Aalborg Stiftstidende, 1836-08-02
Spanien. Dette heriede Lands Anliggender befinde sig med hver Dag i en mere og meere forvirret Tilstand. J militairisk Henseende kan denne ikke være mere critisk end den er netop for Øieblikket. Felttoget i Navarra er aldeles forfeilet; med Jnsurgenternes Underkastelse har det lange Udsigter og Enden paa den blodige Kamp er aldeles ikke at afsee. J Navarra maatte de Christinske Generaler have traadt op med Kraft, istedetfor at indskrænke sig til bloat iagttage og blokere Carlisterne. Var Hovedinsurrectionen i Navarra bleven undertrykt, vilde de øvrige partielle Insurrectioner kun have været lidet farlige. Ved idelig at fortsætte Blocaden, ved at inddysse sig selv i det bedrageriske Haab: at kunne tvinge Carlisterne til Overgivelse, ved at udhungre dem i deres Bjerge, har man givet dem Fortvivlelsens kraftige Forsvarsvaaben i Hænderne. Paa alle Sider have de sprængt den Kreds, man havde draget om dem; Christinernes Skandser, Floderne, de faste Pladse med samt det hele Blocade-System har ikke kunnet opholde dem. Deres nye Overgeneral, Villar Sal, udvikler i sine Operationer en Dristighed, der gjør alle Christinernes Combinationer unyttige. Med alt dette synes man i Madrid af være temmelig ubekymret og i det høieste at føle en Slag Misfornøielse dermed, at Kampen trækker sig saa langt udDer er endog Formodning om, at den spanske Regjering selv trækker Krigen i Langdrag, for at holde Ultraliberalismen inden fine Skranker og Nationen i Aande. At man forfeiler dette Maal, ville vi see nedenunder. Af Ovenstaaende er det klart, at der ikke er meget Overdrevent i Nationals Skildring af Tilstanden paa den spanske Krigsskueplads: "Carlisterne forlægge Krigen, efter Behag, fra Navarra til Valencia, fra Catalonien til Asturien, og spotte factisk de Krigsplaner, man har udarbeidet i Aranjueses Gemakker. Imedens de saaledes spille Mester, bryster Cordova sig stolt i sit Hovedqvarteer, der meere ligner et Spillehuus end en Feltleir, han er omringet af en Generalstab mere talrig og glimrende, end Napoleon nogensinde har havt den ved den store Armee, men den hindrer ikke et carlistisk Armeecorps fra at trænge frem igjennem den kal Hærs Geledder lige til Portugals Grændser. Med Hjælpelegionerne staaer det maadeligt til; den franske er sammensmeltet i unyttige Kampe og dens General truer med at føre Levningerne tilbage til Frankrig, hvis man ikke hurtigt opretter hans Tab ved en Recruttering, - der er umulig. General Evans med den engelske Legion behøver, som vi have seet, flere Skibe og 8000 Mand, for at recognoscere et lidet Fort, der er forsvaret af een Kanon og en liden Hob Carlister og der er da Formodning om, at ogsaa han kun længes efter et Paaskud, for atter at indtage sin Plads i Parlamentet. Den portugisiske Legion, om hvis Virksomhed man hidtil intet har hørt, bliver ventelig snart trukket aldeles tilbage; idet mindste skal man Madrid fra den portugisiske Regjering have modtaget en Note desangaaende, hvilken det spanske Ministerium strax skal have ladet Cabinetterne i London og Paris tilstille. Til alt dette kommer endnu, at de nu tilendebragte Cortes=Valg ere faldne ugunstigt ud for det nærværende Ministerium. Mendizabal er i Madrid udnævnt til Procurador, Ministeriet Isturiz skal, ifølge Valgenes Udfald være opløst og Mendizabal af Regentinden være anmodet om at sammensætte et nyt Cabinet.