Jyske Efterretninger, 1786-04-21
Under denne Titel er i No. 7 af Journal general de France d. A. følgende bekiendtgjort: Tag til een Pot Riis 4 eller 5 Pd. Kartofler, 1 Pund Brød, omtrent 4 Lod Salt, 4 Potter Vand. parisisk Maal, og 3 halve Septiers Mælk. BlødRisengrynene ud i to Potter Vand, saa de blive til en tyk Grød, kom der lidt efter lidt heedt Vand, indtil ovenmældte Qvantitet, rør det bestandig om, saa det ikke skal brænde ved Bunden af Gryden. Naar dette er kaagt, kom da deri Mælken, Saltet, Brødet og Kartoflerne, giv alt dette et Opkaag, tag det af Jlden, og bliv ved at røre om deri et halvt Qvarteers Tid; lad det derpaa staae omtrent i 3 Timer. Førend Kartoflerne kommer iblandt Risengrynene, kaager man dem i Vand, skaller dem af, og knuser dem som til Brødbagning. Man stærer Brødet meget smaat. Man kan forøge den heele Massa, ved at tage en større Qvantitet Kartofler. Den Smag, som disse giver Risengrynene, er langt fra ubehagelig, da de, som bekiendt, aleene give en meget god Føde, hvilket er forsøgt af adskillige Familier, som af Mangel paa anden Føde i denne og sidstafvigte Vinter næsten ene have næret sig af Kartofler, som de have stegt i Asken, og som derved befinde sig ligesaa vel, som de, der ikke have været bragte til denne Yderlighed. Endog uden Overskrivt vilde man let blive vaer, at dette Middel til at nære sig for de Fattige ikke var opsat af os, eller her. De, som kunne nære sig af Riis, Kartofler, Brød og Mælk, kalde vi ikke fattige; man har endog Grund til at troe, at de, som have havt Leilighed til at kiende Armodens kummerlige Næring, in 2. April gensteds, hvor det end maatte være, vilde ansee dem der kunde bruge dette Næringsmiddel, som bragte til nogen Yderlighed. Vi kunne ved denne Leilighed ikke undgaae at erindre den engelske Dronning, som, da hun blev underrettet om, at adskillige af hendes Undersaattere i et Hungers Aar vare døde af Sult, spurgte, hvorfor de arme Daarer dog ikke heller havde spiist grovt Hvedebrød og Ost; det faldt hende ikke ind, at de virkeligen Arme havde ligesaa lidt Brød og Ost, som Lammekiød, Kalvekiød, Riis, Kartofler eller Mælk. - Jmidlertid kunde ovenstaaende for dem, som ikke levede i Overflod, uden Tvivl være en ligesaa nærende, som Risengrynene uagtet, lidet bekostelig Ret. Og da Hovedsagen heraf var Kartofler, viser det, at denne nyttige Rod er en almindelig Føde for dem som ikke leve i overflødige Kaar i Frankerig, og minder om, at den, da den voxer her, næsten om ikke end aldeles ligesaa godt som i Frankerig, kunde og burde ogsaa blandt os være et meget vigtigt Næringsmiddel for Mængden, endog meere end den er, uagtet den ved det kongelige Landhuusholdningsselskabs og Privates Understyttelse og Opmuntring er i de seenere Tider her bleven temmelig almindelig. Mange som i denne og forrige Vintre her i Landene have følt Armodens sande Yderligheder, vilde ikke have klaget over nogen Mangel, om Kartoffelføde havde været endnu meere almindelig end den er. Men ikke blot Nødnæring er denne sunde nærende og velsmagende Væxt, som kommer frem næsten i hvert Slags Jord, og under hvert Climat. Den meere oplyste og mindre for Yderlighed udsatte Deel af Nationen kiender og bruger den allerede som en nydelig Spise paa deres kræsne Gjæstebudsborde.