JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1841-07-23
Charivari. Vi begynde at tabe Modet, vor Tanke svimler: thi Verden giør sig rebelsk og vil gaae en forkeert Gang paa sin Axe. Hvad der hidtil var fast og urokkeligt, falder ned, hvad der hidtil var "Troens Klippe", vakler eller er allerede fortabt. Der er intet Støttepunct længere for Haand, Øie eller Følelse; thi Alt tumler, og snart ligge vi Alle, barduus! oven paa og imellem hverandre. - "Hvad er der da i Veien, Corsar? Du gjør os Allesammen bange." - Hvad. der er i Veien! Et net Spørgsmaal, i Sandhed! Medens vi have tabt al Tro paa Menneskeheden, sidde J med Hænderne i Lommen og spørge, hvad der er i Veien. Ja, vi have tabt Troen paa Menneskeheden, paa den Smule Ære, Dyd og Trofasthed, som endnu var tilbage; thi et frygteligt Exempel paa Utaknemlighed har viist sig for os - "Dagen" prædiker Revolution. Dette Blad, som burde være bundet til Konge og Regjering med de varmeste Taknemmelighedsbaand, skriver Smædedigte imod Nordens Konger ; i dets Nr. af 12te Juli indeholdes et Digt, som anpriser Oprør. Det hedder nemlig i 2det Vers: "Thi her har han ei hjemme, ikke her i vort Nord, Her sidder ikke Kongen ved eget Bord." Er det ikke det Samme som at sige: "Her hører han ikke til; lader os altsaa jage ham bort!"? Videre: "Her staaer ei fast hans Throne med Fløiel og Hermelin." En fiin Hentydning til, hvor let den er at styrte. J 5te Vers hedder det: "Men han kjender sin Skjæbne, han øiner, han veed, Her gives ei for ham noget blivende Sted." Det skulde altsaa allerede være kommet saa vidt, at han tænker paa Flugt - Skrækkeligt! Frygtelig utaknemligt! fyl fy - Men det skal aldrig komme saa vidt! Om end vi skulle opoffre Liv og Blod, saa skulle disse Utaknemmelige ikke faae deres Villie frem. Hellere ingen Republik, end en Republik paa den Maade!
Corsaren, 1841-07-23
Den geniale Digter Peder Jensen gaaer næsten for vidt nu med sine bibelske Ønsker. Ligesom han ønskede, at Kronprindsessen maatte blive en Sara, saaledes beder han nu om, at Hs. M. Kongen maa blive en Jssaschar, fordi denne i Bibelen kaldes - stærkbenet - (vide Bibelens Udtryk om Jssaschar).
Corsaren, 1841-07-23
Den daarlige Spiller. Da den gamle Tid var død, tog den unge Tid (en Søn af vor Tid) hans Kort, og Forventningen var stor; hi man troede om vor Tids Søn, at han var en god Spiller. Men Erfaringen viste det Modsatte. Allerede den første Aften viste han sit slette Spil ved at spille sine Trumpser for tidlig ud; Følgen var da, at han strax blev renonce. Den anden Aften gik det endnu galere; thi han sveg Couleur, gik altsaa efter alle mulige Spilleregler 3 Trique tilbage, og der staaer han endnu. - Det er en gammel Erfaring, at Fyrster ved deres Thronbestigelse faae lange Hænder. Hertil sigter hiint gamle latinske Spørgsmaal: An nescis, longas regibus esse manus? - J den nyere Tid vil man have opdaget, at ogsaa Folkene undertiden faae et Lem forlænget ved eller efter Fyrsters Thronbestigelse. Dette Lem sidder i Ansigtet.
Corsaren, 1841-07-23
En Samtale mellem to blaae Drenge. A. Hør, sig mig engang, hvad er et Normalreglement egentlig for Noget? B. Ja, seer Du, det er nu saadan et Skema, som Du veed nok! A. Naa, saadan et Skema, som man har Lov til at skrive i hvad man vil? B. Natyrlig.
