JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
Jndenlandske Efterretninger. Rigsbankens Bestyrelse har bemærket, at nogle falske Rigsbankanviisninger og Sedler komme i Omløb. Uagtet de, der ere forekomne Banken, uden Vanskelighed have kunnet adskilles fra de Ægte, og ei kunnet bedrage den Agtpaagivende, saa har man dog fundet det tjenligt, at anbefale enhver Vedkommende den tilbørlige Opmærksomhed, ved hvilken det letteligen vil findes, at de bemeldte falske Anviisningers og Banksedlers Text og Vignetter ere skrevne eller tegnede, ikke som de Ægtes, trykte, samt at Bankens Vandmærker og Stempler enten aldeles mangle, eller slet ere efterlignede. Saa udloves ogsaa for grundet Angivelse af den eller dem, som i dette Falskneri have gjort sig skyldige, en Belønning af 200 til 1000 Rigsbankdaler. – Rigsbanken d. 23de Nov. 183. - Mosting. Rosenstand Goiske. v. Schmidt Phiseldek. Schønheyder. Lind. Feilberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
Under 3die Novbr. d. A. har Hs. Maj. befalet, at et let Cavalleriecorps, under Navn af det sjællandske Hussarcorps, skal strax oprettes, og henhøre under det danske Auxiliaircorps. Dette Corps skal bestaae af 1 Chef, 1 Sec. Ritmester, 1 Pr. Lin., 2 Sec. Len., 1 Vagtmester, i Qvarteermester, 14 Corporaler, 3 Trompetere, 200 Hussarer, samt I Kursmed, 2 Fanesmede og 1 Sadelmager. De Officierer, som ansættes ved dette Corps, forbeholdes deres Ancienn, i de Regim.,de nu staae, men hvorfra de ved Ansættelse i Corpset udtræde. Den caract. Ritmester C. D. v. Recke, Ridder, af det jydske Reg. lette Dragoner, er udnævnt til Sec. Ritmester samt Commandor for bemeldte Hussarcorps. Chefsposten skal indtil videre ikke besættes. Til subalterne Officierer har General Prinds Friedrich til Hessen at indkomme med Forslag. J Myntergaden er som bekjendt et Hospital for Gamle og Svage, stiftet af Povel Fechtel, Myntmester i Kjøbenhavn under Frederik 11., som var født i Lybek, og opnaaede en Alder af henved 100 Aar. Den Jndtægt, han har tillagt Stiftelsen, bestod af 3000 Species, som staae paa Rente i Hamborg Bank.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
Paa Aalborg Toldkammer solgtes ved Auction d. 24de d. M. følgende confisquerede Varer, 9488 Pd. Caffe, 17,052 Pd. dito, 4408 Pd. Topsukker, 720 Pd. Jndigo, 2 Fade Rom. Overigscommissair Øst har udgivet et lidet interessant Skrift, under Titel. Om Russerne, især deres Land=Krigsvæsen. Anmelderen tillader sig at afskrive deraf følgende til Prøve: Ethvert Russisk Jnfanterie Regiment bestaar af 2200 Mand, inddeelte i 12 Compagnier og 3 Batailloner, nemlig: I Grenadeer= og 2 Musketeer=Batailloner, med et svært Batterie eller 2 Compagnier Artillerie og med 12 lette eller Regimentscanoner, formere en Jnfanterie=Brigade. Naar et Regiment, faaer Marschordre erholder det 6 Stykker 6 pundige Canoner med 4 Heste, og til hver Canon 3 tohjulede Ammunitionsvogne, hver med 3 Heste. Til ethvert Regiments-Polkowoi Abose eller Bagage høre 53 Vogne med 186 Heste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
