Berlingske Tidende, 1811-05-03
1 feyteste Alder, 1 Dyder, og Indigheders fuldeste Fier, Henvandrede fra Tidens flygtige Glæder, Ti Evighedens uforanderlige Salighed, nania frisaarn virkFaderens, Kiøbmand i Thisted, Christen Lafsen Vinther, saa ommelig elskte, saa inderlig savnede Datter Mandens, Bye og Herredsskriver HögheSaa bulde, saa blide, saa uerstattelige Hutto: til Kiøns Hæder, sin Fam lies Fryd, fine Venners LystLykkeng Modet til fire Børn, legnede hun i Døden, ved at skienke det femte Livet. Godheds Gud med mangen herlig Cave Smykkede den Jord, som vi beboe, Man imellem Dødeligheds Grave Kan os ingen varig Glæde groe. Denne, reen og uforandret, vindes kun ved Dyden i forklaret Stan i; og höit over Stiernerne den findes Ved Guds Fod, i Saligheders Land Der den Hulde, nu saa tungt I sivne og som drog saa snart fra Kredsen hen, skal som Lysets Engel Eder savne Kvg uadskillelig, igien. Af Sörgehusets Ven. Ved min Faders, Provst Rabens, Død. Din forklarede Aand, salige Fader, svæver nu i Evighedens lyse Egne, og kun Mindet om dit Værd er for os tilbage. Med synlig Taknemmelighed føler mit Hierte, hvad jeg skylder Dig, som Fader, som Lærer, alt tidlig lærte Du mig, at elske Religionen, hvis blide Lærdomme gjorde i mig lykkelig paa Livets Bane. Som Barn og Yngling var Du min alvorlige Lærer, min kierlige Leder. Med sielden Jver opfyldte Du dine Pligter, som Menneske, Fader, Ven og Religionens Lærer, derfor er Di Minde velsignet. Dit Mønster være os belligt, Venner: Den Ædles Død er blid, som det diende Barns sagtestille Henslumren i Moderens Skiød og Sielens Roe, som erholdes, ved at erkiende Gud og sig selv, smiller i hans Aasyn endnu i Døder. Hans Aand hæver sig til Kierlighedens evige Aand, til Liv, til Sallighed. Tønsberg, den 16de April 1811. C. Raben. et faldt i min tunge Lod, ogsaa at prøve den haarde Skjæbne ved Dindersvold, Natten imellem den 19de og 20de April sidst, ved en rolig og stille Død, at blive berøvet min inderlig elskede, gode og retskafne Kone, Johanne Marie Jexen, fød Hansen, i en Alder af 41 Aar 3 Maaneder og 20 Dage, efter 18 1/2 Aars kierlig Ægteskab, efterladende sig 8 endnu levende Børn, 4 Sønner og 4 Døttre, som med mt, begræde Tabet af en saa god og troe Ledsagerinde og den blide og ømmeste Moder, Dette sørgelige Tilfælde for mig og Børn, tilkiendegives herved vor Familie og Venner, forvisset om deres oprigtige Deeltagelse i et saa smertelig og følende Tab, uden nogen anden skrivtlig Bevidnelse. Lindesvold, den 22de April 1811. Peter Jexen. andagen den 22de April sidstleden hensov vores Fader, Terchild Rosen Vi qvist, forden Regimentsskriver over Frederichsborg Amt, i en Alder af 65 Aar og næsten 11 Maaneder stille og roelig af en Svindsot som i de adste 4 Uger saaledes tiltog at intet Haab levnedes os om hans Frelse. sin Helbred og Formue, hvilke han siden aldrig opnaaede. Udskiftningen J 17 Aar tiente han sin Konge i forommeldte Embede med Opofreise at af Frederichsborg og Cronborg Amter foruden meget andet, ere og vil evig blive et Minde om hans Flid og nidkiære Stræbsomhed. Vi hans Efterladte savne ved hans Død vor Ven og Forsørger. Evig vil hans i Minde leve i vore Hierter og hans Erindring være os bellig. J Svlghedens Boeliger skulle vi samles for ikke meere at adskilles. Hvilket Dødsfald i herved bekiendtgjøres fraværende Slægt og Venner at H. Rosenqvist, Cand Theol., Paa Families og egne Vegne. Ansærdeles haard Skjebne modtog mig den 25de April d. A., da jeg med 2de Sønner mistede en for mig understøttelig Kone og for mine Børn den ommeste Moder, Dorothea Elt beth Schoug, fød Schulz, efter 22 Ugers Sygeleie i hendes Alder 42 Aar. Dette bekiendtgiøres for de af mig med Familie og Venner, der tage Deel i min smertelige og oprigtige Sorg. Kbhavn, den 29de April 1811. C. P. Schoug, Prem Lieut. ved Norske Livregiment. or kiere Søster Frøken Lovise Koneman døde den 28de d. M. efter nogle Vugers Sygdom i sit Alders 59 Aar; dette tilkiendegives for Slægt og Venner. Paa egne og Sødskendes Vegne, Konemann, Justits=Secretair i Høieste Ret. den 25de dennes blev og ved Døden derøvet vor inderlig elskede og haaDbe ulde Datter, Johanne Grorgine, i hendes Alders 14de Aar, efter 4 Ugers Lidelser af Nervefeber, hvilket herved sørgeligst bekiendtgiøres for fraværende Slægtninge og Venner, om hvis oprigtige Deeltagelse i vor billige Sorg, vi ere fuldkommen overbeviiste. Forsløv Præstegaard ved Ringsted, den 27de April 1811. Christian Garde. Cathrine Birgithe Garde. fød Ursin. et min inderlig elskede Mand, Stadshantmand og Kiøbmand Rasmus i Al Welling, er, efter nogle Ugers Sygeleie af Brystsvaghed, i Dag Morges Kl. 5 Slet, i sit Alders 59de Aar, af den gode Gud henkaldt til et bedre Liv, det bliver herved paa egne og vore 6 Børns Vegne førneligst bekiendtgjort for Familie og Venner, med forviisning om at enhver som har kiendt denne Ædle paa hans retskafne Vandel her igjennem Livet vil føle om Deeltagelse med mig og mine Børn i vores billige Sorg, over Tabet af en saa kiærlig Ægtefælle og god Fader. - Til fornøden Efterretning for min sal. Mands erresponderende Vennner anmærkes det, at fra bliver herfiddende i næsttet Boe med mine Børn og fortsætter den af 5 ham hidtil førte Handel, hvorunder jeg udbeder mig den samme Tillid og i Parest som Eienkedes min sal. Mand. Randers, den 26de April 1811. C. C. Welling, fød Bay. den 16de dennes dede min Kone min elskte Lovise, fød Wilde, i berdet D. Alders 64 Aar 10 Maaneder og 26 Dage. Famme, beliggende Venner, de føle sikkerligen Serv, at Stilsmissen fra denne Dydige, som et 39 aarigt Ægteskab havde gjort til min ommeste Veninde, maae være mig smertelig, at Tabet af den kiærligste Moder maat giøre mine gode Børn utrøstelige. Men vi skulle sees igien paa hiin Side af Graven. Jmidlertid være Fred med hendes billige Stør Trondhiem, den 19de April 1811. Henrich Minck.