Corsaren, 1841-07-23
Under den Reaction, som de servile Blade for nærværende Tid see i Aanden, og som er saa stærk, at den endog har bragt "Corsaren" tilbage til de reent monarchiske Anskuelser, hvorfra den en Tid saa ulykkelig havde været fjernet, have vi fundet vor Glæde i at udtrykke vort og andre Ligesindedes stjønne loyale Sindelag i følgende Orthodox-politiske Troesbekjendelse. 1ste Artikel. Der er een Konge, en souverain Arvekonge og Herre at være. 2den Art. Der er een Søn, en kongelig Prinds at være, dertil undfangen, født og baaren af Kvinden, at han skal være vor absolute Arvekonge og Herre, og som en Fader sørge for os umyndige Børn. 3die Art. Der er een Aand, som udgaaer fra Kongen, en hellig Aand og Magt at være, fra 1660 til Evighed. I denne leve, ere og røre vi os. Amen! Den Formular, hvorefter vi og alle Ligesindede have afsvoret alle constitutionelle og republicanske Grundsætninger, lyder saaledes: Og afsværger og fordømmer jeg alt det djævelske og kjætteriske Sindelag, hvori jeg hidtil har været hildet. Jeg vender tilbage til den ene saliggjørende NB. politisk- saliggjørende Tro paa det absolute Dominiums Hellighed, Majestæt og Ufeilbarhed, som jeg velsigner, anraaber og tilbeder, og af hvem jeg venter al Naade. C. St. En Skrivelse, hvorpaa denne Formular staaer, er henlagt paa "Corsarens" Contoir, og kan Enhver, der ønsker at blive Renegat, tegne sig derpaa, hvorefter der vil blive draget Omsorg for, at hans Navn kommer høiere Vedkommende for Øie.
Corsaren, 1841-07-23
Listt's Concert, den 17de Juli 1841. Det er ikke alene Literaturen, der her gaaer fremad og efter andre Landes Exempler udvikler sig til den høieste menneskelige Fuldkommenhed - Theatret vil ikke staae tilbage, det gaaer med, og efter den Regel, at det er Publicum, der skal danne Kunstnerne, er det nu Publicum, som har gjort det første Skridt til den høiere Udvikling. (Theatret selv er, som bekjendt noget trevent; men det vil nok følge efter). Vi skulle see, hvorledes Begyndelsen skete til dette herlige Fremstridt. Lift kom, den europæisk-berømte Lift, hvis Kunst er hævet over enhver anden Critik end den uindstrænkede Lovtales. - Hans Lov er uudsigelig som hans Navn. Hvorledes skulde vi modtage ham? Hvorledes skulde vi lønne ham? Ved fordobblede Theaterpriser? - Hm, det var ikke saa ilde; men, da det allerede er noget Almindeligt, maa der Mere til. - Ved halve Timers Klap og Bravo? - Heller ikke saa slet. Men der maa Mere til; vi maae have Noget, der er usædvanligt som hans Talent...... Der maa haves en ganske overordentlig Enthousiasme. Nu var Spørgsmaalet blot: Hvorledes viser sig den overordentlige Enthousiasme? Svaret herpaa laa nær. De ildfulde, lidenskabelige, ingen Grændser kjendende Sydboere, lade sig saaledes henrive, at de i Henrykkelsen græde, skjære Tænder, gribe deres Prydelser, deres Stads, deres Blomster, kort sagt: Alt, hvad der sidder lost paa dem, og kaste det for dens Fødder, der henriver dem. Have vi ikke Sydboens Jld, saa have vi hans Blomster. Lift spillede, Sydens Toner klang, og vi erindrede vor Begeistring. Under de fordobblede Theaterpriser, under de drønende bifaldsraab, fløi Blomsterne, de stjønne Blomster, fra endnu skjønnere Hænder! Rygtet skal gaae ud over Verden, og det skal sige: Bag de mørke, kolde Vande ligger et Land, og i Landet ligger en By, "Nordens Athen" kaldet. Eet manglede den hidtil: Blomsterkoste for Kunstnerne - den mangler det ikke meere. P. S. I dette Øieblik erfare vi, at der til Publicums Bekvemmelighed er henkjørt 27 Læs Blomster til Litzt's næste Concert, hvorhos vi tillige erfare, at Hr. Lizt har bestilt sig en stor Paraply hos Hr. Nabrin, for at kunne staae i den skjønne Regn uden at komme til Skade derved.
