Berlingske Tidende, 1812-03-09
Ved den ordentligste Behandling af Tørvemoser forstaaer Selskabet, at Gravene føres aarligen parallere og i lige Linie tvers over hele Dosen saavidt mueligt være kan, at Vandet enten alledes ved Gravning, snineller ved Maskiner; at enhver Grav nyttes i Dybden paa en Torv nær, at Grønsværen, Affald og Smulinger af Torven igjen nedkastes i Graven, naar den ganske forlades, for at befordre Vexten af Vandolanterne og nu Tørvejords Tilvext i Tiden m.v. Ved Attesterne maa Omgangsmaaden, Mosernes Størrelse og Beskaffenhed, og Mængden af den opskaarne Torv oplyses og bevises, og en videre forklares, om man der i Egnen forhen har behandlet Tørvemoserne ordentligen, eller og man nu først dermed har begyndt, hvilket alt ved Bedømmelsen vil komme i Betragtning. For Steengierders Reisning i Norge og Dannemark, hvorved Skovene skaanes, varige Indhegninger tilveiebringes, og Steenrødning fremmes, giver Selskabet følgende Premier, nemlig :a. For den største Mængde af gode og varige Steengierder, ikke mindre end 600 Favne, det andet Bæger eller 50 Rd. For næst største Mængde af saadanne Gierder, ikke mindre end 400 Favne, 300 Rdlr. 300 Favne, 20 Rd. for næst største Mængde derefter, ikke mindre end gierder eller Gierder af løse Steen vil Selskabet belønne udenfor bemeldte Hr. Ogsaa Reisningen af de paa Falster brugelige saakaldte Kniplings b. De norske Huusmænd kunne ei alene indfinde sig til Æstning med andre til bemeldte 3 Premier med de halve Mænader, nemlig : med 300 200 og 150 Favne; men i Betragtning af deres mindre Evne udsættes for dem alene følgende Premier stiftviis. For den største Mængde af gode Steengierder, satte af en Huusmand efter Listens Bekiendtgiørelse, ikke mindre end 100 Favne, 12 Rd. For ikke mindre end 30 Favne 10 Rd. For - - 60 - 8 For - 3 Qvarteer. Gierdernes Tykkelse eller Bredde neden til maae i det mindste være Høiden angaaende, da bør Gierderne være 9 Qvarteer over Jorden, eller forordningsmæssige og saaledes efter Omstændighederne paa skraa fra begge Sider opsættes, at de oventil blive i det mindste en halv Alen brede, og i øvrigt saa jevne paa Siderne som muligt. Da den ligeste Linie er den beqvemmeste og korteste, saa maae Gier derne sættes i saa lige en Linie, som Stedernes Beliggenhed tillader. At Gierderne bør være faste, indseer enhver lettelig selv, samt, hvor det udfordres, noget ned i Jorden anlagte. Det maa meldes, om Gierderne ere dobbelte eller enkelte, og i sidste Fald om de ere forsynede med Jordvold. Selskabet vil ved Bedømmelsen paasee, om de til slige Gierder brugte Steen ere tagne af en udyrket Egn eller Mark, som det for Rydningens Skyld helst ønsker. Og, hvor nogen betydelig Strækning af Land herved er renset fra Steen, maatte sammes Størrelse tilkiendegives. Ligeledes forlanger Selskabet at vide, om Skiegierder herved ere afskaffede hvilket høiligen ønskes for at svare Skoven. Naar Premie for saadanne Gierder æskes, bør den Æskende angive, om han har faaet nogen kongelig Belønning derfor, ligeledes bør der medfølge tilstrækkelige og tilforladelige Attester, at Gierderne have alle forbemeldte Egenskaber, samt at de ere trofaste og satte alle i ovenmeldte Tid. og endelig, at de ere nye og satte af opbrudte Steen; thi for gamle Gier ders Omsætning gives ingen Premie. Premien kan ikke æskes igien for de Steengjerder, som i foregaaende Aar ere blevne belønnede : Gierder, hvorfor æskes Premie, maae have staaet i det mindste 2de Aar efterat de ere opsatte og fuldførte, førend Synsforretning derover dages til Premieskning, hvilken Forretning tillige bør oplyse, om og hvilke forbedringer i disse tvende Aar have været fornødne og ere foretagne. Saa sætter Selskabet og følgende Premar særskilt for Færerne i paa lige Vilkaar som for Norge, nemlig: For den største Mængde, ikke mindre end 200 Favne, 30 Rdlr. vor næste Mængde, ei mindre end 100 Favne, 20 Rdlr. for næste, ei under 59 Favne, 10 Rdlr. a. Og da nogle tusinde Tønder Sædeland ved en flittig Steenredning kunne