Viborger Samler, 1844-01-23
Man havde i Tirsdags Aftes atter Leilighed til at høre en udmærket Violinvirtuos, Hr. Jules Ghys, der ikke viger Pladsen for dem, der i den senere Tid have gjæstet vor Hovedstad. Hans store Færdighed og livfulde Foredrag vandt overordentligt stærkt bifald hos det lille Publicum, der havde indfundet sig ved hans Concert paa Hoftheatret, og ved dennes Slutning blev han fremkaldt. Det er vanskeligt at fremhæve nogen enkelt af de foredragne Numere; i hvert af dem udfoldede han sit store Talent i en forskjellig Retning. (Bla. Td.) Decorationsmaler Løffler, der under sit Ophold i München har havt Leilighed til at blive indviet i den paany opfundne Glasmalerkonsts Hemmeligheder, skal have erholdt det Hverv, at levere slige Glasmalerier til Vinduerne i Roeskilde Domkirke. (Kbhp.)Hr. Guldsmedmester Piil, om hvem vi vente snart at kunne meddele en for Kunsten meere vigtig Opfindelse, har opfundet en Slags Skrivepenne, af en Sølvcomposition, der ligner Staalpennene, og som forener disses gode Egenskaber med det store Fortrin aldrig at ruste. Paa denne Opfindelse søger Hr. Piil Patent og venter med Rette, at de for Mange vil blive en kjær Afløser for de ved Rust saa let forgængelige Staalpenne. Vi have ved at prøve disse nye Penne overbeviist os om deres Fortrinlighed; foruden hiint omtalte vigtige Fortrin udmærke de sig ved en stor Blodhed, hvorved de føres med megen Lethed uden at ridse det Mindste i Papiret. (Big. Td.) Bazaren paa Kongens Nytorv er nu ophørt, og de fleste Handlende ere i det Hele tilfredse med Afsætningen, der især i den sidste Tid var ret god. En Guldsmed var imidlertid den sidste Dag mindre tilfreds med at have god Afsætning. Han havde nemlig bekjendtgjort i Adresseavisen, at han vilde udsælge sit Lager i Bazaren til nedsatte Priser, og til den Ende modtog han Bazarbilletterne hver til 1 Mk. Stykket, medens der, som bekjendt, af de andre Handlende, kun godtgjøres for 8 Sk. Dette syntes nogle andre Handlende vel mindre godt om, thi om Eftermiddagen indfandt sig flere Personer ved Guldsmedens Udsalgsted, kjøbte forskjellige Ting og tvang denne, ifølge Avertissementets Lydende, at modtage Bazarbilletter i fuld Betaling for hele Værdien, mens det naturligviis havde været Guldsmedens Mening, kun at modtage een Billet paa hver Gjenstand han solgte. Da han saaledes vilde have et stort Tab paa hver Ting, som han maatte sælge under saadanne Conditioner, saae han sig nødt til at lukke sit Udsalgsted. Med Hensyn til den Qvæstion, som underliden fandt Sted imellem de Handlende og Bazarcomiteen, om hvad der maatte betragtes som indenlandske eller ikke indenlandske Jndustrie-Gienstande og Varer, skal der undertiden være opstaaet ret morsomme Conflicter. Saaledes solgte en Gartner Pappegøier. Disse, meente Comiteen, kunde ikke betragtes som indenlandske Varer, hvilket Gartneren dog modsagde med den Paastand, at de vare komne fra de danskevestindiske Besiddelser. Hertil replicerede et Medlem af Comiteen, at dette intet Beviis var, da Pappegøierne jo gjerne kunde være tilfløine fra et fremmed Sted til hine Vesiddelser, men Gartneren nedslog alle Betænkeligheder med det slaaende Argument, at alle Pappegøierne talte Dansk, hvorefter der ikke indvendtes Noget mod deres Salg. – En anden Confliet med Hensyn til samme Qvæstion var af en forskjellig Natur. En fremmed Diplomat kjøbte en Blomsterbouquet af en smuk Boutiksjomfru, og da han betalte den meget spendabel med 5 Rbd., fik han et Kys i Tilgift. Et af Comiteens Medlemmer udtalte sig paa en kraftig Maade mod dette Salg, men Boutikjomfruen, paastod sin Ret, idet hun anførte som Grund, at saavel Bouquetten som Kysset var inden. Jndustri. (Ah. Av.)