JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-24
Fæstningen Gibralter er igjen bleven erklæret for sund. - Den 31 f. M. aabnedes den nyer Londonske Havn. - De Spanske Krigsfanger i Londen kunne ikke forliges med de Franske, de maa derfor holdes adskilte. - Engelland har i denne Tid, Sømagten iberegnet, ligesaa mange Mennesker under Vaaben som Frankrige. - Moniteuren siger, at Sverrig ikke haver noget at befrygte af Frankrige. - J London har man anordnet en almindelig Bededag i Anledning af Krigen. - Den berømte St. Georgs Banque i Genua oprettes nu igjen. - Keiser Napoleon sagde nylig i en Tale, at den ny store Decoration (Orden) sigter især til at efterligne andre Europæiske Staters Jndretninger, og til at vise dem, hvilken Agtelse han har for samme. - Den Preussiske Minister i Kjøbenhavn har kjøbt den afdøde Statsminister Struensees Godser ved Frankfurt an der Oder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-24
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Nyeste. ilder. sige. Sal. Kjøbenhavn. No. 40. Den 1 Martii, 1805. Udgivet og forlagt af J. Werfel. KæySkrivelse fra en Maler. De har for rum Tid siden beviist mig det Venskab, at meddele Deres Læsere en Beskrivelse over en Portraitsamling, jeg havde malet. Jeg høstede de fortræffeligste Frugter af Deres Bekjendtgjørelse, og fandt meget snart en særdeles raisonabel Kjøber til mine Malerier, Opmuntret af dette Held har jeg nu atter forfærdiget et stort Malerie, som, uden at rose mig selv, kan sættes ved Siden af mine bedste Arbeider. Jeg sender Dem her en Beskrivelse derover, som jeg beder Dem indrykke i Deres Blad. - Stykket er 10 Alen langt og forestil Anden Aargang. ler forskjellige Stænder, ordnede efter deres Stand, som staaer under enhver Figur med forgyldte Bogstaver. De ere alle numererede. No. 1, forestiller en Soldat med alle Krigens Attributer omkring sig. Han har et blankt Sværd i Haanden. Under ham staaer: "For Eder alle maa jeg fegte." - No. 2. forestiller en Præst med et stort Kors i Haanden. Han staaer i en meget andægtig Stilling, og Udtrykket i hans Øine siger, at hans Siel svæver i høiere Regioner. Under ham staaer: for Eder alle maa jeg bede." - No. 3. forestiller en Procurator, som holder Loven i den ene Haand og Retfærdighedens Billede i den anden. Under ham staaer: "For Eder alle maa jeg plaidere. No. 4. forestiller en Handelsmand. Paa den ene Side staaer en Jordkugle, som hans Øine ere henvendte paa, og paa den anden et Skib, Handelens Sindbillede. Under ham staaer: "For Eder alle maa jeg speculere. No. 5. forestiller en Skribent. Ved Siden af ham staaer Minervals starblinde Katugle. Under ham staaer: For Eder alle maa jeg tænke." Nederst i Rækken og næsten ganske i Forgrunden staaer en Bonde, støttende sig paa sin Spade, med sine Agerdyrkningsredskaber paa Ryggen. Han seer meget bedrøvet ud, og under ham staaer: For Eder alle, J Skabhalse, maa jeg slide og slæbe." Seer De, min Herre, dette Malerie, haaber jeg, hverken vil savne bifald eller Lysthavende. Hovedideen har jeg taget af et gammelt Nederlandsk Stykke, hvis Mester jeg ikke kjender. Jeg havde først tænkt paa, at hænge det op paa Academiet; men ikke at tale om, at jeg ei er meget for at gjøre Credencer, saa er jeg heller ikke nogen stor Elsker af at lade mig recensere af Peer og Paul. Det er ikke altid sagt, at man, ligesom Appelles, er saa heldig at træffe Skomagere, der først bedømme Skoene og siden Næsen. Man støder maaskee lettere