Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-09
Jstedetforlemoindre kan man sige le plus petit." Denne Regel dadlede jeg, fordi den var fremsat uden Jndskrænkning, og fordi den, under denne Form, i mange Tilfælde ei kunde anvendes. Jeg anførte Exemplet, ce vin la et moindre que Pautre, i hvilket saadan Omsætning ikke gaaer an, og idet jeg tilføiede, at de fleste *) Grammatiker angive Forskiellen mellem disse 2 Udtryk, citerede jeg til Exempel Lindensels Pag. 87. Hvad giør nu imidlertid Doctoren, Da han ikke kan nægte, at denne Regel er altfor omfattende, og at min Jndvending er uomstødelig, saa angriber han derimod den af mig citerede Regel hos Lindenfels, hvoraf han tager Anledning til at udbryde i følgende Exclamation: "Kandidaten er saa lidet vant til regelret Tænken, at han allevegne blotter sig, for at slaae sig og sine Klienter (?) med sine egne Vaaben." Men, hvad om det nu gaaer her med Doctoren, som med Den, der vil bruge Pidsken, han ikke forstaaer at styre, og derfor selv faaer den i Øinene, Hvad om nu Doctoren slaaer sig selv netop med sine egne Vaaben, idet han her beviser sin Mangel paa Ved Ordet fleste sætter Doctoren Spørgemaalstegn, som om jeg her havde sagt, hvad ikke var sandt. Dog, jeg vil nødig troe, at Doctoren med Vidende vil giøre ugrundede Beskyldninger, rimeligst derfor, at det er en Følge af reen Uvidenhed. Hvis han vil behage at læse: Bendtsens Syntax Paa 26, Bruuns Gram. Pag. 35, Deichmans Gram. udgivet af Westeengaard Pag. 30, Dejuges Gram. Pag. 15, Lindenfels's Gram. Pag. 87, Meidingers Gram. udgivet af Lindensels Pag. 454, Nachtigals Udgave af LHomond Gram. Pag. 45, Schaldemoses Gram. Pag. 17, da vil han i disse Gram. finde denne Forskiel antydet, og disse anførte udgjøre dog nok Fleertallet af vore danske Sproglærer i dette Fag. sund Fornuft og regelret Tænken! Dette er atter en Streg i Regningen, som Doctoren nok ikke har beregnet; dog, til hans Trøst formoder jeg, at Jngen, undtagen han selv, vil undre sig derover. Den af Lindenfels citerede Regel lyder saaledes: "naar petit betyder lille af Vext, dannes Comparativet regelmæssigen." Eleven lærer her at kiende et specielt Tilfælde, hvor moindre og plus petit ikke kunne bruges iflæng, men dettespecielle Tilfælde fremsættes ikke som det eneste, hvori petit kan have en regelret Comparativ, kun som det Tilfælde, hvori den omtalte Omsætning ikke gaaer an. Doctor Göttsche vedbliver desuagtet: "Denne Regel lærer saa godt som Jntet. (!) Var den rigtig, da maatte le plus petit manque de for, la plus petite recompense, og tusind andre, ikke til legemlig Størrelse sigtende, Udtryk være urigtige. Jeg vil sætte denne Doctorens Slutning ud fra hinanden, for at hans forvirrede Fremgangsmaade kan sees i det tilbørlige Lys. Petit, som betyder lille af Væxt, har en regelret Compar. Lindenfels. Petit i tusind andre Udtryk angaaer ikke Værten. Altsaa: J disse tusinde andre Udtryk har petit ingen regel. Compar. quod esset demonstrandum Dr. Jac. Göttschius. J For ret at kunne bedømme denne Slutning, vil jeg tilføie en lignende ad modum magistri: Jacob, som er Skræder, er begavet med Fornuft. Tusinde andre Jacober ere ikke Skrædere. Altsaa Disse tusinde andre Jacober ere ikke begavede med Fornuft. J Sandhed Doctoren kan paa den Maade snart bevise, at Sort er Hvidt og at Hvidt er Sort. Dog, denne Gang er jeg Vopere pretium et andre, onommodo