JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Extraordinaire Relationer, 1748-11-01
Da Planen er udkommen over de 5000 Lodder, hver Lod til 2 Rdlr., hvorefter Lille Andtvorskov ved Slagelse udi Siælland, med dertil hørende Bygninger, Vænger Fiske-Parker, Ager-Jord og Høebund, er inddeelt udi 43 Gevinster; Saa følger deraf til alle Liebhaberes Efterretning Extract, Værdien. Værdien. Rdlr. Rdlr. 23 Gev. No. 15 En Holm 3 Tdr. Læs Høe i Gevinst, Gaarden, som er Teilhængt, 24. - No. 16 En dito 3 - bestaar af 4re Længer, Hauge-Par 25. : No. 17 To Agere 2. 5 Skp. - ker og Vænger &c. 26 - : No. 18 En Holm 2. 4. 1.21, Blachsvænge 28 Tdr. Sæd, 34 Læs Høe 2000 3 Et dito Steensat 12 Tdr. 2 Læs 274 - No. 19 En dito 2. 4. - . . 4 - Et dito 30 Læs Giersel 3 Tdr. 4 Læs 28. - No. 20 En dito 4. 6 . . . . 5, Et Huus paa 10 Fag med Hauge 29. No. 21 En dito 2. 6 - 1/2 - - 6 Et dito paa 4 Fag med Hauge 30. No. 22 En dito 2. 4. - . . 7: Et dito paa 6 Fag til 12 Rytter=Heste 87 Et dito paa 29 Fag i 8te Boeliger = 31 - : No. 23 En dito 2. 6. . . .J No. 1 En Aaes paa 29 Tdr. 3 Læs Høe 400 32 - : No. 24 En dito 2. . . . . 10-No. 2 En Holm, 8 Tdr. 3 Læs Høe 33, i No. 25 En Holm 2 - . . . . 11. No. 3 En dito 100 34. No. 26 En dito 2, . . . . 90 12. No. 4 En dito 13. No. 5 En dito 35 - : No. 27 En Ager 1. 3 4 1/2 - . 20 14 No. 6 En dito 36. - No. 28 En dito I. 2 - 1 - . 15. No. 7 En dito 37. No. 29 To Agre I. 3 = 1 - 16. No. 8 En dito 38. - No. 30 Todito 1. 2 - . . . 17 No. 9 En dito 39. - No. 31 Tredito 1 - . . . 5. 4 Skp. 1 = = 50 18 No. 10 En dito 40. No. 32 Tre dito I. 2 - . . . 19 No. 11 En dito = 4 1 = = 50 41. No. 33 4 sk. Jord 1, . . . 15 20 No. 2 En dito = 4 - . . 40 21. No. 13 Endito . 4. 1. = 50 42 - No. 34 En Ager 1. - . . . 15 22 No. 14 Endito . . . 1 1/2 - - 45 43 - No. 35 En Jord - 3 - 1/2 - . . . Thi anmodes enhver at tage Deel i forbemeldte Plan, som tillige med Lodsedler er at bekomme, nesten overalt i Danmark, hos Fuldmægtigerne paa de Kongel. Amtstuer og a parte i Kiøbenhavn, paa Studii-Gaarden paa Nørregade, samt hos Sr. Corfitz Braem, boende udi Nyehavn, i Frederichsborg hos Forvalter Lousen; I Helsingøer hos Johannes Reus, i Corsøer hos Raadmand Peder Pedersen, i Schielschiør hos Sr. Mads Jensen, i Kiøge hos Sr. Karstin, for Viborg Stift Landstings=Skriver Torv, for Riber-Stift Sr. Frausing i Ribe, og for Aarhuus Stift, Borgemester Morten Geertzen i Aarhuus.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
traordinaire For December Maaned, Aar 1748.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Dannemark. Den 30 Septembr. er Adolph Voss allernaadigst bestilt i til at være Gartner ved Sorgenfrei-Slot, udi Lars Rudes Sted.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Den 3 Octobr. er Christian Friderich Rheder allernaadigst beskikket til at være Jagt-Junker. Den 25 Octobr. er Peder Møller allernaad, beskikket til at være Procurator ved alle Underretter i Kiøbenhavn.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Den 22 Novembr. er Andreas Bendeke allernaad. beskikket til at være Cancellie-Raad. Den December Maaned,
