Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-10-27
Jndenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn den 25de Octbr. Jgaar Eftermiddags mellem Kl. 56 ankom vor store Thorvaldsen hertil Staden. Efterretningen om hans forestaaende Ankomst havde overrasket alle hans herværende Venner, thi man vidste, at han havde tilskrevet Capitain Zahrtmann, at han ikke agtede at følge hjem med Thetis. Han forandrede imidlertid sin Beslutning og reiste med et Dampskib fra Civita Verchia til Livorno, hvor Fregatten Thetis havde indtaget hans Arbeider, men ankom netop 3 Timer efter at Fregatten var afseilet. Da han nu engang havde besluttet at reise, tog han den Bestemmelse, skjøndt han var aldeles ene, fremdeles at følge med samme Dampskib til Marseille, hvorfra han gjennem Frankrig og Tydskland ankom til Altona i Begyndelsen af forrige Uge. Efter nogle Dages Ophold og Hvile her reiste han til Kiel, hvorfra han med Dampskibet Frederik den Sjette fortsatte Reisen. Paa Grund af det urolige Veirlig i Søndags maatte Dampskibet anløbe Vordingborg, saa at Thorvaldsen igaar først ankom hertil. Han modtoges paa Konstacademiet af sammes Professorer, og Jndgangen til hans Bolig sammesteds var festligen smykket. Efter Communalbestyrelsens Jndbydelse indfandt han sig idag Kl. 12 i det til Optagelse af hans Arbeider bestemte Thorvaldsens Museum. Han modtoges i Vestibullen af Communalbestyrelsen, Studentersangforeningen og de ved Bygningen værende Arbeidere, foruden enkelte Konstvenner og Konst elskere, hvoriblandt Medlemmerne af Comiteen for Musæet. Paa Communalbestyrelsens Vegne holdt Hr. Overpræsident Kjerulff en Velkomsttale til den store Konstner, der kortelig takkede for samme Man begav sig derefter ind i det tilstødende Capel i Musæet, der er bestemt for Thorvaldsens Christus, Apostlene m. m., hvor Studentersang foreningen afsang følgende særdeles smukke Sang af Digteren H. P. Holst. Mel. Langtan till Landet, af Lindeblad. "Mellem disse Mure, som skal gjemme. Dine underfulde Værker trygt, Byder Sangen Dig velkommen hjemme I det Tempel, Folket Dig har bygt. Tomme staae endnu de store Haller - Lad da Sangen med sin stærke Magt Smukt dem vie ind, nu Tiden kalder Til et Værn og hvad Du har fuldbragt. Har J hørt det, stærke Tempelsider, Har Du hørt det høie SøehaAt med Troskab gjennem alle Tider Om en Konstners Arv J frede skal Ei hans Arvelod fra Fader, Moder. Nei, men den, han fik fra Himlens Blaae Ei hans Arvelod af Jordens Goder – Nei, men den, der aldrig kan forgaae. Veed I og, at mens J kjærligt frede Om hvad Konsten deligst har frembragt, Er en Guddom mellem Jer tilstede Med sin stærke, underfulde Magt: Thi et evigt Guddomspræg der luer Paa hvert Værk Geniet har fuldbragt - Hvælver derfor trøstigt Jer, I Buer, Høie Piller, holder trøstigt Vagt! Dette Sted vil Tusinder betræde. Med et bøiet, sorgbetynget Sind, Lad dem komme alle de som græde, Aabner Jer, J Porte, luk dem ind De skal see, at Konsten kan husvale Jordens Smerter med en himmelsk Trøst, De skal see, at Marmor og kan tale Med en Guddoms naaderige Røst. Derfor hører det, J stærke Sider. Derfor hør det, høie Tempelhal! At med Troskab gjennem alle Tider Om en Konstners Arv J frede skal Hvælver Eder dristigt, stærke Buer, Høie Piller, holder trolig Vagt! Hvad der luttret er i Aandens Luer, Staaer alt her med Evighed i Pagt.