Ribe Stifts Adresseaviser, 1838-01-05
J Viborger Samler læses en Beretning om Delinqventen Laurs Paulsens Henrettelse paa en Markplads i Fjaltring Sogn, lidt østen for hans Huus, hvor han havde dræbt sin Moder. Vi meddele deraf følgende: Fredagen den 15de Decbr., Dagen for Henrettelsen, nød Delinquenten tilligemed sin Kone Alterens Sacrament, og samme Dags Aften tog han, meget rørt og bevæget, Alsked med hende og deres lille Barn. Derefter skrev han et Brev til Hr. Herredsprovst Prahl, i hvilket han takkede denne for den imod ham udviste Godhed og for de Trøstegrunde, Provsten havde indgydet ham, og dernæst en Begjæring til Øvrigheden om, at hans Kone maatte beholde hans Lommeuhr og de saa Klædningsstykker, han maatte være iført paa Vandringen, til Retterstedet. Laurs Paulsen sviste nu en god Aftens maad, og drak dertil en Flaske Viin; hvorefter han gik tilsengs, og nød en 2 a 3 Timers rolig og trog Søvn. Delinquenten paanede op i en stærk Sved, og begyndte at klage over Jldebefindende, hvilket dog hurtig hævedes ved nogle ham af Arrestforvareren givne Kampherdraader i Viin. Løverdag Morgen Kl. imellem 4 og 5, stod Lars Paulsen op, og drak en Kop stærk Kaffe. Efterat Amtmanden for Ringkjøbing Amt. v. Tillisch, Fogden, Hr. Cancellieraad, By og Herredsfoged Gundelach, Præsten, Hr. Prior fra Wandborg, der havde paataget sig at ledsage Synderen til Retterstedet, og Districts Læge, Hr. Krigsraad Møller, havde begivet sig til Executionspladsen, førtes Kl. henved 8 Delinquenten ud til den for ham bestemte Vogn, der holdt udenfor Raadstuen, hvorhan fremsagde en Bøn, besteg derefter Vognen, fra hvilken han i opreist Stilling beskuede den forsamlede Mængde. Da han blev sin Defensor Hr. Procurator Gjerulff, vaer, takkede han denne for hans havte Uleilighed, og tilraabte derefter Forsamlingen med høi og lyde lig Stemme: "Farvel Allesammen, Farvel Alle" Underveis nød Delinquenten to Gange Fortriskninger, nemlig: hver Gang en Pægel Viin og en Kommenskringle. Da Delinquenten var ankommen til Retterstedet, ste han uden Hjælp af Vognen, og blev ledsaget ind i Kredsen, der var dannet af 120 Mand fra de nærmeste Sogne J Kredsen modtoges han af Præsten, og efterat Fogden havde oplæst Høiesteretsdommen og det Kgl. Reserivt om Dommens Fuldbyrdelse, tog Præsten Delinquenten i Haanden og bad en kort Bøn med ham. Efter oplæst Fader vor, overantvordede Præsten der dybt angrende og bodfærdige Synder til Skarpretteren, efter hvis Anmodning L. Paulsen aftog sin Trøie, Vest og Halstørklæde, og lagde ovenpaa Klæderne den ommeldte skrevne Begjæring til Øvrigheden. Da Skarp retteren tog Delinquentens Halstørklæde for at binde ham for Øinene, udbrød Synderen: "Det behøves slet ikke; dog fandt han sig deri, da Skarpretteren havde erindret ham om, at han havde lovet at ville føie sig godvillig i Alt. L. Paulsen nedlagde nu sit Hoved paa Blokken, og medens den ældre Stengel - Skarpretteren satte sig ned forved Delinquenten, tog hans Haar tilside, og rettede Noget ved det ombundne Tørklæde, greb den være Stengel Øxen, og i et Nu - faldt det dræbende Hug, der ganske skilte Hovedet fra Kroppen, som ikke rørte sig det allermindste; hvorimod man vil have bemærket nogle Trækninger og Bevægelser i Hovedet, isærdeleshed ved Øinene og Munden. Legemet førtes til Fialtring Kirkegaard, hvor det jordedes uden Ceremonier.