Odense d. 22 Nov. Til Glæde for dem, der i de lange Vinteraftener ere Elskere af Skuespil, kan man nu melde, at vort Theater i Odense snart vil blive aabnet, og at Directeuren har anvendt alt hvad der var ham muligt, for at organisere et ganske nyt Selskab af erkjendte gode Skuespillere og Skuespillerinder, samt at anbringe adskillige bekostelige Forandringer i Husets Jndretning, baade for Tilskuernes Beqvemmelighed og Sikkerhed og til Orchestrets Forbedring, saa at man tør haabe, at ikke allene det reciterende Skuespil vil blive fyldestgjørende, men ogsaa at især Musikken ved den gunstige Understøttelse, der i Aar forundes Theatret, vil lade os finde vore frydefuldeste Aftener i Skuespilhuset. (Jvers. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
Kjøbenhavns Børs d. 26de Nov. Ved Auction d. 25de d. M. solgtes: grøn Vitriol 6 Mk. 10 s. til 7 Mk. 11 s. Pd., røde Tagsteen 150 Rbd. p. 1000, franske Propper 8 Rbd. 5 Mk. p. 1000, 2/3 Pots Bouteiller 3 Mk. 8 s., norske Sild 10 Rbd. Td., Graasen 81 Rbd. Skipp., Svedsker 8 Mk. 3 s. til 7 Mk. 8 s. Pd., Lindser 5 Mk. Pd., Marylands Tobak fra 15 til 14 og fra 11 til 9 Mk. Pd. - D. 26de d. M. solgtes: franske Propper 1ste Sort 21 Rbd. 4 Mk. pr. 1000, 2den Sort 9 Rbd., 3die Sort 5 Rbd. 5 Mk. til 5 Rbd. 3 Mk., Campechetræ 29 Rbd. 3 Mk., Orleans 28 Mk., god brun Candis 23 Mk. 13 s. til 23 Mk. 8 s., Steenkul 18 til 16 Mk. Td., russisk Talg, 11 til 19 Rbd. 3 Mk. Lpd., hvid raff. Puddersukker 15 Mk. 8 s. Pd., brunt dito 14 Mk. 8 s. til 14 Mk. 2 s. (Alt i Rbpenge.) Specie-Coursen noteret 1125. - Specier, som i Begyndelsen af Ugen solgtes til 64, vare i Dag i 67 a 68 Rbmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
Blandede Efterretninger. J Frankfurtstidenden læser man paa Fransk følgende Bekjendtgjørelse: Da jeg blot af Avisen, har erfaret en elsket Moders, H. M. Enkedronningen af Sverrigs, fød Prindsesse af Dannemark dødelige Afgang, og altsaa er uden Kundskab om de Foranstaltninger, der maaskee af min salige Moder, eller min Onkel H. M. Kongen af Sverrig i Henseende til H. M. den afdøde Enkedronnings personlige Formue kunne være følede; seer jeg mig forpligtet at lade i de offentlige Blade indrykke denne Artikel, for at erindre om den Arveret, der tilfalder mig som eneste Søn af mine høibaarne Forældre, Gustav den Tredie, Konge af Sverrig, og hans Gemalinde, Dronning Sophia Magdalena. - Frankfurt am Mayn den 6 Oct. 1813. - G. A. Hertug af Holstein. (Alg. Zeit.)J Engelland var, for Krigen, saa høi en Afgivt paa Danske Handsker, at samme endog oversteeg Handskernes Værdie, og alligevel har man i London næsten ikke andre end Danske Handsker. Ved saadanne Omstændigheder er det let at vorde riig for en Handlende, der ikke undseer sig at bruge Toldsvig, naar det kan lykkes. En vis Kjøbmand lykkedes dette paa følgende Maade: Han lod komme til Holland en stor Mængde Danske Handsker, reiste derhen, adskilte alle Parrene, og pakkede alle dem, der vare til venstre Haand, i en stor Casse, og i en anden dem, der vare til høire Haand. En af disse Casser tog han med til London, angav dem for saa mange Par, som disse enkelte udgjorde, og fortoldede samme. Efter nogle Ugers Forløb ankom til Skibs den anden Casse, men under Addresse til en Mand, hvis Navn ikke var til i hele London. Da ingen Eier var at finde, erklæredes Cassen confisqveret, og blev fat til Auction med flere confisqverede Varer. Der mødte mange Lysthavende til disse Handsker; men man opdagede snart, at de vare alle til een Haand, og altsaa blandt saa mange Tusinde ikke et eneste Par. Jntet Menneske vilde nu gjøre Bud. Omsider sagde den omtalte Kjøbmand: "For Løiers Skyld vil jeg give een Guinee for hele Cassen", og den blev ham derfor tilslaget. Han havde saaledes begge Casser fulde for den halve Told. (Jvers. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
