Berlingske Tidende, 1754-05-27
London, den 14 May. Følgende Brev, som Major Lawrenze har skrevet til Directeurerne for det Ostindiske Compagnie, er udi Londons Avis blevet publiceret: Siden den Tiid jeg afsendte min Skrivelse af 14 hujus, kom Capt. Riedge med et Detachement af 200 Europæer, og conjungerede sig med mig. Denne min Magts Forstærkelse, bragte mig til den Resolution, at angribe Fienden, da Maanen stod op; thi han havde posteret sig saaledes, at han afskar os Tilførselen, hvilket var en Ting, hvorover Staden Trichenapolis maatte blevet tabt. Jeg giorde da Natten imellem den 19 og 20 en Bevægelse paa den venstre Kandt af Fiendens Leyr, thi de havde besat 2 store Klipper, omtrent 1 Miil fra hinanden beliggende, og jeg holdt det for nøvendigt, at erobre dem begge to. Den heele følgende Dag blev tilbragt med at canonere, for desbedre at dølge vores Hensigt, havde jeg ladet hente en 18 Pd. Canon fra Fortressen, paa det at de skulde tænke at vi søgte intet videre, end at forurolige dem i deres Leyr Den 21de om Morgenen ved 4 Slet, attaqverede vi den saa kaldede Guld=Klippe, og erobrede samme uden nogen Forliis, da de mindst ventede saadant, saa at Fienderne retererede sig, og lode 2 Canoner tilbage efter dem. Denne lykkelige Begyndelse satte et stort Moed udi Folket, og forvoldte, at jeg resolverede mig til at fordrive Hoved Corpset fra sit Sted. Europæerne vare rangerede udi 3 Linier, paa Fløyene stode de Scapois, og Canonerne bleve bedækkede af Cavalleriet. For nu ingen Tid at spilde, demonterede jeg de forbemeldte 2de Canoner, og marcherede i Dagbrækningen imod den 2den Klippe, Sukker Toppen kaldet. Fienden havde trokket sig meget tet op til Klippen, og havde forstærket sig med Bryst=Værne, saaat man nødvendig maatte søge at erobre de Sortes Leyr, for at komme ham i Ryggen. Det skeede ogsaa med ringe Umage, og vores Soldater marcherede igiennem en bestandig Fyr af 9 Canoner, attaqverede en Linie, som var dem overlegen i Mandskab, og inden 10 a 12 Minuter dreve Fienden ud af sine Linier. De satte sig fast igien, og gjorde endda nogen Modstand, siden de bleve understøttede af Maratterne hvilke værgede sig som desperate Folk. Men da de omsider ikke længer kunde taale den forskrækkelige Jld, som fra alle Kanter faldt paa dem, løb enhver sin Vey, og lode os beholde Vall-Pladsen, den heele Leyr, Bagagen og Ammunitionen tilligemed 10 Canoner. De overblevne Fiender flygtede, endeel til Altoora og Syringham, endeel til Landet Tondamon, og andre til Tanjour. De Polligars og Scapays bringe hvert Øyeblik nogle Fanger ind. Denne Træfning varede henved 2 Timer; vi have faaet 8 Officerer og 100 Soldater til fange; de Døde beløbe sig til 60. Paa vores Side ere 6 Officerer blesserede og adskillige Gemeene døde og qvæstede, saasom medfølgende Fortegnelse nærmere udviser. Jeg for min Part har faaet en let Blessure i min ene Arm af en Musqvet-Kugel, som dog ikke skal forhindre mig fra at blive i Feldten, og fremdeles at tage min Pligt i agt.,J dette Brev meldes intet om Morernes Forliis, som maae være meget vigtigere. Dette Feldt-Slags Vinding, forvisser de Engelske om Besiddelsen af Trichenapolis, som tilforn ved de Franske og Morer fra fornævnte 2de Klipper af bleve foruroligede. Hvorom alting er, saa have Morerne paa begge Kanter haft den største Andeel i dette Slag.