Viborger Samler, 1840-05-30
Af Kbhvnspostens Artikel Hofjunkere, meddeles Følgende: "Erfaringen har tilfulde stadfæstet, at den absolut Regjering vinder, om ikke dygtige og talentfulde Talsmænd, saa dog sine ivrigste Tilhængere og de meest haardnakkede Forsvarere for det Bestaaende ved en splendid Straaleudstrømmen fra Naadens qvægende Sol. Det er især ved Hoffester, at de smaae Aander trænge sig frem for at baade sig i de oplivende Straaler. Hvor skadeligt er imidlertid ikke et saadant System, Det udbreder tom Forfængelighed, taabelig Efterabelsesyge, en latterlig Stræben efter at være hvad man ikke er, en blind Jagen efter Udmærkelsestegn, enten man har viist sig værdig til dem eller ikke, et fortvivlet Raseri for bestandig at faae en lille Straalepartikel meere forenet med Jeget – thi det var jo dog muligt, at Døttrene kunde blive ikke blot forgyldte, men ægte Frøkener, at Sønnerne kunde opnaae et eller andet Junkerprædicat, ja at Papa og Mama selv kunde faae fri Adgang til Hoffet. – Da Christian VIII besteg sine Fædres Throne, var det et Haab, som bevægede sig hos Mange, at han - den første, der for 25 Aar siden frivilligen havde bundet sig ved den eidsvoldske Constitution, der hanlyste af Adel fra Norge – vilde, ogsaa hvad Rangvæsenet angik, agte paa Tidsalderens Fordringer, og om ikke aldeles afskaffe al Titel Rang, saa dog ikke udvikle dette System ud over den factiske Tilstand, hvori det befandt sig. Men dette Haab er glippet. Christian VIII har ved den Familiefest, han i disse Dage har feiret, med Forfædrenes rundhaandede Gavmildhed prydet - ikke Folkets, men det gamle Regimentes Mænd med Ordener, Kors og Nøgler. - Ligesom Kongen har anseet det for passende at opfriske Mindet om forsvundne Aarhundreders forglemte, blændende, kostbare Hof festiviteter ved Arrangementet af et Balparee, saaledes er det vistnok i Conseqvents af denne Gaaen tilbage i Tiden, at Kongen har kaldt tilbage til Livet en som man troede, ligeledes forlængst uddød tom Titel ved at creere et DusinHofjunkere. Vi, og mange med os, troede, at Danmark havde baade gamle og unge Junkere nok i den uoverskuelige Skare af Kammer-, Jagt, Forst- og Ridejunkere. Vi have imidlertid feilet. Hvad disse Hotjunkeres Forretning skal være, er os ikke let at fatte. Man har imidlertid sagt, at de dannede en passende Overgang til Kammerjunkerne, idet Regjeringen maatte være kommen til den Erkjendelse, at det var et alt for voldsomt Spring fra slet og ret Urangeret til Rangens fjerde Klasse Nr. 2, medens det dog var langt hensigtsmæssigere at standse i 5te Clase Nr. 4, for der at udhvile sig, og muligviis samle Kræfter til fornyet Anstrengelse. Andre have meent, at det i Regelen kun skulde være Uadelige, som skulde nyde den Lykke at figurere som Hofjunkere, medens Kammerjunkertitelen burde forbeholdes Adelige; Hoffet vilde derved vinde et folkeligt Element og stige i Popularitet. Som ubekiendte med de mysteriense Principer, der danne Grundlaget for den ligesaa mysteriense Rangfølge, skulle vi ikke indlade os paa nogen Afgjørelse af disse Gisninger; ligesaalidet som vi kunne forklare, hvilket Slægtskab, der er mellem de Herrer Hofjunkere og deres Sidemænd i Rangen. Forskjærerne. Men derom ere vi overbeviste, at det vilde have været Folket langt kjærere, om Hofjunkerne vare gaaede til den evige Hvile tilligemed de salig Bergjunkere og Cancellijunkere. Hvis der imidlertid endelig skulde creeres en ny Slægt. af Junkere, da var det udentvivl hensigtsmæssigere at opvække Hofjunkerne end Cancellijunkerne fra de Døde: thi det tager sig unegtelig langt bedre ud at optræde som Junker ved Hoffet end at junkerere i Cancelliet."