Berlingske Tidende, 1836-04-15
Fortsættelse af Sagen angaaende de indgivne Andragender betræffende brændeviinsbrænderierne. (See denne Tidende Nr. 138-139.) Den Afgift, som erlægges af Brænderierne i Danmark, udgjør efter en Opgivelse, som jeg anseer for temmelig nøiagtig, en ikke ubetydelig Sum, nemlig 6 a 700,000 Rbd. aarlig, hvoraf indkommer for Kjøbenhavn alene 350,000 Rbd. og derover. Saalænge denne Næring, som enhver anden borgerlig Næring, var udelukkende for Kjøbstæderne, lod Afgiften deraf sig uden synderlig Vanskelighed controllere. Hvor denne Bedrift undtagelsesviis blev tilladt udenfor Kjøbstæderne, blev Controllen vanskeligere, ja endog næsten umulig, og det var derfor nødvendigt, at der maatte udfindes en anden Maalestok for Afgiftens Beregning for Landbrænderierne. Man maatte vente, at Næringen, hvor den saa fandtes, blev ligehøit eller lige lavt beskattet; men det er saalangt fra, at dette oprindeligviis er lagttaget, eller, efterat en hensigtssvarende Maalestok var udfunden, finder Sted, at Landbrænderierne, som i det vedlagte bilag fyldestgjørende synes godtgjort, neppe svare 1/2 Deel af den Afgift, som paahviler Kjøbstæderne, og neppe 1/2 Deel af den, der svares af en Brænding i Kjøbenhavn; og dog skulde man snarere have troet, at Afgiften nødvendigviis maatte være høiere paa Landet, da Brændingen der næsten overalt er forbunden med Avlsbedrift og Jordbrug, der bidrage til at give den Vedkommende det Udkomme, han ellers ene skal have af Brænderiet, hvorfor ogsaa hans Jndtægt af dette billigviis kan og bor være mindre end i Kjøbstæderne og fornemmelig i Kjøbenhavn, hvor dette ikke finder Sted. Hertil kommer endnu, hvad Kjøbenhavn angaaer, den høiere Folkeløn, den større Værdi og Beskatning af de til et saadant Brug indrettede Localer, alt Omstændigheder, som virke ufordeelagtigt paa samme. Men, hvor nu ikke engang Afgiften for begge Steder ere lige, men større for Kjøbstæderne, der maa nødvendigviis Brænderierne gaae tilgrunde. Naar derhos nu slige Landbrænderier ere saaledes situerede, at de beqvemt kunne have Afsætning til Kjøbstædernes nærmeste Omegn, der ellers hentede deres Brændeviin fra samme, hvilket kan siges om flere af de ikke langt fra Kjøbenhavn beliggende, er det indlysende, at Kjøbstædbrænderierne ikke kunne concurrere, med Landbrænderierne. Da Loven bør være lige for hver Mand, saa kan vistnok ikke den nu bestaaende Lovgivning, betræffende Beskatningsmaaden for Brænderierne, fortjene Bifald, og jeg tør troe, at et Andragende, der ved Kjendsgierninger søger at godtgjøre Statsborgernes lige Behandling, og blot har til Hensigt at opnaae lige Vilkaar forAlle, kan gjøre Regning paa den ærede Forsamlings Understøttelse og Medvirkning. Det er Hovedstadens Brændeviinsbrændere, der ere fremkomne med dette Andragende og det er nærmest dem, som finde sig brostholdne ved de bestaaende Landbrænderier, især da flere af de største og virksomste ligge i dens som dette allerede Omkreds. Den Følge har havt, er, at en betydelig Mængde af Brænderier i Kjøbenhavn ere nedlagte, og det kan ventes, at flere ville komme i lignende Tilfælde. Kan det end antages, at Nedlæggelsen af saa mange Brænderier ikke er en synderlig vigtig Omstændighed, da der i det Hele taget, tilvirkes et lige saa dog stort Product, som tilforn, saa er det dog, foruden at Antallets Jndskrænkning, hvis ikke Landbrænderierne her viste sin Virkning, maatte fordyre Productet for Consumenterne, altid et sørgeligt Beviis paa flere Familiers Forarmelse i en Næringsvei, der tidligere gav disse om end ikke et stort, saa dog et tilstrækkeligt, Udkomme. Saalænge Handelen florerede og Skibsfarten var i levende Gang, havdes der betydelig Afsætning af Brændeviin ud af Landet, og der sporedes da ikke Jndflydelse af den mindre nogen skadelig Afsætning til Landmanden; men, efterat Alt dette kan siges at være ophørt, hviler den manglende Afsætning til Landet paa en trykkende Maade paa Brændeviinsbrænderne saavel i Kjøbenhavn, som i Kjøbstæderne. Hvad der tilforn var en Bihensigt ved Næringen, Jndtægt ved Salget af den Melk, at søge det ved Næringen foranledigede Kreaturholdforskaffede, er nu bleven en Hovedindtægt, og bliver for den Enkelte, der har Leilighed og Plads til at holde et passende Antal Køer, et Middel til at bestaae, medens den, der maa savne begge, uundgaaelig iler sin Undergang imode. For at gjøre det tydeligt, i hvilken Grad Brændeviinsnæringen især har tabt sig i Hovedstaden, vil jeg efter de Data, jeg har kunne overkomme, anstille en Beregning over den Jndtægt, der kan haves af en enkelt Brænding, hvoraf det vil blive iønnefaldende, hvor utilstrækkeligt Udkomme den Exemplet er taget fra det i kaster af brændeviinsbrændernes Andragende omtalte brænderi. 5 1/2 Td. Hvede (70 Lspd.)a 5 Rbd. . . . . . . . 27 Rbd. 3 Mk. - s. 6 Skjepper Malt . . . . 3 – . . . . Formalings- og Brændingsafgift . . . . . . . 21 – . . . . 1/2 Td. Øl. 6 – . 2 1/2 Td. Steenkul med Omkostninger. . . . . . . . 1 Skjeppe Kommen. 2 – 2 - - Malepenge 2 Mk. pr. Td. af 14 Lspd. Hvede . . 1 – 4 - . . dito af Malt . . . . . . . . Summa Udgift 65 Rbd. 3 Mk. - s. Deraf udkommer 370 Potter Brændeviin til 8 Grader a 17 s. . . . . . . . 65 Rbd. 3 Mk. 2 s. og 18 a 20 Tdr. Bærme, a 1 Mk. pr. Tønde. . 3 – Summa Jndtægt 68 Rbd. 5 Mk. 2 s. Til Rest altsaa 3 – 2 - 2 Deraf skal Familien leve og Folkeløn samt Leie af Localet betales. Det er vel derfor paa den høie Tid at søge Midler til at ophielpe Kjøbenhavns Brændeviinsbrændere, og da det hele Onde reiser af Afgiftens Størrelse i Forhold tilgrændingens Udbytte, og dette igjen er en Følge af den Concurrence, Kjøbenhavns Brændeviinsbrændere have at bestaae med Landbrænderierne, kan Jntet ventes at kunne opnaaes, saalænge Afgiften ei er eens. skulde derfor indstille. At der allerunderdanigst maatte andra ges for Hans Majestæt Kongen paa, at Afgiften paa Brændeviinsbrænden i Danmark maatte vorde eens for Alle.