Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-02-27
(Fortsat. Den største Deel af Folkemængden i Rio Janeiro bestaaer for det meeste af Portugisere eller deres Efterkommere, saavel af hvid som af blandet Farve; de oprindelige Amerikanske Jndvaanere sees næsten aldrig i Staden; de søge om mueligt at undgaae den og de vise sig kun overmaade sieldent midt iblandt denne Allarm, som er fremmed for dem. – Førend Kongens Ankomst udgjorde Folk mængden i Rio Janeiro omtrent 50,000 Mennesker, og det saaledes, at de farvede og de sorte Jndvaaneres Antal langt overgik de Hvides; i Aaret 1817 havde Staden 150,000 Jndv.,man kan antage, at siden 1808 ere 24000 Portugisere ankomne dertil. Denne betydelige Jnd vandring af Portugisere, hvortil der endnu ere komne en Mængde Englændere, Franske, Jtalienere, Tydskere og Hollændere, som have, efter at Havnen er bleven aabnet, nedsat sig her, deels som Kiøbmand og deels som Haandværksfolk, maatte, foruden paa andre Maader, ogsaa især derved bevirke en stor Forandring, at de hvide Jndvaanere nu blive meget talrigere end de blandede og sorte. Man bemærker lydeligen, at Civilisationen og Livets Fornødenheder og derved ogsaa Virksomheden, have erholdet et nyt Sving ved de Jndvandrede. Brasilien har egentlig ingen Adel, de Geistlige, Embedsmændene og de Velhavende inde i Landet og saaledes ogsaa Godseierne og Biergværkseierne besad førend Kongens Ankomst alle adelige Forrettiggeder og Udmærkelser. Ved det at Kongen uddeelte Tiller og Embeder, saa bleve mange af dem trukne til Hovedstaden hvor de bleve bekiendte med Europæernes Luxus og Levemaade og frembragde derved en stor Jndflydelse hos de øvrige Folkeklasser. Hoffets Ophold i Rio de Janeiro har desuden havt en Jndflydelse paa Brasilien, som ikke lader sig beregne: alle Brasilianere bleve oplivede af en patriotisk Følelse, som de ikke kiendte noget til, da Landet var en Colonie. Kongen selv lærte bedre ar kiende Landets Fordeele og Regieringens Mangler og han førgede nu for paa en bedre Maade at sikkre de borgerlige Rettigheder og Eiendomme. Privatcrediten tiltog; der kom bedre Orden i alle Ting og et meere kraftfuldt Sving i alle offentlige Forretninger, især ved det, at Havnen blev aabnet for de handlende Nationer fra alle Verdensdele tiltog Handelen bestandig, og derved tiltog tillige Jordbundens Benyttelse og Landets Rigdom, Velstand og Civilisation med stærke Skridt. Portugal syntes imidlertid mere at føle de skadelige Virkninger af, at Brasilien havde ophørt at være en af det afhængig Colonie end Brasilien selv indsaae sin egen Lykke derved. Men Brasilianerne ville nu, da Erfaringerne have udvidet deres Synskreds, erkiende hvormeget Landet er rykket frem i Cultur i de 12 Aar, i hvilke Johan den Siette opholdt sig i Brasilien. Naar man giør sig nøiere bekiendt med det Brasilianske Folks Tænkemaade og Selskabeligheden i Rio de Janeiro, saa finder vist nok den Reisende, at Regieringens Hensigter ere ikke nok paaskiønnede og at en Colonielforfatning, som har varet i 200 Aar har virket alt for stærkt paa Brasilianernes Carakteer, til at de nu allerede skulle udmærke sig med den samme Energie, som Europæerne, og saaledes overgive sig til Beskiæftigelsen med Jndustrie, Konster og Videnskaber, som befæste Staternes Lykke og indvortes Kræfter. Brasilianerne have meget Sands for Beqvemmelighed, for Luxus og behagelige Former i det udvortes Liv, som har udbredet sig hurtigere end Sandsen for Konster og Videnskaber; saa at man ikke i denne unge Hovedstad maae forvente de store og vigtige Jndretninger for den høiere Underviisning og for Folkets Dannelse, som man er vant til at forefinde i Europa. – Kongen bragte med sig fra Portugal et Bibliothek, som man siger paa 70,000 Bind, hviltet han forærede Hovedstaden og som især er rigt paa Historiske og Juridiske Skrifter; det staaer aabent for Publicum den største Deel af Dagen; men bliver kun lidet benyttet. – Den afdøde MinisterAranja, Conde da Barca stiftede et Academie for de skiønne Konster; flere Franske Konstnere, Landskabsmalere, Billedhuggere, Kobberstikkere og Bygmestere og i Spidsen for dem Lebreton, som tilforn havde været den videnskabelige Secretair ved Konsternes Academie i Paris; men som døde kort efter vor Ankomst, vare kaldte fra Frankerige til Brasilien for at vække Brasilianernes Konstsands. Men de kom snart til den Jndsigt at de skiønne Konster først da kunne tage Sæde i dette Land, naar de mekaniske Konster, som tilfredsstille de første Fornødenheder, have forberedet deres Modtagelse; ogsaa er dette en nødvendig Følge af Brasiliens nærværende Cultur Trin, at Beboerne i dette Troveland, som ere overalt omgivne af deres Fædrenelands phantasie fulde, maleriske og digteriske Naturskiønheder, føle sig mere tiltrukne af deres saa lykkelige Himmelegns Nydelser, som tilbyde sig af sig selv end af de Nydelser, som Konsten kun med Møie kan frembringe.