Viborger Samler, 1839-11-12
Frankerig. Paris, den 3die Novbr. Loven om de baskiske Provindsers Kueros er voteret af begge Kamrene og sanctioneret af Dronningen. Efter den bekjendtgjorte Lovs første Artikel bekræftes de bastiske og navarresiske Provindsers Fueros, forsaavidt de ikke staae i Strid med Monarchiets constitutionelle Eenhed. J den anden Artikel erklærer Dronningen, at Regjeringen vil, efterat have indhentet Provindsernes Erklæring, foreslaae de forsamlede Cortes de uundgaaelig nødvendige Forandringer i Fueros med Hensyn til Provindsernes egen Jnteresse og i Overeensstemmelse med Nationens almindelige Jnteresse og Monarchiets Forfatning, hvorhos Regjeringen midlertidig er beføiet til, provisorisk at afgjøre de Vanskeligheder, der maatte frembyde sig, – dog at Beretning derom meddeles Cortesforsamlingen. Fra Aragonien haves den Efterretning, at Cabrera, bragt til Fortvivlelse ved de mod ham fremrykkende Stridskræfter, fremturer i sin frygtelige Hevnlyst og Grusomhed. Tillige udbreder han de meest absurde Efterretninger for at indgyde sine Krigere nyt Mod. Kjærnen af hans Ryttere udgjøre 500 Ryttere, anførte af Balmeseda; disse er det overdraget uafladelig at bevogte Seiershertugens Hovedquarteer. De carlistiske Batailloner have erholdt nye Faner. Efterat Cabrera havde ladet dem indvie svore Tropperne at forsvare dem til den sidste Blodsdraabe. Uagtet disse foreløbige Rustninger er det ikke at betvivle, at Cabrera vil blive beseiret, naar ikke Snee og Regntiden tvinger Christinerne til at standse med deres Operationer. Om Esparteros Expedition melde Breve fra Zaragoza, at Seierhertugens Hovedqvarteer er forlagt til Monroyo. Denne Efterretning stemmer paa nogen Maade med den allerede omtalte Jndtagelse af Segura, men er desuagtet meget usikker, da Monropo kun ligger nogle faa Mile fra Morella og Cantavieja, og det ikke er sandsynligt at Espartero skulde være trængt saa langt frem, uden at man har hørt noget om en eller anden Træfning. flere russiske Officierer, Deeltagere i den i Gen. Geis nars Corps opdagede Sammensværgelse, vare, som forhen er anført, ankomne til Longvy i Lothringen, hvorfra de af det franske Gensdarmerie førtes tilbage over Grændsen ind paa det belgiske Gebeet. En Skrivelse fra Brüssel i Commerce melder fremdeles, at de 9 Officierer havde begivet sig til Brüssel for at erholde Passer, da man i Frankerig ikke vilde indlade dem uden samme. Den belgiske Regjering gav dem Passer, men anviste dem at reise over Luxemburg, og, da det franske Gesandtskab vægrede sig ved at visere Passerne, underrettede de endvidere Officiererne om, at de kun nøiagtig skulde følge den betegnede Vei; de vilde da kunne reise sikkert. De afreiste altsaa og begave sig til Luxemburg; men de havde neppe betraadt Forbundfæstningen, førend den preussiske Gen. Kobyllinsky arresterede dem, og kastede dem i Fængsel. Efter 10 Dages Fangenskab lod Fæstnings-Commandanten dem under en Bedækning af 12 Mand bortføre til Preussen. Paa denne Reise lykkedes det dem at befrie sig og undvige i en Landsby, 4 Mile fra Maastricht, (?) med Jndbyggernes Hielp, hvorefter de atter toge Veien til Frankerig. Da de vare ankomne til Sedan, anholdtes de paa ny, og førtes tilbage til Belgien, hvor de endnu opholde sig. To af Flygtningerne, der høre til den gamle russiske Adel, have anmodet den belgiske Regjering om Passer til England, men ei erholdt dem. Cracau, den 18de Octbr. Som et Beviis paa de store Udrustninger, som Rusland foretager i dette Øieblik, kan en af den russiske Regjering i Kongeriget Polens Journal anført Bekjendtgjørelse gielde, ifølge hvilken alle Læger, der ville træde i russisk Tjeneste, snarest muligt have at melde sig i Odessa, da man der behøver et Antal af 600 Læger.