Corsaren, 1841-07-23
Ved den Forestilling, som for nogle Dage siden opførstes paa Christiansborg Slot for at adsprede Hs. M. Kongen i hans Sygdom, opførtes Vaudevillen Neis. Dette var, hvis vi tør være saa frie at critisere det, ikke noget heldigt Valg. "Nei" er nu saa gammelt og forslidt, at Alle have Grund til at være tjede deraf, og det havde derfor været langt rigtigere af Hofmændene at give efter for deres personlige Tilbøieligheder og lade Hs. Majestæt see, hvor smukt "Ja" tager sig ud.
Corsaren, 1841-07-23
Bulletin. Professor Sibbern befinder sig vel. Den mentale Tilstand formindskes efterhaanden i Dybde og Omfang og kræver kun Tid og Rolighed for fuldkomment at forsvinde. Som Følge heraf vil Bulletin'en kun udkomme hver anden Torsdag. - For at bevise, at denne Bulletin er rigtig, savne vi ikke engang de behørige tre Underskrifter, men have tvertimod de competenteste i denne Sag, nemlig: Professor Sibbern selv, "Dagen" og "Rasks Ugeskrift". Professoren siger nemlig: "Hvem der vil rase, faaer man lade rase, og de, der endelig ville prostituere sig, faaer man lade gjøre det;" og "Dagen" og "RasksUgeskrift" bekræfte det ved at optage hans Artikler. - Kammerherre Scavenius til Gjorsløv har i Anledning af Formælingen forbudt "Corsaren" paa sine Godser.
Corsaren, 1841-07-23
(Fortsat Uddrag af Hoftidenden i Ravnekrog.) Under Magistraten: Prof. Ursus's Valg til Formand for samtlige Laugsoldermænd, alene med Undtagelse af Skibstømmermesternes, der sortere, umiddelbart under Overpræsidenten, allernaadigst stadfæstet, hvorhos han, i Betragtning af sine practiske Fortjenester, forundes Prædicat af Universitetspedel.
Corsaren, 1841-07-23
En Samtale. A. Hvor mener De, at jeg skal sætte mnin Søn i Skole? B. Sæt ham hos Dr. Krarup. A. Nei! Professor Maribo siger jo, at Jdeen for Krarups Skole tilhører ham. B. Saa sæt ham hos Maribo. A. Ja, men Maribo eier jo heller ikke Jdeen; han har jo laant den paa tredie Haand. B. Saa sæt ham paa Herlufsholm; thi der er bedst - Plads.
Corsaren, 1841-07-23
Stakkels H. C. Andersen, som har lidt saa frygteligt i Grækenland og Tyrkiet (see O. Th's A.)! - Og hvad har han da lidt? – "Jngen Ubehageligheder," men en forfærdelig "Uvished om de insurgerede Provindser", som varede hele fire Dage, indtil den femte, da han fik at vide, at Alt var roligt - hvorpaa han reiste. "Vi ville haabe, at Digteren fra denne Reise hjembringer et rigt Udbytte for hans Aand og Phantasie, og at Frugten deraf vil vise sig i nye Arbeider, der ville blive ham selv til Ære og hans og hans Muses talrige Venner og Velyndere til fand Glæde." (O. Th.'s A.)
Corsaren, 1841-07-23
Den store Militaircommission skal nu samles i Odense, for at "fuldbringe og ende" - Gud glæde den i det andet Liv! - Man vedbliver endnu saa ofte at bruge Spørgsmaalet: "Hvad kan det hjælpe?" idet man ikke betænter, at det jo allerede har besvaret sig selv. Det hjælper til - en Raadmandspost.
Corsaren, 1841-07-23
Canonisation. Generalgouverneuren Peter Scholten er paa Grund af hans christelige Bestræbelser canoniseret i levende Live, under Navn: Pierre de St. Croix.
Corsaren, 1841-07-23
"Figaro" bemærker ved Hr. Nielsens Spil i "Et Glas Vand" som Lord Bolingbroke, "at han taler altfor langsomt af en Franskmand at være", hvilket er saa meget mere utilgiveligt, som han er en Engelskmand!
