JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1839-07-30
(Jndsendt.) En Hr. F. har paataget sig i Randers Avis at besvære sig over min Opfordring til Hr. Kammerjunker, Koefoed og han har i et gjentaget Anfald atter senere taget fat paa mig derfor. Ved senere at gjennemlæse sit første Angreb "forfra, tilstaaer han selv, at det er skrevet i Harme, og jeg er vis paa, at naar han læser det bagfra, vil han tilstaae, at det er skrevet i Varme. Dog, Hundedagene indvirke forskjelligt paa Sandsen, som man derfor aldrig bør lægge Nogen til Last. Hvad jeg imidlertid skrev om Hr. Kammerjunker Koefoeds Mangel paa pligtskyldig Opmærksomhed, ved ei at gjengielde Byens hæderværdige Borgerrepræsentanter den aflagte Hilsen - en Corporation, med hvem han her burde træde i den nærmeste Berøring som Borgmester - dette ere Ord udtalte med fuld velberaadt Overlæg, som ingen Aristocrat, han være høi eller lav, skal gjøre overflødige. Taalt har jeg i denne Bye, hvad jeg af Magtsprog aldrig burde have nedslugt - dog denne Tid er nu forbi – men Tanken om, at lignende Adfærd atter muligen skulde bydes mig eller mine Medborgere, har i mit Jndre ladet mig fatte den Beslutning, at jeg nu ikke taaler en eneste Uartighed eller blot Forbigaaelse med hvad der skyldes Borgerfolket her i Byen - men ikke det mindste skal her blive stukken i Lommen, det gjælde nu hvad det vil, og jeg vil haabe, at Hr. Koefoed snarest muligt endnu skynder sig at aflægge de 12 Visitter, som af tolv virkelige Personer ere gjorte ham, da han jo dog vel maa kunne begribe, at disse tolv Personer ellers ved næste Gratulation aldeles holde sig fra hans Dørtærskel, hvilket jo dog strax vilde foranlediget en yderst utaalelig Spænding, som saaledes hans malconduite alene havde foranlediget, hvilket alt var undgaaet, naar han havde taget Exempel af vore hædrede Amtmænd, som i vore jydske Byer aldrig have holdt sig for gode til saadan Nedladelse. Hr. F. kalder min Opfordring, opblæst, fordi jeg skal have sagt: "forinden vi videre berøre denne Gjenstand, men for det første har jeg ei skrevet disse Ord, og for det andet skal han ei tvivle paa, at der virkeligen her var videre at berøre. Eller vil Hr. F. maaskee ogsaa billige den Adfærd af Hr. Kammerjunkeren, at han, imod alle Borgernes Ønske, antager den afskedigede Politiemesters forrige Fuldmægtig, Boghandler Smith, i samme Qvalitet, og fortsat lader en velbekjendt Mand, som Politiebetjent Ørum, vedblive som brugeligt Redskab ved, ligesom tidligere skeet er, at overdrage ham Besørgelsen af Forretninger til Latter og Spot saavel for Jnd, som Udlændingen. Men han finder maaskee Jntet deri, at denne samme Ørum (som under Auctionsforretningerne skal være meget virksom endog udsteder Pas, naar forlanges, og saaledes for kort siden i et afsendt Pas bogstaverede Apotheker med Abotheker", Berlin med "Ber lien, og Haar med Hor. - Min Mening om Tingen er den, at Hr. Koefoed burde antage sig en duelig og veløvet Fuldmægtig, paa hvem han med Sikkerhed kunde stole og først og fremmest undgaae gamle Kløer og gamle Folder, som omsider kun vil trykke ham selv og Andre, og skadende modarbeide hans bedre Bestræbelser, som stedse vilde blive paaskjønnede.
Jyllandsposten, 1839-07-30
En Borger af Randers.