vindes endog i Dannemark, saa udsættes for dette Rige lige Premier som for Norge og paa lige Vilkaar, nemlig: for samme Mængder af dobbelte Steengierder, satte i Dannemark efter Bekiendtgiørelsen af dette. De dobbelte Steengierder maatte nødvendigen ikke fyldes med Jord men bestaae alene af Steen og oven paa bedækkes med Græstørv. Premierne for Dannemark kunne og vindes for enkelte Steengierder, naar de med en forsvarlig Jordvold paa den anden Side ere vel forsynede; dog regnes 2 Favne dobbelt Gierde lige med 3 Favne enkelt. Men da der paa nogle Steder, f. Ex. paa Bornholm, opsættes enkelte Steengierder uden Jordvold, hvilket Selskabet ikke anseer for at være et varigt og trofast Hegn, saa maatte Attesterne herefter tydeligen forklare, at de enkelte Steengierder paa den anden Side med en forsvarlig Jordvold ere forsynede; thi i andet Fald kan ingen Premie derfor ventes, De af klovede eller sprengte Steen opsatte Gierder ville nyde Fortrin naar alle øvrige Omstændigheder ere lige. Ved Bedømmelsen bliver ei alene Gierdernes Længde, men Brede og Høide med videre, betragtet, hvorfor alt saadant tydeligen i Attesterne maae være forklaret. Jfald nogen Proprietair vilde tillige æske disse Premier, da blev det fornødent, paa det Arbeidet med andres kunde sammenlignes, at Attesterne nøiagtigen beviste, at intet Hoverie ved Stenenes Opbrætning af Jorden, 1 Tilførsel til, og Sætning i Gierderne, var forrettet. c. Bondestanden i Danmark kan ei alene indfinde sig med andre til de tre største Premier af 50 Rdlr., 30 Rdlr. og 20 Rdlr. med de halve Mængder, nemlig 300 og 200 og 150 gavne; men til en endnu almindeligere Opmuntring for deres Flid, hvis Evne og Tid er tillade dem i er Aar at opsætte saamange Favne, udsættes følgende Premier: For den største Mængde af gode Steengierder, ikke mindre end 100 Favne, satte i ovenanførte Tid af en Bonde eller Huusmand, en Premie af 10 Rdlr. For ikke mindre end 80 Favne, en Premie af 24 Rdlr. For ikke mindre end 60 Favne, en paa 16 Rdlr. For ikke mindre end 40 Favne, en paa 12 Rdlr. Hvilke Premier udsættes særskilt for ethvert af de 7 geistlige Stifter i Danmark. For den, som tilsender Selskabet en Prøve, ikke mindre end 8 Flasker af særdeles fortrinligt Øl, brygget hos han selv af Malt, som han enten selv har gjort, eller som er gjort paa Steder, hvor han boer, hvilket Øl maa være brygget for offentligen at sælges: For den bedste Sort og tillige største Mængde, som deraf er brygget, Selskabets anden Guldmedaille, største Bæger eller 150 Rdlr. Øllet maae ikke være tilsat noget Slags Kryderie, som er skadeligt for Sundheden, menalene bestaae af Malt og Humle (eller et fuldkommen Surrogat) foruden dets Vand og Giær. Maltspiren maae et heller være anvendt ved Øllet, hverken ved Maltet, da det derfra bor renses, ei heller derefter for at give det en bruun Couleur, som slet ikke vil blive paaseet, Det vil og blive bedømt efter den indvortes Godhed mere end efter Mængden, da hiin især her paasees, hvor Egenskaber kunde være i Strid med hinanden. Mængderne, som maa brygges, bestemmes ikke, fordi det for Nærværende bliver Selskabet meest om Godheden at giøre. Priserne, hvortil de indsendte Ølsorter kunne sælges, maae følge med de mærkede, vel forkede, eller med Staaltraad forsynede og numererede Flasker, hvormed desuden følge Attester, at Prøverne svare til den angivne Mængde, der haves hiemme, eller er brygget til samme Tid. Uklaret Øe kan det ikke nytte at indsende. At Øl af de stærkeste Sorter kan klares som Viin, ved Brissel (Huusblas opløst i Viin eller Øl) anvendt i større eller indre Mængde efter Øllets Styrke, og omklaret dermed, er bekiendt. Ved Bedømmelsen vil tillige blive paaseet Priserne, Ølsorterne kunne sælges til, og Tiden de kunne holde sig udi, hvorfor og Brygningstiden, da Øllet er bleven brygget, maae med Priserne anmeldes. I Anmeldelsen maae tillige tilføies, og ved Attester bevises, om noget og da hvor meget af Øllet, er udskibet til fremmede Steder, tilligemed den der erholdte Priis.