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Den 26 Novbr. er Sølv Pop Nicolai Arentsen bestilt til at være Pas Skriver ved Øresunds Told-Kammer. Nicocolaus Dührsen er allernaad, bestilt til at være Sogne-Foged og Sogne-Skriver til Eddelack udi Landskabet SøndreDitmarschen.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Den 5te Decembr. udkom fra Pressen et Kongel. General Pardons Patent for alle, som fra Holmens faste Stok, og Divisionerne, samt Enrollerings Districterne i Hans Majestets Riger og Lande ere undvigte.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Den 6 Decembr. er Hr. Emanuel Frederich Rose allernaadigst kalded til at være Sogne-Præst til Suldals Præstegield i Christiansands Stift. Hr. Peder Bagger er allernaadigst confirmeret at være Sogne-Præst til Fuglse og Krynge Meenigheder i Lolland.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Den 10 Decembr. kom en Placat for Lyset, hvorved Forbudet paa Kalves Indførsel udi Kiøbstæderne i Danmark, for saavidt Tyr-Kalve angaaer, ophæves.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Den 16 Decembr. udgik en Placat, angaaende fremmede og andre reisende Jøder, som intet Kongel. Leide-Brev haver, med videre, samme Nation og deres Tieneste-Folk betreffende.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Den 18 Decembr. var den glædelige Dag, da Hendes Majest. vores allernaadigste regierende Dronning, Dronning LOVISE, til alle tro Undersaatters usigelige Glæde, i alHøjønskelig Velgaaende, tiltraadte sin velsignede Alders 25de Aar. Himlen, som har gjort Hendes Majest. saa stor som nogen Hendes Lige paa Jorden af Dyd, lade Hende overgaae alle Hendes Lige i Lyksalighed, giøre Hendes Dage mangfoldige og opfylde Hendes og Landets Ønske.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Den 19 Decembr. er Henrich Stampe, Assessor udi Admiralitets Retten, samt Professor og Doctor Juris, saaog Assessor udi Consistorio, allernaad. beskikket til at være tillige General-Auditeur ved Sø-Etaten. Ligeledes Christian Fleischer Admiralitets-Secretaire at være tillige Ober-Auditeur ved bemeldte Etat.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Aar 1748.
Extraordinaire Relationer, 1748-12-01
Til des Bekræftelse haver vi undertegnede Hans Kongel. Storbritt. Majestets, Hans allerchr. Majests. og de Herrer General Staters af de foreenede Provindser overordentlige Ambassadeurer og fuldmægtige Ministere, undertegnet de nærværende besønderlige Artikler og sat vore Signeter derunder. Achen, den 18 Oct. 1748.
Jyllandsposten, 1838-01-01
Jyllandsposten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Mandag den 1ste Januar. Nr. 1. Maa trykkes. Fleischer. Vor første Hilsen til Læserne.
Jyllandsposten, 1838-01-01
Et glædeligt Nytaar lad Posten nu bringe Fra Skagen til Kolding, fra Vest og til Øst, J Stæder og Byer, hvor Klokkerne ringe Til Høitid, Opvækkelse, Glæde og Trost! Lad Tiden, som iler, Og Dagen som smiller, Nu Aanden oplive og give den Røst "Deeltagelse, hedder jo Ordet, som trøster, Som læger saa mangen et blødende Saar, Deeltagelse, naar det paa Kræfter os brøster At bære nedbøiede, ængstende Kaar. Vi Tankerne deele. Beslægtede Sjæle. Alt nærmere komme hinanden hvert Aar! Hvad er Din Bekymring, min cimbriske Broder Hvad er Din Forhaabning, Kom deel den med os Du veed at paaskjønne vort Dannemark Goder, Og Trofasthed var Din bestandige Roes; Men aaben og ærlig Besindig og kjærlig Meddelelse gjerne kan findes derhos. O Brødre, hvi skulde vi holde tilbage, Hvad Tid og Erfaring os lægger paa Sind? Naar bedre vi haabe de kommende Dage Maae virksomt vi ogsaa dem gribe ind.
