Aalborg Stiftstidende, 1837-07-08
Indsendt.) Det er Redactionen behageligt at optage følgende velvillige Berigtigelse af en Yttring i dette Blads Nr. 104, i Anledning af en af Neue Zeitung indført Efterretning fra Chemnitz, saa meget mere, som den kyndige Forfatter derved møder Anskuelser, der ikke ere ualmindelige: Her i Avisen Nr. 104, 3die Juli, er anført som Beviis paa den Skyggeside, Fabrikindustrien formenes unegtelgen at kunne have ved med Hensyn til Afsætningen oft at kunne møde ganske forandrede Conjuncturer, tildeels fremkaldte ved nye Forbedringer ved Maskiner, at Arbeidslønnen for Strømpevævere, Vævere og Cattuntrykkere i Chemnitz i Sachsen er gaaet ned under Halvdelen af hvad den var for et halvt Aar siden. Vi tillade os at gjøre opmærksom paa, at det er ingenlunde Fabrikindustrien udelukkende denne Bebreidelse gjælder, forsaavidt der er Grund til at giøre Jndustrien i saa Henseende nogen Bebreidelse; og at i det nævnte Tilfælde neppe nye Maskiner have forrykke Forholdene. Strømpevæven, der bruges i Sachsen, er den samme, som vor, og som i over et halvt Aarhundrede er forbleven uforandret, et af de mærkeligste og maaske det eeneste Exempel paa at en Maskine i sin første Fremtrædet var saa ufuldkommen, at flere Generationer til havde at forandre ved samme; og den Krisis, der træffer Strømpe, væveren, maa i ikke mindre Grad træffe den, der ved Haandarbeide binder Strømper. Vi troe næmlig, at det vistnoi og for sig sørgelige Resultat er fremkaldt ved de stærkt, faldne Uldpriser, som bevirke, at Besidderne af de store Productionsforraad, hvad enten disse nu skyldes Fabrikindusteller Haandarbeide, ikke kunne sælge for Productionspriser, og altsaa i det Mindste for en Tid beholde deres Varer i Magazinerne. Lignende Forhold troe vi ei at være tilstede, for Væverne og Cattuntrykkere, i hvorved Maskinvæven- og Valsetrykningen snarere kunne bevirke en Forandring i det sachsiske Arbeideres Kaar, som dog næppe nu pludseligen føles, da Forbedringer alt længe kjendes. Men, ligesaalidet som i dette Tilfælde, kan i noget Tilfælde nogen Bebredelse ramme Fabrikindustrien overhovedet. Vi mindes det er den, der har ydet hele Folket, Middelstanden, Almuestanden i Forening med de høiere Stænder, langt flere Livets Beqvemmeligheder, end i Fortiden tilvirkedes ved Trællehaand udelukkende for Stormanden, at den sysselsætte nu et langt større Antal arbeidende Hænder, end de, der forhen fandt Arbeide ene ved med Haanden at tilvirke lignende, men ufuldkommere Varer, at den lønner dens Ardeidere, skjøndt Productet er langt billigere, bedre, fordi Maskinerne give et langt større Product. Men derhos serkjende vi vel, at den Enkelte især den ældre Arbeider kan lide, fordi ikke han, men Andre finde Arbeide ved Maskinen, at Stater staae her i samme Forhold som Jndivider, og at ingen Stat maae blive tilbage i at tilegne sig de Forbedringer ved Maskinen, som ere indførte til Jndustri sens Fremme. Som andet Sted er anført Nyt Magazin for Kunstnere og Haandværkere udgivet af G. F. Ursin og C. G. Hummel Nr. 48) gjælder for Følgende, som skyldes tildeels den berømte Babbage. Faae flere Stater Varer til samme Marked, saa lidet le kun de, der ikke have indført de nyeste Forbedringer, og de ville atter hæve sig ved at indføre dem. Undertiden indvender man, at Mængden af Varerne jo kunde tænkes saale holdes at voxe, at deres Priis skulde falde saa lavt, at Arbeiderne maatte forhungre. Men man maa bemærke, at ved Maskinvæsenets Forbedring skride alle Jndustrigrene stadigen fremad, saa at Resultatet ikke kan blive andet, end at Menneskene i det Hele taget derved ville kunne forskaffe sig et større Antal og bedre Naturproducter, end forhen ; men, at de derved skulde komme til at lide Nød, synes i det Mind 1ste urimeligt. For Regjeringerne i de forskjellige Stater, bliver det blot en Opgave, at have et vaagent Øie med, at de forskjellige Jndustrigrene samtidigen skride frem, og, forsaavidt det staaer i dens Magt at bidrage til, at dette kan skee, i det de især tage Hensyn til Forarbeidelsen af Landets egne Producter. Det ligger iøvrigt i Jndustriens Natur, at ligesom med den større Fordele kunne tilvindes, end ved Agerbruget, saaledes lider den ogsaa mere under de Standsninger Conjuncturer fremkalde. Er Landmandens Høst i et enkelt Aar ringe, er Tabet vistnok ofte især for den Enkelte, eller endog for en heel Provinds føleligt, forsaavidt ikke ved Dyrkning af forskjellige Producter man har stræbt at bøde paa den Misvært, der kan træffe et enkelt; men Landmanden faaer den ringere Mængde høiere betalt og indløser saaledes ofter samme Sum, som en rigere Høst vilde have givet. Den derimod, hvis Næringskilde er Jndustri, det være Haandindustri eller Fabrikindustri, berøves ved en saadan Misvært deels sine Kunder, Landmændene, og maa deels ogsaa til høiere Priis kjøbe sine Livsfornødenheder. En høiere Jntelligents, Besindighed, Huusholderiskhed kræves derfor hos den Jndustrielle, end hos Jordbrugeren, der tilvirke Producter, som det daglige Livs Fornødenheder til enhver Tid kræver.