Norske Intelligenssedler, 1798-02-07
J Vinter-Tiden, da den svenske Handel fornemmelig drives, transporteres paa en Hæst og Slæde 6 a 700 Pund Caffebønner, eller af Viin og Brendeviin 1 Oxehoved, Kiøre Lønnen er almindelig for et saadant Læs 18 a 20 sk. Milen, og altsaa i Transport ei vil giøre mere Forskiel end 1 1/2 Rdlr. imellem Christiania og Frederichshald; beregnee man derimod at 1 Læs Caffebønner af 600 Pund svarer i Told 18 3/4 Rdlr., 1 Oxehoved Brendeviin 15 Rdlr. og 1 Oxehoved Viin 10 Rdlr., saa er intet vissere end at denne betydelige Forskiel vil ganske trække al svensk Handel af disse Vahre fra Christiania til Frederichshald, og tilligemed dem, mange andre Articuler, og vil man endog sette, ae Landværts Oplag misbruges, saa er det lige sna klart at Land-Kræmmere i Christiania Opland, som fornemmelig handle med disse Articuler, nok finder Veien til Frederichshald og forsyner sig derfra, saa at endog intet er til Betryggelse for dette Misbrug ved Forbud, at Oplags-Vahrers Udførsel Landværts fra Christiania saa længe samme er tilladt fra Frederichshald; men at Christiania taber aarlig den største Deel af 1 a 1 1/2 Tønde Gulds Handel og Omsætning med Sverrig, er Sandhed, og et Stød, som dens Næring og Handel ej taaler; enhver, endog ikke Handelsmanden selv, som ei er i den Omsætning, indseer Tabet der flyder af, at en Kiøbstæd igiennem ulige Love, tiltrækker sig Handelen og underminerer den anden, endskiøndt det er soleklart at dette maae blive Tilfældet overalt og for Christiania i denne Anledning at blive undermineret i Handelen, om ej ansøgte lige Frihed med Friderichshald allernaadigst bliver bevilget, og hvor da 12 a 13000 Rdlr. Barkat til de offentlige Jndretningers Vedligeholdelse, og 2 a 3000 Rdlr. Fattigskat til de Armes Understøttelse skal komme fra, indseer man ikke Christiania den 3die December 1797. Foranførte forklarer Aarsagen hvorfore man har ansøgt Landværts Udførsel til Sverrig af de forbenævnte faae Articuler, som endnu svarer for høy Told til at søges i Christiania, naar samme kan faaes paa et andet saa nærliggende Sted uden Told-Afgift, for at conservere for Byen den Handel som den forhen har været i Besiddelse af, og Naturen ligefrem har anviist for den. Formedelst Krigen i andre handlende Stater, og de høye Priiser disse forbemeldte Vahre Sorter staaer udi, søges ej samme saa yppig som forhen, og endnu ere de gamle Handels-Connextioner, som de Svendske angrændsende har i Christiania, ej henvendt til Frederichshald; altsaa er Sagen og Tabet ej endnu kiendelig; men naar Krigen engang ophører, Handelen kommer i sin rette Gang, og Vahre-Priiser bliver lettere, saa at de søges for Alvor, da vil Handelens Forrykkelse og Tab for Christiania blive følelig. Man erindrer sig de nærmeste Tider, da Vahre-Priiserne, formedelst Freden i Europa, stod i sit rette Forhold, hvad Omsætning Christiania havde med Sverrig, man vækkes da af en utilgivelig Ligegyldighed for Byens og dens Handels Conservation. Jeg vil kun tage til Exempel en Articul, fransk Brendeviin, hvoraf i Arrene 1785 til 89 blev solgt til Sverrig, over 2000 Oxehoveder, Priisen var da hædre (Tolden uberegnet) end paa dansk Brendeviin; Fordelen deraf udgjorde mere end 20000 Rdlr., foruden hvad Fordeel der udkom af de Jern-Vahre, man igien erholdt fra Sverrig, og de mangfoldige andre Vahre, deels Oplags og deels forfoldede, som under hiin Articuls Søgning blev solgt til Sverrig, der med Viehed kan ansættes til langt større Capital og Fordeel, og saadan Periode, saavelsom Caffebønne Handelen til Sverrig i Aarene 94 til 97 af Million Pund, kan oftere indtreffe. Lad være den Handel er her i enkelte Kiøbmænds Hænder; saa, foruden det staaer enhver Handlende frit for at tage Deel deri, er enhver enkelt Lems Gevinst i Staten, Dens Fordeel; overalt er Transito=Handel, hvor Fordelen inddrages af lutter fremmede Vahres Omsætning til