JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-09
(Af Hamb. Corresp.) London d. 22 Junii. J disse Dage begiver Prinds Regenten sig i stor Stads til Overhuset og prorogerer Parlamentet. – Den Erklæring, som Hr. Perceval i Gaar gav i Underhuset, viser tydeligen, at imellem Engelland og Rusland intet Slags Meddelelse finder Sted. Storbritannien, tilbage dreven fra hver Punct paa Fastlandet, befinder sig i fuldkommen Uvidenhed om alt hvad der foregaaer ved de forskjellige Hoffer i Europa. De Krigsrygter, der vare i Omløb, ere aabenbar udspredede af Vexelaagrere paa Fastlandet og med særdeles Jver forplantede paa Londons Bord. - Efter Breve fra Plymouth ere de anholdte og til denne Havn sendte americanske Skibe nu blevne priisdømte tilligemed deres Ladninger. - Sir Georg Nugent gaaer som ny Overcommandeur til Ostindien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-09
Fra Spanien d. 26 Maji. Madrids Avisen, af 15 Maji meddeler Efterretninger om mange haardnakkede Fægtninger omkring Madrid i Bierg egnene ved Siquenza, Molina, mellem Floderne Henares og Tirema, ved Cog lundo, mod Oprørs høvdingen Empesnada. Efterat han gientagne Gange var bleven dreven tilbage med et Forlis af 200 Døde og 30 Fanger, slygtede han igjen til Bjergene, Man beklager Tabet af Oberst Franklin Ligesom forhen fra Wermden havde d. 16 f. M. en Deputation fra Districtet Roslagen, Audients hos Kronprindsen, for at udvirke Tilgivelse for den oprørske Adfærd de viste ved Conskriptionens Realisering. Hs. Kongel. Høihed yttrede dem sin Tilfredshed med deres Anger, og sagde iblant andet i sin Tale til dem: "at Ophavsmærdenne for slige Optøier ei maatte smigre sig med at vorde skaanede; at de ei skulde frygte for at see deres Sønner mishandlede, og at den, som opfører sig værdigen, kan haabe at blive Officier og i sin Tid at regnes blant Armeens høieste befalingsmænd." Efter Talen begav Hs. Kongel. Høihed sig til Kongen, som paa Hiins Forbøn tilsagde Deparationen Tilgivelse for det Passerede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-09
H. K. H. Kronprindsisten af Sverrig er ankommen til Frankfurt, og reiser derfra til Plombieres, ikke, som det for hedte, til Pyrmont.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-09
Efter Keiserens af Østerriges Befaling er alt det Hofsølvtøi, der fandtes i Hofslotskirken og de Keis. Lystslotte, paa det ubetydelige Reisesølv nær, som Herskaberne behøve paa deres hyppige Reiser, blevet afleveret i Mynt-Jndløsningsamtet til Jnd smeltning. Derved er der til Statsfornødenhedernes Bestridelse indkommet 93,376 Fl. 36 2/2 Kr. i Conventionspenge. Jstedet for det afleverede Sølvtøi bruges nu Surrogater af uædle Metaller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-09
Jndløsningsbeviserne skulle sættes i næste Maaned i Omløb, hvilket har opvakt en behagelig Sensation. Man formoder, at 1 og 2 Fl. Banksedler ville blive i Omløb indtil virkelig Skillemynt er færdigt. J den i Wien værende Hovedmynt og paa alle øvrige Myntsteder præges uophørligen 20 Kr. og Ducater. – Enhver, der vil være Grosserer, maa i Fremtiden, efter en ny Hof=Beslutning, opvise en Fonds af 50,000 Fl. Wr. Wahr. eller Jndløsningsbeviser, den aarlige Afgivt, som en Grosserer har at svare, er forhøiet til 300 Fl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-09
