Aalborg Stiftstidende, 1830-03-24
Vi have saameget som mueligt afholdt os fra at trætte vore Læsere med Beretninger fra dette Land, saalænge deres Jndhold udelukkende bestod i tomme Declamationer, Ordgyderier og Kjævlerier imellem de forskjellige Blade, som havde gjort sig til de politiske Partiers Organer. Nu ere Kamrene forsamlede og de Ord, som der falde, ere af ulige mere Vægt, da de stemme Gemytterne og have Jndflydelse paa Folke repræsentanternes Stemmegivning. Saaledes har den 8de Marts Hr. v. Chateaubriand, i Pairernes Kammer i Anledning af Adressen til Kongen, der, som sædvanligt, besvarer Throntalen, fremsat sin Mening og da denne, i hans sædvanlige veltalende Sprog, angaaer Dagens vigtigste Æmner, egner den sig fortrinlig til Meddelelse i et Øieblik, hvor de politiske Begivenheder ikke ere mange. Han vilde ikke foreslaae nogen Forandring i Adressen, da den forekom ham i Særdeleshed kraftig ved det, den ikke sagde, netop dette med Taushed Forbi gaaede, vilde han nu tilføie og tillige retfærdiggjøre sin politiske Adfærd, et Skridt, hvortil han rigtignok ugjerne bestemte sig: "Jeg har aldrig - sagde den ædle Pair - saameget ønsket Fred, og aldrig været mindre oplagt til at styrte mig ind i Kampen: der behøvedes en Udfordring i hele 6 Maaneder, i hvilke jeg hørte mig kalde baade Apostat og Renegat, forinden jeg vilde troe mig nødt til at erklære mig. Jøvrigt tilgiver jeg af mit ganske Hjerte dem, som have brugt slige Uqvemsord imod mig. Jeg forlanger kun 4 Ting for mit Fædreneland; Religion for den hellige Ludvigs Altere, Legitimitet for Hendrik den 4des Throne, Frihed og Ære for alle Franskmænd. Jeg har ingensinde tvivlet om, at de nærværende Ministre ønske Opretholdelsen af disse fire Principer, men jeg har fra første Øieblik befrygtet, at allerede Ministeriets Sammensætning vilde forplumre Publikums Jnteresser; jeg har tænkt mig, at de vilde søge det gamle Frankrig i det nye, jage efter Chimærer og i Kampen for disse bringe Virkeligheden i Fare. Angaaende de udenlandske Forhold, kom han fremmed følgende mærkelige Yttringer: "Throntalen nævner ikke Grækenlands tilkommende Behersker ved Navn, han er bekjendt nok. Om ogsaa Prinds Leopold ikke, efter Protocollens Bogstav, ligefrem hører til den engelske Konge-Familie, saa lader det sig dog vel ikke nægte, at vi have udsendt vore Krigere, betroet Havet vore Skibe og offret vore Skatte, for at see Grækenlands Throne - overantvordet til Englands Konges Svigersøn. Hvorved har da Storbrittanien, gjort sig fortjent af Grækenland? Saalænge det formaaede, har det modsat sig Grækenlands Frihed; imedens det erkjendte de spanske Coloniers Uafhængighed, tilbageholdt det paa Themsen en Deel usle Fartøier, som vare kjøbte for Grækenlands sidste Skjerv, tilveiebragt ved en Subscription, til hvilken den kjærlige Christen og den kjæmpende Soldat, lige beredvillige havde ydet deres Bidrag. Det engelske Cabinet lagde intet Dølgsmaal paa sine Ønsker for Undertrykkernes Seier over de Undertrykte, hvis Fædre de havde slagtet, medens de solgte deres Børn. Nu er da Grækenlands Frihed overantvordet til Beskyttelse af Skyt set paa Corfu, som vi med saa megen Hæder have seet forsvare Pargas Frihed. Lad kun Krigsluen i Orienten blive tændt paa ny, saa ville vi maaskee see Besætningerne i Gibraltar, paa Malta og de joniske Øer indtage de Pladse, som vore Tropper nu skulle rømme. Hvad Modstand vil den kronede Scherif paa Morca vel formaae at gjøre imod dem, som udbetale ham hans Pension; imod den Monark, hvis Datter, han engang har ægtet? Vi ville faae Grækerne at see tjenende som Matroser paa Brittaniens Flaader, og Archipelagets og Moreas Handel i de londonske Kjøbmands Hænder. Og vi, som have bragt vore gamle Kongers Lilier til Morea, vi maa nøies med at have gjort en ærefuld Reise til en berømt Kyst og at have skjænket en engelsk Prinds et Scepter, som er vædet med nogle Draaber af vort Blod og smedet af vort Guld! Ja vel var det en ridderlig Roman, men vore Ministre have paataget sig at omskabe den til en tør historisk Episode. Den underskrevne Protocol maa nu i alt Fald blive gieldende og Prinds Leopold blive Grækenlands Fyrste, til hvilken man vel kunne sige de Ord, som Cicero skrev til sin Broder Qvintus, da han afgik som Proconsul til Grækenland: "Tænk paa Quintus, at du hersker over Græker, som have civiliseret alle Folkeslag ved at foregaae dem med Sædeligheds og Humanitets Exempler og hvilke Rom har at takke for sin hele Oplysning. Jøvrigt kan man ikke andet end rose Englands Politik, som vel ikke har været slet saa naiv, men derimod mere positiv, end vor egen; vi have havt Udgivterne, England har Fordelen; saaledes faaer Enhver Sit (suum Fuique.)