Jyllandsposten, 1838-01-01
Et godt Ord skal finde Et godt Sted og binde Os fastere sammen i Fædrelandssind.
Jyllandsposten, 1838-01-01
Vi ere alt Flere, som ønske at tale, Et Ord i Beskedenhed for og imod, Et Ord med Frimodighed, uden at male Med Sort eller Hvidt, hvad vi ikke forstod. Betragt os kun ikke Med tvivlende Blikke Vort Blad er et Speil, men vor Mening er god. Forstaaer os kun rigtig, J Landsmænd saa kjære (Gud være hos Eder, Enhver i sin Stand!)Et Billede Bladet vil have den Ære At vise af Tiden, os selv og vort Land. Men frygte vor Herre. Og Kongen at ære Os Losenet er, som hver christelig Mand.
Jyllandsposten, 1838-01-01
Et Folkeblad ogsaa vi ønske at skrive, Og bede nu Folket at hjelpe dertil.
Jyllandsposten, 1838-01-01
En Fædrelandstidende Jylland vi give, Gid Landets Velkommen, den modtage vil, Hvad Alle kan tjene Vi vide ei ene; Men Sandhedens Simpelhed tjene os vil. Jdet vi foretage os efterhaanden, i enkelte Træk, give et billede af Jyllands nærværende Tilstand, at meddele Bidrag til Dagens Historie fra forskjellige Egne i Landet og uforbeholdent at drøfte fælleds Anliggender, for derved at foranledige fælleds Deeltagelse i samme, fremkalde gode og forstandige Raad, nyttige Oplysninger til de Lydendes og Bydendes Overveielse, kunne vi ikke dølge for os selv de Farer, vi derved udsætte os for. Sandhed og Ret agtes ikke lige høit overalt. Hvor let kan Man ikke paadrage sig Skin af Uretfærdighed, og virkelig mod sin Villie vorde ubillig, naar Sandheden kræver det at skildre saadanne Hindringer, som Lunkenhed, Magelighed, Bogstavtjeneste, Egennytte, Stolthed, Myndighed altid lægge i Veien for det Bedste, naar det ikke udgaaer fra dem selv. Hvor let vil ikke Mistanken om personlige Hensyn opvækkes, naar vi ikke undslaae os for at møde Dem, som det almindelige Vel, Medborgeres Lykke, ikke synes at ligge paa Hjerte, Hvor let kan Man ikke af Forkjærlighed for sine egne Yndlingsmeninger tilsidesætte Andres Anskuelser. Hvor let, forat vække sine Læseres Deeltagelse, sætte mangen Sag i et skjønnere Lys eller dunklere Skygge, end den fortjener. - Kunne vi undgaae alle disse Farer, Vi tvivle derpaa. Men vi ville dog forsøge det, og idetmindste gjerne lade os vise tilrette af Sandhedens Venner.
Jyllandsposten, 1838-01-01
Redactionen skylder ogsaa fra Begyndelsen Publikum den Erklæring, at dens egne personlige Forhold kun skulle erholde en underordnet Plads i Bladet. Kun de nærmeste Omgivelser og Erfaringer, og dem, Andre ville beære os med, skulde vi overgive Folkets Omdømme. Vi leve i en saadan Tid, da Opmærksomheden, paa saa mange offentlige Foranstaltninger, Forandringer og Forbedringer nødvendig spændes meer og meer. Det maa derfor agtes godt at mange Stemmer offentlig lade sig høre, at Hvo, der kan, giver Vink og Raad til de raadgivende Stænder, som en faderlig sindet Regent, Folkets Ven fra sin første Ungdom af, hat fremkaldet i Danmark. Det er godt, at de Betragtninger, som den spændte Opmærksomhed uvilkaarlig vækker, komme tilorde i offentlige Blade, for det hele Folk. Er den indbyrdes, uforbeholdne, tillidsfulde Meddelelse, som vi kalde Oprigtighed, Grunden til al god Forstaaelse i de enkelte mindre Samfund, i Familielivet: maatte den vel ogsaa være det i de større Forhold, i Borgersamfundet, i Statslivet. Det maa derfor ansees fortjenstligt, at føre frem for Lyset, hvad der vil skjule sig i Mørket, fordi det er ondt; – at vise, hvad der misbruges eller endog slet ikke bruges af nyttige Jndretninger og Paabud i Landet. Loven er god; men Overholdelsen er endnu bedre. Hensigten kan være den bedste, men Midlerne kunne stedse vorde fuldkomnere. Det er til alt Saadant den offentlige, oprigtige, sandhedstroe Meddelelse skulde lede - og saaledes var det vor Tanke, at dette Ugeblad skulde virke. Det maa udgaae fra Een - og Navnet gjør her intet til Sagen - men Mange kunde arbeide med til et Maal, som ikke kan være Nogen ligegyldigt, om han endog kun alene seer paa sit Eget.