Constantinopel d. 25 Maji. Her har atter været blodige Optrin blandt Janitscharerne, der kun kunde dæmpes ved en Ordre fra Storherren til Janitscharernes Chef, hvori han gjorde ham ansvarlig for de videre Uordener, de maatte begaae, og paalagde ham at fratage dem Vaabnene saa længe de bleve i Hovedstaden. Alting er nu roligt igjen. Den saakaldte sorte Peter, Hovedrøver ved den forrige Schinderhanneske Bande, skal sidde arresteret i Borberg i Storhertugdømmet Baden. Han er paa den venstre Rhinbredde berygtet af sine hyppige Undvigelser, ved adskillige over ham fældte Criminaldomme og den Konst, med hvilken han ofte vidste at undgaae Politiets Eftersøgninger, den bevæbnede Magts Angreb og de Streife tog, man gjorde imod ham i Saars, Donnersbergs, Rhins og Mosels Skove. Han havde, som man siger, tre Uger i Forveien, selv myrdet en Jøde ved Borberg, og det i Fælleskab med andre Røvere, som allerede en Tidlang have gjennemstreifet Landstrækningerne ved Mayn, Neckar og Rhin. (Alt. Merkur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-09
Strasburg, d. 26 Junii. Ved Gambsheim paa denne Side Rhinen, saaes for nogle Dage siden en heel Flok Flamingos (phonicopterus ruber, flammant). Denne ved sine ildrøde Fjer, sin overordentlig lange Hals og besynderlig dannede Neb høist mærkværdige Sumpfugl, har hjemme i Africa og Sydamerica, og kommer ellers kun i ringe Antal til vore sydlige Kyster, men hyppigere til Spanien. Formodentlig har den tidlige Sommerhede lokket disse de hede Himmelegnes Beboere herhid. Hamb. nene Zeit.) Ved overordentlig Leilighed have vi erholdt nordamericanske Aviser, der gaae til d. 18 Maji, hvoraf vi her uddrage følgende: Af the Baltimore Whig. En Fremmed vilde formode af den Tone, hvori visse Udgivere kundgjøre brittisk Held og pralle af brittisk Magt, at de ere næsten forsonede i Henseende til de Uretfærdigheder, den engelske Nation har tilføiet vore Rettigheder og vor Handel. De nordiske Barbarer troede fordum, at Lykke var et Beviis paa en retfærdig Sag og Himlens Yndest. Vi ere stedse af den Mening, at intet uden en overnaturlig Magt kan forekomme den nærværende engelske Regjerings Undergang. Dens Armee og Sømagt kan ikke længe finde sit Ophold ved Røverie; heller ikke kan den Smule Handel, som dets Kjøbmænd og Manufacturister a. have, kaste en saadan Jndkomst af sig, at en ødsel Regjerings Udgivter kunne bestrides dermed. Dersom deres Handel fremdeles beklippes, saa er det ude med den engelske Regjering. Sydamerica vil ikke give Engelland Eneret paa sin Handel, og uden Eneret vinder det intet derved. Virkelig vigtig ere denne Dags Nyheder. Jstedet for at yttre mindste Tegn paa, at vende tilbage til hvad ret er, synes Brinnien, forblindet af Ondskab, hærdet ved Forbrydelser, opmuntret ved Ydmygelse, at have besluttet at trodse sin Skjebne. Det taler om, at fortsætte mere directe og selvstændigen den Krig, som det for atten Aar siden har vovet mod Americas mercantile og personlige Rettigheder, Stedet for at tilbagekalde sine Sørøver-Ordres i Conseilet, foreslaaer det nye, som forværre de gamle. Lad det gjøre det – dersom det fortsætter sine fiendtlige Anslag mod os, ville vi om faa Aar læse en Historie om den sidste Revolution i Engelland, indeholdende et Malerie af dets sidste Dynastis Magts Fremkomst, Fald og Undergang. - Dets aabenbare Fiendtlighed vil blive vor Frelse - dets falske Venskab er ene frygteligt, hvilket enhver Nation i Europa kan bevidne. Americansk Konstflid, Aand, Kundskab, Drivtighed, Frihed og Velstand vilde næres - og forøges ved et Brud med Engelland. Men