JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
Den 10de Novbr. 1623. Er min Elise endelig naadig Frue; har hun, saa at sige, slaaet Hovedet paa Sømmet; da begynder et nyt Liv, en ny Verden for hende At ville her, mit Barn, udvikle Dig Alt, hvad u bør ville og ikke ville, var jo utidigt, saa meget meer, som en rigtig Analogie af mine foregaaende Raad altid bliver Dig den sikkre faste Ledetraad. Kun nogle Grundtræk vil jeg give Dig de ere aldeles tilstrækkelige. Fordærv mig ikke strax Din Mand med alt for megen Eftergivenhed; hæng ikke for meget efter ham Duer selvstændig! Gjør strax Dine retmæssige Fordringer gieldende Han maa f. Ex. intet have at bestille med Dine udenoms Tourer. Spil, naar Du finder for godt, Elskerinde med hvem, Du vil, paa Privattheatret; gaae paa Masqueraden, uden at han behøver at tillade det. Gjør han sig udtilbeens, brug alle de Vaaben, Du har bliv vred, græd, kald ham en Tyran, gjør ham jaloux, kort sagt, min Engel, mindes altid, at, skal Ægteskabet være lykkeligt, maa det være en fuldkommen constitutionel Forfatning, og at, kan det ikke blive det, maa den være reen monarkisk, og Dru Monarken; ja, Du maa være det saa ganske, at Du ved det mindste Angreb paa Din Autoritet kalder alle de franske Hjelpetropper til Bistand, Duhar i Dit søde lille Hoved, for at vedligeholde den See, min Elise, det bør Du gjøre; det gjorde jeg, da jeg var ung, og da jeg blev ældre. Husker Du endnu Din sal. Fader, hvor kort jeg holdt ham, hvor godt han var afrettet, Ja, Gud skee Lov, jeg er, saamænd, blevet gammel med Æren og efterlader Dig nu mit Exempel og mine Lærdomme til en kjer Arvedeel. Lev vel, min elskede Elise, og tænk paa mig, naar Du kommer i Dit Rige! Den 10de Novbr. 1823. N. N. (Jndsendt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
Jkke uden billig Fortrydelse seer man af det i Kjøbenhavns Skilderie No. 89 indrykkede, af 56 Interessenter i Aaret 1810 til Directionen for det asiatiske Compagnie indleverede Forslag, at da hver Acties sande Værd, efter en kort forhen gjort Evaluation, var 382 Rbdlr. Havde man den Gang, efter Forslaget, realiseret Compagniets Eiendomme, saa havde Enker og Faderløse, saavelsom de øvrige Actie-Eiere, dog nu havt en aarlig Indtægt af circa 15 Rdlr. pr. Actie, istedetfor at de ikke have erholdt ToSkilling pr. Actie i en Række af 15 Aar. Dog maa man trøste sig ved og haabe, at det, som nu arbeides paa i Directionen, maa have fordeelagtige Følger for Jnteressenterne. Arbeidet maa sikkert være vidtløftigt og stort, eftersom det endnu ikke synes at have levnet Directionen Tid til at underskrive de Actier, som i Bogholder-Contoiret allerede for over 2 Maaneder. siden til Transport ere indleverede. Opmærksom maa man gjøre Vedkommende, som agte at lade deres Actier transportere, at den 25de denne Maaned er, i Følge Generalforsamlingens Beslutning af 25de September d. A., den Tid udløben, inden hvilken man kan faae Actier transporterede uden Betaling. Efter den Tid skeer Transport ikke uden mod Betaling. Jøvrigt venter man med Længsel, snart at see et behageligt Resultat af Directionens og den bestandige Commissions gode Bestræbelser, for at fremme Jnteressenternes Tarv. Brandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
Af det interessante Skrift: Administration, of the affairs of great Britain, freland and their dependencies at the commencements of the year 1822, er udkommet en fransk Oversættelse (237. S, stort 8.), paa hvis Titel er tilføjet, skrevet af Hs. Britt. Majestæts Minister; efter den 4de engelske Udgave, ved Dusaut og Guadet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
