Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-01-15
Udenlandske Efterretninger. Frygten for Krig i Anledning af den tyrkiske Sultans Strid med Mehemed Ali, synes nu næster hævet, da denne har viist sig villig til at underkaste sig de ham forelagte betingelser, og Rusland, og England paa den venskabligste Maade have indbudt Frankrig til Deeltagelse i at ordne disse Forhold i Forbindelse med de andre Stormagter. Fra den Side lyde Efterretningerne derfor fredeligt, og Frankrig skal endog have hjempermitteret 80,000 Mand af den paa Tydsklands Grændse samlede Hær, ligesom Kongen har svaret overordentlig fredeligt paa de fremmede Gesandters Lykønsknings taler Nytaarsdag. Dog skrives fra Berlin at Efterretningen og hiin Afvæbning kun var saaledes at forstaae, at Frankrig for det Første ikke vilde drive sine Rustninger videre. Kongen har erklæret, at Armeen i intet Tilfælde skal bringes til mere end 600,000 Mand, men paa samme Tid har der i Statsraadet været Tale og Nationalgardens Mobilisering, og at der skulde træffes saadanne Forberedelser, at denne 1 1/2 Million Mand – naar det maatte behøves paa 2 Maaneder kunde bringes i marschfærdig Stand. Ligeledes fortsættes Rustningerne i Tydskland paa det Jvrigste. Alt dette sættes i Forbindelse med et nær forestaaende Forbund mellem Rusland og Frankrig til Krig mod England. Dette maatte da blive en Søkrig og saaledes af høieste Jnteresse for os Danske. Skjøndt der kunde være Anledning nok hertil i Ruslands og Englands Udvidelser i Asien, hvor de allerede ere stødte sammen i Persien, synes dog Ruslands Forbittrelse denne Gang fornemmelig vakt ved Englands Krig med China, der truer Ruslands særdeles fordeelagtige Landhandel med dette Rige. Om denne Krig indeholdes følgende særdeles vigtige Efterretning i et Brev til Hamborg fra Moskau, hvor man i 7 a 8 Uger kan have Efterretninger fra Peking, medens Posten over Jndien til London er 4 a 5 Maaneder underveis. Englænderne havde nylig ikke alene besat Øen Tschusan, men vare endog landede i China og gjorde hurtige Fremskridt i det Jndre, ja de havde endog indtaget Peking (dette var dog endnu kun et Rygte). Vist er det, at de have taget en Flaade af 45 Baade, hvoraf 5 ladede med Thee. Ogsaa udstedte de Proclamationer, at de vare komne for at befrie Chineserne fra det fremmede Tyrannies Aag, som Mandschu-Dynastiet udøver, hvilket skal være almindelig forhadt af Nationen. Man talte i Kjækta(en russisk Grændsestad ved det nordlige China) endog om partielle Opstande, som vare opvakte formedelst Englændernes Ankomst." Russerne have atter lidt et haardt Tab i Tscherkessien. Dette tappre Bjergfolk, som i den yderste Fortvivlelse kæmper for sin Tilværelse og Frihed, har nemlig indtaget og sløifet Fæstningen Glendschik, som var den stærkeste af dem, Russerne besad ved Østkysten af det sorte Hav, og indeholdt en ypperlig dyb Ankerplads for Flaaden. Saasnart Admiralen saae, at Tscherkesserne vare trængte ind i Fortet, aabnede han fra Flaaden en frygtelig Jld paa Stedet uden at adskille Ven fra Fiende; men uagtet det skrækkelige Blodbad, som han anrettede, formaaede han ikke at fordrive Tscherkesserne. Den eneste Fæstning, som Russerne endnu besidde i Ticherkessien, er Tuabs, og Ticherkesserne gjøre nu Anstalter til at angribe den.