paa Skomagere, der først bedømme Næsen og siden Skoene. At male et Stykke og hænge det op paa Academiet forekommer mig at være det samme, som der staaer i Commoedien: at skrive en fornuftig Bog og lade den recensere Deres forbundne &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Skrivelse fra en Priismaterieforfatter. Universitetet har, som De nok veed, for ikke længe siden udsat en Præmie for den bedste Besvarelse af det Spørgsmaal: "Om det altid er Uret at lyve, det er: at tale imod sin Overbeviisning, endog om ingen derved skades, og om Løgn, saaledes strider imod Menneskets Værdighed, at de helligste Pligter mod Stat og Menneskeer ikke bør kunne bevæge ham til at sige, hvad der ei er sandt? - Aldrig saasnart havde jeg faaet Øie paa dette Spørgsmaal, førend jeg satte mig ned ved min Pult og udarbeidede en Afhandling, som saa sikkert vilde løbet af med Medaillen, som mit Døbenavn er Jens. Jeg citerede og excerperede de ypperligste Værker. Jeg piinte min Hjerne i tre samfulde Dage, men, ak, forgjeves. Da Afhandlingen var færdig, erfarede jeg, at saadan en Ting ikke kunde vente sig belønnet med nogen Præmie, naar den, der havde forfattet den, ikke havde gaaet i Latinske Skole. Om end Cicero selv fremkom med en saadan Afhandling, fik han den ikke belønnet, thi han havde jo, som De veed, hverken første eller anden Examen. Jeg var nær ved at miste Forstanden af bare Fortvivlelse; thi De maa vide, jeg desværre ikke har studeret. - Saaledes at cassere sit Hjernefoster, uden engang at see det recenseret, er alt for haardt et Stød. Men jeg fattede mig snart, og besluttede, at sende Dem min Afhandling til Jndrykkelse i Deres Blad. Jeg appellerer nu til det hele lærde og ulærde Publicums Domstoel. Man sige, om den ikke er tyve, ja tredive saadanne Medailler værd, som Universitetet har udsat. Dog, det skal ikke lade, som jeg vilde bestikke mine Dommere; Afhandlingen selv skal tale for sig. Motto: Du skal ikke lype. Moses.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Blandede Nyheder. J den nylig udkomne Danske Hof- og Statscalender findes Keiser Napoleon og hans hele Familie anførte i den genealogiske Fortegnelse over de regierende Huse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Domprovsten i Upsala, Doctor Hydren, som døde i Slutningen af forrige Aarhundrede, kan tjene til Exempel paa, hvor vidt man ved Flid og Studering kan bringe det. Han var født af fattige Bønderfolk. Ved sine Talenter erhvervede han sig almindelig Agtelse og udmærkede litteraire Hædersposter. Han blev først Lector i Strengnæs, derpaa Professor i Veltalenheden i Upsala, dernæst Doctor og siden Professor i Theologien. Gustav den Tredie hædrede ham med Nordstjerneordenen. Han opnaaede en Alder af 95 Aar. Den 28 December f. A. blev der udstædt et Rescript til Biskoppen over Sjællands Stift angaaende Jndberetninger fra Præsteskabet ved Aarets Udgang. Efter dette Rescript skulle Præsterne tilstille deres Herredsprovst de aarlige Lister over Copulerede, Fødte og Døde, saa betimeligen, paa det at Provsterne kunne indsende dem til Biskoppen inden fjerde Advents Søndag, og Biskoppen, atter indsende sin deraf uddragne Liste strax efter Nytaar til Collegierne. J Beretningerne skal anføres: Beskaffenheden og Tilstanden af Kirkerne, Degneboligerne og Skolehusene; Degnenes Embedsflid og moralske Opførsel; Legater og Stiftelser med deres Bestemmelser; Efterretninger om Catechisationen i Kirken; Skolevisitationerne; om