Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-21
Jndenlandske Efterretninger. Universitetsbibliotheket oven over Rundekirke er, næst det store Kongelige, den vigtigste Bogsamling i Kjøbenhavn. Det var den, for alt Ædelt og Stort nidkiere Kong Christian den Fjerde, der lod Sahlen, hvori Bøgerne ere opstillede, og som er ligesaa lang og bred som Kirken selv, indrette, men først i Kong Frederik den 3dies Tid kom den i Stand. Denne Konge lod den i sin og Kronprindsens Nærværelse, indvie ved en latinsk Tale, som blev holdt af Dr. Thom: Bang, d. 4 Juli 1687, Tyvendeaarsdagen efter at Christian d. 4de havde lagt den første Grundsteen til Rundetaarn. Dr. Bang var Aaret i Forveien bleven udnævnt til første Bibliothekar ved denne Bogsamling. Førend Jldebranden, 1728, bestod Bibliotheket af en stor Mængde Bøger og Haandskrifter, især Fædrenelandets Historie angaaende, meest samlede ved Foræringer; thi allerede Christian d. 4de havde skjænket dertil en ypperlig Samling, som meget blev forøget ved Doct. Jesp. Brochmands, Henrich, Thomas og Theodor Fiureners, Hans Mules og Peter Resens og andre Patrioters Bogsamlinger. Men alt dette, tilligemed alle de Skilderier, Tegninger, Kobberstykker, Landkort og andre Sieldenheder, blev ødelagt, i Jldebranden, 1728. – Efter denne Jldebrand, da Kirken og Bibliotheksahlen igjen vare istandsatte, tænkte man atter paa at samle et nyt Bibliothek. Kong Christian den 6tc. forærede dertil en stor Deel Bøger; Biskop. J. Trellund testamenterede det 6000 Rd., for hvis Renter der aarligen skulde anskaffes Bøger. Blandt dets øvrige Velgjørere vare Grev O. Thott, af hvis Samling, der fik mange kostbare Værker; Prindsesse Charlotte Amalie, som blandt andet forærede det en stor Samling af skrevne og trykte Psalmebøger; J. A. Fabricius, hvis Haandskrifter og collationerede Udgaver af classiske Autorer blev det til Deel, Consul Lilliendahl, fra hvem Bibliotheket fik en Deel Bøger; og den navnkundige Naturkyndige, Otto Müller, hvis naturhistoriske Bogsamling blev indlemmet deri 1788. Men den mærkværdige Samling islandske og andre til den nordiske Historie hørende Haandskrifter, skyldes den berømte Jslænder, Prof. Arnas Magnus. Denne Oldgrandsker var i Aaret 1694, bleven Professor Antiqvitatum Danicarum, og da han, 1702, efter Kongel. befaling, var reist til Jsland, for at afgjøre adskillige Tvistigheder blandt Jndbyggerne; og forfatte en Matricul over Landet, saa benyttede han sig af den gode Leilighed, han her havde, til at indsamle gamle Codices, Breve og Documenter, til den nordiske Historie. Efter 12 Aars Ophold i Jsland kom han tilbage til Kjøbenhavn, og blev 1721 Bibliothekar ved Universitetsbibliotheket. Alle hans i Jldebranden reddede Haandskrifter skienkede han Bibliotheket, og de findes nu opstillede i et Værelse for sig selv. De Fremmede, som besøge Bibliotheket, tage helst Manuskriptsamlingen i Øiesyn, da de ærværdige, mere end et Halvaartufinde gamle, sortrøgede islandske Sager, der bære saa tydelige Præg af de Olielamper, hvorved de fra Slægt til Slægt ere blevne læste, indgyder en hellig Ærefrygt. Ogsaa findes her nogle orientalske Haandskrifter, som ere kjøbte efter Confer. N. Joh. C. Kall &c. Rostgaards Portræt er ophængt i Bibliotheksahlen. Allerbagerst er indrettet et Værelse for det nordiske Museum. Her findes Oldsagerne, som Harnisker, Brynier, Skjolde, Stridsører, Sværde, Buer &c., ophængte paa Væggene, og i Skabene og paa Hylderne staae, de mindre Sager. J det Engelske Bombardement blev Bibliotheksahlen, rammet af nogle Bomber, som dog ikke anrettede videre Skade, end at Gulvet paa eet Sted blev slaaet itu, og den Hylde, hvorpaa de politiske og moralske Bøger stode, beskadiget. Bibliotheket staaer aabent hver Søgnedag fra Kl. 10 til 2. J Fr. Thaarups Statistik, anslaaes Bøgernes Tal til 60,000 Bind.