J samme berettes, at den synkende Fond, siden 1816, har forringet Statsgielden 48 1/2 Mill., eller 1/2 Deel, og at der sparedes i Udgivter for 1822 i alle Forvaltningsgrene 2 Mill.; at 155 Mill. 5 pCt. Stocks ere blevne forvandlede til 4 pCt. og 5 Mill. Statspensioner til 45aarig Rente af 2,800,000 Pd. Sterl. Adskillige af Oppositionens Medlemmer gjorte Forslag, f. Ex. Paalæg paa de af Staten lovede Renter, dadler Forf. - Hvad de udvortes Forhold angaae, da hedder det: J de mange Monarkcongresser siden 1815 tog Kronen Deel, men den har i ingen Kongres paataget sig at befordre enkelte Hoffers egennyttige Hensigter og ikke paalagt sig Lænker for sin Politik eller sin Tarv. Jngen Jndgreb af fremmede Magter i andre civiliserede Staters Bestyrelse har den erkjendt. Hovedformaalet for alle Congresser var Jacobinismens Tilintetgjørelse og Fredens Haandhævelse ved Mægling og venskabelig Asveielse af giensidige Jnteresser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
J Veroner Kongressen opfordrede i Begyndelsen Frankrig de andre Magter til den spanske Revolutions Undertrykkelse. Frankrigs Ministere troede, at Kongressen maatte optræde her som Corpus. Dens Forslag var, at undertrykke fra Grunden af Cortes's revolutionaire og antisociale Grundsætninger, og derved at befæste Europas Rolighed. Den spanske Revolution var bygget paa en Militairinsurrection, altsaa paa Jacobinismus; den indskrænker den sande Frihed, bragde Kongen og hans Familie i Fare, stred imod Religionen og berøvede Kirken sin Eiendom; derfor troede den franske Regjering, at burde optræde, som Nødværge, mod Cortes's Partie, der i sin rolige Forvaltning kunde blive den farlig. Forf. antager, at den engelske Regjering ikke har villet gjøre den franske sin Ret til at handle som uafhængig Magt stridig; men at man maa skaane Nationaluafhængighedens gamle Princip o. s. v. - Hvad Rusland og Tyrkiet angaae, da føler Engelland og Rusland, Medlidenhed med de mishandlede Grækere, men Engelland anseer Vedligeholdelsen af Freden i Europa for altfor vigtig, og ønsker af denne Aarsag, at Rusland ikke maatte tage Deel i Grækernes Sag mod Tyrkerne, og at det sidste Riges indere Vulcan maa ved Leilighed opløse sig selv. - Nye Handelstractater kunde Ministeriet ikke slutte med Rusland eller andre Stater, fordi den brittiske Handelstand søger at opnaae ved samme saadanne Udelukkelser af andre Nationer og Forrettigheder, som, efter Billighed, ikke kunne fordres af andre Nationer, i det de store Grundeiere aldeles ikke ville tilstede Jndførslen af fremmede, raa Jordproducter, som ogsaa de kunne levere, i Storbritannien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
Ved Accisen oppebærer Staten 28 Millioner Pund Sterling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
J en Anmeldelse af Deodats Geburt, Poesie und Prosa aus dem Leben, v. L. Kruse, 3 Theile, 1823, i Kunstblatt f. d. A., hedder det, at Historien er græsselig i 12 Deel, men i den tredie kommer Alting igjen i en smuk, naturlig Ligevægt og kan det bevægede Bryst igjen faae Luft. - Handlingen gaaer levende fremad, og de optrædende Personers Characterer ere godt vedligeholdte og tildeels originale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
Kjøbenhavns Børs, d. 12 December. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark. Oblig. (med Renter fra 11 December 1823) 81. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 127 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 14 1/2 Rbdlr. pr. 10 Specier norsk. Svenske Sedler 68 1/2 s. - Disconto 5 pC. Paategningsplan til Udgivelse. af: lok Tørens udvalgte
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
Pennestrøg, ordnede efter Tidsfølgen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
Under den anførte Titel agter jeg, at udgive et tidordnet Udvalg af min Digtnings og Tænknings, til Samling mindst forkastelige, Smaastykker, som ville udkomme, trykte godt og paa godt Papiir, i næstkommende Januarmaaned, og ikke udgjøre over 12 Ark i 8.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