theologiske Studenter, som opholde sig i Pastoratet, hvorledes de forholde sig og om de øve sig i at præke &c.; om de sidst antagne Confirmanters Fremgang; om Leiermaal har fundet Sted paa geistlig Grund, om Embedsbøgerne hos Præster &c. holdes i Orden. - Provsten skal i Herredet udstæde Circulairer til disse Beretninger, og hver Præst skal paategne dem. Med disse skulle Provsterne lade følge deres Synsforretninger over Præstegaardene, Beretninger om deres Visittatser, og Vidnesbyrd, om Præsternes Embedsiver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Den berømte Digter Chenier er bleven heftig syg, fordi hans Stykke Cyrus faldt igjennem. Keiser Napoleon, efter hvis befaling det er blevet udarbeidet, har imidlertid ved en anseelig Foræring søgt at trøste Digteren. Hvo, som altsaa elsker sin Sundhed, giør vel i, ikke at skrive for noget Theater, end ikke for et Parisisk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Den nye tatariske Entree af Hr. Beautin modtoges med temmeligt bifald, og de brutale Hysseres brutaleste Hyssen har ikke kunnet bidrage det allermindste til at forringe dette bifald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Kotzebue leverer nu i sine Breve fra Jtalien interessante Efterretninger om dette Land. Han har besøgt Cicero's forrige Villa, hvor han har fundet de skjønneste Oldsager meget vel conserverede. Manden til den Kone, som en Ræt Rørægfor kort siden kostede Livet, døde ligeledes i Søndags og blev begravet i Dag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Dagsposten (den 2den Martii) har medbragt følgende Nyheder: Een af de største Engelske Chinafarere har nylig sat til med Top og Tavl ikke langt fra Weymuth. 300 Mennesker druknede, og Skaden vurderes for 200,000 Pund. Sterl. Omtrent 100 Personer ere blevne reddede. - Dessalines skal have sluttet en Handelstractat med Engelland. –¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
J Paris har Nationalinstitutet, efter Keiserens Ordre, nedsat en Commission, som skal udarbeide en ny Fransk Ordbog i den bestemte Tid af 6 Aar, og imod at faae 18000 Franker aarligen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Kongen af Sverrig havde allerede for en rum Tid siden frabedet sig alle prægtige Jlluminationer &c., og det var efter hans Ønske, at Borgerskabet har bestemt 16666 Rdlr. til et meget ædelt Brug. J Stokholm er der f. A. blandt 2441 ægte Børn født 1020 uægte (!)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Til Berigtigelse af Adskilligt i Beretningen om Tildragelsen paa et Kjøbstædbal Kongens Fødselsdag, har een af de Tilstedeværende erindret følgende: Byfogden, der var paa Ballet som Medlem og dansende Deeltager, sendte rigtig nok adskillige Gange en Politiebetjent med befaling til Stads musicanterne, at de skulde høre op med at spille, men da Selskabet sagde, at det indestod for Følgerne, vedblev man at danse til Kl. 2 og adskiltes derpaa i største Orden. Byfogden skal paafølgende Dag have indstevnet Directeurerne og multeret dem, hvorpaa nogle af Selskabet siges at have indgivet en Klage til Cancelliet, da man ei synes, at en enkelt Mand ved en saadan Leilighed kunde have Rettighed til at forstyrre 60 Personers Fornøielse i et sluttet Selskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-01
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
Nyeste kilderie
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
