Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-01-30
Den dansk-slesvigske Presses Undertrykkelse af de schleswigholsteinske Autoriteter, som vi nylig have fremstillet og oplyst med mange sørgelige Exempler, vedvarer endnu stedse, ja bliver om muligt endnu utaaleligere. Det er fornemmelig Dannevirke. den danske Sags bedste Forsvarer i Slesvig selv, som det gaaer ud over, og den Mand, til hvis følesløse Vilkaarlighed dette Blad er voldgiven, den Mand, hvis Ører ere døve for de Undertryktes Klager, hvis Øine ere blinde for Pressens Ret, som uden lovlig Hjemmel vover at undertrykke Hs. Maj. Kongen af Danmarks Undersaatter, at berøve dem deres Yttringsfrihed, at fratage dem deres Eiendom, som endog har truet med at ville udstrække sin Anmasselse til den danske Presse, det er, mærker Eder det vel, danske Mænd, og indprænter hans Navn til Spot og Skam i Eders Hukommelse - Politimesteren i Haderslev, Etatsraad Schrader. Gjører Eder bekjendt med nedenfølgende Artikel, for hvis Skyld det sidst udkomne N af Dannevirke af ham er beslaglagt; gjennemsøger den med den serupuløseste Omhu, veier hvert Udtryk paa Forstandens fineste Guldvægt, om der skulde savnes noget Gran af pligtskyldig Opmærksomhed, bringer hver Stavelse under Mikroscopet, om nogen hemmelig Giftbrend nogetsteds skulde kunne opspores. – J ville da lære at skatte Etatsraad Schraders Censorvirksomhed. Læs ret, saa forstaaer Du ret. (En Samtale.) Faderen. Det er Snak, det har Kongen aldrig sagt. Sønnen. Jo ganske vist; jeg veed det af een af Commissarii Secretairer selv, som er en god Ven af mig. Jeg traf ham her i Byen paa en Gjennemreise, og spurgte ham, om det virkelig var sandt, hvad Schlesvigholsteinerne allevegne udbasunede og jublede over, at Kongen havde gjennem Commissarius givet Stænderforsamlingen i Slesvig den Forsikkring: at han vilde anerkjende Schlesvigholstein som en Stat for sig, uafhængig af og forskjellig fra Danmark, Og han svarede, at han nok kjendte den Erklæring, han huskede rigtignok ikke Ordene, men saa omtrent lød dog dens Jndhold. Faderen. Snak, saadant Noget har Kongen aldrig erklæret. Din gode Ven, som Du kalder ham, er sagtens ligesaa ivrig en Schleswigholsteiner som Du en Slesvigdansker; ellers var han neppe bleven Secretair hos Commissarius. Af lutter Hidsighed kan J unge Herrer hverken see eller høre, og i Eders Frygt eller Glæde blive J lettroende som gamle Kjerlinger. Jeg er overbeviist om, at Kongen i den omtalte Erklæring ingen Verdens Ting har sagt, jeg mener, ikke sagt et Ord, hvorved Hertugdømmet Slesvigs Stilling og Tilstand, blev i mindste Maade forandret, eller hvoraf de Danske eller Tydsksindede med Grund kunde drage nogensomhelst gunstig Slutning for deres Ønsker. Kongen afskyer Ufred og Brutalitet og gaaer af Veien derfor han har derfor villet give en Erklæring, der kunde gyde lidt Vand i Blodet paa de hidsige Mennesker i Slesvig, saa at de i Øieblikket kunde komme til Ro. J alt Fald maae vi snart faae den at læse i Stænder-Tidenden; saa vil det vise sig, hvem af os der har Ret. Fjorten Dage senere. Sønnen (med Stændertidenden i Haanden).Der kan Du see, Fader, jeg havde desværre Ret. Her staaer med rene Ord: "Naar Hs. Kgl. Majestæt i dette Øieblik har ladet erklære, fremdeles at ville opholde og beskytte Hertugdømmet Slesvig, vort elskte Fædreland, i dets Jntegritet og Selvstændighed, Landets statsretlige Forhold og sammes hidtidige statsretlige Forbindelse med