det har hørt, at vi elske Vinding saa godt som Frihed; og det troer at saare os i vor Handelsnerve. Americanske Skibe maa ikke indføre noget i Britannien og dets underliggende Lande. Lad det udstede en saadan befaling, og føde sine Armeer, om det kan, hvis vi ville nægte det Levnetsmidler. Ved saadan en Ordre vilde dets halve Magt omkomme af Sult, enten den var i Marken eller laae i Garnison. Det vilde have andre uundgaaelige Følger, som det er overflødigt at begrunde, indtil vi see dets Ordre eller Fremfærd. Da vi have Retten paa vor Side, have vi intet at befrygte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-09
Efterretninger fra London af 13 April sige, at Non-Jntercourse Acten har opvakt saa megen Opmærksomhed i London, at vi fra god Haand vide, at Ministrene allerede siden 14 Dage, som en Følge af dette fiendtlige Skridt, raadslaae om at give befaling, at de forenede americanske Staters Varer, Frembringelser eller Eiendom ikke maa indføres i Storbritannien paa americanske, men ene i engelske Skibe. - Dette Skridt vil maaskee blive trukken i Langdrag, men at det, efter al Sandsynlighed, vil gjøres, tvivle vi ikke om, eftersom vor Correspondent har seet Udkastet til Ordren selv. Sølvets høie Priis i Engelland sees af den Auction, der nyligen var over Hertugen af Queenbury's Effecter, hans gamle massive Tallerkener, der ikke duede til andet end til at smeltes, betaltes med 8 Sk. Sterling hver Ounce (2 Lod Dansk, altsaa omtrent 27 Mk. Dan, hvert Lod).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Nyeste benhavn. kilderie af Kjø man ogsaa ska Ottende Aargang. No. 56. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin Løverdagen den 13 Julii 1811. Om den herskende Dyrhed. (Fortsat.)Men førend vi gaae videre i at undersøge de foranførte Blaarsager til Dyrhed, er det nødvendigt, at sætte Begrebet om de saa almindelige Udtrykt dyrt, høie Priser, dyre Tider, Dyrhed, tydeligen ud af hinanden. Dyrt kalder man, efter det almindelige Begreb, enhver Ting, som man betaler mere for end man er vant til. Saaledes sagde man at Brændet var dyrt, da det kostede 9 Rdlr. Favnen lige saa godt som nu, da det koster 40 Rdlr., fordi man ikke er vant til at betale saa meget. Man afmaaler altid Dyrheden efter hvad man tilforn har betalt for den selvsamme Ting. Men efterhaanden vænner man sig saa meget til de høie Priser, ligesom de stige til, at man i Dag kalder godt Kjøb, hvad man for fire Uger eller et halvt Aar siden kaldte dyrt. J Fjor sagde man det var dyrt, naar man betalte 12 Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
for et Lod Sølv, nu kalder man det godt Kjøb, naar man kan faae det for 20 Mk. Loddet. Dette vilde og kunde ikke være Tilfældet, dersom vor Papirmynt havde en urokkelig og varig Værdie. Men i dennes Vaklen ligger Grunden til det urigtige Begreb, som de fleste Mennesker hos os forbinde med Ordet Dyrhed. Naar, f. Ex., et Lod Sølv koster 25 Schilling Hamb. Banco istedet forat dets bestemte Priis er 23 3/4 Sch., saa kan man sige Sølvet er steget, thi da Banco har en fast og uforanderlig Værdie i Forhold til Sølvet, saa maa det være Mangelen paa eller en forøget Søgning, efter dette Metal, som virkelig har forhøiet dets Priis, og man kan altsaa med Føie paastaae, at det er dyrt. Men dette er ikke Tilfældet, naar Talen er om dets Værdie i en Mynt, som ikke har nogen anden indere Værd, end det Crediten forskaffer den. Vickelig Dyrhed bestaaer dert, at Priserne