Viborger Samler, 1836-08-30
Decretet, der erklærede Madrid i Beleiringsstand, er ophævet og Madrids Nationalgarde igjen organiseret. – Den første Efterretning om Constitutionens Antagelse af Dronning-Regentinden var – som bekjendt – indløben til Paris ad den telegrophiske Vei; dog manglede de udførligere Efterretninger; men nu indeholde Le Moniteur og den bekjendte ministerielle Correspondence – begge erkjendt partiske og altsaa upaalidelige Kilder - Beretninger over Begivenhederne indtil den 13de. Jfølge disse synes Ministeriet Jsturiz indtil det sidste Øieblik ikke at have opgivet Haabet om at blive Herre over Revolutionen. Jndtil den 12te blev Quesada ved med Nationalgardens Afvæbning; indtil den 10de vare 2700 Geværer afleverede af Gardisterne; overeensstemmende med Queladas Befaling bare de selv deres Vaaben. hen til Municipalitetet, og Folkehobene, skjøndt bevæbnede med Knipler, lode dem roligt gaae. Den 10de forbod Quesada at bære Knipler, og den 11te faaes Jngen mere med disse Vaaben. Quesada og Jsturiz gjorde især Regning paa Militairet, som ovenikjøbet havde faaet Mod ved de indløbne Efterretninger over enkelte mod Carlisterne tilfægtede Fordeele. Til samme Tid forkyndte Hoftidenden Jndrykningen af 8000 Franskmænd under Obersterne Lebeau, Con raad og Josse; af Hr. Bois le Comte's Underhandlinger ventede man ligeledes store Ting, og af 100 bekjendte Valg tilskrev det ministerille Parti sig to Trediedele; af 52 til Madrid allerede indtrufne Procuradorer skulde 38 være Tilhængere af Ministeriet Jsturi; – da indtraf den 13de om Middagen til Madrid Efterretningen om Militairopstanden i S. Jldefonfo. Der samledes nemlig den 12te om Aftenen 500 Mand af Provindsialmilitsen og lode "Constitutionen og Jsabella 11 leve. Snart stødte det 4de Garderegiment til dem; kun Officiererne og Cavalleriet holdt sig tilbage. Generalcapitainen, Grev S. Roman, vilde berolige Soldaterne, men blev modtagen med det Raab: "Ned med San Roman, ned med Quesada." Portene lukkedes. Den franske og den engelske Gesandt og Hr. Bois le Comte vilde ile til Dronningen, men bleve viste tilbage af Soldaterne. De forlangte at tale med Officiererne, men fik til Svar, at nu havde Underofficiererne Commandoen, og man tvang dem med Trudsler til at bortfjerne sig. Nu stormede de revolteerte Soldater stedse heftigere mod Palladset og forlangte Constitutionen. En liden Sidedør blev staaet ind; ogsaa Hovedporten vaklede og man truede at massacrere Alt, hvis Constitutionen ikke proclameredes. Endeligen lod Regentinden, 12 af de rebellerende Soldater komme for sig og spurgte, hvad de forlangte. Disse svarede: "Constitutionen fra 1812 og Friheden. Nu kom det til lange Discussioner mellem Dronningen og Soldaterne, angaaende hvis Jndhold imidlertid Beretningen i Le Moniteur øiensynligen er forfalsket. Soldaterne skulde saaledes have indrømmet Regentinden, at de ikke vidste, hvad Constitutionen var o. s. v. Men Resultatet var, at Dronningen efter 5 Timers Modstand gav efter og Kl. 2 om Morgenen erklærede sig beredt til at antage Constitutionen; dog vægrede hun sig standhaftigt ved at aflægge Eed paa den, da en saadan Edsaflæggelse kun kunde have Gyldighed i Overværelse af Cortes. Alt hvad man erholdt af hende var Undertegnelsen af et Skrivt af følgende Jndhold: "Dronningen bemyndiger General S. Roman til at lade Soldaterne aflægge Eed paa Constitutionen indtil Cortes's Sammenkomst." Først nu vendte Tropperne tilbage til deres Caserner; Kl. 5. var Roligheden gjenoprettet og den just tilstedeværende Justitsminister Barrio Auso uddeelte de yderligere befalinger. Da denne Efterretning samme Dags Middag (den 13de) ankom til Madrid, traad de der tilstedeværende Ministre strax sammen, og synes først, stolende paa Garnisonen, at have villet overfalde S. Jldefonso og med Magt befrie Dronningen. Conseilet forblev permanent samlet, Tropperne stode under Vaaben i Casernerne, Artilleriet var færdigt til at fyre paa første Vink; Alt tydede hen paa, at Jsturiz og Quesada vilde vove det Yderste, og - videre rækker Correspondencen (af 14de om Morgenen) ikke. Sandsynligviis har ogsaa den madridske Garnison i Løbet af Dagen erklæret sig imod dem; thi allerede paa denne Dag paafulgte Udnævnelsen af det ovenfor anførstene Ministerium. Det hed, at Mendizabal skulde udnævnes til Gesandt i London. J Paris vare forskjellige Rygter i Omløb om Tildragelserne den 14de. Saaledes hed det, at Regentinden først var traadt i Underhandling med Hr. Mendizabal, men at denne Jntet vilde indlade sig paa, naar man ei gav ham uindskrænket Magt i 3 Maaneder indtil Sammenkomsten af Cortes. Dette havde Dronningen nægtet, uagtet Hr. Villiers raadte hende til at antage denne betingelse. Saaledes var Valget faldet paa Hr. Calatrava, der iøvrigt er en speciel Ven af Mendizabal og Arguelles og er den samme, dersom Minister i 1823 ledede Ferdinand, 11 Flugt til Sevilla. Den nye Finantsminister, Hr. Ferrer var allerede i 1812 Finantsminister og Conseilspræsident.