For denne Plans ærede Paategnere vil Prisen, for et Aftryk paa Trykpapiir, ei overstige een Rigsbankdaler Navneværdi, hvorimod den forhøies til 9 Rbm. N. V. for andre Kjøbere. Paategninger, hvis Samlere tilstaaes de sædvanlige Fordele, modtages i Danmark og Norges Boglader, hvorfra Planerne ønskes, snarest muligen, tilsendte Herr Boghandler Reitzel, store Kjøbmagergade Nr. 1, i Kjøbenhavn. Aldrig var det faldet mig ind, at foranstalte denne Samling, ifald jeg ikke havde grundet Frygt for, at Udgivelsen dog eengang, efter min Død, vilde skee af Andre. Disse vilde nemlig ei alene ikke, udvælgende og rettende, forøge, men sandsynligen endog, med den i vort Bogvæsen herskende, især sproglige, Skjødesløshed, formindske den Smule Værd, mit aandige Efterladenskab tildeels kunde have. Ogsaa haaber jeg, at ovenmældte lille Udvalg af mine, størstedeels forhen adspredt trykte og med Bifald læste, men her forbedrede, boglige Smaating ei vil være aldeles uvelkomment, saavel for Sprogets, som for mine Venner, mine talrige fordums Lærlinger, mine Velyndere og mange Bekjendte, Kjøbenhavn, December, 1823. Blok Tøren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-13
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höeck¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. 200000 Ro Tyvende Aargang. No. 100. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 16 December 1823. Om Veivæsenet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Det 1822 i eet af vore Blade Jndrykkede, som omhandler Veivæsenet i Danmark, har hos Adskillige vakt en langt større Jnteresse, end man i Almindelighed hos den rolige Dannemand skulde formode, og som endelig ogsaa har foranlediget Jndsenderen at give sin Skjærv til denne saare vigtige Sag, i hvis Anledning man med temmelig Grund kunde ventet noget til Forsvar, baade for den Ene og den Anden, som ikke synderlig skaansomt omtales deri. Da det imidlertid ikke lader til, at Nogen i denne Henseende vil forhaste sig, men med behørigt Overlæg udføre sin Strategem, saa tilgive man, at denne lille Rykker foregaaer den store forventede Explosion. Have de forommeldte bemærkninger ikke ligefrem afsløret alt det Mangelagtige, som finder Sted ved Veiarbeidet, under de civile Autoriteters Bestyrelse, eller rettere de Underslæb, som ikke blot kunne, men ogsaa paa enkelte Steder og til visse Tider maaskee virkelig existere, saa er der dog i det mindste sagt saa meget, at det umueligt ganske kan undgaae høiere Vedkommendes Opmærksomhed og Eftertanke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Hvad Forfatteren til hine bemærkninger har sagt om den store Nytte af gode Veje og let og sikker Samfærsel imellem Kjøbstæd og Kjøbstæd, imellem Provinds og Provinds, forstaaer jeg ikke i sit hele vide Omfang at bedømme; men saameget synes ganske uomtvisteligt, at gode og passable Veie ere af de meest ønskelige Goder for Land og Stat, og kunde dette store Gode opnaaes ved at disse Arbeider overdroges andre mere Indsigtsfulde i dette Fag, og uden at Landmanden blev mere bebyrdet, end han allerede er, var der vist ingen Tvivl om, at denne Sag, ved at blive vor ædle og retsindede Landsfader paa behørig Maade foredraget, ikke vilde undgaae en nøiere Droftelse, som ikke kunde andet, end blive fordeelagtig for den gode Sag. At Veivæsenet og sammes Bestyrelse ikke har undgaaet vor høitelskede Konges Opmærksomhed og Interesse, saa lidet som nogen anden Green af Statens Administration, eller noget af det, hvorved vort Vel og vor Lykke kunne grundes, afgiver, iblandt saa meget Andet, følgende Omstændighed et interessant Beviis paa. Foranlediget ved - Gud veed hvilket skal Hans Majestæt allernaadigst have befalet, Sig forelagt en Oversigt af det Kongelige Vei væsens samtlige Arbeider og Forretninger, samt hvad disse Arbeider i de ældre og nyere Tider have kostet, for derved at kunne med Vished bedømme, hvorvidt den temmelig almindelige, men urigtige Mening, om Veivæsenets Kostbarhed, var grundet eller ikke. Da hine Oplysninger ere indsendte til Hs. Majestæt af det Kgl. Rentekammer, og grundede paa Data, indhentede fra Veicorpset og samtlige Amtmænd, som skulle have givet behørige Oplysninger til denne Sags klarest mulige Fremstilling: saa er der ingen Tvivl om, at Alt, dette vigtige Anliggende vedkommende, paa det Bedste er opklaret. Jnteressant vilde det være, offentligen at see noget fra Veicorpsets