paa de Fornødenheder, vi trænge til, ere stegne i den Grad, at Midlerne til at faae dem enten ere ganske umuelige eller gjorte saa vanskelige, at de med al Anstrængelse ikke kunne tilveiebringes. Da disse Midler egentligen bestaae i Fonden af vore Capitalers Renter eller Frugterne af vor Arbeidsomhed, saa ere Fornødenhederne absolut dyre, naar Priserne ere stegne saa høit, at vore Rentepenge eller vor Arbeidsomhed ikke formaae mere at tilveiebringe dem, men derimod Capitalen enten maa angribes eller Arbeidskræfterne overspændes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
For den Embedsmand eller Rentenerer, der i Fredstider behøvede 500 Rdlr. aarligen til sit anstændige Udkomme og nu maa leve i det Høieste af 700 Rdlr., og for den Arbeidsmand, som før behøvede 2 Mk. om Dagen, og nu skal leve af 4 Mk., ere Priserne virkeligen høie og Tiderne dyre, thi Alting er stegen uforholdsmæssig til hans Jndtægter. Men for dem, som kunne forhøie deres Jndtægter i Forhold til deres Udgifter, og disses Tal er det største, ere Priserne og Tiderne i de fleste Henseender de samme de have været.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Skræderen kan gjerne betale Skomageren fire Gange saa meget som før for de Støvler, denne syer for ham, naar han igjen lader sig betale fire Gange saa meget for den Kjole, han syer for Skomageren. For Haandværksmanden og enhver, der har noget at sælge, er det altsaa kun en Tuskhandel. Man betaler Arbeide med Arbeide, Producter med Producter. Dette opløser altsaa den Gaade, at der i det hele ingen Mangel spores, at de fleste Stænder endnu leve paa samme Fod som o, ja tildeels endog bedre, og at det kun er dem, der maa leve af deres faste Jndkomster, som egentligen lide ved Dyrheden. Naar Virkningerne af de høie Priser skulde være saa almindelige som man troer, saa vilde Dyrehaugen ikke være saa fuld, uagtet man betaler 20 Rdlr. for en Vogn, saa vilde vore Modehandlere ikke have saa overdreven en Søgning, saa vilde Luxus i Klædedragt, i Pragtboliger &c., ikke være saa stor, saa vilde Billetterne til Comoedielogerne ikke blive saa uhyre betalt, kort sagt, saa vilde man i saa mange Huse møde Tarvelighed og Maadehold istedet for at man nu ikke møder andet end Overdaadighed og Ødselhed. Men da vi ere alle een Stats Undersaattere, saa kunne vi ogsaa alle gjøre Fordringer paa at nyde i dens Skjød eens Goder, og det bliver derfor altid ubilligt, at den, som skal leve af sin bestemte Jndtægt eller som ikke kan forhøie Priserne paa Frugterne af sin Arbeidsomhed i Forhold til de stigende Priser paa alle Fornødenheder, skal være det Offer, som ene maa lide for alle de øvrige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Efterat vi saaledes have fastsat Begrebet om Dyrhed, ville vi giennemgaae de forhen omtalde Blaarsager. Virkelig physisk Mangel have vi kun paa faa sande Fornødenheder. Korn, Slagter qvæg, Smør, have vi mere end vi behøve, thi i hele den Tid, vi have havt Krig, have vi været frie for de Aarsager, der kunne tilveiebringe physisk Mangel paa de første Fornødenheder, saasom Mis vært, skadelige Jnsecter, Krigsødelæggelser &c. Tvertimod synes Naturen at have understøttet vor retfærdige Sag, ved at udøse over os sit rige Overflødighedshorn. Dersom Pakhuse og Kornlofter, kunde tale, vilde de sige os, at de midt under en tilsyneladende physisk Mangel sukke under Vægten af de Producter, man paabyrder dem, og som de i hele Aar maa gjemme. Vi