Aalborg Stiftstidende, 1841-03-08
aftonbladet af 23de f. M. meddeler følgende mærkelige Exempel paa Standhaftighed og Charakteerstyrke hos et ungt ivenske Fruentimmer : Ved Svea Hofrets=Dom af 4de Dec. 1859 blev den attenaarige Pige Christina Lovisa Juhlin dømt til at miste Livet fordi hun havde givet Politimesteren, Herredshøvding Hultberg, en Øretigen. Høiesteret stadfæstede Hofrettens Dom, men indstillede til Kongen, at hun, naar hun vilde anholde om Benaadning, maatte fritages for Dødsstraffen, men afsone sin Brode med 28 Dages Fængsel paa Vand og Brød, offenlig Kirkebod og 6 Aars Tugthuusarbeide. Men Pigen vægrede sig paa det Bestemtene ved at søge om Benaadning. Nu resolverede Kongen ved Rescript til Overstatholderen af 26de Mai f. A., at vedk. Præst skulde ved flittig Religionsunderviisning søge at vække hendes Anger og at føre hende tilbage fra de Vildfarelser, af hvilke hun syntes at være hildet, samt at Over statholderen en Maaned efter skulde indberette hvad der i saa Henseende var udrettet. Efter Maanedens Udløb indberettede Arresthuuspræsten Wallinder, at Pigen fremturede i sit Forsæt ikke at ville søge Benaadning. Kongen rescriberede paany, under 20de Aug. f. A., at man endnu i 3 Maaneder skulde fortfare med hendes Underviisning i Christendommen og efter denne Tids Udløb indberette, om hun endnu vedblev sit Forsæt. Nu indgik hun med en Bonskrift, men ikke af den Tendents, der var forlangt, Hun anholdt nemlig om at maatte afsone sin Forseelse med de 28 Dages Fængsel paa Vand og Brod, men hvis dette ikke kunde bevilges og hun ikke kunde slippe uden Tugthuusstraf, saa bad hun om, at Dødsdommen snarest muligt maatte blive ereqveret. Senere indberettede Arresthuuspræsten, at hans Bestræbelser havde været frugtesløse og at han ansaae det umuligt at udrette noget med hende, især af den Aarsag, at hendes Hjerte i eet Punct var utilgængeligt foralle Fornuft- og Religionsgrunde, nemlig naar der blev Spørgsmaal om hendes Opførsel imod Politimesteren, hvis Forhold saavel imod hende som imod Andre, under Udøvelsen af hans Embede, havde fremkaldt hos hende en undslettelig Foragt for hans Person, hvilken Følelse, der havde foranlediget hendes Voldshandling imod ham, ogsaa udgjør den væsentlige Hindring for Bibringelsen af Overbeviisning hos hende om det Strafbare i hendes Handling. Den Forestilling havde rodfæstet sig hos hende, at den hende idømte Dødsstraf ikke stod i mindste Forhold til hendes formeentlige ringe Forseelse og i Forbindelse dermed havde Frygten for flere Aars Ophold i en Straffeanstalt sat hende i en fortvivlet Tilstand, der baade hindrede hendes aandelige Forbedring og voldte, at hun agtede Døden ringe. Denne Beretning indsendte Overstatholderen til Kongen og henstillede under 19de Decbr. f. A., hvorvidt man skulde holde op med Pigens yderligere Religionsunderviisning. Sagen sendtes atter til Høiesteret, der erklærede, at den maatte vedblive sin tidligere underd. Jndstilling; - og Kongen har nu ved et nyt Rescript - med Hensyn til at Pigens Sindsforfatning og Ukyndighed om hendes christelige Pligter berøvede hende Evnen til ret at indsee og vurdere de Forpligtelser, hun havde at opfylde imod sin Skaber (!), og at hendes Sindstemning trænger til Beroligelse ved Underviisning i den christelige Sædelære og til Oplysning ved fortfat Bestræbelse for at indskjærpe denne hos hende - og da Hs. Maj. ikke omtvivler, at jo Tiden og en vedholdende Bestræbelse vil berolige hendes Sind og føre hende tilbage til Hengivenhed under Loven, hvorved hun lettere igjen vil kunne komme til at indtræde i Samfundslivet - behaget at befale, at Overstatholderen skal tilholde vedkommende Præst yderligere, til Opnaaelsen af det ovenfor antydede Formaal, at fortfare med Christina Lovisa Juhlins flittige Underviisning, samt, efter 3 Maaneders Forløb, eller des forinden, saafremt Omstændighederne maatte foranledige dertil, afgive underdanig Beretning om hvad der har kunnet udrettes med hende.