Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-24
Endskjøndt der saaledes af Flere, til forskjellige Tider, var bleven klaget over Jesuiterne, saa vedbleve de dog at taales, og at fremture i deres strafværdige Daad – thi, at de for en kort Tid, i Aaret 1595, bleve forviiste Frankrig, formedelst Johan Castellas forsøgte Snigmord paa Henrik den fjerde, kan her ikke komme i Betragtning, da de snart vidste at illudere denne Forviisning -, indtil den store Pombal, under Joseph den første, med en sjelden Snildhed og en urokkelig Standhaftighed, i Aaret 1759 aldeles forviste dem Portugal. 1764 blev Ordenen forviist og ophævet i Frank tig, men fik dog, ved Forestilling, Tilladelse til at opholde sig fremdeles i Landet, dog som op lavet; 1766 forvistes den begge Sicilierne; Aaret derpaa forvistes den, af den fortræffelige Aranda, under Carl 3de, Spanien; 1768 traf samme Skjæbne den i Hertugdømmet Parma, ved den indsigtfulde og virksomme Du TillotsForanstaltning; i Frankrig var - foruden flere Sandhedsvenner, som uden Tilbageholdenhed havde skildret Jesuiternes høist fordærvelige Følger for Menneskeheden - den berømte Choseul især deres Banemand. Saaledes fulgte nu hurtigen det ene Slag efter det andet paa den Orden, der fra 1534 indtil 1773 havde foraarsaget saa mangfoldige Ulykker; men nu saae og den sindige Pave Clemens 14 sig nødsaget til, ifølge flere Cabinetters indstændige Forestillinger, ganske at ophæve den, dog gik han heri frem med den største Betænksomhed, og for selv paa det nøieste, at undersøge og kiende alt den angaaende - liig Clemens den 8 – arbeidede han ofte allene hele Natten i sit Kabinet. Men dens Medlemmer viste sig ogsaa, ved denne Leilighed, fra deres sædvanlige Side; thi allerede den 22de Septem ter 1774 var han ikke mere, hvilket Man endog havde vovet at forudsige! For deres Snigmord og Gift vare da hverken Konger eller Keisere, ja ikke engang deres Overhoved, Paven selv fritaVel have flere troet sig berettigede til at omtale hiin førstnævnte Statsmand, Pombalhvis kloge Foranstaltninger det vel især skyldes at Jesuiterordenen omsider opløstes - som en altfor stræng ja haard Mand, men saadanne Hydraer, som han havde at bekjæmpe, overvindes sjældent ved mildere Midler, og for deres himmelraabende Laster var det dog vel høi Tid at sætte Grændser, Dog, for at blive overtydet om, at han ikke alene var en stor, men og en ædel Mand, behøver Man kun at skue ham i de Rædselsdage, der 1755, i Anledning af Jordskjælvet, overgik Lissabon, hvorledes han dengang, da Alle vare raadvilde og fortvivlede, som en frelsende Engel, raadede, trøstede og hialp dem. Men, at den store Mand, som oftest uagtet alle hans ædle Bestræbelser til Menneskehedens Bedste, dog er udsat for Miskiendelse, er desværre, noksom bekjendt. Ogsaa Jnqvisitionen, denne Mordgrube, ifølge hvis Domme allene i Spanien - fra 1481 til Dato - vel 34,000 Mennesker ere blevne levende brændte, 18,000 i Afbildning; og 288,000 dømte til Galleierne, ophævedes næsten ganske som en Følge af den tiltagende Oplysnings veldædige Indflydelse paa Menneskeheden. Fra 1566 til 1598 under Philip den 2den bleve 3990 Mennesker levende brændte, 1845 i Afbildning, og 18,450 dømte til Galleierne, medens derimod fra 1759 til 1788, under Carl den 3die, dog kun fire bleve levende brændte og 56 dømte til Galleierne. Hvilken paafaldende Forskjel imellem det 16de og det 18de Aarhundrede? - Enhver Menneskeven, der dvæler ved Tanken om disse mange Ulykkelige, der deels maatte udstaae Helvedqvaler i denne Rets Fængsler og paa dens Baale, der deels maatte vande landflygtigen om i fjerne Lande, og deels hen trælle et usselt kummerfuldt Liv ved Roerbænken, som og ved den unævnelige Sorg den ne Rets Domme forvoldte Familier, Slægtninger og Venner af de høist ulykkelige Domfældte, maae vistnok fristes til, at ønske evig Forbandelse og Skjændsel over Stiftere og Haandhævere af denne Ret, dette Helved paa Jorden; ligesom han paa den anden Side aldrig kan blive keed af at takke og velsigne enhver ædel Sandhedsven, der redeligen virkede for Oplysning og Tolerance, som og enhver Statstyrer, der liig den Algode, ynder Alle - uden at tage Hensyn til deres forskjellige Meninger, som frygte Gud og gjøre Ret. O, at dog Religion og Fornuft snart maatte virke saameget paa Menneskene, at de ikke længere, værre end glubende Dyr, ville hade og forfølge hverandre, alene for afvigende Forestillingers Skyld!