Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1834-08-16
Politiske Nyheder. Spanien. De carlistiske Seierssange begynde at forstumme, og en Telegraph=Depesche, fra Bayonne af 4de August melder: at Jnsurgenterne ere slagne paa den hele Linie. Siden den 1ste August har General Rodil foretaget flere Angreb paa dem, denne Aften ville vi erholde de nærmere Details. Endvidere meldes fra St. Jean de Luz den 3die om Aftenen: Jnsurgenternes Hovedcorps er den 1ste bleven slagen i Retning mod Jturgeyen, og Dronningens Tropper forfølge dem i alle Retninger. Desuden indeholde franske Journaler en Mængde Notitser over Fægtninger, som den 25de og 29de Juli ere forefaldne til Skade for Jnsurgenterne; den 25de havde saaledes 5000 Jnsurgentere, anførte af Zumalacarreguy og flere Jnsurgentanførere, angrebet General Ro dil i Flanken; men bleve slagne og drevne paa Flugten, Forøvrigt har sidstnævnte General saaledes indrettet enkelte Colonners Bevægelse, at han slaaer den ene Jnsurgent=Afdeling efter den Anden. Ogsaa General El Pastor er trængt frem fra den anden Side, har besat Ernani, og synes at staae i Forbindelse med Rodil. Don Carlos er tvunget til, for sin Sikkerheds Skyld, at flygte fra det ene Sted til det Andet, og opholder sig i Nærheden af den franske Grændse. - De Cortes have begyndt deres Arbeider, man skal være enig om Salget af geistlige og nationale Godser, til Præsident i de Procereskammer er General Castannos valgt. J Madrid tales meget om den opdagede Sammensværgelse, hvis Øiemeed skal have været gjenoprettelse af Constitutionen af 1812, de fleste af de Sammensvorne skulle høre til de ved sidste Amnestie Tilbagekaldte, imidlertid er General Palafor sat i Frihed, og den hele Sammensværgelse paastaae mange, skal have været indbildt. - Det Vigtigste af den Tale hvormed Dronning-Regentinden aabnede de Cortes-Forsamling, er Følgende: Kongerigets ophøiede Proceres og Procuradores, J det jeg staaer i Begreb med, i Eders Midte, at aflægge den ved Monarkiets Grundlove fastsatte Eed, som Dronning-Regentinde, er det mit Hiertes første Trang, at tilkjendegive Eder de Følelser, som beherske det, og at bringe det guddommelige Forsyn den Tak, som jeg skylder for Opfyldelsen af mine Ønsker. Nøie at forbinde min ophøiede Datters Throne med Nationens Rettigheder, saa at begge som et fælleds Baand igjen erstatte Rigets gamle Jnstitutioner - Jnstitutioner, der have saa høit hævet dets Velfærd og Berømmelse, det er det ædle Øiemeed, jeg har foresat mig, og hvorom intet høitideligere og offentligere Vidnesbyrd kan aflægges, end Eders Forsamling i disse Haller. Uagtet den Tilfredshed jeg nyder, er det dog ogsaa smerteligt for mig, at denne ophøiede Handling skal fuldbyrdes midt under en Calamitet, som have truffet flere af Rigets Provindser, og udstrakt dens Ødelæggelser lige til denne Hovedstad; og om mueligt er det mig endnu omfindtligere, at see at slette Mennester have benyttet den Skræk, som denne Landeplages pludselige Fremkomst (hvilke ogsaa i andre Lande have frembragt beklagelsesværdigelordener) frembragte, for at begaae Forbrydelser, der er saalangt fjernet fra den spanske Nations ædelmodige Caracteer, at man kun kan tænke sig den med den dybeste Uvillie. Lovene ville straffe saa store Attentater; men hvis jeg troede at deres Medvirkning var nødvendig dertil, for at forhindre at de fornyede sig under en eller anden Forevending, saa ville jeg gjøre Krav paa samme, i Betragtning af at det gjeldte at sikkre Selskabets Basis, opretholde den offentlige Orden, og beskytte Privates Liv og Eiendomme. Lige sørgelig er det for mig, at bemærke, at det første vigtige Anliggende, som man vil forelægge Eder til Overveielse, er en Prindses Opførsel, der har lyttet til slette Raadgivere, som allerede i hans Broders og Konges Levetid begyndte med at give Beviser paa sine ærgjerrige Planer, og efter min ophøiede Gemals Død, ved Hielp af en Borgerkrig, har forsøgt at rive Zepteret fra den legitime Arving. Monarkiets ældgamle Skikke og gamle Grundsætninger, Upartiskheden, Retfærdigheden, alt gjør mig det Pligt, at forelægge Eder en Sag, af saa stor Vigtighed; men selv om jeg kunde have unddraget mig en saa hellig Forpligtelse: at vaage over min ophøiede Datters Rettigheder, saa kunde og torde jeg dog ikke forglemme, at dette Riges nærværende Rolighed og tilkommende Skjebne, maaskee afhænger af Eders Bestemmelse; den vil blive Eder værdig, Nationen oppebier den med Rolighed! - Jkke tilfreds med at have opvakt Oprør i Kongeriget selv, antændte denne Prinds Borgerkrigens Fakkel i Naboriget, og truede selv med a bevæbnet Haand at trænge ind over Grændsen, Under disse Omstændigheder, fordrede det nødvendige Selvforsvar energiske Forholdsregler. 