Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1837-09-07
Fædrelandet. Videnskabelighed. (Beretningen om Worm S. 654, sluttet. Nogle af Defensor senere forlangte Oplysninger slutter Worm med disse Ord: "Det er mig fast selv ubegribeligt, hvor mine Kræfter har kunne rive en saa kraftfuld gammel Mand paa Gulvet, og at han i de Øieblikke, da jeg bandt, eller vilde binde Knuden, ikke greb om Snoren, eller om min Haand - da havde hans Liv upaatvivleligen været reddet. Undskyld mig, tal for mig, hvis mine Forklaringer have havt noget Vaklende og Uvist ved sig. Det er ikke Villien, der har Skylden, men Ævnen; thi ved de hyppige Krampeanfald troer jeg at have bemærket Tab af en skarp Hukommelse. Forestil De godhedsfuld dette for mine ophøiede Dommere." Endnu følger Arrestlægens Beretning om et Sygdomstilfælde, da han Natten mellem den 1 og 2 Juli blev hentet til Worm efterat Denne i omtrent en Time havde lidt af stærke Krampeanfald, dem Lægen dog ikke kan afgjøre, om de vare forstilte eller virkelige; thi for blandt andet at prøve, om det var simuleret, stak han W. i den høire Side af Brystet med en Knappenaal, hvorved han bevægede sig hurtig til den modsatte Side og Anfaldet endte noget derefter med en stærk Latter. Ligesaa umuligt er det ham at sige for bestemt, om Worm virkeligt er Søvngjænger, hvilket 4 andre Personer, der sidde i Arrest med ham, ville have bemærket, idet de flere Gange have seet ham staae op om Natten, for at gaae hen og rede sit Haar m. m., og var det ved en saadan Leilighed, at en af hans Medfanger, hvis Seng han nær var faldet over, stødte til ham, saa han faldt om paa Gulvet og fik bemeldte Krampeanfald. J et Brev fra Worm af 18 Juli til sin Defensor fortæller han, hvorledes han efter i April Maaned 1836 fra sit Dags=Ophold i Hamborg at være vendt tilbage til sine Forældres Huus, drømte, at naar han nedtog en stor Træskjærn, der i mange Aar havde været opslaaet over Muren om Gaarden mellem Naboen og hans Faders, da vilde alle Ulykker, som saa at sige, hvilede over Huset, forlade det, og Lykken vilde komme. En saa taabelig Jdee - siger W. - kunde da aldrig falde mig ind, eller blive udført af mig i vaagen Tilstand ved Fornuftens fulde Brug. Men jeg udførte virkelig denne Tanke, som jeg drømte, ved først at gaae ned i Gaarden, og hente en Øxe, og derpaa gaae op paa Pulterkammeret, og aabne en Dør, hvorfra der ingen Trappe gik ned i Gaarden og som ellers aldrig blev oplukket; og fra den, da det var saa høit, at jeg kunde naae, nedslog jeg Skjærmen; men ved Allarmen, den foraarsagede ved Nedfaldet i Gaarden, vaagnede jeg ligesom op, ved Faldet afSkjærmen kom min Fader tillende; og da han saae, hvad jeg havde gjort, blev han meget vred." J Erklæringen, herover fra hans Søster bekræftes denne Begivenhed med Tilføiende: "Min Broder tang af Ærbødighed for Faders Vrede; men da Spørgsmaalet atter henvendtes paa Skjær men, svarede han ganske rigtigt: Den havde i flere Aar J Svaret paa et Brev til siddet i Veien for Lykken. hans Onkel paa Lolland tilstaaer denne, at det forholder sig rigtigt, at Worm under sit Ophold der, i den Tanke at det befordrede Fordøielsen, spiste Gummigut og blev advaret derimod, ligesom han, foruden den tidligere udviste Ængstelighed, naar Nogen uventet talte til ham, i Almindelighed viste en i Ansigt og Adfærd kjendelig Uro og Forlegenhed, naar nogen fremmed eller Huset uvedkommende Person enten kom ind i det Værelse, hvori han var, eller han traadte ind, hvor den Fremmede opholdt sig. - J et Tillæg til Defensionsskriftet anføres af et Brev fra Worms Søster følgende nye Beviis paa hans inderlige Hengivenhed for Forældre og Sødskende: "Den sidste Sommer han var hos Onkel, var Fader der et Besøg. For Moerskab var Peter roet med Fader en Miils Vei ud paa Stranden; et hastigt og frygteligt Veir truede med al Sandsynlighed dem begge med den lille Jolle at gaae under. Peter roede, i sin Tillid til Guds Hjælp, saa Blodet sprang ham ud af Hænderne. Da den yderste Nød var, græd han bitterlig, og sagde: "Kjære Fader, og kunde jeg blot med mit Liv frelse Deres, for Moders og de Smaaes Skyld! mig er det det Samme med; jeg bliver aldrig lykkelig."