Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-08-09
Endskjøndt der just ikke hører megen Geometri til at trække en lige Linie, er det disse saakaldte Soldater dog umuligt, at holde sig i Rækker og Geled. Ligesaa umuligt er det dem at marskere med lige Skridt. Derved fremstaaer en Urgelmæssighed, en Uorden i deres Bevægelser, hvis Virkning er overordentlig komisk Desuden bære de deres Geværer den ene paa høire, den anden paa venstre Skulder. Ved hvert Kommandoord seer den ene paa den anden hvorledes Sidemanden bærer sig ad, hvorved den besynderligste Forvirring reiser sig. For at gjøre dette komiske Optrin fuldstændigt, bestaaer Compagnierne af 40 Mand, der ere gamle nok til at bære Vaaben, og af 60 Drenge, der ere færdige at segne under Vægten af deres Geværer. Alting i denne pludseligen dannede Hær synes at være en Carricatur af de europæiske Tropper. Utaalmodigen ventede Sultanen paa de ham lovede Exerceermestere. Endeligen kom de fra Ægypten, Frankrig og Jtalien, og Tingene gik noget bedre. - Obersternes Uniform er meget zirlig. De bære et Shawl om Hovedet og et andet bundet om Beltet. En stor Sabel hænger paa venstre Side. Deres Kjole er broderet med Guld. Deres Schalwar (Hoser) ere af rødt Klæde, paa begge Sider besatte med Guldtresser. De bære en Kappe af rødt Fløiel og gule Støvler. Deres Hestes Sadler og Seletøi ere meget glimrende. Soldaterne have en kort Trøie, Beenklæder, de ere vide indtil Knæet, og snevre over Læggene, Snørestøvler og en Hue i Skikkelsen af en Melon, med Guldstriber fra øverst til nederst. De øvrige Officerers og Underofficerers Dragt er kun lidt forskjellig fra Soldaternes. Sølvskildter paa deres Trøier, betegne deres Grad. - Spahis ere de tyrkiske Ryttere. Dette Corps er stort og det er endnu ikke indrettet paa den ny Fod; men det er meget fortræffeligt, da Tyrkiet er rigt paa skjønne Heste og Muselmændene ere meget flinke i at afhugge Hoveder; thi de øve sig heri paa Figurer af Leer. De øvrige Troppecorpser, som Landmagten bestaar af, ere Toptschis eller Kanonerer, Kumbaradgis eller Bombarderer, Vamakerne, der udgjøre Besætningerne af Slottene i Bosphorus, og endeligen Paschaernes Tropper, III ande Røverbander, der bestandigen ødelægge Provindserne, men som man bestræber sig for at disciplinere. - Den tyrkiske Søemagt befinder sig i den beklageligste Forfatning, man kan tænke sig. Førend Grækeropstanden var den næsten udelukkende i Grækernes Hænder, der vare meget virksomme. De nuværende Anførere, ere maaskee de vankundigste Mennesker paa Jorden. De understøttes af italienske Søemænd, der for en eller anden Forbrydelses Skyld have maattet forlade deres Fædreneland. Mandskabet er sammensat af det gemeeneste Pak Svendborg Klosterkirke med Hensyn til denne Kirkes Nedbrydelse, samt en ny Raadstues og en ny Skoles Opførelse i Svendborg, Jndsenderen heraf har dvælet indtil nu med disse Par Ord, der, ihvorvel de mueligt ikke nytte, dog vistnok vil bifaldes af Mange. Men det var da ogsaa først nu han dristede sig til at tale, da han ei før har troet det kom til Virkelighed, at Svendborg Klosterkirke skulde nedrives uden at bruges til Skole, som Byen trænger til, og som er befalet at opbygges af nye. Jkke vil man berøre hvad Udseende det har af, at tilintetgjøre en Kirke, men blot yttre, at Mængden ugjerne seer dens Tilintetgjørelse, naar man har Omstændigheder forhaanden, der ledede til at lade den ærværdige og til Gudstjeneste indviede Bygning staae, og vorde givet en med dens oprindelige Hensigt nærmest passende Anvendelse, nemlig at indrettes til Skolebrug for derfra at udbrede Religion, Sædelighed og Kundskab. Spørgsmaalet vil da vistnok strax opkastes, om Kirken kan indrettes til Skolebrug? Dette Spørgsmaal, hvorom det hele dreier sig, tør man uden at være Bygmester besvare beggende. Jngen nægter vel, at Kirkens Mure ere suffisante og stærke nok, til deri og derpaa at opføre de Indretninger, som behøves til Skole. Murene ere omtrent 2 Alen tykke, uden mindste Læsion, og staae flere Alen i Jorden. Af Ta værket der alt er af Eeg, vil man finde, at ly faa Deele kan have taget Skade, og disse kunne udbedres, eller af nye indlægges. 5 Bielker og 8 a 10 Sparrer, er det hele bør erstattes, thi Taget har ei faaet synde Skade af Raad og deslige, skjønt staaet i maa Hundrede Aar, hvorfor det staaer i flere til især da man for større Fastheds Skyld kan ned ere forbinde hele Værket sammen, og det med en liden Bekostning. Kirken er 63 a 64 Alen lang, 12 Alen breed, 15 Alen høi i Murene. Ved syndte Side er en Udbygning der er 37 a 38 Alt lang, 5 1/2 Alen breed, 9 a 10 Alen høi, som skiller sig fra Kirken med 4 fritstaaende og en til hver Ende med Kirkens Mure forenede, Piller, 2 1/4 Alen tykke, i 5 1/4 Alens Afstand fra hinanden. Kirkens Tag løber i lige Fart med Tilbygningens. Choret, med et Stykke hen Kirken hvor Tilbygningen ender, er 26 Alt langt. Paa flere Maader kunde Indretninger til Skole skee, hvoraf man især vil her anmæleen. De nyelig bemærkede 26 Alen i østre End kan afgive for en første Lærer, 2 Stuer, 2 Kamre, Kjøkken og Spisekammer, og dernæst i Skole 12 Alen lang og breed. Derefter for en Gang 3 Alen breed tvært over Kirken med Vindue for Enden til nordre Side; derpaa for en 3die Lærer (som man antager ugivt) ligeledes en Skole 12 Alen i Fiirkant, med et Kammer i Nord, en Alkove mod Syd, og derved igjen en Kommunicationsgang til 2den Lærer Skole, der bliver saa stor som de forrige, med en Stue, et Kammer, Kjøkken og SpisekammiInd og Opgang til de 2de østlige Skoler kan skee i østre Ende af Sidebygningen, og til di vestlige Skole i vestre Ende. Den 4de Skole, Byt bør have, kunde tillige med fornøden Huuslig lighed til Læreren, nu magelig indrettes i de gamle Skolebygning, og betragtes som Fin Kirkes Skole, om end Skolekassen burde ved geholde den.