ville ikke nægte, at der jo gives visse Producter, som der er physisk Mangel paa; men kun faa af disse Producter ere Hovedfornødenheder. De fleste kunne i Tider og under Omstændigheder som de nærværende let undværes. Den virkelige physiske Mangel paa visse Producter forøges endnu mere derved, at de faa, der haves deraf, ere ofte i Hænder, som benytte sig af Medborgeres Trang og øieblikkelige Conjuncturer. Saaledes har man seet et Exempel paa, at ham rede Flasker, som ere et indenlandsk Pro duet, bleve opdrevne til 3 Mk. Stykket, blofordi Samfærslen med Norge paa den Tid for et Øieblik var noget vanskelig. Konstig eller fremkonstlet Mangel er nok een af de vigtigste Aarsager til den hos os herskende Dyrhed. Den fremkonstles saa meget lettere, som den virkelig reelle Handel og Skibsfart ligge og de fleste Capitalister ikke vide hvad de skulle bruge deres døde Capitaler til. Den store Pengemasse, der er sat ud af sin sædvanlige Virksomhed, kan ikke blive liggende ufrugtbringende Den ene sætter derfor sine Penge i den ene Vare artikel og den anden i en anden. Man vil naturligviis have Renterne ud af sin Capital, og lader derfor sine Varer ligge indtil der kommer en Tid, hvor Folk virkelig trænge dertil. Derfor vil man altid see, at saalænge en Vareartikel er i smaa Folks Hænder, som ikke have Ævne til at holde derpaa, stiger den ikke, men aldrig saasnart have disse udsolgt deres Forraad, førend de begynde at stige Dette var Tilfældet med Theerne. Saalænge de vare i adskillige af de Lykkefristeres Hænder, som havde kjøbt dem paa Compagnieauctionen, stod Congo i 6 indtil 8 Mk. Pundet, men ligesom de efterhaanden gik over i andre Hænder, der bedre forstode at holde paa dem, stege de ligge til 24 Mk. denne Priis staae de endnu, uagtet vi sikkert have større Forraad af Thee end vi kunne forbruge i 10 Aar. Jo større den circulerende Pengemasse bliver, desmere kan den konstige Mangel vedligeholdes. Jo færre Udveie der er til at gjøre Pengene frugtbringende paa andre Maader, desto længer holder enhver paa de Varer, han gjemmer desto føleligere bliver Mangelen. Betydelige Summer i Folks Hænder, som ikke ere vante til Penge eller vide at gjøre tilbørligt Brug deraf, er en meget medvirkende Aarsag til den herskende Dyrhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Den i Forhold til andre Stænder, for høit stigende Velstand i Bondestanden bidrager meget til Dyrheden. Jngen Stand nyder en varigere Fordeel af de stigende Priser end Bonden, naar han, som man siger, har noget i Ryggen. Bondens virkelige Udgivter ere, som vi forhen have berørt, kun ubetydelige i Forhold til hans Jndtægter. Hans Jorder føde ham, hans Linned spinde og væve hans Fruentimmer, og de øvrige Ting, han maa kjøbe hos andre, ere faa og ubetydelige. Hans Overskud i rede Penge maa altsaa være betydeligt, og der er ingen Tvivl om, at han i denne Tid lægger meget paa Kistebunden. Bonden, der sædvanligen endnu mangler den tilbørlige Cultur og rigtige moralske Grundsætninger, misbruger ofte, overladt til sig selv, denne Velstand. Ødselhed og Overdaadighed er i Bondestanden stegne til høi Grad. Punsch, Brændeviin, Caffe, ere blevne ham til uundværlige Artikler. Velstanden giver ham Ævne til at gjemme sine Varer og holde dem i høi Priis, og derved at formindske Concurrencen paa Torvet. Den gjør ham doven, dorsk og utilbøielig til Arbeide. Jo mere Overdaadigheden tiltager og udbreder sig blandt Karle og Piger paa Landet, desmere