Berlingske Tidende, 1833-05-01
Paris, den 21de April. De stormende Debatter, som nys fandt Sted i Deputeretkammeret angaaende Hr. Viennets Forslag, at drage Bladet Tribunes" Redacteur for Retten, have stillet en Proces i Baggrunden, som samtidigen behandledes af den herværende Assiseret, og hvis Details under andre Omstændigheder vilde have opvakden største Jnteresse, medens den nu er tilendebragt næsten ganske ubemærket. Vi mene Processen mod adskillige Medlemmer af Foreningen til Menneskerettighedernes Opretholdelser, som at Tribune kaldes den største og mægtigste af alle republikanske Foreninger i Frankrige, og af hvilken den haaber Republikanismens Seier. Dette Samfunds Organisation og Principer, som først ere blevne ret bekjendte ved det Requisitorium, som holdtes af Generaladvocaten Frank-Carre og hvoraf gaves et Udtog bevise tilfulde hvilken farlig Fjende Foreningen er, ikke blot for den nuværende Regjering, men overhovedet for al social Orden, i Frankrige, og hvilken usigelig Elændighed, hvilken frygtelig Fremtid vilde forestaae dette Land, dersom det nogensinde lykkedes hiint udædiske Samfund, ved Vold eller Underfundighed at tilrane sig den factiske Magt. Foreningen, hvis fuldstændige Titel er Societs des droits de Phomme et du citoyen, bestaaer af et ubestemt Antal Sectioner, hvoraf hver har i det mindste til, og i det høieste tyve Medlemmer, og er forsynet med et bestemt Rummer. Hver Section holder ugentlig een eller flere Sessioner, efter Medlemmernes Godtbefindende, for man skilles i ad, bestemmes stedse Sted, Dag og Time til den næste Sammenkomst. Hver Section har en Chef, der præsiderer, en Secondchef og tre Quinturioner", af hvilke hver har Commanden over fem Medlemmer, og paa ubestemt Tid udnævnes ved Stem, mefleerhed ved aabenbart eller hemmelig Scrutinium. Samling i af Bidrag, Forelæsning af politiske Skrifter i Særdeleshed om Menneske, og Borgerrettigheder, saavelsom politiske Discussioner, opfylde Sessionstiden. For at forbinde de enkelte Sectioner til en vis Eenhed, staae nogle Mænd, under Navn af Seriechefer, i Spidsen for Afdelinger, hver i det mindste bestaaende af fem og i det højeste sex af otte Sessioner, med hvilke disse Chefer have Opsyn. Fem Sectioner udgjøre een Serie, naar Sectionernes Antal overstiger otte, dannes en ny Serie. Enhver Chef for en Serie er ikkun kjendt af sin Series Sectioner, og erholder sine befalinger og Jnstructioner af en Centralcommittee, der bestyrer det Hele. Disse befalinger og Jnstructioner meddeles igjen Sectionscheferne mundtligt eller skriftligt i Form af Parol befalinger. Tonen i disse Dagsbefalinger og Jndholdet, hvoraf adskillige ere i Øvrighedens Hænder, beviser imodsigeligt, at denne Contralautoritet stiller sig høit over Medlemmerne, roser eller dadler dem, og kan giøre Regning paa Lydighed. Foreningen har ladet den Erklæring, som udstedtes af Conventet den 24de Juni 1794, angaaende Menneske= og Borgerrettigheder, paa nyt optrykkes, og et af Foreningens Medlemmer, en vis Laponneroye, der flere Gange er bleven domfældt af den herværende Assiseret formedelst politiske Overtrædelser, har ledsaget de vigtigste Artikler med oplysende Anmærkninger. Dette Skrift, som uddeles af Foreningen, har siden August 1830 allerede oplevet to og tyve Oplag. Ved nøiere at sammenligne den Erklæring, som er udstedt af Foreningen med den, der er udstedt af Conventet, findes en væsentlig Forskjel. Hiin Erklæring fyldestgjør ikke vore moderne Republikaneres demagogiske Fanatisme, og de valgte derfor det Udkast, som Robespierre havde forfattet, men som Conventer selv forkastede. For at forebygge enhver Forfalskning, decreterede Conventet dengang, at Enhver, der trykkede eller lod trykke en anden, end den af Conventet udstedte Erklæring angaaende Menneske= og Borgerrettigheder, skulde være skyldig til Dødsstraf Dersom hiint Decret endnu var gieldende, vilde altsaa samtlige Medlemmer af Foreningen for Menneskerettigheder være qvalificerede til Dødsstraf. Hovedforskjellen mellem disse to Erklæringer bestaaer i de deri yttrede Anskuelser af Eiendomsretten. Den 29de August f. A. fuldendtes Foreningens Organisation, og faa Dage derefter udstedtes en