Jyllandsposten, 1839-07-30
- Aarsagen til det mærkelige Driverie, som fandt Sted ved Arbeidet paa Frederiksgade i Aarhuus i forrige Uge, hvorved saa mange Dage hengik, medens kun et Par Mennesker derved beskjæftigedes, haaber man nu at see offentligen forklaret af de Vedkommende, til hvem Opsynet med Gadens hurtigste Omlægning er overdraget, da det Uforsvarlige i, at lade Sommerens bedste Tid hengaae unyttet, røber en i høi Grad paafaldende Ligegyldighed, imedens Borgerne ere spærrede al kjørende Communication med Byen. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-07-30
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-08-06
En med Mærket A betegnet Jndsender har, i Nr. 26 af dette Blad, forlangt Besvarelse af 4 Spørgsmaale, fremsatte i Anledning af hvad der er forefalden imellem nogle Fiskere fra Harboør og Fiskerne fra Morsøe. Denne meddeles saaledes: Til 1ste, Spørgeren synes at forudsætte, at Affairen er fremkaldt ved en Ordre fra mig selv eller ved Fuldmægtig. Denne Forudsætning er urigtig, thi jeg var ikke vidende om nogen tilsigtet Anholdelse eller om det derved bevirkede Slagsmaal, før jeg, efterat Havboerne vare bort dragne, herom modtog Budskab fra Sognefogden i Westerassel. - Antallet af de ulovlig fiskende Personer angives i Spørgsmaalet til 16, og Stedet at være ude paa Fjorden. Dette maa rettes derhen, at Antallet var 24, hvoraf 20 vare fra Harboør, samt at Fiskningen, som Morsingboerne, for at redde deres Kroge, vilde afværge, ikke skeete ude paa Fjorden, men inde i en af de Vige, hvor Pulsvaadsfiskning til enhver Tid udtrykkeligen er forbuden ved Fr. 15 Decbr. 1750 § 12. Nr. 5. Til 2det. Naar det i Anordningerne er befalet Øvrigheden at anholde Baade og Garn som ulovligen bruges, synes deraf at følge, at Anholdelsen, maa kunne skee der, hvor Lovovertrædelsen, udøves. Til 3die. Saafremt Tab af Hoved og Arme kan erstattes, maa det formeentligen blive Domstolenes Sag at paakiende, hvem Erstatnings Pligten paahviler. J Almindelighed er det vel en antaget Grundsætning, at denne paa hviler den, der har bevirket Beskadigelsen. Til 4de. Efter at Havet ved Kanalen er forbunden med Fjorden, er heri indkommen en Mængde Hav vabler, der i den varmeste Tid af Sommeren, saaledes opfylde Vandet, at Fiskning med Garn, derved forhindres. Der har derfor været megen Anledning for Havboerne til at søge Erstatning for dette Tab, ved at bruge deres Garn før St. Hansdag, medens Vandet endnu er mere kjøligt og desaarsag mindre opfyldt med Vabler. At dette ogsaa er skeet af Havboere, der have havt Logi i Nykjøbing, er vel muligt. Jøvrigt maa det bemærkes at hiin Affaire ikke er fremkaldt ved Fiskning i ulovlig Tid, men derved, at denne foretoges paa ulovligt Sted, til Beskadigelse af de af Egnens Fiskere lovligen udsatte Fiskekroge, Nyekjøbing paa Morsøe, den 13de Juli 1839. Rummelhoff.
