Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-18
Blændede Efterretninger. De i forrige Aar i London udkomne "Reier gjennem Sverrig, Norge og Finmarken til Nordkap, i Sommeren 1820, ved A. de Capell Brooke, *), indeholde mange læseværdige Efterretninger angaaende disse Lande. Forf. beskriver den beundringsværdige Trollættecanal, men sig er os ikke om den i en Klippe udhugne Fæstning Lekion endnu er til: et mærkeligt Værk, om hvilket Ole Magnus fortæller, at det ikke blot blev udført med Jernredskaber, men ved en Lue, der dagligen underholdtes med 300 af de fedeste Fleskesider, da Erfaringen har lært, at intet snarere gjennemtrænger den haarde Klippe der end Flesk og Svinesidt. - Stockholm har Forfatteren fundet, ligesom London, ganske øde om Sommeren, naar Adelen og Folk af Stand, ere paa deres Landsteder i Nærheden, af hvilke mange, langs med Mælaren, ere særdeles romantiske. De Svenske have stor Nemhed for at lære fremmede Sprog, og Forf. traf i Stockholm Pigebørn, som ikke vare over til Aar, der talte fem forskjellige Sprog med lige Lethed, medens Engellænderne, der blandt alle Nationer ere de ivrigste Reisende, neppe kunne gjøre sig forstaaelige i eet fremmed Sprog. Bogens Recensent forklarer i Quarterly Revien dette Særsyn - pudseerligt nok! – deraf, at Engellænderne anvende de Aar, der følge paa Barndommen, og hvori man lettest lærer et levende Sprog, til at lære de første Grundsætninger af de classiske Sprog, hvis Studium siden medtager en god Deel Tid, medens de nordiske Nationer kun lidet give sig af med at studere den classiske Literatur. Men vedbliver han – der gives endnu en anden Grund, Presserne i Sverrig, Danmark og Rusland frembringe saa faa Bøger i deres eget Sprog, at de maa tage deres Tilflugt til saadanne, der ere forfattede paa Engelsk, Fransk og Tydsk, hvilke Sprog der ere af mere udbredt Brug, end deres eget, og som de finde deres Travels through Sweden, Norway and Finmark to the Northage, in the Summer of 1820 &c. Fordeel ved at lære." (Man seer heraf hvilken Forestilling endog oplyste og lærde Britter gjøre sig om vor Literatur.) - Den Skik at tage en Middagslur midt om Dagen, er saa almindelig i Stockholm, at hver Kræmmer lukker sin Boutique fra Kl. 2 til 4, for at nyde Middagsro. Gaderne ere paa den Tid øde og eensomme; Boutiquerne lukkes sædvanligen ikke op førend mellem Kl. 4 og 5. Over de svenske Postgaarde leveres en ikke opbyggelig Beskrivelse. Ved første Øjekast seer det ud, som om Stedet var ubeboet. Efter lydelig at have raabt paa Staldkarlen, naar det er om Eftermiddagen, vaagner Gjæstgiveren formodentlig ved den Allarm, man giør, og naar han, med sin Nathue paa, seer, at det kun er en Reisende, giver han sig igjen tilfreds. Da nu intet Menneske kommer til Hjelp, saa stiger man omsider af, og ved at blive vaer en aaben Dør, gaaer man ind i et stort Værelse, som just ikke er belæsset med Møbler, hvis Loft og Vægge ere af Brædder, og hvis Gulv er bestrøet med Gran. Det er Spisesahlen. Efterat have ventet noget, træder en barfodet Pige ind, med Haaret flettet som Halerne af de engelske Karetheste. Det er Opvartningspigen. J Haanden har hun hvad i Norden ansees for Livets Balsom og hvoraf hun skjænker en Snaps, og finder man ikke Lyst til at drikke den, saa falder hun i største Forundring."(Dette kan dog neppe gielde om alle Postgaarde i Sverrige. Der gives adskillige, som i Malmøs o. fl. St., der fuldkomment kunne maale sig, med hver anden Stads.) – J Breiden (i Trondhjemsstift) tog Forf. ind paa en Gaard, hvis Eier havde 17 Børn og ligesaa mange Tjeneskefolk. En Morgenstund traadte han her ind i et Værelse, der Aftenen tilforn havde været Kjøkken, men nu var Sovekammer. Her laae i fem eller for store Senge eller rettere Krybber af Træ, henved tyve Personer af begge Kjøn, ganske nogne. Paa Gulvet laae adskillige Sviin. Den Skik, at begge Kjøn ligge ganske nogne, er efter Forf. Forsikkring, almindelig i Norge, og Hovedaarsagen dertil mener han at være den stærke Hede i Værelserne baade om Dagen og Natten. Trondhjem er en prægtig Stad, Gaderne vide og regelrette, og Husene, skjøndt af Træ, behagelige for Øjet, baade i Henseende til Størrelse og Nethed. Faa Slotte kunne i Omfang sættes ved Siden af det i Trondhjem. Omegnen er høist romantisk og malerisk. Nordcap, som nu er saa øde, maa fordum have været beboet af en anseelig Befolkning. Der findes endnu Spor af fire Kirkegaarde.