JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1838-01-29
J disse 6 Aar støbte han følgende Klokker til efterstaaende Byer, nemlig: en Klokke til Bjerregrav vog 27 Lpd., Wivild v. 28, Horning v. 23, Skaarup v. 24, Dallerup v. 17, Thilst v. 24, Læssøe v. 32, Wurrumler v. 33, Dræbye v. 33, Ørum v. 32, Staarup v. 32, Aarhuus v. 33, Wanborg v. 37, Lyngaae v. 63 (den gl. Klokke var her støbt 1471), Hammershøy v. 57, Ramsov. 40, Høien v. 17, Ølgod v. 48, Hviberg v. 33, Hindborg v. 12, Rind v. 13, Vægerslev v. 8, Wor ning v. 41, Søndervissing v. 13 og Horsing v. 13. Siden 1826 har da P. P. Meilstrup ved samme Støberie forfærdiget Klokker til efterstaaende Byer i Jylland nemlig: Aabye v. 22 Lpd. Blistrup v. 22, Hurup v. 26, Haurum v. 22, Dolbye v. 27, Wiberg v. 13, Kragelund v. 44, Odder v. 33, Wolbye v. 22, Lading v. 15, Frederikshede v. 15, Saxild v. 42, Tustup v. 23, Jannerup v. 20, Christrup v. 35, Torring v. 25, Winding v. 14, Ægaae v. 25, Hellers v. 14, Eising, v. 48, Østerhornum v. 41, Borum v. 14, Sennels v. 36, Nølew v. 32, Sønderhaae v. 35, Wibye v. 41, Lyngbye v. 27, Houe v. 18, Mørke v. 18, Hersleb, v. 41, Harboeøre v. 42, Worladegaard v. 26, Grinderslevkloster v. 45, Galten v. 56, Mygind v. 8, Spørring v. 18, Fisbek v. 35, Liisberg v. 25, og en Klokke til Viborg Domkirke til 25 Lpds. Vægt. De fleste Klokker indeholde en eller anden Jnskription, hvoraf nogle ere smukke, og af hvilke vi her ville anføre nogle enkelte. Saaledes findes paa Frue Kirkeklokke, støbt 1828, følgende Strophe. Jeg lyder høit til Herrens Ære, Gid Fredens Tolk jeg stedse være. Den i Aaret 1822 til Læssøe støbte Klokke er paategnet disse Ord: Saavel til Menighedens Pryd, Som til Menighedens Fryd.
Jyllandsposten, 1838-01-29
Paa den i Ørum Kirke anbragte Klokke, som Hr. Justitsraad Juul har bekostiget, hedder det: Kommer, lader os tilbede og nedbøie os og knæle for Herren som har skabt os. thi han er vor Gud og vi ere det Folk som han føder og den Hjord som han leder! Og paa Klokken i Østenhornum, som Prop. Conradsen lod bekostige, findes denne Jndskrivt: Jeg kalder Hver til Dagens Møie, Jeg kalder Hver til Nattens Roe, Jeg lyder ofte fra det Høie, Og kalder Hver til Nattens Boe, O giv da Gud, Kraft til min Røst, Den vække Andagt i hvert Bryst. Thi kjendes for Ret.
Jyllandsposten, 1838-02-05
Ladning.
Jyllandsposten, 1838-02-05
Den forventende nye Toldtaris og den fra 1ste Januar 1838 i Kraft satte nye Consumtionstaris. (Sluttet. See forr. Nr.)
