Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-10
Anmelderen mener, at de danske Klædefabricanter, ved at levere gode Fabricata til Priser, der ikke overgaae gode fremmede, selv bedste kunde fremme Sagen, og deri har han Ret, naar man ikke vil see hen til de øvrige ublide Omstændigheder, der, uagtet de ikke kunne vare vigen, udenlands fra møde vore Klædefabriker. Men det er netop disse Omstændigheder, som bør komme her i Betragtning, til Fordeel for vore Klædefabriker. Anmeld. vil, at der skal være Concurrence, og deri har han ogsaa Ret, men naar han tillige vil, at vore Klædefabriker allerede nu skulle kunne roucurrere med de engelske, saa har han Uret. Han nævne mig et eneste Land, hvor man i nogen Tidspunkt har gjort saadan en Fordring, af indenlandske, især nysopkomne Fabriker? Hvorfor vil da det Engelland, til hvis Konstflid næsten hele Europa yder Skat, ikke tillade at de fleste udenlandske Fabrikartikler indføres, Vil han maaskee indvende, fordi man allerede har bragt Alting der til saa stor Fuldkommenhed? Det er ikke Tilfældet; ogsaa der forfærdiges ligesaavel meget maadelige som meget gode Fabrikevarer. Tvertimod har man seet det engelske Hof selv opmuntre den indenlandske Konstflid ved at klæde sig i indenlandske Tøier. Altsaa, hvad Engelland selv giør, det skulde vi ikke gjøre, nagtet Jndustrien dog er saa meget længer tilbage hos os, – Det er ikke længer siden end 100 Aar, Engellænderne bragte deres Uld til Lybeck, og hentede den tilbage igjen som forarbeidet Klæde. Disse stolte Øeboere, der nu som Manufacturister staae saa høit, have altsaa engang været i samme Stilling, som vi for Krigen, og maattet krybe førend de kunde gaae. Havde de ikke villet ophielpe og opmuntre deres Fabriker, førend de kunde, som hiin Anmeld. vil, concurrere med Udlandet, saa vilde deres Manufacturer, neppe have naaet den Pynt, de virkeligen ere komne til. Anmelderen siger: "at naar nærværende Tider ikke ere skikkede for Danmark til at concurrere, saa er de ei heller til at have Fabriker." Denne Sætning indeholder en aabenbar Modsigelse. Skal Danmark bie med at have Klædefabriker indtil det kan concurrere, saa kommer det aldrig til at have dem; thi hvilket Land har vel strax kunnet concurrere, naar det anlagde Fabriker, Men Anmeld, synes ogsaa selv at føle det Modsigende i sin Paastand, thi strax derefter siger han: at frembringe Fabriker per (par?) force paa det Almindeliges Regning, er saa meget betænkeligere o. s. v. - Men, hvilken himmelhøi Forskiel er der ikke imellem Fabrikers øieblikkelige Concurrence og deres Frembringelse par force? Har jeg nogensinde raadt til at frembringe Klædefabrikker par force, og behøver man at frembringe par force, hvad der allerede er til, og kun trænger til Opmuntring? Anmelderen gjør sig, skiønt meget utidigen, lystig over min Paastand, "at de fremmede Fabrikanter kun saalænge nedsætte Priserne paa deres Fabricata, til de danske Fabriker ere ødelagte, og naar dette først er skeet, ville de nok lade os føle ved Paalæg hvad vi have tabt. Han møder den med den heel pudseerlige Grund, at hele Tydskland, Brabant, Frankrig og Engelland, hvorfra der indføres til Danmark omtrent ligemeget Klæde, ikke kunne være blevne enige om at sælge sig selv til Skade, for at ødelægge en halv Snees danske Klædefabriker. Saadan Tale passede sig egentlig i Hermann v. Bremenfelds Collegium politicum. Skulde man af Anmelderens Raisonnement ikke troe, at alle hine fire Staters Klædehandlere ei have andre Lande at sende deres Klæde til, end Danmark, Og det maatte man jo troe, dersom der skulde kunne drages nogen fornuftig Mening ud af det Hele. Men enhver, som skjender lidet til den nyeste Handelshistorie, veed, at Engellænderne i det sidste Aar have undersolgt alle Nationer, og at de fleste Fabriker i Tydskland og Nederlandene ved dem næsten ere ødelagte. Dog, Anmelderen finder jo Grunden til det Hele i den hurtige Omsætning, men en hurtig Omsætning lod sig vel neppe tænke, naar Danmark var det eneste Land, hvor fire store Stater kunde sende deres Klæde til At den ene Stat kan arbeide paa at ruinere den andens Fabriker, Handel a., kunne ikke være nogen anden paafaldende end den, der aldrig har været uden for Kjøbenhavn, og hvis indskrænkede Evner gjøre ham uskikket til at indsee, at sligt ofte er skeet. Kun han kan yttre Forundring over at just Danmarks Fabriker ere tildeels ruinerede, fordi det af Udlændingen har faaet Klæde til Priser, for hvilke vi selv kunde levere samme. Brabant, hvis Fabriker vare en Tidlang saa blomstrende, ere nu meget i Aftagende og Fabri kanterne sælge der til særdeles ringe Priser, ja endog med Tab. Oversvømmelsen af Engelske Varer har her frembragt denne Virkning, da hele Ladninger deraf blive solgte under Prisen.