Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-08-27
Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. Til Medlemmer af den Committee, der skulde drøfte Sagen om de stænderske Committeer valgtes, som Man vel erindrer, Statsraad Bang, Ussing, David, Hvidt, Etatsraad Neergaard, Mynster, Scavenius, Lehmann, Bang blev Referent. Den kongl. Commissarius roste Committeens Betænkning. J et længere Foredrag yttrede Lehmann blandt Andet: Vel veed jeg, at der er en stor Forskjel imellem en Congres af Udsendinge fra de forskjellige Stænderforsamlinger, som sammentræde i et specielt angivet Øiemed, og en Committee, som paa en Maade først skal bemægtige sig Sagen. Men jeg veed paa den anden Side ogsaa, at der er en betydelig Forskjel imellem en Committee, som man er vis paa, og en Commission, som det er tviolsomt, om Man vilde faae: jeg veed, at, naar man ikke har Magten til at foreskrive betingelser, er det klogest, at tage hvad man kan faae, uden derved at give Afkald paa det Mindste af, hvad man vil. Jeg troer derfor, at vi bør tage, hvad Regjeringen her byder os, om det end ikke er fyldestgiørende, om det navnligen end langtfra ikke kan betragtes som en Opfyldelse af Stændernes Petition, er det dog saa Meget, at det vilde være uklogt at afvise det, eftersom man, ved at forkaste dette, ikke faaer noget Bedre, og ved at antage det, ikke forspilder Noget, man ellers kunde erholde. Jeg har derfor meent at kunne med frelst Samvittighed slutte mig til Committeens Forslag." *) Landsoverretsprokurator Christensen talte imod Committeens Betænkning. (Forts.) 2) Herover er Kbhposten meget vred og siger blandt Ander Efter Commissarius talte Lehmann, – dog ikke for at afgive noget afvigende Votum, ikke for at udtale sin uforanderlige Mening om, at det ikke er gjennem Palliativer, at et Folk opnaaer Udviklingen af sine Samfundsforhold: en virkelig Repræsentativ-Forfatning – men for at holde en Tale, der skulde retfærdiggjøre ham og som dog ikke kan andet end overbevise Enhver, der læser den, om, at Lehmann dermed har opgivet den constitutionelle Sag, at han har valgt de practiske Resultaters og den ning. (Forts.) 2) Herover er Kbhposten meget vred og siger blandt Ander Efter Commissarius talte Lehmann, – dog ikke for at afgive noget afvigende Votum, ikke for at udtale sin uforanderlige Mening om, at det ikke er gjennem Palliativer, at et Folk opnaaer Udviklingen af sine Samfundsforhold: en virkelig Repræsentativ-Forfatning – men for at holde en Tale, der skulde retfærdiggjøre ham og som dog ikke kan andet end overbevise Enhver, der læser den, om, at Lehmann dermed har opgivet den constitutionelle Sag, at han har valgt de practiske Resultaters og den parlamentariske Seigheds Vei - dog nei, ikke engang den, men Jllusionernes Vei. a) Herover er Kbhposten meget glad og siger: Endvidere have følgende Deputerede udtalt sig i denne vistnok vigtige Sag, nemlig: Statsr. Hvidt, Ref. Statsr. Bang, Kmb. Grev Moltke, Etatsr. Stenfeldt, Kmb. Castenschjold, Prof. David, Kmh. Neergaard, Proc. Rye, Direct. De Blandinger. Man er nu i Aarhuus ifærd med at opmaale Terrainet til det projecterede Anlæg af en større Havn. Som bekjendt er der 3 forskjellige Betænkninger om, hvorfra den nye Molv skal gaae ud, nemlig et fra Capitainlieutenant Leth, et fra Havnecommissionen og et fra endeel Borgere. Man er meget spændt paa hvad Udfaldet af denne for Byen saa vigtige Sag vil blive. - Fra samme Stad er en Skibsrheder i denne Tid reist til Kjøbenhavn for at gjøre Jndkjøb til den tidligere omtalte Sydhavsexpedition.