Københavns Adresseavis, 1773-09-14
Saasnart biskop Harboe var kommet og for Alteret, begyndte han med lydelig Røst: Veni fandte Spiritus &c., og imedens Choret sang samme til Ende, knælede han paa en Skammel for Alteret, og gjorde sin Bøn og Kraft og bistand til denne Forretning. Derefter reyste han sig igien, og da bemeldte latinske Sang var udsynget, messede han: emitte Spiritum tilum &c., hvortil Chøret og hosstaaende Præster svarede: et renorabis factem terræ. Derpaa afsang han den anordnede latinske Collect: Deus, qui cordfidelium &c., og Choret svarede: Amen. Siden vendte han sig om til Ordinandum Hr. Biskop Hagerup, og holdt Ordinations=Talen over 1 Cor. 3 5, 6. Da den Høy ærværdige Ordinator havde grundig og opbyggelig fork at ret og appliceret samme, oplæste han biskop Hagerups Levnets Beskrivelse lydelig for Meenigheden, og imidlertid stod den Høyærværdige Ordinandus jevnsides biskop Hørboe, for Alteret paa hans venstre Side, nedvendt til Folket. Da det var læst ud, ønskede biskop Harboe, at Gud vilde forlene biskop Hagerup sin Hellig Aand, og iføre ham med Kraft og Naade af det Høye. Derefter gik biskop Hagerup ned igien, og satte sig paa Knæ for Alteret, ligesom tilforn, hvorpaa den ottende Davids Palme blev synget gandske til Ende paa Latin, nemlig: Domine, Dominus noster &c. Da den var udson get forbarede biskop Harboe noget deraf i Korthed, med Anvendelse paa Ordinangum. Derefter oplæste Biskop Harboe af Loven det, som angaaer Bispernes Embede, og indeholdes i Lovens 2 Bogs 17 Capitels 5 19 og 23 Art., hvorpaa han i den hellige Trefoldigheds Navn overantvordede biskop Hagerup det hellige Embede, og befalede hannem i Stykkeviis at forrette alt det, som nu var hannem forelæst, saa at han derover, kunde have en god og glad Samvittighed baade for Gud og Menneskene, og tog endelig Løfte og Haandstrækning af ham, at alt det, som nu var blevet ham forelæst, med hvis andet, som kunde vedkomme dette hans hellige Kald og Embede, det altsammen lovede han for Guds helligste Øyne, og Ansyn troligen at efterkomme, efter den Aand og Naade, som Gud selv dertil vilde forlene ham. Hertil svarede beskop Hagerup med lydelig Røst: Ja. biskop Harboe, saade da ydermere: Giver mig da derpaa Eders Haand. Saa rakke biskop Hagerup Ordinatori Haanden. Derpaa blev synget den 34 Davids Palme paa Latin: Eocenun benenicite Domino &c. Efter dens Slutning talede biskov Harboe igien i Anledning deraf. Derpaa begyndte Præsterne at oplæse de efter Ritualen anordnede Lectier, nemlig den første, som stod ved Alteret, Lectien Tit. 1, 5 9. Den anden Præst Lectien Ap. Giern. 20, 28132. Den tredie Præst den Leelie 2 Tim. 4, 128. Hver af disse Lectier igientog biskop Harboe i Korthed med Anvendelse paa Ordinando, og efter Ritualen paamindede og formanede ham om hans Embedes Pligt. Derpaa skede Hændernes Paalæggelse med Bøn og Paakaldelse, da alle Præsterne traadde tilsammen, og tillige med Beskop Harboe lagde samtlig deres Hænder paa biskor Hagerups Hoved, som imidlertid blev stille siddende paa sine Knæ for Alteret, og de bade alle: Fader vor 2, og en efter Ritualen forordnet Bøn, hvortil alle de omstaaende, Præster endrægtelig svarede: Amen, og Beskop Harboe, allersidst igientog det saaledes: Amen i Jesu Navn, Amen! Strax derpaa begyndtes den Palme: Nu bede vi den Hellig Aand a. Jmidlertid at det første Vers af den blev synget, knællede biskop Harboe paa Skommelen for Alteret, og de andre Præster tillige omkring Alteret paa begge Sider af biskop Hagerup, og gjorde deres Bøn. Siden stode de allesammen op, og biskop Harboe gik først ned fra Alteret bag Choret, derefter biskop Hagerup, og efter ham samtlige Præsterne, hvor de igien afførtes Messe Klæderne, og en efter anden lykønskede biskop Hagerup til de hellige Guds Kald, som han nu var indviet til Derefter alk de need i de sædvanlige Stole i Kirken, forat høre Prædiken over Dagens Evangelium Luc. 17. 15, 16. som biskop Hagerup forrettede. Hvoraf han forestillede: En værdig Omgang med den Herres Jesu Velgierninger. Deraf blev afhandlet: 1) Hoved Summen af Jesu Velgierninger, saavidt han er det nye Testammentes Midlere, 2) En værdig Omgang med disse Velgierninger, bestaaende a) i at lade sig af den Herre Jesu rense, og dueliggiøre til at ære Gud, og b) derefter lade sig i alle Ting bruge til Guds Ære. Indgangen var taget af Palm. 116, 12.