Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-01-27
Capitain Oppen paa Kirkevolden, i Øvre Tellemarken har d. 10de d. M. skudt en Han-Ulv, som i mange Personers Overværelse befandtes at være 5 Fod 10 1/2 Tommer lang, 3 Fod høi og af 96 Punds Vægt. Dens Gab var opspaltet, 7 Tommer i Længde og 8 Tommer i Bredde. Den vilde have været større og tungere dersom den var bleven veiet og maalt strax efterat den var dræbt, istedet for at dette først skede næste Dags Formiddag. Denne Ulv blev fældet med et Skud. Trondhjem, d. 7 Nov. 1809. For omtrent et og et halvt Aar siden bød Pligt og Fødelandets Sikkerhed, Trøndelagens Krigere at nedlægge deres Fredssysler og at optage deres Vaaben. Med den Følelse Omstændighederne gjorde saa naturlig, saaes endeel af Landets Forsvarere at drage bort, og fra Alles Hjerter løde varme Ønsker for deres Held og Hæder. Snart erfaredes ogsaa, at Fædrenes Tapperhed ei var udartet, men at gamle Norges, Sønner end monne mandeligen staae, stride og døe. Men Trondhjems Stifts Beboere ilede ligesaa snart at vise den skjønsomme Erkjendtlighed der besielede dem, som, under hine Tappres Værn, trygt kunde vedblive deres Næringsdrivt, betydelige Bidrag bleve indsamlede og afsendte til Vederqvægelse og Opmuntring for den udmattede, den saarede, den til ny Kamp færdige Kriger, og til Lindring for den Ulykkelige, der, udstrakt paa Sygeleiet, beklagede dobbelt sin Sundheds Forliis, fordi den tillige negtede ham at deeltage i Kampen for Arne og Ven Saaledes herskede i disse Feidens Dage, igjennem alle Stænder, eet Brodersind, een Almeenaand, der udmærkede Borgeren lige saa fuldt som Krigeren. Ot at dette stedse maatte vedblive, aldrig aftage Endeligen frembrød den, med saa megen Jnderlighed ønske Dag, der forkyndte: at Trønderne skulde bryde op af Feldten og drage hjem. Vel havde man ikke fuldkommen Vished om deres kortere eller længere Forblivende i Fødeegnen; dog jublede Glæden over deres Gienkomst i ethvert Hjerte, og man beredte sig til festligen at imodtage dem. Et Forslag, hvori man indbød Trondhjems Jndvaanere til at bidrage hertil, viste hvor aldeles eenstemmig Tanken var i denne Henseende. J saare kort Tid indsamledes henved 2700 Rdlr., og man lagde strax Haand paa Forberedelserne til Festen, for at give den al den Høitidelighed, som det Locale og Subskriptionssummen vilde tillade. De kom, de ædle Krigere, de stolte Helte. - Vedderes Ankomst, der skede i halve Batailloner, bleve de hver Gang med Fryderaab imodtagne af en stor Deel af Byens Jndvaanere til Hest, hvilke under megen Høitidelighed ledsagede dem til Torvet. - Den 23 October vare 650 Mand af begge Regimenter indbudne til et Middagsmaaltid, der holdtes i en paa Kongsgaarden dertil beqvem Bygning, og bleve der ved sexten forskjellige Borde beværtede med tvende Retter varm Mad. Ved ethvert af disse Borde havde een af de sexten Personer Forsædet, til hvilke Festens hele Jndretning og Bestyrelse var overdraget, og som efter indbyrdes Overlæg proponerede Skaalerne: for vor evig elskte Frederik den Sjette, for gamle Norge; for dets end tappre og modige Krigere og til Velkomst for de af dem her Tilstedeværende; for samtlige deres høie Generaler og øvrige Anførere, m. fl. Kruset gik ved hver Skaal paa gammel Fædreviis- og under Jnstrumenters Lyd om fra Mand til Mand, og at det ogsaa paa Fædreviis blev tømt, bebudede et høit og tydeligt, tre Gange igientaget Hurra. Ved de gienkomne Krigeres Skaal blev desuden afsjunget den, ved Trykken separat bekjendtgjorte, saare smukke Sang, "Fra elskte Hjem til Ledingsfærd &c." Efter sluttet Middagsmaaltid, bleve Festens Helte høitideligen og under Musik ved dens Bestyrere førte fra Kongsgaarden til det nye indrettede Exerceerhuus, hvilket, ved den af Bestyrerne som havde paataget sig denne Post, fandtes paa den meest smagfulde Maade decoreret, illuminerer med 5 Lysekroner og meer end 300 Lys. Over Indgangen var anbragt denne Jnskription: Saaledes, hædres den ædle og modige Kriger, over Orchestret: Hans MaiestæChiffre med Krone. - Saasnart Selskabet her havde stillet sig i den valgte Orden af en halv Cirkel, ankom, under almindeligt Fryderaab, den blide, den værdige, den af alle Trønder elskte, Olding, Hans Exellence Hr. General v. Krogh, der holdt en kort, men særdeles passende, Tale for de Forsamlede, ved hvis Slutning Hr. Divisions adjutant Kammerjunker v. Krogh traadte frem- og udraabte: For Konge, Fødeland og skjønsomme Borgere strider hver Soldat til sidste Blodsdraabe. Nu blev Høitideligheden fortsat med Nationaldandse, hvortil imidlertid Krigernes Koner, Børn, Beslægtede og Veninder havde indfundet sig efter meddeelte Billetter, og som Tilskuere mange af Subskribenterne med deres Familier. Efter her at have tillige erholdt nye Forfriskninger sluttedes Kl. 11 Slet om Aftenen denne Dags Glæder. - Den 26 Oct, næstefter blev igjen Høitideligen begyndt og sluttet med de selv samme Ceremonier, for et noget større Personale af omtrent 800 Grenaderer og Skarpskattere af første og andet Regiment, hvilke bleve be spisede ved tyve Borde. Ved Anbringelsen af de tilbagekomne Krigeres Skaal blev den Dag tillige afsjunget den skjønne, og ved Trykken ligeledes særskilt bekjendtgjorte Sang: "Norge, graahærdet af Modgang og Ælde &c., en Sang, hvori man saa let gjenkjender den Digter, hvis Harpe i værende Periode saa ofte fortryllede vort Øre. - Efter Ankomsten til Exerceerhuset beærede, foruden den commanderende General, ogsaa Hs. Exellence Hr. General-Lieutenant Greve af Schmettow den Dag Forsamlingen med sin høie Nærværelse.