Norske Intelligenssedler, 1798-12-12
Drøbach den 7de December 1798. Horn. Til end mere Betryggelse for de Søfarende, som selle ind og ud, til og fra Bergens Lehd ved Skuddesnæs, er bleven foranstaltet paa Pynten af bemeldte Næs opsat et nyt Lygtefyr, som begynder at brænde den 1ste Januarii 1799, og skal for Eftertiden brænde efter de samme Regler, som de øvrige Fyrer, nemlig: om Sommeren fra Paaske til Mikkelsdag antændes det 1 Time efter Solens Nedgang og brænder til Dagens Begyndelse, og om Vinteren fra Mikkelsdag til Paaske Time efter Solens Nedgang, og trænder til 1/2 Time for dens Opgang Efter indhentet Underretning tiener til videre Efterretning for de Søfarende, at dette Lygte Fyr hidses paa en opstaaende Mast eller Stang, ved hvilken der er bygget et Skuur, som alt er hvidt malet, hvorfor dette Punkt vil uden Tvivl tillige blive meget kiendeligt om Dagen i de Directioner, fra hvilke det kan sees. Lygten er omtrent 300 Fod over Vandets Overflade, Det er bekiendt, at der allerede længe har været et Blus eller Steenkuls Fyr paa Hviddingsverne og et Lygtefyr inde ved Høyevarden, dette sidste tienende til at kunne, naar man om Aftenen eller Natten er seilet Carmfundet ind, søge Ankerpladsen ved Høyevarden. Naar man kommer fra Søen og enten vil eller seer sig nødt til at holde ind i Bugten og seile Carmsundet ind, da bør man med tilbørlig Opmærksomhed ikke kunne seiltage imellem Skuddesnæs- og Hviddingsøernes Fyrer; dette, som hidses paa en saa kaldet Vippe, er et Kul eller Blus fyr, men det paa Skuddesnæs, er, som meldt, et Lygtefyr, hvilket derfor brænder med et stadigt og enkelt Skin, og dette Fyr kan desuden, naar man kommer Vesten fra, ikke sees, med mindre man tillige er saa sydlig, at det er frit Synden for Skiæret Giætongen, eller, hvilket er det samme, at man haver det i N. O. t. O. retvisende, og i denne Compas Streg er Farvandet reent ud fra Hviddingsøerne. Man kan altsaa, om man først fik kun et Fyr at see, og for en kor Tid var i Tvil om, hvilket af dem det kunde være, styre noget østlig, thi i Fald det da var Skuddesnæs Fyr, man havde i Sigte, maatte man saaledes upaatvilelig faa Hviddingsøernes Blusfyr strax derefter at see, det maatte da ellers være besynderlig tykt, taaget Veir eller Sneefog; faaer man derimod ikke, ved at have styret noget østligere, snart et Fyr endnu at see, maa det følgelig være Hviddingsøens man haver i Sigte, og da kan man ved Peiling fra det, sætte Cours efter til at tage Syn af det andet; ligesom man efter Maaden, som Skuddesnæs Fyr staaer, og er skiult af det høie Land, kan, ifald man seer et Fyr østligere fra sig end N. O. t. O. retvisende, være vis paa, at det maa være Hviddingsøens. Naar man har Kiending af dette, kan man derfra sikkert holde op under Skuddesnæs, da man ved det ny Fyr nu med Vished kan vide, hvor Hukken er, og saaledes holde nær ind under Landet ved Skuddesnæs og ind efter Carmsundet. Naar man kommer hen mod Smørstakken, kan man vente at see alle 3 Fyrer tillige, og naar Skuddesnæs Fyr da igien bliver skiult af Landet, kan man efter de tvende Andre, især det ved Høyevarden, rette sin Seilads videre til at søge Ankerpladsen i denne Havn. Men er man ubekiendt og ikke vil vove at styrre Carmsundet ind uden Lots, eller andre Omstændigheder forhendrede Jnseilingen, saa kan Fyrene paa Hviddingsøen og Skuddesnæs blive en fortræffelig Underretning for dem, som saae sig nødt til, at holde krydsende her i Bugten Natten over; men i saa Tilfælde maa man være meget agtpaa givende, om ikke Strømmen, hvilken som oftest her er meget stærk, forsætter Skibet til nogen af Siderne.