Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-07-28
Offentlige Foranstaltninger. Da en fra Gouvernementet i Tranquebar indkommen Forestilling, hvori andrages paa en forandret Indretning af det geistlige og Missionsvæsenet i bemeldte Establissement, har vundet allerhøieste bifald, ere de fornødne Kommunikationer under 3, Mai fra Kancelliet udfærdigede til alle vedkommende Authoriteter. Jfølge heraf skal den ved Zions Menighed paa Tranquebar ansatte Præst herefter tillige være første Missionair, da Missionen forlængst har ophørt i at befatte sig med nogetsomhelst geistligt Embede udenfor dansk Territorium, siden Alt udenfor Tranquebars Grændse nu er brittisk Herredømme underkastet. Videre er bestemt, at Missionen i Tranquebar maa ophøre som Omvendelses Jnstitut; men at derimod Skoler blive indrettede, i hvilke de for ethvert Menneske almeennyttige Kundskaber blive meddeelte. Formedelst det i Jndien herskende Kastesystem, udrettes der kun i enkelte Tilfælde noget ved Forsøg paa at omvende til Kristendommen. Det er nemlig hyppigt, at de, som overgaae til den kristelige Religion, kun ledes af interesseerte Motiver, enten nemlig for deslettere, som de troe, at erholde en eller anden europæisk indiansk Betjenning, eller for at blive underholdte eller lade deres Børn underholde med Mad og Klæder i Skolerne. End ikke for deres Afkom er noget at vente af denne Overgang; thi, da Udgangen af Kasterne medfører Tabet af alle borgerlige Ret. tigheder, vedblive de, skjøndt de kalde sig Kristne, at udøve den hedenske Religion for ligefuldt at kunne forblive i Kasten, og det samme er Tilfældet med deres Afkom. Men uagtet Missionen ikke tør frembyde Motiver, hentede af Jnteressen, for at bevirke Antagelse af Kristendommen, ophører Omvendelses-Jnstitutet derfor ikke aldeles, da det ogsaa for Fremtiden bør være Præsternes Pligt, at undervise og til Daab antage Saadanne, som, uden dertil at ledes ved Interesse, attraae det, ligesom ogsaa disse geistlige Embedsmænd, foruden at kaldes dansk Præst og Klokker, tillige skulle føre Navnet Missionair, som der er ærværdigt ved Ælden. Da de Fattige, der ved at antage Navn af Kristen udelukkes fra deres Landsmænds Understøttelse, altid ligge den Kongelige Kasse til Byrde, skal der indrettes en tamulisk Skole, hvor ikke, som hidtil i den malebarske Skole, gives frie Underholdning med Spise, Klæder og Bolig, men frie Underviisning i Moral, Skrivning, Regning, Dansk og Engelsk, af Præsten og Klokkeren qva Missionair samt en dertil antagen Skolemester, ligesom og Religions=Underviisning til dem af Børnene, som ere Kristne. Derimod bør den særegne portugisiske Skole, ligesom og den existerende portugisiske Menighed, som overflødig, indgaae, naar Forstanderen, Hr. Schrebrogel, der hverken kan Dansk eller Tamulisk, i sin Tid afgaaer. Der har nemlig fra den portugisiske Over magts Tider i Jndien vedligeholdt sig en fordærvet Dialekt, af dette Sprog, der nu mere og meere fortrænges af det Engelske, og tillige er saa regelløst, at det er umuligt at give ordentlig Underviisning deri. Nogle Missionen tilhøi rende, men for Tiden aldeles overflødige Bygninger skulle i bortsælges. Om Missions=Bibliothekets Anvendelse bliver nærmere Bestemmelse at tage. Endelig skulle de geistlige Embedsmænd for Fremtiden, hvad Præsternes og Skolelærernes Forhold og Missions=Udgivterne angaaer, staae under Gouvernementet, hvorimod Missions=Kollegiet fremdeles beholder sin Jnspektionsret, baade hvad det egentlige Kirkevæsen og Skolernes Bestyrelse angaaer.