Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1829-04-14
Den 31te Januar var det kommen til Trette og Slagsmaal mellem den russiske Minister Statsraad v. Gribojedoffs Tjenerskab og nogle af den lavere Folkeclasse. Bernsede samlede sig derpaa udenfor Ministerens Bopæl og blandede sig i Kampen; men pludselig udbredtes ogsaa Efterretningen at nogle Persere vare dræbte, til den nærliggende Bazar, og Alle strømmede nu til for at hævne deres faldne Lændsmænd; Portene bleve brudte, Murene overstegne og uagtet den tappre Modstand, som Kosakkerne og Ministerens persiske Livvagt gjorde (hvoraf 4 bleve dræbte) trængte den vilde Hob ind i de indre Værelser, og alt hvad der befandt sig der, blev hugget ned. Forgjeves ilede Schachen selv til, ledsaget af sin Søn Sal Sultan og et anseeligt bevæbnet Corps. Hr. v. Griboiedoff, Suite og Tjenerskab paa 3 Jndivider, nær, vare allerede blevne et Offer for Morderne. Schachen, Abbas Mirza og Hoffet er sat i den største Bestyrtelse; en Hofsorg er anlagt paa 8te Dage, og da Schachen er betænkt paa at give al den Satisfaction man kan forlange, har han sendt sin ældste Søn og Rigets Knimakan til Grev Paskewitsch Erimansky for at meddele Generalen nøie Efterretning om de nærmere Omstændigheder ved denne skrækkelige Tildragelse. - Fra Bucharest skrives at da de russiske Tropper nu paa alle Kanter rykke frem mod Donauen, er der ingen Tvivl at man har i Sinde at indslutte de tyrkiske Donaufæstninger. Grev Langeron skal efter Sigende forlade Armeen og begive sig til Petersburg, hvor man troer han vil erholde Gouvernementet over Finland. General Geismars Corps skal betydelig forstærkes, man taler om mod 2000 Mand. Rygtet siger at den russiske Regjering har taget Øen Poros i Besiddelse og lader den befæste, imidlertid troer man at det blot bestaaer i at Russerne der oprette et midlertidigt Depot for deres Flaade; saameget er vist, at de fleste russiske Krigskibe der laae i Malta, ere afseilede derhen; den engelske Admiral Malcolm har sendt 1 Fregat derhen, for at erfare hvorledes det forholder sig. - Efter Breve fra Ægina, havde Russerne bragt den fra Ægypterne tagne Corvette og Brig, ind i denne Havn. Fra Constantinopel skrives under 9de Marts, at man der havde Efterretning om Forbindelsen, som de serviske Anførere havde indgaaet med de russiske Tropper. Man troer ikke denne Provinds, og naar Russerne indslutte Widdin, mener man et russisk Corps vil drage igjennem Servien, og fra denne Side af, true de tyrkiske Posttioner ved Balkan. Med Constantinopels Proviantering bliver det Dag for Dag vanskeligere, Mangelen paa Levnedsmidler er der stegen til det Høieste; de fremmede Gesandtere lode daglig uddele Brød blandt de fattigste Folkeclasser, for at afhjælpe Nøden, saameget det stod i deres Magt; man havde ansat Opsynsmænd for at paasee, at Bagerne ikke brugte meere Meel end der blev anseet for uomgjengelig nødvendigt. Men disse Forholdsregler kunne neppe afvende den Fare, der truer Hovedstaden, og hvert Brev, som kommer derfra, brækkes med Ængstelighed (dette skrives fra Wien. Hertil kommer Rygter og Russernes Forberedelser og Angreb paa flere Puncter. Storsultanen vedbliver imidlertid at øve sine Tropper og at forsyne sit Arsenal med nye Vaaben; Krigs udrustningerne og Recruteringerne vedvare og ere betydelige; man er forundret over, hvorfra det tyrkiske Skatkammer faaer alle de nødvendige Summer fra, thi saavidt man kan see, bliver alle Fornødenheder betalte med rede Penge, der gives selv frankiske Kjøbmænd, som nære en saa fuldkommen Tiltroe til Portens Financer, at de have tilbudet den Credit. Paa den tyrkiske Marine bliver der arbeidet med afbrudt Virksomhed; 10 Krigskibe, hvoriblandt 5 Linieskibe, ligge for Arsenalet og ville i faa Uger være færdige, 3 Fregatter ere færdige at afgaae til det sorte Hav.