Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1847-06-11
Naar den kjøbenhavnske Haandværkstand i Forbindelse med flere andre næringsdrivende Borgere i nedenstaaende Anledning henvende sig lige til Deres Majestæt da skeer det kun i Forudfølelsen af, at dette Skridt maa billiges baade af Konge og Medborgere, som betydningsfuldt i et Øieblik, hvor en dyb og streng Alvor hersker og viser os en Fremtid med mørke og sørgelige Farver. Vi frembære vore Klager for Tronen, vel vidende, at hvis Noget kan udrettes for at møde den farefulde Tid, da vil det skee derfra; men idet vi ere gjennemtrængte af denne Overbeviisning, føle vi tillige Trang til allerunderdanigst at udtale vor Mening for Landsfaderen, saavel med Hensyn til flere Foranstaltninger i en tilbagelagt Tid, som til nogle, der muligen kunne træffes i den nærværende. Der fandt tidligere en vis Magazinering i forskjellige Retninger Sted i den kjøbenhavnske Kommune, saaledes med Bagere, Høkere o. fl., der, ligesom Taxter paa forskjellige Fornødenheder, senere er ophævet; men alle disse Bestemmelser formene vi, endskjøndt de ere fremkaldte og tilraadede af Kommunens Repræsentantskab, ingen gavnlig Jndflydelse have havt for de af Kjøbenhavns Jndvaanere, der ere Konsumenter af disse Artikler, hvilke navnlig, saavelsom en Deel andre Fornødenheder, i de senere Aar derimod ere stegne i Priis, førend Konjunkturerne, strengt taget, ellers vilde have medført det. Vi hentyde herved paa den Forpligtelse, der paahvilede Bagerne, at have fra Begyndelsen af November til Udgangen af April Maaned et vist Qvantum i Forraad og ved Salget af Brød at holde sig en fastsat Taxt efterrettelig. Vare hine Paabud ikke ophævede, vilde heller ikke efter et godt Kornaar det i vore Annaler uhørte Tilfælde have fundet Sted, at Brødet, der er Livets vigtigste og første Nødvendighedsartikel, i saa Dage steeg til den dobbelte og er nu snart i den tredobbelte af den tidligere almindelige Priis, og om hvis fremtidige Stigen man derhos under de forhaandenværende Omstændigheder fremdeles ei formaaer at gjøre sig nogen Jdee. Betragte vi nu denne Omstændighed for Haandværkernes og andre Jndustridrivendes Vedkommende, da vil man erfare, at ingen Forhøielse i Almindelighed, men snarere det Modsatte har fundet Sted med Priserne paa alle de Produktioner, der ikke angaae Næringsmidlers Tilberedelse, og, at kun en Tid af nogle Aar, der maa antages som reen periodisk, har forskaffet en Deel Haandværkere en ret livlig Virksomhed og saaledes dannet en Modvægt til at opveie Tyngden fra den modsatte Side. J Aar stille Forholdene sig dog heelt anderledes. Den dyre Tid holder en stor Deel fra at foretage og anskaffe Arbeider, som muligen ellers vilde blive Tilfældet. En Mængde Svende, næsten Trediedelen, ere arbeidsløse i Kjøbenhavn paa en Aarstid, hvor ellers ingen Arbeidere ere at erholde. Mange flere ville endnu blive brødløse, nærmest hos de Mestere, hos hvem det endnu er Skik, at de give Folkene Kost, hvortil Grunden alene maa søges i, at Mesternes Arbeide og Omsætning er langt ringere end tilforn og Fornødenhederne langt dyrere. Her savnes altsaa Ligevægten aldeles. Allernaadigste Konge, Saaledes som Tilstanden nu er, kan den umulig vedblive, og en Forværring af Tingenes Stilling, hvortil alle Udsigter vise hen, hvis ikke behørig Jndgriben i Forholdene skeer, maa endnu mere befrygtes, fra hvilken Side man endogsaa betragter Sagen. Som Alt nemlig nu stiller sig, bliver Haandværksmanden, Fabrikanten og en stor Deel Detailhandlere altsaa den egentlige Middelstand - dem, hvem Dyr tidens Trængsler gaae ud over. Vel er der ved allernaadigst Resolution stillet 50,000 Rbd. til Kommunalbestyrelsens Raadighed; men deels ere disse bestemte for Jndvaanere af alle Klasser, deels ere de kun komne Saadanne blandt de Næringsdrivende tilgode, som desværre ere saa vidt, at de ikke kunne skjule Nøden længer for at blive offentlig bekjendt. Det er saaledes den, om hvem Man ingenlunde kan sige, at han er formuende, men ligesaalidet at han er fattig; den, hvis Stilling hører til de talrigste og vigtigste Klasser i Borgersamfundet: det er ham der troer ei at burde føre Kampen alene mod de ugunstige Tidsomstændigheder.