Side, som gav en almindeligere Kundskab om sammes Virksomhed og Arbeider, da man ikke tvivler om, at det jo vilde fremme den bedste Mening om Nytten af det saalænge i Danmark etablerede Veivæsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Der staaer nu kun tilbage at ønske, at det allernaadigst maatte behage Landsherren, ogsaa at lade lignende Undersøgelser foretage, hvad Amtsvejene angaaer, og ikke blot lade opgive, hvilke Summer der i et vist Tidsrum af hvert Amt især, paa disse Veie ere ødslede bort, men ogsaa undersøge, i hvad Forhold de udgivne Penge og det anvendte Naturalarbeide staae til, hvad ved Broer og Veie virkeligen er vedgjort. Ingen, som kjender til, hvorledes der i Almindelighed med denne Deel af den offentlige Administration behandles, kan tvivle paa, at der jo, efter en saadan Undersøgelse, vilde blive taget storligt Hensyn til de mange Sandheder, som indeholdes i det i hiint Blad om Veivæsenet Anførte, som, skjøndt mange Steder drøit nok, vist ikke et eneste Sted, har traadt Sandheden for nær, men paa mange Steder maaskee alt for meget kastet Christenkjerlighedskaabe over Ulvene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Da der vel heller neppe vil være nogen Tvivl om, at det, med Hensyn til Rettens Pleie, maatte være ønskeligt, at Jurisdictions personerne hverken havde Bestyrelsen af Veiarbeidet i sine Herreder, som giver mangen industrios Geist en altfor viid Mark, at øve sit Talent paa, eller at Herredsfogderne havde deres Løn umiddelbart af Bonden selv, som dog kunde give Anledning til Dit og Dat, og som ikke altid bliver fordeelagtig for den fattigere Deel, saa turde det være ønskeligt, om noget Bedre kunde træde istedet for denne Indretning, som i sin nuværende Form ikke er lang fra at være en Landeplage, og give Snyderie og Bedragerie en alt for stor Plads at tumle sig paa
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Den yderst strenge Control, som Veicorpser, er underkastet, og som rettelig bør være meget streng, og endelig den Offentlighed, dets Arbeider ere underkastede, gjør det sandsynligere, at ingen Misbrug under det uopdagede kunne finde Sted; hvilke dog mueligt kunde skee under Autoriteter, som saa at sige, ingen Control have at frygte til det dem underlagte Veivæsen; heller ikke vilde den mueligt Forurettede have den Grund for sig, til at taale en Veimesters Vilkaarlighed, som han med Hensyn til sin Dommer lettelig kunde have Skaanselen imod Veivæsenet synes Erfaringen ogsaa at have lært os, ikke at være af den Natur, at just disse skulle driste sig formeget ud paa den glatte Is. Tager man Hensyn til et velindrettet Vei væsens uomtvistelige Nytte, og nøiere overveier alle de Fordele, som stedse blive den Provinds til Deel, hvor denne Indretning er foregaaet, saa er det dog blandt Besynderlighederne, at det stedse og overalt mødes med saa almindelig Modvillighed, og næsten turde jeg sige Afsky. Var dette Tilfældet hos os allene, vilde jeg uden Betænkning antage, at en Feil i denne Indretning her maatte have foranlediget dette, men da det samme er Tilfældet i alle andre Lande, hvor Landsherren har forordnet denne Indretning, maa Aarsagen søges et andet Sted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Blandt de mange og meget sandsynlige Grunde turde mueligt følgende være een af de vigtigste: Veiarbeidet, eller rettere, det egentlige Chausseeanlæg, tog først sin Begyndelse efterat Livegenskab og Vornedret, og med dette omtrent alt Hoverie og Pligtsarbeide vare hævede; i det Mindste i de fleste af Europas Lande. Det aldeles Ophør af slige Pligtarbeider, maatte naturligviis gjøre Arbeidet paa Veie og Canaler, som saameget havde Lighed med det allevegne forhadte Hoverie, hvilket ved Tradition havde beholdt sin hele Vederstyggelighed i Efterkommernes Erindring, i høieste Maade ufordrageligt. Fordelene, som de forbedrede Veie bragte, vare enten ikke Menigmands Sag at indsee, eller syntes saa fjerne, at samme ikke nær vare tilstrækkelige til at opveie den Modbydelighed, som