Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-12-19
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Alle de Forventninger, som Ministrenes Modstandere knyttede til "det tredie Parties Forening med Oppositionen, ere blevne aldeles skuffede, og Ministeriet har vundet en afgjørende Seier. Det Votum, som d. 7de af 184 Stemmer imod 117 blev antaget, (af Kammerets Medlemmer vare 158 fraværende) lyder nemlig saaledes: "Kammeret, tilfredsstillet ved de Forklaringer, som Ministeriet har givet, angaaende den af samme fulgte Politik, finder der Jntet, som ikke svarer til de i Addressen udtrykte Grundsætninger, og gaaer derfor over til Dagens Orden." Dersom nu virkelig Kammeret repræsenterede Nationalvillien, saa vilde det nuværende Cabinet og dets Regjeringssystem kunde regne paa en uoverseelig Varighed; men - mener man i Paris – da man ingenlunde kan antage, at Nationen er i Sandhed repræsenteret af 459 Personer (hvoraf endda ved Afstemningen 158 manglede), som ere udnævnte af 180000 privilegerede Vælgere (af hvilke endda 60000 ikke vare tilstede ved Valgene), og af hvilke een god Trediedeel bestaaer af afhængige Embedsmænd, en anden af frygtsomme og ubetydelige Folk; saa er det umuligt, at gjøre nogen sikker Slutning til Fordeel for Ministeriet af et saadant Botum; tværtimod kan det let skee, at Nationen just derved seer sig foranlediget til at fornægte sine saakaldte Repræsentanter og gjøre Brug af sine ufortabelige Rettigheder. Ved denne Sags Udfald er altsaa intet Andet afgjort, end at Kammerets Majoritet sympathiserer mere med derr. Guizot, Thiers og Persil, end med "det tredie Parti, og at altsaa de nærværende Ministre, i det Mindste ikke for det Første, ville kunne bortfjernes af den parlamentariske Vei. - Efter Afstemningen vare Ministrene nærved at blive qvalte af deres lykønskende Venner, og endnu samme Aften afgik Courerer med Seiersbud skabet til Gesandterne ved de fremmede Hoffer. De ministerielle Blade ere ude af sig selv af Henrykkelse: det tredie Parties" Organer vide ikke, hvad de skulle sige; Handelstidenden mener, at Kammeret har aldeles opoffret sin politiske Existents; Coureren appellerer til Nationens Dom, National alene er rolig og forsikkrer, at Farcen er løben af, ganske som den havde ventet. - Medens Hr. Dupin og Consorter søge at holde gode Miner ved et slet Spil, har den frisindede Opposition, som afholdt sig fra enhver Deeltagelse i Kampen, saalidet tabt Modet ved dennes ubeldige Udfald, at den meget mere er betænkt paa at fremføre Forhandlinger, ved hvilke ganske andre og vigtigere Angreb, end "det tredie Parties", ville blive gjorte paa Ministeriet. Rigtig nok smigrer Oppositionen sig ikke med nogen parlamentarisk Fremgang; men derefter tragter den ikke heller; den vil fra Talerstolen tiltale Nationen; den vil spørge denne, om den er fornøiet med, at den Regjering, som man 1830 ophøiede paa Tronen, i det Haab, at den vilde vorde en fremskridende Regjering, nu ligefrem erklærer sig for en "ModstandsRegjering," der vil hindre enhver videre Udvikling af Frankerigs Jnstitutioner. Leilighed til disse Udfald skal Amnestisagen give. Dhrr. Sade og Janvier ville nemlig i Forening forelægge Kammeret et Amnestiforslag, af følgende væsentlige Jndhold: En almindelig Amnesti udstedes for alle politiske Forseelser og Forbrydelser; alle Domme, som ere fældede over saadanne Forseelser, og Forbrydelser casseres; de Personer, som ifølge saadanne Domme ere straffede med borgerlig Død, vende tilbage til fuld Besiddelse af deres Formue og alle borgerlige Rettigheder; alle Retsforfølgelser, som ere indledte mod politiske Forbrydere, skulle ophæves, og alle under Amnestien Jndbefattede strax sættes i Frihed. Skulde dette Andragende, hvad der er at formode, ikke faae Fremgang i Kammeret, saa vil dog Regjeringens Forslag om Opførelsen af en ny Sal til Pairskammeret give Oppositionen Stof nok til at fremkomme med dens hidtil tilbageholdte Yttringer af Uvillie. - Hr. Dupin bliver lempeligere behandlet af de ministerielle Tidender, end man efter det, som er foregaaet, kunde vente, og netop dette har vel givet Anledning til den Beskyldning, som fremføres imod ham, at han, hvormeget han end talede mod Ministrene, dog stemte for dem. Denne beskyldning har han offentlig fralagt sig og tillige givet tilkiende, at han ingenlunde er tilsinds at opgive sin een Gang indtagne fjendtlige Stilling imod Ministeriet. Det lader iøvrigt til, at Hr. DupinsAdskillelse fra Regjeringens Parti, har gjort dette en ikke ubetydelig Skade i den offentlige Mening, i hvilken Anledning National anfører en Artikel, som Hr. Thiers i Februar 1830 lod indrykke i den haværende National, og hvori han fremtraadte som Forsvarer af det den Gang bestaaende "tredie Parti, hvis Medlemmer ligeledes bleve fra Regjeringens varme Tilhængere efterhaanden dens Opponenter, og derfor ligeledes bleve af Regjeringens Organer beskyldte for politisk Frighed, Ubetydelighed og Jnconseqvents. J hiin Artikkel af Hr. Thiers forekommer iblandt Andet følgende Yttring: "At et "tredie Parti " danner sig, er et ubedrageligt Tegn paa det herskende Parties Misbrug af Magten og derfor et ligesaa ubedrageligt Tegn paa dets nær forestaaende Undergang". - Pairskammeret beskjeftiger sig uafladelig med den store Proces; men man troer dog ikke, at de offentlige Debatter ville kunne begynde for Udgangen af næste Aar, da Bygningen af en ny Sal vil medtage en lang Tid. Hertugen af Broglio skal nu definitivt være bestemt til Gefandtskabsposten i London. Sir Peel skal paa sin Gjennemreise have havt en Samtale med Hr. Guizot og der yttret sin Glæde over, at i Frankerig saavel som i Engelland, et erklæret Modstands Ministerium nu stod i Spidsen, af de offentlige Anliggender.