Jyllandsposten, 1839-08-06
Nyheds=Post. En høist interessant Fangst er Robbejagten, hvorefter en Grønlandsfarer i forrige Uge hjemvendte med heldigt Bytte til Aarhuus. Skibet "Briggen Thetis", som udgik i Marts sidstleden, førtes af 50 Mand, og udstod adskillige svære Storme mellem Jisskollerne og de svømmende Jisbjerge. Aarstiden, som kan afbenyttes til denne Jagt, er, som bekjendt, alene saalænge den grønlandske Dag varer, nemlig de 45 Maaneder fra Marts til Juli, da Solen i denne Tid ei gaaer under Horizonten, hvorimod den i den øvrige Tid, ved ei at vise sig over denne, foranlediger stedsevarende Nat, som kun Nordlysene opklarer og som ledsages af evindelige Taager, der paa denne Tid gjør Robbefangsten umulig. De varmende Solstraaler er det som lokke Sælhundene eller som de kaldes Robberne i Skareviis op paa Jsen, hvor de undertiden i Tusindtal i Klynger sole dem. Da Luften paa denne Aarstid er klar, bemærkes de almindeligviis som sorte Pletter paa Jsen, i flere Miles Afstand fra Skibene. Er Opdagelsen skeet, udsættes Baadene, hvori Mandskabet lander paa Jsen, fornu en masse at kaste sig over Flokken, som de ødelægge ved at nedslaae dem med et Redskab, der danner en Hammer i den ene og en Pig i den anden Ende. Det hos Robberne befindende Spæk bliver nu afskaaret, Skindet aftaget hvilket i Baadene transporteres til Skibet, paa hvilken Maade nærværende Grønlandsfarer slog 3100 Robber. De største af disse skal undertiden være farlige at binde an med, da de deels skal være slemme til at bide, og deels naar Slaget ei rigtig træffer Hovedet og Redskabet bliver siddende i Dyret, stærke nok til at nøde Jægeren til at slippe da de med deres 2de Fødders skarpe Kloer og glatte Hale kan skyde dem lettere hen af Jsen end Mennesket. Mandskabet paa dette Fartøi bestod forstorstedelen af Folk fra Fohr, som skal egne sig uendelig godt til denne farefulde Jagt. Man forventer af nærværende Fangst at skulde kunne erholde omtrent 250 Tønder Tran, som beregnes forØieblikket til 2425 Rbd. pr. Td., som ved det i Aarhuus fjor meget hensigtsmæssige Trankogerie bliver afklaret, for derfra strax at forsendes til Hamborg, Kjøbenhavn eller andetsteds. Det var det 5te Aar, at Robbefangsten nu er forsøgt fra Aarhuus, og det stedse tiltagende Held, som her har udviist sig, lader nu denne Speculation fortsat vedblive, ligesom man mener, at der fra Frederikshavn næste Aar ogsaa bliver udstyret en Grønlandsfarer, Man hører saa ofte, og vistnok med Føie, det Ordsprog anbragt: "Landmanden bliver aldrig klog, – og Grundene hertil ere vistnok mange; men undre maa man sig over, at Landmanden saa tidt i de allersimpleste Dele, anvender saa aldeles salske og ukloge Forholdsregler, hvor de rette saa let førte til Maalet, hvoraf man saaledes sikkert kan forklare sig, at Ordsproget stedse finder ny Styrke.
Jyllandsposten, 1839-08-06
En Landboeoperation, som den at indbjerge sin Klever slet, seer man saaledes i vor Provinds almindeligviis maadelig udført. Hovedsagen er det her at lade Skaarene henligge uspredte, hvad enten saa Veiret er fugtigt eller tørt, derved vil næsten altid Kleverhøet, uden Tab af Blomster og Blade, paa beleilig Tid lade sig stakke At en Omgangsmaade, saa simpel som denne, skal blive tilsidesat for den høist fordærvelige Maade at udsprede Skaarene, hvorved i indfaldende Regnveir Kleveren overgroer Stænglerne, som ved Bedærvelsen taber baade Blomster og Blade, og hvorved saamange Klevermarker iaar ere blevne ødelagte, er mere end ubegribeligt. For al det Vryl af anprisende Landboebøger, glemme man jo ikke gamle Fader "Hoeges ypperlige Anviisning, og man følge kun blindt hen hans gyldne Ord, naar han om denne Materie saaledes udtaler sig: "Man lader den omslagne Klever blive liggende paa Skaar, uden at splitte den, i 8 Dage. Seer man da stadigt Solskinsveir for sig, kan man vende Kleveren i Skaarene en Dag og lade den ligge til anden Dag, da udsprede om Formiddagen Kleveren vel fra hinanden, og samle den i Stak om Eftermiddagen inden Duggen falder. Men er Veirliget fugtigt og ustadigt, da faaer man liste sig, som man bedst kan, ei vende, fordi det blinker op, meere end det, som man seer trænger høist dertil, og passe da nøie paa, at faae samme samlet, saasnart det igjen tørrer nogle Timer."
