Viborger Samler, 1783-02-17
ELLEFTE AARGANC. Mandagen den 17 Februarii 1783. rødre, Tak Gud og Kongen! for Fred og Rolighed inden vore Enemærker. Værer derved ikke ligegyldige, men Aarvaagne ved de Rigdomme Landet har vundet, og de som Krigens Vedvarenhed med en fordoblet Magt tilbyde og forsikre Eder. Benyt Eder, heraf mens det er Tiid, til en, mueligt, efter Krigen vedvarende, Handling. Betænk, at endog midt i Krigens Lue handlede Krigførende, hvormeget meere da ikke de, hvis Handling under Varetegt af Landets Venner, og ved deres Forsorg fortsættes kan i Fred og Rolighed. Betragt, hvad der giør Engelland mægtig til at trodse Krigen i 3de Verdens Deele, tilLands og Vands imod fem anseelige Magter, og endnu i Dag triumpherer. - Handel og Skibsfart, denne Moder til Velstand hos Borger og Landmand i alle optænkelige Nærings Grene. Denne, som har gjordt Hollænderne til En tilforn mægtig og endnu riig Stat - og Denne, som alle Magter nu anseer for det Ypperligste lad Denne - Brødre! - være Eder Magtpaaliggende, og tænk, de kiekke Søe=Mænd Eders Forfædre har været, og Fædrene, de uforsagte Cimbrer, har ved Folkemængden oversvømmet næsten heele Europa. Beviis nok for Eder, at Nationen er skikket og duelig til Handel og Skibsfart uden at see hen endog paa de Handels Planer, som ved en Mild, og Godædig Regiering ere bragte for Lyset. voxe - og daglig trives. Landets Beliggenhed - Skatte af Rigdomme til Skibes Bygning og Udreedning - behøve Alene - Opvækkelse i en beleilig Tiid. Men til Denne skal de Mænd træde frem, som har en almindelig Velstand til Formaal ligesaa vel som som egen Fordeel. - Hvad Glæde for Eder Brødre, at J have taget Deel i Indretninger der gavne? – der føder uendelige Familier - giør Staten Folkerig uden Eders Tab; - tilveiebringer, de sikkerste Rigdomme i Landet - og derved formeerer Eders egen Velstand. - Vore Søstre, skal da ikke gaae gamle - ugifte - og vore Brødre ikke være Leiesvenne - og Flygtinge. Betænker dette i en beleilig Tid og viid! at et Anlæg ikke fordrer umaadelige Skatter, eller Rigdomme, som Noget der var betænkeligt at vove- og hvilken J ikke have i Overflødighed. Nei, et godvillig Anlæg kan aldrig blive Byrde for noget Menneske; da skulde det ikke komme fra min Haand, enhver kan tilskyde saa meget han vil og kan, og manges Tilskud giør da et Fond - Dette! til at anlægge en Handel paa Vestindien - RobbeSlager Fangst - eller hvad Handel man ved Conjuncturerne fandt fordeelagtigst, saaledes i Henseende til det, som Aalborg, Aarhuus og Flensburg med fleere Stæder har gjort og - giør - Planen, inddeelt saaledes, saa at den mindst Formuende kunde tage Deel derudi. - Kilden til Hollands Velstand. Denne Handel, som saaledes i Krigen anlæges maae naturligviis i Freden kunde bestaae, da Handelen forestaaer en Hoved Revolution, og har nendelige Udsigter - paa Vahrene, som assuerede kunde vel ikke tabes - og Skibet aldrig tabe sin Pris, hvorefter man man ved Fredsslutningen fornemmelig vil spørge. Jngen vover her altsaa Noget - Derimod - love Rygterne og store Fordeele - og foruden at disse bleve tabte for os og vore Landsmænd - Da, men med Agtsomhed - see Følgerne i Møde - Hvilke, dersom de ikke forekommes, blive - at, naar Freden i sin Tid opnaaes, vi da, Ol ubehagelige Tanke! sættes tilbage i vores forrige Forfatning, og ligesom Bjørnen der i Huulen føder - tærer, og lader sig i Stilhed nøie med at sue paa sin egen Lap.