Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1840-07-14
Ogsaa i Roeskilde arbeider man ivrigt paa en Æresport, og næste Postdag vil rimeligviis bringe Efterretninger og Kongens Reise, og de Festligheder, som i den Anledning finde Sted. Det er imidlertid ikke blot Beskrivelser over Festligheder, man nu for Tiden venter fra Roeskilde, men den almindelige Opmærksomhed er vistnok nu mere end nogensinde forhen rettet mod den gamle Bye, for derfra at høre de Ord, der ville og maae have betydelig Jndflydelse paa Danmarks Fremtid; thi imorgen samles Stænderne der. Med temmelig Sikkerhed kunne vi forudsige, naar vi ville have Efterretning om Kongens Reise; men naar vi faae Efterretning fra Stænderne, er derimod aldeles uvist. Dog ville vi trøste os med, at den Langsomhed, hvormed Stænder-Forhandlingerne hidtil ere meddeelte Nationen, ikke har havt nogen skadelig Jndflydelse paa selve Forhandlingerne, men at disse rastløse ere skredne frem, og idet vi haabe, at det fremdeles vil blive saaledes, ønske vi tillige, at den nuværende Forsamling maa stifte meere positiv Nytte end de foregaaende. Vel vide vi, at det paa nærværende Tid, da Partierne med mere Bestemthed ere traadte op mod hinanden, vil være Stænderforsamlingen umuligt at tækkes Alle, men vi vide og, at en redelig og kraftig Stræben efter at finde Sandheden, og at gjøre den gjældende, stedse har mødt Paaskjønnelse, og den vil vistnok og blive den nuværende Stænderforsamling til Deel, naar blot Parti=Anskuelser blive fremmede for enhver Deputeret, og med Ønsket herom, og om at de maae finde Kraft til deres betydningsfulde Gierning, ville vi forlade de Deputerede indtil den med Længsel ventede Stændertidende bringer os nærmere Efterretning fra Roeskilde. Sprogsagen og Slesvigs Forening med Holsteen er endnu stedse de Hovedgjenstande, der beskjæftige Bladene fra Hertugdømmene og man kan ikke nægte, at Schleswig-Holsteinerne udvise en sjelden Virtuositet og Udholdenhed i at variere disse forslidte Theemaer. Skjøndt vi ikke ere aldeles utilbøielige til at dele Anskuelser med dem, der mene, at Forsvarerne af det moderne Schleswig=Holstein bruge samme Methode som en vis Præst, nemlig, at de aarligen, eller maaskee endog maanedlig, vende Bunken af deres kostelige Afhandlinger, for at Publicum kan nyde godt af dem mere end een Gang, blot med en ny Sauce over, saa troe vi dog, at en Afhandling, som findes i No. 28 af Jtzehoer i Wochenblatt er aldeles original, thi den indeholder en Deel naive Tilstaaelser. Efterat nemlig Historien paa sædvanlig Maade er bleven forhutlet og den danske Propaganda har faaet sin Text læst, kommer Forfatteren til det Resultat, at det ikke alene ere de Danske i Slesvig, men og endeel indfødte Slesvigere, der tjenstvilligen fremme den danske Sag samt at der ere Mange, saare Mange i Slesvig, der ikke vide hvad de ere, eller hvad de ville, og for hvem det er ligegyldigt hvad der bliver af dem. Disse saare Mange høre naturligviis ikke til den bedre Majoritet, og samme Skudsmaal, faae de Holstenere, der mene, at man skal lade Slesvig skjøtte sig selv. Forfatteren trøster sig imidlertid strax efter med, at naar blot Slesvigerne ikke svigte, naar blot Slesvigs Jndvaanere bestemt udtale sig, saa vil Anstødstenen snart forsvinde", og af denne Mening ere og vi og troe derfor, at den Flensborgske Schleswig Holsteiner gjorde rettest i, indtil dette var skeet, at forholde sig rolig, forat Slesvigerne dog endelig og kunde faae Leilighed til at afgive denne Erklæring.