Berlingske Tidende, 1815-12-18
Politie-Plakat. Politie=Directeuren i den kongelige Residents=Stad Kiøbenhavn giør vitterligt: Da Anordningerne i Henseende til Reisende endnu stedse hyppigen overtrædes, tildeels, som det synes, fordi Mange staae i den urigtige Formening, at den indtraadte Fredstilstand skulle have hævet hin Anordninger, saa anseer jeg mig beføiet til, herved at giøre Publikum opmærksomt paa, at ligesom det for Krigen var befalet, at Fremmedes og Reisendes Ankomst og Afgang skulle anmeldes for Politiet, saaledes er det samme ogsaa endnu efter Krigen nødvendigt, hvorhos jeg bringer i Erindring følgende væsentlige Jndhold af de i saa Henseende forhen bekiendtgjorte og fremdeles gjældende nærmere Bestemmelser : 1. Enhver Tracteur, Giæstgiver, eller Herbergerer, og ikke mindre enhver anden Jndvaaner i Staden selv eller paa dens Grund, være sig Eier eller Leier, bør, under Mulkt fra 4 til 20 Rbdlr. S. V. paa Contoiret for Reisende, (som nu holdes paa Politiekammeret det nye Raad= og Domhuus) skriftlig under Haand anmelde enhver til deres Boepæl ankommende Neisende, saaledes, at de som ankom me efter Kl. 9 Formiddag, anmeldes inden Kl. 6 Eftermiddag, og de som ankomme efter Kl. 6 Eftermiddag, anmeldes Kl. 9 næste Dag, Formiddag, med Forklaring, som den Reisende strax ved Ankomsteraffordres, om dens fulde For= og Tilnavn, Stand eller Caracteer og Ærinde, hvorfra den hertil er ankommen, om det er skeet tilvandeller tillands og igiennem hvilken Port, samt hvorlænge den formene at forblive her, og bør med Anmeldelsen følge den Reisendes med havte Pas til Eftersyn og Paategning, men hvis den ikke med Pa er forsynet, bemærkes saadant i Anmeldelsen. 2. Under lige Mulkt og paa lige Maade bør Anmeldelsen til Contoiret skee, naar nogen Reisende forlader sit Logie, og deri bemærkes om Personen er aldeles bortreist eller blet flyttet og da hvorhen i Staden, ligesom, i sidste Tilfælde, den nye Vert om Jndflytningen er pligtig at giøre Anmeldelse som anført. der, som fra andet Sted, inden eller udenrigs, hertil Staden an 3. Som Reisende ansees Enhver, uden Hensyn til Kiøn eller Al kommer og saalænge den her forbliver, uden enten som næringsdrivende Borger, som Studerende, som Embedsmand, som Pensionist, eller som den der lever af egne Midler, her beviisligen at tage fas og stadig Boepæl. Kiøbenhavns Politiekammer, den 16de December 1815. O. H. Hvidberg. Friisopgave. Det er bekiendt og beviis, at i Søndersylland eller Hertudommet Slesvig det danske Sprog oprindelig har været det herskende og almene Tungemaal, at sammesteds Love Vedtægter, Retsforhandlinger, Privilegier o. s. v. i de ældre Tider og giennem flere Aarhundreder allene i dette Sprog hav været affattede, foretagne, beskrevne og udstædte; at i samme Provinds de allerfleste Navne paa Steder vare og ere dan, ske, og at Indbyggerne vare og ere ikke mindre rette og indfødte Danske end Nørre-Jyderne. Det er ligesaa bekiendt at i bemeldte Provinds Sönderjylland eller Hertugdommet, Slesvig har det tydske Sprog efterhaanden næsten ganske for trængt det danske Sprog som Administrations-, Rettergangs Kirke, og Underviisnings-Sprog, tildeels ogsaa som Omgangssprog, især fra Kiøbstæderne og de fornemmer Kredse, medens det dag endnu bruges som Modersmaal af den allerstörste Deel af Almuen. (Pontoppidan om det danske Sprog Skjebne udi Sönderjylland eller Slesvig. Aagaard om det danske Sprogs