Berlingske Tidende, 1805-11-01
Fra Pressen er udkommen: Brændemærket, eller Augolinos Levnetsløb, af Gustav Stello, oversat af A. Leth, Student. En virkelig Tildragelse, ligger til Grund for denne Fortælling. Forfatteren viser heri hvortil Lidenskaberne, naar de ikke tæmmes, ofte unne forføre Mennesket. Ugoline, født af værdige Forældre, oplært i Videnskaber. ne, reiser kort efter sin gaders Død til Universitetet. Her forfores han til Udsvævelser, bliver en lidenskabelig Spiller, og nedlægger i en Duel en af sine Medstuderende. Han maae derfor flygte over Grændserne, og bliver hvervet til Soldat. Vant til bedre Dage bliver han snart kied af det haarde Soldatertiv, og beslutter tilligemed nogle andre at desertere. De blive grebne førend de naae Grændserne, og Ugolino, som havde til skyndt de andre til Flugt straffes med Spids oed og et Brændemærke paa sin Arm. Saaledes udjaget af Tienesten ernærer han sig nogen Tid med at tigge, indtil han endelig beslutter at give sig til Soldat igien i et fremmed Land. her opfører han sig saavel, at han efter to Aars Forløb bliver Underofficeer; men en falsk Ven giver ham an for Regimentet som en brændemærket Forbryder. Han bliver derpaa atter udjaget af Tienesten og ført til Grendsen, blottet for alt og kied af sit Liv, beslutter han at ende det, da han i en Skov træffer nogle Rovere. Disse optage ham i deres Samfund. Der begaaer han adskillige Røverier, og tilsidst reiser han hemmeligen bort med den største Deel af Røvernes Skatte. Ved et af Tydsklands Universiteter lader han sig creere til Doctor, og lever en Tid fornemt. Han bliver bekiendt med en meget smuk og god Pige, en Datter af en Amtmand, ægter hende og lever nogen Tid i Rolighed. Men endeligen vaagner hans gamle Lyst til Adspredelse. Han kommer i Bekiendtskab med en smuk Skuespillerinde, som han i nogen Tid leve fortroelig med. Tvende Ringe, som han havde foræret hende, og som han, medens han var Røver, havde taget fra en Grevinde, opdager ham. Han sættes fast, og faaer den Dom: at sidde paa Fæstningen sin Livstid. Her finder han Leilighed til at brække ud af sit Fængsel, og ved at stode en Soldat, som vilde anholde ham, ved af Volden i den dybe Stadsgrav, sætter han sig i Friehed. Nu vanker han længe omkring og ernærer sig med at tigge, indtil han træffer en gammel Skoleven, som tager sig af ham. Efter kort Tids Forløb vover han sig atter ud iblandt Mennesker, bliver gienkiendt, grebet og sat i Fængsel. Formedelst det Mord han havde begaaet paa hiin Soldat, dømmes han til at henrettes med Sværd. Han forestiller sig syg og faaer Leilighed at slippe bort nogle Dage for Henrettelsen. Afkræftet og næsten forkommen af Huuger og Kulde falder han i Afmagt paa den aabne Landevei. En medlidende Landsby, præst finder ham og tager ham til sig. Her lever han lang Tid meget roelig, faaer Leilighed til at udøve en ædel Handling, hvorfor Amtmanden der paa Stedet belønner ham med et Embede. J Rolighedens Skiød skrev han dette sit Levnetsløb som fortiener at anbefales mange Læsere. Det er 21 Ark stort og faaes for 1 Rdlr., 8 s. mere heftet, hos Boghandler K. Kristensen paa Kongens Nyetorv Nr. 169. Je anordnede Lønnings= og Afregnings=Bøger, saavel D for Cavallerie, som Jnfanterie, samt Afskeedspasse, Reisepasse, Løbepas og Brev=Attester, saa og Maaneds lister for Escadrons=Chefer ere hos Undertegnede at bekomme for den engang fastsatte Priis. - Tillige bekommes Maanedslister saavel for Bataillons som Compagnie. Cheferne ved Landværnet, samt Reisepasse for samme, for de fastsatte Priser hos Hofdogtrykkerne N. Møller og Søn, i Raadhuusstræde No. 125.