Jyllandsposten, 1839-08-06
I Kjøbenhavnsposten læses et Stykke, betitlet Trykkefrihedsselskabet af et af dets Medlemmer, hvor denne slutter Afhandlingen med de aldeles sande Ord: "Enhver hvem Udviklingen af det danske Folke= og Statsliv ligger paa Hjertet, bør derfor holde fast ved Selskabet, ikke for hvad det nu er, men for hvad det kan blive."
Jyllandsposten, 1839-08-06
Naar man erfarer, hvorledes Skarpretteren under sidste Execution paa Amager har maattet affle eller afskjære i flere Ryk Hovedet af en Misdæder, kan man vist ei andet end væmmes ved denne Udførelse; men endnu mere oprørende er det at erfare, at Skarpretteren vilde understaae sig til at kaste Liget ned af Skaffottet. Mon det ei vilde være at ønske, at blot een duelig Skarpretter existerede i Landet, istedetfor nu de Flere, Executionerne ere jo dog til Held sjeldne, og den enkelte Executor kunde dog altid nogenlunde blive i Øvelsen.
Jyllandsposten, 1839-08-06
Det erfares af Khvnsp., at en berammet Dyrehaugstourmed Dampsk. "Dronning Maria", Sønd. d. 21 f. M., ved sin Jkkendførelse er bleven paaklaget af Professor Ursin, hvorfor Dampskibs=Expeditionen har fremsat sine Undskyldninger. Forventningen af, at dette Skib skulde have besøgt Aarhuus Havn den 1ste dennes, som Rygtet fortalte, blev altsaa skuffet, ikkedestomindre skal dog en stor Deel bemeldte Dag have forsamlet sig paa Himmelbjerget.
Jyllandsposten, 1839-08-06
Den skjønne og hæderlige Daad, hvorved Claus Fisker fra Helgens ved Student J. Dahl, Matros H. J. Nielsen, Skomagersv. Hørret, Snedkersvendene Bjør- og Baastrup, Skomagerdreng P. Ulstrup, Skolelærer, Lindhardt og Reebslager Jusjong sidstleden 3die April reddedes fra Døden, da hans Baad blev indskruet af Drivisen, har nu det kongl. danske Cancellie tilkjendegivet med særdeles Fornøielse at have erfaret gjennem Øvrighedens Jndberetning.
Jyllandsposten, 1839-08-06
Rettelse. J forrige Nr. stod under Rubriken Nyhedspost, 4de Linie fra Begyndelsen, kom istedetfor kun, hvilket herved rettes. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbd. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-08-06
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-08-13
Frands Fyren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 32. Tirsdag den 13de August. Maa trykkes. Fleischer. Tale og Sang.
Jyllandsposten, 1839-08-13
paa Himmelbjerget den 1ste i Høstmaaneden Aar 1839. J gamle Dage – at sige i de gode gamle Dage have bestemte, derhos frivillige Folkesamlinger været af høieste statslig Betydning. De olympiske Lege vare noget mere end Nutidens Vædderidt, Boring, Badegjæsterier og Dyrehavsture.
Jyllandsposten, 1839-08-13
J hine ret egentlige Nationalforsamlinger næredes, styrkedes folkelig Aand og Følelse, Fædrelands kjærlighed, ja Kunstsands og alsidig Videnskabelighed.
Jyllandsposten, 1839-08-13
Det var i Kamplegene, hvor græske Ynglinge oplærtes, opflammedes til Uovervindelighed i Alvors kampe. Det var ogsaa der hvor en Phidias og en Apelles, en Leonidas og en Thucydides, en Euripides og en Demostenes gjenfødtes til et høiere, et ædlere Liv. Jntet Areopagos, intet Senat, intet Parlament, ingen Forbundsdag vil være istand til at vilke saa vældigt, og paa eengang i saa mange Retninger og derhos saa concentrisk.