Holsteen, saa er jeg vis paa, at denne Erklæring fuldstændig vil berolige den slesvigske Stænderforsamling, og adsprede alle forekommende Bekymringer over Landets Fremtid. - Altsaa Slesvigs fuldkomne Adskillelse fra Danmark Thi hvad vil Slesvigs Selvstændighed sige, undtagen med Hensyn til Danmark, Følgelig, at det skal være uden Forbindelse med Danmark. Derimod skal dets statsretlige Forbindelse med Holsteen vedligeholdes. Faderen. Men hvad er det for noget Snak! der kan jo umulig staae, hvad Du der læser; thi Slesvig staaer jo kun i administrativ, men slet ikke i nogen statsretlig Forbindelse med Holsteen. Derimod staaer det netop i statsretlig Forbindelse med Danmark, og den kan Kongen ikke ophæve, om han end vilde, dertil har han ingen lovlig Magt. Om ogsaa en Konge er nok saa meget souverain, saa kan han dog kun regjere Staten, det vil sige bestyre og indrette) som han vil, men ikke deele den i flere Stykker; thi at rive itu, er ikke at ordne og indrette. Men hvorfor skulde han ogsaa ville det? – Fly mig Stændertidenden, jeg vil selv see, hvad der staaer. Sønnen (giver Faderen Stændertidenden). Fader maa sige saa meget han vil, om hvad Kongen kan og ikke kan, vil eller ikke vil, naar en saadan Erklæring af Kongen først er givet, saa er Ulykken allerede skeet; thi saa vil Alting strax begynde at ordnes og indrettes efter den schleswig holsteinske Jdee, og da Godnat med dansk Sprog og Nationalitet i Nordslesvig. Faderen. Men Menneske, her staaer jo ikke Det, Du før læste op. Commissarius siger: Paa Hs. M. Kongens befaling har jeg endnu engang at gjentage den allerede afgivne Erklæring, at Hs. Majestæt vil vedligeholde de statsretlige Forhold, paa hvilke Hertugdømmet Slesvig er begrundet, saavelsom sammes hidtil bestaaende Forbindelse med Hertugdømmet Holsteen. Hvor har Du den Snak fra, at Kongen taler og Slesvigs statsretlige Forbindelse med Holsteen. Sønnen. Det siger Præsidenten, idet han gjentager den kongelige Erklæring. Faderen. Ja Præsidenten. Jkke andet end Præsidenten, Hvem bryder sig om, hvad han siger, eller hvordan han gjentager, som Du kalder det? Deels er han jo ikke Kongens Fuldmægtig, altsaa ingen authentisk Kilde, deels har han een Gang for alle vant sig til at behandle Documenter og gamle Pergamenter paa en vis Skræddermaneer. Naar Klæder skal gjøres om til Personer, som de ikke ere syede for, og de dog skal sidde en Smule anstændig, saa maa Skrædderen undertiden klippe af og sye ind, undertiden øge til og lægge ud. Saaledes bærer Falck sig ogsaa ad. Ved denne kongelige Erklæring f. Ex. har han, foruden en anden mindre vigtig Forandring, sat det Ord statsretlige ind foran Forbindelse med Holsteen. Denne lille Kile maatte han nødvendigen anbringe paa dette Sted, hvis ikke de Permissioner, han af dette Document skulde lave til den tilkommende Storhertug af Nordalbingien, skulde revne i Skrævet, naar Høistsamme vilde røre sig i dem. Denne Methode er jo ikke noget Nyt hos den gode Mand; saaledes har han allerede gjort i adskillige Aar, siden han er bleven publicistisk Skræddermester.) for flere høie Herskaber. Har Du glemt hvor forbittret Dufor et Aars Tid siden var over det, han kaldte Oversættelse af Allens Danmarks Historie, hvorhan ogsaa dygtig havde brugt Sax og Naal, Kan Du huske hans Fortale til Hegewisch's Bog: de historischen Landesrechte in Schleswig u. Holstein urkundlich, hvor meget han der maatte klippe af de gamle historiske Documenter, for at