Berlingske Tidende, 1753-01-01
Endnu merkværdigt er, at der i Fior blev fundet J Jydland Okkergeel, hvoraf er gjort Fabriqve, Og til et Kongeligt Academie er undet Det Slot Charlottenborg af vores FRIDERICH. I øvrigt sidder hver i Fred, og roelig nyder Freds=Frugterne; vor Høst i Fior var selsom rig, Paa Vandet Ladninger i største Mængde flyder, Man spaaer om Campement; hvorhen, spørg ikke mig. See, gunstig Læser, her jeg rigtig da har holdet Hvad jeg dig lovede, nemlig et kerspectiv, At see al Verden om, jeg haaber, dig er voldet Ved Giennemlæsningen en liden Tidsfordriv. Hvad nu tilbage staaer, er, at du med mig sender En Bøn til Himlens Gud, at Himlens Engle=Vagt Fra vores Salvede all Slags Fortred bortvender, Og paa Hans dyrebar Person gier nøye agt. O Kongers Konge! lad vor Konge leve længe, Og til Hans Sølvegraae Haar leg Helbred, Fryd og Fred, Lad Ham formedelst Fred ey nogensinde trænge Til at see Prøver paa sin Krigs=Magts Mandighed! Velsign Hans Ægte=Seng, udbred Hans Konge=Stamme, Bevar Hans muntre Siæl udi Hans Engle=Krop, Lad hver en Fiende for Hans Scepter staae til Skamme, Hans Vælde, som Hans Bøn, lad gaae mod Skyen op Tag Naade fulde Gud i dine Almagts Arme Vor ULIANA, vor Monarchs, vort Riges Lyst, Med hellig Himmel=Ild du Hendes Siæl opvarme, Leg Hende daglig til din Naades Moder Bryst, Giør Hende, store Gud til en velsignet Moder For Kongen, Kirken og for hver en Trængende, lad Hende skue Fryd paa Hendes Konge-Poder, Flyt Hende sildig op til Salliggiørelse: Luk Himmel=Slusen op for dine Naade-Strømme, Og lad den strømme ned i Kongens Moders Siæl! lad Hendes Engle=Siæl i Trøstens Floder svømme; Thi Hun sin Gud og os af Hiertet meener vel! O! gid Hun Naadens Mann hver Morgen maa opsanke Al. Guds Aands Himmel=Dug, fordi Hun deeler ud Saa villig Trøstens Brød, gid mange Aar bortvanke, For Hun hiemvandre skal til Sallighedens Gud! Vor Gnist, vor Øyne=Lyst, vort Haab, vort Engle=Billed, Vor Cron-Prinz CHRISTIAN lad fra Hans unge Aar Udi din Varetægt staae dagligen fremstilled, Lær, leed, følg, før og hold Ham, hvor Han gaaer og staaer, Thi saa skal denne Prinz, som ingen kand beskue, At jo Hans Øye maa for Glæde staae i Vand, Forblive os et Tegn, som Regnens Himmel=Bue, Paa Himlens Naade, at Gud os ey glemme kand. Ja saa skal denne Printz, som kiendbar arvet haver Sin Faders Konge=Dyd og Moders Engle Sind, Sin Arve=Throne saa med store Himmel=Gaver, Bepryde, saa der Fred og Fryd kand høstes ind. Vor Konges Døttre, de Tre rare Klever-Blade, Og Kongens Faster, som er et Original Af Sin Hr. Fader, giør Dem i dig altid glade, Giør Dem og riig paa all Slags Glæde uden Tal! Det gandske Konge=Huus, lad paa din Almagt blive Grundfæstet, indtil at selv Himmel=Fæstningen Forgaaer, at FRIDERICH kand Konge=Stoelen give Til CHRISTIAN og Han til FRIDERICII igien, Giv Kongens Høye Raad din Viisdoms Aand i Hierne, I Hiertet Troeskab, og i Munden Klogskabs Salt. Saa kand de raade sundt, saa vil de ogsaa gierne Bønhøre, saa gaaer det og vel til overalt! Giv Kirken Lærere, og Lærerne den Naade, At de kand lære ret, og leve christelig; Thi Lære=Embedet kand best paa denne Maade, Til Himlens Lov og til vort Gavn udbrede sig. Giv Kongens Krigs-Mænd Mod, naar de mod Fienden træder. Giv dennem Seyeren, naar de af Slaget gaaer, Giv Handelsmanden Held, giv Bonden Brød og Klæder, Giv een og hver af os et glædeligt Nyt-Aar! Nu bryder jeg da af, i Haab, min Læser tager Mit Ønske gunstig op, jeg lover og dertil, At om ham dette Blad fremdeles vel behager, Jeg til hans Yndest alt Merkværdigt tegne vil.