Jyllandsposten, 1838-01-01
Deeltagelse - vore kjære Landsmænds Deeltagelse, er derfor det vi maa haabe og stole paa. Tiden vil prøve - og godtgjøre, om den danske Almeenaand ogsaa Jylland kan sættes i nogen kraftig og fri Bevægelse; og dette Blad tilbyder sig nu, som et Organ for denne som et Talerør over Kattegattet og Belterne, over Bakkerne og Sletterne, for den offentlige Mening her og Fædrelandets Anliggender, for alle patriotiske Yttringer indenfor Frimodighedens lovlige Grændser. Det er dog endnu ikke saa snevert et Rum den velsindede Skribent kan bevæge sig i, at jo mangen en Kjendsgierning, som Landet sørger over, mangen Mislighed, som foranlediger Ulykker hist og her, mangen Tilsidesættelse af Fleres og Færres billige Ønsker, frit kan fremstilles i Sandhedens simple, ligefremme Tone, der unægteligt har den stærkeste Magt til at gribe Gemytterne, og rammer, hvor den skal ramme. Sandheden har sit bittre Malurtbæger, slaaer vel ogsaa paa sine Steder dybe Saar, men dette er ikke Sandhedens Skyld, den fortjener derfor ikke Menneskenes Forbittrelse, og er heller ikke allevegne ilde hørt. Tiden er vel ikke saa langt borte, da Landets Deputerede atter skulle samles til at raadslaae over fælleds Tarv og Bedste. Der vil da atter rimeligviis vorde givet os en Stændertidende, skulle vi da ikke, kjære Landsmænd, give Stænderne igjen en Folketidende." Dykkerie paa Jyllands Kyst.
Jyllandsposten, 1838-01-01
Smaanoticer.
Jyllandsposten, 1838-01-01
Man læste forleden et offentlig opkastet Spørgsmaal om hvorvidt det, at have en Biskop, Etatsraad eller Generalkrigscommissair til Fader, kan berettige Sønnen, i hvad Stilling han end maatte befinde sig, til at forlange sin Kone tituleret som Frue. Vel er det bekjendt, at alle de, der betjene eller have betjent noget af de i de tre første Classer specificerede kongelige Embeder, skulle for sig, deres Hustruer og ægte Børn i første Led være og holdes lige med Adelen, og nyde alle Adelen tillagte Privilegier, Ære, Værdigheder og Prærogativer; men netop dette, hvorpaa en honet Ambition saatidt har beraabt sig, tjener, efter Jndsenderens Mening, til Styrke for, at Spørgsmaalet bør besvares benægtende. Vi ville tage Exemplet af en Generalkrigscommissair, netop fordi vi ikke kjende Nogen, som er det, eller som har været det. Vi finde ham i tredie Classe af Rangforordningen, No. 8. Altsaa skal han for sig, sin Hustru og sin ægte Søn, om han har nogen ægte Søn, være og holdes lige med Adelen. Saavidt forholder det sig rigtigt Men bemeldte Adelslighed er meget kortvarig og kun af ringe Omfang. Faderen er lige med Adelen; Moderen er det; Sønnen er det ogsaa. Men - non plus ultra. Om Sønnens Hustru mæler den kongelige Bestemmelse ikke et Ord, hvilket gandske vist vilde være skeet, hvis det var Lovgiverens Mening, at Adelsligheden ogsaa skulde udstrække sig til hende. Generalkrigscommissairens Kone er lige med Adelen; det staaer der; men at ogsaa Generalkrigscommissairens Søns Kone skulde være det, troe vi ikke, thi ellers havde ogsaa det staaet der. Det hele Arrangement forekommer og meget fornuftigt; thi det Slags Adelskab maa dog itide have en Ende. Var ogsaa Sønnekonen lige med Adelen, saa vilde rimeligviis ogsaa Generalkrigscommissairens Børnebørn gjøre Paastand paa at være det, og hvor var saa Enden paa dette Adelskab at øine? En Stopper maa der være for Sligt, og den er just anbragt paa et saadant Sted, at Jngen som gifter sig med en Generalkrigscommissairs Søn, lettelig skal smigre sig med det Haab, at komme ind i Adelen, fordi hun har giftet sig med en Person, hvis eneste Merite er, at være sin Faders Søn. Den Merite har ethvert Adamsbarn, og det er allerede noget overvættes Stort, at en høie og velbaaren Herres Søn for sin Person kan fordre, at agtes lige med Adelen. Videre gaaer Sligt ikke.