Postefterretninger. (Af Hamb. Corr.) Paris, d. 3 Nov. Breve fra Frankfurt af 3 Oct. melde, at Bayererne, i Forening med Østerrigerne, have forladt Jnn og have indtaget en Stilling ved Hanau, for at modsætte sig den Franske Armees Gjennemmarsch. Man recogneserede den, man angreb den, og i et Øieblik bleve de kastede. Den Franske Armee er passeret midt igjennem dem, og førte 6000 Fanger, Canoner og Faner bort med sig. Denne Fægtning forefaldt den 30de. Grev Wrede commanderede den allierede Armee. H. M. er næste Dag afreist til Maynz, hvor en telegraphisk Efterretning bekjendtgjorte hans Ankomst den 2den om Morgenen. Paris, d. 4 Nov. H. M. K. D. og Reg har modtaget Efterretninger fra Armeen indtil 30 Octbr., hvis væsentlige Jndhold er følgende: To Sachsiske Curasseerregimenter vare blevne hos den Franske Armee. Keiseren sendte dem, efter at han havde forladt Leipzig, didhen, for at tjene Kongen som Garde. Den 25de forlod Keiseren Erfurt, Vor Armee iværksatte ganske rolig sin Bevægelse ved Mayn. Da vi d. 29de ankom til Gelnhausen, bleve vi et fiendtligt Corps af 6 til 6000 M., vaer, om hvilke Fangerne sagde os, at det var den Østerrigske og Bayerske Armees Avantgarde. Denne Avantgarde blev kastet og tvunget til at trække sig tilbage. Den af Fienden afbrudte Bro blev istandsat. Af Fangerne erfoer vi, at den Østerrigsk Bayerske Armee, som man anslog for 60 til 70,000 Mand, kommende fra Brannau, var indtruffen i Hanau, og troede at forbyde den Franske Armee Gjennemmarschen. Fienden havde opstillet 6 Batailloner i Landsbyen Ricklingen, for at afskjære alle Veie, der føre til Rhinen; men han blev snart tvungen til at trække sig tilbage. Adskillige Angreb havde det heldigste Udfald. Fienden maatte trække sig i Uorden tilbage og Seiren var fuldstændig paa vor Side. Fienden, som vilde spærre hele Landet, maatte rømme Veien til Hannu og Frankfurt. Vi have taget 6000 Fanger og adskillige Canoner. Fienden havde 6 dræbte eller saarede Generaler. Hans Tab bestaaer i 10,000 Saarede og Dræbte. Vi havde kun 5000 Skarpskyttere, 4 Batailloner af den gamle Garde, omtrent 80 Escadroner Cavallerie og 180 Canoner. Den 30de i Dagbrækning trak Fienden sig ad Aschaffenburg til. Keiseren fortsatte sin Bevægelse og var Kl. 3, om Eftermiddagen i Frankfurt. De i dette Slag og ved Wachau tagne Faner ere sendte til Paris. - To Escadroner af Æresgarden, under Major Saluces, have især udmærket sig, og godtgjort, hvad man i næste Foraar kan vente sig af dette Corps, naar det er fuldkommen disciplineret og organiseret. - D. 31te om Aftenen var Hovedqvarteret i Frankfurt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
J et Jntelligentsblad for Hertugdømmet Anhalt Dessau læser man følgende Bekjendtgjørelse, En lang Række af Aar har jeg beviist, at jeg gjerne opfyldte hver billig Bøn af mine Undersaatter. De senere Begivenheder have desværre betaget mig Midlerne at følge fremdeles her mit Hjertes Ønsker. Kun sielden vil jeg kunne understøtte Trængende, saafremt Gud ikke snart skjænker os bedre Tider. Enhver af mine Betjente og mine Undersaatter vil jeg derfor være Tak skyldig, der i nærværende Tiders Løb saameget mueligt skaaner mig for Bønner, derved sparer mit Hjerte for den smertelige Følelse, at maatte afslaae en Hielp, som jeg kun for vel veed, vel aldrig var mere fornøden end nu. - D. 1ste Aug. - Leopold Fredrik Frants, Hertug og Fyrste til Anhalt-Dessau. (Allg. 8.) Mariboe, d. 21 Nov. Fra 1ste Advent d. A.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