Jyllandsposten, 1839-08-13
J vore gamle Dage - de vare baade gode og onde – da samledes vore Forfædre i Leire, ved Viborg, paa Urnehoved. Der handledes om indvortes og udvortes Forhold; Samlingens Formaal var ene og allene statsretlig. Disse store Thingmoder gik efterhaanden af Brug, gik over eller nedad til Landsting, Herredsting, Birkething, paa hvilke blot Sager mellem Mand og Mand afgjordes; paa hvilke allene Loven eller dens Haandhæver havde Ret til at føre Ordet Vi kjende meere end nok til de mørke Aarhundreder som fulgte paa Knuds glimrende Dage. Og sælsomt, at det lille Danmark efter saa uhyre lang en Dvale ikke døde af Sovesyge. Endelig er det opvaagnet – Folket begynder igjen at see om sig. Guttenbergs Opfindelse – den vigtigste af alle em der ere udrugede i menneskelig Hierne - tændte Lys ogsaa for Syvsoverne i Norden. - Pressen er Tankernes Dampskib. Ved denne Sortekunst taler En, paa eengang til Tusinder paa tusinde Steder; men det tause Sprog gjennem Øjnene. Hvorfor ikke gjennem Øret, med Tungen - Tankens nærmeste kraftigste Locomotiv, Men dette i en Folkesamling som denne. Landsmænd, histnede løber Danmarks Alpheus her staae vi paa dets Olympos. Den Otteogtivende i Blomstermaaneden fejre vi som Fædrelandets Gjenfødselsdag; hvorfor ikke denne politiske Selvopstandelse paa Bjerget her, som bærer Navn af Himmel.
Jyllandsposten, 1839-08-13
Bornholmsk Curiosum.
Jyllandsposten, 1839-08-13
(Jndsendt.) Paa en Reise med Dagvognen fra Odense til Jyllands nordlige Kjøbstæder, passeerte Jndsenderen heraf ogsaa Fredericia. Ved Jndskrivning paa Stationerne, erholder man, ifølge General-Postdirectionens Ordre, af Opsynsmanden en Qvittering for den erlagte Betaling, der tillige indeholder Nummeret paa den Plads man erholder paa Dagvognen. Jeg med Flere logerede hos Gjæstgiver Andersen, hvor vi ankom om Natten. Han besørgede os som sædvanlig indskreven med Dagvognen videre nord paa, og forlangte ved Budet den ovenomskrevne Qvittering og Nummer=Seddel. Til vor Forundring bragte Andersens Karl kun den Beskeed: at Opsynsmanden ikke fandt en saadan Qvittering nødvendig, og skulde det endelig være, kunde den faaes næste Morgen." Det forekommer Jndsenderen heraf høist forunderligt, hvorledes bemeldte Opsynsmand, efter Sigende en Hr. Fuldmægtig og Gjæstgiver Salling, tør fordriste sig til, paa udtrykkelig Forlangende, at nægte en saadan Qvittering og Nummer-Seddel, der for den Reisende, der lader sig indskrive for flere Stationer, er af temmelig Vigtighed. En Handlemaade ganske imod General-Postdirectionens udtrykkelige Ordre. Da General-Postdirectionen nok, som bekjendt, gjør alt muligt, for at lette og gjøre Alt beqvemt for den Reisende, griber Jndsenderen Offentlighedens Vei, for om muligt at faae en Uskik afhjulpet, der, som erfares, har truffet Flere end Jndsenderen, og som alene forat mageliggjøre Opsynsmandens lønnede Forretninger, meget generer den Reisende. Om denne Uskik hidhører fra de flere Functioner Hr. Salling skal forestaae, er Jndsenderen ubekjendt; kun kan han gjentage det Ønske, at General=Postdirectionen vilde paasee, at kun en saadan blev valgt til Opsynsmand, hvis Forretninger tillader ham at paasee de anordnede Beqvemmeligheder forde Reisende, og holde sig dens eengang givne Bestemmelser efterrettelig.
