Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1781-10-12
Professor und Rector zu Odensee, sin følgende Zeilen entworsen. Sørecht, du helles Licht und Hertz der Pieringen, Sorsteigt man Wolken an, der Welt sich zu entsernen, Sowird tian weit berühmt, und Nachbar mit den Sternen, Wann man wie du den Fleis der hochbogabten Sinnen, Macht kund der Tugend Welt burch kluges Lehr=Beginnen, Wann man wie du so wohl, das vorbemühte Lernen, Jm Lehren endlich chrt, hurch Weisheit anstukernen; Nr. 646 A. Sø stehet Priis und Tansch mit Ehren zu gewinnen: Was den geschikter Geist lo treulich hat verrichtet. Das zeigt die Emigket, die selbsten dir verplichtet: En Lob das mmmer stirbt. Was wurd ich wohl wiel sagen, Bedarf auch nicht ein Tocht, der Sønne vor utragen, Dein Thun erhebt dich selbst du Glantz der Musen Söhne, Den Gott mit höher Glük noch fernerhin bekrohne. N. J. Om Menneskers Formerelse. Havde Gud ikke selv, ved Menneskens Skabelse, sagt: Vorder frugthare og mangfoldige, formerer eder og opfylder Jorden; Og Salomon siden: At det er en Konges Ære, at have meget Folk, og en Førstes Fordervelse hvor Folket er borte, saa skulde man, synes mig, have ont ved at troe, at det var sandt, at der laae megen Magt paa meget Folk. Seer man til mange Verdens onde Anstalter, og til alle de Hindringer, som Menneskene selv lægge i Veien for deres Formerelse, saa lader det, som Kongers Ære, og Førsters Fordervelse ikke beroede paa mange eller paa faa Folk, men som Guld og Sølv, ja Dyrenes Formerelse var mere vor Omsorg værd end Menneskenes. Men seer vi til Holland og Spanien, saa skal vi see, hvad Forskiel at faa og mange Menneskeer giør i et Land; Naar Holland, ved sine gode Anstalter, først har bragt sit Folkes Antal til saadan en Høide, at Landet med sin egen Grøde, ikke kan ernære den 4de eller 5te Deel af sine Jndvaanere, saa gjør den tilsidst sin Republiqve, ved sit Folkes Mangfoldighed, Kongeriger lige i Vælde og Magt. Og naar Spanien derimod, et Rige større end Frankrig, og to eller tre gange saa stor som Engeland, først har lagt Hindringer i Veien for sit Folkes Formerelse, saa kan siden alt det Guld og Sølv, som han faaer fra Peru, Chili og Potosi, ikke bringe Riget til nogen Magt eller Rigdom, i hvor fruatbar Landet ellers er i sig selv, og det for bare Mangel af Mennesker. ne de Vil vi nu nøies med disse Exempler, saa man jeg er 67 An at vi tor sande Salomons Ord, og kan være vis paa, at der aldrig kan være for mange Menneskeer i et Land, som er forseet med gode Love, men at Mennesker og Menneskers Mandfoldighed er den allerstørste og ypperligste Rigdom, ved hvilken ikke alene al anden Rigdom kan erhverves, men Magten og til at forsvare Rigdommene med. Tage vi nu denne Sandhed for rigtig, saa er den jo og vel saa vigtig, at man maatte, om man torde, undersøge Menneskenes Mangfoldighed i Danmark. Man regner at der er i Frankrig 19 Millioner Menneskeer; J Rusland 14 eller 15 Millioner; J Engeland 7 eller 8 ; Og i Spanien 6 til 7; Men i hvor mange, der ere i Dannemark, saa synes mig, at der ere kun faa Mig tykkes at see en aabenbare Mangel paa Mennesker, ved de mangfoldige øde Jorder, som ligge udyrkede i Landet. Mig tykkes der høres en Klagen fra Jylland og i Fyhn over alle deres mange Piger, som aarligen gaaer til Kiøbenhavn, og meere, mener jeg, vilde der høres i Kiøbenhavn, om de ikke fik lov at gaae For, kan ingen store Stæder i Vexden, ikke Paris og Constantmopel, ikke Amsterdam og Berlin fournere eller completere sig selv, og London ikke komme ud under 5 Tusende Menneskeer aarlig fra Landet, saa vilde det vel heller ikke være gjorligt, at forbyde Jydske og Tyhnske Piger at komme til Kiøbenhavn. Jeg synes og, at de mangfoldige Recruter, som saa bestandig føres ind i de beste Freds Tider, vidne