til den 23de d. M. er i Mariboe Sogn ægteviede 12 Par. Fødte 24, hvoriblandt 2 udenfor Æs teskab, af hvilke det ene blev født med et Hareskaa- og uden Gane; det døde nogen Tid efter i et Slag 39 ere døde, af hvilke et Hospitalslem i en Alder af 81 Aar. (Mariboe Av.,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-27
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-30
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Tiende Aargang. No. 96. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Tirsdagen den 30 November 1812. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Firet gaa høn 22 November 1817. Søndagen i to forskjellige Aarhundreder. Høistærede Hr. Udgiver. Jeg seer, at De i Deres Blad stundom anmelder Konstarbeider, som Vidnesbyrd om den fædrenelandske Konsts Fremskridt. Dette giver mig Haab om, at De ikke vil nægte en Beskrivelse over 6 af mig forfærdigede Malerie=Scener, forestillende Søndagen i to forskjellige Aarhundreder, en Plads i Deres Blad. Jeg har malet dem i Sommer under mit Ophold paa Landet, og smigrer mig med, at de ikke ganske vil savne Deres Bifald. Første Scene. No. 1 og 2. Morgenandagt. No. 1. Fordum. Man seer her en jevn borgerlig Familie i Aaret 1701 forrette sin Morgenandagt. Det store gamle Stueuhr viser paa 6. Alting er allerede reent og peent. Den høitidelige Stilhed, der hersker i Værelset, vidner om, at det er Søn- og Hviledag. Hele Familien maa allerede længe have været oppe; Huusfaderen, klædt i sin Calamankes Søndagsslaabrok, sidder i en stor Lænestoel midt for Bordet, med Christian den Fjerdes Bibel for sig, og sin elskte trofaste Hustrue ved sin Side. Han er i Færd med, at istemme en opbyggelig Morgenpsalme. Hans to Døttre og den lille Søn staae andægtig omkring Bordet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-30
Paa et Consolbord paraderer allerede den tilbørlig puddrede og friserede Søndagsparyk, der inden faa Timer vil bedække det stride udkammede Haar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-30
No. 4. Nu. Her prædiker en Stemme i Ørken. Den ny Oplysning har feiet Kirken saa reen, at den vilde være ganske tom, dersom ikke en Barnedaab skulde forrettes, og Fadderne saa at sige ex officio havde indfundet sig. At den forhen nævnte Frue ikke sees her, er let at begribe. Hun er i dette Øieblik ved sit Toilette og offrer til en ganske anden Gud. J een af Stolene sidder en ung Dame, som efter Stevne kommer her, og af og til skotter til en ung hanekammet og ungerskstøvlet Cavalier lige over for, og dette søde Øiensprog synes ganske at afvende begges Opmærksomhed fra Prædikantens Tale. Paa Pulpituren sees en Hob Skoledrenge, og den muntre Ungdom, som er opdragen efter den nyere Pædagogiks mindre tvungne Grundsætninger, morer sig med at kaste Papirkugler, nappe hinanden i Klæderne &c. &c. Præsten, som ikke kan finde sig i denne alt for store Frihed, kaster et truende Blik op til dem, som om han vilde sige: "vil J være stille, J ugudelige Unger!" Bygningen er meget forfalden; Vinduerne tu paa alle Kanter, og Præsten maa bruge sit hvide Lommetørklæde, baade til at tørre Sveden af Panden og feie Sneen af Kjolen, der falder igjennem en Aabning i Taget. (Fortsættes.) Konstneren undskylde, at man finder fornødent her at anmærke, at dette Malerie passer sig meget godt paa en stor Deel af vore Kjøbstæds= og Landsbykirker, men ingenlunde paa Hovedstadens Kirker, allermindst naar en Clausen, Guttfeld, Münster, og saa mange flere af vore ypperlige geistlige Talere præke, da ved saadanne Leiligheder Kirkerne sædvanligen ere propfulde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-30