faae dem til at passe til den schleswigholsteinske Figur, osv. osv. Sønnen. Ja men her, ved Siden af den kongelige Commissarius, havde hans Gjentagelse eller, om du vil, Forklaring i den Grad været en Forvanskning af de kongelige Ord, at der næsten kom det Modsatte ud af det, der egentlig var meent med dem, saa maatte jo Commissarius have protesteret imod slig Fortolkning. Faderen. Min gode Ven! Du har nok glemt, at Hs. Excellence somme Tider er tunghører). Sønnen. Ja nu kommer Du paa Din gamle Maade, og slaaer det hen i Spøg Faderen. Dog ikke saa ganske. For det Første veed jeg i fuldt Alvor ikke, og Commissarius maaskee virkelig hører daarligt ), og for det Andet paastaaer man, at fine Diplomater og Statsmænd ansee Tunghørhed og Kortsynethed for særdeles gavnlige Svagheder i somme kritiske Øieblikke. Dog, dette være nu, som det vil, saa beder jeg Dig blot om, at denne Din og, som Du siger, mange Andres Feiltagelse maa atter være Dig en Advarsel imod den slemme Vane, at give Kongen Skyld for Noget, han hverken har gjort eller tænkt paa at gjøre, blot fordi Du ikke gider lukke Dine Øine rigtigt op og læse som et forstandigt Menneske. (Fædrel.)*) I Dannevirke formildet til, fik Arbeide. **) I Dannevirke formildet til Du glemmer hvor vanskeligt det falder at høre ethvert Ord. *) I Dannevirker formildet til har overhørt hiint Udtryk af Præsidenten. Germanomanernes Plan til Jyllands Fortydskelse indtil Skagen - hedder det i Forposten er ikke saa aldeles greben ud af Luften, som man maaskee mener. Man maa nemlig ikke glemme, at det tydske Sprog allerede har vundet fast Fod i Sandet midt paa Alheden siden 1750, da Frederik V. indkaldte endeel tydske Colonister til at opdyrke Lyngsletten, hvor de, isolerede fra den øvrige Deel af Jyllands Befolkning, have vedligeholdt sig under Navn af Kartoffeltydskere, der virkelig ogsaa have en tydsk Skolemester og en Præst, som medens han tillige er Sjælesørger for et dansk Sogn, prædiker Tydsk for dem. Efterkommerne af disse Colonister have nylig givet et frappant Exempel paa deres levende Nationalfølelse, hvorved dog nok en eller anden Germanoman har havt Haanden, med i Spillet. Som bekjendt har nemlig et velgjørende Selskab i Hovedstaden sat sig til Formaal. at skaffe forsømte og uvorne Drenge af den fattigere Classe en bedre Fremtid ved at anbringe dem paa Landet i Tjeneste hos Jordbrugere. Nogle saadanne Drenge have ogsaa været anbragte i det blandede Hede-District hos de jydske Tydskere. Nu derimod, efterat Sprogstriden er vakt og der er blevet Tale om det Tydskes Udbredelse til Skagen, have de pludselig frabedt sig Tilsendelsen af de kjøbenhavnske Drenge, idet de have gjort opmærksomme paa, at deres tydske Sprog ellers udsattes for at fordærves - Ved de næste Valg af Stænderdeputerede ville de uden Tvivl see at faae en tydsk Repræsentant i Viborg, og naar det saa gaaer fremad i den Retning kan det endnu komme dertil, at det Tydske engang bliver det af Regjeringen anerkjendte Forretnings sprog i Viborg. Den Edmund Massey Bryan overgaaede Høiesteretsdom, ved hvilken han idømtes 2 Aars Forbedringshuusarbeide for Overfald paa Contoirist Nohr og Handelsfuldmægtig Bruun, er ved kongl. Resolution bleven formildet derhen, at han skal afsone sin Brøde med 120 Dages simpelt Fængsel paa sædvanlig Fangekost, hvilket æqvivalerer Maximum af Vand og Brøds Straffen, nemlig 6 Gange 5 Dage. Selv de Jnjurierede havde nedlagt Forbøn for Brygn. (Kbhpst.)