Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-01-12
Politisk Oversigt. Skjøndt de franske Blade have forsikkret, at de belgiske Anliggender ere blevne fredelig endte og at de franske Tropper desaarsag ere blevne kaldte tilbage fra Grændsen, ville nogle belgiske Aviser paa eengang vide, at der er opstaaet nye Forviklinger mellem Belgien og Preussen og at Kongen af Preussen, understøttet af det franske Kabinet, har fordret den belgiske Jnden- og Udenrigsminister Hr. de Theus's øieblikkelige Afsættelse og det af ham stiftede Blad "Conservateurs Undertrykkelse. Grunden til disse Forvillinger skal ligge i, at Hr. de Theux, ligesom den afskedigede preusiske Gesandt, Grev v. Galen, er en ivrig Tilhænger af Ærkebispen af Cölln, ja Man siger endog, at Ministeren længe ved Hjælp af sin fanatiske Propagande har søgt at ophidse de preussiske Rhinprovindsers stærkt troende Jndbyggere. - J en Skrivelse fra Berlin yttres, at den Plan endnu ikke er opgiven, at tilveiebringe en Formæling mellem Hertugen af Bordeaux og en nordisk Prindsesse og derpaa gjøre ham til Vicekonge af Polen. Jngen i Verden - siger Brevskriveren - kunde det falde ind at dadle at Man i Nøden understøttede en falden fransk Kongefamilie, men at ville anvise en af dens Medlemmer en høi Stilling i Statssamfundet, det vilde være det samme, som naar Østen vilde kaste en udfordrende Handske hen til Vesten, og Tydskland vilde da atter blive de oprørte Elementers Tumleplads. – J Paris talede Man den 4d. atter om en Jntervention i Spanien. Fankerig. J Pairskammeret omhandlede Man den 4ds. Adressen til Trontalen: Udkastet blev som sædvanligt kun et Echo af den kgl. Tale; Engelland og de andre europæiske Stater skulde ikke navnligen omtales, men der skulde blot udtrykkes Glæde over den almindelige gode Forstaaelse, hvori Frankerig for Øieblikket staaer til de fremmede Magter. Slutningen af Adressen lød: "Pairskammeret vil stedse være beredt til at yde D. M. al mulig Bistand, for at udslette den smertelige Erindring om vore (o: Nationens) tidligere Uenigheder og Sporene af de Bevægelser, hvorved vi kun altformeget have liidt, ligesom vi bestandig ville vandre paa den regelrette conservative Bane, der ene kan yde den offentlige Magt tilbørlig Kraft til at opretholde den selskabelige Orden." Discussionerne aabnedes af den ligitimistiske Marquis Dreux=Breze, der angreb Regjeringens hele ydre og indre Politik. Conseil præsidenten, Grev Molle, forsvarede Cabinettet, men de han kom til det Punkt, hvor Legitimisten havde gjort Hentydninger til at Regjeringen ikke tilbørligt haandhævede den catholske Religion, reiste sig Hertugen af Orleans (der var tilstede som Pair) og bad om Ordet. "Jeg priser mig lykkelig - sagde han - ved at kunne benytte denne Leilighed til at stille dette Spørgsmaal i det rette Lys. Da Chartet har forkyndt Religionsfrihed, kan jeg ikke begribe hvorfor den kgl. Familie skulde udelukkes fra en Velgjerning, som er skjænket alle Franske; imidlertid er jeg dog saa god en Catholik og mine Fædres Tro saa hengiven, at jeg jo gjerne paatager mig den Forpligtelse, at opdrage alle mine Efterkommere i denne Religion. Jeg er beredt til at give dette Løvte. Denne Yttring fremkaldte almindelig bifaldsraab i Kammeret.