Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-01-17
Man har faaet nye Efterretninger fra London af 9de Januar. Bladet Coureren indeholder følgende Anmeldelse med stor Skrift: Hovedstadens Districter have givet et hæderfuldt Exempel; thi det er nu vidst, at af de 10 Medlemmer, som det sender til Parlamentet, vil ikke en eneste understøtte det nærværende Ministerium. Endnu vedvarede Valgforsamlingerne; Reform-Candidaterne holdt Taler under et gevaltigt Biefalds=Raab, men ne ministerielle, som vare blevne afskrækkede af de stærke Yttringer af Mishag, lode sig ikke meere see paa Talerstolen. J Provinserne synes imidlertid ikke Stemningen at være saa afgjort imod Ministeriet; thi Bladet Coureren siger: at hidindtil vare vel 77 Reformer, men ogsaa 60 Torys blevne valgte. ( Grevskaberne har den engelske Adel en meget stor Jndflydelse. Det halvofficielle Toryblad Standard har befindet sig; det yttrede den 8de: Endskiøndt det er aldeles unyttigt at sige det, saa maae vi dog erklære: at det var vor egen, ikke auctoriserede Mening, hvad vi, for 3 Dage siden sagde om den Pligt, successive at opløse Parlamentet, dersom Valgene skulle faae et ugunstigt Udfald, som nu bliver sandsynligt. Enhver som læste dette Blad, vidste at det var vor egen Mening, endskiøndt Skurkene foregave, at de ikke troede det. – Man giør den bemærkning, at Bladet ikke vil bebyrde Ministerne med Skammen af sin private Mening for ikke aldeles at ruinere det i den offentlige Mening. To mærkværdige Taler læses i engelske Blade fra Hr. Abercromby den 27de December til Valgmændene i Edingburg, hvori han opstiller den Grundsætning: at dersom Ophævelsen af det forrige Ministerium maae erkiendes for at være et skadeligt Foretagende, saa kan Skylden derfor dog ikke tilskrives Kongen, om han endog ophævede det inden han havde valgt sig et nyt Ministerium; men altid det nye Ministerium, som ved sin Jndtrædelse billigede denne Handling; thi naar ingen vilde have beqvemmet sig til at træde ind i Ministeriet, saa maatte Kongen have kaldet det gamle tilbage. Denne Deduction tiener fortræfselligt til at trænge ind i den engelske Statsforfatnings sande Væsen - Den anden Tale findes i en Addresse til Vælgerne i det nordlige Lancasshire, som den berømte forrige Minister Lord Stanley har udstædet; den er aldeles en ægte Patriot, og Constitutions=Ven værdig. Han siger deri, at han altid har været en Reformer saavel i kirkelig som i borgerlig Henseende, og at han kun udtraadte af det forrige Ministerium, fordi dette havde fattet en Beslutning, ved hvilken han havde befrygtet en ødelæggende Tendents. Han havde vægret sig ved at træde ind i det nærværende Ministerium, fordi han ikke havde nogen tilstrækkelig Grund til at troe, at det vil dristigt og fast gaae tilværks efter Reform Grundsætninger, hvilke han anseer væsentlig for Nationens Vel. Dog vil han ikke paatage sig nogen Forpligtelse til at understøtte, eller til at opponere mod dette eller mod noget andet Ministerium. Han vil understøtte det nærværende, naar det vil aabne et frit Spillerum for Reform-Grundsætningerne, og alvorligt modsætte sig det, naar det ikke vil det (det er den sande Patriots Stemme, som seer paa Tingene og ikke paa Personerne.) - Paa Jamaika skal herske en uroelig Stemning blandt Negerne.