Aalborg Stiftstidende, 1835-11-01
(En Berliner, Hr. L. Reelstab, har i den vosiske Tidende, paa en ret caracteristisk Maade anskueliggjort denne nye Maade at reise paa. Vi tillade os at hidsætte Følgende: Alverden taler nu om Jernbaner, derfor turde maaske ogsaa nedenstaaende bemærkninger om Kjørselen paa Jernbanen imellem Mecheln og Bryssel, skjøndt affattet af en Laie, ikke ganske læses uden Jnteresse: Afstanden fra Mecheln til Bryssel udgjør 5 Lieus, hvilket omtrent er lige med 3 tyske Postmill. For denne Fart gives der 4 forskjellige Pladse: 1) til 2 1/2 Franes, i den saakaldte Berline", der dog kun lidet benyttes; 2) til 1 1/2 Fr. i Deligencerne", som derfor almindelig kaldes første Plads; paa begge har man lukkede Vogne med stoppede Sæder, kun at disse ere elegantere i Ber linen" end i Deligencerne"; 3) til 1 Fr., uden stoppede Sæder; men med et let, mod Regn fuldkommen beskyttende Seildugs=Dække over; hver Vogn rummer 25 Passagerer, nemlig paa 5 Træbænke, hver til 5 Pladse, og 4) endelig ogsaa til 1/2 Francs, med ligesaa bekvemme Pladse, som forrige, kun at Vognene her ere ubedækkede. Da Bevægelsen er jevn, gjør det heller ikke stort til Sagen, at Sæderne ei ere udstoppede. Veien tilbagelægges, efter Omstændighederne, i 30 til 35 Minuter (Elephanten", den stærkeste af Locomotiverne, har ogsaa tilbagelagte den, med 1500 Passagerer, i 22 Minuter); altsaa bruges der omtrent 10 Minuter til en geografiske Miil, saa at Hurtigheden omtrent er lige med Væddeløbshestens paa Rendebanen; ja endog overgaaer denne; thi for det Første gjøres der Holdt engang, midtveis, og for det Andet kan man, ved Dampkraftens større Anstrængelse, endnu betydeligt forstærke est kommen vel. Naar det er stille Veir føler man kun den behagelig Luftning; er Vinden derimod imod, kan det nok have sine Ubehageligheder paa de aabne Vogne, ligesom dette ogsaa var Tilfældet, da Elephanthen" tilbagelagde Veien i 22 Minuter, hvorfor man siden modererede Hurtigheden. Jeg forsøgte, under Kjørselen, at gjøre mig et Begreb om Fartens Hurtighed, ved at tælle Secunder og sammenligne, hvormeget Terrain Vognen i den Tid vandt. Agre af omtrent 15 Skridts Brede, som Banen gjennemskaar, frembøde mig dertil den bedste Leilighed. Hvert Secund passerede vi et nyt Beed; saa at Korn, Stubber, Klever, Haveurter afvexlede Slag i Slag hvert Secund. Senere fulgte ganske smale Agerstrimler, af maaske en 31 Alens Brede, men disse fore Vognen saa hurtigt forbi, at det var mig umuligt at tælle dem, fordi Tallene ikke saa hurtigt lode sig tænke, som Bedene afvexlede. De nærmest paa Jorden liggende Gienstande, saasom Buske, Planter og deslige mere, lode sig ikke enkelt skjelne fra hinanden, men viste sig for Øiet som en sammensmeltet, broget Stribe. Anderledes var det derimod med Gienstandene længere borte, disse syntes man ikke at passere hurtigere, end ved almindelig Kjøren eller Riden. Kirketaarne, Landsbyer, Lyststeder kunde man i al Magelighed betragte, og en Egn vil sielden kunne være saa rig paa Afvexling, at man, ved at passere den paa Jernbanen, jo skulde kunne opfatte et tilfredsstillende tydeligt Jndtryk af samme. Dog bemærker man ved de Gienstande, man saaledes nærmer sig eller bortfjerner sig fra, noget vist Eiendommeligt. Man høiner f. Ex. i flere Hundrede Skridts Afstand et sort Punct, det er en Mand, der gaaer ved Siden af Jernbanen. Allerede i næste Secund kan man skjelne hans Armee og Been; Tydeligheden tiltager; Farverne fremtræde, nu seer man ham ganske tydeligt: men i næste Moment har man ogsaa allerede naaer ham og farer ham med piilsnar Hurtighed forbi. Mecheln har, som de fleste hollandske og nederlandske Stæder, en skjøn Cathedralkirke med et høit Taarn. Ved Afreisen derfra paa Jernbanen seer man denne skjønne gothiske Bygning, med alle sine architectoniske Zirater, ligge tæt ved sig; men man henvender, blot for nogle Øieblikke, sin Opmærksomhed til andre Gienstande, tæller, som jeg, nogle Dosin Ager render; taler med sin Nabor vil derpaa igjen see efter den skjønne Cathedralkirke, og see, den er alt borte. Man falder i Forundring, seer sig om til alle Sider, spørger, og opdager den endelig langt borte ved Horizonten, indhyllet i et blaat Taageslør. Endnu en lignende 5 Minuters Adspredelse, og det mægtige Taarn er aldeles forsvundet. En Jagthund, som stod paa Marken, da den store Vognrække foer, frem af Jernbanen, sprang os gjøende imøde; men syntes paa en Maade forhauset, da vi saa pludseligt fløi forbi den, at den paa een Gang befandt sig bag ved den sidste Vogn. Den studsede, dreiede sig om og sprang nu af alle Kræfter gjøende efter de bort