Berlingske Tidende, 1836-03-05
Ofte er Tilsigelsen om en Frireise kommen saa sildig til Amtstuen, at Ordren, der fra Amtstuen sendes til Fogden i en fjern By, fra denne til Oldermanden i den By, der staaer kende med Fortsættelsen af den foreløbige for Turen, indtræffer først ved Midnatstider hos den, der næste Morgen tidligt skal møde, maaskee et Par Mile fra sit Hjem. Gaardmanden vaagnes da af sin Søvn, maa paa Benene for at faae en Karl op, der skal smøre Vognen, give Hestene et Extrafoder, o. s. v. Den Nats Ro er da forstyrret. Og hvis No. Bondens Han, der i sit Ansigts Sved fortjener sit Brød, og vist er ligesaa værdig, maaskee meere trængende end vi Andre til Nattero. Men, hører jeg sige: Det er kun et enkelt Tilfælde. Og om det var Men dette indtræffer ei saa sjeldent, og jeg er temmelig vis paa, at blandt dem, der dyrke ufrie Jorder, er Saadant hændet hver Mand flere Gange. Ogsaa ere Frireiserne byrdefulde og modbydelige ved de Misbrug, der med dem finde Sted. Skulde jeg have nødig at bevise, at Misbrug finder Sted. Var det kanskee ei Misbrug, naar en Bonde, som Stafet, sendtes med et Brev, hvorpaa tre Segl, men indvendig kun de Ord: J Dag aldeles intet at melde, Er det ei Misbrug, naar en Vogn fra Midten af Amager maa kjøre til Viintappergaarden, hvor den bliver belæsset med to, siger to, itubbrudte Hjulbøre, og faaer Ordre at bringe dem til Damhuset, hvorpaa den saa kan kjøre hjem igien? Er det ei Misbrug, naar Bonden, ifølge Reqvisition fra en Veipiqueur, maa møde forat kjøre denne 1/2 eller vel 1 heel Miil, enten til nærmeste By eller til en anden Vei eller til Kroen, Eller naar en Cavalleri-Lieutenant maa af Bonden kjøres en eller halvanden Miil, en Distance, som en Cavalleri officeer vel maa kunne holde ud at ride erdet ei Misbrug, at naar to Officerer af forskjellig Rang skulle gjøre en Tour, de da hver faae sin Vogn, og om de have en Tjener, med, denne endnu en tredie Vogn, Er det ei Misbrug, at den Vogn der i Dag er tilsagt, faaer Lov at kjøre hjem igjen, fordi den ei behøves, og en anden til i Morgen tilsiges, Hvor skulde jeg ende, om jeg opregnede alle de Misbrug og Chicaner, som ved Reiserne finde Sted. Frireiserne ere desuden byrdefulde derved, at de ikke kunne ligeligt fordeles over Hartkornet, at et Sogn, der ligger Øvrighedens Sæde eller Landeveien nærmest, men af lige Hartkorn, maa gjøre mange flere Reiser, end et andet fjernere Sogn, uden at derfor gives hiint Erstatning. Hvorledes kan desuden paasees, at ei utilladelig Befordring æskes, da Fripas er i saa mange Hænder, og for at kjøre behøves kun at sige: Spænd for Bonde! Da vi see, hvor stor en Byrde Frireiserne ere, ligesom at de kunne misbruges, samt at de ikke, som burde være Tilfældet, ere ligeligt fordeelte over Hartkornet, saa er det vel Umagen værd, at undersøge, hvortil deres store Masse bruges, og at granske efter Midlerne til deres Formindskelse, om deres fuldkomne Afskaffelse er umulig. Øverst paa min Liste maa jeg sætte det Militære: Lige fra Generalen ned til den casserede Rekrut lyde Ordene: Bonde spænd for og Bonden spænder for, og kjører ei blot Personer, men Regimenternes Reqvisiter, hvorunder indbefattes Alt, hvad ved en Armee i Fredstider kan bruges.