Extraordinaire Relationer, 1722-01-01
Over Jtalien Haves de Tidender, at Venetianerne ey lidet frygte for, at dend Tvistighed de have haft med Dultignoterne (et Slags Tyrkiske Søerøvere i Dalmatien, som ofte incommoderer de Jtalienske Kuster med at plyndre og bortføre Folk i Slaverie) skal give Tyrkerne Andledning til at overfalde dem med en nye Krig, og mand vil og Maltheserne trues med en Krig, saafremt de ikke uden Ranzion vil løslade de hos dem befindlige Tyrkiske Slaver. Upi Neapolis er Keiseren betenkt paa paa stedse at holde 4 til 6 Orlogs-Skibe, der tillige med hans egne, Pavens og Malthesernes Galeer agtes at være sterke nok for at bedecke de Jtalienske Kuster for de Tyrkiske Søerøveres Landgang. Det Turin ske Hoff giører alle anstalter til at hiemhente Printzen af Piemonts Brud Printzessen af Sultzbach, og saasom dette Hoff dagligen sonderis af en sikker Potentat med ham at slutte en offensive Aar, 1722. ve og deffensive Alliance, saa frygtes for, at dermed sigtes til at begynde en nye Krig til Foraaret udi Jtalien. Paven, som hand veed at hans høye Alder og Svaghed ei kand forvisse ham om et langt Lefnet, lader sig være angelegen i Tiden at berige sine paarørende og at forfremme dem til anseelige og profitable Charger. Dend bekandte Bulla Unigenitus synes at forurolige ham meget, da hand endnu balancerer med at erklære sig, om samme skal staae ved magt eller feldes; Derimod har hand i draget Bienkning udi at forlehne Keiseren med Kongeriget Neapolis, og saaledes for dend første gang bekommet dend hvide Gangere, og dend Pung med 7000 Guld-Croner, som aarligen til Paven udi en Kiendelse af samme Lehn leveres. Hertugen af Parma continuerer endnu med at correspondere med sin Sviger-Søn Kongen af Spanien over de Jtalienske Affaires, og endeel vil meene, at mengde af de Spanske Desseiner udi Jtalien vil gaae Krebsgang, saa fremt det skulde staae fast, at Hertugen af store Florenz Cosmus 3, som er fød 1642 den 14 Aug. skulde udi sin høye Alderdom ægte dend Østerrigske Lærde Printzes Elisabetham, som er føed dend 26 Dec. 1680 af Keiser Leipoldo, og hans 3die Gemahl Eleonora Magdalen, og samme Giftermaal kunde forskaffe en Arving til Toscanien, og saaledes til intet giøre det Haab, som de Spanske sig saa vel dertil, som andre Stæder udi Jtalien for deres Printz Don Carlos giøre. Udi Tydskland. Lever mand endnu udi Fred saalenge det vil vare; De Gnister som ere skiulte udi Asken saavel i Meklenborg, som i Pfaltz giøre dog eendeel bekymrede, at ville udfalde til en stor Jldebrand, og foraarsage en stor Krigs-Lue, saa fremt dend ved andre Printzers Jmellemhandling ej vorder dempet. Det Keiserlige Hoffer ei endnu forenet med det Preussiske over deres havte Tvistigheder, som paafuldte dend Preusiske Ministers Forviisning fra Hoff Januarii Maaned Hoffet til Wien; Men mand lever dog i Haabet, at et forlig skal paafølge, fornemmelig da det Engelske Hoff har begyndt at legge sig derimellem. Og i hvad end vil foregives om en befrygtende Krig enten i Jtalien eller andre Stæder, saa synes dog dette Hoff ej at giøre sig derom nogen bekymring eller at ansee det, som noget, hvorudi det kunde have nogen Jnfluence, da det paa den ene side trekker dend største Deel af sine Trouper fra Jtalien, og lader samme indrykke i Ungern, som det eniste sted, hvorfra Det nogen Uroelighed kunde forestaae over dend Krigs-Rustning, der dagligen skeer i Tyrkiet, da mand saa ofte ved det Keiserlige Hoff har havt Prøver af, at de Tyrkiske