Jyllandsposten, 1838-02-05
Efter Opgivelse ved Stænderforsamlingerne i Roskilde, og Viborg, sluge Oppebørsels- og Controlomkostningerne ved Told- og Consumtionsvæsenet i Danmark 25 Procent af Jndtægten, følgelig 1/4 Deel. Opkrævningsomkostningerne ved Toldvæsenet i Hertugdømmerne ere, ifølge Yttringer, i holsteenske Blade, 26 Procent i Sønderjylland, men 43 Procent i Holsteen, formedelst Toldgrændsens Bevogtning og de toldfrie Districters Omeirkling af Told opsyn, som skal vaage over at toldpligtige Varer ikke, uden Erlæggelse af Told, føres fra de toldfrie Districter, over paa de toldpligtige (see Kieler Correspondent No. 54 for 1836.) End meere forkastelig end Told, ere Consumtionsafgifter, efterdi de kræve talrigere Opsynspersonale og medføre større Bryd for Yderne, hyppig Svig ved Tilbagebetaling, megen Tidspilde o. s. v. Vi kunne ikke opgive hvor mange Procenter af Jndtægten at Omkostningerne ved Consumtionsvæsenet sluge, da vi i denne Henseende leve i en lykkelig Uvidenhed. Told- og Consumtionsvæsenet er for Tiden saaledes forenet og Omkostningerne saaledes sammenblandede, at man ikke nøiagtig kan sige hvor stor en Sum der falder paa Consumtionen alene. At Omkostningerne ved Consumtionens Opkrævning ere uforholdsmæssig store og meget større end Toldens, sees af den jydske Stændertidende Pag. 2142, hvori det indrømmes, at Omkostningerne ved Consumtionsvæsenet i enkelte af de mindre Byer endog overstige Jndtægten.
Jyllandsposten, 1838-02-05
Smaanoticer.
Jyllandsposten, 1838-02-05
Efterat Sneefoget uafbrudt i lang Tid havde vedblevet at rase, indtraf endelig med denne Maaneds forste Dag stille Veir. Sneekastningen beskjæftigede derfor mange Dage efter alle Hænder, ved hvilken Leilighed Sneedriver bleve aabnede og gjennemskovlede, som man ei i mangfoldige Aar itræk har seet Mage til. Landboerne paa de fleste Steder have saaledes været indsøgne, at det endog var en aldeles Umulighed at komme til nærmeste By. Deres almindelige Vinterarbeide, som Skovning, Rødning, Steen=, Mærgel= og Gjødningkjørsel ere ved disse Sneemassers Opfyldning aldeles standsede. Jsærdeleshed findes Mærgelgravene saa fulde af Snee, at disse paa sine Steder vil medtage en betydelig Tid og Kjørsel forinden de blive tømte, og indtræffer Tøveir førend dette Arbeide er foretaget, vil samme i dette Foraar blive saa opfyldte af Vand, at de først seent vil blive beqvemme til Afbenyttelse.
Jyllandsposten, 1838-02-05
Medens den vidt og bredt bekjendte Kammerraad Rod sidst i forrige Maaned i den Grad skal have været indføger i Viborg, at den uafbrudte Østenvind ikke alene skal have ladet ham Sneemasserne voxe op over Ørene, men endog op over Vinduerne til Tagskjægget, saa han end ikke fra sine umaadelig ophedede Vinterstuer kunde øine end den fjerneste Gjenstand af hans ham fraskildte Herreder - skal denne Politiemesterens ubegrændsede Forkjærlighed for Badestue varme, bittert have gaaet ud over Herredernes værdige Præster, som selv maatte hugge dem igjennem de frygteligste Sneedriver, for om Søndagene at forrette Gudstjenesten,
Jyllandsposten, 1838-02-05
da Sognefogderne paa mange Steder ei havde udført Sneekastningen i fornødent Omfang. En vis Geistlig i Middelsom Herred maatte saaledes Søndagen den 21de f. M. ved Hielp af 8 Karle kaste sig igjennem Sneemasserne, for at forrette Gudstjenesten i Vinkel i Bacancen, hvorved denne Dags Forsttjeneste blev udsat til over Middag. En anden Geistlig i samme Herred, som Søndagen den 28de f. M. sammesteds forrettede Tjenesten, matte fra hver eneste Bye anraabe Byemændene og Hielp, for at blive gjennemskovlet og aabnet Sneedriverne, men da han indsaae, at han resikerede at tilsætte Livet, ved endnu samme Dag at tiltræde den siberiske Hjemreise, valgte han det klogere Partie, at overnatte paa Stedet. Kammerraaden opfordres derfor, at fremvise den Artikkel i danske Lovs anden Bog, som befaler: at Præsterne selv skal besørge Sneekastningen, naar omVinteren Politiemesteren kryber bag Kakkelovnen."
