Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-11-23
Anledningen til dette Spørgsmaal, var den bemærkning: at det var urigtigt, naar de til Geistlighedens Underholdning bestemte Midler næsten alene skulde afgive det Fornødne til Almueskole lærernes Dannelse, saaledes som det hidtil er skeet, og den Forlegenhed, som opstod, da Geistligheden blev befriet for denne Byrde, for at finde nye Fonds til at bestride disse Udgivter. Hensigten ved dette Spørgsmaal er derimod langt fra ikke, paa nogen Maade at ville formindske Statens Virksomhed for Almuens Dannelse, men det attraaes, om mueligt, endnu i en høiere Grad at opnaae dette Øiemed, og det spørges kunom dette maaske paa en anden Maade kunde skee med langt mindre Bekostninger, Her ere altsaa tvende Ting at overveie, I. Ved hvilket Middel vil Almueskolelærerens Dannelse opnaaes, paa den hensigtsmæssigste Maade? og dernæst 2. Paa hvilken Maade skal Bekostningerne til denne Dannelsesmaade tilveiebringes, Thi man vilde aldeles misforstaae Spørgsmaalet, dersom man vilde søge fter det mindst bekosteligste Middel, og troe derved at tilfredsstille Staten, hvis ædle Hensigt ei vilde opoffre det Mindste af det, der kan forædle Borgerne, som kan bidrage til Folkets sande Dannelse, og som foragter enhver Pengefordeel, der vindes ved Opofrelsen af en Deel af Almuens mere hensigtsmæssige Dannelse, vidende, at Folkets Gudsfrygt er Statens største Skat; dets aandelige og physiske Kraft, Statens sikkreste Støtte, og kun som en Bom stændighed, der dog ei bør glemmes, kan en Sammenligning af Bekostningerne komme i Betragtning, som enhver af de foreslagne Maader til at danne Almuens Lærere vil foraarsage. Vel kan et Menneske ofte føle sig nedtrykt i en ængstelig sørgende uvis Tilstand over jordiske Bekymringer, og kun ved et fast Blik til Himlen formaaer han at finde Ledestjernen, der betegner den Vei, som sikkert vil lede ham ud af de jordiske Trængsler, thi uden denne vandrer han i Mørket, som mere og mere maa forvirre hans Sind. Saaledes vil ogsaa Staten kun ved et fast Blik paa det Himmelske, let og sikkert overvinde denne Jords Underligheder, og aldrig vil disses forgjængelige Glands kunne skjule eller formindske den høiere Betragtnings Vigtighed, som langt overskrider denne Jords korte Trængsler, og bære Frugter for en fjern Efterslægt, og paa hiin Side Graven. For at kunne tale over Almelærernes Dannelse vil det være rigtigst, først korteligen at fremsætte, hvad man bør kunne fordre af en Almueskolelærer, for derefter at besvare Spørgsmaalet, hvorledes han dertil bedst kunne dannes og forberedes. Den første Fordring er udentvivl denne at han skal kunne danne Skolebørnene til religiøse, gudfrygtige Mennesker, en Fordring, som er saa vigtig og væsentlig, at deri intet kan eftergives, og som dog er saa omfattende, at denne Opgave ei letteligen er at løse. Et christeligt, gudfrygtigt Folk vil vi have, og dets første Lærere, paa Livets Bane maa altsaa nødvendigen have de Kundskaber og de fornødne Gaver, for at kunne danne Børnene dertil, og dertil hører, at Læreren, ikke alene selv kjender den christelige Religion, elsker og ærer den af ganske Hjerte, men han bør tillige kjende Børnenes Siel og Hjerte, og kjende alle de Midler og Veie, som føre til at uddanne Børnenes Begreber, at forøge deres Jndsigt, og til at virke paa deres Hjerte og opvarme deres Følelse for vor christelige Religions evige Sandheder og hellige Lærdomme, for med Held at kunne overdrage den egne Sielestemning paa Børnene, og for at følge