Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-06-17
Endnu tilbyde disse os, Kjøbstadens Kjøbmænd, især Colonial=Varer i Partier og til lavere Priser, end vi kunne have dem for fra vore større Sø=Handelstæder, som faae dem fra første Haand. Denne Høkerhandel paa den slesvigske Vestkyst med Colonial=Varer er steget til en Høide og drives i en Grad, at den ei alene tilintetgjør Handelen med disse Varer i vor lille Commune, men indvirker ogsaa ødelæggende paa de øvrige danske Byers Handel, da Varerne i Mængde smugles over Grændsen. Medens nemlig Jyllands Vestkyst, Jndløbet til Ribe derunder indbefattet, skarpt bevogtes af et vel organiseret Krydsvæsen, er hele Slesvigs Vestkyst i det Mindste indtil Fohr, saa at sige aldeles aaben, ingen Krydsbaade genere Fartøierne i Søen, ingen Strandbetjente Vognene paa Landet. Vel er i de senere Aar et Toldsted indrettet i Ballum, men dette synes egentlig ikke at have Opsyn med Kysten til Hensigt. Og hvad kunde ogsaa selv med den bedste Villie en enkelt Controlleur udrette paa en Strækning af over 6 Mile, tilmed naar han ikke er understøttet af noget Krydsvæsen, Forholdsregler til at standse dette skandaløse Uvæsen, f. Ex. ved Uvidelsen af Krydsvæsenet til Fohr eller vel endog til Elben vilde derfor være høist gavnlige, ja endog nødvendige for den danske Handel i Almindelighed. Ogsaa ville de jydske Stænder i Forslag desangaaende vistnok støde sammen med de Slesvigske, da det ikke kan feile, at der jo ogsaa for dem er ført Anke over Uvæsenet, da ogsaa de slesvigske Stæder maae føle sig haardt krænkede derved, og især det for Handelen saa vigtige Flensborg maa befrygte sine for saa betydelige Sukkerraffinaderiers Undergang ved den Masse af fremmede Sukkere, hvormed Landet oversvømmes over hine ubevogtede Kyster. Under saadanne Omstændigheder lader det stallet begribe, at ogsaa Byens Skibsfart siden 1829 kun lidet har tiltaget, og at Havnens Forbedring kun langsomt skrider frem ad endskjøndt Kjøbmændene i Byen efter Havnecommissionens Opfordring frivilligen have paataget sig en ikke ubetydelig Afgift til Havnekassen, hvilken vilde indbringe en ikke uanseelig Summa, hvis Byens Handel var hvad den burde være. Men Consumtionen bortskræmmer den dertil uvante holstenske Bonde, og saavel Jnd som Udførsel er ene i Landfolkenes Hænder. - Men, vil man maaskee indvende, have de tilstaaede betydelige Begunstigelser udvirket saalidet, synes dette da ikke at bevise, at Byens Beliggenhed gjør den uskikket til nogensinde at blive Handelsstad, og at al andvendt Umage derfor vilde være forgjæves, Vi svare: Byens Beliggenhed er i og for sig selv ei saa ufordeelagtig, som man en Tidlang har troet. Faa Byer i Danmark ligge bedre for Handelen med Hamburg, Bremmen, Holland og England, hvilket ogsaa Ribes Fortids Historie stadfæster. Jdet 16de og 17de Aarhundrede var den Jyllands første Handelsbye, og Danmarks eneste Handel med Holland og England gik da overden; og endnu indføres den største Deel af de Tobaksblade, der fabriqveres paa Østkysten, samt betydelige Partier især af Kaffe, herigjennem til de østre Byer, hvilken Trafik vilde betydelig tiltage ved Havnens Forbedring. Denne sidste synes ikke at frembyde saa mange Vanskeligheder, som man almindeligen har antaget. Det, der i de sidste Aar er udrettet med de i det Hele kun ringe Midler, man har kunnet anvende dertil, viser, hvad det kunde skee, naar man med Kraft arbeidede herpaa; men hertil krævedes, at Ribe kom i en sikkrere, større Tillid indgydende Stilling, end den, hvori den siden 1829 befinder sig. - Det følger nemlig af Sagens Natur, at en Toldforfatning, der, som vor, er sammensat af to saa forskjellige, som den danske og den holstenske, og som er beregnet paa en enkelt Commune, maa indeholde meget Ubestemt og Vaklende. Fremkaldt ved Savn i specielle Tilfælde, er den meest beregnet paa disse, og tier i andre maaskee ligesaa vigtige. Om man i saadanne skal følge den danske Toldanordning, der jo maa betragtes som Fundamentet for vor, eller de skulle afgjøres analogt med de i Bestemmelserne nævnte Tilfælde, kommer altsaa ganske an paa Toldbestyrelsens Anskuelser, og disse komme ogsaa saa betydeligen i Betragtning under Anvendelsen af de os tilstaaede Begunstigelser, at vi ikke ere uden Frygt for, at et for Byens Vel mindre gunstig stemt Toldvæsen end det nærværende, kunde tro sig berettiget til at indskrænke Bestemmelserne saaledes, at de næsten aldeles bleve uden Virkning. Dette vilde for at anfør et Exempel, være Tilfældet, hvis andre Principer ved Manufactur=Varernes Vurdering fulgtes end de, som ere vedtagne ved de holstenske Toldsteder. (Fortsættes.) Forlangt indrykket. I dette Blads Nr. 43, findes en Annonce, betræffende Jndseilingen til Ringkiøbing, samt et Forslag til at forbedre denne, ved at flytte Nyemindegab længere mod Nord og da at beskytte de østen for Fjorden beliggende lave Enge for den større Oversvømmelse, de derved bleve udsatte for, ved Inddigning. - Et saadan Forslag kan jo klæde meget smukt paa Papiret; men om det lod sig realisere, uden Eierne af 6 a 7 Sogne (nemlig de der besidde de omtalte lave Enge) deres Ruin, kan Jndsenderen ikke antage, ligesom vist nok ikke een eneste at de mange Engeiere kan være saa kortsynet, at ønske en saadan Indretning; thi Opførselsen og Vedligeholdelsen, af det projecterede Dige, samt Porte eller Slusers Anlæg for 7 temmelig betydelige Strømme, vilde langt overstige Engeiernes Kræfter; endog indrømmet, at en saa dan Udgivet kunde taales, blev Jndretningen ligefuldt fordærvelig: thi saasnart Høivande fra Haver lukkede Portene, maatte Jndvandet inden 24 Timer sætte flere 1000 Tdr. L. under Vand. - Et saadant Dige maatte desuden skade Engene derved, at Saltvandet stedse blev holdt ude, hvorved de ville forvandles fra Mærsk til Geest. At det for øvrigt var saare ønskeligt, om Jndseilingen til Ringkjøbing kunde forbeders, inddrømmes vist ligesaa fuldt af Landmanden, som af Kjøbmændene, da hans Producter derved ville faae en bedre Afsætning, kun maatte en saadan Forbedring ikke skee paa Producenternes Ruin.