Dagsbefaling til de forskjellige Sectioner, hvori siges: Borgere, Eders Organisation er fuldendt, og vi kunne begynde vort Værk. Standhaftighed, Selvfornægtelse og Brodersind fordres, saavelsom Tiltroe til de Førere, som J have valgt. Velan, lader os lægge Haand paa Værket, Borgere, Enhver af Eder tage Deel i vort hæderfulde Foretagende; vor Arbeide vil ikke være uden Belønning, som det, der fortærer vore Kræfter, det vil vorde belønnet med Alt, hvad J mangle, og bringe alle den Fordeel, som have deeltaget der, - Hos en af Foreningens Sectionschefer har Politiet fundet en Navneliste over hans Sections Medlemmer; i den ene Columne anføres Medlemmernes tidligere Opførsel; de ere næsten alle anførte som Deeltagere i Opstanden den 5te og 6te Juni, - i en anden Columne angives de Steder, hvor man bestemt kan træffMedlemmerne om Dagen og om Aftenen, og tredie Columne indeholder Beskrivelsen over deres Person; tillige er anmærket, om de ere forsynede med Vaaben og Munition. Af de Undersøgelser, som ere blevne foretagne mod adskillige af Foreningens Medlemmer, har man erfaret at Foreningen, da to Medlemmer, ved Navn Cuny og Lapage, skulde henrettes formedelst deres Deeltagelse i Junioprøret, vilde forhindre Henrettelsen ved at ødelægge Skafottet, og at endeel af Foreningens Medlemmer virkeligt forsamlede sig paa Pladsen, hvor Henrettelsen skulde skee. Men da Dødsstraffen af Kongen blev formildet til Fængsel paa Livstid, udstedte en af Sectionscheferne, som hed Milon, og udleier Cabrioletter, en Proclamation, hvori han fremstillede denne Formildelse, ikke som en Kongelig Naade, men som en Virkning af Frygten for Republikanerne!! J en anden Proclamation af den samme Milon, fuld af de subversiveste Grundsætninger, kaldes Borgerstanden en ny Form af Aristokratiet, som bør rives op med Rode. - Denne Forening, der i sine Klubber arbeider paa at omstyrte al selskabelig Orden, hylder, som sees af Ovenanførte, ganske den gamle Jacobinismes Grundsætninger, kun med en endnu bestemtere Tendents mod Eiendom, Medlemmerne ere ikke Lærde, som ved Læsning af Oldtidens Skribenter have faaet en Prædilection for de republikanske Statsformer; de staae derimod næsten alle paa et Dannelsestrin, hvor man ikke kan vente Reflectioner og Bedømmelser, over de forskjellige Regjeringsformer; deres Øjemeed er meere positivt, nemlig Delingen af Grundeiendomme; deraf reiser sig deres Had til Godsejerne, som de kalde Aristokrater, ligesom de ogsaa ved Nation blot forstaae den Deel af Statssamfundet, som intet ejer. Af de offentlige Blade er det allerede bekjendt, at Jurien har dømt de Anklagede, Petit-Jean, Hulin, Milon og Beandeloux, som Medlemmer af en forbudt politisk Forbindelse, hver til en Mulct af 200 Fr., og har befalet Foreningens Opløsning, Don Pedros Stilling i Portugal er saa mislig, at han u Tvivl allerede vilde have forladt Oporto, dersom han ikke man lede de fornødne Skibe til at transportere sine Tropper. Han Expedition kunde betragtes som mislykket fra det Øjeblik, og Don Pedro, landet ved Oporto, ikke strax i Sejerstog mægte at marschere mod Lissabon. Det forstaaer sig selv, at hos hertil behøvede det Portugisiske Folks eller i det mindste et mo tigt Parties Hengivenhed, thi med hans lille af alle Nation sammenløbne Udskud lader et Land som Portugal sig ikke erolUbegribeligt er det, at Don Pedro saa aldeles har kunnet ski sig i Henseende til den i Portugal herskende Stemning! M. fortæller her i de fornemmere Kredse, at en høi Person, sin efter de første Forberedelser til Expeditionen, har sagt: "Det nok at vide, at Don Pedro staaer i Spidsen for denne Expetion, for at være vis paa, at den mislykkes." Menes herv at Exkeiseren ingen Feldtherre er, saa var det vistnok et saa Ord; dog bør til hans Undskyldning bemærkes, at selv de største Feldtherre, med de utilstrækkelige Midler, der stode Don Pedros Disposition, og især formedelst den i Portugal be skende Folkestemning, neppe kunde opnaae et gunstigere Result Moniteuren bekjendtgjorde i et af sine sidste Nummere, som officielt Resultat af de anordnede Mandtalslister, at Fran riges Folkemængde ved Slutningen af Aaret 1832 var To Tredive Millioner, 663,072 Jndividuer.