Corsaren, 1841-07-23
Efter Forlydende skulle Studentcrofficiererne have været meest i Velten ved det sidste Balparé. Heraf seer man da, at der hersker Dannelse, og det sand, videnstabelig Dannelse ved Hoffet, hvad saa endogsaa "Fædrelandet" siger.
Corsaren, 1841-07-23
Kallundborg. Vor By staaer ikke tilbage for nogen af de mindre Kjøbstæder i Danmark, den overgaaer endog de andre; Vi have faaet et Asyl(for hvad?) - Vi have forskrevet en Asyl-Moder, jeg troer fra Slagelse (for hvem?) - Vi mangle Børn at sætte i Stiftelsen. Paa Grund heraf, have Vedkommende været forsamlede, og af mange Forslag vil det i Løbet af denne Maaned ved Lodkastning blive afgjort, hvilket der skal gaae igjennem; om enten det skal være et Asyl for Byens farligste Forbrydere, saa at de paa den Tid, da det ellers tillades dem at gaae ud, kunne gaae dethen og recreere dem, samt besørge deres Smaaforretninger, eller om man skal tilbyde Eierne af de betydelige Schæferier her i Egnen at sende deres spæde Lam derhen til Opdragelse. Det endelige Resultat skal i sin Tid blive meddeelt.
Corsaren, 1841-07-23
I Hillerød findes den Mærkelighed, at Skoleforstanderne ere Russere, som ikke forstaae Dansk rigtig og have glemt deres Modersmaal. - De maae, i Sandhed! have god Forstand paa Underviisningen.
Corsaren, 1840-11-27
Der er i disse Dage blevet gjort Forog til Anlæggelsen af en Jernbane imellem Kjøbenhavn og Roeskilde; men den Plan behager os ikke, dog ingenlunde, fordi vi ikke ynde Jernbaner, men fordi vi mene, at man bør begynde med det Smaae, før man tager fat paa det Store, at man bør tage det Nødvendige, før man tager det mindre Nødvendige. Der er nemlig Steder, hvor Jernbaner ere langt mere nødvendige end imellem Roeskilde og Kjøbenhavn. Saaledes mene vi, at man først burde anlægge en Jernbane i Gangene i Cancellibygningen især mellem Contoiret for Ansøgningers Modtagelse og det for deres Afgjørelse, hvorved man navnlig ikke burde glemme den Side, som indtages af GeneralToldkammeret. Fremdeles bør man ustridig ved Anlæggelsen af Jernbaner som ved alle andre gavnlige Foretagender først tage Hensyn til Kongehusets Bekvemmeligheder. Der er nu Slottene Amalienborg, Sorgenfri, Frederiksborg, Pløen o. s. v.; i alle disse findes - ved en underlig Ufuldkommenhed i Bygningskunsten - Kjøkkenerne temmelig afsondrede fra Spiseværelserne, disse igjen fra Sovekamrene o. s. v. hvorfor ikke her gjøre Forsøg med smaae Jernbaner? - Endnu er der utallige, andre Steder, hvor Jernbaner uden stor Bekostning kunde anlægges til overordentlig Nytte, og vi haabe derfor, at man ret samvittighedsfuldt vil overveie Alt herhen hørende, før man tager nogen endelig Beslutning i denne Sag.
Corsaren, 1841-07-23
Foruden de ordinaire Billetter er indlagt Brev til Mads.
Corsaren, 1841-07-30
Charivari. Regjeringen ynder den frie Tale; thi - den har tilladt Dr. Bansmann at oprette en Helbredelsesanstalt for Stammende. - Dr. Bansmann vil helbrede dem, der gjerne ville tale reent ud, men ikke kunne. Hvor faae vi en Doctor fra, der kan helbrede dem, der gjerne ville tale reent ud, men ikke tør?
Corsaren, 1841-07-30
Hs. igl. Høihed Kronprindsessen taler nu det Danske meget godt. Saaledes skal hun have tiltalt Odense Borgere med samme hjertelige Ord som de kjøbenhavnske.
Corsaren, 1841-07-30
Enighed i det Væsentlige er i disse Dage blevet straffet med 200 Rbd. Mulct og et Aars Censur. Og hvorfor? - Fordi Dommerne i det Væsentlige vare enige.
