Berlingske Tidende, 1767-04-06
London, den 10de Martii. Af et Brev fra Deal, under 28de Febr., erfares, at dagen forhen havde man i den nordlige Kanal seet et stort drid, hvilket man holdt for en Ostindiefarer, drivendes hed den eneste Mesan Mast, hvorfore man havde sendet at nogle Fartøyer til Hielp. - Underhuset i Committe der Midlerne til dette Aars Subsidier, besluttede den de Februarii ved 208 Stemmer imod 168, at Skat ne af Jordegodserne i Engelland, skulle for i Aar haves med 3 Skull, af hvert Pd. Sterl. Da dette er 1 Skill. agere end forhen, foraarsagede den Sag store Debatter rend det kom til den Beslutning; og indseer man at Foqvahrenes høye Priser, hvilke staae i Sammenhæng med skatterne, have været Aarsagen til Beslutningen, i Følge vilken den Artikel nu kuns vil indbringe 1 1/2 Million Pd. Med denne Anordning er man vel almindelig Afreds, men den finder dog sine Critiet, blant andet en kribent, som navngiver sig: Den ægte Engellænder, udlasig saaledes derover: "Hvad Fordeel skal deraf flyde for Fattige, Vil denne Nedsættelse giøre at Priserne falde i Fødevahre og andre til Livets Ophold fornødne Ting? ken: Den rige Proprietair vil derved see sin Formue forø men Virkningen skal neppe strække sig til hans Forter; og den Fattige skal ikke befinde den mindste Lin sag deraf. Skulle det ikke have været bedre at fortsætte ne Skat paa 4 Skill. endnu et Aar, og derimod at afde Skatten paa Læder, Kul, Lys, Sæbe, og paa alt i Almindelighed, som den Fattige til sit Brug behøver mod at dobbellere Skatterne paa Sølvtøy, Carosser &c. de Omsorg for at samme virkelig bleve udredede, og ikke de at de kun vare til i Navner, Havde det ikke været bedre bestemme Priserne paa alle Slags Fødevahre, og at leg Skatter paa Heste, Domestiker og paa Overdaadigheden, de fine Grene, Skulle det ikke været bedre at finde no Middel til at sætte de Fattige i noget bedre Vilkor, og havende dem paa Landet, hellere end at taale at Landet pilles af Mangel paa ret at anvende dets Jndvaanere, i saa mange Aarhundrede have været Proprietairernes sande Styrke, ikke allene ved at dyrke og forøge deres Eiendomme, men ogsaa ved at give Landet sin ægte Rigdom, nemlig Jndvaanere. Skatter, som havde faldet paa de Store og Rige, havde været roesværdige, og skulle have sat Ministerio i Stand til at kunne næste Aar nedsætte Skatten paa Jordegodserne, uden at det skulle svie til Regieringen: Almuen skulle have vorden lindret og vore Naboer søelet Virkningerne deraf. Men tvertimod frygter jeg nu, at vore Uvenner alt for vel legge Mærke til vore jævnlige Overtilelser og Ustadighed, og hvorledes vi selv berøve Regieringen Evne til at raade Bod paa de Uleyligheder, over hvilke vi klage os." - Overhuset fattede i Gaar den Beslutning, at lade sine Dagbøger trykke; og i Følge deraf videre vedtog, at saadant skulle ved en underdanig Skrivelse tilkiendegives Hs. Majest., med den Forsikring: "At Herrerne af Overhuset vare forvissede om at det ville blive Hs. Majest. meget behageligt, at kunne see Efterkommerne givet Mindemærker og Sover af vore Forfædre i Hænderne, hvilke ere saa nødvendige og tienlige til at kiende og bevare vore ypperlige Grund-Forfatninger; og at det ogsaa maatte finde Behag hos Hs. Majest., at de tillige attraae at forævige de adskillige i vore Protocoller indførte ypperlige Beviis paa den faderlige Omsorg for Sit Folkes Lyksalighed, som Hs. Majest. har ladet fremskinne.