Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-01
Følgende Bekjendtgjørelse har den Engelske Minister Grev Münster udstedt førend han forlod Hannover: "J Henhold til en Kongelig Bekjendtgjørelse af 14 Nov., hvori H. M. behagede at underrette sine Tydske Undersaatter om Hensigten af min Sendelse, føler jeg mig forpligtet til at underrette mine Medborgere om de Aarsager, der uundgaaelig nøde mig til at ile tilbage til Engelland, og desværre have lagt nye Hindringer i Veien for H. Majestæts patriotiske Øiemed. Da, som en Følge af Krigens ulykkelige Udfald det sydlige Tydskland, den nordlige Deel af Riget, blev paa ny truet med et Angreb af Fienden, anvendte Regjeringen alle de Kræfter og Midler, den saae sig istand til, for at afværge det, og smigrede sig tildeels med at have naaet sit Maal, da den af Kongen af Preussen havde faaet Løvter i Henseende til de Franske Tropper, der bleve tilbage som Garnison i Hammeln, og da især de Ubehageligheder, disse Løvter maatte være forbundne med, vare ledsagede af Forsikkringen om disse Landes Betryggelse mod Fiendens Angreb. - Men alle vore Bestræbelser at forebygge Churførstendommet Hannovers Besættelse af Preussiske Tropper vare frugtesløse. - Det Ministerium, som ved de Franskes Tilbagetog for nogle Maaneder, siden, er blevet anmodet om at vedblive sine Functioner i sin lovlige Souverains Navn, kunde ene betragte Churførstendømmets Occupation af Preussiske Tropper som en militair Mesure. J Følge et Brev af 27 Jan, fra den Preussiske Minister var det saa meget mere overraskende, som man den Gang tilkjendegav, at H. Preussiske Majestæt, i Følge en Convention med Frankrige havde besluttet, at beholde Churførstendommet og paatage sig dets Bestyrelse indtil Freden. - Noten til den Hannoverske Regjering var ledsaget af en Begjering om, at de af Kongen af Preussen som Deputerede udnævnte Personer, maatte erkjendes i hvert Departement som de øverste, indtil de bleve udelukkede af alle fremmede Forbindelser. - Den gode Behandling Preussen har lovet og de Grunde der anføres for Occupationen, der betragtes som nødvendig for Tydsklands Sikkerhed, kunne ikke undskylde det Hannoverske Ministeriums Samtyk ken i et Middel, der ganske strider mod dets Souverains Rettigheder, og som H. Storbritanniske Majestæt, langt fra at billige, maa høiligen laste Jeg har i Kraft af den Fuldmagt, jeg har faaet, protesteret mod denne Fremgangsmaade, og man haaber endnu, skjønt Preussens Occupation vil være uundgaaelig, at dette Middel vil blive saaledes anvendt, at denne Begivenhed kan blive saa gunstig, som Omstændighederne tillade det, for dette forarmede Land, og saa lidet fornærmeligt som mueligt for vor Souverains Rettigheder. - Da jeg er nødt til at forlade Hannover med de veemodigste Følelser, saa haaber og venter jeg i Kongens Navn, at alle Statens Embedsmænd ville forblive paa de Poster, man har betroet dem, og fremdeles vise deres Konge og Fædreneland de samme Prøver paa Troskab og Hengivenhed, som de have udmærket sig ved, medens Churførstendømmet var i de Franskes Hænder. - Til Slutning maa jeg bede dette Lands Undersaatter, i H. Majestæts Navn, at afholde sig fra hvert Slags Modstand, da en saadan Adfærd nødvendig vilde være skadelig baade for dem og Landet i det Hele. Da den Russiske Keiserl. Armee, hvis Hovedanførsel er betroet til Kongen af Preussen, maa rømme dette Land, og de Brittiske Tropper kun bie paa den Ordre, de for en føie Tid siden have faaet, at indskibe sig, saa vil det blive overladt til den Svenske Armee, ene at handle under sin høie Anfører, og, efter Omstændighederne, overeensstemmende med de gjensidige, imellem Frankrige og Preussen indgangne Betingelser i Henseende til dette Land.