Jyllandsposten, 1838-02-05
For nogen Tid siden blev de i Randers arbeidende Skibs tømmermænd bestiaalne; de fandt nemlig om Morgenen, da de kom paa Arbeidet, deres paa Byggepladsen staaende laasede Kasser opbrækkede, og Redskaberne deri af Øxer, Hammere, Knivtange m. m. borttagne. Ogsaa hos Kammerherre, Amtmand Lorenz i bemeldte Bye blev et dristigt Tyverie for gandske nylig begaaet, idet nemlig 100 Specier, som skal have staaet i Vinduet paa Amtscontoiret, bleve bortstiaalne. Politiet har ikke opdaget Gierningsmændene til disse Tyverier. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-02-12
rensen. ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Mandag den 12te Februar. Nr. 8. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1838-02-12
Under den haarde Frost sidst i forrige Maaned var Postføreren paa Touren fra Aalborg til Colding saa forkommet af Kulde, at han i Randers maatte fratræde Følget, formedelst Upasselighed, hvorved en Anden i hans Sted indtil videre blev beskikket til at fortsætte Routen.
Jyllandsposten, 1838-02-12
Over Vandmangel klages paa flere Steder i Jylland. Eftersommeren var som bekjendt særdeles tør, og October Maaned, der pleier her i Provindsen at medføre megen Regn, fremviste i Aar kun faa Regndage, ligesom det samme omtrent var Tilfældet med November og December. Den i Januar Maaned vedholdende Frost, har endmeere foraarsaget Formindskelsen af Efteraars=Vandbeholdningen, saa adskillige Vandingssteder og Brønde paa Landet savne det fornødne Vand til Kreaturerne. Under det voldsomme i i flere Dage vedblivende Sneefog i Januar nødsagedes Landboerne næsten overalt til at lade Kreaturene henstaae i Staldene aldeles uden al Vanding, da disse, Tørsten uagtet, ei engang lode dem uddrive af Røgterne. Skal Frosten vedblive Februar Maaned igjennem, vil man i denne Henseende paa mange Steder blive ilde faren. Dog trøste vi os ved dennes Navn: "Blidemaaned."
Jyllandsposten, 1838-02-12
En kirkelig Uskik, som finder Sted i mange af Jyllands smukke Kjøbstædkirker, er den, at Alterlysene under selve Gudstjenesten vorde antændte paa en Maade, som i høi Grad hos Menighederne er anstødelig, for ei at sige forargelig. Man seer nemlig saaledes ofte, at en verdslig klædt Mandskikkelse, indslæbende den lange Stige ved Alterbordet, opreiser dette Redskab almindeligviis imod de Sidepiller der findes paa hver Side af Altertavlen. Skikkelsen kryber nu til Veirs paa begge Sider, tænder Alterlysene, stiger ned igjen, naturligviis Alt med Ryggen tilvendt Menigheden, og befrier endelig denne for dette anstodelige Skue af Stige og Lygtemand. Paabød Nødvendigheden af Lysenes Antændelse disse Luftfarter, vilde enhver Anke være ilde anvendt, men dette er saameget mindre Tilfældet, som en ubetydelig Stok, der i Enden er krumbøiet og indrettet til Fasthæftelsen af en Stump Boxlys, afgiver fornødent Remedie til en Antændelse af et Par Lys, udført af en kirkelig Betjent, som saaledes vilde gjøre en Alterscene overflødig, der ingenlunde harmonerer med vor opbyggelige Gudstjeneste.
Jyllandsposten, 1838-02-12
For omtrent 15 Aar siden bleve Bønderne paa et Stamhuus i Jylland hoverifrie. Men uheldigviis forsømte man den nødvendige Forsigtighed, at indstille denne Forening til Approbation af vedk. Collegium. Følgen blev, at ved den forrige Eiers Død Hoverifriheden ophørte, og Stamhusets Bønder maa nu forrette Hoveri in naturn.