Jyllandsposten, 1838-01-01
Vi have forøvrigt kun oplevet eet eneste Exempel paa, at en saadan Søn, endogsaa blot for sin Person, har reklameret Adelens Ret, og han gjorde det sandelig ikke for sin Dyds Skyld. Tiltalt for en Forbrydelse, der maatte medføre Ærens Tab, gjorde han, rigtignok noget sildigt, sin Adelsret gjældende, idet han, ifølge Lovens 1-211, paastod, ene at kunne søges for Kongens høieste Ret. Man siger, at han imidlertid ikke fandt det raadeligt, at oppebie Benyttelsen af dette sit adelige Prærogativ, men at han undveeg af Landet som Qvægdriver, og at han nu privatiserer i Nordamerika. Hans Adel gik ikke vidt. Som et Bilag til nærværende Opsats troer Jndsenderen at kunne anføre Kjøbenhavns Borgerskab. Dette Borgerskab er ogsaa adeligt; det vil sige, enhver Kjøbenhavns Borger har, ifølge Frederik den Tredies Diplom af 10 August, 1658, adelige Friheder og Privilegier. En Borger i Kjøbenhavn, han være forresten Børstenbinder, Fiskebløder, eller hvad han vil, har altsaa det samme Adelskab, som Generalkrigscommissairens Søn har; men han har Adelsretten kun for sin Person. Jngen fornuftig Børstenbinder i Kjøbenhavn vil desaarsag, for sin Kone, gjøre Paastand paa Fruetitien, og han har dog dertil den selvsamme Ret som Generalkrigscommissairens Søn. Derfor vil man ikke, i nogen af de priselige Rangforordninger af 14 October 1746 og 12 August 1808, finde de kjøbenhavnske Borgere nævnede; men Sønner af Mænd, der have beklædt noget af de i de tre første Klasser specificerede kongelige Embeder vil man ligesaalidet finde nævnte der, og man finder dog Saamange der. Vare disse Sønners Koner Fruer, fandtes de der ogsaa nok. Bidrag, svarende til Bladets Hensigt, modtages med Beredvillighed. Ønsker Jndsenderen ikke sit Navn derunder, loves en ubrødelig Taushed. Ved aldeles anonyme Stykker forbeholder Redact, sig dog Ret til at forandre, hvad der muligen kunde være til Anstød, Ogsaa factiske, paalidelige, Beretninger &c., fra Personer, som nøie ere kjendte med den betegnede Gjenstand, uden at besidde Færdighed i Sagens Jndklædning og Fortælling, modtager Redact. med Løvte og passende Fremstilling og Udarbeidelse, saafremt Materialet egner sig dertil. Alt indrykkes uden Betaling, men bedes portofrit tilstillet Redact. under Adresse, "Lesagergaard pr. Randers. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-01-08
Haand. Fren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Mandag den 8de Januar. Nr. 2. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1838-01-08
Denne almindeligt elskede og agtede Læge var født i Khvn, den 1ste Octbr. 1789. Hans Fader var Normanden, den berømte Botaniker Professor Vahl. Aar 1806 blev han Student, og 1813 Cand. chirurgiæ med Udmærkelse. Strax efter sin Exammen blev han som Bataillonschirurg udkommanderet til Felt-Lazaretherne i Holsteen, og blev i Kiel, tilligemed det Hospital, ved hvilket han var ansat, fangen af de Svenske. Seenere blev han udløst, og gik 1814 tilbage til sin Post som Cand. paa Frederiks Hospital. 1815 blev han Reservechirurg ved det kgl. chirurg. Akademie. 1819 tiltraadte han en Udenlandsreise ved offentlig Understøttelse. Fra de vigtigste Stæder, indsendte han Beretninger og Alt hvad der fandtes mærkeligt med Hensyn til hans Videnskab. 