Kjøbenhavn. No. 41. Den 4 Martii, 1895. Udgivet og forlagt af J. Werfel. En Original.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
Skrivelse fra en Priismaterieforfatter. (Sluttet.) Det er altsaa beviist, at Løgnen, ikke Sandheden, er den Guddom, der for det meste leder Mennesket til Lykkens straalende Tempel. Hovedspørgsmaalet gaaer ud paa, "hvorvidt det er Uret at lyve, om end ingen derved tilføies nogen Skade, og om Løgn strider saameget mod Menneskets Værdighed, at endog de helligste Pligter mod Stat og Mennesker ikke bør være nogen Bevæggrund til at sige, hvad der ei er sandt? Der gives to Formaale, hvoraf eet altid følges ved enhver af Menneskenes Handlinger: den ene er Egennytte eller Selvfordeel, den anden er indvortes Attraa efter at handle overeensstemmende med de Pligter, der ere indprentede vor Siel. Den, der har det første Formaal for Øinene, lyver naturligviis altid, naar høiere Pligter, det vil sige, hans eller andres Fordeel, saavidt den staaer i Forbindelse med hans, kræver det. Den derimod, der i alle sine Jdrætter følger den guddommelige Røst, der byder os at hade alt, hvad der bærer Navn af Usandhed, han vil aldrig fornedre Menneskets Værd i sin egen Adfærd. Han vil blive Sandheden tro indtil Døden, om det end skede paa hans egen Lykkes Bekostning. Han vil føle hos sig selv, at der, i egentlig Forstand, ikke gives nogen uskadelig Usandhed; at enhver Usandhed strider mod Menneskets Værd; at en mindre Usandhed leder til en større, og at den, der eengang har løiet, staaer Fare for Men naar jeg ved en at lyve flere Gange. Usundhed kan redde mig selv eller et af mine Medmenneskers Liv fra Røveres Hænder, vil man maaskee indvende, skal jeg da, for at blive Sandheden tro, opoffre mig selv eller - Uagtet Orden anden? - Jngenlunde. - sproget: "Nød bryder alle Love, er umoralskt, saa maa man dog tilstaae, at der gives Tilfælde, hvor Nødværge absolut maa kunne være tilladt, endog efter den strængeste Moral lovs Bydende. Den, der angribes af Mordere, kan benytte sig af ethvert Værge, Naturen giver han i Hænde. Naar dette Værge nu bestaaer i en Nødløgn, saa maa og bør han kunne betjene sig deraf ligesaa fuldt, som af ethvert andet. De Pligter, man under andre Omstændigheder skylder Mennesket, skylder man ikke Mordere eller Folk, hvis Handlinger ikke ere mindre umoralske end Morderens, og i de Forhold, man staaer til dem, kan Menneskets Værd ikke fornedres ved nogen Usandhed. Men hvad er Resultatet af denne Afhandling!" vil man maaskee spørge? Resultatet er, at den i det Hele intet Resultat bør have. Et afgjørende Svar paa et saadant Spørgsmaal, kunde neppe have de bedste Følger. Enten maatte man sige: al Usandhed er umoralsk, og Omstændihederne kunne ikke forandre deres Umoratitet: en Sætning, som ikke kan antages ubetinget, eller og maatte man først bestemme ved en juridisk Lov, i hvilke, Tilfælde det var tilladt at lyve, dersom man vilde forekomme de skadelige Følger af et saadant Moralprincip, naar det eengang var indført og ved offentlig Autoritet hævdet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
Subscriptionsplan paa et nyt Maanedsskrivt under Titel af Buqvennen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