Jyllandsposten, 1838-02-12
J Aaret 1837 have 95 Skibe passeret Agger=Kanalen, hvoraf 50 ere ud- og 45 indpasserede. Af de Udpasserede vare 14 til Engelland, 1 til Holland, 20 til Norge, og 15 til Hamborg og Altona. Af de Jndpasserede 17 til Thisted, 20 til Nykjøbing, 7 til Lemvig og 1 til Skive. Ved bemeldte Kanal er den Mærkværdighed, at Strømgangen, ofte forandrer sig, og at naar et Løb har tillukket sig, der da strax ved Siden af har aabnet sig et andet. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-02-19
En velgjørende ForeninAarhuus Bye, som i saamange Henseender i den senere Tidsperiode er ilet de andre Kjøbstæder i Jylland forud, har i denne haarde og strænge Vintertid paa den vakkreste Maade statueret et Exempel paa Godgiørenhed, som har fuldt Krav paa det Offentliges Opmærksomhed. En Forening af 5 hæderværdige Mænd af Byens Jndvaanere: Oberst Høegh-Guldberg, Overkrigscommissair Elmquist, Pastor Gruner, Komd. Bang og Komd. Bursche, have nemlig indsamlet frivillige Pengebidrag, hvorfor de have indkjøbt Brænde og uddeelt samme i denne haarde Vinter til over 200 huusarme Familier. Endvidere have de samme Mænd formaaet Byens Dilettanter og Dilettantinder til at give en musikalsk dramatisk Aftenunderholdning i samme ædle Øiemed. Denne blev givet Søndagen den 11te dennes, og var saastærk besøgt, at flere Hundrede maatte gaae bort udenat kunne faae Billet, uagtet Lokalet rummer henved 600 Tilskuere. Det hedder, at denne ædle Forening agter at give endnu en Forestilling i samme velgjørende Hensigt. Gid dette skjønne Exempel maatte finde snarlig Efterfølgelse i Jyllands mange andre Byer, hvor de Trængende og Nødlidende ville nedbede Velsignelse over denne deres Medmenneskers ædle Daad, som ved de forenede fælleds Anstrængelser paa denne Maade kan lindre den haarde Skjæbne, som i Særdeleshed er den Trængendes Lod, naar Vinteren, som den nærværende, medfører en Kuldegrad, som stundom endog forbyder den Rige at erholde sine Ruder optøede. Følger da dette priisværdige Exempel, hæderværdige Medborgere. Jler med Oprettelsen af lignende veldædige Foreninger, og betænker, at Opvarmelsen af den kolde Bilægger under Vinterens Haardhed, dog altid skaber den Fattige en Ven, hvorpaa han saa ofte under Livets bittre Modgang har maattet give Affald, Erindrer herhos, at vore jydske Fjorde og Søer under nærværende Jisdække forhindrer og nægter saamange Trængende den Fordeel og Jndtægt, som Fiskeriet i den milde Vinter saa rigelig frembyder, og lader os saaledes glæde os i det sikkre Haab, at hine Mænds menneskekjærlige Bestræbelse, der blev mødt med saa levende Oprigtighed og Deeltagelse, ogsaa inden føie Tid, medens Vinteren varer, i vore andre jydske Byer, vil finde værdig Efterlignelse.
