Aalborg Stiftstidende, 1829-09-26
Blandinger. Den 18de Dennes feiredes paa Sorgenfri Slot Hs. Kongl. Høihed Prinds Christians Fødselsdag. DD. MM. Kongen og Dronningen tilligemed de Kongelige Prindser og Prindsesser lykønskede Prindsen. Kl. 8 begyndte Couren, hvortil Hofstaterne, Statsministrene, Corps diplomatique, foruden en stor Mængde høie civile og militaire Embedsmænd indfandt sig. Efter Couren var Bal. Veiret var særdeles smukt, hvorfor en stor Deel fra Hovedstaden og Omegnen var tilstæde og deeltog i den almindelige Glæde som altid hilser den elskede Fyrstes Festdag. Hof=Leverandeur With er død. Han holdt, som bekjendt, i sin Tid Forelæsninger over Skræderiet. Marsvine-Jagten ved Middelfart. Allerede i det 16de Aarhundrede var Marsvine-Jagten ved Middelfart i fuld og stadig Gang, grundet paa kongl. sanctionerede Vedtægter; men i det 18de Aarhundrede forfaldt den, først fordi der opkom Uenighed imellem Lauget og Grevskabet Wedelsborg Besiddere, paa hvis Forstrands Grund Jagten udøves, og dernæst fordi de unge raske Søfolk, medens Danmark Søefart florerede, saae bedre Emploi. 1809 blev Marsvine-Jagten, med kongelig Understøttelse til Grev Wedel, af ham ved nogle Bønder paany sat i Gang, men uden Held og med ikke ubetydelige Opoffrelser fra Grevens Side, Ved Krigens Ophør og Søefartens Jndskrænkning blev atter mange raske Søefolk nærings løse, Jntet var derfor naturligere, end Ønsket hos dem, paany at komme i Besiddelse af Marsvine-Jagten. Efter nogen Correspondence med vedkommende Autoriteter, og et Forlig med Grev Wedel, blev Jagtrettigheden i Efteraaret 1819 overladt et sluttet og Kgl. autoriseret Selskab i Middelfart, som fra den Tid af stedse og med temmeligt Held har udøvet Samme. Dette Selskab bestaaer, ifølge dets Love, af 30 Søemænd fra Middelfart, som vælges af Lau ger, naar Vacance indtræffer; og fra 11te November til 2den Februar er hver Mand, som ikke har lovligt Forfald, pligtig til, selv personlig at følge Jagten, som iværksættes paa følgende Maade: Hver Morgen, til den Tid Oldermanden bestemmer, møde samtlige 30 Mand paa deres Forsamlingsted ved Stranden, hvorfra de afgaae i to Roder, med 5 Baade i hver og 3 Mand i hver Baad. Den første Rode begiver sig da ud i aaben Søe, for, naar Svinene vise sig i Farvandet, at drive dem op i Gamborg Fjord, hvilket skeer deels ved Baadenes Manoeurer, deels ved Mandskabets Slag i Vandet med lange Kjæppe. Naar Svinene saaledes ere komne i Fjorden, har første Rode gjort sin Pligt, og den anden, som er stationeret i Fjorden, skal nu see at drive dem til den nordre Side af Samme, hvor der bag Svineøen, er en kort, grund og tildeels smal Viig. Naar Svinene først ere inde i denne Snævring, indslutte alle 5 Fjordbaade den med megen Larm af Slag i Vandet med deres lange Kjæppe, indtil den Baad, der fører det lange Mødegarn, faaer det udsat fra Svineøen, saa langt det kan række, omtrent 400 Alen, og 10 til 15 Fod bredt, i en Halvcirkel, ved hvis anden Ende, saavidt Garnet ikke kan naae, de 4 Baade fremdeles holde sig, indtil Svinene, enten af dem selv, eller ved Hjælp af en Baad, komme ned og løbe ind i Krumningen, Garnet danner. Dette sluttes da tættere sammen, og nu udsættes i samme er almindeligt Fiskervaad, hvormed Svinene trækkes til Land, og stikkes med en Kniv i Halsen, saa at Blodet forløber dem. - Flæsket blev forhen deelt in natura mellem Mand og Mand i Jagten, og disse vare da forpligtede til, ei at sælge det under den paa Laugshuset fastsatte Priis. Følgen deraf blev, at de Fattige ofte maatte gjemme paa det, naar de mange lede Brød i Huset, eller overlade en af Jnteressen, terne det for Spotpriis. Trannen, som Enhver dengang selv smeltede, blev ofte branket, i Byen udbredte sig en slem Lugt, og farligt var det ogsaa for Jldsvaade. Kjøbmand og Gjæstgiver Hvalsøe i Middelfart besluttede derfor at proponere Lauget en Accort om det Flæsk, som vandtes, til en bestemt Priis pr. Lpd. Man blev enig om 5 Mk. og, til Prøve for begge Parter, 3 Aar. Jbefra Byen lod han da opføre et ordentligt Smeltehuusforsynet med de fornødne Jndretninger til Skjæring, Smeltning og Afpresning, og da begge Parter fandt sig fornøiede med Accorten, er den iaar endvidere bleven forlænget paa 7 Aar. Siden Jagtens ny Organisation har Fangsten været saaledes: J Vinteren til 1820 blev fangen 244 Stkr.; 1821: 478; 1822. 628; 1827. 654; 1828. 1100 og i afvigte Vinter 739, tilsammen 6010 Stkr., hvoraf Man i Gjennemsnit kan regne hvert til 2 Lpd. 4 Pd. Flæsk, og hvert Lpd. Flæsk til 6 1/2 Pot Tran. Omtrent 1/2 Part af Flæsket kan antages at blige solgt in natura til Bønder og Almuefolk, som Lysningsmiddel, Resten afsmeltes.