Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1838-09-22
J Fædrelandet, findes en Artikel-Om Handelslærlingerne i Kjøbstæderne." Som Aarsagen til, at der er en sand Kræmmere istedetfor en sand Kjøbmands=Aand herskende hos Handelstanden i Kjøbstæderne, nævner den deels Skolevæsenets Tilstand, deels den Maade, hvorpaa Lærlingerne sædvanlig tilbringe deres Læreaar. I Almindelighed er deres Stilling meere liig en Pakhuuskarl, end en Medhjælpers. De befatte sig sjelden med Contoirforretninger, men tilbringe næsten deres hele Tid i Boutikken med de simpleste Høkerforretninger. Jkke sjeldent staae de hele Timer ledige. Boutikkerne, der tillige er Skjænkestuer, ere hos mange Kjøbmand om Aftenen Samlingssteder for Dagleiere, Gaardskarle og deslige, i hvis Selskab Lærlingerne maa tilbringe Tiden til langt ud paa Aftenen. Paa mange Steder handles og skjænkes der i Særdeleshed om Søndagen, og Lærlingerne have kun fire Formiddage om Aaret for sig selv, nemlig en Jule, en Paaske, en Pindse= og Nytaarsdag. Den skadelige Indflydelse, som dette maae have paa Lærlingernes Dannelse, kan, efter Fædrelandets Mening, mod arbeides noget, deels ved, at Forskrifterne om Helligdagene overholdtes af Øvrighederne og ved frivillige Foreninger mellem Kjøbmændene, deels ved Indførelsen af en Examen for dem, der ville være Svende, i Forbindelse med Fastsættelse af Straf for de Kjøbmænd, som ikke paasee, at deres Lærlinger blive behørigt forberedte. At ogsaa den simple Mand i ringe Kaar er istand, til at gavne sit Fædreland, derpaa gives nysafdøde Jeppe Jensen, Havnefoged i Veile, atter et Beviis. Denne i Veile fødte Mand, der i sin Ungdom kun havde havt Leilighed til at erbværve sig almindelige Skolekundskaber, søgte senere ved stille Flid og ved egen Eftertanke at uddanne de Evner, Forsynet havde forundt ham. Efterat han i 4 Aar havde været Reebslagermester, hvorved han dog ikke fandt sit Udkomme, traadte han Aaret 1802 istedetfor en Anden i Kongens Tjeneste, for saaledes ved den derved erholdte Leiebetaling at erhværve sig en liden Capital til sin dengang alt forøgede Familie. I Tienesten forblev han indtil Fredens Slutning, da han igjen vendte tilbage til sit Familie med Frugter af sin Flid og sine høie Foresattes bedste Tilfredshed. Paa denne modtog han senere flere smigrende Beviser, idet hans Foresatte ikke alene bædrede ham med deres Brevvexling; men endog personlig besøgte ham. - Da han havde forladt Kogens Tjeneste ernærede han sin Familie med Haandgierning=Arbeide indtil Aaret 1824, da den for Veile uforglemmelige Amtmand Treschow fattede Tanken, til og tildeels alt lagde Haand paa det for Veile senere saa gavnlige og skjønne Havneanlæg. Man var dengang tvivlraadig om, hvor Havnen hensigtsmæssigst, men tillige med billige Omkostninger kunde anlægges. Flere have tænkt over denne Gjenstand. Da indkom der et navnløst, kun med Bogstaverne J. J. undertegnet Overslag, hvis Forfatter røbede sund Eftertanke og et klart og rigtigt Blik. Efter lang Søgen og Gjetten paa Flere fandt Man omsider, at Jeppe Jensen var Planens Forfatter og Jndsender, og Hvad var nu naturligere, end at Amtmanden antog denne Mand til at lede det rigtige, Værk. Med utrættelig Jver arbeidede han nu Nat og Dag paa at undersøge og peile Fjorden, og skjøndt mangen Kortsynet yttrede sine Tvivl og Betænkeligheder, vandt ved sin Kløgt og sin rastløse Virksomhed Seierens Palme. J Aaret 1826 løb det første Skib ind i Havnen. Samme Aar forestod han Anlægget af Veiles skjønne og hyggelige Kirkegaard, ligesom flere Haveanlæg der ved Byen. For disse hans Fortjenester benaadede Hs. M. Kongen ham med Dannebrogsmændenes Hæderstegn, og blev hans Flid desuden derved paaskjønnet, at han blev udnævnt til Havnefoged ved det Værk, hvori han selv havde havt en saa betydelig Deel og som han forestod med Kjerlighed til sin Dødsdag. Den 31 f. M. stædtes han til Hvile, savnet af Frænder og Venner og min(Veile Av.)dre af taknemmelige Medborgere.