Sincerationer ej staar til at troe, og paa dend anden side er Reductionen allerede gaaet for sig ved dend Keiserlige Armee, saa at over 18000 Mand ere aftakkede, dend øvrige conserverede Deel af Armeen vorder herefter indrettet paa en vis Foed, til dends Underholdning er Aarligen destineret en vis fond af 8 Millioner, som ere overladte Printz Eugenio til fuldkommen disposition, som deraf lader hvert Regiment betale, og alleene giver det Keiserlige Cammer Underretning, om naar Betalingen er skeet, og i hvad stand Regimenterne ere befundne, Saa at det Wienske Hoff synes at sigte til at conservere Rolighed, og at bringe det derhen, at Handel og Vandel i dessen Lande kand jo meere og meere Florere, til hvilken Ende mand arbeyder paa, at Vahrene til Skibs kand føres fra Wien til Wenedig. Hvad samme Hoff endnu har udstaaendes med det Spanske søger det at afgiøre paa Congressen til Cambraj, hvorhen det allerede har beordret sine Ministrer sig at forføye, og giøre Anmodinger ved det Engelske Hoff, at det vil og lade samme med det første ved sine Plenipotentiarier beskikke, hvorudi mand dog tvifler, at Keiseren vil naae sit Ønske, forinden Forledningen til Preussen og Hannover, over Stetin, Brehmen og Werden haver naaet sin Rigtighed Det Chur-Beyerske Hoff, der i forrige Tider haver havt saa stor endeel. Aar, 1722. een deel i Historierne, lever saaledes i Rolighed, at lidet eller intet der fra høres, og fornøier sig at see sig paa nye alliered med det Keiserlige Huus, da dets Chur-Prinz Carolus Albertus, som er fød dend 6 Aug. 1697 reusserer i det saa lenge omtalte Giftermaal med dend Østerrigske Princesse Maria Amalia, som 1701 den 22 Oct. er fød af Keyser Josepho og Wilhelmina Amalia. Derimod bliver Chur-Pfaltz jo meere og meere bekiendt, i det der intet bliver af dend saa ofte belovede Restitution, men de der fortrengte Protestanter maae dagligen see sig bebyrdede med nye Overlast og Forurettelser, i stæden for engang at kunne bekomme Ret i følge af de derom indgivne Klager. Hvorimod H. K. M. af Preussen saavelsom Land-Græven af Hessen Cassel tage sig deres fortrykte Religions Bekandter med saa stoer en Nidkierhed an, som de baade ere dem nærmest, saa og have Magt nok til at stifte dend saa tit ved mindelige Midler søgte Rolighed udi Religions Troublerne i Pfaltz, til hvilken Ende mand og vil, at der imellem bemelte 2de Printzer og de Herrer Stater er sluttet en Alliance, hvorefter en anseelig Armee skulle settes paa Benene for at raade Boed paa Protestanternes Trang, ja eendeel vil hentyde de Trouper, som til Hans Kongl. Majst. af Preussen ere overladte af de Reformerte Sveitsertske Cantons (hvoraf de 4000 Mand, strax skulle marchere, og 8000 Mand alletider holdes Markferdige) at skulle anvendes til dette Brug, i fald mand skulde vorde nødt til at bruge Magten, dog vil dend Abouchement, som ved Kongens af store Britaniens Ankomst til dend Hag siges at skulle gaae for sig, herom giøre dend beste Forklaring. Udi Mecklenborg er der endnu ey at tenke paa noget Forliig imellem Hertugen og det Misfornøiede Ridderskab, da bemelte Hertug endnu vedholder, at vegre sig ved at underkaste sig dend Keyserlige Commission; Hvilket endeel vil tilskrive dend Undsetning bemelte Hertug forventer sig fra Czaren, der adskillige gange, som det siges, skal have tilskrevet det Keiserlige Hoff udi Bb; Januarii Maaned udi faveur for bemelte Hertug, og anholdt hos Kongen af Frankerige, at see derhen at Hertugens Jnteresse kunde blive befordret.