Viborger Samler, 1814-01-10
Under 23 Decbr. d. A. er af den kommanderende General i Nørrejylland, Hr. Generalmajor v. Wegener, udstædt følgende: Proklamation. En overlegen combineret fiendtlig Armee, under den svenske Kronprindses Anførsel, er trængt frem i det Holsteenske, ja og tildeels i det Slesvigske. Alle Forholdsregler ere tagne, for at afværge fiendtligt Jndfald i Nørre Jylland, til hvilken Ende her paa Grændsen vil komme til at staae et betydeligt Troppekorp; men sal. dette kunde virke med Kraft, maa det ikke adsplittes over Landet for at forhindre Streifforpsers Omvandring og trykkende Udskrivninger og Plyndringer, men det maa holdes samlet. Alliacoel bør saadanne Plyndringer forebygges, og de Ulykker for Landet, som deraf flyde, stand, ses. Det er derfor Hs. Manstæts allerhøieste Villie, at der vieblikkeligen organiseres nogle frivillige ridende Korpser, som kunde forebygge slige Ulykker, medens Armeen er i Slagtorden, for at mode Fiendens store Hob, da let slige Strøitekorps kunde komme ind i Landet, og skjønt aldeles ikke farlige, med Hensyn til egentlig Erobring, saa dog anrette store Ulykker, til enkelte Byers og Famitiers Ødelæggelse, hvilket, ved Siden af Landets Forsvar, er vor saa ædeltænkende og landsfaderlige arde, ende, de vi bage. Længe har Landet, ved Regjeringens vise Foranstaltninger, været befrietrigsskuepladsens Rædeler. Denne er nu indtruksen paa Grændserne; at forne dens videre Udbredelse, er Hr. Majestæts allerhøieste Formaal. - J Jd. Maj, Konge Navn opfordrer jeg derfor enhver retsindig brav tyde til at vedligeholde den Hæder dette Navn prunke, med i Historiens Aarbøger, og at fortjene den Tillid, som Hs. Majestæt sætter til deres Klækhed, Mod, Standhaftighed og redelig Troskab in og elskte Konge og Fædreland. Ol brave Jnder, skal nogen levet udrettes, maae det skee med Kraft, der allene frem virkes ved Enighed og Tillid. At Regjeringens Plane, kan være overeensstemmende med enhver Undersaatte Dom, er umueligt; altsaa vil der maaskee findes en kelte værdige, for hvilke ingen Stater fri, som kun vilde dadle Foranstaltningerne, som kun ville dadle Forsvarsplanen. Men Medborgere! Lukker Eders Ører for disse, foragter dem, som de, hos hvem egen Jnteresse er Grunden for deres Dadel. Hører Kongen, der intet andet Formaal har, end troe Undersaatters Bedste; hører mig, som taler i hans Navn, og mener det vel Træder frem, hæderfulde Adelsmænd, træder frem brave Medkrigere, som, af en eller anden Aarsag, ere traadte ud af den militaire Bane, og som endnu have Kræfter til at fore Vaaben. Træder frem! J unge raske Mænd af alle Stænder, der ere bestælede at Fædre. nes patriotiske Aand. Træder freml og forsvarer Eder imod Voldsmænd, der ikke, som Krigere, møde deres Modstandere i aaben Mark, men der, som Røvere, liste sig frem, for at plyndre og ødelægge. Det er kun mod saadanne Stretskorpser jeg opfordrer Eder til at virke, og troe mig, jeg kjender dem, de ere ei frygtelige naar de finde Modstand, og personligt Mod og Kraft have, og kunne de ei have saameget som Vi, der stride for Landets Forsvar, for Kone, Børn, Eiendomme, Venner og alt hvad os kjært er: "Landets Vel. - Af Hs. Majestæt er jeg allernaadigst betroet Provindsens Forsvar, pligtskyldigst skal jeg øire Liv og Blod, for at forsvare Eder imod, og vefrie Eder fra Fiendens Overlast, men jeg fordrer enig Virksomhed overalt. Mine høistærede Medarbeidere, hvad som tjener til Landets Vel og Kongens Villies Udførelse. Stifts og Amts Overøvrighederne - har jeg anmodet at ville, med deres Kundskab Jndsigt og Jndflydelse, medvirke Tilsammenbringelsen, af større eller mindre Korps til Hest, der kunde anvendes til Beskyttelse mod Plyndringer af Streifkorpser. - Til Amtmændene melde sig da hver brav Jyde, der vil vise, hans Forfædrene, hvis Helteberivter, Fori dens Historie er fuld af, ogsaa har Mod og Mands Hjerte i Brystet. Kjendte man, saa nøie, som jeg, hvad der med saadanne Korps kan udrettes, bor ikke have andet Formaal end at afholde Voldsmænd, da er jeg vis paa, at Mængde af modige Mænd vilde træde frem, for personligen at virke til dette store Maal. Jeg tør altsaa haabe, at Vor allernaadigste Konge, snar vil see et Ønske opfyldt, der sigter til saa ædel en Hensigt, og hver den, som saaledes træder frem, vil sikkert tildrage sig Hs Majestæts allernaadigste Opmærksomhed og nyde de Fordele, som en sand Hædersmand kan have Krav paa; og ikke mindre vil Medborgeres inderligste Agtelse og Tak være en vis Løn for saa ædle Bestræbelser, hvis Virkninger først nøie vil skjønnes, naar Eders Hjemstavn ved Eders Mod er reddet fra Fiendens Ødelæggelse. Da vende J iasen tilbage til Eders fredelige Sysler og velsignes af Nutid og Efterslægt. General Kommanden i Nørrejylland. Colding den 24 Decbr. 1813. Wegener, kommanderende General i Nørrejylland.