Viborger Samler, 1835-05-10
Af Aarhuus Avis No. 71. J d. T. No. 65. har en ubenævnt Forfatter gjort Almeenheden opmærksom paa Præste-Embedernes ringe Jndkomster; men det forekommer mig, som om han ergaaet frem ad en gandske urigtig Vei. Han opregner rigtignok endeel meget daarlige Kald, men hvorfor nævner han da ikke de Gode, Og hvorfor beregner han Tienderne efter det usædvanlig lave Capitul fra 1826, Det vilde give et gandske andet Product. Da vilde f. Ex. Gundslev Sognekald, Avlingen uberegnet, kunne anslaaes til 2,400 Rbd.; Steenløse til 2600; Assens og Kjærum til 3800; Phaniefjord til 2500; Hoirtagstrup til 2200; Holbek og Meerløse til 4,100; Stillinge til 3100; Munkebjergbye og Bromme til 1,900; Skjødstrup og Elsted (som nu er vakant) til 1500; Faxøe til 3000; Gladsaxe til 3000; det resid. Capellanie ved Domkirken i Roeskilde til 2400; Lille Lyngbye og Ølsted til 2500; Hammer og Lundby til 3100; Steenmagle og Steenlille til 2000 Rbd.; o. s. v. o. s. v. Jeg beder bemærket, at disse Embeders Jndkomster ere beregnede ved deres Vacance i Aarene 181927. Her have vi altsaa, til 15 størstedeels Landsbygeistliges Besolding den saare betydelige Capital, Fyrgetyve Tusinde, et Hundrede Rigsbankdaler, eller, i Gjennemsnit, over 2670 Rbd. til Hver. Det forekommer mig dog at være en ret klækkelig Sum, hvormed en Familie nok kan komme ud, uden at den just behøver at tage det alt for knapt. Jeg kjender ogsaa adskillige Landsbypræster, som virkelig staae sig overmaade godt og føre et brillant Huus, samt kjøre i Wienervogn o. s. v. Leve kunne de Fleste overmaade godt, Man betænke kun deres svære Qvægtiende, som giver dem langt flere Victualier i Huset, end de kunne forbruge. Jeg har i min Barndom kjendt en Landsbypræst, som allene af Flesk bekom 86 Sider. Man siger, at denne Qvægtiende skal være i Aftagende, imidlertid seer Man dog af Collegialtidenden, at den i adskillige Kald endnu løber betydeligt iveiret, f. Ex. i Stillinge til 140 Rbd.; Bringstrup og Sigersted til 200 Rbd.; i Steenmagle og Steenlille til 160 Rbd.; i Faxoe til 300 Rbd.; o. s. v., Smaa redsel indbefattet. Mange Steder ydes denne Præstation in natura, og Tænderne kunne virkeligen løbe i Vand paa En, naar Man læser om den megen Fetalli, som er mange Kald tillagt, f. Ex. Hasle og Ruth 52 Lam, 54 Gjæs, 8 Ol Sild, 8 Ol Torsk, 54 Snese Æg &c. Nebager og Bierre 56 Gjæs, 62 Par Kyllinger, 62 Snese Æg, 29 Lpd. Ost, Lyngby og Alboge74 Gjæs, 76 Snese Æg, 32 Lpd. Ost; Ølsted 36 Gjæs, 36 Par Kyllinger, 36 Snese Æg, 7 Lpd. Smør, 12 Lpd. Ost &c. Nylarskjer og Vestermaria 97 Lam, 127 Gjæs og 128 Paaske rettigheder, 20 Kurve Fisk m.m. Det maa formodentligen være alt dette, der har bevirket, at der tales saa meget og fede Landsbykald. Præsterne klage saa meget over den høie Bank rente, men de oppebære jo selv betydelige og mange Slags Renter. De have Julerente, Paaske rente, St. Hans Rente, St. Michels Rente, Smaarente, og Gud veed, hvilke flere Renter. De have Annergaarde og Mensalgods, Landgilde og Refusioner, Nannest og Ostemelk, Brændendviisning og Høstdage. J mine statistiske Optegnelser finder jeg endog, at idet mindste een Landsbypræst - i Rødding og Skrave, Ribe, Stift, har Rettighed til at brænde Brændeviin. Overalt veed jeg ingen anden Embedsmand i Staten, der har saa mange Rettigheder som Præsten. Han har Paaskerettighed, Jagtrettighed, samt undertiden betydeligt Fiskeri. Han er fri for at bidrage til Skolevæsenet, fri for Veiarbeide, for offentlige Reiser. Sneekastning er det eneste, Man kan fordre af ham. Jeg indrømmer, at Bankrenten kan være besværlig nok for ham at udrede, men den udredes dog kun to Gange om Aaret, hvorimod Præsten til enhver Høitid, endogsaa til de afskaffede Høitider, har Rente at hæve, hvilket giver en idelig, løbende Jndtægt. Hertil kommer den betydelige Avling, de fleste Præster have. At drive den, maa falde saa meget lettere, som Bønderne kjøre Gjødningen ud, og Huusmænd og Inderster gjøre Host dage. Man skulde undre sig, om Man vidste, hvad mange Præster udbringe af deres Landbrug. Jeg kjender nogle, som sidde i smaae Kald og ere blevne rige ved deres Avlsbedrift; jeg kunde nævne En, som i Fjor tog 800 Rbd. ind for Raps, og i Aar vil rimeligviis tage det Dobbelte ind. Jeg veed Præster i Thye og Salling som tjene svære Penge ved deres Hestehandel. Saaledes haaber jeg, Man vil give mig Ret i den Paastand, at Landsbypræsten, paa aldeles loyal Maade, kan gjøre sig Fordeele som ingen anden Embedsmand i Staten. Man betænke kun, hvad et Brændeviinsbrænderie paa Landet kan indbringe. – Den geistlige Stand har i Sandhed store Privilegier. Jeg er langt fra at misunde den. Men jeg kan ikke lide, at Præsterne ville sige, at de ikke kunne leve, thi den daglige Erfaring overbeviser mig om det Modsatte. Juste milien.