Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-09-16
Enkedronningen af Portugal. Dette overordentlige Væsen, af hvis mægtige Hoved saa mange Kæmpeplaner ere udsprungne, denne sælsomme Blanding af udmærkede Talenter og farlige Egenskaber, denne frygtelige Qvinde hos hvem List forener sig med heftige Lidenskaber, hvis stolte Siel aldrig vil glemme flere Aars Ydmygelser, og der, saalænge hun lever i Portugal, aldrig vil ophøre at holde det i Gjæring, staaer i saa nøie Forbindelse med alle Begivenheder, der i den seneste Tid fulgte paa hinanden i Portugal, og har en saa uindskrænket Magt over den svage, mod sin Broder og Konge utaknemmelige Prinds Miguel, at en kort Skizze af hendes Liv vel ikke torde synes upassende. Charlotte, Jnfantinde af Spanien, blev født den 25de April 1775, 9 Aar førend hendes Broder, Kong Ferdinand VII. Strax i sine første Aar lagde hun de samme Tilbøieligheder og den samme levende Aand for Dagen som hendes Moder. Hendes forrige Jndbildningsskraft fandt ikke sin Lige, og da hun var 12 Aar gammel bestod hun for det hele Hof en Exammen som gjorde overordentlig Opsigt. Hun blev overhørt i den geistlige og verdslige Historie, i Geographie, Latin, Fransk, Spansk og Portugisisk, og feilede aldrig i sine Svar. Aldrig har vel noget Fruentimmer saa ungt allerede udviklet saamange Talenter, og havde man strax i hendes første Ungdom givet disse en god Retning, vilde hun udentvivl være bleven et Prydelse for sit Kjøn og sin Tidsalder. Nogle Maaneder efter hiin Exlamen blev hun forlovet med Prinds Johan af Portugal, og formælet med ham i Aaret 1790, neppe 115 Aar gammel. Hun blev Moder til 9 Børn, hvoraf de 7 leve. Af disse er Don Pedro, Keiseren af Brasilien, den Ældste, og Anna de Jesus Maria, som har giftet sig med en simpel portugisisk Adelsmand, og derfor er blevet landsforviist, den Yngste. Fra den nuværende Usurpatørs Fødsel herskede der en ulykkelig Tvedragt imellem Kongen og Dronningen, der varede ved til Kongens Død, og gik saavidt, at Hs. Maj. skal have yttret for sit diplomatiske Korps, at han ikke ansaae sig for Fader til denne Prinds, da han i to Aar havde været ude af al Forbindelse med hans Moder, og at han blot havde erkjendt ham for sit Barn for at forebygge en offentlig Skandal. Men nu pønsede hun paa Hævn. Som følge af sin huuslige Kummer, var hendes Gemal nedsunken i en dyb Tungsindighed, og viste sig næsten aldrig offentlig. Hun udspredte nu, at han havde mistet Forstanden, og lagde an paa at bemægtige sig Statens Tøile. Men Complotten blev opdaget, og den godmodige Fyrste lod sig nøie med at forvise Nogle af sin Gemalindes Medskyldige. Derimod bleve de som havde opdaget Sammensværgelsen, hemmeligt ombragte ved Gift. Saaledes stod det sig med den kongl. Familie da Franskmændene gik ind i Portugal og marscherede mod Lissabon. Det kongl. Par indskibede sig til Brasilien, hver paa sit Skib. Hver holdt sit eget Hof, og saaes aldrig undtagen paa store Galladage. Hun vidste atter at skaffe sig et stort Partie, for at vinde Herre, dømmet. Hun speculerede paa at blive Regentinde af Spanien i hendes fangne Broders Sted; hun havde lagt en Plan til at stifte en jesuitisk Regjering i Paragnay; o. s. v. Jmidlertid udbrød Revolutionen i Oporto (1820), Portugiserne vilde have Konstitutionen indført. Dronningen havde sine Agenter, hos Kongen, der skulde fraraade ham at give sit Samtykke dertil, imidlertid vilde hun hemmelig forlade Brasilien og reise over til Lissabon for at modtage Regjeringen af de Cortes. Men Kongen kom efter hendes Hensigter, reiste selv derover, og opfyldte Folkets Ønske. Da saaledes ogsaa de Forhaabninger, hun havde bygget paa den konstitutionelle Regjering vare strandede, besluttede hun at gjøre Alt for at tilintetgjøre den, og satte sig i Spidsen for de Misfornøiede, blandt hvilke især den høie Geistlighed. Med et Mod, der sielden findes hos hendes Kiøn, og uden Hensyn til den Fare hun udsatte sig for, nægtede hun at følge den øvrige kongl. Families Exempel: at sværge Konstitutionens Troskabseed. Hun fik Greven af Amarante (senere Marqvis Chaves til at organisere en Opstand i Villareal, der udbrød Februar 1823, og greb rask om sig, men blev dog undertrykket ved de konst. Troppers Troskab. Men Dronningen lod sig ikke afskrække derved. Hendes Mod og hendes Aands Hjelpekilder. voxede tilligemed Hindringerne. Hun tørstede efter Hævn, og kaarede nu Don Miguel til sit Værk(fortsættes.