Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-29
Tillæg til Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn, No. 87. Løverdagen den 29 October 1825. min Blandede Efterretninger. Historie om den store Diamant i det russiske Rigsscepter. Denne Steen tilhørte oprindeligen NadiSchach, i hvis Trone der fandtes to store Diamanter; den ene kaldtes Solens Hav, den anden Bjergenes Maane. Nadir Schach blev myrdet, og nu gik mange af hans Krones Kostbarheder tabte ved Plyndringen, eller bleve siden fordeelte blandt de Soldater, der havde Deel i Byttet. - En vis Schafras i Astrachan, sædvanligen bekiendt under det Navn Million Manden, boede den Gang i Balsora med to af sine Brødre. En Dag kom een af Afganernes Høvdinger til ham og foreslog ham, at sælge ham underhaanden en Diamant, høist sandsynligen den ovennævnte Bjergenes Maane, samt en stor Smaragd, en Rubin af betydelig Størrelse, og andre Ædelstene af ringere Værd, for en meget maadelig Sum. - Schafras forbausedes over Forslaget, og, under det Paaskud, ikke at være forsynet med den til Kjøbet af disse Juveler fornødne Sum, udbad han sig en Tidsfrist, for at kunne raadføre sig desangaaende med sine Brødre. Men den maaske mistroiske Sælger indfandt sig ikke igjen. - Efter sine Brødres Overtalelse opsøgte nu Schafras den Fremmede, der imidlertid allerede havde forladt Balsora. Armenieren (Schafras) mødte ham siden tilfældigviis i Bagdad og afkjøbte ham alle de Juveler, han var i Besiddelse af, for 50,000 Piastre. Schafras følte hos sig selv, at det var nødvendigt at lagttage den dybeste Taushed, og besluttede derfor at forblive i Balsora, ligesom for at fortsætte Forretningerne. - Først efterat tolv Aar vare henrundne, begav den ældste Broder, med de øvriges Samtykke, sig paa Veien med den største af Diamanterne, som han saa længe havde holdt skjult. Han gik over Cham og Constantinopel, derpaa gjennem Ungarn og Schlesien til Amsterdam, hvor han offentligen faldbødsine Juveler. - Den engelske Regjering befandt sig blandt de Høistbydende. Det russiske Hof lod den store Diamant komme til Petersborg, og tilbød sig at godtgjøre de med dens Befordring didhen forbundne Omkostninger, Fald man ikke skulde blive enig om Prisen. Da Diamanten ankom, foreslog den russiske Minister, Greve Panin, Schafras følgende Betingelser, hvorved Hr. Lesaref, Grevens Juveleer, var Mægler. Schafras skulde ved et Diplom faae Arveadel, en aarlig Pension paa 6000 Rubler, for Livstid, samt 50,000 Rubler i rede Penge, hvoraf en Femtedeel strax og Resten inden til Aar, i regelmæssige Frister, skulde betales. Schafras forlangte Adelsdiplomet ogsaa for sine Brødre, samt nogle andre Fordeele og Begunstigelser, og var saa haardnakket paastaaelig i sine Fordringer, at Diamanten blev sendt tilbage. Men nu befandt han sig i stor Forlegenhed; han havde sat sig i Bekostning, var tvungen til at betale Renter af store laante Summer og havde ingen Udsigt til at sælge Ædelstenen paa en fordeelagtig Maade. Mæglerne havde forsætligen bragt ham i denne Forlegenhed, for at benytte den til deres Fordeel. - For at undgaae sine Gjeldsherrer, saae han sig nødsaget til at flygte til Astrachan og holde sig skjult der. Tilsidst blev Underhandlingen med Rusland igjen fornyet ved Greve Gregor Orlof og Diamanten kjøbt for 450,000 Rubler i rede Penge og Ophøielse i den russiske Adelstand. Af denne Sum, siger man, medgik 170,000 Rubler til Mæglerne, Commissionairerne, Renter og lignende Udgivter. Schafran bosatte sig i Astrachan, hvor hans Rigdomme, da han ingen mandlige Arvinger havde, tilfaldt hans Døttre, hvis Mænd, for størstedelen igjen satte dem overstyr.