Viborger Samler, 1829-08-27
Beretning til Hs. Majestæt Keiseren at Rusland fra Overgeneralen for det afsondrede caucasiske Armeecorps Generaladjutant Grev Paskewitsch af FrimanSire, Den 9de Juli, Aarsdagen af det mindeværdige Slag ved Pultava, er Erzerum, Natoliens berømte Hovedstad, der tæller 27000 Bygninger og over 100,000 Mennesker, med sit høie og stærke Citadel og sine vidtløftige befæstninger, kommen i D. Keiserl. Maj. Magt. J det jeg aflægger deres Keiserl. Majestæt mine ærefrygtsfulde Lykønskninger til den nye Triumph, der kroner de russiske Vaaben i Orienten, har jeg tillige den Ære at lægge Noglerne til Erierums Fæstning og Citadel tilligemed den omstændelige Beretning om denne Begivenhed for Allerhøistsammes Fødder. Efter den tartiske Armees Nederlag den 1ste og 2den Juli, hvorom jeg under 5te Juli havde den Ære at aflægge deres Keiserl. Maj. Beretning, aflærdigede jeg den 2den Julittre Detasschementer, af hvilke det ene som bestod af 6 Batailloner Infanterie et Kosairegiment, tre muselmanske Regimenter og II Kanoner, og anførtes af Fyrst Bekowitsch Tscherkask, fik befaling at besætte Khorasan, hvor der befandt lig betydelige Forraad af Krigsfornødenheder og Levnetsmidler. Dette Detaschements Bevægelser vare os saa meget nyttigere, som det, ved at nærme sig Veien til Bajasid, kunde indvirke paa Paschaen af Muk og Wan. Oberst, Grev Simonitsch, som jeg betroede det andet Detaschement, gav jeg befaling at forjage de tyrkiske Flygtninger af den Skov, der omgiver den tidligere af Tyrkerne besatte Leir. Det tredie Detaschement, bestaaende af tre Batailloner Infanterie, et Regiment Kosakker og tolv Kanoner under Anførsel af Generalmajor Butzow, fik befaling at rykke 40 Werster, frem paa Veien til Erzerum, indtil Landsbyen Ardassu, for at formere Forvirringen hos de af mig slagne fjendtlige Tropper og allarmere selve Erzerum. Oberstlieutenant Bassow, som Generalmajor Burzowhavde afsendt fra Leiren ved Ardassu med 80 Kofakker, for at forsøge paa at aabne en Forbindelse med Fyrst Bekowitiches Detaschement, stødte i en Defilepaa en Trop af 100 Tyrker, hvis Anfører, der ifølge Oberstlieutenantens Opfordring vilde strække sine Vaaben, blev nedhugget af sine rasende Soldater, hvorpaa disse aabnede en levende Geværild paa Kosakkerne. Med Mod gik nu Oberstlieutenant Bassor løs paa dem, dræbte 57 Mand af dem paa Pladsen og tog fire Saarede til Fange. De Øvrige søgte deres Frelse i Flugten. Oberstlieutenant Bassownaaede senere Khorasan, hvor han forefandt 800 Tschetwert Korn, 2000 Kugler og et stort Forraad af Krudt og andre Krigsfornødenheder. Da jeg vidste, at den tyrkiske Armee maatte efter et sligt Nederlag behøve megen Tid for at samle de adspredte Levninger paa nye, saa ilede jeg med at rykke frem til Erzerum for fuldstændigt at benytte den tilfægtede Seirs Frugter og fortsætte Seraskierens Forfølgelse. Desaarsag begav jeg mig paa Marschen den 3die Juli med min hele Armee og al Bagagen, og bivouakerede Dagen derpaa 40 Werster fra Hassan=Kale efterat Detaschementerne under Generalmajor Burzow- og Oberst Simonitsch, der heldigen havde udført mine Befalinger, vare stødte til mig. Under den første Marsch meldte de armeniske Beboere af de omliggende Landsbyer sig hos mig, for at underkaste sig og bede om min Beskyttelse; jeg forsømte Jmet for at indgyde dem Tillid ved den venligste Modtagelse og Overholdelsen af stræng Disciplin blandt mine Tropper. Efterat jeg den 5te Juli med min hele Armee og min Bagage var