Aalborg Stiftstidende, 1841-01-22
Paa Godset Friedensthal, i Nærheden af Eckernforde, er i denne Tid bleven begaaet et dobbelt Mord. En sammesteds tjenende Bødkersvend beilede til en medtjenende Pige, som imidlertid foretrak en Anden for ham. Allerede oftere havde han yttret: at Livet var ham forhadt, og at han vilde være det qvit. Forleden kommer han, ved en Dandse=Lystighed, i Ordvexling med bemeldte Pige og hendes Kjæreste, hvorpaa han gaaer hjem, klæder sig om, tager sin Bøsse og gaaer ud igjen. Jkke langt fra Gaarden møder han Pigen, og hendes Søster; da Første bliver ham vaer, ahner hun strax intet Godt, og holder sig noget tilbage. Søsteren spørger han i Forbigaaende, om hun intet Vildt har seet? og fortsætter derpaa sin Gang lige løs imod den anden Pige, paa hvem han lægger an og knuser Hjerneskallen. Efter en føie Tid at have betragtet sit Offer, gaaer han indi Skoven, lader her sin Bøsse paany, stikker Enden af Lobet i Munden og trykker til. Man fandt ham død, med aldeles sprængt Hjørneskal. (Eckernf. Ugbl.) Dhrr. Sognepræster, Licentiatus Damkjær i Kjettrup og Diorup i Hassing, have fattet den Beslutning at ville prøve paa at oprette et landsekonomisk Selskab for Thye Jdet den hæderværdige Olding, Conferentsraad, Amtmand Faye, i Thisted Avis, anbefaler dette priselige Forrehavende til Publicums Velvillie og Deeltagelse, erindrer han tilligeLandboalmuen om, hvor nødvendigt det er, ogsaa for denne Stand at gaae frem med Tiderne, saa meget mere som Thisted Amt, med sin herlige Jordbund, sin Befrielse fra alle Hoveriets Byrder og sin kloge og kraftfulde Befolkning, besynderligt nok, siden 1802, da Aagaard udgav sin Beskrivelse over Thyland, i flere Henseender er bleven staaende ved det Gamle, ja i enkelte endog synes at være gaaet tilbage, navnlig med Hensyn til Fortidens Omhyggelighed for Heste- og Qvægracens Forædling. Hr. Conferentsraaden anseer Amtets afsides Beliggenhed, og den Mangel paa Opmuntring, iøinefaldende praktiske Exempler af fremmede udmærkede Landmænd giver, som Aarsag dertil. J sin Embedstid har han allerede gjentagne Gange søgt at oprette landekonomiske Selskaber i Amtet; men, efter længere eller kortere Tids Forløb, ere de gaaede under af Mangel paa Subsistence, da det ene efter det andet Medlem trak sig tilbage og derved tilintetgjorde den Fond, hvormed Selskabet. skulde virke. Tid efter anden havde Amtet ogsaa, til Qvægracens Forædling, forskrevet 140 spanske Vædere fra det kgl. Schæfferi i Sjælland, der bleve solgte for en Trediedeel af deres Jndkjøbspriis; ligesom Hr. Conferentsraaden ogsaa har anskaffet endeel Schweizer-Tyre, uden at det dog har villet lykkes at vedligeholde Racerne i deres Reenhed, ja end- og gode Blandinger synes i den sidste Tid ganske at være uddøde. Frugt- og vilde Træer har Hr. Conferentsraaden ligeledes opdraget og uddeelt til Almuen i tusindviis; men til liden Nytte. Jmidlertid have de af ham stiftede landbekonomiske Foreninger heller ikke ganske været uden Nytte. Fra dem udgaae f. Ex. Kartoffelavlens Udbredelse i det Store, den forhen aldeles ubekjendte Havedyrkning paa Landet, hvorfra Kjøbstadens Torv nu saa tigelig forsynes; de smaa Tegl- og Kalkovnes Anlæg rundt omkring i Landsbyerne, hvilke i de senere Aar saa meget have tiltaget til Egnens Nytte og Forskjønnelse, m.v. Ønskeligt var det vel, at alle Veifarende, i Vintere som denne, vare forsynede med Slæder, da Vognhjulene, ved at skære igjennem, i indfaldende Tobrud unægtelig ofte fordærve Føret i den Grad, at det næsten hverken bliver Slæde eller Vognføre længere; men hvad Diligencen angaaer, da har den, som man siger, gjort en Dyd af Nødvendighed, og lidet mindste her i Jylland) smukt maattet blive hjemme siden den første dybe Snee faldt, hvorimod den allerede i en fjorten Dages Tid er befordret paa Slæder, paa hvilke Fa dingen af en Kareth, Wienervogn eller Kalesche har været anbragt: et ellers hertillands fremmet, men i denne Tid jævnligt forekommende Syn, der minder om Vinteren i Rusland. (Rand. Av.)