Aalborg Stiftstidende, 1838-07-21
I Kbhvspst. fremhæver en Jndsender, med Hensyn til den Stænderne forelagte Sag, om Brænderiernes Frigivelse paa Landet, de yderst skadelige Følger, denne Frihed har havt paa et Sted, hvor den undtagelsesviis existerer, nemlig Bornholm, hvor dog formeentlig Mængden af Bønderne saare nødigt opgiver den, da Bornholmerne, fremfor Andre ere paaholdne paa deres Friheder." Hiin Rettighed, som han kalder en Forbandelse for Bornholm, har til følge, at en stor Mængde Korn spildes i de smaa, usle Værker, at Brændevinen bliver slet og at den forbruges i Landet selv, uden at der er nogen egentlig Udførsel deraf. En Tjenestekarl giør Fordring paa at faae Brændeviin 425 og i Høst og Vaar stundom 8210, 1 Gange daglig, endog smaa Børn faae hyppigt deres Portion. Folkets Moralitet lider meget derved; thi neppe findes andetsteds i Danmark forholdsviis saa mange Drankere, eller egentlig saakaldte, Seigdrikkere", som bestandigt gaae i en Svimmel, hvilket, hvad der er endnu værre, ogsaa ofte er Tilfældet med Huusmødre, hvoraf de sørgeligste Følger resultere, endog for de kommende Slægter. Den Smule Fordeel, som kunde vindes med Hensyn til Creaturhold, er altsaa overordentlig dyrt betalt. Spørgsmaalet er her ikke oekonomisk, men moralsk og gjør derfor Fordring paa Alvor og nøiagtig Overveielse. I Hempels Avis giver en Jndsender vedkommende Toldbetjente (i en af Fyens Kjøbstæder) Ret i deres Fremgangsmaade ved, efter Visitation af en dertil reqvireret Jordemoder, at berøve to Borgerdøttre nogle confiskable Varer, som den Onde maa have fristet dem til at ville indsmugle. Der spørges, om alle Damer herefter maae være belavede paa saadan Krop Visitation, naar ivrige, Alle mistænkende Toldbetjente skulde faae ifinde, enten efter eget Skjøn, eller efter nederdrægtig falsk Angivelse, at bruge Kongens Navn til at reqvirere en saakaldt Accoucheuse. Det er en rædsom Tanke for Damerne i hiin Kjøbstad og flere af dem frygte allerede for at gaae deres sædvanlige Aften=Promenader, hvor de desuden ofte sættes i Angest ved Betjente, som ligge i Baghold eller pludselig komme frem, i Haab om at fange en Møllepose. Vor lille By ligner virkelig en beleiret Stad, og det er næsten umuligt for flere corpulente Mænd, at tvinge Legemet igjennem de om Aftenen tillaasede og lænkede Porte og Laager, som tilslutte alle Udgange. Jndsenderen klager over alle de Fortrædeligheder og den Ulempe, der heraf opstaae. Han anfører blandt Andet, at alle Malkepiger nylig i en af Portene maatte løfte deres Bøtter af Hovedet, for at Betienten kunde undersøge deres Jndhold; at man fratog en Bonde 12 Glas, som han havde laant hos en Kjøbmand til et Gilde; at en Dame paa Landet ikke maatte lade sit Bud indbringe nogle Pund Tvist til Ombytning i en Boutik i Byen; at en Mand, der førte to Grise ind af Porten, blev mulcteret, fordi de, efter en meget fiin Distinction, skulde angives som Sviin, naar de havde traadt deres Børnesko." Da de kun vare 14 Uger gamle, havde Manden, efter almindelig dansk Talebrug kaldt dem Grise, Jndsenderen haaber, ikke at støde vedkommende Toldpersonaleved at offentliggjøre disse faa Exempler paa dets Driftighed, hvilke maaskee kunne lede til fortjent Befordring i Faget."