Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-01-22
Politisk Spaadom. Ved de mærkværdige Begivenheder, som foregaae i vor Tidsalder, ved den Portugisiske Konge families Nedsættelse i Brasilien, og ved de Spanske Coloniers Løsrivelse fra Moderlandet, som allerede for en stor Deel er bevirket, som stedse rykker videre frem, og som vil efterhaanden have til Følge, at den hele nye Verdensdeel vil blive uafhængig af den gamle, opstaaer det Spørgsmaal: have vi Europæere Grund til at ønske og glæde os til denne politiske Omvæltning? Derpaa kan svares: at der er ingen Tvivl paa at vi bør giøre det, naar vi blot ville have det sande Gode og Menneskeslægtens Vel for Øie; thi da maae vi sikkert ønske, at den skiønneste, frugtbareste og rigeste Deel af Jorden, som Amerika er, ikke maae forblive i en Vildheds Tilstand, men blive beboet og opdyrket af cultiverede Mennesker; og ønske vi dette, saa kunne vi ikke tillige ønske, at den skal vedblive at være afhængig af Europa; thi det er umueligt, at Amerika, naar det først bliver opdyrket og befolket, kan vedblive at staae under det fierne Europas Herredømme, som er af en næsten fire Gange mindre Størrelse; søge vi tillige at sætte os ind i Forsynets Planer, overbevise vi os om, at de have til Formaal Menneskeslægtens extensive og intensive Udvikling og den fuldkomneste Afbenyttelse af Naturens Rigdomme ved Menneskenes frie Virksomhed, saa bliver det endog en religiøs Pligt, at ønske Amerikas Uafhængighed, og var der anviist Philosophien Sæde og Stemmeret i Cabinetterne, saa vilde den for længe siden have fraraadet de kostbare og ødelæggende Anstrængelser for at forhindre Coloniernes Uafhængighed, da det dog ikke kan hielpe Menneskene at arbeide mod Albestyrerens Hensigter. - Et andet Spørgsmaal er det, om Europæerne med Hensyn til deres timelige Fordeele kunne ønske, at Spanien mister sine Colonier, vi ville høre en Stemme af Vigtighed derimod; den bekiendte Gottingske lærde Historiker Hofraad, Schløzer, siger i sin Brevvexling 2 D. 8 H.: Det er magtpaaliggende for hele Europa, at Portugal og Spanien beholde deres Brasilien, Peru og Mexico; thi uden disse Landes Guld og Sølv vil den Ostindiske Handel høre op, og vor Verdensdeel vil nedsynke i sit gamle Barbarie og Fattigdom og igien blive hvad det var i Middelalderen. - Den bekiendte, meget skrivende Politiker Hr. de Pradt er af en modsat Mening; han antager, at naar de Spanske Colonier først blive frie, saa vil Handelen derpaa udbrede en stor Rigdom over de nordlige Stater i Europa, uden at han dog nærmere forklarer, hvorved denne Rigdom skal komme dertil; thi hvad have Beboerne af det Europæiske Norden at tilbringe Amerikanerne? vore Korn- og Fedevarer og vore Skovprodukter, behøve de ikke; Jern og tør Fisk i de Katholske Lande ere de eneste Artikler, som kunne forventes søgte, og selv disse maaskee ikke længe. At Amerikas Uafhængighed af Europa forestaaer kan betragtes som et utvivlsomt historisk Factum, som Fremtiden vil uundgaaeligt føre med sig. Enropæerne maae giøre hvad de ville; den Tid vil komme, at hver Øe i Vestindien, ligesaavel som hver Colonie paa Amerikas Fastland vil frarives Europas Herredømme? Hvilke Virkninger vil dette nu have paa vor Verdensdeel. Den sunde Fornuft, ligesaavel som en upartisk Overveielse af Landenes naturlige Beliggenhed, Beskaffenhed og Forhold til hinanden byder, at tænke sig Følgende: 1) det er utroeligt, at Europæerne, naar Besiddelse af den Ostindiske Handel, paa den Vei Amerika bliver uafhængigt, kunne i Tiden blive i af hvilken den nu føres; thi Republikken ved Platafloden og Kongeriget Brasilien, ligge langt nærmere ved Ostindien, og naar de engang blive til store og befolkede Stater, saa er det umueligt, at troe andet, end at de ogsaa maae tiltage sig denne Handel, især da Portugiserne have først været i Besiddelse af den, og ikke kunne have forglemt dens Tab. Ville Europæerne derfore haabe, at blive i Besiddelse af denne Rigdoms Kilde, saa maae de jo før jo hellere søge at sætte sig i Besiddelse af Ægypten, og føre denne Handel i Tiden med Afrikas Guld og paa det røde Havs Bølger; at udføre denne Plan vil nok være en Nordens Alexander forbeholdet. 2) Handelen paa det store Verdens-Hav vil i Tidens Længde, især som at Sydhavets Øer blive civiliserede, blive af stor Vigtighed; men den vil falde i det vestlige Amerikas Hænder og den Chilesiske og de Nordamerikanske Friestater have de nærmeste Udsigter til at tage den i Besiddelse. 3) Naar det sydlige Amerika bliver uafhængigt, saa er det fand synligt, at derved vil udbredes i Begyndelsen en stor Rigdom over alle de Europæiske Lande, som besidde en blomstrende Fabrikflid; thi Colonierne ville efter Tingenes sædvanlige Gang først benytte dens naturlige Kilder til Fortieneste, førend de ville tage deres Tilflugt til de konstige; og da Mexico, Peru, Chili og Brasilien besidde et saa uhyre Forraad af Guld og Sølv, saa ville Europæerne længe komme til at klæde og pynte Sydamerikanerne og til at sørge for deres Beqvemmeligheder, og disse ville grave deres Guld og Sølv op for at betale det: ligesom derfore Folkemængden stiger derovre vil Massen af ædle Metaller tiltage; de ville tabe i deres Værdie og alle Ting ville stige i Prisen (den som nu kan kiøbe Eiendomme for deres nærværende Priis vil i Tiden blive riig, og den som har et Forraad af Contanter liggende vil tiene meget her i Danmark ved at kiøbe Sedler efter den høie Cours og lade dem henligge til de efterhaanden bedre sig). 4) Men i Tidens Følge, naar Folkemængden, stærkt tilvoxer i Amerika, vil det selv lægge Vindpaa Manufacturer og at afhielpe alle sine Fornødenheder; da vil Schløser faae Ret; da vil det fattige Europa dale og det rige Amerika stige; da vil den gamle Moder nedsynke i Armod imedens den blomstrende Datter vil braske i sin Overflødighed; da vil de Europæiske Nationers Trang (somvil blive befordret derved, at Menneskene give vanskelig Slip paa den Overdaadighed, hvortil de have vant sig) bevirke store indvortes Omvæltninger og store Udvandringer, og da vil formodentlig det mægtige Østen lægge sin tunge Haand paa det udlevede vestlige Europa, som har udspillet sin politiske Rolle, og seer sig forladt og forsmaaet af sine opvoxne Børn. Naturen.