Berlingske Tidende, 1832-09-24
Jblandt de indenlandske Anliggender, som nu tildrage sig den almindelige Opmærksomhed, ere Parlamentets Undersøgelser om Bankens Tilstand et af de mærkeligste. Bank-Directeusernes Vidne=Udsagn ere særdeles lærerige og vigtige for den Engelske Statsoeconomie med Hensyn til offentlige og private Forhold, saafremt ellers overhovedet Privatinteressen i Statsoeconomien kan adskilles fra den offentlige. De ere lærerige, fordi de indeholde soleklart Beviis paa, hvor høist skadeligt alt hemmeligt Væsen i Henseende til alle vigtige Pengeinstituter er for en heele Nation, selv den rigeste, og hvor meget hele Landets Velfærd derved sættes paa Spil. Hvo skulde have troet, at Banken, fallerede i Aaret 1825 var i Begreb med at erklære sig ude af Stand til at indvexle sine Noter imod Guld, og at selv Huskisson raadede den til at gjøre dette, da Regjeringen hverken unde eller vilde hielpe den. Man betænke blot den frygtelige Lystelse, som en saadan Begivenhed maatte have frembragt i hele Landet, Hele National-Capitalen var uden Tvivl falden en Fjerdedeel, om ikke dybere, formedelst deres Svaghed, som bestyrede denne Anstalt; Vi have her igjen et Beviis paa de strækkelige Følger af Sky for Offentlighed i offentlige Anliggender. Men endnu besynderligere er det Middel, som blev anvendt, og som afværgede Catastrophen. Da Bank-Directeurerne i hiin betrængte Tid opgjorde deres Status, fandt man til al Lykke en Pakke med Eet hundrede tusinde Pund gamle Eet Punds Roter, som man skyndte sig med at sætte i Circulation efter erholdt sildigere Indemnification af Parlamentet. (Circulationen af Bank noter paa eet Pund var nemlig lovstridig, og den mindste Note er paa fem Pund.) Dette gav Circulationen et nyt Sving; Publicum kjendte ikke den sande Aarsag, hvorfor Ministerne tillode Circulationen af Et Punds Noter, og den paa en Fition beregnede Tillid vendte igjen tilbage. Disse Misbrug ere nu komne for Dagen; ogsaa her er Hemmeligheden røbet. Nationen vil ikke længere taale slige Skandaler. - Vigtige ere hine Undersøgelser, fordi Circulations=Systemet, efter Bank-Octroyens Udløb, vil komme til at hvile paa en fastere Grundvold. Alle Erfaringer og tidligere Feil ville vorde benyttede til at give denne Green af Statsoeconomien den største Frihed forbunden med den størst muelige Fasthed. Om endog eet Bank-Jnstitut for Hovedstaden og hele Landet er høist ønskeligt, saa vil det dog ikke meere komme i Besiddelse af Privilegier, der kan friste det til saadanne Misbrug, at et heelt Lands Vee og Vel blev af hængigt enten af Jnstitutets egne Feil eller af Andres Capricer. Næsten alle de, der pleie at spille en Rolle i Politiken, ere nu beskjeftigede med at hverve Stemmer for sig selv eller for deres Venner til de forestaaende Valg. Mænd af de fornemste Classer gaae nu saavel i Stæderne som paa Landet fra Huus til Huus, bukke for enhver Borger og Bonde, ryste Mændenes haarde og ofte smudsige Haand, kysse Konerne og Døttrene, gjøre smilende de skjønneste Løfter, bestikke med glatte Ord, og, hvor de finde Haanden aaben, med blankt Guld, - og Alt dette for at skaffe sig eller En af deres Partie et Sæde i det jordiske Paradiis, Underhuset, hvilket, til Trods for alle Reformer, endnu synes at have ligesaa mange Tillokkelser for Toryerne, som for Whigerne og de Radicale. Ja, til Trods for at Reform og Paastand om, at Reformen har givet Pøbelen, Valgene ihænde, og at Underhuset i Fremtiden vil komme til at udgjøre et Kammer af Delegerede, hvoraf man kan vente Overhusets, Kirkens, ja endog Kongedømmets Afskaffelse, istemme Torverne dog allerede Triumphsange, og paastaae dristigen, at deres Partie vil faae Majoriteten for sig. Maaskee troe de det ikke selv (skjøndt det ikke er umueligt) men hvo kan fæste Liid til Partiernes Paastand, Paa mange Steder, og fornemmelig i nogle af de større Byer, gives der Foreninger, som bestræbe sig for, uden Hensyn til Personer, og blot af offentlige Grunde, at sikkre firisindede Deputeredes Valg; men, saa vidt man kan slutte af Stridighederne i Provindsialblade, ere næsten overalt, nu som før, smaalige Personligheder og locale Hensyn med i Spillet; ja selv de fleste Sectereres Bestræbelser for at faae Mænd valgte, hvilke det er om Negerslaveriets ufortøvede Afskaffelse at gjøre, ere forbundne med saa meget bitter Personlighed og lav Lidenskab, at man maa tabe al Agtelse for dem.