Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-01-02
den Vest-Siællandske Avis, eller TISSES, Ugeblad. Slagelse. den for landske Historie, uden og inden tigste Nyeheder. Dagens vig Redigeret af Pastor Ridder Vastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. Tirsdagen den 2 Januar 1827. 13de Aarg. No. 1 Tirsdagen den 2 Januar 1807. Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene. Afsked med Aaret 1826. Du har forladt os Du Tidens yngste Søn og Du kommer aldrig meere tilbage, Du svandt hen paa den uimodstaaelige Strøm, som evig randt og som evig rinder, Du har forladt os; men Duhar efterladt os dit Minde. Vi ville eftertænke hvad Du har medbragt og hvad Du har lært os, alt er ikke tabt for os, fordi Tiden hengaaer, naar kun de Erfaringer, den meddeler og de Paamindelser, den giver bevares i vore Hierter. Rolig og i uforstyrret Orden vælter den Klode sig omkring, som vi beboe; tilsom er dens Fart igiennem Himmelrummet; men den vender altid tilbage til den Punkt, hvorfra den udgik, og dens Gang bliver altid den samme; den forstyrrer ikke de himmelske Legemers Orden, som bevæge sig i Himmelrummet med den, og dens egen forstyrres ikke af hine. Sex Cometer have som fremmede Giæster i det hengangne Aar paa deres Fart mod Solen mødt Jordbeboernes Blikke; disse have forfulgt deres Vei, men deres Ankomst har ikke opvakt nogen Foruroligelse. Kun allene de talrige Skygger paa Solens Overflade, som have viist sig i Aar og endnu vise sig, have virket paa Jorden og forstyrret dens Frugtbarhed. O det lærerige himmelske Billede, som minder de Dødelige om, at Aandens Frugter hensvinde, naar Oplysningen ophører at udbrede sin Klarhed overden! Det hengangne Aar var vanheldigt; thi Ufrugtbarhed herskede i mange Egne; men det var advarende for Menneskene; det paamindede dem om ikke at stole paa det Jordiske Gods Varighed; ikke letsindigen at sagtnes i deres Flid, ikke forsømme i de gode Dage at betænke de onde, som kunne komme; men i Tide og uophørligen at giøre Tilberedelser til at modstaae dem Dog skiænkede det hengangne Aar Jorden et saare vigtigt Gode, nemlig Fredens; man kan sige det vigtigste af alle Menneskelivets udvortes gode Ting; thi som indbyrdes Uenighed er den væsentligste Kilde til de enkelte Menneskers Lidelser, saaledes er Krigen det til Menneslægtens. Vel blev ikke Freden aldelesvedligeholdet over hele Jordens Kreds; thi dette Maal. af Lyksalighed synes de ufuldkomne Dødelige ikke at kunne opnaae; vel hørtes Krigens Lyd og dens Jammer i enhver Deel af Jorden; men i hvor truende Udsigterne end vare og især bleve det ved Aarets Udgang, saa blev Freden dog i det Hele vedligeholdet (det vil sige imellem de store og cultiverede Stater) maatte vi kun ikke nærme os til Krigens, som vi have nærmet os til Ufrugtbarhedens Tider, thi der ligger vist meget skiult i Baggrunden som kan befordre det Paa Sydhavets Øer er Krigen kun den daglige afgiørende Kamp imellem Vilde; allene paa Nye Zeeland, hvor en stor Kriger er opstaaet, tegner den at erholde en større Betydning. – J Africa saae man et overmodigt og barbarisk Folk (Assianterne) at erholde den fortiente Tugtelse; men derimod de barbariske Røver stater ustraffet at trose den Europæiske Cultur og Overmagt. – Fra Amerika hørtes om tre forskiellige Krige; men ingen af dem vare blodige; Fæstningernes St. Juan de Ulloas og Callaos Overgivelse, Øen Chiloes Erobring og den Spanske Flaades i Vestindiens Ødelæggelse af Orcanen tilintetgjorte al videre Modstand fra denne Kant og frembragde en naturlig Fredstilstand. Den Opstand, som udbrød imod Regieringerne i Chili og Columbien, paa Chiloe og i Carracas, kostede intet Blod, Krigen imellem Brasilien og Plata Unionen blev efter den Brasilianske Landmagts Nederlag ved Sarandi indskrænket til ubetydelige Søefægtninger. – J Asien endtes de Jndiske Krige ved Birmannernes Nederlag og Erobringen af Bhurtpore, men uventet udbrød Krigen imellem Persien og Rusland, en vigtigere og farligere Krig end den, som Politiken har i flere Aar giort sig en saa stor Umage for at forhindre; saaledes er den pludselige Kastevind farligere end den længe forudseete Storm. – J Europa indskrænkedes Krigen til den langvarige og slappe Kamp paa den Tyrkiske Halvøe hvorved Missolunghis Fald var den eneste mærkværdige Begivenhed. Den vigtigste af alle Krige var den Tyrkiske Sultans Kamp med sit Riges forældede Militair=System og sit Folks Fordomme. Janitscharernes blodige Undergang den 16de Juni reddede maaskee Europa fra den universelle Krig, som saalænge har været befrygtet; men indeholder sandsynligen ogsaa den sikkerste Spire til Fredens almindelige Forstyrrelse i Fremtiden over den hele cultiverede Deel af Jorden. Fordi Krigens Larm ikke tog Overhaand, sagtnedes dog ikke Menneskesamfundets indvortes Giæringer. En frygtelig Conspiration i Jordens mægtigste Rige blev heldigen opdaget og dæmpet med Maadehold og Mildhed. J det sydlige Europa fortæredes Gemytterne af politiske i det nordlige af religiøse Lidenskaber. J Amerika herskede en almindelig indvortes Giæring fordi Tingenes Orden der var nye og havde ikke sat sig. Den heldigste af alle Forandringer i Menneskelivet var Christendommens Udbredelse paa Sydhavets Øer og selv i Jndien. Endnu mindre havde Politikken slaget sig til Hvile; derom paamindes vi hele Tiden igiennem fra Hertugen af Vellingtons Reise til Petersborg og indtil Hr. Cannings Reise til Paris. En Constitutions Jndførelse i Portugal er et ligesaa vigtig med Hensyn til den Brittiske Politik, som Conventionen af Akiermann til den Russiske, maatte Politikens høieste og forenede Konst vise sig at forskaffe det ulykkelige Græske Folk en sikker Stilling for at begynde sin Dannelse og Forædling, uden at derved Europas Rolighed skal blive forstyrret Den Ægyptiske Politik syntes at strande paa den Græske Halve ligesom den Apostoliske paa den Pyrenæiske; men i Amerika begyndte en nye Politik af den største Betydning og de vigtigste Følger at udvikle sig. – Den specielle Tydske Politik, nemlig Deelingen af den Gothaiske Arv endte sig under den vise Konge af Sachsens Mægling i Venskab og i det Gode.