Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-10-26
Tanker om Kjøbstædforders Udskiftning foranledigede ved den af en Odense Borger udsatte Præmie. Da Udskiftning bestaaer i at give Jord for Jord, og egentlig er et Magelæg af Jordeiendomme, efter Forordningen af 28 April 1781, kan slig Udskiftning paa Landet have Sted, ligesom og ved de Jorder, som private Mænd eie i Kjøbstæderne, fordi Jord kan gives for Jord; men naar der tales om en Byes almindelige Jorder, indseer enhver strax, at ikke Udskiftning, men Uddeling af disse Jorder alene kan finde Sted. Dersom nu en Byes Jndvaanere faae Tilladelse til at deele Byens Jorder imellem sig, enten efter Grundtaxt eller enhver anden Maalestok, tilvender den daværende Slægt sig Eiendomme paa de følgende Slægters Bekostning for Jntet, imod en vis aarlig Afgift til Byens Kasse. For Jntet faaer den Eiendommene, thi de kjøbes ikke, men deles, og Jord gives ikke for Jord, altsaa heller ikke udskiftes. Hvad den aarlige Afgift angaaer, da stiger den ikke, naar den engang er fastsat, i Forhold til Tiderne, og hvilket uberegneligt Tab kan dette ikke blive for en Byes offentlige Jndtægter i Frem liden, hvorover Efterkommerne maae sukke. Man agte paa, at Kjøbstædernes Jorder ere enten en Gave af Kongerne eller af private Mænd, eller og maaskee ved Kjøb for Byens Regning bleven Byens Eiendom, hvori hver Mand efter sin Stilling er lodtagen, saalænge Bye er Bye, men er det mueligt, at dette bliver Tilfælde, naar disse almindelige Eiendomme blive enkelte private Mænds Med Grund kan man vel sige Enkeltes; thi, om endog ved Deelingen hvert Huus i Byen tillægges sit Stykke Jord, vil dog mange Huses blive saa ubetydeligt, at det ikke lønner Umagen at dyrke det, men maa overlades til den større tilgrændsende Lodseier for hvad han vil give derfor. Om endog Jorden ikke maa skilles fra Huset, vil dog med Tiden den mere Formuende blive Eier baade af Huset og Jorden, og saaledes kunne maaskee enhver Byes almindelige Jorder inden faa Aar være blevne saare faa Privates Eiendomme. Man lægge til, at en Bye kan udvides; men, da Jorderne engang ere deelte, kunne disse Nye byggere ikke erholde nogen af de Fordele, som tilsigtedes ved Gaven eller Kjøbet af disse Jorder, hvori alle skulde være lodtagne. Hertil kommer endnu, at saalænge en Bye har almindelige Jorder, har den et sikkert Pant at sætte for en Kapital, den behøvede at laane, enten i ulykkelige Tilfælde, eller til gode Jndretningers Fremme, imod hvilket Pandt Afgiften ikke kunde sættes i Ligning. At Efterkommerne tabe ved slig en Deeling, derpaa læses et meget mærkeligt Exempel i Stad feldts Randers Beskrivelse fra p. 365 til 407. Af samme sees, at denne Bye har, foruden de Embedsmændene tillagte Jorder, 794 1/2 Tdr. Land private Jorder, som i Aarene 1561, 1582, 1606 og 1637 ere deelte imellem de daværende største Grundeiere. Af disse 794 1/2 Tdr. Land, hver beregnet til 14,000 Al., har Byen nu en aarlig Jndtægt af 245 Rdlr. 2 Mk. 6 1/2 s.; derimod havde den af de endda publique Jorder, som beløb sig til 1150 Tdr. 1801, en Jndtægt af 3108 Rdlr. foruden Græsning og Græsningspenge deraf til 4 a 500 Køer og 150 Heste, saa at Byen af disse havde havt i en Tid af 30 Aar en Jndtægt af 74, 938 Rdlr. 4 s. Uagtet nu de 794 1/2 Tdr. rimeligviis ere af de bedste og ligge Byen nærmest, give de Byens Kasse ikke engang 30 sk. pr. Td. aarlig, naar de øvrige med rimelige Græsningspenge gave 1801 henved 3 Rdlr. pr. Td. Land aarlig, og hvormeget maa denne Jndtægt ikke være stegen i de senere Aar, om de endnu ere Communens. Meget sandsynligt vilde de 794 3/4 Tdr., naar de ikke paa foromtalte Maade vare blevne deelte, nu give Byens Kasse en Jndtægt, som endog overveiede de tilbageblevne publique Jorders, saa at Tabet ved hiin Deeling meget rimeligt kan beregnes til Renten af 1 til 1 1/2 Tønde Guld aarlig. Ventelig har man da, som nu, betjent sig af det Paaskud, at give Jorden bedre Cultur og Eiendommen en høiere Værdie, men det Første er ikke afgjort, og hvad det Sidste angaaer, mon da enkelt Mands Fordeel bør komme i Betragtning imod det Almindeliges. Naar enhver Commune, som endnu har publique Jorder, inddeler disse i Vange og Agre, og indfører den Brugsmaade, som de fleste Hoved- og Sædegaarde, i Landet betjene sig af, vil vel og Kjøbstædjorderne producere lige med disse, og Byens Kasse have en aarlig Jndtægt, som stiger med Tiderne, foruden at enhver Jndvaaner i Byen, efter sin Stilling, kan, ved at holde en Ko eller flere, have den for enhver Huusholdning saa umistelige Melk, hvilket ved Jordernes Deling for Mange maatte bortfalde.