Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-12-23
Denne nye Tidsalder er allerede begyndt, og den Menneskeslægt, som nu lever er traadt udover den nyeste Histories Grændse; den begyndte med det første Skridt til Amerikas Uafhængighed, med den Nordamerikanske Revolution som endtes Aaret 1783, da Storbrittannien laae under efteren høist blodig Kamp og de Forrenede Staters Selvstændighed blev erkiendet. Frieheden havde begyndt i Amerika, men det var ikke heller videre end en Begyndelse. Mange Aar maatte gaae hen inden den Nordamerikanske Union, som havde tilkæmpet sig sin Uafhængighed ved Frankerig, Spaniens og Hollands Hielp, kunde samle sig Kræfter og opnaae nogen anseelig Grad af politisk Styrke; den største Deel af Amerika vedblev at være en Europæisk Colonie. Men imedens de Nordamerikanske forenede Stater i Stilhed tilvoxede mødte tre Begivenheder, som en eneste Mand bevirkede, og som faa godt som fuldendte Amerikas Uafhængighed af Europaa; denne Mand var Napoleon, og disse tre Begivenheder vare: at han fik Louisiana af Spanien og solgte den til de Forenede Stater, hvorved disse fik igiennem Missisippifloden en Adgang til den Mexikanske Havbugt og udbredte deres Territorium til det store Occan, og hvorved Grunden blev lagt til den politiske Storhed, som de hver Dag ile meere imøde, og hvortil Anlægget, erholdt Fuldendelse ved Acqvisitionen af Florida. For det andet, at han nødte Kongen af Portugal til at tage sin Tilflugt til Brasilien, hvorved denne Fierdepart af Amerikas Uafhængighed blev uundgaaelig, og i Aaret 1826 offentlig erkiendet, og for det tredie at han ved sit uretfærdige og vanheldige Angreb paa Spanien opvakte en Modsættelses-Aand i dets Amerikanske Colonier, som siden gik over til en absolut Modsættelse mod al Europæisk Jndflydelse. Nu var det først at den nye Verdensdeels Uafhængighed af den gamle Verden kunde betragtes som afgjort og man maatte føle, at man var traadt ind i en nye bistorisk Tidsalder, og at den gamle var ikke meere Naar man betragter, hvorledes det er gaaet til med disse overordentlige Begivenheder saa mindes man paa det stærkeste om to vigtige philosophiske Sandheder; den erne, at Menneskeslægten er underkastet det samme Udviklings-Princip, som synes at være Tilfældet med al Naturen; Begivenhedernes Strøm skyder sig bestandig fremad, og udbreder sig stedse videre over Jordkloden; men al udvikling gaaer for sig under Kamp og Modstand; og den anden: at det enkelte Menneske er et Redskab i den Usynliges Haand til høiere Hensigters Befordring; det synes at arbeide for sig selv, men det arbeider i Grunden for noget andet og bøiere som det ikke selv kiender, ligesom Bien hvis Vor og Honning tiener til saamangen vigtig Anvendelse for Menneskene. Napoleons Foretagender og Skjebne tiener os til et paafaldende Exempel derpaa - hvilke beundrende og tilbedendt Følelser maae ikke have opfyldet hans Aand, da den forlod Jorden og forklaret svingede sig hen i Lysets høiere Egne. Det er denne Beskuelse af Tingenes Gang paa Jorden og af Menneskelivets gradvise Udvikling, som endnu bestandig giør den Formodning urokkelig i Forfatterens Siæl, at det Tyrkiske Riges Undergang forestaaer og at en afgiørende Krig, imellem det og Rusland nærmer sig, i hvorlænge det end vil vare, og i hvormeget Aspecterne end synes for Øieblikket at bebude det modsatte. Dette Rige har nu opfyldet sin Bestemmelse, den at være Midlet til at anspænde Europas Nationer at henvende deres Bestræbelser mod Amerika og bevirke dets Cultur og Uafhængighed. Jeg troer at det Tyrkiske Rige gaaer under, fordi det skal gaae under, og dets Undergang udkræves til Menneskelivets Udvikling, og til den Lov, som er foreskrevet Tingenes Gang her paa Jorden, ligesom det ogsaa bliver en Følge af Europas stedse fremskydende Cultur. Dersom dette er saaledes, saa ville de Kræfter, som modsætte sig denne Lov og denne Udvikling, kun derved berede sig deres egen Undergang. Amerikas Uafhængighed var afgjort, men dets politiske Udvikling var derfor ikke strax til at forudsee, nu begynder derimod Gangen deri at opklare sig, og det er denne som vi ville forsøge paa at betragte og giøre os en lydelig Forestilling om.