Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-09-21
den Vest-Siællandske Avis eller: Ugeblad. Slagelse. den landske Historie. uden, og inden. - vigtigste Nyeheder. Dagens Redigeret af Pastor og Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. te Aarg.) Tirsdagen, den 21. September 1819. te Aarg.) Tirsdag den 21. September 1819. Med Kongl. allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten til Dannemark og Hertugdømmene. Kritiske Blikke paa den Spanske Colonial-Krigs nyeste Begivenheder. Alt det man kan udbringe af de nye forvirrede og hinanden modsigende Efterretninger fra Benezuela om Tilstanden i dette Land, foruden den Skildring, som allerede er leveret derover i dette Blad, bestaaer i følgende: at den Tvivl, som blev fremsat Side 1186, nu er opklaret. Arena eller Aranha, er ikke Jndependenternes General, men Morillos Marino og Cedeno ere derimod i Republikens Tieneste; det er disse, som have tilfægtet sig Seieren ved San Diego; Marino var kort for Slaget bleven forstærket af General Bermudez, som havde besat Cumanacon. Bolivar er slet ikke paa denne Kant; men paa Grændserne af Kongeriget Nye=Granada og har forenet sig med General Sant Ander. Man troede først at Aarsagen til denne Marsch var, at han vilde afskiære Morillo Tilbagetoget fra Provindsen Varinas, da dette nu ikke er skeet og Roialisterne have, uden betydelig Modstand, faaet Tilladelse til at trække sig tilbage til Søekysterne; saa formoder man, at Bolivars Plan er at benytte Øieblikket til fuldkommen at revolutionere Nye-Granada, og i Forbindelse med Sant Ander at tage Hovedstaden, St. Fede Bogota, og derved at udføre sin Plan, at bevæge det til at træde i et republikansk Samfund med Venezuela, hvorved General Mac-Gregors Plan arbeides imod, som var at revolutionere Nye=Granada efter sine egne Hensigter; hans Nederlag paa Halvøen Panama var udentvivl en væsentlig Fordeel for Jnsurgenternes Sag. Mac-Gregor, som hidindtil opholdt sig i Port at Prince paa St. Domingo, har pludselig forladt denne Øe. En anden Hensigt af Bolivars Tog til Nye Granada, mener man ogsaa at være, at hente friske Tropper derfra, som den vedholdende Krig vel ogsaa kan giøre nødvendigt. Hele Jnsurgenternes Krigsmagt skal blot udgiøre af indfødte regulaire disciplinerede Tropper 5000 Mand Fodfolk og 2500 Mand Cavallerie, og forresten bestaae af en Sværm af udisciplinerede Landfolk til Hest fra de store Sletter Llanos, og af 4000 Mand Engelske Tropper, som deels ere paa Fastlandet af Venezuela og deels paa Øerne derved, foruden af de 12 Cadres, som General D'Evereux har hvervet i Jrland til Republikens Tieneste. Roialisterne have nu reent trukket sig ud af Provindsen Varinas, og Morillo kastede blot en Garnison ind i Staden San Fernando de Apure, inden han forlod Landet; Jndependenternes Commodore Diaz er derpaa seilet op af Oronoco Floden med nogle Kanonbaade for at tage Staden tilbage. Morillo havde i Begyndelsen, af sit Tilbagetog ladet General la Torre blive tilbage i Varinas med en Division; men han har nu ogsaa trukket sig over Grændsen ind i Venezuela til Staden Guanare. Stillingen i den nordlige Deel af det Spanske Sydamerika er nu tydelig saaledes. Independenterne have i deres Magt Guiana, Va rings og det indre Land af Cumana; Spanierne derimod Venezuela og Stæderne Cumana og Barcellona i Provindsen Cumana. Bolivar fører kiendelig Krign med en planmæssig Langsomhed; han bestræber sig for at bringe først Statens Bestyrelse i Orden, at organisere sin Armee, og at forstærke den ved udenlandske Hvervinger, inden han vil foretage sig noget afgiørende med Spanierne; derfore overlod han Morillo at giøre Angrebet i Aar, og derfor søger han først at fuldende Revolutionen i Nye=Granada, hvorved han sikkrer sin Stilling og aabner sig nye Hielpekilder, inden han lægger an paa at fordrive Roialisterne fra Søekysterne. Han tegner til, at blive det sydlige Amerikas Vashington, hvorfor ogsaa Jnterressen for ham udbreder sig i Europa, især i Frankerige og i England, ligesom fordum fra hans store Forgiænger, ogsaa søger han at føre Krigen med Humanitet, og paa en for en ædel Stridsmand værdig Maade; i Morillo har han imidlertid en Modstander, som kan maale sig med hans Talenter og Tapperhed. Da Regntiden nærmer sig i hiine Egne, og Morillo ikke heller kan foretage sig noget videre i Aar, saa troer man at der vil blive en Vaabenhvile for det første; med mindre man vil betiene af de nysankomne Engelske Tropper til at beleire Stæderne ved Søekysten. - Spanierne fortælle os at der skulle herske Partier i Congressen i Augustura; at Bolivars Partie, hvortil Zea, Mendez, Bricens og Penalvar høre, forlange et arveligt Senat; men at det democratiske Partie i hvis Spidse Alvares og Marcano staae, ville ikke vide noget deraf. Nogle formode og saa, at Bolivar stræber efter et arveligt Dictatur, denne Formodning er dog ikke troelig, da han selv har frievillig nedlagt denne Post. – Jfølge Beretninger fra en Jndvaaner i Carracas, som er ankommen til Nordamerika, skal Folkemængden i denne Hovedstad, være nu ligesaa talrig, som den var førend det store Jordskielv i 1812, hvoved 20000 Mennesker omkom, og have henimod 50000 Jndvaanere; men af den Aarsag at Roialisterne fra det hele uroelige og ødelagte Jndland, skulle være flygtede dertil.