Viborger Samler, 1787-04-10
Kiøbmand Max. eller Dydens Hævn over nedrig i tre Oprog. Bierrighed. ( en utvungen Oversettelse.) Første Optog Kiøbmand Max var Hovedrig, Men han gierrig var tillige; Somme vil om Standen sige, Det paa Kiøbmænd passer sig. Sligt Sligt jeg lader for sit Værd; Nok, blandt Maxes Kiøbmands=Vare, Som vist alle ere rare, Er hans Kone det især. Yndighed og Ungdom leer J hver Mine, i hvert Øie Jntet Under, hun kan bøie Hiertet paa en Officeer. Denne raske Martis Søn, Maxes Kone knap betragter, For han alt at vove agter: Penge, Umag, List og Bøn. Men, nu gielder det en Plan; Først med Max han aabenbare Handle vil om disse Vare; Max seer Alt, som Varer an. Dog, det raadeligt ei er; Naboen for vist fortæller, Max, som ellers alting sælger, Skinsyg er ved Pokkers Færd; Kiolen selv han af sin Krop, Dreng og Tiener, Gaard laer springe, Naar han hører Mynten klinge; Men hans Glut maa holde Trop. Dragen vogter neppe saa Skjult Skat i gamle Høie, Som han Konens Mine, Øie, At de ei skal extra gaae. Dog - mon Jason var Coujon, Da Da han gyldent Skind vild røde? Zeus kan sig til Guldregn støbe, Fleer kan søge hans Facon. Bon Courage! - fast det staaer: Helten Alt for Maxes Kone Vove vil; og Dragen krone - Første Optog Ende faaer. Andet : Optog. Nys omtalte Officeer Alt sin Plan nu har forandret, Og til Maxes Huus er vandret; Han veed, Max ei hiemme er. Børdsen, af Dukater feed. Han i Lommen med sig tager, Viser dem, og foredrager Nu sin Bøn med Heftighed; Engel, ikkun et Qvarteer." Guldets Klang og Heltens Tale, Suk og Knæefald bede alle" Kun et lykkeligt Qvarteer!" Som f) Stax's Pige Grusom hun Viser af ham og Dukater; Kun til bitter Spot oplader Ellers sukkersøde Mund. Max kom hiem - strax klagede Hun sin Nød for hendes Hierte, Og med Bøn og Graad begierte, Hun sig frelst fra Tort maa see: Nys) See Todes Oversættelse af Hagedorns verliebte Perzweiffelung. Nys her kom en Officeer, Meget Guld han vilde give, Om jeg utroe vilde blive Dig og Dyd net Qvarteer. Største Tort jeg det anseer, Guld mod Pligt, som Jntet agter -(Du som dett for Fabelagter, Ons Viid! i N. ei Scenen er) Meget Guld Du sagde, jo Beste Glut, han vilde give, Strax i Maxes Hierte kive, ne) Tvende Hadere af Roe. ter. Udi Freias Siel ei streed, ) Kieden saa for stygge Svenne, Som den grumme Strid, i denne Skinsyg holdt mod Gierrighed. - Guldet imod det Qvarteer, Han paa Kiøbmands Vægtskaal lægger; Tungen til den Side sækker, Hvor det røde af ham bleer. Fast han den Beslutning taer, Qvarteers Tiden at bortsælge; Dog, hvad Plan skal han best vælge? Kiær sin Glut han endnu har Holdt. - Max alt studeret har Martiis Søn skal silouteres, Konens Dyd dog konserveres. Ømt i Favn sin Glut han taer som : ne Beste. at See Freias Guldkjede, i et af de første Nummere, af det almindelige Maaneds Bibliothek. den Beste Siel! Du elsker mig, . . .At kan du derom vel tvil (Hun i Eet faaes græde, smille) Ja til Død kun, Beste! Dig Vel, brød Max med Jver udi Lyd mig da, da skal jeg lære, Ham, som torde dig vanære, Snart at rødme ved sit Bud - Beste Mand! Din Vink min Lov Godt. - tilstaae ham det Begierte, Men sæt Prisen høi, min Hierte. -. Hal. - hvordan, Du vil jeg Rov For slig Udyd blive skal Nei, min Beste, jeg i Tide, Dig og Dyd skal rædde vide"Lav kun til udi vor Sal! - Tung om Sielen Konen gaaer. Bud han Officeren sender, Som ei Maxes Renker kiender. Anden Akt nu Ende faaer. Resten følger.