Corsaren, 1841-07-30
Den "Berlingske Tidende" bemærkede forleden, at der var stor Lighed mellem det Melbournske Ministerium og vore danske Ministre. De ligne virkelig hinanden betydeligt, især deri, at det engelske Ministerium falder, fordi det ikke kan staae, det danske derimod staaer, fordi det ikke kan falde.
Corsaren, 1841-07-30
En Engellænderinde, Miss Corner, har skrevet en kort Danmarks Historie, hvorover "Dagen" spotter, fordi deri er anført, at Frederik den Sjette gav Danmark en Constitution ved at oprette et Parlament m. M. - Den stakkels Engellænderinde! Hvorledes skulde hun vide Andet? Hvorfra skulde hun forstaae sig paa en Anstalt som raadgivende Provindsialstænder?
Corsaren, 1841-07-30
Da Dampskibet "Dronning Maria" paa sin sidste ulykkelige Tour havde gjort omkring i Kattegat og igjen kom tilbage til Helsingøer, gik nogle af Passagererne iland i den Tanke, at de vare komne til en udenlandsk Havn. Heldigviis traf de imidlertid paa et Sted, hvor der solgtes Kongerøgelse. Saa mærkede de da, at de enduu vare i Danmark.
Corsaren, 1841-07-30
Jmellem den bekjendte Kjøbmand Nathansen, fra Randers og den heller ikke ubekjendte Generalkrigscommissair Dr. Neergaard er udbrudt en Hestestrid, der er af en saadan Natur, at nødvendigviis den ene af dem maa blive erklæret for gal. Chancerne ere unægtelig til Fordeel for Hr. Nathansen; thi paa samme Tid som man vilde erklære ham for gal, vilde man maatte indrømme, at han har været - klogere end en meget høitstaaende Person.
Corsaren, 1841-07-30
"Figaro" opfordrer Publicum til at indlevere Bidrag til de Vandlidte i Dyrehaven. Paa "Corsarens" Contoir modtages Bidrag til de Vandlidte blandt "Figaros" Abonnenter.
Corsaren, 1840-11-27
Kunst-Notitser. - J denne Tid, da Publicums Sands for Saltse og Galloppader har faaet en saa kraftig og nftelig Vækkelse, vil det vist interessere at erfare, at vor geniale Landsmand Lorck har hidsendt en ny overseilings-Gallop, som han har componeret Canalen mellem England og Frankrig. - Ligeledes hedder det, at der om kort Tid vil komme en "Frier-Valts gjennem Mecklenborg dere ind i Tydskland."
Corsaren, 1841-07-30
"Vore høie Gjæster". Jfølge en os tilstillet Beretning besøgte disse nylig paa deres Lysttour Gurre Slot og gave ved Bortreisen den derværende Kone i Drikkepenge - 1 A. "De høie Gjæsters" Antal er omtrent en halv Snees, hvilket giver et Resultat af 1 3/5 sk. pr. Mand.