det med slige Anlæg forbundne Pligtarbeide medførte. Naar endelig til alt dette kommer, at nan i de fleste Stater tog Tingen fra først af med lidt mere Magt og Strenghed, end nødvendigt, var det slemme Jndtryk, som overalt spores imodVeianlæggene, ikke at tænke paa hævet, førend enkelte Provindser, hvor dette Arbeide var tilendebragt, sporede den vigtige Nytte af samme. Hvad der heller ikke bidrog mindst til at gjøre forommeldte Indretning forhadt, var maaskee det følelige Tab, der bibragtes mange Vedkommende, som ved de evige Reparationer paa Veie, Flikkerier paa Broer &c. &c. tabte en Guldmine, som vist paa mange Steder, ikke var af de mindst Gehaltige, og hvis mange krumme Schachter og Aarer kastede et aarligt, godt og sikkert Udbytte af sig. Kunde der derfor tænkes Muelighed i at faae disse Arbeider udførte, uden at Bonden kom til at gjøre noget egentligt Haandarbeide, som paa mange Steder ansees for halv Slavetjeneste, eller at Bonden kun forrettede en passende Deel Kjørsel, troer jeg, at det, især hvad de store Kongeveie angaae, vilde være en sand Velgierning, og hurtig hæve den Misnøie og de uendelige Jeremiader, hvormed Regenten og hans vedkommende Collegier nu uophørligen bebyrdes, og som, ubegribeligt nok, ikke for længe siden have sløvet disses Virken og Stræben for denne Indretning. Den Standhaftighed, hvormed imidlertid det Høikongelige danske Rentekammer, har vedligeholdt Veivæsenet, uagtet de dermed forbundne utallige Vanskeligheder og Skokke af Opponenter, synes ikke mindre at vidne fordeelagtigt for dette høie Collegiumsurokkelige Fasthed i Udførelsen af et eengang antaget nyttigt Værk, end til Roes for Indretningen selv, den man ønsker Held til sine Bestræbelser. (Meddeelt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Forklaring over Salomo Prædiker, 12 Kap. 3, 4, 6 Vers. V. 3. "Paa den Dag, som Vogterne i Huset. bæve, og de stærke Mænd omkastes; og Møllerne holde op, for de ere blevne faa; og de, som see igjennem Vinduerne, blive mørke. V. 4. Og begge Døre paa Gaden lukkes, naar Røsten i Møllen bliver lav, og man opstaaer, naar Fuglen synger, og alle Sangens Døttre bøje sig. 6 V. Medens den Sølv-Snor ikke borttages, og den Guld-Skaal sønderstødes, og Krukken sønderbrydes hos Kilden, og Hiulet sønderstødes hos Brønden."¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
J et lidet Skrivt, udkommet Fri. u. Leipzig, 1788, under Titel af: "Vertheidigung der Freymauren", og som har til Motto: Rarus sermo illis, et magna libide tacendi. Juven. Sat. 2, findes i det 10 Kapitel følgende: Fortolkerne (Biskop Patrick, Doctor Smith, Forster, Melanchton) af disse Vers ere mestendeels eendrægtige i deres Mening, at de maa paa følgende Maade forklares: Vogterne i Huset ere Skuldrene, Armene, og Hænderne paa et menneskeligt Legeme: Møllerne ere Tænderne: de, som see igiennem Vinduerne, ere begge Øinene Dørene ere Lipperne: Gaden er Munden: Møllens Røst er Røstens Lyd Fuglens Sang er Hanegalet: Sangens Døttre ere begge Ørerne: Sølv-Snoren er Tungens Seene: Guld-Skaalen er Pia Mater i Hiernen: Krukken hos Kilden er Hiertet, Livets Brønd, Kilden er den store Pulsaare (Arterie), og Brønden er Hiertets venstre Ventriculus. (Man jevnføre hermed Side 492 i Henty's Commentaries Edinb. 1767. Vol. III. 7 Edition. Fol. og en Afhandling af Ridderen Linnee i hans Amoenitates eller Disquisitiones Academica.) Andre Tider, andre Sæder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Udi min Fødebye Bergen var fordum Sædvane (fortæller Holberg, i sin 199 Episted, at naar en gammel Borger mødte en anden gav han ham til Venskabs-Tegn et Øresigen hvilket gemeenligen blev vel optagen, skiøndt dog ikke alle Tider. Thi man mærkede een og anden Gang, at disse Venskabs Øresigen, naar de for stærkt bleve applicerede, gave Anledning til Klammerie. Om Nordfrisernes mange Maaltiden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
