Corsaren, 1842-02-18
Kvindens Emancipation. II. "Min Søn! Vil Du være viis, saa vogt Dig for Fruentimmer." Dette er et godt, et saare godt Raad, og Manden, der har givet det, har vist havt god Grund dertil. Ja! det er sandt og godt, og frembyder kun den ene Vanskelighed, at man ikke godt kan følge det. Selv "Corfaren" den rolige, alvorlige og befindige "Corsar", har ikke kunnet holde sig det efterretteligt, men er geraadet paa gale Veie og har givet sig af med Fruentimmersager, har prædiket og Fruentimmernes Emancipation. Den gjorde det med den bedste Villie af Verden; men hvad Tak faaer man for den gode Villie? – Skam. - Vi have faaet Skam til Tak for vor gode Villie. Tænk blot Fordi vi have talt for Kvindens Emancipation, have onde Tunger udbragt det Rygte, at vi have forskrevet Mom. Randeau hertil for at udføre Planen! Et Øiebliks Betragtning vil imidlertid vise den opmærksomme Læser og Læserinde, at der ikke er et sandt Ord i denne Bagvadskelse. Mom. Randeau vil netop det Modsatte af Kvindens Emancipation. Det Modsatte af Emancipation er Mancipation, Romernes mancipatio, som betyder den Handling, hvorved man tilkjøber sig en Person saaledes, at samme kan af sin Eier eller Eierinde bruges til hvad denne finder for godt. Det er saaledes af denne blotte Definition klart, at vi med vor Emancipation netop ville det Modsatte af Mom. Randeau's Mancipation, hvisaarsag vi udtrykkelig nedlægge Vrotest imod den Mening, at vi skulde have benyttet os af vor Jndflydelse til at skaffe hende Protection paa vedkommende Steder og navnlig hjælpe hende til at faae høi Bemyndigelse til Oprettelsen af en Mancipations-Anstalt en gros. For Alle dem, der see dybere i Tingen og kjende lidt til Forholdene, vil det desuden være klart, at det er Frihedens Uvenner, der bestytte Mancipationen, altsaa Folk, hos hvem vi ingen Jndflydelse kunne have. Man maa ikke undre sig over, at vi tage os dette saa heftigt, at vi næsten transpirere derved; thi Ærbarhed og gode Sæder har "Corfaren" altid holdt paa, og den troer endnu, at Jngen i denne Henseende bør give Forargelse. Siden vi nu ere komne ind paa Capitlet om Kvindens Emancipation, maae vi dog gribe Leiligheden til at bemærke, at vi ikke meere ere saa ivrige for den som før, eftersom vi have seet, hvilke Ulemper den kan medføre. J England er nemlig en Dame aldeles emanciperet, en høi Dame, Dronning Victoria. Hun er gift; men hendes Mand er ikke andet end hendes Mand, medens hun er hans Dronning; han sidder paa en lav Stol, hun sidder ved hans høire Side paa en høi; de følges af til Parlamentet, og der taler hun, og han hører til o. s. v. Dette er nu fuldkommen i sin Orden ifølge de særegne Forhold derovre; men, hvor let kunde det ikke gaae ligedan med andre Damer, som fik denne Frihed! Alene Muligheden af et saadant Tilfælde er nok til at gjøre Sagen betænkelig, som Ørsted pleier at sige i Stænderne, og gjøre den ubetimelig, som der ogsaa pleier at siges. Næstefter Frihedens Brug er Jntet saa farligt som dens Misbrug, mene de fleste forsigtige Statsmænd. Om ogsaa Damerne kunde stille Garanti for, at de ikke vilde misbruge Friheden, vilde det være betænkeligt at tilstaae dem den; thi hvor findes juridiske Garantier, der ere noksom betryggende, som der siges i "Tidsskrift for Literatur og Kritik" i Artiklen om den norske Constitution. I det Hele taget, maae vi reent ud sige, at vi finde det forbundet med mange "Misligheder" at give Kvinden fri. Hvo veed, om det vilde være til hendes sande Vel? Hvo kan skue ind i Fremtiden? J ethvert Tilfælde maae de gradeviis vænnes til Emancipationen. Thi have vi besluttet: Med den forhen proclamerede Emancipation skal der ikke hastes; foreløbig bliver Alt ved det Gamle. - Ah. - det Gamle! Vi have en gammel Lænestol, det er ganske mageløst, hvor godt man sover deri. Jngen Snedker kunde lave en moderne Stol, hvori man fov halvt saa godt. Vi sætte os hen deri - ah! hvor det er deiligt! - sov vel! Efterskrift (en halv Time senere). Vi vide slet ikke, hvorledes det gaaer til: Vi kunne ikke sove der saa godt som før. Det er, ligesom der var kommet en Uro i Stolen. Naa! det gi'er sig vel nok.