Aarhuus Stifts-Tidende, 1818-08-29
(Jndsendt) Naar Hans Excellence, Hr. Generallieutenant Juctil Thersenge i occonomiske Korrespondent taler saa mange tusinde betrængte, redelige og vindskibelige Borgeres Sag. Pengevæsenet betræffende, tøkker han fikkerligen hver ædel Fædrelandsvens Ønske; thi den gu lige Forlætning, hvori næsten hver Debitor, saavel blant Høie som Lave gjennem alle Stænder, paa nærvrende Tid især er stædet i, og den Jammer, som mestendeels uforskyldt forestaaer vist henved Halvdelen af Familierne i Staten, hvis ei hastig Redning kom ner, er jo lig en skiult Kræft, der og føie Tid ruinerer Staten. Det er nu eengang en afgjort Sag, at Agerdyrkningen Flør og borgerlig Vindskibelighed er Danmark Rigdoms Kilde og det vigtigste Middel til vort Fædrelands Selvstændighed; men hvorledes seer det u med vor Agerdyrkning i Almindelighed paa nærværende Tide - Og hvorledes ere Udsigterne i Fremtiden. - Hvorledes staaer det til med borgerlig Vindskibelighed. - Omstændighederne nødte for en føie Tid siden en næsten talløs Skare til at giøre Laan; Fletito erne ansaae det fornødent, at sikkre sig deres udlaane Kapitaler ved uhyle Pam: - Tidspunctet, kom ret sage de næsten slet intet Laan, paa hvilketsomhelst Par var mueligt: Man gred til Salg af hvad mindst kunne undværes; men saagodt som Jngen vilde kiøbe ei engang for Spolkiøb: Man svækkedes ved stige Paillativer, og maatte sælge for hviltensomhelst Priis har man ei kunde undvære. - Seel saaledes staae nu næsten en tallos Skare afkræftede, modløse Agerdyrkere, som ei engang eie det Halve af fornøden Besætning af usle Kreature og Heste, som tyrke slet og avle maadelig, til næste Aar endnu daar lig re saa Fatiet saart vil blive - Rul. - Borgerlig Vindskibelighed gaaer rundt omkring alt mere og mer i Staae, fordi Kraften der skal sætte Svinghjult, i Bevægelse, er dørte. Vore allerede temmelig medtagne Skove befrygter jeg, ville neppe kunne levere der fornødne Antal af Bettelstave; thi de alt for haarde pressede Fattigkasser kunne umuelige presses haardere. Naar jeg endog ei tager Hensyn til de mangfoldige Blovigter og Aagerkarle, saavelsom til endeel Bovhalse og letsindige Speculaniere, ved hvis Operationer, tilbøde Ulykken betydeligt er bleven forstørret; saa ver der Ulykken endda alt for stor, naar jeg endog ikkun tager Hensyn til de Kreditorer, som enten af overdreven Frygt for faste Eiendommes alt for store Ridsættelse, eller maaskee alt for store Lyst til at samle Midler, og giøre sig skadesløse for ældte Tab, hvorved dei den senere Tid iblant have været vel haarde imod Deditorer, som, naar man stundom undtager en lille Uforsigtighed, uden egen Brøde have maattet giøre Gield, som endog næsten hvor ubetydelig, dog truer med Undergang. Hans Ex ellence, hiin Ædling blant Patrioter, har da af ædel Jver (det veed hver vel Anderrettet) talt ei allene mangfoldige betrængte, vindskibelige gode Borgeres Sag, men endog medens Tiden var forhaanden, talt gyldne Sandheder til Statsmanden. Endskiøndt Jngen kan nægte ham Bifald i den Hele, saa drister og mig dog til, at giøre en lille Jndvending, denne nemlig: at jeg ei, uden Betingelse, anseer det for aldeles tet og billigt naar han Analogie af Forordningen under 13de Octbr. 1813. vil have al Gield i Navneværdie reduteret til, hvad den gialdt i Sølv paa den Tidden stiftedes; thi da vilde mangfoldige Kreditorer, lide alt for meget, især de ældte Kreditorer, der udlaane paa den Tid, da faste Eiendomme havde overdrevet Værd og Coursen stod høit, desaarsag de ogsaa gjerne saavidt mueligt have klogeligen tiet, fordi Panternes Værdie gik saa umaadeligt og durtigt udad. Nu sætter jeg, at Een, paa den Tid havde udlaant f. Ex. 750 Rbd. N. B., som da gieldende Cours, og paa nærværende Tid, efter den givne Rigel, skulde modtage Betaling i Sølv efter Qvartalscoursen for Aug. og Septbr. d. A., og altsaa maatte nøies med 100 Specier; mon saadan Kreditor da ei skedte Uret? - Ja var det ei ubilligt, hvis Regieringen ved Magtsprog tvang ham til, at nøies dermed. - Vel sandt; mange af Datidens Debitorer ere desværre uden Redning, og flere blant dem for længe siden fortoren. Det var Tingenes forvierede Løb, der, blandt flere af Krigens ulyksalige Følger for Borgersamfundet, bragte det med sig, at mange ubesindige Speculantere blindthen satte deres Velfærd paa Spil: heri kan Regietingen umueligt blande sig, især da Staten ved Saadannes Undergang ei lide stort, og deres Antal ei heller er saa betydeligt. Men Tidens Tryk i de senere Dage