Aarhuus Stifts-Tidende, 1841-10-29
Nyheder fra Udlandet. Beretningerne fra Spanien lyde endnu meget forvirrede, saa det er umuligt at kunne sige, om Opstandspartiet eller den nu bestaaende Regjering har Overvægten. En stor Mængde Byer have sendt Adresser til Madrid for at bevidne Regjeringen deres Troskab, men selv disse ere dog ikke derfor at stole paa, thi fra Valencia hedder det, at der sammesteds herskede stor Gjæring, og fra Cadix at der var udbrudt Uroligheder, Pøbelen havde ødelagt Bogtrykkeriet som trykker Globo, og opbrændt de sidste J paa Torvet. Portugalete havde erklæret sig for Dr. Christine, Logrono for Espartero. J Valladolid ventedes hvert Øieblik et Udbrud, og i Burgos havde en revolutionair Junta erklæret sig permanent. O'Donnell, der med en Deel af sine Tropper var rykket d fra Pampelona for at bringe de omkringboende Bjergbeboere til Opstand, havde forenet sig med Urbistondo (en bekjendt Guerillachef) og ventedes snart at rykke ind i Don Carlos's berømte Hoved qvarterer Estella og Tolosa. Fra Pampelona selv havde man i flere Dage ingen Efterretning havt, da Communicationen var afbrudt ved Oprørerne, som havde besat hele Omegnen. Man vidste kun, at Staden var i 3 Dage bleven bombarderet og tildeels ødelagt. Rygterne sige, at den havde capituleret; andre ville derimod vide, at Ribero havde, for at frelse Pampelona fra total Ødelæggelse, staaet i Begreb med at capitulere, men var bleven forhindret deri af de exalterede Urbanos. Hvis ikke Revolten snart vorder endt – hedder det fra Madrid – vil Espartero selv stille sig i Spidsen for Tropperne. Jmorgen skulle 30. Batailloner afmarschere herfra til de insurgerede Provindser. Jmidlertid har Regenten udnævnt Rodil og Lorenzo til at kommandere Armeen. J en anden Beretning hedder det, at Generalerne Rodil og Lorenzo rykke i Jilmarscher frem mod Norden. Rodils Armeekorps er 7000 Md. stærkt. Urbistondo har slaget General Alcala tilbage til St. Sebastian. Jfølge de seneste Efterretninger fra Madrid skal der være gjort et nyt Forsøg paa at myrde Espartero. General Buerens, der beskyldes for denne Forbrydelse, var bleven arresteret. J Madrid er bleven nedsat en permanent Krigsret. Diego Leon, Spaniens tappreste Cavallerigeneral, er bleven skudt den 15de Octobr. Han kaldtes almindeligt "Spaniens Murat," og døde som denne. Ved Executionen (hvorved han var iført sin Husaruniform) talte han med fast Stemme til Soldaterne som skulde skyde ham: Kammerater, Jeg er beskyldt for at være en Forræder og Usling. Jeg er ingen af Delene, jeg har tjent Fædrelandet vel. Leve Jsabella den Anden! Leve Friheden, Levvel Kammerater, Derpaa omfavnede han Generaladvocaten og Fiskalen, kommanderede selv. Fyr!" og faldt ved den første Salve. Derpaa lagdes hans Liig paa en prægtig Liigvogn, behængt med sort guldbroderet Fløiel, og kjørtes af to Muuldyr hen til Campo Santo. Han var kun 35 Aar gl. J hans Lomme havde man fundet et Brev fra ham til Seiershertugen (Espartero), hvori han, hvis han seirede, lovede ham hans Liv og sikker Leide fra Spanien. Ogsaa fortælles, at Dronning Jsabella havde bedt om Naade for ham, men Espartero havde med Haardhed modstaaet Dronningens Bønner og Taarer, idet han havde svaret hende, at en saadan Eftergivenhed vilde, i det Øieblik, da Oprøret saa mægtigt løfter sit Hoved i Provindserne, være en Fornærmelse mod Nationalgarden, der havde udgydt saameget Blod for Ordenens Vedligeholdelse, og at Justitsen, hvor stræng den og var maatte have sin frie Gang. (Munagorri er bleven skudt i Goyeneta.) J Spidsen for Oprørskomplottet i Madrid befandt sig Hertugerne af San Carlos og la Bogues, Grev Requena samt Generalerne Leon og Concha. Da deres Forehavende mislykkedes, vare Hovedmændene flygtede, men blevne eftersatte af tre Esqvadroner. Concha havde, som det hedder, i det Øieblik man vilde gribe ham, skudt sig en Kugle for Panden. Samtlige Hellebarderer, der saa tappert forsvarede Dronningen, ere af Regenten blevne udnævnte til Lieutenanter og Officerer af den kgl. Ferdinandsorden samt hver især desuden belønnede med en Gratification af 1000 Realer. Fangernes Antal beløb sig til c. 300; de ere Alle indespærrede i et Palais lig overfor det kgl. Slot, og blive strængt bevogtede. Slottet viser baade ind- og udvendig mangfoldig Spor af Kugler, ved Porten, og i de Gemakker som føre ind til Dronningens, sidde over hundrede. Under Kampen i Forgemakkerne havde Generalinde Mina, Dronningens og hendes Søsters Overhofmesterinde, ladet de kgl. Børn lægge sig ned paa en Madratse paa Gulvet, for ei at rammes af de Kugler, der af og til trængte ind i Værelset. To Timer før Opstandens Udbrud havde Espartero fra ubekjendt Haand faaet en Liste over alle i Anslaget indviklede Officerer. Øieblikkelig var han stegen tilhest og havde i Casernerne forsamlet Soldaterne, og paa Stedet udnævnt de ældste Sergeanter til Officerer, hvilket havde vakt en levende Enthusiasme blandt Tropperne. Da de afsatte Officerer derpaa indfandt sig, vare de af Soldaterne modtagne med Flinteskud, hvorved flere af dem straktes til Jorden. Da General Conchahørte disse Skud, troede han, at Angrebet allerede var begyndt, og begav sig derfor med Tropperne fra en Caserne, hvor Espartero endnu ikke havde været, ufortøvet op paa Slottet, hvor Kampen da begyndte, som endte med Oprørernes Nederlag. To af de fra Madrid bortflygtede Generaler: Quiroga og Requena, ere grebne af Borgmesteren i Alcarabora; de havde skjult sig i en Fouragevogn. Hertugen af San Carlos, som var hos dem, blev ikke fængslet.