Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-01-23
Forordningens Bekiendtgiørelse. 60) Da hele Statens Formue i faste Eiendomme, saavel forsaavidt den er Eiernes, som Panthapernes, bør forholdsmæssigen bidrage til at grundfæste den af Os oprettede Rigsbank, men det var untuligt strax i rede Værdie at oppebære et saa betydeligt Bidrag af alle i Eiendommene prioriterede Capitaler, og da det ikke bestod med Bankens Sikkerhed at have slige directe Fordringer til Capitalister, saa skal disses hele Bidrag og Gield til Banken besørges erlagt af Eieren, og denne ene være ansvarlig til Banken for det Hele. Enhver, som har Pant i en fast Eiendom, skal derfor til sin Debitor for eengang betale 6 Procent af den i Eiendommen staaende Sum, enten strax eller ved Capitalens Opsigelse og Udbetaling, i hvilket sidste Tilfælde han, indtil bemeldte 6 Procents Erlæggelse, svarer til Debitor lige saamange Procent aarligen af Renten, som han faaer af Capitalen. T. Ex. af en Capital paa 10000 Rdlr., som forrentes med 4 Procent, betaler Creditor aarligen 16 Rbdal., forrentes den med 5 Procent, betaler han 25 Rbdal. o. s. f. Til Sikkerhed for de øvrige eller yngre Creditorer bestemmes, at Erlæggelsen af de 6 Procent ikke lopgyldigen kan bevises, med mindre de ere afskrevne paa Fordringen. J alle Gields- og Pante Protocoller skal Skriveren exofficip anføre den Rente, som hver Creditor har at yde Banken, og iagttage, at de 6 Procent, naar de engang ere erlagte, ikke atter protocolleres. Om slige Protocollers almindelige Jndførelse ville Vi nærmere anordne det Fornødne. 51) Af udenlandske Creditorer, som have udlaant deres Capitaler paa faste Eiendomme i Hertugdømmerne, kan dette Bidrag, enten for eengang eller aarlig, ikke kræves. Hvorved dog bliver at iagttage, hvad herefter desangaaende bestemmes. 52) Vil Debitor betale sin Gield, bør han tilsvare hele Beløbet i Rbdal. Sølvværdie. Men skulde Creditor, han være indenlandsk eller Fremmed, forlange Betaling inden det udløbne fierde Aar efter Freden, saa erholder han Beløbet kun i Navneværdie, og skal desuden indtil Udgangen af An ret 1813 modtage de i § 47 nævnte Anviisninger paa den deri bestemte Maade, og er end ydermeere, saafremt han er hypothecarisk Creditor, underkastet et 6 Procents Afdrag af sin Capital, dog skulle de Betalinger, som i Omslaget 1813 af vedkommende Debitor paa Creditors Forlangende erlægges i Navneværdie, i Følge en i lovlig Tid førend denne Forordning skeet Opsigelse, undtages fra bemeldte 6 Procents Afdrag. 63) Fire Aar efter Freden kan enhver Creditor, naar han lagttager den ved Contracten fastsatte Opsigelsestid, opsige sin Capital til Udbetaling i Rbdal. S. V. mod Afkortning af 6 Procents Bidraget til Banken, hvis han er af vore Undersaatter, men er han Fremmed, er han fritaget derfor. Til Lettelse for den Debitor, som er i sidste Tilfælde, vil ved Reguleringen af Bankens Fordring, disse 6 Procent vorde ham godtgjorte. 