disse Skridt for Skridt, fra Barndommens uforstaaelige Røst til den ungdommelige Kraft og Attraa for en christelig gavnlig Virksomhed, hvormed de skulle forlade Skolen. Man vil tilstaae, at der, til saaledes at danne Børnenes Siel og Hjerter, til at udvide deres Begreber, og ophøie deres Forestillinger om den Almægtige og hans ubegribelige Værker, for at vække og opvarme deres Følelse for den Algode og til at erkjende ham i alle Styrelser; at dertil hører mere, end blot at lade lære en dogmatisk Lærebog udenad, og at indprænte Historien i Hukommelsen, og at det er en anden Ting, blot at undervise, især i mekaniske Færdigheder, som f. Ex. Boglæsningen og Skrivningen, og at danne unge Siele til en christelig Selvstændighed. En ægte Sjele, og Hjertekjender, der kjerligen gransker Barnets Gemyt, og med stadig og taalmodig Flid leder det til den ophøiede christelige Gemetsstemning, der er Borgen for en christelig Vandel det skal Almuebørnenes Lærer være, og sandeligen, det opnaaes ei let; det vil, selv i den fortrinligste Foranstaltning, selv der, hvor Seminaristen har megen practisk Øvelse i catechetisk Underviisning, under den dueligste Lærers Veiledning, og hvor han seer de fortrinligste Exempler i hans Lærere, og de ældre Seminarister, selv da vil det ei altid lykkes, at danne saadanne Skolelærere, og høit maa agtes den Mands Værd, som formaaer at danne mange saadanne Lærere. Dog, efter at have nævnet denne første og nødvendigste Fordring, man bør gjøre til Folkets første Lærer, maa de øvrige Fordringer dog korteligen nævnes. Det hører dertil, at han ei alene efter en let Methode kan bibringe Børnene at læse godt, at skrive tydeligt, og at regne til Fornødenhed med Hensyn til deres Stilling, men ogsaa at han kan meddele Børnene et almindeligt Begreb om Verdens geographiske og naturhistoriske Tilstand, dens Skabelse og historiske Udvikling, alt som Hielpemiddel til den christelige Dannelse, han vil meddele Børnene, og ligeledes, for at de kunne deeltage som christelige Borgere i den offentlige Gudsdyrkelse, at bibringe dem Psalmers Sang, og endeligen, for at bevare hos dem mens sona in corpore sand, at øve deres Legemskræfter og styrke deres Sundhed ved kraftfuld Øvelse, da Aanden, kun i et stærkt og sundt Legeme kan opnaae den høiere Dannelse, og kun det kraftfulde Menneske fuldkomment kan opfylde sin jordiske Bestemmelse og sine Pligter imod hans Medmennesker. Have vi saaledes fastsat, hvad Almuens Lærere bør være, kunde vi nu undersøge det dobbelte Spørgsmaal, hvortil hiin Yttring i Collegialtidenden giver Anledning, hvorledes kunde disse bedst dannes, og hvorledes skulle de prøves, for at erklæres duelige til dette vigtige Embede, De tvende hinanden her modsatte Dannelses maader, paa et Seminarium eller hos Præsten, kunde vistnok sammenlignes med den offentlige og huuslige Opdragelse, som vist hver have deres Fortrin. Forfatteren har havt den sjeldne Leilighed, at see den huuslige Dannelse af nogle Skolelærere hos en Præst, udført med en sjelden Fuldkommenhed, hos den nu afdøde, men ved hans pædagogiske Skrivter bekiendte, og hos hans Menighed vist i kierlig Erindring staaende Præst Junker, først Præst i Magdeburg, og død for faa Aar siden som Garnisonsprovst i Brunsvig, og Forstander af Garnisonsskolen, Vaisenhuusskolen. og en Borgerskole. For at faae duelige Lærere, til disse Skoler opdrog han først eet, derefter et Par unge Mennesker, og da hans heldige Virksomhed blev bekjendt, dannede han, af Venskab for adskillige Præster i Nærheden, nogle