fra saa mange forskiellige Sider (for vel bekiendt til, at jeg behøver at sige det) har bragt en næsten talles Skare af gode Statsborgere paa Randen, af Svælget, der uundgaaeligt truer dem med deres Velfærds Forliis, hvis Regieringen ei ved hastig Hielp skaffet Redning: her vilde Staten desuden lide for føleligt derved, hvis Tingen skulde jevne sig selv. Efter min ringe Formening bør al Gield i N. B. erlægges efter Rigsbankevursen 375, derfra Rigsbankens Begyndelse af altid var den samme; thi da vilde de fleste Debitorer kunne reddes, og ingen Kreditor kunde med rette klage over Fornærmelser. At en slig Foranstaltning bør skee, derom tvivle ved ingen velunderrettet og ædel Fædrelandsven; og at den kan skee, uden endog at træde Retsprinciper for nær, troer jeg vor tænkende og ædle Hr. Statsraad Ørsted selv maae tilstaae, især hvis han kiendte Landets sande Tilstand paa nærværende Tid. At Hr. Statsraadens Grundsætninger i det Hele, vort Pengevæsen betræffende, ere vigtige, derom tvivle vel Jngen; thi Landets Credit og vort Pengevæsens Stadighed ere nødvendige Betingelser for Landets tiltagende Velstand. Fundatsen for Nationalbanken bær ter umiskiendeligt, Plæg af Viisdom og Energie i Statsbestyrelsen; Statens Saar vil rimeligviis nu snart vorde lægt: dog kan et Saar ogsaa læges fo fage, og vil da atter og føie Tid bryde op, og vorde mere ulægeligt end første Gang. Hvad nytter Sølvet, naar det forvares eller misbruges af enkelte Pengemænd, uden at befordre Vindskibeligheden blant Statsborgerne giennem alle Classer, Statsborgeres Vindskibelighed, der frembringer og forædler Vare, som Sølvet skal præsentere, er dog unægteligt Statens sande Rigdom. Den Yltring: at de mangfoldige ulykkelige Debitorer i RavneværdieGield skulle røde Mangel paa Tillid til Kongens Ord er sikkerligen undsluppet hans Pen ved Tankin om de ældre Debitorer eller rettere ubesindige Speculantere; thi havde han tilfulde kjendt de nærværende Forfatning, og taget Hensyn til de yr Debitorer, sandeligen, han havde ikke kunnet over sig til, at saare saa stort et Antal af brave Med gere saa grueligt. J denne Yiering finder jo man foldige Skielmere og Skurker, skienlige Agisteurer falske Banquerotteurer, udarmhiertige Blodsugere dumdristige Aagerkarle o. s. v. et herligt Fristed, begangen Udaad, og maae nu tiltro sig selv, at høre blant gode Borgere, der kunne fryde sig ved res Mammon og foragte hine ulykkelige Debitorer, slette Borgere; thi Mistillid til Kongens Ord, m. jo naturligviis røbe slette Borgere. - Til Slut maae jeg endnu møde en Jndvending, som desvæsaa mange Pengemænd ved slige Leiligheder ofte haanligen udstøde, denne memlig: "Hvad Gavn og det skifte, hvis Regieringen paa Kreditorernes Be ning favoriserede Debitorerne: - Mon det ikke det samme, som at lede dem i Fristelse til at ødsle nye - Nei, lad dem kun ret føle Svien af det Letsindighed og Daarskab i Pengeaffairer!" hvor koldt bliver dog ofte Hiertet for nær ved Ge det. - Unægteligt ligger da i denne Indvending og de noget Sandt og noget Falskt; thi for det Første det falskt, at alle Debitorer have været letsindige Derer i Pengeaffairer; dernæst er det og falskt, at som tilforn have viist Letsindighed og Daarskab ha fremdeles ville vise det. Hvad der fornemmeligen drog til omtalte Feil blant Størstedelen af Lande Børn, var nok den uhyre Seddelmasse, og dens saa ringe reelle Værd, men fornemmeligen dens ustadge Værd. Ved Rigsbankens Oprettelse den 5te Ja 1813 blev vel Seddelmassen reduceret til 1/2, men nye Sedler dalede snart over al Farventning. Her blev nu følgen, at Alle søgte at sikkre sin Eiendon Vare eller faste Eiendomme eller ved at udlaane paa Aager til Andre, som brugte Penge til Eier domme Et hvervelse. Denne Tingenes forvittede Gang v. sig saatte gavnlig paa raa Jordets Opdyrkning; m. desværre stadelig for en stor Deel af de bedre Ege Beboere, i det den fiistede dem Luxus og LediggaFasthed i Ping væsenet og især den Foranstaltning, Sølv og ei Sedler for Fremtiden vorder det eneste N. metaire sætter med eet Skranker derfor. Slesvigs i Holsteens Exempler ere talende Beviser herpaa; til uagtet disse Provindser under Krigen næsten var ruinerede, ere de dog nu i saa kort Tidsrum atter stone til Vilstand. Vindskibeligheden vaagnede sna som forynget, giennem alle Stænder; Alle fra det Høieste til den Loveste kan leve og fryde sig ved sig Stand. - NB. i Almindelighed. - Her er ogsaa ful Sikkerhed for at erhvervet Formue altid vil beholsit Værd; thi Numerairet er - rede Sølv.