Jyllandsposten, 1838-02-19
Smaanoticer. Til Politieforseelse af paafaldende Art kan visselig med Grund henføres, at man endnu den 8de Februar i Viborg, ei havde foretaget nogen Paabegyndelse til at aabne de Sneedynger, som forhindre Reisende i at passere flere af Byens Bomme, da man istedetfor de alm. Jndkjørseler gjennem disse maatte enten kjøre over Viborg Søe, eller over Tofter og Marker, og med Besværlighed vrie sig igjennem Smuthuller, hvor disse fandtes. Hvorledes Toldfaget ved disse ulovlige Jndfarter til Byen har kunnet hemme Jndsmugling under denne Sneebeleiring, dette er vanskeligt at indsee. Men saa meget er vist, at de Landboere, som ad slige konstige Krogveie havde naaet Jyllands gamle Hovedstad, ei derefter faldt paa at kjøre hen til Bommene for at gjøre Angivelse, ligesom man vel ogsaa med Føie kunde undslaae sig for Visitation midt paa Gaden, hvorhen Portbetjentens Function ei naaer, og hvorved de bestaaende Love saaledes let lode sig eludere. - Dog, ei nok hermed, selve Gaderne fandtes gandske fulde af Snee paa bemeldte Tid, da ingen Udkjørsel af samme var skeet, og som i den Grad foranledigede et Uføre ved det den 8de og 9de dennes indtrufne Tøveir, at disse paa adskillige Steder for Fodgjængerne vare aldeles impassable. At det altid er endog roesværdigt af vedkommende Autoriteter, at spare en Kjøbstæd commune, som den vistnok fattige i Viborg, der som alle Andre allerede haardt nok kan være betynget, for Udgivter, som vel egentlig ei ere absolut uundgaaelig nødvendige, da Solen efter gammel Skik ogsaa i Viborg med Tiden forvandler Snee til Vand; dette maa man altid indrømme, i Særdeleshed paa en Tid hvor de ulykkelige Fattige haardt trykkes af den kolde Aarstid; men fordi ogsaa Communen i denne ædle Hensigt bespares al Udgivt og Uleilighed med Udkjørsel af Sneen i Gaderne, derfor burde dog den Orden ei oversees, som ei kunde være nogen Gjenstand for Udgivt, nemlig, at lade hver Gaarde og Huuseier foranstalte de fornødne Vandledninger udenfor disses Bygninger saaledes ryddeliggjorte, at Vandløbet idetmindste i paakommende Tøveir kunde bortføre, hvad Vognene slap for. Men Mangelen ogsaa af denne simple Foranstaltning fra det OffentAf dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-02-26
Francop ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 9. Mandag den 26de Februar. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1838-02-26
Om Finants=Regnskabet. for 1835.
Jyllandsposten, 1838-02-26
Efter det i Coll. Td. No. 55 for 1837 bekjendtgjorte Finants-Regnskab skulde man i Aaret 1835 have havt et Overskud af 636,790 Rbd. 1 s. istedetfor at man ventede en Underballance af 321,000 Rbd. Ønskeligt var det vistnok om dette Facit kom ud efter rigtig Regning; men desværre er dette saa langt fra Tilfældet, at vi tvertimod, ved at gjennemgaae Regnskabet, komme til den sørgelige Erfaring, at vi ikke alene intet Overskud have havt, men derimod en betydelig Under ballance, og det uagtet der i Aaret 1835 ikke er indtruffet nogen betydelig extraordinair Udgift. J Kjøbenhavnsposten er denne Sandhed tilfulde udviklet, og enhver kan let overbevise sig herom ved blot at see hen til Følgende: Statsgielden var 1ste Jan. 1835, naar man regner Sølv og Sedler lige..... 129,803,804 Rbd. 79 s. og den 1ste Jan. 1836...... 128,574,23 - 34. altsaa er Gjelden formindsket. 1,229591 Rbd. 45 s. Statens Formue (Activer) udgjorde den 1ste Jan. 1835, naar Sølv og Sed 22,311,016 Rbd. 51 s. ler regnes lige.....men ved Aarets Slutning kun følgelig er af Formuen i 1835. forbrugt....... 2,810,326 Rbd. 68 s. men naar man af sin Formue bruger...... og kun paa sin Gjeld betaler saa har man en Underballance af ......... 1,580,735 Rbd. 23 s. Om man nu end maae ansee det Tab, som Statskassen. har lidt ved Salget af de i Regnskabet omtalte 4 Plantager i Vestindien for en gammel Skade, som ei kan betragtes som Underballance i 1835, og vi fradrage. dette Tab med den angivne Sum.
