Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1848-07-06
Jndenlandsk. - Fra Faaborg skrives under 27de Junii. Den største Liigprocession som i Mands Minde her har været seet, saae Man idag. Fire af de Krigere, som have været indlagte paa det herværende Lazareth og som vare døde som Følge af deres Saar, stædedes til Jorden i Formiddags Kl. 11. Sven Lif-Gardes Musikorps udførte Sørgemusik. En Afdeling af samme Garde fulgte for at fyre ved Graven. Den 1ste og 4de Kiste bares af benævnte Gardes Mandskab, den 2den af Dragoner og den 3die af vort uniformerede Politikorps. Nogle af vore svenske Brødre, Mænd fra Landet, Embedsmænd, Militaire og Borgere dannede det næsten uoverskuelige Liigfølge Unge sørgeklædte Damer gik forande bekrandsede Kister, der nedsattes Grave tæt ved hinanden. Præsten sluttede sin Tale, med følgende smukke Digt De Faldne" Farvel, J Brave, Far for evigt vel! Jert Dødsuk toner over Danmark Sletter Med Vemod fylder det hver ærlig Sjæl, Vi Laurbærkrandsen om Jert Minde fletter. Farvel, saa vister Danmarks røde Flag, Farvel! det lyder fra hvert forgfuldt Hjerte, Farvel! Kartoven tordner ved sit Brag, Farvel, vi sukke i oprigtig Smerte, Hvil født. Hav Tak for hvad J virked her! En herlig Morgen straaler Jer imøde, Farvel Farvel! fra hver J havde kjær! Fred om Jert Hvilested, J ædle Døde! og Taaren, som perlede i Øiet paa mange af de Omstaaende og paa de som beskuede Togets langsomme Fremskriden gjennem Gaderne, vidnede om, at deeltagende Følelser havde opfyldt mange Hjerter. Foruden Geværsalverne lød ogsaa Kanonernes Torden over Graven. Ved Toldporten og flere Steder varede Flag. Kjøbenhavnsposten har i den senere Tid leveret flere interessante Breve fra Elben, det sidste er dateret Hamburg den 24de Juni, der vires: "at man har Haab om Fred. Nogle sige at Danmark beholder de opbragte Skibe, men opgiver for stedse Holsteen imod 11 Mill. Specier i Krigsomkostninger. Andre paastaae at Slesvig skal indlemmes i Forbundet, men tilligemed Holsteen forblive i Union med Danmark under Prinds Ferdinand som Statholder. Som yderigere Sikkerhed for Fredsbaabet, fortælles, at Lehmann, ganske incognito er reist til Jtalien, for ikke meere at vende tilbage. Jngen tænker paa Augustenborgerne, saa utaknemmelige ere Schleswig Holsteinerne; efter at Hertugen har sat sin hele Formue overstyr for deres Skyld, ville de ikke give ham saameget som een Skilling i Pension. Allerede i Fjor skal ham ved Sangerfesten i Würzburg have tilsat 60,000 Mk. Cour; ved den arnemannske Fallet i Altona skal han have tabt 160,000 Mk. og hans Broder Prindsen af Noer 60,000. J Tilfælde af hurtig Fred, frygter man at Præsidenten i Altona skal skee en Ulykke, fordi han paa egen Haand gientagne Gange skal have udstedt falske Skibspapirer i Kongen af Danmarks Navn. J fornævnte Breve fortælles ogsaa, at en Skolelærer, der gjorde natlige Toure til Als, skal være bleven hængt af de preussiske Soldater, inden Officererne kunde forbindre det, og en Præst skal være blevet stærkt afbanket. En tydsk Frivillig fortæller selv, at have været tilstede, da en Kokkepige i det Slesvigske blev skudt af Preusserne, fordi hun havde blandet Gift i Maden. Forresten skulle preussiske Officerer have yttret, at ikke 200,000 Tydskere ville kunne bringe denne Krig tilende, de rose især det danske Artillerie. og sige, at danske Kanoner gjøre 3 Skud medens deres gjøre 1. De anslaae selv deres Tab af Døde, Saarede og Syge til 3000.