Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-11-23
Vi have ofte hørt, hvorledes der i Stænderforsamlingerne, naar Forslag til Forandringer i det Bestaaende i en vis Retning bleve fremsatte, fra en vis Valglasse stærkt doleredes over Angreb paa gamle velervede Privilegier, og over Jndgreb i Eiendomsretten, hvis Uforkrænkelighed man erklærede for den væsentligste Betingelse for den hele Samfundsorden; og dette endog naar disse Privilegier syntes at være i stærk Modsigelse med alle andre Lovgivnings principer, og denne Eiendomsret at være ikke blot baade meget indskrænket og betinget, men endog ligefrem hinderlig for Udviklingen af andre gavnlige Forhold i Staten. Vi spørge nu har da ikke ogsaa Kjøbstæderne et gammelt lovligt Privilegium paa Fritagelse for Udskrivning til Krigstjeneste, Er det da ikke et Jndgreb i Kjøbstadboernes Eiendomsret, naar de miste det Privilegium, som de udentvivl ved Henflytning til en Kjøbstad og ved Erhvervelse af Bopæl der have bragt i Beregning med, ere de Goder for Staten, som opnaaes ved at aarlig nogle Faa af Kjøbstædernes unge Mandskab medtages ved Udskrivningen, saa væsentligt, at heri kan indeholdes en Grund for disse Rettigheders Ophævelse? Hvorfor skulle de da være mindre hellige, mindre angribeligge end andre Classers Privilegier og Rettigheder af en anden Natur, hvorom dette dog ikke kan siges, Skal altsaa desuagtet Værnepligten, som en almindelig fælles Statsbyrde, ogsaa paalægges Kjøbstæderne, og vi have ovenfor, ved at betragte Sagen fra et høiere Synspunct, erklæret os for villige til at erkjende dette, da troe vi, at disse med god Grund og efter al Ret og billighed kan fordre, at denne Lov for deres Vedkommende gjennemføres med saadanne Modificationer, at Byrden for Kjøbstæderne ikke bliver større, end det for Øiemedets Opnaaelse er uundgaaelig nødvendigt. Dette troe vi at kunne opnaaes derved: 1. At det samtlige udskrivningsdygtige unge Mandskab i Kjøbstæderne samles til een, eller efter Stiftets Størrelse, flere særegne Batailloner, som simpelt uniformerede selv udrede Bekostningen herved, eller ogsaa ved beviislig Uformuenhed dette skeer af Communen. 2. At i ethvert Stift, efter dettes Udstrækning, flere eller færre Exerceerskoler oprettes, hvor det unge Mandskab, i en vis, saa kort som mulig, bestemmende Tid indøves i Vaaben. 3. At de aarlige Mønstringer stedse afholdes i Stiftet selv, og at ogsaa Tiden hertil ansættes saa kort, som Forholdene tillade det. 4. At disse Batailloner kun i ganske overordentlige Tilfælde, hvor særdeles Fare truer Staten, bruges udenfor det Stift, hvor de høre hjemme. 5. At deres Tjenestetid, i Analogi med hvad der i Lovudkastet er foreslaaet for de frivillige Batailloner, der under denne selv skulle eqvipere og underholde sig, forkortes saa meget, som det, naar Bataillonerne skulle holdes fuldtallige, lader sig gjøre. Efter dennes Udløb overgaae de ligesom de andre Corps til Forstærkningen (Reserven) og staae der ligesaa lang Tid i Numer, Det følger af sig selv, at ved en saadan Tingenes Indretning maatte alle Borger= og Politicorps ophæves, hvorimod det blev Pligt for de Afdelinger af Bataillonen, som opholdt dem i deres respective Byer, efter Opfordring at yde Politiet fornøden Bistand, naar dette, som f. Ex. ved Jldebrande, betydelige Gadeopløb, Forbryderes Afstraffelse og deslige, maatte behøves. Endskjøndt paa denne Maade, hvortil vi kun have givet nogle simple Grundrids, idet vi haabe, at Kyndigere ville vide bedre at udføre dem, endda vil blive Byrde nok tilbage for Kjøbstæderne, troe vi dog, at dette er den eneste, hvorpaa uden en altfor følelig Jndgriben i disses Forhold Værnepligtens Opfyldelse kan paalægges dem. Og see vi hen til Rigets Hovedstad, hvor ikke alene Forholdene ligeledes have gjort en anden Ordning af denne Pligt, ønskelig, men hvor ogsaa paa en særdeles gjennemgribende Maade hertil i Lovudkastet er taget Hensyn, da skjønne vi fandelig ikke, hvorfor Kjøbstæderne mindre skulle være berettigede og have Adgang til lignende og efter de forskjellige Forhold afpassede Modificationer, end Kjøbenhavn. Vel anføres, blandt flere Grunde herfor, Vigtigheden af at denne Stad forsvares mod en fjendtlig Occupation, hvilket vi ingenlunde kunne miskjende; men naar dette Forsvar dog vistnok kun kan være tænkeligt ved Understøttelse af betydelige Corps af den faste Hær, da formene vi, at den Grund, man derfra vil hente, ikke har meget at betyde. Og naar det menes, at Kjøbenhavns Borgere i ældre og nyere Tider med Kjækhed have værnet om deres Volde, da kunne vel ogsaa Kjøbstæderne af Historien anføre Exempler paa, at de heri ikke have staaet tilbage, og vi tillade os at troe, at de vel endnu ville stride ligesaa tappert for deres Hjem og Arne, som nogen anden Borger i Staten.