Aalborg Stiftstidende, 1834-07-14
Valgene ere nu tilendebragte over hele Landet og Udfaldet af disse har været meget heldigt for den nærværende Administration. Blandt de 450 Deputerede regnes omtrent 300 Ministerielle, i hvilken Anledning J. des Debats yttrer sig saaledes: Naar vi fole os tilfredsstillede ved de nyeste Valg, saale ligger Grunden hertil ikke alene deri, at de Constitutionelle Ministerielle) ved disse have erholdt en stor Majoritet. Dette Punkt er rigtignok det Væsentligste, men paa den andens Side glæde vi os ogsaa over, at Oppositionen ikke ganske ler fordreven af National=Repræsentationen. Denne fuldkomne Fraværelse vilde synes os en Ulykke, et ufeilbarlige Tegn paa en Reaction. En saadan Triumf vilde være i Junaturlig, om kortere eller længere Tid vilde vi bøde derfor, gived bittre Tilbagefald; den kunde kun være fremkaldt enten dived bedragerske Valgintriquer, eller ved en øieblikkelig af Om sikafstændighederne foranlediget Lidenskabelighed og i begge Tilfælde sig ikke være af Varighed. Ganske anderledes forholder det sig nu, da Vælgerne have udtalt en forstaaelig og afgiørende, i men derhos sindig og overlagt Dom om Oppositionen, dan elder ingen Tvivl kan være om hvorledes Majoriteten tænker, et uden at derfor Minoriteten undværer en forholdsmæssig Resipræsentation, kort, da Oppositionen er overvunden, men ikke en udryddet. Forstandige Folk ville ingenlunde have fundet end Anledning til Glæde, hvis Mænd som Odillon=Barrot og si 3 Mauguin vare blevne udelukkede af Kammeret. Dette beet høver saadanne Mænd, og selv de, der have meget forskjel di lige politiske Anskuelser, vilde høist ugjerne savne dem der. en Andre kunde vel have indtaget deres Pladse, men disse Pladse vilde dog i Nationens Øine have været tomme indtil en ny Revolution i den offentlige Mening havde gjengivet dem samme. En Opposition, c: en saadan Opposition, som lader Fundamental=Lovene og Jnstitutionerne, i Kongen og Chartet uantastede, maa altid finde en Plads i Kammeret. Dens Taler ere mindre farlige end dens Tavshed vilde være, det er bedre, at den foredrager sine ugruni dede Raisonnements, end at man bag dens ufrivillige Tavshed skulde foranlediges til at formode noget mere Grundet. Var Oppositionen bleven fordreven af Kammeret en mas se, saa kunde det have hændet sig, at den vendte tilbage1 til samme som parlamentarisk Majoritet; dens Nærværelse sammesteds er det bedste Præservativ imod at den skal erholde Myndighed. - Desuden ere vi ikke saa forblindede, at vi ikke skulde erkjende, at enhver Regjering, ihvordan den end er, jo behøver en Slags Control. Jngen gjør sig i længere Tid Umage med at beflitte sig paa det Rette, uden den vis Tvang. Og selv om Regjeringen endogsaa uden videre Control stedse bestræbte sig for at gjøre det Rette, saa vilde dog Nationen betvivle denne dens Hensigt og sammes faste Udførelse, naar den opdagede, at der var slet Jngen, som sagde Regjeringen imod. Oppositionens Modsigelse er derfor i en dobbelt Hensigt nødvendig for Regjeringen, først fordi den tvinger den til at have Ret, og dernæst, fordi den nøder den til hvert Øieblik at være beredt paa et evident Beviis herfor. Ved Oppositionens Modsigelse viste Cas. Perriers Sjæleadel og aabne Caracteer sig i sin hele Storhed og ved den samme Modsigelse har RegjeringsSystemmet af 13de October og 11te Marts luttret og befæstet sig. Oppositionen har saa at sige tvungen Regjeringen til at forøge Tallet paa sine Tilhængere, idet den foranledigede Regjeringen til at bringe alle sine Handlinger, indtil de mindste Details, til almindelig Kundskab. Kort - forden, der ret opfatter Ideen om et repræsentativt Regjerings System, hører en parlamentarisk Opposition til de nødvendige Midler til at kunne regjere. Naar denne, Oppositionen, har Retten paa sin Side, saa forener Nationen og den parlamentariske Majoritet sig hurtig med samme; har den derimod Uret, bliver Regjeringens Ret desto mere øiensynlig og dens Daddel yder da denne større Kraft, end det meest stormende bifald kunde yde. - Heraf følger imidlertid ikke, at vi i den nu overstandne Valgkamp vilde have givet vore Stemmer til Dhrr. Odillon=Barrot og Mauguin, thi det vilde være en slet Beregning, naar man vilde stemme med Opposionen, fordi en Opposition er nødvendig, man vilde derved spille et voveligt Spil, ved hvilket man risquerede at gaae Glip af Majoriteten. Enhver maa nærmest sørge for sig selv, og ogsaa Oppositionen maa drage Omsorg for sin egen Vedvarelse. Oppositionen er beseiret, men paa en Maade, der ikke tillader den at gjøre sig Mine, af at være forfulgt eller mishandlet, og de Constitutionelles eel Seier er fuldstændig nok, uden dog at dispensere dem fra ogsaa fremdeles at have Ret og Moderation paa deres Side, dede bevogtes af en Opposition, der vel i Antal, men ikke i Talent, er ringere end i de sidste Aar og som derhos ved sit Nederlag anspores til fordoblet Aarvaagenhed. Kort - det er ikke et Partii, som har seiret ved Valgene, men et System, der udmærket sig ved Retfærdighed, Fornuft og Moderation; og just derfor er ingen Reaction at befrygte. Hvad endelig Legitimisterne angaaer, (hvis Antal anslaaes til nogle og tyve) da vil deres Nærværelse i Kammeret tjene til at sætte adskillige Tvistepuncter i deres rette Lys. Den ville tillige erstatte de aftakkede Republicanere. Ligesom disse virkede til at forene alle Venner af Orden, saaledes ville Legitimisterne bidrage til at Frihedens og Juli=Revolutionens Venner holde sammen, idet hines Nærværelse ere en bestandig Erindring om, at der uden hiin Revolution overhovedet, slet ikke meere vilde være Tale om Trykkefrihed, Valg og Kamre. Og ligesom det Comiske kan blande sig i alle jordiske Anliggender, saaledes ogsaa her. Thi maa det ikke være pudseerligt, naar man hører Pressefrihed og den almindelige Stemmeret taget i Forsvar af saadanne Folk, som ansee Juli Ordonancerne for meget legale og beskylde os for Rebellion, fordi vi tillod os at være af en anden Mening: Vi haabe derfor, at denne Legitimisternes Nærværelse vil medføre vigtige Fordeele for alle Venner af sand Borgerfrihed."