Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-01-31
Udenlandske Efterretninger Spanien. Paa den telegraphiske Vei er fra den de franske Minister i Madrid en Depesche indtruffen til er Hertugen af Broglio af følgende Jndhold: "Det spanereske Ministerium er tildeels forandret: Hr. Zea er af 16 trøst af Martinez de la Rosa og Justitsministeren af Hr. Gareli; Hr. Vasques Figuera er udnævnt til Marineminister og Hr. Arnalde, interimistisk, til Finantsminister." - Temps har adskillige Notitser om disse Ministeriets nye Medlemmer. Til Figuera sætdrer den ikke synderlig Lid. Gareli, Justitsminister i Aaret 1822, nu Medlem af Regentskabsraadet, charakteriserer den som en agtværdig Mand, der hører til de halvliberale Christineres Parti. Arnalde kalder den en øvet Finantsmand, aaben Liberal og meget værlig Mand. At Martine; de la Rosa, een af de meest udmærkede Talere under Cortesregjeringen, ikke mindre udmærket, som Lærd, og i Aaret 1822 Udenrigsminister, er sat i Spidsen for Ministeriet, deri finder Temps sikker Borgen for, at Spanien vil erholde Jnstitutioner, der stemme overeens med vor Tidsalders Aand; thi "vel har man, ikke uden Uret, beskyldt ham for at besidde for liden politisk Kraft; men hans Hengivenhed til den repræsentative Regjeringsforn er ophøiet over alle Tvivl, ja, han turde vel endog medrette regnes for den meest frisindede blandt sine nærværende Colleger." Temps tilføier med Glæde, at de i sidste Undtagelser fra Amnestien dermed ere bortfaldne, og at der Jntet er i Veien for, at de store Mænd, Mina, Galliano, Jsturiz o fl. A., for hvem Zeas smaalige Ængstelighed hidtil holdt Fædrenelandet spærret, nu kunne vende tilbage. - J de følgende Dage, efterat hiin Efterretning var kommen til Paris bemærkede man at de derværende fremmede Diplomater confererede uophørlig med hverandre og syntes meget bestyrtede over en Begivenhed, som de enten slet ikke, ener dog ikke saasnart, havde ventet. Der var endog Tale om, at Hr. v. Ravneval skulde kaldes tilbage, fordi man var misfornøiet med hans Forhold ved denne Leilighed og frygtede for der ved at komme i nye Forviklinger med de østlige Stormagter; skjønt det ikke let kan indsees, hvad Bebreidelse der kan træffe Hr. Rayneval fremfor de andre ved det spanske Hof accrediterede Diplomater, da jo dog ogsaa han har gjort Alt, for at conservere Hr. Zea. At Jndkaldelsen af Cortes og en derpaa snart følgende Constitution ville være umiddelbare Følger af denne Ministerforandring, anseer man i Paris for en afgjort Sag, og, skjønt det hedder, at Ruslands og Preussens Gesandter allerede i Forveien have protesteret imod begge Dele: saa troer man dog, at disse Protester Jntet ville udrette, men snarere bidrage til at give den spanske Liberalisme en endnu kraftigere Impuls, da, som bekjendt, Jntet er Spaniernes Nationalstolthed meere imod, end fremmed Jndblanding i deres indre Anliggender. - Som nærmest Anledning til Forandringen i Ministeriet nævnes, foruden de constitutionelle Bevægelser i Provindserne som hvilke man iøvrigt hører, at Quelada var brudt op fra Valadolid til Logrono, for derfra at virke i Overeensstemmelse med Llander, Valdez, St. Martin, Espeleta og Morillo) ogsaa en i Madrid opdaget Sammensværgelse mod Dronningens Liv. Som en følge af Opdagelsen, skulle 2 Statsraader, 2 Canonici, 1 Abbed og 13 Hellebarderer, hvis Plan var, ved Nattetider ad en hemmelig Trappe at snige sig ind i Dronningens Gemakker, være blevne fængslede. - En Wiener-Correspondent i Allg. Zeitung bebuder Dronningens af Spaniens Anerkjendelse af de tre østelige Magter, som nær forestaaende, og betjener sig i denne Anledning af følgende paafaldende Argumentation: Dronningen af Spanien har dog i det Mindste en omtvistet Ret til Tronen; Ludvig Philip og Leopold af Belgien havde derimod slet ingen har man nu uden al Retsgrund, anerkjendt disse kan man dog med Billighed vente, at ogsaa hiin, med sin halve Ret, vil blive anerkjendt.