Almuevennen, 1844-07-31
J forrige Session tillod Forsamlingen sig at indgive til Deres Majestæt en allerunderdanigst Adresse i Anledning af den ved Begivenhederne i Hertugdømmet Slesvig hos det danske Folk fremkaldte Stemning og Bevægelse, og Deres Majestæt har i den allernaadigste Bekjendtgjørelse til os givet den Forsikkring, at der skal blive lagttaget Alt, hvad der findes fornødent og tjenligt til at hævde Statens Enhed og alle Undersaatters Ret. Vi ere vel fuldelig overbeviste om Deres Majestæts landsfaderlige Hensigter i denne Henseende; men allernaadigste Konge, vi vilde svigte vor Pligt, imod Deres Majestæt og Fædrelandet, dersom vi ikke her frimodigt udtalte, at, uagtet en i Hertugdømmerne paa mange Maader fortsat statsoplosende Partivirksomhed, har det danske Folk i det siden forløbne Tidsrum, ikke alene forgiæves ventet paa enhver til dets krænkede Nationalitets Beskyttelse og den truede Statseenheds Opretholdelse sigtende Foranstaltning fra Regjeringens Side, men endog maattet see denne tage Forholdsregler, hvorved Folkets Bekymring for disse dyrebare Goder maatte forøges. Derfor er den bevægede Stemning hos Folket, som Provindsialstænderne i den ovennævnte Adresse tillode sig at skildre for Deres Majestæt, gaaer over til en ligesaa dybt følt som almindelig Misstemning og navnlig har Sprog-Patentet af 29de Marts d. A. fremkaldt en levende Utilfredshed og Smerte hos det hele Folk. – Vel have Hertugdømmerne et retfærdigt Krav paa, at de Mænd, som stilles i Spidsen for deres Administration, ere saadanne, af hvilke de med Tillid kunne vente deres særegne Jnteresser behørigen varetagne; men det danske Folk har ikke mindre Krav paa, at hine Mænd ogsaa besidde provet hengivenhed for den bestaaende Statsenhed, og reen og kraftig villie til at modvirke statsoplosende Bestræbelser, og til at haandhæve Alle, saavel Danske som Tydske, i deres naturlige og lige Rettigheder. Den almindelige Misstemning hos Folket har desværre ogsaa for en stor Deel sin Rod i andre administrative Forhold, og sigte vi herved især til Finantsforvaltningen. Stænderne have ligge siden deres første Sammentræden, som vi haabe, med Grundighed og overbevisende Kraft behandlet dette vigtige Anliggende, og fornemlig have de andraget paa gjennemgridende Besparelser i visse Hovedudgiftsbrancher, navnlig til de mange og store Hofholdninger, MilitairEtaterne, Pensionsvæsenet, Naades-Secretariatet og det udenlandske Departement, men idet vi skjønsomt erkjende, at der er indført fuldstændigere Offentlighed i Finantsernes Bestyrelse, smaae vi paa den anden Side beklage, at Stændernes Bestræbelser ikke have havt den tilsigtede Virkning med Hensyn til Besparelser, da Udgifterne ere tiltagne, i Stedet, for aftagne. Folket føler sig ei beroliget derved, at de forøgede Udgifter ere dækkede ved den under særdeles heldige Conjuncturer forøgede Jndtægt, da denne for en Deel maa ansees som tilfældig, og kunde have anden almengavnlig Anvendelse. Og ved denne Sag, har det saaledes maaskee meere indlysende end ved nogen anden viist sig, hvor liden Jndflydelse de stændiske Andragender have paa den høiere Administration, og hvor vigtigt det i Særdeleshed maa være, at der gives Stænderne Leilighed til en kraftigere Jndvirkning paa Finantsernes Bestyrelse. Forsamlingen har derfor med Bekymring erfaret at Deres Majestæt ikke har fundet Anledning til at gaae ind paa Stændernes gjentagne Andragende om Forelæggelsen af et to-aarigt Finants-Budget; men end større Bedrøvelse vækker det hos os, som det vil vække i hele Nationen at Deres Majestæt for Tiden ei har seet Dem istand til at foretage Noget til udvikling af den stændiske Jnstitution, i hvilken Henseende Folket har knyttet saa store Forventninger til Deres Majestæts Regjering. Dog – denne Bedrøvelse er tillige blandet med Haab, det Haab, at en Konge med det Folkesind som Deres Majestæt, der sætter den høieste Priis paa at lykkelig gjøre det Folk, som er anbetroet Deres Scepter, vil, omgivet af et folkeligsindet Raad, forberede og gjennemføre den af alle Fædrelandsvenner attraaede friere udvikling af vore foriale Forhold. Dertil give Gud Deres Majestæt sin bedste Velsignelse, og lade Deres Regjering over et trofast Folk vorde lang og lykkelig. Forsøg paa at indføre Tale-Censur.