Viborger Samler, 1842-08-06
Jndenlandske Efterretninger. Angaaende Fortsættelsen af Striden mellem Borgerrepræsentanterne og Byfogden i Skanderborg meddeler Kbhavnsposten" følgende Beretning: Efterat Borgerrepræsentanterne eenstemmig havde nedlagt deres Embeder, fordi de ikke troede pligtmæssig at kunne udføre det dem betroede Kald ved Siden af den Myndighed, Byfogden og Amtmanden tiltoge sig, fik de ved Skrivelse fra Amtmanden Tilhold om at vedblive deres Functioner og at give Møde paa sædvanlig Sted og Tid – under en Mulct af 20 Rbd. for Enhver, som sad dette Tilhold overborig. Hvorfra Amtmanden, Kammerjunker Lindholm, har faaet denne Myndighed til at ikiende frit valgte og frit fungerende Borgerrepræsentanter Straf, som jo fra Mulct kan efter hans Tykke forhøies til Fængsel osv., veed Jngen i Skanderborg, maaskee ikke engang Kammerjunkeren selv, thi i Communalanordningen findes ingen Hjemmel derfor. Jmidlertid maae Borgerrepræsentanterne vel dog have frygtet Trudselen, eftersom de gave Møde, og saaledes atter tiltraadte deres Functioner – med Undtagelse af Formanden, Snedkermester F. Møller, der øieblikkelig afreiste til Varde, for der personligen af foredrage Kongen Sagen. Da Formanden saaledes endnu fattes, kunde der nok reises velgrundet Tvivl og Gyldigheden af Repræsentationens Beslutninger. Et Par Dage efter arriverede en Skrivelse fra det danske Cancelli, ifølge hvilken dette kgl Collegium, efter et Referat og en Jndstilling fra Amtmanden, giver Byfogden, Justitsraad Blichfeldt, Medhold i hans Strid med Borgerrepræsentanterne, tilholder disse at ter at tiltræde deres Functioner – dog uden Trudsel om Mulct, og opfordrer dem til at fremkomme med motiverede Klager, naar de troede sig foranledigede til Besværinger. Saavidt ere vi for Øieblikket komne. – Endskjøndt det naturligviis vilde være upassende at opvarte Publicum med passerer en udførlig Fortælling om alle de Stridspuncter, der have verseret mellem Repræsentanterne og vor lille Byes Magistratspersoner, er det dog maaskee ikke ganske overflødigt at anføre nu, da Striden har vundet en vis historisk Betydning, Aarsagen til samme. Her paa Skanderborg Byes Grund ligger Skanderborgs Amts Sygehuus. Da det for en Tid siden blev bestemt, at dette Sygehuus skulde have en Udvidelse ved Tilbygning af Badehuus og desl., skulde til Byggeplads anvendes et Grundstykke, som tilhørte Skanderborg, Kjøbstads Commune. Medens Borgerrepræsentanterne vilde, at Værdien af dette Grundstykke skulde – da det ikke anvendtes længere til Communens men til hele Amtets Bedste erstattes Communen med 200 Rbd., forlangte Byfogden, at Grundstykket skulde afstaaes uden nogensomhelst Godtgjørelse. Denne Meningstlighed afgjordes ved en Amtsresolution, hvorefter Grundstykkets Værd skulde erstattes Communen efter uvillige Mænds Skjøn. Til Vurderingsmænd, valgte Byfogden 2 Sognefogder i Amtet, der taxerede Grundstykket til 7 Rbd. og hermed maatte Byen lade sig nøie. Det mest Stødende herved var, at disse Sognefogder neppe i Almindelighed ansaaes for uvillige Mænd, da det jo var i Amtets, følgelig ogsaa i deres Jnteresse, at Vurderings summen blev saa lille som muligt. Et Par uvillige Mænd vilde let have været at finde udenfor Amtet. Herfra al den Strid. – Uagtet Opinionen her i Skanderborg ikke er udeelt for Borgerrepræsentanterne, kunne de dog siges at have de uafhængige Borgere paa deres Side, som af Hjertet ønske, at Byfogden, hvis Embedsførelse iøvrigt er al Paaskjønnelse værd, vilde nedstemme Tonen lidt i Byens communale Anliggender, hvor Borgerrepræsentanterne dog ere hans sideordnede Ligemænd. Vi have nemlig ikke Raad og Kraft til ret mange Borgerkrige."