alle magister concludat et argumentetur. (Dr. Gottsche i sine Recensioner Pag. 21.) Jntet er mere sælsomt, end at see en drukken Mand, ledet af Vægtere hiem, moralisere og igiennemhegle Andres Feil paa Veien. Henrik i Maskeraden Act 2. St. 3. vis paa, at han giver mig Ret, naar jeg paastaaer, at hans Slutning er gal, thi i andet Fald kunde han let selv komme med blandt Jacoberne uden Fornuft, med mindre at han ogsaa skulde være Skræder incognito, og hvis saa er, overgiver jeg ham ganske til Skræderlaugets Jnteressentere. Der kunde imidlertid gjerne gives Grunde til at ønske, at det Sidste virkelig var Tilfældet; thi deels kunde Man da antage, at det er blot for at øve sig i Kunsten, at Doctoren saa gierne lapper sin brogede Trøie med debonaliske Pialter, deels kunde Man da snarere have Overbærelse med ham, naar han udgiver det bedste Stykke i sin Kiole for originalt, skiøndt det desværre ikke tilhører ham. Dog, hvorledes det nu end forholder sig, saa giver dette Exempel, saavel som det Foregaaende, os Leilighed til at uddrage en anden, men rigtig, Slutning, at Doctor Göttsche ikke har gjort sig tilbørlig bekiendt med Logikens Lære om Slutninger. Da det imidlertid maatte være saavel ham, som hans Elever, særdeles vigtigt, at han afhielper denne Uvidenhed, og da Mange derved maaskee kunde sikkres for, herefter i dette Punkt at blive Gienstand for hans Haan, saa vil jeg særdeles anbefale ham, enten at høre Prof. Sibberns lærerige Forelæsninger, eller og at læse: principia philosophandi BirgeriRiisbrigh in usum juventutis, hvor han blandt Andet vil finde Pag. 154, er meris particularibus non concludendum. Anvendes denne Regel paa det anførte Sted, da indsees det, at der af det specielle Tilfælde, Major Lindenfels anfører, ikke kan sluttes til Udelukkelsen af andre mindre almindelige Tilfælde, hvor pert ogsaa kan have en regelret Comparativ. Skulde Doctoren imidlertid af egne Grunde ikke have Lyst til at benytte de anbefalede Underviisningskilder, men helst ønskede en privat Forberedelse, kan jeg anbefale ham en øvet Pædagog, der udmærket sig ved saadan Tydeligheds Evne, at han endog kan giøre sig fattelig for de mindste Børn. Jeg spørger nu den tænkende Læser, om jeg ikke hermed føie kan anvende Doctorens eget: "i tacuisses, philosophus mantisses (see hans Recensioner Pag. 19). Paa Dansk: Hvis du havde lukket din Mund, kunde du gierne have indbildt Folk, at du var Filosof; hvilket han behager at sige til en agtværdig Lærd, mod hvem han selv kun er, hvad Franskmændene kalde, un blanc bec. Naar Doctoren fremdeles vedbliver: "Desuden vilde jeg ikke sige, ce vindest moindre que Pautreda viser han derved idetmindste sin Ensidig hed, thi Academie har netop det samme Exempel tome II. pag. 118, og hvad en saadan Autoritet erklærer for Rigtigt, kunde Doctoren dog nok være bekiendt at underskrive, Han synes desuden herved at røbe sit ubekiendtskab med de almindelige Udtryk, petit vin, ce vin et fort petit; levin blang et moindre que le ronge &c. Hvad derimod Doctorens la plus pette recompense angaaer, da troer jeg vist at enhver Franskmand langt hellere vilde sige, la moindre recompence. Academiets Ordbog har Exemplet: "est la mon dre satisfaction, la moindre recompense quon lui dove. Paa samme Sted har Academie flere Exempler, der bevise det Urigtige i at anføre den omtalte Regel uden Jndskrænkning Fortsættes.)