Jyllandsposten, 1838-02-26
saa faae vi dog en Underballance af .... 525,075 Rbd. 78 s. Nu skulde man vel synes at den Beholdning... 636,790 Rbd. 1 s. som, efter Regnskabet, skal forefindes, maatte komme til Afdrag i Underballancen, og at man saaledes fik Overskud af c. 111,000 Rbd., men dette er ikke Tilfældet; thi fra Kassebeholdningen bør, naar der er Spørgsmaal om at opgjøre sin Status: 1) drages de fra Vestindien hjemsendte og kun foreløbig deponerede..... 90,698 Rbd. 64 s. 2) de omtalte 105,079 – 84. som af ældre Restancer i Aarets Løb ere indkomne mere end der er paadraget af Nye.
Jyllandsposten, 1838-02-26
Den virkelige Kassebeholdning er altsaa. 41,022 Rbd. 26 s. som draget fra de ovenangivne - 525,075-78. viser den sande Underballance at være..... 84,053 Rbd. 52 s. men dette Resultat er dog ingenlunde paalideligt, eftersom vi aldeles savne i Regnskabet Oplysning om hvor stor Kassebeholdningen var 1ste Jan. 1835, thi at der netop til den Dag skulde være gjort reent Bord, er vistnok ikke antageligt, tvertimod har man, efter hvad deri Kjøbenhavnsposten er anført, Grund til at formode, at der har existeret en Kassebeholdning af henved 1/3 Million, om hvis Anvendelse Regnskabet tier.
Jyllandsposten, 1838-02-26
Om Jndførsel af Korn, især Rug, i Jylland.
Jyllandsposten, 1838-02-26
(Jndsendt.) Efterat man i flere Aar har nydt det for Aand og Hjerte lige velsignede academiske Liv, føler man ofte Savnet af dette Gode, man ei længere er saa lykkelig at kunne benytte, naar Embedstilling har fjernet den Studerende fra Universitetets Lærere og Høressale. Dette Savn og denne Længsel, der med Jndsenderen føles og deles af Mange, har tvende af Universitetets høitfortjente Lærere stræbt at mildne, i det dHrr. Professorer Clausen og Schouw i Trykken have udgivet nogle af deres saare interessante og lærerige Forelæsninger. Vi have læst dem med Glæde og Fordeel, og derved ligesom følt os henrevne af den Fryd, der saa ofte forhen besjællede os, da vi endnu kunde tage Plads ved de gamle blækkede Borde for at samles om hine Mænd, der, hver i sit Fag af Videnskaberne, saa kraftigen gribe ind i det academiske Livs høiere Retning. Naar vi derfor ikke kunne undlade fra vor jydske Kyst at sende disse høiagtede Lærde, der derved have givet os et Beviis paa, at de fremdeles med Kjærlighed lade Tanken dvæle ved deres bortfjernede Disciple, vor velmeente Tak, saa være det os ved samme Leilighed tilladt at yttre det Haab og Ønske: at ei blot de, men ogsaa deres øvrige hædrede Colleger nu og da ville lade os modtage en lignende kjær Erindring om det aandelige Samfund, som igjennem alle Aar vil bestaae imellem os der eengang nøiere vare forenede. Paa denne Maade ville vi endnu stedse vedblive at høste Fordeel af de Mænds Kundskaber, der have saamegen Deel i vor christelige og videnskabelige Dannelse, og som ere en Prydelse for Danmarks Høiskole. A Præstegaard i Februar 1838. (Jndsendt fra Veile Amt.)
