Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-03-12
J Turin, Sardiniens Hovedstad, var der en stor Bevægelse ved Postens Afgang derfra. Fire Regimenter havde faaet Ordre til at holde sig parat til Jndskibning, formodentlig til Tunis. Et for nylig til London afsendt Jilbud var uopholdeligen kommen tilbage med overordentlig vigtige Depescher. Den franske Regjering har virkelig desavoueret Admiral Dupetit Thouars's Besiddelsestagelse af Otaheiti og hjemkaldt Admiralen fra hans Station. J den officielle Kundgjørelse desangaaende (i Moniteuren) hedder det, at der ikke har været tilstrækkelige Motiver til hans Fremgangsmaade, og at Dronning Pomare har skrevet til Kongen, for at reclamere de Bestemmelser i Tractaten som skulle sikkre hende den indre Souverainitet i hendes Land og bede om Opretholdelse af hendes Rettigheder, hvorfor Kongen har befalet, at Tractaten og det franske Protectorat, over Øen atter skulde træde i Kraft. Oppositionen var naturligviis i den Anledning fuld af Galde og Forbittrelse; nogle Deputerede af venstre Side have forlangt Ministrene afsatte, selv de Deputerede af Centrum syntes høist ubehageligen overraskede. Selskabssernes Dronning, Pomare 1, har tilsendt de Franskes Konge et Brev, hvori det hedder: O Konge! Man har idag berøvet mig Regjeringen. Min Souverainitet er krænket, og Din Admiral har med Vaabenmagt bemægtiget sig mit Land, under det Paaskud, at jeg skal have overtraadt Tractaten, og det ene og alene fordi jeg har optaget en lukket Krone i mit Vaaben. Men aldrig har jeg dermed havt til Hensigt at overtræde den imellem os afsluttede Tractat, eller at fornærme Dig, o Konge! Din Admiral forlangte, at jeg skulde forandre dette, men naar jeg havde føiet ham deri, saa vilde de store Høvdinger i Landet have ringeagtet min Souverainitet. Heller ikke veed jeg, om Tractaten indeholder Noget om Beskaffenheden af mit Flag. Høitideligt protesterer jeg mod Din Admirals haarde Forholdsregel; men jeg sætter Tillid til Dig, o Konge, og venter min Frelse af Din Retfærdighed og Mildhed mod en afmægtig Fyrstinde. Min Bøn er den: Den almægtige Gud mildne Dit Hjerte, saa Du maa indsee Retfærdigheden af min Bøn og give mig min Souverainitet og mine Fædres Regjering tilbage. Gud velsigne Dig, o Konge! Længe vare og blomstre Din Regjering Pomare." – "Det synes klart (tilføier en fransk Avis) at Admiral Thouars, den ellers saa fortjente Sømand, har ladet sig henrive af en momentan Overilelse, da han indbildte sig, at Dronningens Flag, med en lukket Krone (et bekjendt Tegn paa Souverainitet) var en Fornærmelse mod Frankrig. Det synes fremdeles, at den første Tvist har fremavlet en anden: da Dronningen nemlig havde tilsendt Admiralen et til de Franskes Konge adresseret Brev, med Anmodning om at sende det til Frankrig, havde han afslaaet dette og henviist hende til Capt. Bruat, den af ham indsatte franske Gouverneur paa Otaheiti samt tilbagesendt hende Skrivelsen med Udskrift: "Til Madame Pomare!" – Oppositionspartiet dadler stærkt Regjeringen, fordi den, skræmmet af den engelske Regjering, har misbilliget den tappre og ædle Admirals Adfærd, og kalder dens Forhold reentud Feighed." Quotidienne mener, at fra det Øieblik af, at Dronning Pomare, ved den engelske Consuls Arm, igjen betræder sit Palais, vil England og ikke Frankrig, i hele Verdens Øine blive betragtet som Otaheiti's Skytsmagt. Oppositionsbladene have aabnet en Subskription, for at overrække Admiralen, ved hans Hjemkomst, en Æressabel. For at stille visse Bevægelser og igien gjøre sig noget populair, vil Louis Philippe – hedder det fra Paris – til Foraaret udruste to nye Expeditioner. Den ene, under Prindsen af Jonvilles Anførsel, skal kræve Keiseren af Marocco til Regnskab, fordi han har understøttet Abdel Kader; den anden, under Hertugen af Aumales Kommando, gjælder AbdeelKader selv.