Berlingske Tidende, 1811-02-11
Paris, den 29de Januar. Metropolitan=Capitelet i Florents har udstædt følgende Adresse til Hs. Majestæt. Sire, Vi have erholdet Kundskab om den Godhed hvormed Deres Majestæt har modtaget den Hylding og de Lydigheds Forsikkringer Metropolitan=Capitelet i Paris har nedlagt for Tiden, Kirkens Beskytters Fod. Vi have vovet at smigre os med at Deres Majestæt med samme Velvillie ville imodtage det forentiske Metropolitan=Capitels frie og aabenhiertige Fremstilling af dets Grundsætninger og Følelser. Vi vare desuden af den Mening at det, under nærværende omstændigheder, var vor Pligt at give en authentisk Erklæring. Forenede med Frankrige, og følgelig Medlemmer af den gallicanske Kirke, ønske vi os til Lykke med at deeltage i de Jndsigter som udmærke denne Clerus, ligesom vi ogsaa ere stolte af, at leve under en oplyst Fyrstes Love, som Forsynet har udvalgt til at herske over det største og vigtigste Rige paa Jorden. Vi have aldrig villet skille os fra hiin ædle Clerus, som stedse har vidst med saa megen Værdighed at forene Tronens Rettigheder og vor bellige Religions tilbedelsesværdige Grundsætninger med hverandre. Vi bekiende at den biskoppelige Juirsdiction aldrig kan ophøre, da den stedse og til ethvert Oieblik er fornøden for Kirken og de Troende. Fra det Øieblik da den første aandelige Hyrde døde, gaaer den gandske og med fuld Ret over til Metropolitan og Cathedral=Capitellet, imedens den pavelige Stoel er ledig. Hvis Capitierne forsømme denne dem paaliggende Pligt at sørge for Sifternes Forvaltning, blot 8 Dage efter Conciliernes Decreter, gaaer Jurisdictionen i enhver Metropolitankirke over paa den ældste Suffragan Biskop, og i enhver Cathedralkirke til Metropolitan Biskoppen; og i Mangel af disse gaaer den over til den ældste Biskop i Provindsen. Dette hellige Depot, som er anbetroet til Capitelet ved den offentlige Ret og Kirkins Constitutioner, er frie for ethvert Angreb, enhver hindring og Modstand, med mindre Capitelet, i Følge lovlige Aarsager ved en lovmessig og competent Dom, taber samme. Vi bekiende at der i Kirken ei gives nogen Hyde eller Præst, som imod den hellige Kirkerets Love og Forordninger kan have Ret til at lægge dette Capitelernes Præcogativ hindringer, i Veien, et Prærogativ høis Udørelse er en for de helliget Pligt. De ecclesiastiske Corpser kunne ikke capitularisk udøve den biskoppelige Jurisdiction, og mens sammes Stoel er ledig maae de detegere den under Straf af Cassation. J det de overdrage samme til en øverste Bestyrer, overgive de ogsaa den lovnæssige Udsveise i hans Hænder. Da al biskopplig Jurisdiction overdrages til den af Souverainen udnævnte Prælat, saa giøre Capitlerne slet ikke andet end opfylde deres Pligt; de adlyde de canoniske Love, og bidrage derved til at vedlige holde Enighed, Orden og Fred i Guds Kirke. J det vi altsaa vende tilbage til den offentlige Rets Grundsætninger, der høre til Religionens Væsen og hindre dens Undergang, indskrænke vi os allene til at bringe Deres Majestæts vor taknemmelige Hylding for Valget af den værdige og dydige Prælat, som Deres Majestæt har behaget at udnævne til den biskoppelige Stoel i Florents. Vi ere med dyb Agtelse Avererdo Corboligt.