Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-07-02
Under 21de Mai d. A. er emaneret en Forordning indeholdende nogle Forandringer i Lovgivningen om Arv. J §2 bestemmes blandt Andet, at det staaer Forældre frit for at tillægge Datter lige Lod med Søn, eller dog paa anden Maade at forøge den hende tilkommende Arv, kun at den ikke bliver høiere end en Broderlod. Naar der saaledes tillægges een eller flere Døttre større Lod end den lovbestemte, skal dette dog altid være uden Følge for de øvrige Døttre, saa at Jntet derved maa afgaae dem i deres lovbestemte Arvelodder. Og i 23de §. Den, som efterlader sig Børn eller Livsarvinger, skal, foruden den i §2 hjemlede Ret til at forhøie Døttrenes Lod, være berettiget til at disponere over en fjerde Deel af sit Bo, og det hvad enten Dispositionen oprettes til Fordeel for Private eller til Bedste for Kirker, Skoler, Fattige, eller andet saadant Øiemed. J § 25 tillades Testationsacten i Sygdomstilfælde at foregaae mundtlig i Overværelse af tvende særligen tilkaldte Vidner, der dog strax have at opsætte og underskrive et Document om Dispositionens Jndhold, hvortil foreløbig kan bruges ustemplet Papiir. Men et saadant Testament er at ansee som tilbagekaldt, saafremt Testator, efter at have overstaaet Sygdommen, ikke inden 4 Uger gjentager samme under de for skriftlige Testamenter foreskrevne Former. Hr. Michael Leonard Nathansen, forhenværende Kjøbmand i Randers, har til Hs. M. Kongen, indgivet følgende allerunderdanigste Ansøgning: Allernaadigste Konge! Naar jeg i dybeste Underdanighed for sidste Gang nærmer mig Deres Majestæts Throne, saa nærer jeg den fasteste Overbeviisning om, at Danmarks ædle Konge utvivlsomt nu vil redde en Familie fra Undergang. Christian den Otteende er retfærdig og naadig!" disse høist betydningsfulde Ord udsendte jeg over hele Landet, forinden jeg betraadte Deres Majestæts Residents, for at sikkre mig for, at mine hævnsyge Slægtninge ei maatte fornye deres skandaleuse Handlinger mod mig. J tre samfulde Aar har jeg blandt Deres Majestæts tydske Undersaatter, om end stundom kummerligt, dog levet tilfreds; dette Gode har i mit Fædreland ei endnu været mig til Deel. Majestæt en af deres troe Undersaatter, som ei alene har den Lykke personlig at være kjendt af Deres Majestæt, men endogsaa tør sige, uden at træde Beskedenheden for nær, at have gavnet sit Fædreland, beder sin Konge og Retfærdighed. Alle tænkelige skriftlige Beviser til at oplyse en Sag, hvorpaa min og Families Fremtids Vel beroer, er nu i mine Hænder, og mange Veltænkende see med Længsel dens Tilendebringelse imøde. Mine Slægtninge derimod maa bede Deres Majestæt og Naade, thi uden den ville de være tabte, naar Sagen paa det Strængeste og Nøiagtigste undersøges. Derfor, min allernaadigste Konge! De besidder jo tvende gode Egenskaber: Retfærdighed og Naade, tildeel os disse; da først vil Fred og Rog kunne tilbagevende i en Familie, som i sex samfulde Aar forgiæves smægtede efter sin Ret. Vende tilbage til Kone og Børn uden at have seiret, det kan jeg ikke; hellere vil jeg falde der, hvor Misgierningen udøvedes mod mig. Men Deres Majestæts høie Viisdom vil visselig ogsaa i denne Sag bevise Alle og Enhver, at Danmarks Konge er retfærdig og naadig". - Kjøbenhavn, den 24de Juni 1845. Om "Caroline Amalie's" Forliis indeholder Slagelse Avis følgende Meddelelse: "Jerndampskibet Caroline Amalie", ført af den noksom bekjendte Capt. Jordt, er i Mandags forliist i Beltet, hvor Skibet, uagtet godt Veir og fortræffelig Medbør, stødte paa en fra Om ved Skielskor udgaaende Steenrevle. Store Fontainer og Strømme af Vand stode øieblikkeligt ind i Skibet, og kun ved den yderste Anstrængelse lykkedes det at sætte samme i Land, i det Øieblik det truede med at synke, hvorved Passagererne og Besætningen ved Guds Styrelse lykkeligt bleve reddede. Skibet skal staae heelt under Vand med Dækket, og der er lidet eller intet Haab om, at faae det af Grund." Og i Svendborg Avis af 25de Juni hedder det, at Skibet staaer paa en Steenrevle, med Agterenden over Vandet, og skal være forladt af hele Mandskabet, paa Captainen nær, som ikke vil forlade det. En Deel af Jnventariet er bjerget, og Conducteuren er reist til Kjøbenhavn for at reqvirere Dunkrafter, ved hvis Hjælp man muligviis kan redde Skibet, naar Veiret, ikke forinden maatte blive for ugunstigt. Skibet skal ikke være assureret.