Jnden- og udenlandske Efterretninger
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-30
Jndenlandske Efterretninger. Jgjennem det Kgl. Danske Cancellie er, under den 6 Nov. d. A., udfærdiget en Placat for Norge af følgende Jndhold: "Da det har behaget Hs. Maj. Kongen, af det beneficerede Gods i Aggershuus, Christiansands og Trondhjems Stifter, allernaadigst at befale Gaardes Udnævnelse til Embedsboeliger for Amtmændene, Sorenskriverne og Fogderne i bemeldte trende Stifter, og de hertil tjenlige Gaarde nu ere udseete, saa er i den Anledning allernaadigst befalet: At Bestemmelsen i Placaten af 4 April 1800, hvorefter ethvert Bøxelbrev, som udstædes af de geistlige Beneficiarier, skulde indtil videre indeholde den Clausul, at Leilændingen, i Fald den ham tilbørlede Gaard maatte blive udnævnt til Embedsbolig, skulde være pligtig til at fravige samme, imod at erholde hans udlagte Bøxel-Penge tilbage, nu, saavidt den ikke allerede er hævet ved Rescriptet af 19 Maji 1809, skal være ophævet, forsaavidt ovennævnte tre Stifter betreffer, dog saaledes, at denne Bestemmelse endnu vedbliver i det Tilfælde, at vedkommende Embedsmænd i Overeensstemmelse med den dem ved Rescriptet af 19 Maji 1809 givne allernaadigste Tilladelse ikke afbenytte deres Embedsgaarde, da i saa Fald Gaarden ei udtages førend Embederne blive ledige, men staae Eftermænde aabne, og imidlertid bortboxles af Beneficiarierne med den ved foranførte Placat fastsatte Clausul."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-30
Ligeledes er igjennem bemeldte Cancellie, under samme Dato, udfærdiget en Placat for Norge af følgende Jndhold: "Ligesom det ved Forordningen af 3 1/2 Julii 1743 i Almindelighed er forbudet Sorenskriverne og Fogderne i Norge, uden foregaaende Kongelig Tilladelse, at kjøbe eller tilvende sig noget Jordegods, Skovparter eller andre Herligheder i deres Embeds=Districter, saaledes har det endvidere behaget Hs. Maj. allernaadigst at befale: at de civile Embedsmænd, Amtmænd, Fogeder og Sorenskrivere i Norge, som erholde Emvedsgaarde af det benefice, de Gods, ikke maae eie eller bruge noget Landbrug inden 2 Miles Afstand, fra bemeldte Gaarde, ikke heller bortbøxle deres Jorder til Nogen, der inden samme District er i Besiddelse af en Landeiendom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-30
Hans Kongelige Majestæts til Danmark og Norge &c. &c. Præsident, Directeur, Deputerede og Tilforordnede i Rentekammer=Collegio har, under 20 Nov. d. A., ved Placat for Kongerigerne Danmark og Norge bekjendtgjort følgende: "Hs. Kgl. Majestæt har, ved Resolution af 15de i d. M., som Tillæg til de ved allerhøiest Resolution af 23 Julii dette Aar anordnede, ved Kammerplacat af 31te næstefter bekjendtgjorte Bestemmelser, angaaende det stemplede Papiir for næstkommende Aar 1814 og den følgende Tid, allernaadigst fastsat for Kongerigerne Danmark og Norge, at den i Rbpenge, N. V., Daler for Daler, omsatte Tarif for det ved Frdn. af 25 Maji 1804 anordnede stemplede Papiir skal stige i første Classe med 28 Rbdaler, N. V. for