Fremmede, en Sag som alle oplyste Stater søger at lette og opmuntre, og da Tronsito til Vands, formedelst Christiania Beliggenhed for langt inde i Landet, ej finder synderlig Tilgang, men derimod har den beqvemmeste Beliggenhed for saadan Handel til Lands med Sverrig, saa maae Landværts Oplags Vahre Udførsel af de Articuler som derfra søges, altid blive gavnlig for Staten, om endog nogen Snighandel derved blev at befrygte, der dog fordum Tid fornemmelig bestod i Salt og Tobak, som nu ved Toldens betydelige Nedsætning cesserer af sig selv, og bør være fremdeles udelukt fra Landværts Udførsel paa Oplag. Jngenlunde kan det blive imod den tænkende redelige Borgers Ønske, naar han har Hensyn paa almindelig Fordeel, at Transito=Handel tillades af de Vahre-Sorter som Told-Afgiften er for høy til, uden denne Frihed at blive søgt, og alt for indskrænket maatte den Borgers Begreber være som ikke indseer at Christiania taber en væsentlig Deel af sin Handel og Næring naar Frederichshald ene beholder Landværts Udførsel af de Oplags-Vahre som fornemmelig søges og er belagt med for høy Told til at kunde komme i nogen Concurrence, desuden staaer Veien aaben for Christiania vidtløftige Opland at blive forsynet fra hiint Sted med ufortoldede Vahre, som endnu mere trække Handelen fra os Vel synes Sagen i sig selv af Transito=Handel Landværts for Christiania, løselig betragtet, ej af Vigtighed, naar Frederichshald stod under lige Love og Forbindelse; men nøjere betragtet, vil dog Landværts Udførsel paa Oplag blive gavnlig for Byen, Staten og dens Handels-Ballance; thi den Told-Afgift som Kaffe, Viin og Brendeviin endnu skal erlægge, vil virke at samme ej her blev søgt, og vil trække Handelen til de Svenskes egne Handelstæder og til Tab for Staten. J Henseende til det sidste Spørgsmaal, om det er mueligt at forhindre, at ikke Oplandet blev opfyldt med toldfrie Vahre ved Landværts Udførsel af Oplags-Vahre, er saavidt jeg indseer intet bædre Middel for, end at Udførselen bliver indskrænket og bestemt til følgende 3 Grændse-Stæder, nemlig: Maugnor, Løvhougen og Baltebøll, at Viin- og Brendeviins-Træer, som Oplags Vahre, udføres paa, bliver herefter som forhen med 2 Spons, og naar der paa en Gang udgaaer et lige Partie Caffebønner, nemlig 500 Pund og mere, som Transit-Forordningen bestemmer at maae afskrives paa Oplag, og et saadant Partie skal forblive i Oplandet, da paabydes at samme med Toldbodens Passeer-Seddel skal være forsynet, men ej for mindre Partier som unødvendig, da samme er paa Oplagene kan blive afskrevet, saasnart da Oplags-Træer med 2de Spøns og 500 Pund Caffebønner eller større Partie uden Passeer-Seddel antræffes uden for den almindelige Landevei, som gaaer lige til forbemeldte 3de Grændse-Gaarde, maatte Vahrene ansees med Confiscation af enhver der ville anholde samme Man forvirre sig ikke med, at en lige Anordning i Henseende til Oplag som gik uden for den rette Vey tilforn har været indført og maaskee unyttig; Aarsagen dertil var denne: at Vedkommende angav hvilken Grændse af Sverrig han ville, for at komme igiennem Oplandet, hvor han ville have Vahrene; lige til Røraas og Thronhiem; men ganske anderledes bliver det nu, naar Landværts Oplag ei maae føres uden til forbenævnte 3de Stæder, som kun har en Hoved Vey, der gaaer ganske afsides fra Christiania store Oplands-Veye. Forbemelte tre Grændser ere tilstrækkelige nok for den svenske Handel, og egentlig de Stæder hvorover de Svenske føre deres Jern-Vahre til Christiania, og de Vahre tilbage som de tilhandler sig; altsaa kan ingen, som ej har Hensyn paa Enighandel, besvære sig over denne Jndskrænkelse, at Frederichshald ligeledes for Oplags-Udførsel Landværts forbindes til de samme Grændse-Stæder, saavidt sammes Handel paa Sverrig gaaer igiennem Christiania Opland fra Blaker-Skandse og nordefter at regne, blev en fornøden følge til Hensigtens Opnaaelse.