Aalborg Stiftstidende, 1845-12-19
Den i Leipzig udkommende billedtidende, "JllustricteZeitung, kaldet, indeholder i sit Nr. for 22de Novbr. et Portrait af Hs. Durchl. Hertugen paa Augustenborg foruden fire andre billeder, hvoraf det første forestiller de schleswigholsteinske Bønders Ringridning" under Hertugens Sølvbryllup i afvigte Septbr. Md., det andet Festmaaltidet i den ved Slottet hertil opførte Sal, det tredie Ankomsten til Grafenstein, (Graasteen), det fjerde den festlige Bortkjørsel fra Slottet Augustenborg til Væddeløbet. Med disse Træsnit følger en Beskrivelse af Festlighederne, og det Hele er beregnet paa at vække en høi Jdee i Udlandet om det hertugelige Huus, hvem den schleswigholsteinske Throne om nogen Tid næsten der tilsikkres. Om Hertugen selv hedder det i Beskrivelsen: "Her (paa Augustenborgslot residerer Hertugen af Schleswig-Holstein-Sønderborg-Augustenborg, en værdig Qvist af de gamle tydske schleswigholsteenske Hertuger, hvis Minde Folket endnu i vore Dage har bevaret (?) ligesaa taknemmelig som tro, ligesom i hin graa Fortid, da man havde valgt Danskernes Konge Christian 1. til Hertug, og allerede efter sammes korte Regjering det almindelige Ordsprog havde dannet sig. Det er ikke mere saaledes som i Hertug Adolfs Dage Her hersker (!) Hertug Christian Carl Friederich August, en Ven af sand tydsk Huuslighed, uden glimrende Prunk, en kjærlig Fader, som dog ikke indskrænker sin faderlige Omsorg til sin blomstrende Familiekredses snævte Skranker, men udvider sine ivrige Bestræbelser for at begrunde Folkelykke ogsaa hos Tusinder af sine Godsundersaatter" (Man erindrer, at Artiklen er skreven paa Tydsk, ja paa Alle, som kalde Schleswig=Holstein deres Fædreland (!). Hertugen er Arstorat, men en Aristokrat i Ordets ædleste Betydning (det skal nu være saa mahognil); thi han har allerede forlængst naaet det værdige Maal, hvorefter han har stræbt, ved Sindets Adel, ved Exempler af strænge Sæder og Retskaffenhed, ved almeennyttig Virken og Understøttelse af det bedre i alle Retninger, foruden Fyrstenavnet, ogsaa at erholde det velfortjente Navn af god Statsborger. Denne ægte Aristokrotismus stræng hengiven, modstaaer Hertugen med Bestemthed de ultraliberale Bevægelser, som have til Hensigt brat at omstyrte alt Bestaaende, men viser sig stedse den sande Liberalismus aaben hengiven (2), den Liberalismus, som agter enhver Stand, anerkjender den rene Menneskeværdighed, kæmper utrættelig for Sandhed og Ret, og hylder tidssvarende, ligesaa værdifulde som nyttig befundne, aandelige og materielle Fremskridt. I den schleswigske Stænderforsamling udfyldes han, som Jndehaver af en Virilstemme, sin Plads paa en ærefuld Maade. Alt hvad der angaaer Landets Rettigheder" og Folkets Vel, forsvarer han med Varme, og ikke sjelden stiller han sig i betrængte Tilfælde, følgende mandig sin indre Overbeviisning, uagtet hans Slægtskab med det kongelige Huus, i bestemt Opposition imod Regjeringen. Med Jver helliger han en Deel af sin Tid til videnskabelige Studier, sørger utrættelig for Forbedringen af sine, allerede i fortræffelig Tilstand værende Fideicommis-Godser, hvis Areal udgjør omtrent 4 Miil, fremmer med store Opoffrelser især Hesteavlens Forædling, skuer med Stolthed, og reen Glæde paa sine Forpagteres og Bønders Velstand, og viser sig daglig som den trofaste Hjælper i Nøden. Ved sin sande fyrstelige Ædelsindighed, ved sin, Folkets Lykke i saa mange Henseender helligede, Virksomhed, ved sin menneskekjærlige, Tillid opvækkende, Personlighed, vidste han ikke alene at vinde sine Undergivnes Hjerter, men ogsaa alle Velsindedes Hjerter iblandt schleswigholsteinske Folk, og den Popularitet, som han nyder, er af saa meget større Betydning og saa meget glædeligere som hans Arverettigheder (der ikke existere) i Tilfælde af den nuregjerende kongelige Mandstammes Udøven, hjemle ham en ikke fjern Udsigt til Hertugdømmernes Slesvigs og Holsteens Throne. Saameget livligere maatte den inderlige Deeltagelse vise sig, som ydes ham nær og fjern, ved hans Jubelfest, ved hans Sølvbryllups glade Høitidelighed." Artiklen slutter med de betydningsfulde Ord: Det schleswigholsteinske Folk vil vide at beskytte sine Rettigheder og det nærer den urokkelige Tiltro til Hertugen af Augustenborg, at han heller aldrig vil vakle i Opretholdelsen af sine (?) Rettigheder, der saa inderlig gaae Haand i Haand med Folkets, og med denne Tillid i Hjertet hellige ham alle Redelige det varme Ønske: Held ham og hans Fyrstehuus!" (Efter Dyke.) I de wagr. sehm. Bl. læses følgende curieuse Anbefalings-Anmeldelse fra en Godseier Hausmann til Augustenhof, hvori han offentlig optræder som Ægteskabs-Mægler: Jeg har paa mit Gods et endnu ungt Fruentimmer (eine Guisuntergehørige, der ønsker at gifte sig. Stærk, sund og flittig, som hun er, kan jeg anbefale hende til Enhver, og for en Daglønner, som er Enkemand, vilde hun især egne sig. Jeg skjænket hende 25 Rigsdaler i Medgift." Saa kort og kategorisk denne Anbefaling end er, – siger Oldes. Ugbl. – og et saa veldædigt Sind, den end synes at være udsprungen af, saa er det baade vist og sandt, at Hr. Godseier Hausmann derved vil paadrage sig mangehaande Anfægtelser, og at den onde, bagtaleriske Verden deri vil see noget ganske andet, end uegennyttig Christen Omsorg, for Næstens Vel.