Corsaren, 1841-07-30
Sallig Heiberg har, hvis vi ei huske feil, beviist den Tottiske Families høie Ælde derved, at allerede den romerske Heltedigter Virgil - en Mand, der røber megen Jndsigt og historisk Troværdighed - har nævnt et Sted i sin Æneide Per Tot.*) Ved at tænke herpaa falder det os ind, at Vitgil ogsaa har kjendt "Dagen", ja kjendt den ganste som den for nærværende Tid lever og aander. Æneas, hvis Skjæbne Virgil fremstiller, fortæller nemlig Dido sin Fædrenestads og sine egne Ulykker, navnlig hvorledes Troja blev indtagen og opbrændt, og hvorledes han selv om Natten blev udjagen, men dog dvælede, i et svagt Haab, med fine Tilhængere i Nærheden af Staden. Da hævede Lucifer sig og kom frem med Dagen, og da - saae Æneas klart, at alt Haab var forbi, tog sin Fader paa Ryggen og veg øieblikkelig.**)
Corsaren, 1841-07-30
Da Sagen om Underviisningsvæsenets Methode nu som uddebatteret kan forelægges Publicum, ile vi med at meddele dens Resultater: Mariboe. "Kan De nægte, at det var mig, der først havde Mod til at sætte min og mine Medarbeideres Existents paa Spil ved at flytte Bænkene ind til Væggen?" Krarup. "Da jeg seer min hele Ære som Skolemand angreben, maa jeg, saa nødig jeg end vil indlade mig paa en saadan Strid, erklære, at det var mig, der opfandt den Methode at sætte Huller i Dørene." Mariboe. "At denne Methode mangler indre Consequents og kun er stykkeviis gjennemført, er klart for enhver Skolemand; men Beviset har snarere sin Plads i et videnskabeligt Tidsskrift, end i et Dagblad." Krarup. "Jndtil den Tid skal jeg dog foreløbig bede anerkjendt, at det er mig, som har gjort det til ufravigelig betingelse, at der sættes Prik over i, *) I. 204: "per tot discrimina rerum." ) II.. 802: "surgebat Luciser ducebatque diem - nee spes ulla - eessi." Streger over ø og Tøddel over u, samt at Bindet paa de forskjellige Stilebøger har forskjellig Farve." Dr. Krarup har endvidere i sit Program velvillig indbudt Enhver, der maatte interessere sig for Skolen, til at frequentere den, hospitere i Timerne, see igjennem de omtalte Huller (Autoskopi) og tage de øvrige Indretninger i Øiesyn.
Corsaren, 1841-07-30
Liszt's Marseillaise. Den 24de Juli. Vi ere forsonede med Lixt; vi have tilgivet ham hans dobbelte Theaterpriser, og vi skulde have tilgivet ham fire- fem- ja tidobbelte, hundrededobbelte, thi han har gjort det Umulige muligt, har har lokket Jld af en Svamp, han har i Kjøbenhavn - høre J? her i Kjøbenhavn - fremkaldt politisk Begeistring. Han havde lovet at ville ved denne, hans sidste Concert improvisere over nogle opgivne Themaer, men, som vore Læsere allerede vide af andre Blade, der blev opgivet ham saa mange, at han maatte bede Publicum, selv udvælge tre. Blandt de saaledes valgte var Marseillaisen, hvorimod man hyssede af "God save the King." Var det altsaa en brav Kunstner, saa var det ogsaa et bravt Publicum. Og nu spillede Lixt - spillede? Nei! Det var ikke Spil. Han lod os ikke høre Frihedssangen, han var en Troldmand, han lod os høre, see, fornemme en Frihedskamp. Man hørte Begeistringens Opraab og Forbittrelsens Skrig ved Mindet om den lidte Undertrykkelse; man saae Skarerne samle sig og fordre Vaaben. Tyranniets Soldater kom i tætte Masser, Folkets Hobe droge dem imøde. Det kommer til Sammenstod - til Kamp - i aandeløs Spænding see vi Kampen tumle sig hid og did - men Friheden er med Folket, og Seiren er med Friheden - Tyranniet vakler - dets Leiesvende flygte - ha! det er fortabt - Friheden har seiret. Ja, det saae, det hørte vi. Rundt omkring os buldrede Kampen, fremstormede Masserne, da holdt Troldmanden op at spille, pakkede alle Krigerne, baade de frie Mænd og Despotismens Soldater, baade de Levende og de Saarede og de Døde ind i sit Jnstrument og modtog som Seierherre den skyldige Tribut. Udtrykket af den Begeistring, han selv havde fremkaldt. Hvorledes skal jeg beskrive denne Begeistring? Den var saa stor og tillige saa ægte, at - man glemte at kaste Blomster; den var saa varm og saa glødende, som kun Anelsen om Frihed kunde gjøre den. Men - om J end klappede i Aar og Dag, det var dog ikke nok til at udtrykke den Taknemmelighed, J bor skylde ham, fordi han har ladet Eder føle, hvorledes det er at være begeistret ved en Frihedssang.