Vi leve i en Tidsalder, hvor man finder det mere overeensstemmende med det læsende Publicums Tarv, at der skrives Bøger for Bugen, end for Hovedet. Al den Føde, man leverer den første, trives desuden Folk af, alt, hvad man derimod leverer det sidste, gjør dem kun balstyrrige. Bagens Forædling og Opmuntring bør i vore Dage være Skribentens Maal. Det er den, som vi alle, lige fra Førsten til Tiggeren, maa pleie og vise Opmærksomhed, dersom vi ønske at leve og nyde Livets mangfoldige Glæder. Jeg har derfor længe arbeidet paa Planen til et nyt periodisk Skrivt, hvis Hovedtendence er Bugen og Ganen. Et saadant Skrivt kunne Aristocrater og Democrater, Adelige og Uadelige, Orthodoxer og Fritænkere læse med fælles Fornøielse og uden mindste Forargelse. Ligesom et vist Danske Svensk periodiske Skrivt engang bragte disse to Tvillingnationers Litteratur nærmere sammen, saaledes kan et Skrivt, der ene er helliger Maven, paa en vis Maade forsone alle Partier, naar man ved det søger at forene deres Jnteresse og Smag i en eneste Punct. Jeg ægter derfor at udgive et Maanedsskrivt, som skal hedde Bugvennen. Her skal der optages originale Afhandlinger af vore berømteste Spisere, nydelige Poesier, deels til Appetitens Opvækkelse, deels til Smagens Forfinelse i vort Fædreneland, satiriske Stykker og Epigrammer over Tarveligheden; bekjendte Fraadseres Levnedsbeskrivelser; Recensioner over Koge= og Syltebøger og andre Skrivter, der slaae ind i dette Fag; Nyheder i Fraadseriets Rige; Opfindelser i Spisekonsten &c. - Hver Maaned udkommer et Hefte i smukt Omslag med et Kobberaftryk, hvorpaa man finder Bacchuus ridende paa sin Tønde. Det bifald, som Høie og Lave i den senere Tid have værdiget Bugskrivter fremfor Hovedskrivter, berettiger Bugvennens Udgiver til at troe, at den hverken vil savne Yndere eller Understøttelse. Jntet fornærmeligt Angreb paa Stat, Religion eller gode Sæder; intet Udfald paa Medborgeres Navn og Rygte, ingen Dadel over de gieldende Love skal nogensinde optages i Bugvennen. Udgiveren har gjort sig det til en Lov at forkaste ethvert Bidrag, der i den allerfjerneste Henseende kunde have een af ovennævnte Egenskaber, dets Forfatter være i øvrigt hvo han vil. Hans ivrigste Ønske er, ikke at komme under nogen muelig Tiltale og at leve i Venskab med alle Partier. - Af og til skal der medfølge en Kobberafbildning af en berømt Fraadser, en ny Ædemachine &c. &c. og andre saadanne Kobbere, der kunde forøge Værkets Jnteresse. Subscriptionen gjelder for en Aargang, som koster 8 Rdlr. i gamle Danske Kroner, og Subscribenternes Navne trykkes foran som dette patriotiske Foretagendes høimodige Understøttere. Hele Oplaget af dette Nationalværk trykkes paa Velinpapiir. Man tegner sig paa Bugvennens Comptoir heri Staden, saavelsom paa alle Spiseqvarterer og Restaurationssteder her og i Provindserne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
Blandede Nyheder. J Lindau er Stykket den Døvstumme, som ogsaa spilles paa det Danske Theater, blevet givet paa en Maade, der er den eneste i sit Slags. Hovedrollen, Theodor, spillede en Dreng paa tretten Aar, der virkelig var født døvstum, og Abbed Lepee spilledes af en værdig Skolelærer, der selv havde lært ham at læse, skrive og regne, ja endog at udtale mange Ord. Jndtægten var bestemt for de Døvstumme. Ved Enden af Paul den Førstes Regjering blev, som bekjendt, alle Engelske Skibe i Rusland sequestrerede og Mandskabet gjort til Krigsfanger. Strax ved sin Regjeringstiltrædelse satte Keiser Alexander alle Engelske Skibe og Matroser i Frihed En Skotlandsk Bondekone, som herved igjen. fik sin Søn hjem fra Rusland, har nylig sendt Keiseren et Par Strømper, hun selv har strikket, og tilskrevet ham derhos, at hun paa ingen anden Maade kunde bevidne ham hendes Taknemmelighed, og haabede, at Keiseren i det mindste vilde bære Strømperne, naar han var paa Jagt. Keiseren har optaget dette meget naadig, og ladet Konen skrivtlig takke for hendes velmeente Foræring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
