Berlingske Tidende, 1835-02-06
Paris, den 27de Januar. – Man har i Dag modtaget efterstaaende officielle Meddelelse fra den spanske Krigsminister Llauder til General-Capitainen af Aragonien: "J Dag lykkedes det Under-Lieutenanten af det andet lette Jnfanterie Regiment, de Frivillige fra Arragonien, Don Jose Cardero, som udførte en Adjutants Functioner, ved List og ved at beraabe sig paa sine Tjeneste Ordrer, at bringe en Deel af dette Corpses Soldater, tilligemed nogle Sergeanter og Officerer til at gjøre Opstand, og at føre dem fra deres Qvarterer. De begave sig til Solporten, bemægtigede sig ved et pludseligt Overfald den der værende Vagtpost og proclamerede Rebellionen. Hærens værdige General-Capitain, Don Jose Canterac, begeistret af Patriotisme og Jver for den gode Sag, indfandt sig strax paa Pladsen, for at bringe de Forvildede tilbage til Fornuft; men han faldt ved skjændigt Mord i Tumulten, som et Offer for sin Hengivenhed og Troskab, medens de oprørske Soldater forsvarede sig og lode Ord, der ere Spanieren de dyrebareste, gjenlyde som Feldtraab. Da Regjeringen blev underrettet om denne sørgelige Begivenhed, greb den strax til energiske Forholdsregler, for at opretholde sin Myndighed og forebygge, at disse Uordener skulde førtil det Maal, som Stifteren af samme tilsigtede. Pladsens Garnison, deri indbefattet nogle Compagnier af det oprørske Regiment, saavelsom Stad Militsen traadte med utrolig Hurtighed sammen og kastede sig, efterat de havde besat de dem anviiste Poster, paa Rebellerne, og det med hiin Tapperhed og Begeistring, der ere dem saa egne. Tillige drev Artilleri-Jlden, der med den største Heftighed blev rettet mod dem fra Spidsen af Gaden Rugmajor Rebellerne foran sig, der nu i den største Uorden kastede sig ind i Posthuset, hvor de, benyttende Localiteten, vilde forsvare sig. Men da de saae sig omringede, og da de erkjendte det Frugtesløse i deres Forsvar, saavelsom det Uhyre i deres Forbrydelse, bønfaldt de om Hendes Majestæts, Dronning-Regentindens Naade, med den Forsikkring, at de vare forførte. De erklærede det for deres Hensigt, at forsvare Hendes Majestæt og det kongelige Statut, og bade om Tilladelse at afgaae til NordArmeen, for i Kamp for den legitime Sag at afsone en saastor Forbrydelse. Hendes Majestæt, hvis Kjærlighed for Spanierne er saa anerkjendt, har øvet Naade mod disse Vildledte, og endnu i Aften afgaae de med den øvrige Deel af Regimentet til Alesbendag, for at iværksætte det eneste Middel til Gjenerholdelsen af deres tabte Ære, hvorved dog Hendes Majestæt forbeholdt sig, at lade de værste Urostiftere og Befordrere af Oprøret straffes, for saaledes at øve Retfærdighed og tillige betage dem, der mueligen kunde ville fornye Attentatet, alt Haab. – Madrids Jndvaanere have forholdt sig rolige og ingen Deel taget i denne forbryderiske Opstand, der indskrænkede sig til Omegnen, af Solporten. Regjeringen glæder sig over, at kunne meddele Dem, at Roligheden er fuldkommen gjenoprettet og at den, idet den vaager over den offentlige Ordens Vedligeholdelse, ej vil foretage sig noget, der kunde nedsætte dens Værdighed, eller medføre Fare for Jsabella dens hellige Rettigheder, saavelsom for vores, ved det kongelige Statut paany bekræftede Forfatningslove.