Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-06-09
Man har ikke været saa ganske fornøiet i Spanien med, at General Morillo er bleven udnævnt til Generalcapitain over Castilien og Gouverneur over Madrid, da man frygter for den Kraft, som ligger i hans Charakteer og for hans Hengivenhed for Kongen. Begge Egenskaber har han allerede lagt for Dagen; thi da Kongen efter de sidste skrækken ge Begivenheder, som passerede i Madrid, ikke turde mere forlade sit Pallast, saa besluttede General Morillo at giøre en Ende derpaa. Han begav sig nu til Kasernen og forestillede Tropperne i en kraftfuld Tiltale, hvor stor en Skom det var, at Hs. Majestæt ikke kunde give sig den sædvanlige Motion, som var saa nødvendig for hans Sundhed. Ere J Soldater, sagde han ikke villige til at udgyde Eders sidste Blodsdraabe for Eders Konge, Ville J ikke forsvare ham ifald nogle elendige Skurker ville vove paa at insultere ham? – Der ligger gode Følelser, i Menneskenes Hierter som kun behøves at antændes for at fremblusse, ja, ja, raabte alle Kongen leve, vi kiende kun Kongen vi ville kun Kongen. Nu fulgte derpaa de høitideligste Forsikkringer om deres Troeskab og samme Aften gav Kongen og den Kongelige Familie efter for Morillos inderlige Bøn, og begav sig med en stærk Eskorte til den offentlige Promenade, hvor de bleve modtagne med den største Jube. Morillo har nu udkastet en Plan som Kongen harantaget, til at trække 12000 Mand sammen ved Madrid, hvoriblandt de Kongelige Carabinere. Folket ynes ikke at være ret fornøiet dermed. Maaskee man begynder at abne, at Morillo kan blive det for Kongen af Spanien, hvad General Monck var for Kong Karl den 2den af England den 25de April 1660. Det seer rigtig nok ud som Kongen havde faaet et nyt Støttepunkt, thi to mærkværdige Ting ere passerede. Kongen har nemlig udnævnet een af sine gamle Ministre, Marqvien af Casa-Ornio, til sin Gesandt i Paris, og han har den 12te April afslaaet at sanctionere den nye Lov om de patriotiske Selskaber, som Ministeren for det Jndre har anmeldtmed Beklagelse. Ved at tillade dem deres Gang kan det nærværende System lettest blive kuldkastet. Unægteligt er det, at Spanien nødvendig trænger til, at der maar foregaae en Forandring i Statsbestyrelsen og de store Mangler ved den nærværend Constitution maae hæves: nemlig at Kongen har saa godt som ingen Magt og at Forslaget til Lovene kunne udgaae fra den lovgivende Forsamling selv - Gud hielpe Spanien, skriver en Mand, som lever i Madrid og som nu har sluttet sin Correspondente, da han har erfaret at man aabner Brevene paa Posten; hvor svag den nærværende Regierng er sees deraf, at Ministrene have været nødte til at afsætte Dømme ren Arias fra sit Embede, som havde dømt Vinuesa efter Loven, fordi han mishagede Folket." Empecinado har nu udstædet en Preclamation mod en nye Oprører, nemlig Præsten af Villa Viado. General Elio er dømt til Døden i Valencia og skal allerede være henrettet. Provinserne ved Ebro Floden ere beroeligede. – Mange Geistlige ere henrettede; andre have underkastet sig. – Emperinado har sit Hovedqvarteer i Burgos Merino skal være bleven grebet og overleveret til ham. J Barcelona er en Sammencottelse bleven opdaget. Den sidste Franske Post er bleven plyndret. – Gallicien er meest roelig under Minas Commando. Man man deporterer ogsaa rask væk alle Personer uden Lov og Dom som ere mistænkelige. Til det sydlige Frankrig ankomme en stor Mænge udvandrede Spanske Geistlige, som alle nære et brændende Had imod den nærværende Tingenes Orden. De Geistlige betragtes desuden almindeligen som Aarsagerne til de nærværende Uroeligheder i Spanien. De blive nu ogsaa henrettede uden Skaansel. Man arbeidet paa at oprette en constitutionel Clerus og selv at overgive dens Reformation i Militairens Hænder; en Artillerie-Oberst Sancho har derved den meeste Jndflydelse. Calatrava foreslog nyelig i de Cortes Forsamling: at Tilladelsen til at høre Messe og prædike skulde overdrages de civile Auctoriteter. – J Staden Burgos er nylig en moersom Historie passeret; Merino havde sendet en Person med et Brev til Prioren for Karmeliter Klosteret i Burgos, hvori han bad: at sende ham 200 Unser Guld. Personen blev grebet og man fandt Brevet. Den politiske Chef lod nu en paalidelig Person tage Bondens Kiole paa, hvori Brevet var indsyet. Han gik endnu derpaa samme Nat hen til Klosteret og bankede paa. Man lukkede op for ham; han førrede Angest-Sveden af sin Pande og fortalte sit Ærinde. Prioren læste Brevet, og svarede, at det var ham ikke mueligt at sende mere end 100 Unser Guld eller omtrent 2000 Rdlr. Den politiske Chef fik nu Pengene i sine Hænder. Han lod derpaa Klosteret besætte den følgende Dag og opdagede deri en udførlig forræderisk Correspondence og en Plan til et Oprør imod Constitutionen. Prioren og alle Munkene bleve derpaa arresterede.