64) Til den Ende skal enhver Debitor, 8 Dage efter denne Forordnings Bekiendtgiørelse, for sin Øvrighed beviisliggen opgive alle sine udenlandske Creditorer. Dersom dette Opgivende enten ikke skeer til bestemt Tid, eller skeer urigtigen, taber Debitor, med mindre han kan bevise, ei at have været in culpa, sin Ret til at erholde Godtgiørelse af Banken, og er desuden, naar Foregivendet har været falskt, Tiltale underkastet efter Lov og Anordninger. Som udenlandsk Creditor kan aleene den ansees, som hverken har Eiendom eller Opholdsted i Kongerigerne eller Hertugdømmerne, og førend denne Forordnings Bekjendtgiørelse har eiet en, af Vore Undersaatter paa hans Navn udstedt eller vedgaaet Forskrivelse. Enhver Overdragelse eller Cession til en Fremmed har, uden saaledes at være vedgaaet, ikke den ovenmeldte Virkning, om den endog var ældre, end denne Forordning. 6) Ved al chirographarisk Gield finder det i I 62 Fastsatte forsaavidt Sted, at Creditor indtil 4 Aar efter Freden ikke kan forlange Betaling uden i Navneværdie, men dog ikke er underkastet noget Bidrag til Banken efter § 50. 66) Ved Fideicommis-Capitaler gielde alle foranførte Bestemmelser, forsaavidt de derpaa ere anvendelige, til hvilken Ende det om Bidraget af Renterne Foreskrevne strax vil være at lagttage. 57) Alle terminsviis bestemte Betalinger og Capitalafdrag begynde paa den i Documenterne bestemte Maade, først naar det 4de Aar efter Freden er udløbet. Dog kan Creditor, paa de i § 52 og 53 indeholdte Vilkaar, forlange Betaling til den bestemte Forfaldstid. 8) Udenfor Capitalbetalinger, hvortil dog Tilbageleveringen af Deposita og deslige, ikke hører, skulle alle andre Betalinger, af hvad Navn nævnes kan, erlægges til den bestemte Tid. Den Debitoromme reed 52 tilstaaede Udsættelse bortfalder, ligesom for Vore Kongeriger er bestemt (§29), naar Debitorerne ikke i et Aar have betalt de forfaldne Renter, og naar Sikkerheden beviisligen forringes. J disse Tilfælde kan Creditor forlange Betaling i Sølvværdie, dog uden at kunne unddrage sig for 6 Procent Afdragets Erlæggelse. Forandring af Debitor kan ikke berettige til Opsigelse. 59) Naar en chirographarisk Debitor døer, opbyder sit Gods eller fallerer, og naar der ved en Gieldsforskrivelse, en en med eller uden Pant, tillige er givet Caution, og Cautionisten enten døer, opbyder eller fallerer, er Creditor berettiget til naar saadan reel Sikkerhed ikke kan stilles, som er foreskreven for Umyndiges Midler, at erholde Gieldens fulde Beleb i Sølvværdie. 60) Alle, Debitorerne ved denne Forordning tillagte, Rettigheder kunne paa ingen Maade derved indskrænkes, enten at Betalingen udtrykkeligen er betinget i Mynt eller rede Sølv, eller ved nogen anden Clausul, Stipulation eller Renunciation, hvilket altsammen, forsaavidt det maatte stride mod de heri fastsatte Bestemmelser, skal ansees som ugjort og ugyldigt. Hvorimod alle indgangne Forskrivelser og Forpligtelser, som ikke ved denne Forordning ere modificerede, forblive aldeles uforandrede. 61) J Henseende til de Contracter og Forskrivelser, som affattes efter denne Forordnings Bekiendtgiørelse, gielde ingen andre Jndskrænkninger, end de i § 19, 20 og 21 angivne. 62) Enhver Dom, eller anden offentlig Rets handling, hvorved nogen paalægges en Pengebetaling, affattes og beregnes i Rbpenge, hvorved de foran bestemte Grundsætninger, forsaavidt Betalingen hidrører fra en Forpligtelse, der oprindeligen er paadragen eller indgaaet i den hidtil gieldende slesv. holst. Courant. Hvorefter Vedkommende sig have allerunderdanigst at rette. Givet i Vor Kongelige Residentsstad, Kjøbenhavn, den 5te Januar 1818. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R. C. S.) Kaas. Cold. Knudsen, Bülow. Monrad.