Corsaren, 1841-01-08
Nytaarsscene i en Familiekreds. De kjende alle, mine høistærede Damer og Herrer, Hr. Collegium. Hr. Collegium er, siden hiin Affaire hos Gianelli, saa almindelig bekjendt over den hele By, at man næsten tør betragte ham som en offentlig Person. Jmidlertid, hvor offentlig Hr. Collegium nu end er eller ikke er, saa er dog nedenstaaende Scene en Ting, der egentlig tilhører hans private og huuslige Liv, og som det derfor aldrig skulde have faldet os ind at give offentlig tilbedste, mindst i "Corsaren", hvis vi ikke havde Hr. Collegiums udtrykkelige Tilladelse dertil. Men denne have vi; vi meente at Historien vilde læses med Jnteresse og spurgte Hr. Collegium, om vi maatte offentliggjøre den, og han svarede: Ja nok. Thi Hr. C. er tildeels en herlig og fortræffelig Mand. Og hvis de mere Liberale og Constitutionelle blandt vore Læsere skulde have faaet Noget imod ham formedelst hans Forhold hos Conditoren mod Hr. Trykkefrihed, saa maae vi bede erindret, at man nodig skal bestemme sin Dom over Nogen efter sligt enkelt Træk. Saa er der ogsaa stor Forskjel paa, om en Mand er paa et offenligt Sted (og drikker Punsch) eller i sit stille Hjem: om han sidder ved sin Pult oppe i Contoirerne, eller han sidder i sin Lænestol bag Kakkelovnen i sin Dagligstue. Hjemme i sin huuslige Kreds er Hr. Collegium meget fornuftig, arbeidsom, sparsommelig, expedit i Forretninger, tjenstagtig, hoflig, forekommende, underholdende; hvad mere er, han er tildeels liberal og frisindet, ja man fortæller endog, at han af og til tænker paa at give sit Huus en constitutionel Forfatning. Raadgivende Stænder har han nu altid brugt, længe førend han blev gift, og Kokkepigen og Kammertjeneren og Portneren have her deres Stemme ligesaafuldt som hans eget Barn i Vuggen og hans Skriverdreng og hans Frøken Datter. Kun falder det ham sommetider lidt vanskeligt at holde Skridt med Tiden; og det var egenlig herom, vi vilde fortælle følgende lille Historie. Hr. Collegium sidder sidste Nytaarsdag og præker for sine Børn, som man gjerne gjør, og formaner dem til at være artige og flittige o. s. v. Og lad mig nu see - vare hans Ord - at J begynde fra idag af at agte nøie paa Eder selv og føre Eder fornuftigt og anstændigt op. Det er især vigtigt, at være ret skikkelige og tilgavns vogte sig for Feil nu idag, det er Nytaarsdag; thi forseer man sig i Noget idag, vil man let begaae lignende Forseelser hele Aaret igjennem." O. s. v. See dette var jo meget pænt sagt af Hr. Collegium, og det skulde maaskee mangen En ikke engang troe Hr. Collegium til. Men saa blev han afbrudt af Vægtere og Brandfolk og Skorsteensfeiere og Stadens Hævere ?) a. a. som kom at gratulere Nytaar, og dernæst af Skomagerdrenge og Skrædderdrenge og Kræmmerdrenge og Urtekræmmerdrenge, som kom baade for at tigge Nytaar og tillige med Regninger, og saa traf det sig, at han paa en *) Saaledes benævne sig de Folk, som rense de bedækkede Rendestene her i Staden. af disse skulde skrive et Par Ord, og saa gik han hen til Charollet og skrev. Og hele Børneflokken fulgte med og stillede sig omkring hans Stol og saae paa, hvad han skrev. Men, da han var færdig med at skrive, og vilde til at strøe Sand paa, udbrød et af Børnene: "Men, see, see, lille Faer! Du har der gjort en uhyre stor Feil og skrevet 1840 og saaledes gaaet akkurat et heelt Aar tilbage; det vil Du nu bestemt gjøre hele Aaret igjennem."