Ribe Stifts Adresseaviser, 1844-04-19
Medens nu Sagen befandt sig paa dette Stadium, læstes i denne Tidendes No. 14 og 15, undertegnet: "St. Cathrine Kirkeinspection, en Jndbydelse til Sognets Familiefædre og Huusbonder om i Anledning af et for Menigheden vigtigt kirkeligt Anliggende at møde i Sta Cathrine Kirke Torsdagen d. 8. Febr. En Deel af Menighedens Familiefædre og Huusbonder mødte i Kirken til den bestemte Tid. Efter et Par forudskikkede Ord oplæste Pastor de Thurah saavel Forestillingen til Hs. Majestæt, som de ved samme fremkaldte Erklæringer samt Architect Nebelongs Skjøn, hvorved han tillige omtalte Tegningen og samtidigt paaviste, især de skrøbelige Steder paa Kirkens Mure og Hvælvinger, som Architecten havde anseet for farlige. Pastor de Thurah oplæste tilsidst sin egen Erklæring, hvori han siger, at Domkirken vel vilde være stor nok for begge Menigheder; men alligevel paastaaer han at St. Cathrine Kirke ikke kan undværes: han anseer det for urigtigt at nedlægge en Kirke og anvende dens Midler til en anden Kirkes Vedligeholdelse, ligesom dens 600 aarige Alder og "det smertelige Savn, som en stor Deel af Menigheden vilde føle ved at miste denne til Gudstjeneste saa vel skikkede Kirke, fremdeles den Omstændighed, at Kirken ikke er brøstfældig fordi man kalder den saaledes, og endelig hans Paastand, at man i Domkirkens store Rum ikke vil kunne høre uden at staae i Nærheden af Præsten, maatte være Grunde nok for dens Bibeholdelse. Mødet sluttedes med de Ord: "Og nu henstilles det til Menigheden om den enten roligen vil afvente den kongelige Beslutning, eller om den troede at finde sig opfordret til at gjøre Skridt til Kirkens Bibeholdelse." Den maatte savne al Kundskab til Mennesker, der ei kunde forudsee, at nu en eller flere nok vilde paatage sig at gjøre Motion i den umiskjendelig antydede Retning. Endnu samme Dag forenede sig fire Mænd af Sognets Menighed for at skaffe en Petition istand til Kongen, der naturligviis skulde indeholde en allerunderdanigst Begjering om at St. Cathrine Kirke ikke maatte nedlægges, og atter læstes i denne Tidende No. 19 og 20, men uden Underskrivt: "Efter Fleres Ønske afholdes en Forsamling i St. Cathrine Kirke d. 20, om Eftermiddagen Kl. 2, hvortil Menighedens Familiefædre og Huusbonder anmodes om at møde." Om ikke alle, saa dog en stor Deel af Familiefærdre og Huusbonder fra Mødet de 8. Febr. indfandt sig i Kirken. Efterat Pastor de Thurah havde gjentaget sin som Jnspectionsmedlem afgivne og omtalte Erklæring og søgt saavel at vise det Forkastelige i at nedlægge Kirken som Vigtigheden for Menigheden af dens Bibeholdelse, fremlagde han en lang Petition, der var affattet i den loialeste Aand, og hvis smukke og salvelsesfulde Slutningstirade, om Jndsenderens Hukommelse ei feiler, lød saaledes: "Det er iøvrigt den St. Cathrine Kirke, som ved Deres Majestæts Herværelse fandt Allerhøistsammes Yndest formedelst dens Hyggelighed, dens simple Skjønhed, dens passende Ornamenter, dens gode Vedligeholdelse og dens oeconomiske Forfatning; det er denne Kirke, til hvilken vi ved hellige Erindringer finde os hendragne; det er i denne de usynlige Baand knyttedes, som binde os til Tronen; det er i den at Menigheden i over 600 Aar apsendte til den Almægtige sine Bønner for Konge og Fædreland, – opfordrede han de Tilstedeværende til at meddele deres Underskrivt paa Petitionen. Enhver underskrev, vistnok med den oprigtigste Overbeviisning om at have gjort en god Gierning. Slutteligen averteredes, at Petitionen vilde blive henlagt hos Kbd. Rahr for de Jkketilstedeværende, der maatte føle Trang til at være med i dette ikke kirkelige, men reent materielle Anliggende. Og hermed var Mødet tilende.