Berlingske Tidende, 1808-02-15
Paris, den 2den Februar. Moniteuren meddeler følgende Noter til Kongen af Engellands Tale ved Parlamentets Aabning: (ste Art. London) "Denne Tale erindrer om det berygtede Budskab af 7de Marts. Dengang vilde man bryde Freden, nu vil man fortsætte Krigen. Dengang digtede man Anklager, og nu giør man ligesaa. Paa denne Maade holde Ministrene i London sig op over Storbrittanniens Parlament, som hverken har Sikkerhed eller Uafhængighed mere, som Ministrene forhen fornyede og forjoge og som Ministrennu egenmægtig fornye og forjage. Man veed ikke, om det maae føle sig meest fornedret ved Magtens Misbrug eller ved de Taler, man holder til det. Og virkelig er intet latterligere, end den store Jnteresse, det skal tage i en Operation, hvis Hensigt var, at bringe Portugals Flaader i Sikkerhed. Disse Flaader bestode af 10 usle Linieskibe, hvoraf 4 bleve i Frankerigs Magt og 6 fulgte Prindsen af Brasilien i en elendig Tilstand og uden Proviant. Frankerig vilde ikke have sat 2 Batailloner i Bevægelse, for at bemestre sig disse Flaader; men det er Lissabon, Oporto og hine store Oplagssteder for den engelske Handel, som det vilde spærre for Engellænderne. Det er lykket, og Hoffet i Lissabon, der ved alle sine Skridt ingen anden Hensigt havde, end at forblive afhængig af Engelland og skuffFrankerig, er styrtet i Ulykke ved sine Rænker Om den danske Flaade vil man intet sige; den Operation, der angaaer den, er allerede undersøgt og behørig bedømt at hele Europa og af Engellænderne selv. - Den engelske Regierings Ædelmodighed viser sig i sin fuldeste Glands. J samme Øieblik, da Prindsen af Brasilien opofrer sit Land til Engellands Villie, bemestre Engellænderne sig Madera med aabenbar Magt. J samme Øieblik, da de paastaae, at dække Prindsen af Brasilien med deres farlige Beskyttelse, afgiver det engelske Ministerium en Erklæring, der fuldender dets Skiendsel. Det blotter det Tvetydige i Prindsens Opførsel, det lukker for evig Døren for ham til nogen Udsoning med Frankerig. Disse Skridt svare hverken til det engelske Folks Værdighed eller til den Skaansel, man skylder de Ulykkelige. - Da Hr. brittiske Majestæt med saa megen Inderlighed paakalder det guddommelige Forsyn for en katholsk Første, kan man haabe, at det guddommelige Forsyn vil bringe Ham til at forbarme sig over hine 3 Mill. Katholiker, som ere Hans Undersaatter, som man forfølger i Hans Navn og som i saa lang Tid have liidt Undertrykkelser, hvorpaa den nyere Historie intet Exempel har. Hs. brittiske Majestæt glæder sig over Udsigten til Sin Allieredes Nedsættelse i den ny Verden med forøget Magt og forhøiet Glands. Og hvorfra skulde denne Forøgelse af Magt og Forhøielse af Glands tilflyde denne flygtende Første, der forlader 3 Miil Undersaatter, fine Forfædres Fødeland, et af de skiønneste Lande og en af de skiønneste Havne og Hovedstæder i Europa, for at regiere over 800000 Europæere, som ere adspredte i uhyre Ørkener, Ligger der ikke en grusom Spot heri, saa ønske vi Kongen af Engelland en lignende Tilvext af Magt og Glands. Enken Han vælger Ost, eller Vestindien, troe vi ikke, det er Frankerigs Hensigt, at hindre ham deri. Er det muligt, at lade en Souverain ende med saa liden Værdighed. Keiseren af Ruslands Mediation er ikke allene bleven afslaaet, men Tilbudet er opbrændt i Kiøbenhavns Brand, da dette Røver=Angreb skete i samme, Øieblik, da man foreslog denne Mediation, og da det var Engellands første Svar. Det russiske Hofs Note sagde, at man foreslog Mediationen til en Fred, der skulde sluttes paa billige og ærefulde Betingelser. Man vil siden see, at Hs. brittiske Majestæt ikkun vilde underhandle paa Basis af en fuldkommen Lighed; dette er Basis til en billig og ærefuld Fred, og dette var den ogsaa ved Underhandlingen i forrige Aar. Forholdt det sig saaledes, vil man spørge, hvorfor have vida ikke Fred, Fordi Engelland ingen Monark har og fordi det londonske Kabinet er i umoralske Menneskers Hænder, som aabenbar have yttret og paastaaet en evig Krigs Grundsætninger. -