Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-06-25
(Fortsat Det er naturligt at et saadant Foraar indbyder mere til Betragtninger end til Følelser. Udførlige Betragtninger derover forefinder man ogsaa i No. 47 af Kiøbenhavns Skilderie, hvori Forfatteren vil søge at godtgiøre at gamle Folk har Ret, som paastaae, at Foraarene og Sommerne nu ikke ere saa blide og varme, som de vare i forrige Tider; han anfører Tullins i Aaret 1763 forfattede poetiske Skildring af en Maidag, som nu ikke passer sig; og Forskiellen imellem den Tid, paa hvilken Hoffet i 1761 som var den 15de Mai, og den paa hvilken Hoffet i Aar, som var den 15de Mai, begav sig til sin Sommer=Residence, til Beviis derfor. Han mener, at der maaskee kan være nogen Grund i den Formodning, at de mange Kometer, som har ladet sig see i de udste Aar, kunde være Aarsag til de kolde, korte og ublide Sommere; og endelig at de, hvad Siælland angaaer, kunne især være en Følge af at man har alt formeget berøvet den sine Skove, som af Naturen ere bestemte til at værne dets Sletter mod de fra Søekanten indbrydende Vinde. Men ingen af disse Betragtninger synes at kunde holde Stik. Gamle Folks Udsigende betyder ikke meget, naar de ikke ere grundede i opskrevne Jagttagelser, da blot nogle Foraares Beskaffenhed svæve dem for Siælen; de erindre sig een eller anden delig Mai, hvori de levende har nydt Naturens Glæder, og de har forglemt de øvrige. Digternes Lovtaler har ingen bevisende Kraft for Naturens Historieskriver, de holde sig enten til et usædvanligt deligt Foraar, som ogsaa i vore Tider af og til indtræffer; eller de blot i deres Sange efterligne Mønstre fra sydligere Egne, og allene Pennens Fortrydelser og ikke Naturens har begeistret dem. Hoffet bestemmes ofte af andre Grunde end af Veierligets Beskaffenhed til at beskynde eller at opsætte Forlæggelsen af sin Residence fra Hovedstaden ud paa Landet. At Cometerne skulle være Skyld i de kolde Sommere er ganske imod den sidste betydelige Erfaring, thi i 1811 da en Comet, kom Jorden saa nær og viiste sig i en Størrelse, som ikke i mangfoldige Aar tilforn, havde vi just det tidligste og deeligste Foraar og den bedeste Sommer. At Siælland har mistet den største Deel af sine Told tids Skove er sandt, men den har dog endnu en Mængde tilbage; Siællands nordøstlige og sydvenlige Deel pranger endnu med sine Bøgelunde, og dog føler man vist ligesaa godt Foraarets Kulde i Slangerup og Frederiksborg, som ligger vesten for disse grønne Hegn, som i Kiøge og Præstøe, hvilke ligge blottede for Østersøens Vinde, at et Lands Skove fældes, formilder altid dets Klinia, som Nordamerikas Exempel aarlig lærer og de Vinde, som ride over Havets Ryg, blive derved blidere; men at skaffe et Land den dyrkede Jord Lye, er altid fordeelagtigt og det kan bedst forskaffes ved Plantninger af de utrættelge Vindbrækkere, de majestætiske Poppler; og det kunde bringes til Fuldkommenhed, naar den saa skiønne som velgiørende Plan kunde nogensinde blive udført, at en liden Skov blev plantet paa hver Bondemark, en Plan, som man nu søger fremmet ved Premier, men aldrig bliver udført uden ved Kongebud. Er Somrene ere mindre varme nu end de vare i de ældre Tider, saa stikker Grunden dybere i Naturens hemmelige og beundringsværdige Værksted. Men det kommeran paa at have herom paalidelige Jagttagelser, og det kunde være et værdigt Priissprogsmaal for Videnskabernes Selskab at udsætte, hvad vi kunde lære af vore historiske Skrifter, om Forandringen i de nordiske Landes physiske Beskaffen nærværende. hed fra de ældste Tider man kiender og indtil de Over dette Foraars Kulde blev der klaget fra det hele Europa. J Stokholm kiørte man endnu i Slæde den 10 Mai. - J Petersborg blev Revastrømmen meget sildigt frie for Jis; Vinteren havde, især i den østlige Deel af det russiske Rige, Høide af 30 Grader. J Staden Kursk havde man været meget stræng, i Kasan naaede Kulden en den 27 Januar det Phænomen at Temperaturen gik paa en Dag over fra 300 Kulde til 22 Varme.