Aalborg Stiftstidende, 1837-08-31
J Wiesbaden traadte sidst i forrige Maaned en Fremmed hen til det grønne Bord, hvor der blev spillet Trente & Qvarante, og pointerede afvexlende med Guld og preussiske Dalere. Da han havde spillet saa en Times Tid, snart med Held, snart med Uheld, modtager Banken to Frederiksdorer, hvoraf den ene erkjendes for falsk og skydes tilbage til den omtalte Fremmede. Denne paastaaer, at han har faaet den fra Banken, men sidstnævnte tilbageviser hans Beskyldning. Der opstaaer en heftig Ordstrid, En stor Deel af Tilhørerne tager den Fremmedes Partii, de Fleste reise sig fra deres Pladse, Tumulten. tager overhaand, Spillet er afbrudt, Larmen i Salen er saa vild, at man ikke hører sit eget Ord. I dette critiske Moment kaldes der paa Chabert, Churhuusforpagteren. Høflig, som han er, og smidig, som alle Franskmænd, beder han den Fremmede at forlade Salen, og naar han faaer indseet sin Uret og dæmpet sin Vrede, igjen at komme tilbage. Men denne holder nu fastere end før paa sin Beslutning at blive, og ikke at tillade at Spillet fortsættes; han bærer sig af som en Rasende, Virvarret stiger til det Høieste, Damerne flye blege og skjælvende ud af Salen og, da al Afgjøren i Mindelighed er forgiæves, er Chabert omsider nødt til at lade den Fremmede formelig transportere ud af Salen. Men da han endnu satte sig til Modværge og med de høitideligste Ede besværgede sin Uskyldighed, maatte Politiet lægge sig derimellem og den Fremmede blev bragt hen til Commissairen. Da han der var bleven afklædt fra To til Taa, fandt man hos ham en anden falsk Frederiksdor, og alle de, der hidtil havde taget hans Parti og havde beskyldt Chabert for et voldsomt Jndgreb i Churgjæstens Rettighed, staae nu der beskæmmede. (Men den Fremmede skal alligevel have vært ret uskyldig.) Den Kunst at løbe vinder med hver Dag større Omfang. Oldtidens Centaurer forsvinde i Sammenligning med vore Hurtigløbere; Mennesket vover i Hurtighed at kappes med Hesten. Saaledes fandt for kort siden, et Væddeløb Sted i Coburg=Park. Crotes, den bekjendte Hurtigløber, skulde stride om Palmen med den ikke mindre berømte Væddeløbshest, Rober. Tyve Gange skulde hele Parken løbes rundt, hvilket omtrent udgjorde 10 engelske Mile. Menne sket viste sig i god Condition; Hesten derimod halte de paa det ene Forbeen. J maadelig Trav satte de sig i Bevægelse, og første Gang havde Hesten ikke meer end 1/2 Minut forud; anden Gang 1 3/4 Minut Rober brugte hver Gang 3 til 4 Minuter. Niende Gang blev den pludseligen staaende, og maatte ved Prygl bringes til at fortsætte Løbet. Syttende Gang standsede den ligeledes. To Gange maatte man bestænke dens Mule med en Blanding af Brændeviin, og Vand. Omsider vandt Hesten, da Crotes først havde endt Løbet sextende Gang. Dommerne til kjendte Dyret Prisen, hvorved Crotes syntes tilintetgjort. Hesten var ganske bedækket med Sveed, men dog endnu temmelig vel, efterat have løst den Opgave i 52 Minuter at tilbagelægge til engelske Mile. Man vil vide, at Mad. Murat faaer en Aarpenge af 100,000 Fr. til Erstatning for Palladserne Elyseebourbon og Neuillyr. Da hun, - i Sammenligning med hendes Ophøielsesstand. - virkelig skal være trængende. (?) Den gamle Keisermoder mistænkes for, i hendes levende Live at have viist sig partisk for Een eller Flere af sine Sønner, - formodentlig Askepotten Jerome? - til Skadefor Døttrene, da hendes hele Efterladenskab udgjorde kun halvanden Mill. Fr. uagtet hun havde i en lang Rad Aar havt 1 Mill. Fr. hvert Aar, og deraf som streng Huusholderinde neppe forbrugt Trediedelen. J en Landsby i Departementet Loiret i Frankrig, har man nylig gjort et mærkeligt Fund, derved, at Arvingerne efter den sammesteds afdøde Præst solgte alle dennes Efterladenskaber, og saaledes fik ryddet op i Krogene. Den Mand, som havde kjøbt Præstens Viinkjælder, blev nemlig, idet han vilde lade det Fad bringe bort, opmærksom paa, at der under sammes Underlag stod en gammel uanseelig Kiste; og hvad indeholdt denne vel? – en Guld-med Ædelstene besat Monstrants, en prægtig Biskopsstav, ligeledes besat med Juveler, samt 200, 100 Guldstykker med Pavers billeder paa, Louisdorer fra Ludvig den Fjortendes Tid, Zechiner og hollandske Ducater; ogsaa en stor Skuemynt, præget i Anledning af Slaget ved Fontenoy, og et kostbart, med Brillanter besat Uhr. Det Hele, med Undtagelse at Monstrantsen og Biskopsstaven, (denne Sidste er alene 100,000 Fr. værd, anslaaes til en Værdi af 1500,000 Fr. Desforuden fandt man en Mængde i Gjældsforskrivninger til Cardinal Mazarin, paa Summer, som af denne vare vundne i Spil. Formodentlig er Alt bleven skjult her under Revolutionen, og Eieren eller den daværende Præst paa Stedet enten omkommen paa Skafottet eller i Landflygtighed.