Berlingske Tidende, 1777-07-21
Med det sidste ankomne Skib Sarah, ere hertil fra Qve bek komne henimod 2000 Breve, hvorover man ikke kan forundre sig, siden der i 6 Maaneder ingen Correspondence, har været. Efter dette Skib er ogsaa Charlotte, ført at Capit. Stephens, ankommet til Dower fra Qvebek, hvorfra samme først er afseglet den 6te Junii, altsaa 2 Dage sildige re, end det første. De med disse 2 Skibe indløbne Efterretninger mælde, at man efterat General Burgøyne har paa taget sig Troppernes Commando, siden General Carletor blev tilbage i Qvebek, har man begynt at giøre alle Anstalter til at aabne Feldtoget, og den 4de Junii at indskibe Tropperne paa Champlain-Søen. Burgoyne er selv allerede der. Armeen er sund, og er, efterdi Provisions Skibene lykkelig ere ankomne, i Overflødighed forsynet med alt. Om Rebellernes Tilstand i Ticonderago er man vel ikke nøye underrettet; dog veed man, at de have paa Lae Georg 8 bevæbnede Skibe. Vor Armee bestaaer af 12000 Mand Engelske og Brunswigske Tropper, foruden 4000 Canadier og 20000 Jndianer. Deres Bestemmelse er at begive sig til Titønde, rago, for at beleire denne Plads. J Qvebekker bleven forat forsvare Pladsen, et Regiment Canadier, et Regiment Bergschotter og et Corps Landmilitz, tilligemed Krigskibene. J de sidste Depecher fra Nyeyork, skal indeholdes, at der i nogle Colonier er hos Folket sporet megen Tilbøylighed, til igjen at begive sig under den Storbrittanniske Krones Lydighed, og at man derfor kan giøre sig desto meere Haab om et lykkeligt Udfald af dette Aars Feldtog, til hvis Aabning man bereder sig. J Følge sidste Privatebreve, skal General Washingtons Armee, som man her har angivet for saa meget liden, dog udgjøre 40000 Mand, foruden et Jersey staaende flyvende Corps. Nogle Breve forsikre og saa, at de Kongel. Tropper i Jersens, blive næsten daglig foruroligede af Americanerne; og Aftenen, førend Skibet, Juno, med hvilket Hoffet fik sine sidste Depecher, afseglede fra Nyeyork, har man der hørt en stærk Canonade - J vore Tidender læses følgende: Efterdi Kiøbmænd, Rhedere af Skibe og Assurandeurs fornemme, at de Franske, til aabenbare Krænkelse af al Folkeret, tilstaae de Americanske Kapere, i de Fransøske Havne, saavel i Europa som i Vestindien, ikke allene at opbringe de Brittiske Skibe og Ladninger, men endogsaa at sælge dem, og at mange af disse Kapere, som man meget vel veed, ere de Franskes egne Sibe, bemannede med Fransoser; men at Fremturenhed i slig Forhold vil blive meget skadelig for dette Riges Handel saa anmodes alvorligt alle slige Skibes og Ladningers Eier som allerede ere optagne, og solgte i een eller anden af de Franske Havne i Europa eller i Vestindien, samt de, som i Fre tiden endnu maatte blive optagne eller solgte, at de til LonVeymouth, Kongens Stats-Secretair i det Sydlige Departement, samt til Admiralitetet, vilde indsende nøygtige Efterretninger derom, paa det at Regieringen kund fuldkommen blive underrettet om et saa fordærveligt Onde. Det Skrift, som Doctor Dødd nogle Øyeblik førend hans Død overleverede til Hr. Vilette, Præst til Newgate, er følgende Jndhold: Doctor Dodds sidste og høytidelige Erklæring. Paa døende Personers Ord har man altid været opmersom. Jeg er bragt herhid, for at udstaae Døden formedelst et Bedragerie, hvorudi jeg erklærer mig selv skyldig med en Beskiæmmelse, som i Henseende til min forrige Stand naturlig viis maae have Sted, og med en Fortrydelse, som jeg haaber ikke skal mishage den Allerhøyeste, der prøver Hierterne. Jeg erkiender at jeg har overtraadt de Love, ved hvilke Rolighed og Tillid befæstes iblant Mennesker. Jeg erkiender, at jeg har fornærmet mine Medmenneskeer; at jeg har beskiæmmet mit Embede og vanæret Religionen: thi mine Synder mod Gud ere utallige, og fordre desaarsag en almindelig Afbedelse, og en almindelig Fortrydelse. - Giv, Almægtige Gud, for Jesu Christi Skyld, at denne min Anger og Ruelse, endskiønt sildig og ufuldkommen, dog ikke maae være forgiæves. - Det eneste Gode, som endnu staaer i min Magt, er at advare andre for de Frise ser, som jeg er falden under; Jeg har ofte syndet mod minOverbeviisning, men jeg har aldrig afviget fra mine Grundsatzer; Jeg har altild anseet den Christelige Religion, som en Guddommelig Aabenbaring, og dens Guddommelige Stifter, som Verdens Salliggiørere. Thi endskiønt sig aldrig har fornægtet Gud, og hans Love, saa har jeg dog alt for ofte forglemt ham. Søvnegtighed og Koldsindighed i min Salligheds Sag, et udvortes Skins Bedragerie, og et vellystigt Livs Tillokkelser have bortrevet mig fra den sande Gudsdyrkelses nøye Jagttagelse. Jeg har aldrig kiendt Sparsommeligheds Regler, eller i det mindste aldrig tragtet efter, at udøve samme, eller at tage saadanne smaae Sparsommeligheder i Agt, som ere saa nødvendige i en god Huusholdning. En forfængelig Ære, og Forlystelser, som jeg havde overgivet mig til, udfordrede saadanne Udgifter som mine Jndkomster ikke kunde bestride, og denne Bekostning bragte mig i Sorg, og denne Sorg, denne bittre Sorg tvang mig til at forsøge, for en kort Tiid at befrie mig derfra ved et Bedragerie. - For dette Bedragerie maae jeg døe, og døende erklærer jeg paa den høytideligste Maade, at endskiønt jeg er afviget fra mine egne Lærdomme, har jeg dog i Henseende til andre forholdt mig efter mit beste Vidende og Samvittighed, og med al Oprigtighed viist dem Veyen til et ævige Liv. Mit Levnet har i de sidste ulykkelige Aargeret meget syndigt; men i mit Lærre=Embede har jeg attid Fiist mig troe. Jeg har stedse troet, og nu, da jeg forlader Verden, bekiender jeg denne Troe offentlig og høytidelig. -At der er intet andet Navn givet under Himmelen, ved hvilket vi kan blive salige, end allene vor Herres Jesu Christi Navn; og jeg beder alle som ere tilstede ved min sidst Bøn at de ville bede med mig, at for samme var Herres Jesu Christi Skyld alle mine Synder maatte blive mig forladne, og at min Siæl maae indtages i hans ævige Rige. Den 27de Junii 1777. William Dødd.