Jyske Efterretninger, 1771-05-10
Slutningen af Skoleholderens Svar til Bonden Peder, Poulsen om Herregaardes Nedleggelse. Vi maae ey betragte Herregaarde efter Misbrugen, men efter den Nytte, Land og Rige har af dem. Jeg veed vel, at mange beraabe sig paa, at Folkemængden kunde blive større :men det er Spørsmaal. Om Landet kunde da føde Mængdens 1) Anseer jeg Herregaarde for Spisekamre, ey allene for Khavn, men endog det store Norge, hvorfra kommer Ost, Smør, Flesk og Kiød, Rug, Byg, Havre og Gryn, baade i Mængde og Godhed, fra Herregaarde. Skulle man nøyes med det, der kommer fra Bonden, da blev det baade lidet og mavert. Spørg de Handlende, ja endog de store Compagnier, de skal vidne med mig; hvor hente Slagterne deres Stude og Kalves fra Jylland og Siælland. Hvor kommed H. R. me de store Drifter feede Lam fra Fra Herregaarde i Lolland, hvor faaes de beste Oste, Smør og Gryn, Paa Herregaardene i Fyen. 2) Anseer jeg fornemmelig de Jydske Herregaarde, som lutter Jahlkamre for Riget. Betragt ikkun de mange 1000 Øxen, der aarlig udgaae af Landet, allerhelst saa længe Svagheden holder op, de mange anseelige Heste, der undertiden gaae med, hvad Told indrenter ikke denne Handel, og hvor mange fremmede Penge komme ikke ind i Landet derfor, Hvor blev alt dette af, naar Gaarden blev inddeelt til Bønder, Det er en Bondes Huusholdings Systema, at opføde alt det Fæe og Bester, han kan, men naar det bliver 2 a 3 Aar gammelt, maae han af Mangel paa Græs og Foer skille sig derved, og det bliver ey til noget, førend det kommer til Herregaarden, der at staldes. Vore Forfædre har vist seet denne Nytte, efterdi Lovgiveren har beneficeret Staldgaardenne med særdeles Friheder. 3) Anseer jeg dem, som Kongelige Stalde, hvorfra forsynes Stats=Carosser, ey allerne i Danmark, men end- og i Tydskland og Frankrige, ja hvor tages de robuste og dertil anseelige Cavallerie=Heste, som den Danske Armee fremfor alle andre i Europa, kan forlade sig paa, om hvilke en gammel Dansk General har fortalt mig, som tiente i Braband under den store Prinz Eugenio, at han sagde: Naar der var nogen vanskelig Expedition for Haanden, sagde hans Tag det Danske Cavallerie, det bæres igiennem af sine Heste, og seer de Franske Gens d'Armes over Hovedet. Sce af alt dette, at J ikke bør have de Tanker om eder selv, at J er en Patriot, Hensigten er redelig nok, men J fattes det beste sc. Jndsigten. Hans Majestæt tillader Allernaadigst, at enhver maae sige alt det, der kan være til Guds Ære, Rigets Gavn og Retfærdigheds Forfremmelse, naar det grunder sig baade paa Redelighed og Forstand, han lader og see sin naadige Hen sig til at forfremme alt Godt, ja endog med sit Exempel at afskaffe Overdaadighed. Dersom jeg var saa lykkelig, at jeg kunde staae for Kongens Øyne, og tale for hans naadige Øren, vilde jeg uden Hyklerie takke ham, saa godt som jeg kunde finde paa, for Hans faderlige Kierlighed imod sine Undersaatter, og da giøre denne Forestilling, som jeg ellers ikke vover mig til at gjøre bekiendt for alle, da jeg er ikkun en Skoleholder: men jeg veed, Kongen hører endog de ringe: Jeg vilde sige: Mon det ikke kunde være langt nyttigere til at opnaae Hans faderlige Hensigt, at han loed anrette en Landvæsens Commission i enhver liden Province af forfarne og redelige Landmænd, men fleere i Jylland, hvor der ikke maatte sees efter andet, end at der maatte fremkomme endog erfarne Bønder fra alle Egne, og frit tilkiendegive, hvad der kunde være passeligt til Forbedring, og dem gives Objectioner; Da Commissarierne kunde annotere og indberette, alt hvad der var mærkværdigt, til Landvæsenets Commission i Kiøbenhavn, saa vilde det give en tydelig Idee om, at en Lov passer sig ikke lige vel paa alle Provincer, saa vidt Landvæsenet angaaer. Kiære. Om J vilde raadføre eder med andre herom, da beder jeg, at dette mit Svar maatte ligge giemt, men kommer det frem, da undskyld, at det er kommet fra en ringe Skoleholder, som ikke stort kan tages i Consideration.