Politivennen, 1805-01-01
Om ulædsket Kalk i Skibe. Man har nylig last i offentlige Tidender, at et med ulædsket Kalk ladet Skib opbrændte paa Søen, fordi Søvandet trængte ind til Kalken, saa at Mandskabet med Nød og neppe bergedes. Dersom vi ikke have noget Forbud imod at føre ulædsket Kalk i Skibe, da troer Anmelderen, at det vilde være en nyttig Lo for vor Skibsfart, som ganske forbød, at lade denne farlige Vare i et Skib. Da ulædsket Kalk imidlertid er en Vare, som man allevegne bør kunne have, skjøndt dens Brug i Mængde ikke behøves, saa vilde der bødes paa denne Nødvendighed, naar Teglverkerne i Provindserne, og af dem haves dog allevegne, nu og da tillige brændte en liden Andeel Kalk. En god Jndretning ved Hospitaler. Hvorfor ikke i et stort Hospital have en Bogsamling, til de paa Hospitalet liggendes Brug? Tilstaaes det paa den ene Side, at Afsondring fra Hussorger eller Forretnings-Anstrængelser, er en ikke uvirksom Jngredients i et Hospitals Lægemidler saa kan det vel igjen ikke nægtes, at Mangel paa enhver Sysselsættelse, avler en Kedsomhed, eller et Grubleri, alt efter Gemytternes Beskaffenhed, der neppe kan gavne, ja endog undertiden skader f. Ex. naar den Syge derved endog bringes til at forstille sig, som friskere end han er, for at vende dessnarere igjen tilbage til den ham saa kjære Virksomhed. Passende Læsning er en Syssel, der kun hos meget faa Syge kunde medbringe Skade. En saadan Samling maatte være gjort med et passende Valg. Alt umoralsk, alle Here- og Spøgelse-Bøger, Røverromaner og deslige, maatte holdes ude. Kort sagt, den skulde blot indeholde god, nyttig og uskyldig morende Læsning. Hvo af de Syge, der maatte benytte sig af den, samt i hvor lang Tid om Dagen, alt dette maatte den forestaaende Læge bestemme, ligesom en gældende Stemme i Valget af Bøgerne nødvendigen vilde tilstaaes ham. Jkke heller troer jeg at anskaffelsen af en saadan Samling vilde være til nogen synderlig Byrde for Stiftelserne. Den Beredvillighed de fleste Boghandlere vise, til at overlade Almuebibliotheker deres Forlagsskrivter for intet eller for halv Ladepris, borger for at de ogsaa paa den Maade vilde fremme de her foreslagne Samlinger, Dersom Forslaget naaer Jværksættelse, vil maaskee det Tilfælde ikke vorde fjeldent, at en helbredet Person forlader Hospitalet ligesaa meget helbredet paa Sjælen som paa Legemet. Selv Hospitaler for Afsindige burde ikke være uden Bogsamling, til Nytte for deres ynkværdige Beboere. Kun maatte her Valget skee med megen Klogskab, og Læsningen, som tillodes hver Patient, bestemmes efter hans særegne Sinds-Svaghed. At Hospitaler for Aldrende f. Ex. Vartovs, Hamborg Sjæleboders, Petersens o. fl. ikke for lang Tid siden have Bogsamlinger, synes for Anm. en ubegribelig Underlighed. Det ovenstaaende Forslag, leder meget naturligen til et andet, som han troer blot at behøve med et Par Ord at paapæge, for at vente iværksat. Det er dette, at der ved ethvert Sygehospital, maatte antages en dulig Skolelærer, der kunde hindre, at ikke Børn, ved en langvarig Hospitalskur, skulde gaae ganske tilbage og glemme hvad de havde lært, før de kom ind. Jeg er overbevist om, at de Menneskevenner vi skylde vore saa nyttige Hospitaler, sikkert havde bødet paa dette Savn, hvis Tanken var faldet dem ind.