Viborger Samler, 1832-01-21
Conferencens Svar af 4de Januar skal blot have til Formaal, at sætte Grev Grey i Stand til, ved Parlamentets Sammenkomst den 17de at svare noget bestemt paa Oppositionens Spørgsmaale. Fra Paris forsikkres, at man er i Begreb med en væsentlig Forandring i Tractatens vigtigste Clausuler, og at disse Underhandlinger drives paa det Ivrigste af to engelske Agenter i Brussel; derfor er GeneralBelliard ankommen til Paris og har det Hverr at paaskynde Underhandlingernes Afslutning. Dog synes den belgiske Regjering ingenlunde tilbøielig til at føie sig i de nye Fordringer, saa meget mindre, da allerede de 24 Artiller vare haarde nok. Til Farten paa Floderne vilde man ikke komme tilbage, men vel til Delingen af Gjælden. Da imidlertid Gjenstande af saadan Vigtighed ikke lade sig tilendebringe inden den 15de Jan., saa har man i Sindeat forlænge Ratificationsterminen i to Maaneder. Le National indeholder en lang Artikel, hvori det hedder, at det hverken stemmer overeens med Ruslands, Preussens og Østerrigs eller med Englands Hensigter, at Belgien løsrives fra Holland. Kun Frankrig har Jnteresse derved først fordi Nationens Mening herom har udtalt sig altfor energisk, og fremdeles fordi Julikongedømmet, sin Fredsskjærlighed uagtet, dog ikke med Ligegyldighed kan see, at den hellige Alliance igjen sættes i Besiddelse af de belgiske Fæstninger. Ruslands, Preussens og Østerrigs Svar skulle lyde saaledes: "At de ikke ratificerede Tractaterne af 15de Novbr., at de aldrig vilde tillade, at man greb Tvangsmidler mod Kongen af Holland, for at tvinge ham til Undertegnelsen af en Tractat, der stred mod hans Jnteresse; men at de dog vare besjælede af det stadige Ønske, at see Freden opretholdt, og tilbøielige til at indlade sig i nye Underhandlinger paa en forandret Basis." Fremdeles paastaaes, at England har frasagt sig enhver Deeltagelse i Tvangsforholdsregler, og er beredt til at knytte Underhandlinger paa en forandret Basis. Nu var Frankrig alene tilbage. Kun dette ene Cabinet vilde forblive ved Tractaten af 15de Novbr. og navnligen ved følgende trende Hovedpuncter, fri Skibsfart paa Hollands Floder, Aftrædelse af Arlon og Omegn til Belgien og Deling af Statsgjælden efter Tractatens Bestemmelse. Men hvorledes kan alt dette lade sig iværksætte uden Tvang, især da Ministeriet er enigt med de andre fire Magter, at man vilde overskride alle Retfærdigheds og Anstændigheds Grændser, naar man vilde anvende Magt mod en Monarch i hans egne Anliggender, Nu havde man givet at forstaae, at naar Belgien vilde give efter i det Første af disse tre Puncter og indvillige i Sløifningen af Philippeville og Mariebourg, da vilde det være muligt at bevæge Holland til Tiltrædelsen af de tvende Andre. Le National seer i denne Frem og Tilbagesnakken ikke Andet end den Hensigt at vinde Tid. - Fra Berlin skrives, at de Polakker (18000 i Tallet), der have nægtet, at vende tilbage til deres Fædreland, skulle marschere til Belgien og træde i denne Stats Tjeneste, hvorved dens Hær da omtrent vilde blive den hollandske voxen. Uminski, der for Øieblikket opholder sig i Paris, skulde have Overcommandoen. Det preussiske Ultimatum i den belgiske Sag er afsendt den 8de. Det Precaire i Belgiens Stilling yttrer en ugunstig Jndvirkning paa Jndvaanernes Stemning; saaledes blev Kong Leopold nylig ved et Besøg i Antmerpen modtagen med saadan Kulde, at han beklagede sig derover for sine Omgivelser. Rustningerne fortsættes med Iver; de Permitterede ere indkaldte, Borgergarden i Brussel forsynet med Patroner og Forstærkninger afsendte til den hollandske Grændse; Mange troe, at Fjendtlighederne igjen ville begynde den 16de Jan.