Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-01-23
Som vi af de offentlige Blade med Glæde have bemærket hvorledes Vælgerne af Lollands Nørre- og Sønder-Herreder have hædret deres høitbegavede Deputerede, Balthazar Christensen, med fortrinlig Lov og Tak, for den Uforsagthed og det Mands-Mod og Kraft, hvormed han i vægtige Ord og med Sandhedens djærve Sprog, paa deres Vegne og til deres Tarv, havde talt i den sidste Stænderforsamling i den roeskildske Stænder sal, saa føle vi her i det 9de Valgdistrict i Sielland, af lignende Bevæggrunde som vore skjønsomme lollandske Landsmænd os opfordrede til at yde Dem, vor egen valgte, hæderværdige Talsmand, vor offentlige og hjertelige Taksigelse for den Maade, hvorpaa De, som vor udvalgte Mand og Repræsentant beklædte deres Plads i Stændersalen, og for den værdige Maade og urokkelige Fasthed og Uforsagthed, hvorpaa De der tolkede vore trængende Ønsker og Forhaabninger i den sidste Stænforsamling. – Tak for hvert Ord, hvormed Desom uforsagt Mand stred i Stændersalen, for at fremhielpe den nedknede og betrængte Bondestand, til de Menneskerettigheder, som han ved sine Herrers Vælde, Magt og Rigdom i tidligere Dage havde tabt, vort Hjertes dybtfølte Tak for den hæderværdige Kamp, De stred i Stændersalen med veltalende Modstandere, for at hæve den simple Fæster til Arvefæster og Eiendomsmand, at han som fri Mand, til eget og Børns Tarv og Fordeel kunde forbedre sin Gaard og Jord. Tak fordi De modsatte Dem den altfor udstrakte Jagtret, og vilde, at Lovene burde lyse Fred over den fredelige Bondes Gaard og Have, ja i Sandhedens fyndige Sprog talede til Lettelse og Forbedring i Bondens, som i Huusmandens Kaar og Stilling. Hvad De har talt i Stændersalen og de foreslaaede stænderske Comiteer, er udtalt som fra vor egen Barm; thi med hvad Trøst og Tillid kan et Valgdistrict, holde sig til sin udvalgte Deputerede, og hvad kan de vente af hans Raadgivning og Stemme i Stændersalen, naar han udelukkes fra Stemme og Deeltagelse i de foreslaaede Commiteer, hvori maaskee de for os vigtigste Sager, hvorved vi ved nye Love skulle afhielpes af tidligere Fortrykkelse og erholde Lettelse, fra gamle Byrder, efter løst Overblik blive henlagte, eller dog uden Deeltagelse behandlede. Neil efter vort Skjøn løses ved disse Comiteer de hellige Tillid og Fortrøstnings Baand, der med Stænderinstitutionen knyttede Folket til de Deputerede, og de Deputerede, som Kongens troe Raadgivere, til Kongen og de Love, han ønskede udgivne til at hæmme gamle Misbrug, og til at fremme Landets og Folkets Vel. Altsaa vor høitærede Deputerede vor tro Talsmand i Stændersalen, Modtag vor uskrømtede Agtelse og skjønsomme Taksigelse for den Manddomskraft og gode, ufortrødne Villie, hvormed De arbeidede for os i Stændersalen; De vandt med Deres Ord samt hele Færd vor Tillid og vort Hjertes dybe Tak! Det er al den Løn, vi har at række vor tro og uforsagte Talsmand; men denne skal og, som et Vidne om Deres Værd og Fortjeneste ledsage Dem til deres Dages Ende!"J det sidste Nummer af Professor Schouws Dansk Ugeskrift findes en Afhandling af Sorø Academies forhenværende Director, Etatsr, Estrup, hvori udvikles det Skadelige i den hidtil bestaaende Forbindelse mellem Academiet som høiere Læreanstalt og dets lærde Skole, hvilke tvende Jnstitutioner han ønsker adskilte, samt Academiet forandret til et Real-Academi for Agerdyrkning, Forstvæsen og Handel, ligesom han foreslaaer Adgangen for Slesvigere til Academiet særdeles lettet saafremt der ikke for dets Regning kunde etableres en dansk lærd Skole i Slesvig. – Prof. Schouw har i nogle bemærkninger, hvormed han ledsager Etatsraad Estrups lille Afhandling, erklæret sig fuldkommen enig med denne om en Forandring i Academiets Jndretning, men ligesom han formener, at Academiets Overskud vil være tilstrækkeligt til at kunne etablere en lærd Skole i Slesvig, saaledes slutter han sig ganske til de af Conferentsraad Ørsted og Prof. Forchhammer tidligere udtalte Anskuelser og det Hensigtsmæssige i, at et saadant Real-Academi burde sættes i Forbindelse (Dagen.)med Kjøbenhavns Universitet.