Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-06-14
Jndsendte Artikler.)¬ Der læses i Nr. 92 et indsendt Stykke om vor Kirkesang, og for saa vidt der er gjort den Paastand, at den ikke er god, og at en Forandring kunde være ønskelig, er nærende Jndsender enig med Hr. F., omendskjøndt det dog maa bemærkes, at Hr. Hansens Sang i Kirken paa Grund Orgelet bliver hørt saa lidt, at den neppe nogensinde kan faae den ulykkelige Virkning at forstyrre den religieuse Stemning, ligesom vi dog paa den anden Side maatte ønske, at Kirkesangen blev sat i en saadan Stand, at den optraadte som et med Orgelspillet samvirkende Opbyggelses-Middel. Men Hr. F. lidt ubændige Begeistring for Hr. Braase leder ham til nogle Yttringer, der træde Sandheden for nær, og derfor bør modsiges. Hr. F. hæver Hr. Braase som Sanglærer, medens Sanglærerne ved Borger- og Friskolen behandles med en Fornemhed, der ligger Foragt meget nær, da der billigviis ikke kan fordres nogen musicalsk Dannelse af dem. Jndsenderen vil ikke anstille en Sammenligning mellem Hr. Braase og den danske Skoles Sanglærere med Hensyn til Virtuositet og musicalsk Dannelse overhovedet, er ingenlunde blind for for Hr. Braases fremragende Talent, men som Sanglærer, skal han neppe skamme sig ved en Sammenstilling. Hr. Jensen er en meer end almindelig musicalsk dannet ung Mand, der fra Barn af har behandlet Musiken con amore, og som med meget Held stadig har arbeidet paa sin musicalske Uddannelse; han har et skarpt og ovet Gehør, og meddeler en fortrinlig Sangunderviisning i Friskolens øverste Classe. Hvis Hr. F. tvivler, ville vi bede ham en Mandag eller Onsdag Morgen at lægge sin Vei om af Friskolen, eller være tilstede ved Sang-Examen, og han skal neppe kunne vægre sig ved at erkjende Hr. Jensens Dygtighed. Hr. Hvalsø er i Besiddelse af en fyldig og som Bas, af hvilke han ligeledes gjør en fortrinlig Anvendelse ved sin Underviisning i Borgerskolen. Om han end ikke i den Grad har gjort Musiken til et Studium som Hr. Jensen, maa hans Underviisning i Sang dog erkjendes for correet, ligesom han heldig har vidst at danne Børnenes Stemmer. Jdet det derfor maa paastaaes, at der i de færreste Borger= og Friskoler i Kjøbstæderne gives en bedre Sangunderviisning, end i Nykjøbing, en det paa Tide at spørge, om man kunde vente noget Fortrinligere præsteret af Hr. Braase. Det skal saaledes være en Kjendsgierning, at Hr. Braase aldrig har givet Underviisning i Sang, for nu i Latinskolen, og Frugterne heraf ligge endnu ikke for Dagens Lys. Det skulde være skeet ved Kirkegaardens Jndvielse, men der siges, at Hr. Braasehar erklæret, at han skulde have vidst det 3 Maaneder forud, for at faae tvende Choraler indstuderede. Om han da virkelig i 3 Maaneder ved daglig Underviisning kunde præstere noget Fuldstændigere, end Borgerskolens Synge lærere maatte i 2 Dage, var dette ikke at undre over, ve. kom nu desuden ikke til at erfare det. Men mon det ikke er lidt dristigt af Hr. F. at mene, at Hr. Braase, den selv er fuldkommen blottet for Syngestemme, ved sit Jnstrument – om ogsaa brugt af Mesterhaand – skulde have Berettigelse til at fortrænge de tvende Mænd, der fortjene at erkjendes for fortrinlige Syngelærere, Det skulde dog vel aldrig være for at forøge hans Emolumenter, Skulde en Forandring skee, ligger det unægtelig nærmest at overdrage en af dHrr. Syngelærere ved den danske Skole Besørgelsen af Kirkesangen, hvor da især Hr. Hvalsø maatte komme i Betragtning, som den af de Tvende, der personlig har den smukkeste og klangfuldeste Stemme, der især i Kirken vil finde sin Anvendelse, og det med særligt Hensyn til, at vi vel neppe længe kunne vente at beholde Hr. Jensen ved Skolen paa Grund af hans ringe Løn. Siden Sagen nu engang er kommen paa Bane, maa det af Jndsenderen ansees for det ønskeligste, at dersom Ledelsen af Kirkesangen skulde overdrages til en Anden (naturligviis med Forbehold af de nærværende Kirkesanger-Emolumenter for Hr. Hansen, som han deels i ethvert Fald har Ret til, deels ved sin lange, hæderlige Virksomhed i Skolen har gjort sig fortjent til, denne Anden da blev Hr. Hvals, saafremt han maatte findes villig til at overtage den, og - ikke Hr. Braase. At Bondestanden savner Oplysning, det er temmelig almindelig erkjendt; men hvorledes man skal forskaffe sig den, derom har man endnu ikke kunnet blive enige. Jeg har for kort siden havt nogle Sammenkomster med Bondestandens Venner i Kjøbenhavn, hvor denne vigtige Sa er bleven discuteret, og jeg føler Trang til at underrette mine ærede Standsfæller om, hvad disse fædrelandssindede Mænd mene om Sagen. Jeg tillader mig derfor herved at indbyde de ærede Districtsformænd for Bondevennernes Selskab her paa Falster, saavelsom enhver anden Bondemand, der vil paatage sig at virke for denne Sags Fremme, til at møde hos Hr. Kjøbmand H. P. Roed i Nykjøbing Løverdagen den 19de Juni, Formiddag Kl. 10, for der at høre Forslag fremsatte samt tilkjendegive Meninger om denne vigtige Sag, navnlig vil Opmærksomheden blive henledet paa, at hvis den paatænkte høiere Bondeskole her i Stiftet skulde komme igang, da vilde vist en Mellem skole være nødvendig, da Bondens Søn neppe kunde blive moden nok i Almueskolen til at gaae derfra over i Høiskolen, ligesom ogsaa den mindre Formuende derved vilde blive istand til at faae sin Søn bibragt nogle flere Kundskaber, end de, han kan erholde i vore overfyldte Almueskoler. Sillestrup, den 12te Juni 1847. O. Rode.