Jyllandsposten, 1839-08-13
En Reisende.
Jyllandsposten, 1839-08-13
J denne Uge træde alle Høstler i Tjeneste i vort Jylland. Baade Rug, Byg og Havremarker staae forstørstedelen guulfarvede paa vore Agre, som love en riig Velsignelse. Det yderst ustadige Veirlig opfordrer nu Landmanden og Bonden til kløgtig Afbenyttelse af Øieblikket, hvorved der, selv i den allervanskeligste Hostperiode, kan udrettes saa uendelig Meget. Rugen, som er den allervanskeligste Sæd at indbjerge, gjelder det saaledes om ei at opbinde i for store Neg, og hellere at samle med 6 end 4 Reg. Det sikkreste Middel, hvorved Rugen forebygges at spire i Kjerven er den, efter fortsat Regnveir indbyrdes at omskifte Negenes Stilling, da disse, ved at henstaae urørte i flere Dage ved samme Retning mod Solen, endog paa 3die Dag udsættes for at spire. Man ændse ved denne Leilighed ei Kjærnespildet ved Omflytningen, som staaer i intet Forhold til det større ved Sædens Spirring, der væsentligst bor undgaaes. At vore jydske Høstfolk ere saa fremmede for at slaae Vaarkornet paa Skaar, som almindeligviis udføres meget maadeligt, er at beklage i vanskeligt Veirlig, eftersom dette, paa denne Maade høstet, ulige lettere og hurtigere kan opbindes og hjembjerges ved Afbenyttelsen af 1 a 2 Dages Blæstveir, som i vor bakkede Provinds hurtig aftørrer Sæden. Mange Rapsdyrkere ere endnu ei færdige med deres Rapshøst, som Følge af det evindelige Regnveir. At Rapsen saagar har Gavn af den længere Henliggen paa Ageren er bekjendt, saafremt blot ei Storme derpaa maa følge, hvorved Bælgerne opspringe. Af Høeafgrøden har man endnu største Delen ude i Jylland, meget deraf er slet samlet i Stakke og andet flere Gange vendt uden at komme i Stak. Bække og Aaer ere overfyldte med Vand og beskadige nu dobbelt Høeafgrøden, som man mange Steder maa sulpe i Land. Det beroer nu paa Veiret i 2 a 3 Uger, hvorledes den velsignede Mængde af Sæd vil blive hjembjerget.
Jyllandsposten, 1839-08-13
Den fra London indløbne Efterretning, at de sidste Ugers Regnveir har virket skadeligt paa Høsten, samt at i Tilfælde ingen Forandring indtræder, Følgerne ville blive frygtelige og gjøre en Jndførsel af 1 a 2 Millioner Qvarter (een Qvarter er 2 Tønder) af fremmed Korn uundgaaelig nødvendig, er en Efterretning af allerstørste Vigtighed for Danmark. Til denne Beretning kunne vi nu yderligere tilføie den, som, ifølge Handelsefterretning sidste Fredag, indløb til Aarhuus fra Hull, dat. 3die ds., som melder, at 3 a 4 Millioner Qvarters Jndførsel af Sæd til England og Skotland ansees fornødent, da Regnen i strømmeviis i den Grad har ødelagt Sæden, at Hvedemarkerne ligge glat nedslaget i Jorden, som om Tromlen var gaaet over dem. Kan derfor vort Lands herlige Afgrøde blive godt indbjerget og Kornpriserne atter iaar maa blive gode, kan den danske Landboestand love sig den bedste Regres for tidligere Uheldsaar. En mærkelig Røre er, ifølge disse Beretninger, alt opstaaet. Man seer deraf hvor pludselig Bladet kan vende sig. Handelstanden, som ved de sidst sammenkjøbte Beholdninger af Sæd, truedes med Tab, har atter faaet Haab om heldig Afsætning, og Landmanden som alt begyndte at synge paa den gamle Sang, at man nu ingen Priser vilde erholde paa Aarets Korn, da der var nok allevegne, skuer nu med dobbelt Fryd paa de bugnende