Viborger Samler, 1847-11-16
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. Efter Beretninger fra Constantinopel af 27de Octbr. er en af Sanitetsraadets Officianter død af den asiatiske Cholera. Dette Tilfælde stod hidtil ifoleret. Stadens Afspærring imod Landsiden er forkastet af Sanitetsraadet. Lord John Russell har allerede tilstillet Underhusets Medlemmer af det liberale Parti det sædvanlige ministerielle Circulaire, hvori de opfordres til at indfinde sig strax ved Sessionens Begyndelse den 18de Novbr. Frankerig. Det var den 7de Novbr., at Grev Mortier, der nylig var vendt tilbage til Paris fra sit Gesandtskab i Turin, indesluttede sig i et Værelse i sin Bopæl i Paris med to af sine Børn, efterat han i et Brev til sin Gemalinde, og i et andet Brev til en Ven, meddeelte, at han (Greven) faa Øieblikke efter Brevenes Afsendelse vilde have ophørt at leve tilligemed sine Børn. Underrettet om denne rædsomme Beslutning, ilede Politi præfecten til Hotellet, hvorhen ogsaa Pasquier, Præsident i Pairskammeret, begav sig. Den vanvittige Greve og Pair befandt sig virkelig i det betegnede Værelse, der var fast barricaderet. Med Heftighed svingede han en Barbeerkniv over de to Børns Hoveder, og truede, under frygtelige Forbandelser, at aflive disse og sig selv. Tilstanden var fortvivlet, siger Journ, des Deb., man vidste ikke, hvilket Middel man skulde gribe til. Man tiltalte med Godhed den Rasende, der svarede med Forbandelser og Eder. Sin Søn holdt han nedbøiet over sine Knæe, og sagde til ham, at han maatte døe. Den ulykkelige Dreng, 11 Aar gammel, raabte med klagende Stemme, at han ikke vilde døe, og søgte tillige med Hænder og Fødder at løsrive sig af sin farlige Stilling. Derefter vendte den Rasende sig til sin Datter, et Barn paa 8 Aar, og spurgte hende, om hun vilde følge ham og døe med ham, Den lille Pige svarede med neppe hørlig Stemme, at hun nok vilde døe med Papa, og det syntes nu som om Faderen vilde myrde Barnet. Man kan tænke sig, at de udenfor Døren staaende Personer, vare ligesom gjennemisnede af Skræk. Og dog maatte de være stille – en Lyd, et Ord, en Bevægelse kunde drive den Afsindige fra Beslutning til Gierning. Denne frygtelige Scene varede – i 3 Timer. Madame Mortier, Moderen til de tvende Børn, der tilligemed den gamle Cantsler og Præfect Delessert stod udenfor Døren, var mere død end levende. Endelig lykkedes det Cantsleren, og Præfecten, da de indsaae, at ethvert mindeligt Forsøg paa at formaae den Rasende til at aabne Døren, vilde forblive frugtesløst, at nærme sig af en Omvei til en hemmelig Sidedør i Værelset og at trænge ind i dette. Deres første Arbeide var at redde Børnene, og overgive disse til den fortvivlede Moder. Det lykkedes dem. Men den afsindige Greve holdt sig i nogen Afstand tilbage, svingede Barbeerkniven og truede med at stære Halsen, over paa sig selv, naar man nærmede sig ham. Jntet formaaede ham til at lægge Kniven fra sig. Denne nye Scene varede i 3 Qvarteer. Da Grevens Sindsstemning lagde sig noget og han bittert beklagede sig over Seglbevareren, og over Huusrettens Krænkelse, fik man ham overtalt til at tilskrive hiin, der strax indbød Greven til et Besøg Greven forlod Værelset, puttede Kniven i sin Lomme og blev derefter i Pasquiers Nærværelse transporteret til en Galeanstalt.