Corsaren, 1841-07-30
En Correspondence. J Løverdags modtoge vi efterstaaende Skrivelse, undertegnet af "Jndustriforeningens" Formand. Det er af en stor Deel af Jndustriforeningens Medlemmer blevet udtalt som ønskeligt: at nogle af de Tidsskrifter og Dagblade der have almindelig Jnteresse kunde anskaffes for Selskabets Læsesal. Allerede flere Udgivere have viist Selskabet den Velvillie at sende det deres Tidender og da jeg maa erkjende det Gavnlige for Selskabet i denne Sags Fremme, saa giver jeg mig den Frihed i denne Anledning at henvende mig til "Corsarens" ærede Udgiver, med den Yttring: at det vilde være Jndustriforeningen særdeles kjært om den iblandt den Lecture der staaer til Selskabets Disposition ogsaa kunde tælle "Corsaren". Da det var os umuligt at forstaae denne Skrivelse undtagen som en Compliment fra "Jndustriforeningen" til "Corsaren", som et Udtryk af denne Forenings Ønske om at tolke "Corfaren" sin Sympathi o. s. v., og vi i Complimenter og Galanteri ikke lade os overgaae af Nogen, udstedte vi uopholdelig efterstaaende Svar-Skrivelse, dog i en saadan Form, at, hvis Ovenstaaende ikke skulde forstaaes som en Complimenterings-Skrivelse, vor da heller ikke kunde forstaaes saaledes. "Det er af en stor Deel af "Corsarens" Redactions Medlemmer blevet udtalt som ønskeligt. at nogle af de Selskaber og Foreninger, der have almindelig Jnteresse, kunde anskaffe den for deres Læsesale. Allerede flere Foreninger have viist Redactionen den Velvillie at subskribere paa dens Tidende, og, da vi maae erkjende det Gavnlige for Redactionen i denne Sags Fremme, saa give vi os den Frihed i denne Anledning at henvende os til Jndustriforeningens ærede Formand, med den Yttring, at det vilde være Redactionen særdeles kjært, om den blandt den Lecture, der staaer til Selskabets Disposition, ogsaa kunde tælle "Corsaren". Ærbødigst "Corsarens" Redaction.
Corsaren, 1841-07-30
Provinds-Efterretninger. En rig Confirmands Catechisation i en Kjøbstad. Præsten. Hvo har skabt Mennesket? Conf. Gud. Pr. Rigtig, mit Barn, rigtig! Af hvormange Dele bestaaer Mennesket? Conf. Af to. Pr. Rigtig. Hvilke ere disse Dele? Conf. Kjød og Been. Pr. Rigtig, mit Barn, rigtig; Sjæl og Legeme. - J Helsingøer har en Skolelærer gjennemført den indbyrdes Underviisnings-Methode i en saadan Consequents, at han om Sommeren uforstyrret kan passe sin Have. Om Vinteren tilføier han - den indbyrdes Opvarming. (Fragment af et Brev fra Fredericia.) "J Særdeleshed udmærker Byen sig ved sine fortræffelige Torsk, sin fortræffelige Luft og sit fortræffelige Politi. Hvad Torsken angaaer, da lærte man først at sætte Priis paa den, da det lille Hof opholdt sig her, med Luften gik det ligedan, fordi den fra den Tid af begyndte at blive tung; hvad endelig Politiet angaaer, da - ville vi tie; thi af megen Tale kommer let Fortrydelse."
Corsaren, 1841-07-30
Samtale mellem to medicinske Studenter. A. Er det sandt, at Dr. L... er bleven OverAccoucheur paa Fødselsstiftelsen? B. Ja, hvis Du antager den, som boer paa første Sal, for Over-Accoucheuren, og den, som boer i Stuen, for Under-Accoucheuren, da har Du Ret. A. Naa, saaledes? Paa denne Maade er han attsaa Over-Accoucheur. Men hvorfor vilde han da i forrige Uge tage sin Afsked? B. Fordi han vilde boe i Stuen og dog være Over-Accoucheur; men det lod sig ikke gjøre. A. Hvorfor ikke det? B. Fru Etatsraadinden vilde ikke tillade det. A. Men hvorledes? Har hun da Magten? B. Ja, seer Dul Hvad Etatsraadinden vil, vil ogsaa Etatsraaden; men, hvad Etatsraaden vil, vil ikke Sundhedscollegiet; men, hvad Sundhedscollegiet ikke vil, vil - Kongen.