1822 kom han hjem igjen, og 1823 blev han Regimentschirurg ved det 3die Jydske Jnf. Regiment. 1826 giftede han sig med Jfr. Wilhelmine Bøggild, Datter af afd. Justitsraad Bøggild i Aalborg. 1831 blev han udnævnt til Stabschirurg ved et Armeecorps af de tydske Forbundstropper. Men da dette ikke blev samlet, vendte han tilbage igjen til Aalborg. 1835 blev han Regimentschirurg ved Artilleriekorpset, men blev 1836 igjen forsat til 3die Jydske Jnf. Reg. Efter næsten et Aars Lidelser døde han afet Ostesarcom i Overkjæven, efterladende sig en dybtsørgende Enke og 5 Børn. Han savnes og begrædes af Alle som kjendte ham.
Jyllandsposten, 1838-01-08
Smaanoticer.
Jyllandsposten, 1838-01-08
Registrator Petersen har, i det nyeste Bind af Annaler for nordisk Oldkyndighed, leveret en saare interessant Artikel: "Den norske Dronning Gun hildes Levnet." Af Slutningen anføre vi Til at bestemme hendes Endeligt er Navnet paa den Mose, i hvilken hun skal være nedsænket eller druknet, af særdeles Vigtighed. Da den laae i Nærheden af Kongens Sæde, saa kan det kun søges paa to Steder i Danmark, enten i Nærheden af Leire i Sjælland, eller i Nærheden af Jellinge i Jylland. Det Sidste har Rimelighed for sig, da det er bekjendt, at Harald opholdt sig meget i denne Egn, ja endog skal have anlagt Haraldskjær. - Ved Veile er i en Mose fundet et Liig, voldsomt nedsænket, nedpælet, med Fortvivlelsens Præg paa sit Aasyn, efter en lang Aarrækkes Forløb; det er qvindeligt; det var iført en kostbar Dragt, som ikke henhører til vore Tider; det har ligget der fra umindelig Tid - kort, alle Omstændigheder vise, at det kunde være den norske Dronnings. Mosen, siger Man, hedder som nu er fundet, er hendes, saa at det da, efter at have Gutsmose. - - Finder Man det sandsynligt, at det Liig, hvilet i Jordens Skjød i 870 Aar, uden at noget Menneske anede dets Tilværelse, vidunderlig bevaret mod en Forgængelighed, som ellers er alt det Jordiskes Lod, i vore Dage er kommet for Lyset som en skrækkende Gjenganger fra hiin rædselfulde Tid, da maa Man ogsaa sande, at Historiens Genius kan slumre i Aarhundreder, men vaagner til sin Tid, og taler med høi Røst, og hæver Eftermælets flammende Skrift høit over Tiden. –¬
Jyllandsposten, 1838-01-08
J disse Dage er udkommet et lidet Skrivt under Titel"Oversigt over den danske Stats pecuniaire Stilling kort efter Krigen, nu for Tiden, og efter Sandsynlighed om 20 Aar, hvori anføres, at Staten efter Krigen er gaaet fremad 70 Mill. Rbd. - Forfatterne ere gaaet ud fra den Anskuelse: at der kort efter Krigen hvilede paa Finantserne deels i virkelig Gjæld og deels i forestaaende extraordinaire Udbetalinger, hidrørende fra Krigen, Fordringer til Beløb 150 Millioner Rbd., og da til Dato herpaa er betalt saameget, at Gjælden m.v. nu i det høieste kan antages at udgjøre 110 Millioner Rbd., saa maa Staten følgelig efter Krigen være gaaet fremad 40 Millioner Rbd. Fremdeles: at da i 1814 existerede under Banken en Gjæld paa 44 Millioner Rbd. og til Dato deels er afbetalt paa denne Gjæld og deels opsamlet i Capital circa 30 Millioner Rbd., saa antages at Staten