Aalborg Stiftstidende, 1837-12-23
Torsdagen den 21de De, var en herlig Festdag for Aalborg, da den af Alle höitelskede og agtede Justitsraad Brorsons 5 Aars Embedsjubilæum höitidelig holdtes. Hs. M. Kongen havde i denne Anledning allerunalliget behaget at udnævne ham til Ridder af Dannebrog. Festdagen hilsedes af Musik fra Regimentet og Borgercorpset. Dannebrog vaiede fra Skibene. 1 stor Skare gik man op til Jubeloldingens Bolig, forat bringe ham en Lykønskning, som vist aldrig mera hjerteligt og inderligt er bragt Nogen. En smuk Sölvpocal blev ham overrakt, som Tegn paa Hengivenhed og som Minde om denne Fest. Derpaa stod indgravet: Til Jubeloldingen, Justitsraad, Ridder R. B. Brorson d. 21de Decbr. 1837 fra Venner: og Medborgere". Kl. 3 samledes med Jubeloldingen paa Compagnihuset til et Festmaaltid Byens og Omegnens Embedsmænd og Borgere, saa mange, som den store Sal der kunne rumme. Efterat Hr. Cancellie., Byfoged Wølfferdt havde udbragt Kongens Skaal, blev fölgende, af Pastor Boaa en forfattede, Sang afsjungen : Tiden gaaer som Bækken jort Gjennem Blomsterdale, Skyller Ungdoms-Roser bort Ned i nybets Sale; Men ved Kildens Klare Vei Staaer den evigunge. Himmelblaa Forglemmige: Med sin gyldne Tunge. Kom, du skjönne Sandheds Ven, Hjertetro Kjærminde! Slyng din Krands om Oldingen - Du kan bedst den binde! Siig os, hvad han var og er - Lys i Lyset hader - Siig: vi har ham alle kiær, Som en elsket Fader! Siig: den sölverhvide Krands Om hans Oldings-lsse Skinner i en herlig Glands - Ærens Krands tilvisse! Sig kun Sandhed, sig den fro - Lad kun Tanken flyve - Manden var sin Konge tro I Halvtredsindstyve! Siig, han var en venlig Mand, Som en Dag i Vuaren; Som en Aand fra Lysets LandTörred bort han Taaren! Siig: hans lid var aaben, klar, Uden stolt at brumme! Sig: han var - han var - han var - Siig, han er den samme! Ton da, Harpe, höit vor Fryd, Som den her kan tane! Bedre Klang har Glædens Lyd, Hisset for Guds Tronc. Der den salig Brorson staaer, Bispen med sit Psalter, For sin Sönnesön han slauer, Harpen ved Guds Alter. Lyt til Harpens Efterklang, Jubelolding fromme! Fra vort Hjerte i vor Sang. Skal den til Dig komme. - Dig omgive Himlens Fred, Engle Dig omsvæve! Sildig Livets Sol gaae ned! Du og Dine leve! Hvorpaa Hs. Höivelbaarenhed Hr. Stiftamtmand Kricger udbragte Jubeloldingen, Skaal, som istemmedes af alle Tilstedeværende med höi Jubel. Med hjertelige Ord bevidnede Jubeloldingen sin glade Tak for den, Deeltagelse, der var bleven ham viist, og först sildigskiltes Forsamlingen ad, da man ledsagede ham til sin Bolig Justitsraad, By- og Raadstueskriver, Ridder Rasmus Bundesen Brorson er født den 23de Octbr. 1761 i Lunde Præsteg, i Ribe Stift, hvor Faderen, Provst Johan Herman Brorson - en Sön af den bekjendt Psalmedigter, Biskop H. A. Brorson -, dengang var Sognepræst ; Moderen var Magdalene Catharine Bundesen, en Datter af Amtsforvalter, siden Proprietair, R. Bundesen til Sövig. - Aar 1780 dimitteredes han privat fra Ribe og tog examen artium, næste Aar examen philosophicum og 1783 latinsk juridisk Examen, Alle med bedste Caracteer. Derefter arbeidede han i det kgl. danske Cancelli som Volontair, indtil han den Alde December 1787 sik kgl. Bestalling som Copiist, senere udnævntes til Cancellist, og benaadedes med Cancelli-Secretairs Rang. I Aaret. 19 beskikkedes han til Byfoged i Sæby og Herredsfoged for Börglum og Jerslev Herreder og det paa fölgende Aar ægtede han sin endnu levende Hustru, Catharine Marie Ferslev, Datter af Byfoged Ferslev i Skagen. At den Mand maatte vinde almindelig Agtelse, der, da en stor Deel af Byen i Vinteren, 1796 truedes med Odelæggelse, lod paa egen Bekostning opföre Dæmninger mod Klavet og anlægge en llavn, er naturligt. En Beretning om denne patriotiske Handling findes i den af Soldin 1806 udgivne Exempelbog for Ungdommen, patriotiske Handlinger, af Danske og Norske, og Enhver, der kjender Oldingens Beskedenhed og Ulyst til at trænge sig frem, vil sande, naar det i denne Beretning hedder, paa. 235: "Denne Handling blev udfört uden nogen Bram og Egennytte, og, da Secretairen levede af Herreds- og Bysogedtjenesten, kunne han ikke have nogen egentlig Fordeel af Ilavnens Istundsættelse. Da denne Forunstaltning skeete, tænkte han ikke paa Skadesløsholdelse, han anhold: ligesaalidet derom af egen Drift, da hans roesværdige Handling allerede var fuldfört." Kongen, som imidlertid erfarede den, belönnede Secretairen med den store Guldmedaille pro meritis og forögede hans Indtægter aarligen med 150 Rbd." DetteGratiale ophørte ved hans Forflyttelse til Aalborg. Samme Uegennyttighed, forenet med uhöielig Upartiskhed, gjorde ham ogsaa som Herredsfoged elsket og agtet. Da der i Aaret 1801 befaledes Skandser anlagte ved de ved Havet beliggende Byer, mödtes Opfordringen til at levere Materialier til Sæby Skandse med Velvillie af Proprietairerne, saa at Skandsen kostede det Offentlige Intet, medens Skandserne andensteds kostede betydeligt; hvilket ogsaa fandt Kronprindsens Paaskjönnelse, der, efter sit Ophold i Sæby, skjænkede Brorson en Gulddaase, som et Beviis paa sin Bevaagenhed. - Endnu taler mangen gammel Bondemand, i hine Herreder med sand Velvillie om ham. - Aaret 1801 kaldtes han til sit nuhavende Embede, blev 1808. Cancellieraad og 1823 Justitsraad. Naar til disse Notitser föies vore egne Erfaringer om Oldingens Fromhed og Beskedenhed, hans Tjenstagtighed og Godgjörenhed, hans Redelighed og Arbeidsomhed, om hans elskelige Forhold i enhver Li rets Stilling, da kunne vi ikke andet, end önske im lens Velsignelse over ham og hans Huus, og bede den Ulgode, at han længe maa blive i vor Kreds, og at hans Fremtidsdage maae henglide som en venlig Sommeraften. meen.