Skjebne og Grændser i Sönderjylland.) En Borger, hvem det danske Sprogs Hæder og Rettigheder, ligge paa Hiertet, önsker at foranledige en mere omfattende historisk-politisk Undersøgelse denne Gjenstand angaaende, ogsaa i den Hensigt, at en saadan Undersøgelse kunde blive Veiledning til Erkiendelse af Midler, der maatte skjönnes passende og virksomme til at give Sproget dets gamle Rettigheder, tilbage, han udsætter derfor fölgende, i nedenstaaende Hovedpuncter sig oplösende, Priisopgave, a. Hvorvidt har i ældre Tider det danske Sprog, som almindeligt Landssprog, strakt sig mod den holstenske Grændse : b. Fra hvilken Tid af, og ved hvilke Omstændigheder, er paa denne Kant det danske Sprogs Gebeet og Herredømme efterhaanden blevet fortrængt eller indskrænket, og hvorledes er denne Indskrænkning gaaet frem c. Hvilket er for nærværende Tid Forholdet i det Slesvigske mellem det danske og det tydske Sprogs Udstrækning, og hvilke Ulemper og Uleiligheder følge af begges Blanding, hvilke ere Midlerne, hvorved det danske Sprog, som Landets ældste almindelige Tungemaal tillige kunde blive det almindelige offentlige Underviisnings, Forhandlings- og Rettergangs-Sprog, og Sønderjylland saaledes i Henseende til Sproget blive, hvad det forhen har været, en dansk Provinds, Ved Besvarelsen af denne Opgave forlanges deels de mueligst fuldstændige hidhörende Oplysninger, saavel i ged- og ethndgraphisk, som i historisk Henseende, deels et stadigt Henblik paa de skeete Forandringers politiske Fölger, samt paa Statsstyrelsens Med eller Modvirkning i saa Henseende baade i ældre og nyere Tider. Gjerne skulde Man ogsaa see en saadan Besvarelse ledsaget med et eller flere historiske Korter, hvorpaa de mærkeligste Forandringer i begge Sprogenes geographiske Grændser vare betegnede. For en saadan Besvarelse af foranførte Opgave, som tvende kyndige Videnskabsmænd, der efter Anmodning have lovet at paatage sig de indkommende Forsögs Bedømmelse, maatte erkjende for fyldestgjörende, tilsiges en Præmie af 300 Udrede Sölv (150 Specier), og skulde foruden den Afhandling, Prisen tilkiendes, endnu noget indkommet Forsøg befindes at fortiene færdeles Opmærksomhed, til Forfatteren derat kunne vente en mindre Præmie af 100 til 150 Rbd. rede Sölv. Belvarelsen kan være afsattet enten i det danske eller tydske Sprog. Den Afhandling, som maatte vinde Prisen, vil uden Bekostning for Forfatteren blive besörget udgivet i Trykken, saafremt han ikke hellere selv vil drage Omsorg for dens Udgivelse. Terminen til Afhandlingernes Indlevering bestemmes til 1ste Juli 1816. Enhver Afhandling maatte behagelig forsynes med et Rotto, og ledsages med en forseglet, et lige Motte førende Seddel, hvori Forfatterens Navn opgives. Indsendelsen skeer til den Gyldendalske Boglade i Klareboderne No. 8, som indestaaer for de udlovede Præmiers Udbetaling, naar og saasnart de af Vedkommende Censorer maatte være blevne tilkiendte. E. I. p. Milder. - nu mine Taare rinde. Bedste Broder, ved Din lukte Grav. Skialden aldrig skiønnere Dit Minde, Reiser, end Du levende det gav Viis, - retsindig, stræng i alle Pligter, Ærlig, reen, - huusholderisk og god Fast, - bestemt, som Manden, der er svigte; - Blid og jovial Du blandt os stod. Men især, - som Stiernen lys. - Dit Di stod til Englene hist i Dit Stavn; Derfor skal Eppres og Myrthe bøie, Taareglimrende sig om Dit Ravn. Phanesord, 10de December 1818. S. Paludan,