses Forsvarere. Hertugen af Ragusas, Marskal, Marmonts, utilgiveligste Feil var, at han ikke havde betrygget sine Troppers Proviantering; Borgerne benyttede denne Feil og begyndte med at bemægtige sig de kongelige Troppers Forraad af Levnetsmidler og Fourage. Marmont fordeelte sine Soldater saa daarligen, at det var dem umueligt, at komme hverandre til Hjelp. Det eneste Redningsmiddel, der blev ham mueligt, var, at forlade Paris, og tage en Defensivstilling udenfor Byen, samle en større Hær, og afskjære Provianttilførselen. Da vilde maaskee en Kapitulation have fundet Sted. - Aldrig ere Barrikaden blevne anvendte med større Snildhed end i Julii Maaned d. A. Marmont begyndte Fægtningen med Borgerne paa det samme Terrain, hvor General Bonaparte bestod Kampen den 13de Vendemiaire; men Bonaparte gik defensivt til Værks. Jeg veed ikke - siger Forf. - og Flere end jeg have lagt Mærke til Napoleons Hensigt med at lade opføre de under hans Regjering opførte Bygninger, langs med Gaden Rivoli og parallel med det store Louvregallerie, men jeg har længe næret den Overbeviisning, og adskillige af mine erfarne Krigskammerater have givet mig Ret, at Keiseren egentlig havde det Øjemeed, at danne en Forsvarsplads mod Pariserne og saaledes betrygge sig i Tilfælde af en anden 10de August eller en anden 13de Vendemiaire. Men da Louvre og Tuillerierne blot kunne være Defensivstilling, saa burde Ministrene og Marskal Marmont have forsynet disse Pladser med Proviant. For at retfærdiggjøre Kampen med Borgerne, og at han lod Tropperne skyde paa dem, beraabte han sig paa den blinde Lydighed, der er Krigerens Pligt, men den samme Lov, der befaler denne Lydighed, existerede jo ogsaa Aaret 1814, da Marmont sveg den. - Efterat Ordonnantserne af 25de Juli havde opvakt saa stor Uroe blandt Fabrik= og Manufacturejerne, at de lukkede deres Værksteder og joge over Et Hundrede Tusinde ørkesløse Arbeidere ud paa Gaderne, gav den første Geværild paa de nordlige Boulevards Anledning til Folkets Raab: "Til Vaaben, river Brostenene op, lader os optaarne Barrikader!" Nu opførtes saadanne paa Gaderne ved hvert 100de Skridt. - Hvorledes kom man paa den Tanke, at anlægge Barrikader, Denne Idee gav - Villele! Under Valgene Aaret 1827 lod det Villeleske Ministerium opreise Barrikader i Gaden St. Denis; Pariserne, der undgik Massacren, mærkede sig hiin Tactik; Bourbonernes forkeerte Politik havde ved den gamle Armees Aftakkelse gjort i det mindste 100,000 Officerer og Soldaten brødløse og bragt mange af dem til Fortvivlelse; disse toge meer eller mindre Deel i Julikampen. Paa hver Gade fandt Almuen blandt dem erfarne Anførere. Carl Xdes Tropper lede et total Nederlag. Dauphin var den egentlige Krigsminister ; han fra raadte hverken Statsstratagemerne eller Skyden paa Folket. De ydmyge Hofmænd fægtede ikke, og hvad vilde Enkelte have formaaet imod hele Folket! - "Da Napoleon landede i Cannes, foreslog man ham, at skrive til Massen, der dengang commanderede den 3de Armeedivision; Napoleon svarede: det er unyttigt, Masserne ere mig hengivne; Jndividuerne formaae Intet. Da Rev den 18de Marts første Gang efter Napoleons Tilbagekomst talede med denne, spurgde han Keiseren i min Nærværelse : "Sire hvad kunde bevæge Dem til et Foretagende, hvorved De mueligen kunde have opoffret Hundrede Tusinde, Napoleon svarede: Jeg læste Moniteuren og erfarede deraf, at Bourbonnerne foretoge dem Reget, som aldeles stred imod Frankriges Jnteresse; da meente jeg, Frankrige er nu mit, og saa kom jeg hid." - Hertugen af Bourdeaurs Regjering vilde være bleven en ligesaa stor Ulykke for Frankrige, som den under Ludvig Klildes, XIVdes og Aldes Mindreaarighed var. - Disse ere Hovedideerne i General Allix's Skrift; han er i Øvrigt overtydet om, at Bourbonnernes Fald var en nødvendig Følge af Ministervalget den 8de August 1829. men sandsynligere er det, at Forordningerne af 25de Juli vare den nærmeste Anledning dertil, og at Ministeriet, der udnævntes den 8de August, ikkun forsaavidt var Grund til den sidste Revolution, som et andet Ministerium end det Polignaske, vilde have taget i Betænkning, at sætte Carl Xdes Krone paa Spil, for at betrygge sig selv.