(Af: Neue Curiositaten Sammlung von J.Flensburg, 1780. Forf. Navn er Han Jessen. See Liter. Lexiconet.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Det hedder i Irinere Risummerens om Nordfrisernes mange Maaltider ganske moersomt, Situ non poteris septem mohltida vorere Nee pultem, casei Marie superbus eris, Vardardum, Dardum, Medundren si schluckis et Undrum, Medendrum, Nachtrum, Quelsnacterum bonum. For at forstaae disse besynderlige Vers, maa man vide, at de Nordfrisiske Arbeidsfolk have en god Madlyst, og ere vante til at holde daglig sex til syv Gange deres Maaltider; thi, naar de staae op om Morgenen, tage de en Frokost til Brændevinen, den kaldes Vardard; derpaa nyde de deres ordentlige Frokost, paa friesisk Dard; mod ti Slet om Formiddagen spise de atter et dygtigt Smørebrød: det er Medundren; derpaa det rette Middagsmaaltid, Undren. Om Eftermiddagen, omtrent Klokken fem, faae de atter et Stykke Mad: det kaldes Medeen. Herpaa følger det ordentlige Aftensmaaltid, der kaldes Nachtert; og endelig ved Sængetid maaman nødvendig endnu eengang tage et Maaltid, til sig. Med Hensyn hertil hedder det fremdeles i ovenanførte Itinere: Non a frigoribus Fresland, sed saepe fretendo, Nomen conveniens provincia ista habens.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Om Fahringerne har man gjort den bemærkning, at de, naar de komme til Hestemarkedet i Haderslev, maa betale dobbelt for eet Maaltid, fordi de spise dobbelt saa meget som Andre. Den et Svin viiste Ære. Menneskene tee sig, snart karrige, snart ødsle med Agtelse mod deres Medmennesker, fornemmeligen naar disse døe. Leibnitz - ligger som vitterligt begraven i Neustadter-Kirken i Hannover, uden Gravminde; hans Navn er ikke indhugget paa Stenen, som skiuler ham. Jeg saae derimod (fortæller Lægen, Ridder J. G. Zimmermann i sine lærerige og behagelige Fortællinger) paa Raadstuen i Lyneborg, i et kostbart Glasskrin Skinken af et Svin, der har gjort sig fortient af Verden, med følgende i Guld indgravne Paaskrivt: Hic tibi cernere licet Reliquias Porci, Qui primus aquarum Quae Luneburg, salsae seatent Repertor dici meruit. Om de engelske Tidsskrifter. (Udtogsviis af Edinburgh Review, Mai 1823.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Den engelske periodiske Literatur lader sig deele i Tidender, Magaziner og Rewiews (Recensioner).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
St. James Chronicle er det ældste Blad i London. Vi vide ikke med Vished, om det var deri eller i the Englishman, hvor vi først læste Udtoge af L. Burkes Breve til en ædel Lord, 1796. - Vi have nu ingen Burke mere, end ikke en Junius, men vi have en Hær af Skrivere, der, ansporede af Leiligheden, arbeide for deres Brød, og hvis Navne ikke engang ere bekjendte, dannede efter deres bedste Forgiængeres Mønstere og givende et Gjenskin af mange af deres Yndigheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Morning Chronicle have di længe betragtet som det bedste Dagblad, baade i Henseende til Morskab og Velæring. Det er fuldt, men ikke overlæsset, og vi have Pusterum ved hver Gjenstand. Vi have fylde og Afverling. Opmærksomhed kan vises hvert Æmne, der hersker deri Liberalitet og Anstændighed. Hver Classe af Læsere finder her sine Yndlingsartikler, fremsatte med Smag, og uden at der er sparet paa skarp Sauce. Een af Dagens yndede Digtere leverer nogle Vers, paa en anden Side læses, et prosaisk Stykke, der for 200 Aar siden havde opvakt Beundring; en lærd Correspondent meddeler en Rettelse til en omtvistet Læsningsmaade i en classisk Author, Politikeren kan træffe en dybsindig Undersøgelse af en Punkt i den constitutionelle Historie; her føre atter Pitt, Fox, Burke og Sheridan deres natlige Kampe; hercritiserer Porson, og skriver Jakyll Gaader.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-16
Mange af disse Artikler, især Theatercritikerne, ere skrevne om Natten, i det Øjeblik, Formen skal i Pressen, uden Rettelse eller Forberedelse. Desuagtet ville de ofte udholde en Sammenligning med de meest udarbeidede Stykker. Det er mærkeligt, at det, der er skrevet i saa kort Tid, bærer saa faa Spor af Hastværk. Men