Berlingske Tidende, 1779-07-01
Efterat Hendes Majestæt, Keiserinde og Apostolisk Dronning til Ungarn og Bøhmen, og Hans Churfyrstelige Durchlauchtighed af Psalz, have besluttet at forenes tillige med Hertugen af Zweybrücken om den afdøde Chur fyrstes af Bayern Efterladenskab, saa er Hendes Majestæt paa den ene, og Churfyrsten af Pfalz paa den anden Side for sig og sine Agnater komne overeens om følgende Artikler: Art. 1. Til Churfyrsten af Pfalz og Hans Huus afstaaes, under de i 4de, 5te og 6te Artikel fastsatte Vilkaar, alle de Districter, som Huuset Østerrig for nærværende Tid virkelig holder besat baade i Bayern og Ober Pfalz. Den første afstaaer fra alle Fordringer, som han nogensinde kunde giøre for denne Besiddelse=Tagelse, og Hs. Majestæt, Keiserinde Dronningen, fritager paa sin Side Churfyrsten af Pfalz fra den under 3die Januar. 1778 sluttede Convention, og frasiger sig paa den formeligste og eftertrykkeligste Maade i Kraft af denne Artikel, baade for sig, sine Arvinger og Efterfølgere, for evig alle de Fordringer, som hun har gjort eller kunde giøre paa noget af den afdøde Churfyrstes Efterladenskab, paa hvad Grund det end maatte være. Art. 2. Hendes Majestæt, Keiserinde Dronningen, afstaaer hermed for sig og sine Efterfølgere af besynderlig Velvillighed til Churfyrsten af Pfalz Herskabet Mindel heim, saavel for ham, som for hans Efterfølgere, hun afstaaer og til samme alle Kronen Bøhmens Rettigheder paa de Herskaber, som tilhøre Græverne af Schønburg, nemlig Glauche, Waldenborg og Lichtenstein, tillige med deres Pertinentier, paa det at Huuset Sachsens AllodialFordringer des lettere kunde bringes i Rigtighed. Endelig vil og Hendes Majestæt igien overdrage til Churfyrsten, af Pfalz og det heele Pfalsiske Huus de i Ober=Plalz beliggende Bøhmiske Lehne, saaledes som Churfyrsterne af Bayern hidtil have eyet samme. Art. 3. Videre lover Hendes Keiserlige Kongelige Apostoriske Majestæt at anmode Keiseren og Riget, at samme maatte behage at overdrage til Hans Churfyrstelige Durchlauchtighed af Pfalz, ey allene for hans egen Person, men og for det heele Pfalsiske Huus, de deels i Schwaben, deels i Bayern beliggende Rigs=Lehne, hvilke den Wilhelminske Linie nyelig har erholdt, saaledes som den afdøde Churfyrste af Bayern har eyet disse Lehne, og, for at give Churfyrsten et desto tydeligere Beviis paa det oprigtigste Hiertelav, hun har til hans Person, saa vil Hendes Majestæt giøre sig Umage for, at Administrationen over bemeldte Lehne skal blive Hans Churfyrstelige Durchlauchtighed inddrømmet, saasnart denne Convention er bleven ratificeret. Art. 4. For at svare til denne Hendes Keiserlige Kongelige Majestæts Velvillighed, afstaaer Churfyrsten af Pfalt for sig, sine Arvinger og Efterfølger, til Høybemeldte Hendes Majestæt, og indrømmer hende Amterne Wildshut, Braunau med Staden af samme Navn, Maurkirchen, Friborg, Mattigkowen, Ried, Schærding- og over Hovedet al den Deel af Bayern, som ligger imellem Donau, Jnn og Salza, og hører til Generalitetet eller Regieringen af Burghausen, i den Stand, hvori de nu befindes. Art. 5. De i foregaaende Artikel anførste Floder skal, saavidt de berøre de Lande, som ere afstaade, tilhøre Huset Østerrig og Churfyrsten af Pfalz tilfælles; ingen af begge Deele skal have Rettighed til at forandre disse Floders naturlige Løb, eller forhindre Undersaatternes fri Skibsfart og Passage med Vare, Levnedsmidler og andre Sager op og ned af disse, ei heller har nogen af dem begge Frihed at anordne paa disse Floder nye Told eller Paalæg, hvad Navn de endog have. Alt det, som her ovenfor er aftalt, skal og forstaaes om den Deel af Jnn, som løber imellem Amtet Schardingen og Grevskabet Neuburg. som af Huuset Østerrige gives til Lehn. Art. 6. Det Land, som ligger inden for de i 4de Artikel anviiste Grændser, skal tilhøre Keiserinde=Dronningen og hendes Efterfølgere med alle Territorial- og andre Rettigheder, intet undtagen; derimod kan Hendes Keyserlige Kongelige Majestæt, saavel som Hendes Arvinger og Efterfølgere, aldrig eller under noget Paaskud giøre nogen Fordring paa andre Deele af de Bayerske Stater, enten under Navn af Pertinentier eller Afhængighed, eller og hvad andet Navn det kunde have. Hendes Keiserlige Kongelige Majestæt erklærer end meere, at hun ligesaa lidet paa Rigs som paa de Bayerske Kreds=Conventer, vil tage Deel i Hertugernes af Bayern Sæde= og Stemme=Rettighed, og at hun afstaaer alle disse Rettigheder til Churfyrsten af Pfalz, hans Arvinger og Efterfølgere: hvorimod denne sidste paatager alle dermed forbundne Byrder for sig, sine Arvinger og Efterfølgere. Art. 7. Alle Brevskaber, Documenter og Archiver, der angaae de Lande, Byer eller Stæder, som ved denne Convention ere paa begge Sider afstaaede, vil Hendes Keiserlige Kongelige Majestæt og Hans Churfyrstelige Durchlauchtighed af Pfalz redelig udlevere hinanden. Art. 8. Hendes Keiserlige Kongelige Majestæt lover at trække sine Tropper ud af den Deel af Bayern, som i Kraft af den første Artikel skal igien indrømmes Huuset. Pfalz, 16 Dage efter at denne Convention er undertegnet; og fra denne Tid af træder Hendes Keiserlige Kongelige Majestæt i Besiddelse af den Deel af det Burghausiske District, som er afstaaet til hende ved den 4de Artikel i denne Convention. Art. 9. Udvexlingen af denne Conventions Ratificationer i behørig Form udstædte, skal skee i Staden Teschen, inden 14 Dage, eller hvis det er mueligt, før, fra Undertegnelsens Dato at regne. Til Vitterlighed have viun dertegnede Befuldmægtigede, i Kraft af vore havende Fuldmagter, egenhændig underskrevet denne Convention, og forseglet den med vore Signeter. Saaledes passeert Te schen den 13de Mai 1779. (L. S.) Johann Philipp. (L. S.) Anton, Greve af Greve af Cobenzl. Terring-Seefeldt.