Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-11-22
J Anledning af den senere Lindbergske Færd, hvorom meldtes i Tirsdags-Avisen, gjør Udgiveren sig en Fornøielse af at optage følgende, som læses i Dansk Litteraturtidende No. 47 under (Jndsendt.)"Nedenstaaende Linier – som det vil være mig kjært at see optagne af de Herrer Redakteurer af offentlige Blade – udgjøre Slutningen af den officielle Erklæring, jeg har afgivet til Biskoppen i Anledning af en indsendt og i Trykken udgiver Klage over nogle Forandringer, med hvilke jeg følger den kirkelige Døbeformular. Den foregaaende Deel af Erklæringen finder jeg ikke passende til offentlig Meddelelse; den angaae en Klage, som enhver Retsindig vil vide at vurdere efter Fortjeneste; den angaaer Punkter af ringe Betydenhed, som enhver oplyst Christen vil kunne besvare sig selv paa tilfredsstillende Maade; den vilde endelig give et Partie Anledning til fortsat Kiv, som Alle maae afskye. Men derfor kan jeg vel ønske og føle Trang til at tale et offentligt Ord til min Menighed og til mine yngre Embedsbrødre, og dertil vælger jeg Slutningen af den ovennævnte Erklæring, i hvilken jeg har havt Leilighed til at fremføre, hvad der ikke med Hensyn til det nærværende Tilfælde, men til Sagen i Almindelighed - nærmest ligger mig paa Hjerte. De fleste Læsere ville der gjenkjende, Fleerheden, som jeg troer, ogsaa agte de Grundsætninger, jeg er bleven troe i mine henimod halvhundrede Embedsaar, rige paa Omvexling og Omveltning af enhver Art. For disse Grundsætninger bør jeg værne og værge, saalænge mig forundes Tid og Kraft til at arbeide i min Herres Tjeneste. Jeg har tiltraadt mit Embede i den danske Kirke i en Tidsalder, da man vedkjendte sig den Grundsætning, at Guds Rige bestaaer ligesaalidt i Menneskeord og Formularer som i Mad. og Drikke, Rom. 144, 17.; da man var villig til at erkjende vort Rituals store Trang til Forbedring, og den Forsyndelse, det vilde være mod Kirkens Værdighed og dens Tieneres Samvittighed, at fordre ordret Efterfølgelse af Formularer der, hvor de stødte og forargede den bedste Deel af det christelige Folk. Jeg fulgte den Opfordring, som heri laae, til at følge Ritualet, med Hensyn til de kirkelige Formularer med den samme Frihed, hvormed det blev fulgt og nu som dengang bliver fulgt i alle andre Stykker, henhørende til Kirketjeneste og Kirketugt. Jeg har i et Tidsrum af 45 Aar forestaaet underordnet og overordnet geistligt Embede i Landsbye, Kjøbsted og Hovedstad; jeg er overalt og til alle Tider gaaet frem efter samme Grundsætninger; jeg har fundet disse billigede af de foregaaende Biskopper og flere af det daværende Cancellies Personale, med hvilke jeg stod i nær Forbindelse; ligesom jeg og ved de enkelte Forandringer, jeg foretog i uvæsentlige Deele af Formularerne, har fundet mine forskjellige Menigheder enige med mig i, at christelig Opbyggelse blev befordret ved en saadan Brug af christelig Frihed. Ritualet blev imidlertid fra Aartii til Aarti det samme; Erkjendelsen af dets Mangler og Anstød blev den samme; Opfordringen for den samvittighedsfulde Geistlige til viselig Brug af det i mange Deele Forældede blev saaledes ogsaa den samme. Som Provst har jeg i flere officielle Andragender og Erklæringer gjort opmærksom paa den trængende Nødvendighed af en Revision af Ritualet og paa Umuligheden af, indtil denne var udført, strengt at følge de kirkelige Formularer.