hver 10,000 Rbdlr. N. V., som Documenternes Jndhold overstiger 500,000 Rbdlr. N. V., og i 2den Classe med 10 Rbdlr. N. V. for hver 10,000 Rbdlr. N. V., som Documenterne Jndhold overstiger 100,000 Rbdlr. N. V., samt Tarifen for det stemplede Papiir, der er anordnet for de i Forordning af 15 Junii og Placat af 2 Nov. 1812 nævnte, for længere Tid, end 24 Timer, gieldende, Slutsedler og for de i Kammer placat af 14de næstefter ommeldte Transporter af Udleverings=Sedler og Vare=Assignationer, med 5 Rbdlr. N. V. for hver 10,000 Rbdlr. N. V., som bemeldte Slutsedler og Transporters Jndhold overstiger 200,000 Rbdlr. N. V., alt med Tillæg af den ved Forordning af 9 Dec. 1809 indtil videre paabudne Forhøielse af 50 Procent, da Vedkommende iøvrigt, naar slige Documenter skulle udstædes, hvis Jndhold overstiger i første Classe 500,000, i 2den Classe 100,000, og, naar de henhøre til meerbemeldte Slutsedler og Transporter, 200,000 Rbdlr. N. V., have, ligesom skeer i Henseende til Documenter, der lyde paa Rbpenge, Sølvmynt, i ethvert Tilfælde om det fornødne Papiir at henvende sig til Stempletpapiirsforvaltningen i Kjøbenhavn eller i Christiania, hvorfra dets Stempling, der maa skee uden Nummer, derefter reqvireres, og Papiret, efterat Stemplingen er skeet, til Vedkommende imod behørig Betaling udleveres. Og har Hs. Kgl. Majestæt derhos tillige allernaadigst resolveret: at ovenanførte Bestemmelser, hvorefter altsaa for Fremtiden intet Maximum finder Sted for det stemplede Papiirs Stigen, ogsaa skulle gielde for den tilbageværende Deel af dette Aar, endskiønt de ved Kammerplacat af 26 Jan. 1813 kundgjorte Bestemmelser for Resten blive gieldende i Henseende til det stemplede Papiir, i Kongerigerne for indeværende Aar."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-30
Antvorskov Slot, som i den senere Tid saaofte har skiftet Eier og hvis Oldtidsminder desværre ere blevne et Offer for tankeløs Raahed, er i de senere Tider, da Oldgrandskningsstudium har fundet Yndest og Opmuntring, bleven en Gjenstand, for lærde Oldforskeres Undersøgelse. Blandt andre har H. H. Biskop Münter paa Stedet selv taget alle der levnede Antiqvariske Mærkværdigheder i Øiesyn. Ogsaa Sognepræsten, Ridder Hr. Bastholm har i det nylig udkomne 2det B. 1ste H. af Antiqvariske Annaler leveret nogle interessante Efterretninger om det fordum saa berømte Antvorskov Slot. De Jndskrifter paa Muren, som Pontoppidan omtaler i Marm. Dan., ere ved Gaardens Aspudsning overstrogne. Nedenfor Slotsbanken imellem den egentlige Slotshave og Kjøkkenhave findes ved en Post, hvor mangfoldige Mennesker daglig hente Vand, en gammel mærkværdig Ligsteen, som man med Hr. Bastholm, maa sande fortjente en bedre Skjebne end hver Dag at overskylles med Vand. Den har tilforn sikkert hørt til Slotskirken, men skal, besynderlig nok, være fundet paa den Runddeel, som er i Alleen, der fører ned fra Slottet til Byen. Ved at bringes derfra, og til sit nærværende upassende Bestemmelsested, er den overste Deel af Stenen afbrudt. Paa det, som er tilbage, sees Figuren af en catholsk Geistlig med en Bispehue ved Foden; ved Siden af den staaer en Figur af Døden, andre Emblemer af Døden zire Randen, neden under staaer en Jndskrift paa to Linier, som er tydelig og ufordærvet, men som Hr. B. ikke har kunnet læse. - J den ene Fløi af Bygningen, som gaaer ud til Haven, findes en hidtil meget omtalt hemmelig Gang, som fortjente at