Viborger Samler, 1789-06-08
Slutning af No. 22. Jbrahim, den 20de Keiser, besteeg Thronen efter sin Brøder, han var hengiven til mange Laster, havde bestandig Uroelighed baade i og uden Riget, især mod Venedig og Maltha. Omsider blev han i Oprør afsat og dræbt af Janitscharerne 1649 efter 10 Aars Regiering. Mahomed 4, den 21 Keiser, besteeg Thronen 1649 i hans 7de Aar, de urolige Janitscharer opvagte atter i hans Tid er stort Oprør, som lykkelig blev stillet af Grosviziren Mahomed Coprogh der svækkede disse tøileløse Soldaters Kræfter paa adskillige Maader, særdeles ved at sende endeel af dem til Can dien. Hans Søn og Eftermand Achmed, holdt og Janitscharerne bestandig i god Ave. Mahomed førte lykkelig Krig med Rusland, Polen og Keiseren. Han maatte lade Hovedet hugge af sin Grosvizir Kara Mustapha forbi han kunde ei indtage Hovedstaden Wien i Østerrige, da den blev undsat, og den tyrkiske Armee slaget af den berømmelige polske Konge Johannes Sobiesky. Efter 40 Aars god og velføiet Regiering maatte Mahomed afstaae Thronen til sin Broder Soliman, og leve som en privat Person i sit Serail, hvorudi han dog 5 Aar derefter blev ombragt med Gift af sin da regierende Broder Achmed den 2den. Soliman 3, den 22de Keiser, besteeg Thronen 1688. J Begyndelsen vare hans Vaaben uhældige imod de Allierede, saa Keiser Leopoldus gjorde store Prætensioner baade paa Lande og Penge, om han skulde giøre Fred med Soliman; men da Frankrig erklærede Keiseren Krig, og den nye Vizir Mustapha af Coprogli Slægt kom til at føre den tyrkiske Armee, blev den noget lykkeligere. Soliman skal have været gudfrygtig, men meget frygtsom, han døde af Vattersot Ao. 1691. Achmed 2, den 23 Keiser, Broder til Soliman, ligesaa enfoldig og frygtsom en Prinds, som hans Broder. Under ham førte Tyrkerne bestandig lykkelig Krig med de Allierede, som anrettede store Nederlag paa dem især under den berømte Prinds Lauis af Badens Anførsel. Achmed døde ubeklaget 1695. Mustapha 2, den 24de Keiser, en Søn af Mahomed 4. Han havde mange gode Egenskaber, var høimodig, tapper, og anførte selv længe sin Armee med god Lykke; tilsidst leed han et stort Nederlag paa 30000 Mand ved Zeuth hos Theisfloden af de Keiserlige under Anførsel af den berømte Prinds Eugenius af Savojen. Mustapha maatte derpaa i den Carlovitziske Fred afstaae mange vigtige Provindser og store Steder til hans allierede Fiender, Keiseren, Rusland, Pohlen og Venedig. Omsider omgivet med indvortes Urolighed saae han sig nødsaget at afstaae Regieringen til hans Broder Achmed 3, og døde nogle Maaneder derefter af Græmmelse Ao. 1702. Achmed 3, den 25 Keiser, førte mange og bestandige Krige med Keiseren, Rusland, Pohlen, Venedig og Persien. Tyrkernes store Nederlag i Ungarn ved de Keiserlige, under Prinds Eugenio, Tildragelserne mod Peter Zar ved Floden Pruntz, Carl den 12tes Skjæbne i Bender, Tyrkernes ulykkelig Krig mod Persien under Schach Thamas Kuli Chan &c. ere endnu i frisk Minde. J Keiser Achmeds Tid blev Bogtrykkeriet indført og oprettet i Constantinopel, han var en velskabt, mild og beleven Herre, men ligesom han i et Oprør blev sat paa Thronen, saa blev han og i Oprør nedsat igien fra Regimentet Ao. 1730. Mahomed 5, den 26 Keiser, en Søn af Achmedt 2, var en fredelig Herre, maatte dog føre store meest ulykkelige Krige mod den Persiske Schach Thamar Culi-Chan, mod Keiseren, K. 179 D. og Rusland, hvis tapre Feldtherre, Grev Munne 1737 beleirede og indtog Otzakaw, Staden havde samme Skjæbne, som ved dens Jndtagelse i denne Tid. Russerne skiød Jld i et Krud-Magazin, hvis