Aarhuus Stifts-Tidende, 1830-09-03
Den 21de Aug. om Aftenen var der mange foruroligende Rygter i Omløb om en ministeriel Krisis, som vilde have det populæreste Kabinetsmedlems Udtrædelse til følge. Denne Uenighed skal være kommet over at Nogle vilde have en Amnestie og Andre ikke. Ogsaa General Gerard skal have bedt sig fritaget for at være Krigsminister; General Lamarque nævnes allerede som Den der vil komme i hans Sted. J Provindserne er det langtfra ikke roligt. General Lamarque, som nylig er kommen hjem fra Vendeen, har sagt om denne Provinds: "Det er en Krudtønde som ikke er bleven antændt. J Lyon gjærer det stærkt. J Auray er den trefarvede Fane bleven nedrevet, og hemmeligt bliver der uddeelt Vaaben og Munition blandt Almuen, især paa Landet. Der var nu sammesteds udkommet en Dagsbefaling, at Enhver som har Vaaben i deres Huse 3 erklæres for Kongens og Regjeringens Fjender; for ethvert Gevær som opdages loves en Belønning af 20 Sous, og enhver Præst personlig Beskyttelse. J Nimes var det den 15de og 16de August kommet til blotil dige Optrin. Hertugen af Orleans's Udraabelse til i Konge var bleven meget koldt modtaget, og kort efter var det kommet til Haandgemæng imellem Patrioterne og Royalisterne. J Bordeaux havde Folket ødelagt det Huus hvori de Skatter modtages som kaldes drotsreunis, og opbrændt alle Skatteprotokollerne. J Lille havde Pøbelen begyndt med at slaae Spindemaskinerne istykker, men Tumulten blev dæmpet og Adskillige arresterede. J Rouen er det gaaet ligesaadan til; Pøbelen begyndte at gjøre store Fordringer, og Nationalgarden maatte adsprede den. &c. &c. Polignac har sendt følgende Brev ind til Pairskammeret fra sin Arrest i Granville: "Jeg er bleven arresteret her paa Grund af Begivenheder som Jngen meere beklager end jeg, og som ingen menneskelig Viisdom hverken kunde forhindre eller forudsee. Man kunde blot være 6 betænkt paa at redde Livet, da man ikke vidste hvem man skulde laane Øre til. Det var haardt, dersom politiske Meninger skulde ansees for Forbrydelser af dem hvis lykkeligere Meninger gik af med Seiren, skjøndt de en anden Gang, naar Raden kommer til dem, ogsaa kunne bukke under. Da Magten var i min Haand, og jeg havde kunne forfølge Folk, som til alle Tider havde forfulgt mig, har jeg noksom givet Beviser paa min Modbydelighed for Hævnen. Mit hele Ønske vil for Øieblikket være at vende tilbage til det fredelige Privatliv, som jeg (hvilket Alle, der kjende mig, kunne bevidne) meget imod min Villie, ved ulykkelige Omstændigheder er bleven udreven fra. Dette var jeg netop i Begreb med at iværksætte, da jeg, gandske imod Chartets Aand, blev fængslet, idet jeg vilde forlade Frankrig. Men dersom Pairs=Kammeret, imod al Retfærdighed, skulde have befalet min Anholdelse, da er det i det mindste mit Forlangende, at blive bragt til et Fort i Picardiet, hvor jeg allerede tidligere har siddet arresteret. Det er rummeligt og vilde være min Sundhed langt bedre tjenlig. J dette Øieblik, da der hæver sig saa mange Fordomme imod mig, vilde det være Barbarie at befale mig bragt til Hovedstad den. Der udfordres Tid inden disse stærkt bevægede Fordomme kunne lægge sig, og inden man med Sinds rolighed kan dømme om Begivenheder, som jeg inderligen havde ønsket at forebygge." - Efter at dette Brev var oplæst i Pairskammeret, blev der udnævnt en Commission til at undersøge de fangne Ministres Sag. Tillige blev der vedtaget, at Fyrst Polignae skulde indtil videre forblive i St. Lo, og Peyronnet i Tours. J det Pas i som Fru St. Fargeau havde taget i Caen for sig og sin Tjener (Tjeneren var Hr. Polignac), var Denne beskrevet saaledes: "50 Aar gammel. 5 Fod og 4 T. høi, graae Haar, blaa Øine, Ørnenæse, smillende Ansigt, og noget snøret." (Granville, hvor Polignac grebes, er en liden Flække tæt ved Kysten, kun halvanden Miil fra den engelske Øe Jersey, ligeoverfor.) Fyrst Polignaes 13aarige Søn var i Albi bleven forladt af den Klerk som var givet ham til Hovmester, og som skulde bringe ham i Sikkerhed. Han var taget bort fra ham med Heste, Vogn, Penge og Bagage, og ladet ham, blottet for Alt, tilbage i et usselt Vertshuus. Det stalkels Barn nødtes til at aabenbare sig for Sognets Maire, der forsynede ham med det Nødvendige til at fortsætte, sin Reise med.