rullende Vogne. Det er sandt, den naaede dem igjen indhentede næsten ogsaa den forreste Vogn i Rækken, men kun med yderste Anstrængelse. Maaske holdt den sig i 2 Minuter ved Siden af Vognene, men forfærdelig pustende; saa bleve dens Kræfter allerede mattere; den tabte Terrain; man drillede den; den anstrængede sig af yderste Evne, for at komme med men forgiæves; den blev tilbage, og inden en Minuts Forløb var den forsvunden. - Et andet Spørgsmaal, som man ogsaa strax pleier at gjøre, er, om Bevægelsen medfører stærk Rystning? Mange mene nemlig, at den maa angribe Brystet eller Hovednerverne o. des. Jeg behøver kun dertil at svare med det simple Factum, at jeg under Farten tog min Tegnebog frem og dert noterede med samme Lethed, som hjemme ved min Pult. Den bedst construerede, engelske Fjedre gyngende Vogn er endnu et uroligt Hav imod Jernbane-Bevægelsens glatte Speilflade. Kun det første Nyk, naar Maskinen begynder at arbeide, føler man stærkt, men derefter bestaaer hele Bevægelsen blot i en sagte Bæven, omtrent som den man fornemmer i mange svagtbyggede Berliner=Huse, naar en Vogn kjører rask forbi paa Gaden. Kun Øret tager en ufrivillig Notice af Bevægelsen, ved at høre Maskinens Slag; dog ere disse kun ubehagelige i de allernærmeste Vogne. Overhovedet gjælder paa Jernbanen en, den almindelige ganske mod sat Rangorden: de første Pladse ere paa de bageste Vogne i Rækken. Ved Vilvorden, omtrent midt, veis, gjøres Holdt og indtages, samt afsættes Pas, sagerer. Standsningen skeer paa den Maade, at Maskinens Kraft allerede et langt Stykke iforveien modereres, hvorved Hurtigheden betydeligt formindskes, saa at man ankommer paa Stationen omtrent med samme Hurtighed som en berliner Drosche. Vistnok gaaer derved nogen Tid tabt; men en pludselig Standsning er umulig, da Stødets uhyre Kraft vilde knuse Alt imod hinanden. Banen selv (jeg taler naturligviis her kun for ganske Ukyndige) er meget simpel. Den bestaaer af en faststampet Vei, saavidt muligt lige, men som dog ei er uden adskillige Krumninger, hvorpaa er anbragt tvende parallel med hinanden løbende Jernrender eller Skinner. Vognhjulene ere saaledes udfaltsede, at de nøiagtig passe i Skinnerne, uden at gribe over; hvilket er Tilfældet ved flere ældre Baner. Farten mellem Bryssel og Mecheln skeer 10 til 12 Gange daglig, nemlig fem til sex Gange frem og ligesaa ofte tilbage. Passagerernes Antal paa hver Fart er næsten bestandig imellem 2 til 300, saa at der følgelig paa denne Maade daglig passere omtrent 2000 Mennesker imellem Bryssel og Mecheln. Tidligere var Samfærselen mellem disse 2 Stæder vel neppe Tiendedelen herimod; hvilket atter er et Beviis paa, at det Bestaaende ikke kan tjene til Basis for Beregningerne ved et saadant Anlæg; men at et sligt Resultat først fremkommer ved Anlægget. (Da Jernbane=Forbindelsen endnu kun existerer imellem Bryssel og Mecheln, en Stad af forholdsmæssig ring Betydenhed, saa lader det sig tænke, hvorledes Samfærselen først vil tiltage, naar Banen fuldendes til Antverpen, hvilket om et Par Maaneder vil være Tilfældet.) Veien, hvorpaa Jernbanen er anlagt, lober ikke lige ved Siden af den almindelige Landevei, men en god halv Fjerdingvei fra samme. Den gjennemskæres af 6 andre Veie; men man har derfor ikke, saaledes som i England, enten hvælvet høie Broer over, eller gravet Tunneler under samme. Derimod er Jernbaanen paa saadanne Steder afspærpret med Barrierer, som kunne aabnes til fri Communication paa de Tider Dampvognene ikke passere, og Skinnerne bedækkes da, for et at beskadiges af Vognene. Ved hver Barriere er ansat en Opsynsmand, i en Slags Uniform og bevæbnet med en Kost, hvormed han skuldrer, naar Vogntoget passerer forbi Hans Sag er det at aabne Barrieren, og igjen at lukke den, naar den ankommende Dampvogn har naaet et vist Punct, og Jntet meere maa da passere, Veien. Paa begge Sider er Jernbanen imidlertid forsynet med temmelig brede Grave, for at Qvæget fra de tilstødende Græsgange ei skal komme derover. Banen begynder ikke umiddelbart i selve Mecheln, men en qvart Fjerdingvei fra Porten, noget ud til Siden, og ender ligeledes tæt ved Bryssels Port. Paa begge Sider holde Vogne parate, til Beqvemmelighed for de ankommende Fremmede, og som for det Par Centimer, eller i det Høieste en halv Franc, kjøre dem hen i Gjæstgivergaardene. For imidlertid at anstille en Sammenligning imellem begge Befordringsmaaders Hurtighed, behøver jeg blot endnu at tilføie, at jeg brugte længere Tid til at kjøre fra Bryssels Port hen i Gjæstgivergaarden paa placroyale, end jeg havde havt nødig for at kjøre de tre Miil fra Mecheln til Bryssel.