rykket 2) Werster frem, og havde forenet mig med Detaschementet under Generalmajor Fyrst Bekowitsch Tschertask, erfarede jeg om Aftenen, at Seraskierens ved Hassan=Kalk forenede Tropper, der bestode af Levninger af den slagne Armee og noget regulairt Infanterie, der endnu ikke havde været i Jlden, vare flygtede, da de mær tede vor raske Fremtrængen, at Straskieren selv havde trukket sig tilbage til Erzerum, og at den Pascha, hvem Anførselen over de ved Hassan=Kalk efterladte Tropper og denne Pladses Forsvar var overdraget, ligeledes var flygtet til Erzerum, og havde medtage Alt, hvad han i Hast havde kunnet bringe sammen af Vogne og Lastdyr i Naboelandsbyerne. Denne Efterretning bestemte mig strax til at efterlade Armeens Hovedcorps og Bagagen paa det Sted, hvor det var, i Nærheden af Landsbyen Keprik Kef, og uden Tidsspilde at rykke mod Hassan-Kale med Avantgarden, der bestod af Carabinierregimentet Erivan, det donske Kosakregiment Sergejew og de forenene Liniekosakker, to Regimenter Muselmænd og 18 Kanoner. Med disse Tropper tilbagelagde jeg endnu 20 Weester, og om Aftenen Kl. 9 besatte jeg den af Tyrkerne forladte Fæstning Hassan-Kale, der kan betragtes som Nøglen til Erzerum. Denne i Romernes Tid paa et overmaade stærkt Punct opbyggede Fæstning er af stor Vigtighed for os, fordi vi der kunne opbevare alle vore Forraad, og fordi den ligger paa vor Communicationslinie mellem Kars og Bajasid. Vi fandt der 29 Kanoner, et Krudtmagazin og betydelige Kornforraad. Til Tyrkernes Forfølgelse afsendte jeg samme Nat de tartariske Regimenter, som forfulgte Fjenden 25 Werster med Sabelen i Nakken og fratoge ham 2000 Stkr. Qvæg og over 500 armeniske Familier, som han havde slæbt med sig. Besættelsen af dette vigtige Punct, som Jntet kostede os, og som var en nødvendig Følge af de den 1ste og 2den Juli tilfægtede Seire og vore Bevægelsers Hurtighed gave mig en fast Stilling for Erierum. Den næste Morgen saae vi Jndvaanere af Staden, der vare flygtede til Bjergene, at komme til os; ogsaa Beboerne af Naboelandsbyerne afsendte Deputerede til mig, der baade og Beskyttelse, og jeg havde den Satisfaction, at see, at disse Landsbye indvaanere, overbeviste om vor Forvaltnings Maadehold og Retfærdighed, forbleve i deres Huse og ved deres landlige Arbeider, som om der havde været Fred. Jeg havde bestemt erfaret, at den tyrkiske Armees Nederlag og min hurtige Marsch, havde gjort et for mine Planer overordentlig gunstigt Indtryk paa Beboerne af Ergerum. Som en Følge heraf sendte jeg, efterat jeg havde besigtiget Fæstningen og Citadellet Hassan-Kale og truffet alle til deres Forsvar nødvendige Forholdsregler, den 6te Juli Kl. 3 om Eftermiddagen den forhenværende Janitscharøberst, Mamisch-Aga, som vi den 1ste Juli havde gjort til Fange, og som nod stor Tiltroe hos Stadens Jndvaanere, til Erzerum. J Proclamationen, som jeg gav ham med, opfordrede jeg Jndvaanerne til, ikke at modsætte sig vore mægtige Vaaben, og gav den den bestemte Forsikkring, at fri Religionsøvelse og Sikkerhed for Personer og Privateiendom paa det Helligste skulde blive respecteret. Mamisch=Aga, der følte sig levende gjennemtrængt af den gode Behandling, som jeg havde viist Hagti=Pascha og de andre Fanger, paatog sig med Glæde, at bringe min Proclamation ind i Staden, og med Jver at bidrage til at overtale Jndvaanerne til frivillig Underkastelse, i det han tilføiede, at han, efterat have været Vidne til den russiske Hærs store militaire Egenskaber i Fægtningerne den 