efter Krigen endvidere er gaaet disse 30 Millioner Rbd. fremad. Bidrag, svarende til Bladets Hensigt, modtages med Beredvillighed. Ønsker Jndsenderen ikke sit Navn derunder, loves en ubrødelig Taushed. Ved aldeles anonyme Stykker forbeholder Redact, sig dog Ret til at forandre, hvad der muligen kunde være til Anstød. Ogsaa factiske, paalidelige, Beretninger &c., fra Personer, som nøie ere kjendte med den betegnede Gjenstand, uden at besidde Færdighed i Sagens Jndklædning og Fortælling, modtager Redact. med Løvte og passende Fremstilling og Udarbeidelse, saafremt Materialet egner sig dertil. Alt indrykkes uden Betaling, men bedes portofrit tilstillet Redact. under Adresse"Lesagergaard pr. Randers. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-01-15
Fyrrenoop Fren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 3. Mandag den 15de Januar. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1838-01-15
Filialbanken i Aarhuus. (Sluttet. See forr. Nr.)
Jyllandsposten, 1838-01-15
Damp- og Færgefarten. meller Aarhuus og Kallundborg. Det er nægteligt, at en betydelig Forandring til det Bedre er foregaaet med Fatten mellem Aarhuus og Kallundborg, og et stort Savn afhjulpet, efter at en regelmæssig Dampskibsfart er sat i Forbindelse dermed. Men det synes ligesaa vist, at det gamle Dampskib Dania kun ufuldkomment afhjælper dette Savn. Dette Skib er neppe bygget til at skulle gaae i aaben Søe; det er for langt og smalt, krænger for meget, naar det skal gaae for en Sidevind med haard Søe, hvorved det ene Hjul kommer til at ligge for dybt, og det andet for høit. Dette Efteraars urolige Veir har atter givet Beviis paa, at dette Dampskib ikke kan udholde en haard Søe; dets Fører har enten maattet vende om paa Halvveien, eller afholdt sig fra at afgaae til den bestemte Tid, naar Søen var haard. Af denne Grund formodentlig afgik Dampskibet ikke fra Kallundborg den 1ste Novbr. Aarhuus Stiftstidende af 2den Novbr. har vel anmeldt: at Dampskibet formedelst Stormen ikke havde kunnet gaae ud fra Kallundborg, den Dag; men den 1ste Novbr. fra Morgen til henimod Aften blæste ingen Storm, men kun en rask Kuling af SV. Til Beviis derpaa kan anføres, at om Morgenen Kl. 8, da Passagererne, som skulde afgaaet med Dampskibet, bleve afviste, fordi det ikke kunde afgaae, og man vilde see Tiden an til Middag, paa samme Tid afgik to samsøeske Færgebaade med Børten fra K. til Samsøe. Disse Baade gik fra K. Havn med torebet Storseil og Fok og vedbleve at føre disse Seil, indtil de Kl. 11 anløb Ballens Havn paa S. Naar disse aabne Belts baade af 45 Læsters Drægtighed uden mindste Fare og Besvær kunde holde Søen, maa det vel være Beviis paa, at det ingen Storm var. Først om Aftenen sprang Vinden op til en heel Storm af SO. Det vilde derfor være ønskeligt, at et bedre bygget og bedre seilende Dampskib maatte blive anskaffet, om muligt endog førend den Tid udløber, da Dania skal afløses. Maaskee kunde det nye Skib bygges og takles til at bære flere og større Seil, saa at det med gunstig Vind kunde gaae alene for Seilene, uden at behøve Maskinen, til Besparelse af Kul og Slid; men da maatte vel Hjulene indrettes til at kunne løftes opaf Vandgangen.