Antændelse opfyldte Byen med stor Skræk og Ødelæggelse. Ved denne Leilighed besteeg Russerne Voldene, nedsablede mange, indtog Byen, og giorde Besætningen som havde bestaaet af 20000 Mand tilligemed den commanderende Seraskier til Fange. Efterat Freden var sluttet, leed Mahomed meget af Pest, Jldebrand, Fordskielv og især indvortes Uroeligheder, indtil han døde af en Brystfeber, den 13 December 1754. Osman 3, den 27de Keiser, en Søn af Mustapha 2, er ei bekiendt i Historien af nogen Ting, undtagen hans Frygtsomhed og Mistanke til hans Ministre, hvilke han jevnligen afsatte og forandrede, i neppe 3 Aar han regierede, havde han 7 Grosvizirer. Osman døde den 20 October 1757. Mustapha 3, den 28 Keiser, en Søn af Achmed 3, arbeidede paa sit Riges indvortes Forbedring til 1758, da en Russisk Armee gik ind i Pohlen, deels for at sætte den nu regierende Konge Stanislaum Poniatowsky paa Thronen, deels for at skaffe Dissidenterne deres forrige Friheder, de Confoederede, især den Barer Confoederation overtalede Mustapha til at erklære Rusland Krig, med Løfte, at indrømme Porten Podolien og Pohlavien. Vi veed, hvor lykkelige de Russiske Vaaden vare i denne Krig, baade til Lands og Vands, især under Øen Chio, hvor Russeme slog den Tyrkiske Flode, og den paa Land, og opbrændte den. Paa den Russiske Flode commanderede under den Russiske Admiral, den nyelig afdøde Vice-Admiral Greigh, og den danske Contra Admiral Basballe. 1763 smedede en af Mustaphas Brødre en Sammenrottelse imod ham, men da Oprørerne allerede var i Seraillets Forgaard for at gribe Keiseren, fik han Oprøret stillet, Broderen fanget, og sat i nøiere Forvaring, indtil han døde. Abdul Hamet, den 29 Keiser, besteeg sin Broders Throne den 25 Januarii 1774, under Navn af Mustapha 4de. Allerede for nogle Aar har hans Brodersøn Sultan Selim, som er yndet af Folket, foraarsaget ham stor Frygt og Uroe. Formedelst Keiserinde Catharines Foretagende med Crim, hendes Reise til Cherson, Forbund og Samtale med Keiser Joseph, erklærede Abdul Hamed Rusland atter Krig, og blev selv erklæret Krig af Keiseren. Det forrige Aars Feldttog var ligesaa ulykkelig for Tyrkerne, som det var bekosteligt for Keise 4de 180 3 ren, men ærefuld ved Oczakows Jndtagelse, samt flere store Progresser for Russerne og deres berømmelige Regentinde. -J dette Foraar, da Abdul Hamed rustede sig til et nyt Feldttog, blev han uformodentlig taget af Dage. Rygtet siger, han gjorde den 7de April en liden Lysttour til Hest, ved Hiemkomsten gav man ham en Koppe Kaffe, han befandt sig strax ilde, og døde et par Timer derefter 65 Aar gl., efterladende sig 4re Børn, deriblant en Søn Mustapha 10 Aar gl. Abdul Hamed havde mange gode Egenskaber, elskede Retfærdighed, var vel studeret, talede endeel Europæiske Sprog, men hans Capitain Pachas og Caimakans yttrede Tilbøielighed til Fred, blev uden Tvivl Aarsag til Caimakans Afsættelse, og Keiserens Død, hvorved Sultan Selim Gihandari fandt Leilighed at sætte sig paa Thronen den 7 April dette Aar 1789. Selim den 3die, 30 Tyrkiske Keiser, 28 Aar gammel. Han skal være krigeriskindet, vil selv anføre Armeen mod Keiseren, Tiden vil lære, om hans Forstand og Handlinger vil svare til hans urolige Undersaatters Ønske, der spaaer dem selv en stor Lykke under en Keiser af det Navn Selim. Alles Øine ere nu henvendte til at see Udfaldet paa denne blodige Krig. Tyrkernes Forbund med Sverrig, dette Riges indvortes Uroe, og udvortes Foretagende mod Rusland og Danmark, samt hvad Deel, de øvrige Europæiske Magter vil tage i Krigen i Norden og Østen.