Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-07-26
J Overhuset erklærede Viscount Melbourne, paa et Spørgsmaal af Lord Ellenborough, at den Jrlandske Tvangsbill vilde paa nye blive foredraget i Underhuset med Udeladelsen af nogle Clausuler. - Greven af Wicklow angreb med bitter Daddel den Forandring, som var i dette Stykke foregaaet i Premierministerens og Cabinettets øvrige Medlemmers Grundsætninger. Lordcantsleren tog Ministeriet i Forsvar, og erklærede Umueligheden af at kunne drive Tvangsbillen igiennem i Underhuset med de tre nu udeladte Clausuler, hvorved der opstod en skarp Ordvexling imellem disse to Huses Medlemmer. Besidder jeg ikke, sagde Greven, saamegen sarcastisk Veltalenhed som Lordcantsleren, saa kunde man i det mindste ikke bebreide ham, at han i Dag sagde det og i Morgen noget andet. Hertugen af Wellington og Greven af Limerik fandt det nedværdigende for Huset at gjøre det afhængigt af Underhusets Formeninger. Lord Melbourne dadlede Greve Wicklows Udladelser i de bitterste og skarpeste Udtryk. Herpaa bad han i Kongens og Fædrenelandets Navn om Husets Biestand til at sætte billen igiennem i dens forandrede Form. Men skulde Folkeforsamlingerne i Jrland antage et truende Udseende, saa vilde Ministerne, paa hvilken Aarstid det saa var, sammenkalde Parlamentet for at erholde dets Biestand. - Hertugen af Buckingham tog nu Ordet for at sige en Mængde bitterheder, og endte med de Ord: at den ædle og lærde Lord paa Uldsækken kunde være i Begreb med at tage en dyb, stor kende Slurk paa den nye Administrations Vel(Disse Ord opvakte en stor Latter). Marqvien af Landsdovn vilde til at tale; men Lordcantsleren bad ham bie lidt, og sagde: Den ædle Hertug maae være fortroelig med Dialecten i eet eller andet Ølhuus, hvor jeg ikke pleier at komme, og synes at have opfanget sine pluddervelste Udtryk i en Kroe. - Nu opstod atter en stor Latter; imedens Andre raabte til Orden. Hertugen gav imidlertid efter, og efter nogen Ordvexling blev Kiævleriet, som havde vakt megen Opsigt, bilagt. Efter et overmaade lidenskabeligt Udfald paa det Greyske Ministerium spurgte Marqvien af Londonderry om Hr. Littleton forblev i sin Post. Lord Melbourne svarede, at Hr. O'Connel vel var Jrlands Agitator; men tillige eet af de vigtigste Oppositionsmedlemmer, og at det var umueligt at forestaae Regieringsanliggenderne uden af og til at indlade sig i Forbindelse med saadanne Medlemmer. (De Torys og Whigs brænde nu saaledes løs paa hinanden, at man trænger til en nye Geert Westphaler for at meddele en Skildring af dem.)J London har man de meest afvigende og modsigende Efterretninger og Don Carlos; at han har hemmelig forladt England synes vist, men om han er kommen til Spanien er tvivlsomt. De Franske Blade have ikke bragt det videre heri end de Engelske. Noget maae vel være i Sagen, siden man hører at de Franskes Konge har opsat sin Reise til Sydfrankerige paa en ubestemt Tid, og saa troer man i Paris, at Don Carlos er undveget til Spanien, endskiøndt ingen kan angive det rette Sammenhæng dermed. Den ligitimistiske Bankeer Jauge har bekiendtgjort i Gazetten en Skrivelse, som han vil have modtaget som Hs. Majestæt Kong Carl den 5tes Bankeer, og som indeholder den officielle Efterretning, at han var ankommen til sine Undersaatter, og hvorfor han vil modtage Underskrifter til et nyt Statslaan for Don Carlos's Regning. Men den Franske Regiering lod ham arrestere paa Børsen ved to Politie Commissairer under alle de Tilstædeværendes Biefald. – Fra Madrid berettes at Cholera hidindtil har indskrænket sig til Hospitalierne, og at Frygten derfor har lagt sig; den skal have naaet til Valencia. Valgene til Kammeret faaer et heldigt Udfald for Dronningens Partie, og den bekiendte Arguelles er valgt for Asturien.