Kornmarker. Hvor utidig denne Tale er, sees nu her, og til enhver Tid er dette Raisonnement ugrundet. Ved den heldige Høst overalt ifjor, var Danmarks Kornexport 1600,000 Tønder, hvoraf alene i vort Naboland Norge indførtes 700,000 Tønder! Nu behover England altsaa maaskee iaar flere Millioner Tønder Sæd! Fortvivl derfor ei danske Landmand! Store Uheld har raset ødelæggende i mange Aar over vore danske Vange, men riig Velsignelse er nu disses Lod; det gjelder nu med Snildhed at commandere den givne Haandkraft og mellem Regnbygger, Blæst og Solskin med Klogskab at maneuvrere. Blæsten er i vort Clima den bedste Høstljelper. En mægtig Drivefjeder er den Tanke, at den indbjergede Sæd mulig vil finde en riig Løn; det gielder derfor at benytte Øieblikket.
Jyllandsposten, 1839-08-13
Khvnsposten opholder sig vist ei uden Grund over, at en Hr. Scheel, der er Greve, er bleven ansat som Assessor auscultans i General-Postdirectionen, hvor man maatte ønske selvstændige Mænd ansatte, der vare hjemme i Post væsenets Anliggender og havde Dygtighed og Talent dertil, især naar man betænker, at i denne Direction alt forud baade Fader og Søn have Sæde og Stemme, og hvor vigtige og væsentlige Reformer forestaae, eller i det mindste burde forestaae, naar man seer hen til den høie inconseqvente og uregelmæssige Brevposttaxt, Francotvangen, som hviler trykkende paa en Deel af den udenlandske Correspondence, Befordringsvæsenet, i Hertugdommerne, Jistransportens Mangelfuld hed, den fri Forsendelse af de offentlige Blade med de kongelige Poster. Hertil kommer endnu, at man endvidere har et farligt Præcedens i Hr. Jessens Ansættelse, der fra Assessor auscultans gik lige over til at blive gageret Assessor med Stemme og Sæde i General=Postdirectionen. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbd. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-08-13
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-08-20
Vianosp. Ven Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Tirsdag den 20de August. Nr. 33. Maa trykkes. Fleischer. Om den nye Matrikul.
Jyllandsposten, 1839-08-20
Det er nu over 30 Aar, siden Forføininger bleve trufne, for ligeligen at fordeele de paa faste Eiendomme hvilende Afgifter til Statskassen, ved en ny Matrikul Da herover er medgaaet saa lang Tid, saa kan det ingenlunde nægtes, at jo den største Deel af Grund eiendommenes Besiddere stode i den Formening, at den ved Udførelsen af dette ligesaa vigtige som vanskelige Arbeide maatte være indtruffet Vanskeligheder, som vilde foraarsage, at den hidtil gjældende Matrikul uforandret vilde vedblive. Det bekostelige Arbeide er imidlertid paa Ubetydeligheder nær tilendebragt, Petitioner om den nye Matrikuls Jndførelse fra Provindsialstænderne indgivne, og et Lovudkast, denne Sag betræffende, Forsamlingerne forelagt.
Jyllandsposten, 1839-08-20
Hvorvidt nu den nye Matrikul, saaledes som den findes udført, vil egne sig til at fordeele Byrderne ligeligere end hidtil paa den agerdyrkende Klasse, fortjener at tages under Overveielse, saasom man har Grund til at antage, at der ved den lagte Plans Udførelse er taget mere Hensyn til Jordernes Culturgrad, end til sammes eiendommelige Productionskraft; det er dernæst aldeles ikke kommet under Overveielse, hvor indgribende den er i Eiendomsretten.