Københavns Adresseavis, 1776-01-31
Iblant alle Secter i Tyrkiet er det sædvanligt, at gifte Drenge paa 13 eller 14 Aar med Piger paa 11 eller 12 Aar, ja vel endog yngere. Forældrene og Paarørende stifte Ægteskaberne, og Brudeparret seer ikke hverandre for Brøllupet. Dog blive Grækinderne nu klogere; de forlange gemeenlig først at see deres Brudgom, og lade sig ogsaa sye af ham; ja de gifte sig ogsaa mangen gang uden deres Forældres Villie. Sultanen gifter sig ikke, men holder lutter Slavinder til Concubiner, paa det at han ikke skal komme i Svogerskab med nogen Familie i hans Rige. Den af dem, som føder den første Søn, heder Sultana Hasek, og tiltager sig en Gemahlindes Magt og Anseelse. Det er Tyrterne tilladt at tage fire Ægtehustruer; men Personer af Middel= og ringe Stand have stelden meer end een. Ægteskabskilmisser ere meget lette; Manden maa forsørge Børnene, og give Konen en Sum Penge, som er overeensstemmende med deres Formue. Det er saadan en Kone ingen Skam at være skilt fra sin Mand, og det hindrer hende just heller ikke i at giøre et andet Giftermaal. De Rige have mangen gang tre eller fire Koner, og flere Conenviner. Tyrkernes Forlystelser indbyrdes bestaae i at fortælle Historier, i Skiemt, i Skak= og Dame=Spil, samt at see og høre paa Dandsere og Musikantere. Er ingen af Selskabet saa skiemtefuld, at han kan underholde de andre med Spøg, tage de en Græker, Armenier eller Jøde dertil Denne sætter sig midt i Værelset paa Knæerne, og fortæller sin Historie eller Spøg Tyrkerne røge imidlertid ganske givorligen deres Pibe Tobak i Hiørnet af Sophaen, og smille undertiden derad. De spille aldrig om Penge. En Spiller for Penge næsten ansees verre end en Tyv. Deres Dandsere ere mestendeels Græker. De tyrkiske Mands personer af nogen Anseelse holde det for uanstændigt, at spille paa Instrumenter, eller at handse; derimod synge og hoppe Grækerne bestandig. De tyrkiske Fruentimmer lære fornemmelig Dands og Musik, hvormed de forlyste sig i deres Huse. Sultanen anstiller ofte Forlystelser for si et Fruentimmer. J May er en, som kaldes Tulipanfesten. J Seraillets Have ere store Beede med de smukkeste Tuliganer; derimellem sættes i disse Dage alle Slags Sangfugle; rund omkring ere Boder med allehaande Galanterier, nogle af Hoffets lystigste Fruentimmer ere Kræmmersker; Sultanen kiøber af allesammen, og forærer Damerne; om Aftenen er alting illumineret med Lamper. Viin er vel Tyrkerne forbuden, men der ere mange, endogsaa af den fornemste Stand, hvis største Fornøyelse er, at drikke sig ganske fulde i to eller tre Dage. Naar de har Fortrolighed til en Christen, saa er det de som oftest forlange af ham, at han skal skaffe dem god Viin. Nogle har opfundet smaae Læder, Giemmer, hvorudi de bære den hiem, uden deres fortrolig ste Betienteres Vidende. Andre svøbe Læderrør med Viin udi omkring Livet, og bringe den saaledes ind i Setaillet. Af dem, som for Samvittighedens Skyld eller af Frygt ikke vove at drikke Viin, bruge i dets Sted Opium, men de fleste drikke distillerede Aqvaviter, som bliver ført dertil i Mængde fra Zante og Corfu. De stille deres Samvittighed dermed tilfreds, at de sige: Jlden har ved Distillingeren fortæret Vinens Ureenhed, og Mahomet har ingensteds udtrykkelig forbudet Brændeviin.