undersøges. De Forsøg, man gjorde i den Tid, Hr. Conf. R. Bruun var Eier af Antvorskov, vare dobbelte, det første, da man blot slog Hul paa Muren, som sø rer til Indgangen, tjente til at lade de usunde Dunster transpivere, det andet, hvorved man foretog sig at bortrydde det Gruus, som tilstoppede Indgangen, og hvorfra man hidtil blev hindret, fordi Trappen, som gaaer ud til Haven og er overGangen, begyndte at synke, hvilket viste at Gangen, gaaer ned i Banken. Hr. B. mener, at naar man ovenpaa paa Banken vilde gjøre en Aabning, ned til Gangen, for at faae den usunde Luft til at trække ud, og kiende dens Direction, vilde det ikke være vanskeligt, at arbeide sig som ved Stolleri Bjergværkerne ind til den fra Siden af Banken, og derved fuldende dens Opdagelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-30
J Aaret 179698 fandtes ved Flekken Wedelsprang nær Slesvig to, saavel i Henseende til det skandinaviske Sprog som den fædrenelandske Historie, høist mærkværdige Stene, hvilke deres høie Besidder H. D. Prinds Carl af Hessencassel har ladet opsætte i Lovisenlunds Have. 1799 udkom i Friederichstadt en i det tydske Sprog forfattet Beskrivelse og Forklaring over begge disse Mindesmærker, med 3 Kobbertavler. Vor med nordiske Oldsager saa fortrolige Hr. Justitsraad S. Thorlacius har nu i de antiqvariske Annaler leveret en høist lærerig Forklaring over disse Runestene, som, det tydske Skrift ikke at foragte, har meget forud for samme, da den kommer fra en Mand, der har og bør have en langt vigtigere Stemme i denne Sag. Hvad der især findes mærkværdig ved den ene af disse Stene er, at Gravskriften er saaledes forfattet, at den i Henseende til Ordenes Form, Flexion og syntaktiske Føininger vidner om en Ægthed og Ælde, der overgaaer alt hvad man fra den danske Tunges gyldne Alder nu har tilovers, og at dette runiske Mindemærke er fundet i det Slesvigske, hvor Runestene ere saa sjeldne og i saa mange Aarhundreder ikke taldes Dansk, - at Gravskriften har prikkede eller punkterede Runer, der, hvis Monumentet har den Alder, som man er beføiet til at tillægge det, tilintetgjør Forfatteren af Skaldas Foregivende, at de punkterede Runers Opfindelse bør tilskrives Kong Valdemar II eller Seier; at den Kryptographie, som blandt de andre svenske, danske eller norske Runestene ikke har sin Lige, indeholder saadanne Ting, af hvilke Runeskriftens Alder med en stor Grad af Sandsynlighed lader sig bestemme. Efter Hr. Justitsraadens Forklaring er Jndholdet af hiin Gravskrift følgende: Thorlef satte denne Steen, mens han var i Svends Huus, til Amindelse af sin Staldbroder Erik, som døde, da de kjekke Karle beleirede Heidebæ (Slesvig); en meget brav Mand. Men Styr var han (paa hans Skib eller Krigstog). Denne Styr kan ikke være andre end den svenske Prinds Styrbiørn, om hvem Knytlinga Saga beretter, at han med en Krigshær drog til Danmark, og der tog Kong Harald Blaatand til Fange, nødte ham til at give sig hans Datter Thyre til Ægte, og med en dansk Skibs flaade at drage med ham til Sverrig for at bekrige hans Farbroder Erik Seier, hvilket altsammen efter Sums Tidsregning er skeet Aar 984, fra hvilken Tid ogsaa Runeskriften maa være. - Den anden slesvigske Runesteen, er langtfra ikke saa mærkværdig som den første. Efter Hr. Justitsraadens Forklaring er Jndholdet af Paaskriften følgende: Aasfred gjorde Gravhøi efter Sigtryg, sin Søn. Ove Kølledrager udhuggede Runerne).