Berlingske Tidende, 1817-01-13
Neapel, den 14de December. Jforgaars bekiendtgjordes her ifølge den af Wiener=Congressen, skete Erkiendelse af vor burchlauchtigste Regent, som Konge over Kongeriget af begge Sicilierne, en meget vigtig Statslov, dateret Caserta, den 12te December, hvis Jndhold var følgende: 1) Neapel og Sitilien danne Kongeriget begge Sicilierne. 2) Hs. Majestæt føres fra nu af Titelen: Fardinand l. per la grasia di DiRe deel regne delle Due Sicilie. di Gerusalemme &c., Infant di Spagna, Duca di Parme, Piacenza, Castro &c. &c., Gran Principe ereditario di Toscana &c. &c. &c. 3 - 3) Med Kiøn. følgen skal det til evig Tid forholde sig efter den af Carl den 3de under den 6te October 1759 givne Lov. 6 - 7) Protocollen og alle Kongel. Love og Decreter skal føres, og sammes Originaler opbevares i et i Neapel residerende almindelig Cancellie for Koget begge Sicillerne, hvori en af de Kongel. Minister Samaser, tairet præsiderer som Ministro Cancelliere deel regne delle daa Sicilie. 3) Minister=Cantsleren sætter sit Stal under, samt bemerer og contrasiguerer alle Kongel. Love og Decteter, sender dan til samtlige Øvrigheder i Kongeriget og sørger for deres Bekiendtgiørelse og Samling. 9) Desuden skal et øverste Cancellieraad (Supremo consiglio di Cancellaria), hvori Cantsleren ligeledes præsidderer, undersøge og forberede de vigtigere Statsanliggender, førend de forelægges Statsraadet til Kiendelse. 10) Det almindelige Cancellies indre Organisation og Cantslerens saavelsom det øverste Cancellieraads Attributer skulle vorde bestemte ved særegne Love. Paa samme Tid udkom følgende Decret, som især angik Sicilien, og hvori de Privilegier, som forhen vare dette Lands Jndbyggere tilstaaede, ikke allene bleve bekræftede, men ogsaa bragte til at stemme med de politiske Jnstitutioner, som Kongeriget begge Siciliernes Statsret danner, ja tildeels endog bleve udvidede. Art. 1) De civile og geistlige Embeder i Sicilien, paa hiin Side Strædet, skulle udelukkende tildeles Sicilianere, selv med Indbegreb af Erkebispedommes i Palerme, omendskiøndt sammes Besættelse, ifølge de store Privilegier, der vare det tilstaaede af Hs. Majestæt Kong Carl den 3die var forbeholdt Allerhøistsammes Godtbefindende. 2) Alle store Statsembeder, Ministerierne, Statssecretariaterne, Gesandtskaberne a. skulle i Forhold til Siciliens Befolkning, altsaa for den fierde Deel, besættes med indfødte Sicilianere. 3) Jstedetfor de og Sicilianske Consultatorer, som forhen vare Medlemmer af den baværende Gunta af Sicilien, skal i Fremtiden, efter den nys angivne Maalestok, et passende Antal af Sicilianske Raadsterter optages i det øverste Cancellieraad for Kongeriget begge Sicitierne 4 Til at ansættes ved Land= og Sømagten, samt ved den Kongel. Hofstat, have alle Undersaatter uden Forskiellige Rettigheder. 5) Regieringen over det samtlige Kongerige Sicilien forbliver stedse have Kongen er. Residerer samme i Sicilien, saa bliver Staten paa denne Side regieret ved en Kongel. Prinds eller en Statholder ; er det en Kongel. Prinds, saa har han en Kongel. Statsminister hos sig som fører Correspondenen med de hos Hs. Majestæt sig befindende Ministerier og Statssecretariater ; og desforuden ene nu to eller flere Directeurer, som præsidere i de Afdelinger af benævnte Ministerier og Statssecretariater, som blive tilbage paa deres Sted, for at forestaae Local-Regieringen over hiin Deel af de Kongel. Stater. Et det ingen Kongel. Prinds, saa skal Statholderen selv tildeles Titel af Minister og Slotssecretair, selv føre benævnte Correspondence, og ligeledes have 2 eller flere Directeurer hos sig. 6) Ligeledes forholder det sig i modsat Tilfælde, naar Hs. Majestæt residerer i de paa denne Side af Strædet liggende Lande. 7) Omtalte Directeurer, skulle i begge Tilfælde vælges af Kongel. Undersaatter, i hvilken Deel, af de Kongel. Stater de end ere fødte, som det med Hensen paa Sicilien var fastsat angaaende den forrige Consultatore, Conserva tore og Regierings Secretair, i hvis Sted egentlig de omtalte Directeurer skulde træde. 8, Sicilianernes Retssager blive fremdeles, ogsaa i sidste Appellations Instant, paadømte ved de ficilianske Domstole. Ifølge heraf skal der oprettes i Sicilien en øverste Justitsret, som staaer i Spidsen for alle Jurisdictioner paa denne Øe, og er afhængig af den øverste Justitsret paa denne Side Strædet; ligesom ogsaa denne sidste er uafhængig af hiin i Sicilien, naar Kongen opholder sig paa denne De. Organisationen af disse 2 øverste Jurisdictioner skal bestemmes ved en særskilt Lov. 9) Frudalvæsenet, verbliver at være afskaffet saavel i Steilien som ogsaa i de andre Lande paa denne Side af Strædet. 10) Siciliens Andeel i de permanente Statsudgivter skal hvert Aar af Kongen bestemmes og fordeles; men kan aarligen ikke overstige en Sum af 1847,687 Unzer Conce) og 20 Tari, som nemlig i Aaret 1813 blev fastsat af Parlementet at være Sicition active Jndkomster. En større Sum kan kun paalægges med Parlementets Jndvilligelse. 11) Af forbenævnte Andeel skulle ikke mindre end 150000 Unzer aarligen afdrages forud, og anvendes til Afbetaling af Sicitiens uforrentede Gield, og det saalænge indtil alt er afbetalt. Er dette skeet, saa bliver aarligen den samme Sum anvendt til den ficilianske Statsgields Amortisationsfonds. 12) Jndtil Civil og Justitsadministrationens almindelige System i Kongeriget begge Sicilierne kan vorde promulgeret, skull. Justits= og Administrationsforretningerne gaae den Gang, der hidtil have havt.