1ste og 2den Julii, maatte an er enhver Modstand for at føre Stadens uundgaaelige Undergang med sig. J Mellemtiden rykkede hele Armeen frem til Hassan-Kale, og den 7de Juli, Keiserens Navnedag, lod den caucasiske Armee sine inderlige Bønner for D. Keis. M. og Allerhøistsammes ophøiede. Families Liv og deres Tak for de os forundte Seire opstige til Himlen. Under Middagsmaaltidet erholdt jeg en Beretning fra Mamisch=Aga med den Melding, at han havde fundet Erzerums Beboere i den største Gjæring, at den største Deel af dem havde for hans Ankomst været fast besluttede til at forsvare sig, men at hans Proclamation havde bragt dem til at vakle. "Mollaerne og de fornemste Jndvaanere, skrev han til mig, modtoge deres Forslag med Agtelse; de underkastede sig Ruslands Vaaben og Folket, underrettet om den Nedladenhed og Godhed, der er viist imod Beboerne af Kars og Achalzik, slutter sig til dem. Seraskieren og hans urolige Tropper oprøre endnu Folket, imidlertid ville deres Løfter dog atter bringe Roligheden tilveie. For uden Tidspilde at benytte denne gode Stemning hos Jndvaanerne af Erzerum, forlod jeg med mit hele Corps Hassan-Kale om Aftenen Kl. 5 og efterlod under Fæstningens Beskyttelse den hele Bagage, der formeredes til en Vognborg. Den 8de Juli om Morgenen ankom en af Seraskieren afsendt Capidschi=Baschi med vor Mamisch-Aga, som Deputeret, til min tre Mile fra Erzerum beliggende Bivouac. Mamisch Agan overrakte mig et Skrivt, hvori Stadens Ældste forsikfrede mig om alle Jndvaanernes Jndvilligelse i min Forslag. Capidschi=Baschi forsikkrede mig nemlig paa sin Side om Seraskieren indvilligede i Stadens Overgivelse; men paa samme Tid udtrykte han sig paa en meget tvetydig Maade om de Bekymringer, som vore Troppers Nærmelse foraarsagede; thi, sagde han Synet af de russiske Tropper kunde bringe Erzerums Jndbyggere ud af sig selv, vække deres Fanatismus, og ophidse dem til et haardnakket Forsvar, hvorfor han trængende bad mig om at gjøre Holdt. Endskjøndt det under saadanne Omstændigheder er vanskeligt at komme efter Sandheden, saa holdt jeg det dog for bedre at rykke frem, i den Forudsætning, at min Nærmelse paa den ene Side maatte forøge Seraskierens og Troppernes Bekymringer, og paa den anden Side vilde give de velsindede Borgere mere Kraft til at modsætte sig det modstridende Partie og paastaae Stadens Overgivelse. Corpset rykkede frem gjennem en Desilke, der fører til Toppen af Bjerget, hvorfra det marscherede ned i den Dal, hvori Erierum folkerige Forstæder udbrede sig og Fæstningens og Citadellets takkede Mure hæve sig. Fem Werster fra Staden gjorde Tropperne Holdt, fordi der længere hen intet Vand var at finde. Da vore første Regimenter viste sig paa Høiene, rykkede en anseelig Hob fjendtligt Rytterie ud af Stader, og begyndte en Geværrild paa vore fremrykkede Piteter, der varede til Aften, men ikke blev besvaret med eet eneste Skud. Jeg havde gjort Holdt paa Bjerget og gjorde Alt muligt for at vinde de Deputerede fra Erzerum for mig; jeg affærdigede et skrivtligt Svar paa Jndvaanernes ligeledes skrivtlige Erklæring, og et andet Svar i samme Aand til Seraskieren; jeg overgav begge Dele til de Deputerede, som jeg sendte tilbage til Staden Kl. 5 om Aftenen under Ledsagelse af Generalmajor, Fyrst Bekowitsch Tscherkaski; den Sidste havde jeg meddeelt meget omstændelige Forholdsregler over den Maade, hvorpaa han skulde opføre sig mod Jndvaanerne og Seraskieren, for at indgyde dem endnu større Tiltroe til mine Lofter.