Den nylig forliste Engelske Chinafarer, the Carl, of Abergavenny, som skulde afseile til China, havde formedelst Storm lagt sig for Anker ved Øen Portland, og da Skibet vilde lette Anker, strandede det paa et blindt Skiær, to Mile fra Kysten. Da Capitainen haabede, at faae Skibet uden Fare løst igjen, saa undlod han en heel Timeat gjøre noget Nødskud. Kl. 4 om Eftermiddagen gjorde han imidlertid tyve Nødskud. Kl. 5 fik Skroget en saadan Læk, at al Pompen var forgjeves. De Angestskrig, som Folkene, der vare ombord, hvoriblandt ogsaa Passagererne, udstødte, toge til Nogle af dem bleve i Baade satte i Land. Kl. 10 var Skibet ganske fuldt med Vand. Matroserne søgte at bestorme Brændeviinskjelderen, men bleve hindrede der af Officerene. En Matros sagde: "det vil være ude med os inden en Time." "Det faaer at være det samme, raabte en Officier, vi ville døe som Mænd." Passagerernes og Mandskabets Stilling blev stedse rædsommere; imidlertid prøvede man dog ikke en eneste Gang paa at udsende de store Baade. Overstyrmanden sagde til Capitainen: "vi have gjort alt hvad der stod i vor Magt; Skibet vil om et Øieblik synke. Herrens Villie skee!" - Passagererne og Folkene tænkte nu paa deres Redning, greb til Bræder &c. eller klavrede op i Masten. En fortræffelig Svømmer, navnlig Forbes, kastede sine Klæder af, og blev frelst af tililende Baade. En stærk Søgang løsnede Skibet Kl. 11 og det sank strax 12 Favne dybt. 8090 Personer klyngede sig fast ved Masten; mange af dem blev ved det stærke Stød styrtede i Søen. En Chalouppe kastede derpaa Anker ved Skibet og reddede de Mennesker, som holdt sig fast ved Masten og Tougværket. Nogle Smaabaade, som kom seilende, da Skibet var sjunket og de hørte Angestskriget, vovede ikke at nærme sig, da de befrygtede, at der vilde springe for mange Mennesker i deres Baade. Resten findes anført i forrige Numer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
For ikke længesiden har en Mand i Tydskland udgivet et temmelig vidtløftigt Skrivt, hvori han fortæller sin afdøde Hustrues Tilbagekomst fra den anden Verden, for efter hendes Løvte at overbevise ham om Sielens Tilværelse efter dette Liv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
Dagsposten (d. 5 Martii) har medbragt følgende Nyheder. Regjeringen paa St. Thomas har udnævnt en Commission af 16 Personer, som skulle sørge for de Brandlidtes Understøttelse. Skaden anslaaes for 16 Mill. Pjastre. De ulykkelige Jndbyggere havde for største Delen begivet sig ombord paa de Skibe, der laae paa Reden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
Engellænderne have atter taget et rigbeladt Spansk Skib, som havde 200,000 Pjastre og 2000 Suroner Jndigo ombord. - J og ved Luxemburg, har der været en Oversvømmelse, som varede i 18 Timer og var en Følge af Sneens Optøen og den stærke Regn. - J Engelland er der udkommet et Skrivt, som kaldes: "Bestandig Krig den eneste Vei til bestandig Tryghed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
J Tyrol er der falden en saa uhyre Mængde Snee, at den i en eneste Hauger knækkede 200 Træer ved sin Vægt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