stiger Folkelønnen og desto mere trevne blive de i deres Forretninger. Alt dette kan ikke andet end virke skadeligen paa Priserne. Overdaadighed, og Hang til Ladhed, kunne ligesaagodt standse den landlige Virksomhed og Jndustrie som Ufrihed og Undertrykkelse. Jkke ville vi paastaae, at denne Velstand just findes hos alle Bønder, i mange Egne, hvor Jorden er utaknemmelig og Godseierne trykke deres Bønder med overdrevent Hoverie, er Armoden endnu stor nok. Men i Almindelighed er Velstanden blandt Bønderne i de senere Tider stegen meget, og med den ne Overdaadigheden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Den alt for høit stegne Priis paa Jordegodser og Forpagtninger har førend Krigen været en Følge af en forbedret Agerdyrkning og den derved forøgede Production, men efter Krigen af Coursens Forværrelse og de store Summer, der ved Speculationshandel, Caperier &c. ere komne i Omløb. Utidig Ængstelighed for Statens Vederheftighed opvakte hos mange den Tanke, at de ikke kunne anbringe deres Penge sikkrere end ved at sætte dem i Jordeiendomme. Den stærke Søgning maatte nødvendigen opdrive Priserne, og da saa mange Ukyndige kjøbte Eiendomme til en saadan Priis, at de sædvanlige Renter umueligen kunde udbringes deraf, saa søgte man at holde sig skadesløs ved Producternes Fordyrelse. Jordens Frembringelser maatte stige i Forhold til Eiendommens stigende Dyrhed. Det værste af alt var, at Godsers Kjøb og Salg blev til en egen Handelsgren, og at mange, der vare vante til at drage den yderste Fordeel af enhver Handels gjenstand, bleve Godseiere, Forpagtningspengene maatte stige i Forhold til de stigende Priser paa Eiendomme. Mangel paa andre Næringsveie bevægede mange til at tage Gaarde i Forpagtning til overdrevne Priser. For at udbringe det, de betalte i Forpagtning og hvad der desuden udfordredes til deres og deres Families Underhold, maatte der arbeides paa at drive Priserne i Veiret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Høkerie i det Store, Mellemhandlere, Mellemsælgere, Speculantere &c. maatte snart opstaae under de Omstændigheder, som vi forhen have anført. Naar Alting stiger ved den circulerende Pengemasse og den deraf flydende forværrede Cours, naar mange Næringsveie deels standse, deels ganske ophøre, naar Eiendommene og Forpagtningerne blive uforholdsmæssigen dyre, og endelig naar Moraliteten synker og Egennytten bliver det fælles Maal, som de fleste hige efter, saa indfinder Høkeraanden sig snart. Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Jndenlandske Efterretninger. Jgjennem det Kongel. Danske Cancellie er under d. 21 Junii d. A. udfærdiget en Placat af følgende Jndhold: "Med Hensyn til den, ved Forordningen af 31 Aug. 1804, bestemte, men efter den nuværende Tid mindre forholdsmæssige Betaling for den militaire Transportskyds, har Hans Majestæt, under 14de Junii, allernaadigst resolveret: at Betalingen for Frieskydser eller de saakaldte militaire Transportskydser maa forhøies tilLands til 48 Sk. pr. Miil for hver Hest, og til Vands til 24 Sk. pr. Miil for hver Mand."