om Mangel paa Menneskeer hos os: Landet hielper kun lidet til at recrutere Armeen; Det har selv saadan en Mangel, at aldrig saasnart løber der en Mand til et Regiment, førend, Herremanden og Proprietairen er efter ham og rappellerer ham. Fabriqver og Haandverker klage paa Mangel af Folk, og kan derklage nu, da Fabriqver og Haandverker ere saa faa, og ikke halve Delen af hvad der kunde være, O! hvad skulde der blive af, om villevede de lyksalige Tider, at alle de Fabriqver bleve anlagde hos hos os selv, som Dannemark, nu underholder i Holland og Engeland, i Frankrig, og Sverrig, i Lybek, og Murnberg, A. R. 648 R. Jeg synes og at den Ladhed, som vil tilegne Bonden hertil Lands, og kan skee Handverkerne med, er et Beviis paa Mangel af Mennesker, For, saa findes Ladhed i Spanien, hvor Folket er tyndt, og Flittighed i Engeland og Holland, hvor det vrimler af Mennesker. Vil man vende ind, at vi dog have Søe Folk til over, saa mange Normænd, Jyder og Holsteener, som aarligen gaaer til Engeland, Holland og Hamborg for at tage Hyre, saa er det ikke saa meget et Tegn til, at vi have dem til øvers, som et Beviis paa, at vi ikke vide at bruge de faa, som vi have. Saa det altsaa bliver derved, at der er Mangel paa Menneskeer i Dannemark. Og agte vi nu, hvad der er Aarsag til denne Mangel, og hvad der hindrer Menneskers Formerelse hos os, da tænker jeg, at det er. (r.) Deels Mangel paa adskillige ny Fabriqvers og Haandverkers Anleggelse, saasom: Først og fremmest, at giøre al vor egen Jernfang og Jsen=Kram, og saa at giøre alle vore egne fine Lærreder, Linnene Damaster, og Kipre a. Og deels Mangel paa de gamles Bedligeholdelse, saasom: At giøre al von egen Lin= og Ro=Olie, al vor egen Tran og Papiir a. For, saa længe vi ikke smedde vore egne Som og HesteSkoe, og ikke giøre vor egen Klein= og Kobber=Smed Arbeide, vort eget Snedker, Dreier, Bødker, Giørtler, Stolemager, Knapmager, Sadelmager og Bogbinder Arbeide, saa kan disse Haandverker ikke tage til og ernære sig: Og saa længe vi ikke spinde, vinde og tvinde den Hør og den Hamp, den Silke og den Kammelhaar, den Uld og den Bom=Uld, som vi selv behøve til vor Arbeide, saa kan Qvinde=Kiønnet heller ikke nære sig; Og der, hvor hverken Mand Kiønnet eller Qvinde Kiønnet kan nære sig, der kan de heller ikke gifte sig og formere sig, som de vilde, men maae gaae og blive gamle og ugifte; Det er derfor jeg troer, at dersom vi lignede vore Pigers Alder ved Pigernes i Holland, man skulde finde fleere i Dannemark, som Nr. 64 Aar, vare over 30 Aar, end i Holland, som vare over 20, og det ikke for andet, end for Leilighed at nære sig med en Familie; For, der ere kun faa Mennesker, som ikke vil gifte sig, saasnart de see Raad til at underholde en Familie. Dernæst, saa er denne Mangel paa Arbeide, eller Anviisning til Arbeide, og ikke alene en Hindring for alles deres Næring og Formerelse, som allerede sidde hos os, men den er og en Hindring for alle de Haandverkere, som komme ind til os, at de ikke kan sætte sig hos os, men maae ud af Landet og bort igien. Vil man nu sige: Vi har knap Folk til de Fabriqver, som vi har, hvad vilde vi, om vi fik fleere Saa maae man vide: At Veien til at faae fleere Folk, er og at skaffe Arbeide, for saa snart Arbeide og Næring falder til i et Land, og Lovene ellers ikke hindre det, saa har det ingen Nød for Folk, saa voxer og formerer det sig paa Timen. Derfor tænker jeg og, at dersom Islænderne vare hiulpne med lidt mere Haandverks Reedskab, og deres Omstændigheder bleve bedre, saa skulde de formere sig meere, og Kongen iblant faae skiønne og sterke Recruter derfra til Marinen. (a) Saa forhindres Menneskenes Formerelse hos os, ved den i Grund og Bund fordervelige Handel og Commerce, som vi føre med Holland og saa mange andre Lande og Steder.