Skolelærere for deres Skoler, og vistnok viste sig her den fulde Velsignelse af den omhuefulde Lærers Virksomhed; thi da han kun havde een eller to Elever af Gangen, levede disse unge Mennesker som Medlem af hans Familie, saae Exemplet af hans egen practiske Virksomhed, og nød hans lærerige Meddelelse ved Bordet og i den daglige Omgang, saa at hans christelige Attraae til at gavne, maatte gaae over paa hans Elevers Hjerte og Sind, og da han levede i en Kjøbstad, vil han ei have manglet Leilighed til at forskaffe sine Elever den Underviisning, som han selv ikke havde Tid, eller ikke følte sig oplagt til at meddele, og vel havde det Skoledistrict Aarsag til at glæde sig, som fik til Lærer en Yngling, der var danne af hans værdige Hænder. Dog, spørge vi nu, om det kan ventes, at Danmark eller noget andet Land tilstrækkeligen vilblive forsynet med værdige Lærere for Almueskolerne, naar Jngen er ansat til at danne dem, men det alene overlades til Præstens egen Jver, da bør man vel sige, at en saadan negennyttig Jver, uden derfor at nyde nogen Fordeel, blot af christelig Kierlighed for Almuen, at danne unge Mennesker, det var mere, end man i Almindelighed kan vente, ja, om ogsaa en patriotisk Jver i nogen Tid begeistrede flere Præster til en saadan Uegennyttighed, hvem turde formode, at en saadan Opofrelse stedse vilde findes saa udbredt, at alle Danmarks Skoler kunde blive forsynet med Lærere, som saaledes vare dannede; og om man ogsaa vilde antage en saadan vist udmærket Selvopofrelse for Almuens Vel, vilde da disse Præster have de nødvendigste Hielpemidler til dette Foretagende, Kunde de i Særdeleshed forskaffe deres Elever den practiske Øvelse, der vist bør betragtes som et væsentligt Dannelsesmiddel for tilkommende Skolelærere, Let var det vist ikke at iværksætte for mange Seminarister. Maaskee vil man sige, at det kunde paalægges enhver Præst, selv at danne de Lærere, som skulde undervise i de Skoler, der staae under hans Opsyn, men vil et saadant befalet Arbeide stedse skee med Lyst, Kunde man ei antage, at mange svagelige Præster kun vilde søge at fuldføre dette nye Arbeide paa den korteste og beqvemmeste Maade: At Mange slet ikke vare skikkede til dette dem paalagte Arbeide, At Mange ei havde de rigtige Begreber om det Formaal, hvortil Almuens Skolelærer skal dannes, Vel sandt, alle Danmarks Præster have studeret Theologie paa Universitetet, og ere ved Examen erklærede duelige til deres Embede, men kan det antages, at alle de ældre Præster ere gaaede frem med Tidernes Tarv, Er det vist, at enhver, som er duelig til at være Præst, er ogsaa duelig til at danne Skolelærere? Hvor mange ældre Præster vilde ei ansee det for en besværlig Byrde, om det blev befalet, at han skulde undervise de Lærere, som skulde undervise i hans Skoler, saaledes, at de kunde bestaae for den Examen, som offentligen blev authoriseret til at prøve de saaledes forberedte Skolelærere, Og hvilken Ubehagelighed vilde ikke opstaae deraf, naar den af Præsten forberedede Lærer ved Examenen ei fandtes duelig til at beklæde Læreembedet? Vil det ei saare ofte blive Tilfældet, at Skolelærerembederne bleve ubesatte, eller dog kun interimistisk bestyrede, indtil Præsten havde fuldendt Lærerens Underviisning? Hvorfor skulde Præsten begynde en saadan Underviisning, saalænge alle hans Skolers Lærere vare sunde, og naar nu een bliver forflyttet, en anden døer pludselig: hvorfra skal da Læreren komme, indtil Præsten har undervist et dueligt Subject, hvortil dog saan deligen behøves Tid.