3 De spanske Tropper trængte ind i Portugal, ikke for at sætte Andres Uafhængighed i Fare, men for at beskytte vore egne Rettigheder; i et Tidsrum af faa Dage blev Kampen tilendebragt, og begge de Prindser, som ved deres Nærværelse forstyrrede Halvens Rolighed, saae sig fordrevne fra sammes Gebet; et nyt Beviis 1 paa, hvad Resultatet af ethvert daarligt Forsøg af dette Slags vil blive. I det Øieblik, i da den portugisiske Qvæstion var tilende, blev i London den høitidelige Tractat ratificeret, derhavde det høistvigtige Øiemeed: ikke alene at sikkre dette Kongeriges Rolighed, men bevare Freden og Roligheden i hele Europa, med Hensyn dertil, glæder det mig, at kunne tilkjendegive den venskabelige Stemning, hvorpaa vores ophøiede Forbundne, de Franskes Konge og Kongen af Storbrittannien og Jrrland, give os vedvarende Beviser, ligesom ogsaa paa den gode Harmonie, som lykkeligviis finder Sted mellem H. allertroeste Majestæt Dronning Marias, II Regjering og min Datters, thi de Baand, som her forene begge Kongerigers Skjebne, ere saa nøie forbundne, at man kan sige, at Anstrængelserne for Eens eget Vel, tjene til fælles Beskyttelse. Forskjellige andre Magter, have udtrykkelig fornyet deres politiske Forbindelser med den spanske Regjering, siden min ophøiede Datter besteeg Thronen; og jeg paa min Side har anerkjendt nogle nye Stater, fordi jeg har fundet det overeensstemmende med en sund Politik, det var at ønske, at alle Regjeringer paa samme Maade havde kommen det spanske Cabinets velvillige Anskuelser imøde; men skjøndt ingen af dem have yttret det Ønske, eller den Hensigt, at blande sig i vore indre Anliggender, saa have dog nogle endnu udsat Anerkjendelsen af min ophøiede Datter. Monarkiets Love have hævet hende paa Thronen, Nationens aabenbare Villie har opretholdt hende derpaa, og Fornuft, og Tid, vil forskaffe, det opretholdte Ligitimitets=Princip den Hyld ning, der tilkommer det. Det Udseende, som Kongerigets indre Stilling frembyder, er langtfra ikke saa gunstig, som Eders Patriotisme kunne ønske det; men trods de Hindringer, som Opstanden i flere Provindser, Urolighederne i andre, Skatkammeres udtømte Tilstand, og Cholera i en stor Deel af Kongeriget, har lagt mig i Veien; er det dog lykkedes os at mildne de uundgaaelige Uhæld, som en saa sørgelig Tilstand fører med sig; at indføre velgjørende Reformer, i kort Tid at iværksætte de Cortes Sammenkaldelse, overalt at overvinde de oprørske Bander, at forstørre Hærens Antal, og i et tilgrændsende Kongerige, at udbrede Rolighed og vore Vaabens Anseelse. Hærens Troskab, dens Standhaftighed og Klogskab, hvilken giver dem saamegen Ret til min Velvillie, fordrer af Eder, at J ere mig behjelpelig ved at bestemme denne vigtige Green af Statsbestyrelsen, og at forene Hærens Vel med Nationens nærværende Tilstand, og andre Finantsvæsenet vedkommende Gjenstande. Til den Ende, bliver der gjort Eder Meddelelser om de forskjellige Forpligtelser, der hvile paa Regjeringen, ligesom ogsaa om de Midler, hvorpaa den gjør Regning, og de overordentlige Creditmidler, hvortil den denne Gang maae gribe, saavel formedelst de tidligere Tab og Deficiter, som formedelst de nærværende Omstændigheder, og dette for ikke at forstørre Folkets Byrder. Men da det ligger i Sagens Beskaffenhed, at det er en farlig og sluttelig undførlig Ting, oftere at tage Tilflugt til overordentlige Hjelpemidler, saa vil en bedre Orden i Bestyrelsen, en nøiagtig Sparsomhed, og de Cortes Mellemkomst, for at bestemme Udgifter og Paalæg; lede til det forønskede Øieblik, da Nationens sædvanlige Jndtægter, ville kunne opveie mod dens Fornødenheder. Mine Ministre ville ligeledes underrette dem om de ved Statsbestyrelsens Grene foretagne Reformer; Gebetets Jnd deling, Adskillelsen og Demarcationen mellem den administrative og retslige Magt, de talrige Baand, som ere løste for Udviklingen af National-Rigdomme, og andre Forbedringer, som ere satte i Værk, ville vise Eder mine inderlige Ønsker, og give allerede nu Nationen. Grund til smigrende Forhaabninger. Det tilkommer nu Eder, Kongerigets ophøiede Proceres og Procuradores, i Forening at medvirke til, at denne Bygning hæver sig med den Regelmessighed, som kan tjene som en fast Sikkerhed til Pandt. Hvad mig angaaer, da ville J stedse finde mig beredt til Alt, hvad der kan bidrage til Spaniens Vel og Gavn. Hvilke ogsaa de Hindringer maatte være, som skulle møde mig paa en saa vanskelig Bane, saa haaber jeg dog, ved Himlens Beskyttelse, understyttet af Eder, og i Tillid til Nationens Bistand, at overvinde samme. For at kunne betragte dens Lykke og Berømmelse, som min Egen, er den Tanke mig nok, at jeg er Jsabella den II Moder, og Carl III Søsterdatter."