Jyllandsposten, 1838-02-26
Efter Placat af 15de April 1828 95, kan intet Skjøde paa nogen Bygning eller paa nogen Landeiendom, hvorpaa findes Bygning, antages til Tinglæsning, uden at være forsynet med Branddirecteurens Attest om, at det har været ham foreviist. Naar de vedkommende Branddirecteurer opholde sig i Kjæbstaden, særdeles i den Kjøbstæd af Amtet, hvor Amtsboligen og Amtstuen findes, vilde dette Lovbud ikke kunne medføre synderlig Ulempe, men naar, som Tilfældet er i Veile Amt, Branddirecteuren faaer ifinde at opslaae sin Bopæl paa Landet, i en Bondebye, næsten 2 Miil fra Veile, er Erhvervelsen af denne Paategning ligesaa tidspildende som bekostelig. Et Bud fra Veile til Greis, Branddirecteurens Bopæl, leier man neppe under 2 a 3 Mark; og man har da ovenkjøbet den Ubehagelighed, at sligt et Bud vanskelig kan komme saa tidlig tilbage, at man, under een Dags Ophold i Veile, kan faae Documentet. Vel har berørte Branddirecteur, Hr. Overkrigscommissair Binderup, foranstaltet, at man kan aflevere Documenterne til en Mand i Veile, hvorfra han da faaer og tilbagesender dem; men foruden at der, til denne Frem, og Tilbage sendelse, efter hvad vi have kundet erfare, medgaae en 8 a 10 Dage, udfordres atter, man skal have en Commissionair i Veile, for at faae Documentet derfra, til sit Hjem. Vi vide vel at Forordningen 26de Marts 1800 § 3, kun gjør det til Pligt for Branddirecteuren, at boe paa et beleiligt Sted i sit District i Nærheden af Amtmanden; men ligesom det af det Anførte fremlyser, at det er saare ubehageligt for Districtet at Branddirecteuren boer paa Landet, saaledes antage vi og, da Branddirecteuren, der for sit simple mechaniske Arbeide, nyder en rundelig Betaling, er til, for at tjene Districtet, bør hans Ønske og at vælge Bopæl, og være Districtets Tarv underordnet. Førend den anførte Foreviisning af Skjøder blev paabuden, kunde Hr. Binderups nuværende Bopæl ei kaldes saa aldeles ubeqvem; det vi nu paa det Bestemteste erklære den for at være for Districtet. Jdet vi derfor vove at henlede vedkommende høie Authoriteters Opmærksomhed paa denne Sag, tillade vi os at foreslaae: at Brand directeuren for Veile Amt maa vorde paalagt: enten at flytte tilbage til Veile, eller der at holde en Befuldmægtiget, der kan paategne Documenterne. Skulde dette ikke vinde Bifald, da vilde det for Veile Amt være saameget ønskeligere, at Stændernes Jndstilling om at Branddirecteur=Embederne maatte nedlægges, og Hr. Binderup saaledes erholde sin Afsked, snarest træder i Kraft.
Jyllandsposten, 1838-02-26
Smaanoticer. En Geirfugl eller nordisk Pinguin, (Alen impennis) havde under sidste strænge Vinterknyst forvildet sig fra sine koldere Egne og besynderligt nok fordybet sig i Hjertet af vort Jylland, hvor den paa en tilfrossen Bæk i Nærheden, af Viborg Solod sig gribe uden mindste Besvær, da som bekjendt Fuglens yderst smaae stumpede Vinger ei formaae at hæve dens tunge Krop iveiret, men meere synes dannede til at befordre dens Løb hen af Jsen og Dukning under Vandet. Hvorledes derfor denne tungkroppede Fugl har tilbagelagt sin lange Reise er aldeles uforstaaelig, og som formodenligt kun kan være skeet paa Driviis. De Naturkyndige ere ei enige om denne Fugleslægts egentlige Opholdsted, da den ei mere findes paa Færøerne, Jsland, og Grønland, hvorfra den skal være aldeles forsvunden og hvor den tilforn var meget talrig. Den Afbildning af Piuguinen man af Kobberstikker Walter har i den af ham udgivne nordiske Ornithologie er ret vel truffen, i Særdeleshed Fuglens lige opret siddende Stilling paa Halen ved Hielp af begge Fødder, som er Naturen aldeles troe og som frembyder et underligt Syn. Dog synes Fuglens Næb paa Tegningen ei at være givet den rette Længde i Forhold til dens Størrelse. Pinguinen er sort paa Hoved, Hals og Ryg, men hvid under Bugen, dens Næring anføres at skulle bestaae af Fiske og Søharer (eyclopterus lampus).
Jyllandsposten, 1838-02-26
Om den har været paa Jagt efter sidste paa de jydske Strande, derom kan intet meldes. Fuglen er at see i Viborg.
Jyllandsposten, 1838-02-26
Af Ebeltoft Sparekasses Regnskab for 1837 sees, at der for Tiden indestaaer i samme over 20,000 Rbdr. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.