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Hovedstadens Assistents-Kirkegaard er nylig bleven forskjønnet med afg. Professor Tødes Monument. Det er forfærdiget af Faxø Kalksten, og fuldført under vor virksomme Hofkobberstikker Lahdes Bestyrelse. Det er en af de simpleste og smaa fuldeste Mindestene der findes. Den forestiller et trekantet Alter, hvis ene Side er prydet med en Æskulapstav, den anden med en Lire, og den tredie med Jnscriptionen. Ovenpaa ligger en Krands af Ege- og Laurbærblade. Hr. Skuespiller og Dannebrogsmand Knudsen. som i denne Tid gjør en patriotisk Reise igjennem Provindserne liig den han gjorde i Aaret 1801, er nu ankommen til Aalborg, hvor han d. 30 Junii og d. 2 Julii gav paa Kjøbmændenes Compagnie huus tvende Forestillinger til Bedste for de i Krigen Saarede og de Faldnes Efterladte. Efterat der var opført en stor Symphonie, beclamerede Hr. Knudsen Digtet Phoenix af Hr. Prof. Ochlenschlæger paa samme Maade og under samme Decoration som i Fjor paa det Kongelige Theater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Med denne Declamation afvexlede en Obligatconcert, hvortil Hr. Knudsen sang det omtable af Digtet. Derefter opførtes den lykkelige Skomager, et Udtog af Dragedukken. Siden gaves en Concert og til Slutning Digtet Oldingen af Hr. N.T. Bruun. Ved den sidste Forestilling, efterat en Epilog var fremsagt, gik Dækket atter op og Hr. Knudsen uddeelte en Sømandssang af Hr. N. T. Bruun, som blev afsjunget af ham og illemt af den hele Forsamling. Derved blev til Slutning under gientaget Hurraraab erindret Sopremierlieutenant Wigelsen og de paa Roslottillen under hans Command værende Søkrigere, som have erobret den engelske Krigsbrig Safegaard. Begge Forestillinger fandt almindeligt og udeelt bifald. De indbragte 1122 Rdlr., nemlig første Aften 860 Rdlr. og den anden Aften 662 Rdlr., af hvilke sidste 150 Rdlr. vare sammenskudte af Byens Jægercorps. De oldte Folk erindre ikke, at Sæden paa Marken nogensinde har staaet bedre end i Aar. Vel begyndte Landmanden, der næsten altid maa have noget at beraabe sig paa, at klage over den ualmindelig store Tørke vi i de sidste Dage havde, og virkelig lod det som Rugen paa sine Steder havde taget nogen Skade derved, men i Mandags skjænkede Himlen os en jevn Regn, der ikke allene udgyder Velsignelse og Frugtbarhed over hele Landet, men som ogsaa, ved at afkjøle Luften, forebygger alle de ubehagelige Følger, som en vedvarende Tørke maatte havt for mange Menneskers Helbred.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Udenlandske Efterretninger. Paris d. 27 Junii. Festen d. 23de i St. Cloud var meget glimrende. Tilskuernes Tal var over 300,000. Kl. 4 uddeeltes Levnetsmidler efter Billetter og sprang Viin af talrige Fontainer. Folkeforlystelserne bestode i Lege og alle Slags Morskaber. Jmidlertid havde den Keis. Garde givet Garnisonen i Paris et stort Maaltid i Slottet. Kl. 6 kjørte Keiseren og Keiserinden igjennem Parken under Folkets Jubelraab. Kl. 8 gave 6 Canoncerchalouper en Forestilling af en Søfægtning paa Seinen, og imidlertid tog den prægtige Jllumination sin Begyndelse. Kl. 9 gik Mad. Blanchard op i en illumineret Ballon, af ny Form, og strax derpaa tændtes et Fyrværkerie i Slætten. Mad. Blanchard tændte det Fyrværkerie, der var anbragt paa hendes Gondol og som i Luften saae ud som en Stiernekrone. Da Deres Majestæter spadserede i Haugen standsede de ved et optisk Speil, som viste forskjellige interessante Prospecter, der opvakte behagelige Tilbagerindringer. Da Keiserinden kom til en Colonnade, fløi en Due henfor hendes Fødder og overbragte hende en sindrig Devise. - Den 27de havde Hs. Exc. Cancellie præsidenten v. Kaas sin Afskedsaudience hos H. M. Keiseren. (Hamb. Corresp.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-07-13
Postefterretninger.