Jyske Efterretninger, 1795-07-24
Om de franske Nationalaardere. Et Mesterstykke af Politik og Klogskab, som maaskee ene har reddet Frankrig, er Nationalgardernes Oprettelse giennem heele Riget. Paa en Tid, da man ikke kunde forlade sig paa Linietropperne, (thi saaledes kalder man nu de regulære og besoldede Armee, og da man maaskee maatte sætte Mistroe til dem, som gjorde de smukkeste Erklæringer og de bedste Løfter, blev hele Landet forsvaret, og holdt i Orden af bevæbnede Borgere, som man kalder National gaarder. Paris har dem at takke for alt, og man skylder saavel deres Nidkierhed, som Standhaftighed den Rolighed, som hærsker i Staden, nagtet de revolutionære Bevægelser, som tit kunde have blevet meget farlige, da de mesteparten bleve opvakte af Folk, som enten intet havde at tabe, eller som hørte til den nedrige Hob, og stod i Modpartiets Sold. J Paris gives der ikke mindre end 40,000 Nationalaardere, af hvilke 6000 blive betalte, en Undtagelse, som Politiets Vedligeholdelse i en saa stor Stad aldeles krævede: i de øvrige Parter af Riget ere Nationalgarderne Borgere af enhver Stand, af enhver Rang, som trække paa Vagt omsonst, forrette al militær, Tieneste, og paa den Maade vaage og stride for den offentlige Rolighed, for Ordens Overholdelse, for Huus og Hiem, for Kone og Børn. Vist nok var der allerede vundet meget dermed, at have oprettet en Borgerarmee fra den ene Ende af Riget, til den anden; men det er endnu ikke alt; Hovedsagen var, i disse Foranderlighedens og Uroelighedens Tider, at holde en stor Mængde Mennesker af de lavere Klasser, i Virksomhed hvilke af Mangel paa Sysselsættelse og ved en ophidset Jndbildningsskraft ustridigen vilde have og verladt sig til Udsvævelser som altid vilde have havt sørgelige Følger, til hvad Parties Bedste de end vare blevne begaaede. En uhyre Mængde Arbeidere, fornemmelig i Overdaadigheds Artiklerne, have siden Revolutionen tabt sin Underholdning. Den overvættes Mængde af alle Store, og Rige, som ere gangne ud af Landet, Tarveligheden, som er bleven saa almindelig, og andre fleere saadanne Omstændigheder, som ere nødvendige Følger af alle store Statsforandringer, have tillukket tusinde Værkstæder, af alle Slags. Mennesket er Menneske og selv de gode Patrioter undlade ikke at føle sit Forliis. Men endog forudsat, at alle disse Arbeidsløse havde slaget sig til det gode Partie, vilde den almindelige Forvirring ikke allerede have bleven forøget derved at de, uden at giøre noget videre traadde til den store Hob, og paa Gaderne formeerte deres Antal som og begyndte Uroeligheder eller foretog sig andre Udsvævelser; Ved denne Nationalgarder nes Indretning ere de samme Mennesker blevne nyttige Borgere for Staden. Saa saare der fremstaaer en Giæring eller et Opløb, ere de strax alle paa sin Post, i Arbeide for den gode Sag, ja endog begeistrede af deres Patriotisme, hvilke i enhver Bye udgiøre den bedre Deel af Jndgaanerne. Menneskene af den lavere Klasse, hvilke forhen saae sig holdte i en vis Afstand fra de rigere Borgere, finde nu, at de for nærværende Tid ere dem nærmere, de føle sig smigrede derved, og antage Sindelag, som en bedre Opdragelse har bibragt de fornemmere Folkeklasser. Og den, som overladt til sig selv, ikke vilde have taalt sit Forliis, giør nu Opofringer med villigt Hierte, trøster, sig med den forestilling, at virke samfællig til det almindelige Bedste, og glemmer til en vis Grad den nærværende Tids Elendighed, hvori en Revolution har styrtet ham, som dog tilsidst vil belønne ham for alt det, han har lidt og udstaaet en Tidlang. Mansaae 1791 Nationalgadere overalt, hvilke gjorde sine Krigsøvelser, og det med megen Fremgang; thi en gandske anden Bevæggrund end Corporalens Stok opliver deres gode Villie og Nidkierhed. Deres Uniform er blaae, Opslagene og Vestene røde eller hvide. Mange have endnu ingen Uniform, og en stor Deel forretter sin Tieneste i borgerlig Klædedragt. Overhoved taget have de et godt Udseende, og falde bedre i Øinene end Linietropperne selv, fordi alle Uniformer ere nye og størstedelen af langt finere Klæde end man giver Soldaterne. Hertil kommer endnu at de ere rige og velhavende Folk; kort sagt, den største Deel af denne Garde, har langt bedre Udvortes og langt lettere og meere utvungne Lader, end en gemeen Soldat, som aldrig har været noget andet, J Paris fornemmelig er dette paafaldende, hvor man undertiden seer et heelt Kompagnie, som blot bestaaer af Folk af Opdragelse og god Levemaade. Og dem er det just, hvilke vise meest Virksomhed, og hvilke det er meest magt paaliggende, at vedligeholde Roe og Orden, fordi de have det meeste, at tabe.