J Hannover maatte nylig enhver Bonde, der kom til Byen med Brændeved, Tørv a. tage et Læs Jis med sig som Baglast. - Den Engelske forliste Chinafarer, the Earl etc. havde 70,000 Pd. Sterl. i rede Penge ombord. - Paris har nu i alt 18 Theatre, og Personalet bestaar af 1388 Personer. J hele Frankrige ere 157 Theatre. – J Douan (i Frankrige) var Veirliget i 1 Begyndelsen af Februarii allerede saa mildt, at Sommerfugle og Oldenborre &c. fløi omkring i Haugerne. - Den 26 Febr. døde Enkedronningen, af Preussen. - Handelen i Mallaga er atter i god Gang og midt i f. M. agtede man at seile - Paven har blandt andre derfra til Tønningen. nylig velsignet en Capitain Nandon, en oprindelig Jøde, der i det sidste Feldtog paa St. Domingo havde mistet et Been og gjort det Løvte, at han, dersom han beholdt Livet, vilde lade sig døbe. Trykt hos P. H. Høeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-04
Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-08
Nyeste Skilderie Kjøbenhavn. No. 42. Den 8 Martii, 1805. Udgivet og forlagt af J. Werfel. er opbræ En Original. (Sluttet.) Førend jeg betraadte Skuepladsen faldt det mig ind, at eftersom jeg skaffede Selskabet en anseelig Jndkomst, burde jeg ogsaa tage Deel i Profiten. Mine Herrer Medcolleger!" sagde jeg, "det er ikke min Hensigt at foreskrive Den Love. Aldrig kunde jeg overtale mig til at være saa utaknemmelig. De har i den bedste Hensigt af Verden ladet mit Navn trykke paa Placaten. Saaledes, som Tingene nu staae, kunne De ikke undvære mig. For at vise Dem min Taknemmelighed vil jeg paatage mig at Anden Aargang. spille den averterede Rolle. Dog, omsonst er vel den bittre Død i den virkelige Verden, men ikke paa Skuepladsen. Uden Betaling spiller jeg ikke Beverlei, og førend jeg vil anstrænge mig saaledes for intet, vil jeg heller tage fat paa Lysesaxen igjen og snyde Lys som tilforn." Denne Erklæring var mine Medcolleger just ikke behagelig, men de kunde imidlertid ikke afslaae min Begjering. De fandt sig i Billigheden, og jeg betraadte nu Skuepladsen; men, vel at mærke, for at give Sielen et ret fortvivlet Sving, havde jeg i Forveien drukket tre dygtige Glas Aquavit (Deres Skaal, min Herre!). Jeg havde ikke aabnet Munden, førend man begyndte at klappe og raabe Hurra. Jeg ansaae dette for en Tribut, man altid bringer store Virtuoser, og bukkede mig dybt for Parterret. Naturen synes overalt at have dannet mig for Skuepladsen. Jeg var høi og havde en stærk Stemme, og mit blotte Udvortes indtog alle Damerne. Da Stykket var endt, kom Byens fornemste Folk til mig for at takke mig. Den ene roste min Figur, den anden min Stemme, den tredie min Pantomine. Jeg blev betragtet som et virkeligt theatralsk Vidunder, og offentlig roest i Aviserne. Mine Medcolleger, ansaae mig nu for en nyopdaget Guldmine. Jeg modtog enhver Hylding, som en lovlig Tribut. Man opfordrede os til at spille endnu engang, og man lønnede mit Spil med forøget bifald. Selskabet brød nu op, for at opføre Skuespil i en anden Kjøbstæd. Jeg for min Part forlod Byen i en ganske anden Qvalitet, end jeg første Gang saae den. Jeg betraadte dens Brostene som Lysepudser, jeg forlod den som første Skuespiller. Det er Verdens Løb: - i Dag lille, i Morgen stor. Jeg kunde tale vidt og bredt om denne Gjenstand, jeg kunde fortælle Den mange smukke Ting om, hvorledes Lykken og Skjebnen spille Langhold med os, men det vilde kun sætte os i ondt Humeur. Jeg forbigaaer det altsaa ganske. Men neppe vare vi komne en halv Miil fra Byen, førend der trak et Uveir sammen over vort Hoved.