Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-12-22
Det er i de sildigere Tider blevet almindeligt overalt her i Egnene, det er i hele Stavangers og Mandals Amt, at Omløbere bringe og falholde Brændeviin udenfor Kirkerne, eller vel og i en Bondebolig nær Kirken. Da de som besøge Kirken ofte ad slemme Veie maa reise langt, uden at kunne faae nogen Forfriskning, som mange, især paa de ublide Aarstider, altsaa vel kunde trænge til, saa have i Begyndelsen Præsterne og andre Vedkommende hermed seet igjennem Fingre; men heraf er flydt, at mange af den ellers ædruelige Almue blive drukne endog for Kirketjenesten begynder. Det skeer da ei heller sjelden, at en Mængde, efterat have faaet Smag paa Bedøvelsen, drive Dagen hen og tilsætte ei lidet af det, de og Familier behøvede til bedre Brug, paa den begyndte Svir, som derved meer og meer bliver farlig for Sædeligheden. Almindeligen høres Klagerne over denne Søndagssviir. - Haugianernes Sect er meget udbredt i disse Egne. J afvigte Sommer vare to Mennesker gangne aldeles fra Forstanden, for de ei formaaede at udvikle sig af den ved Sectens Prædikantere udbredte Galenskab: en Bonde i Birkgrim ved Navn Erik Eriksen, Lillesvere og en Kone, Sigrid Torgarsdatter Lom Paa Jedderen, hvor ogsaa Secten meland. har mange Tilhængere, befandt sig, sagdes der, en Kone frugtsommelig, efter i lang Tid ikke at have pleiet Omgang med sin Mand, der tog dette naturligviis meget ilde op, men hun søgte at befrie sig fra alt ondt Omdømme, ved ligefrem at paastaae, at hendes Svangerskab havde samme hellige Oprindelse som Josephs Fæstemøes i Galilæg. Tre til Secten hørende ugivte Piger paa Jedderen, sagdes at befinde sig i lignende Forfatning, dog uden at paastaae dens lignende Oprindelse. - Ukydskhed er imidlertid saalidet som nogen anden Udsvævelse almindelig i disse Egne. 2 til 3 Procent af Fødslerne ere almindeligen uagte. – Arbeidsomhed og Vedholdenhed i Arbeidet, hører til Hellelands Folkets, som almindeligen til Jldderboens Characteer. Der, som i Hanherred i Jylland, ere i alle med intet andet Arbeid sysselsatte Timer, alle Mennesker af begge Kjøn og alle Alder sysselsatte med Strømpestrikning. Det er især Folk fra Birkgrim, der vandre bort hiin Side Fieldet, med Kløvlæs af de strikkede Strømper, som der sælges for 24 til 40 sk. Parret. De ere da yderst slet strikkede, og ilde endog den slette Betaling værd. Strikningen synes endog fortrinligen at være Mandfolkets Syssel. Qvinderne strikke vel og, men væve dog ogsaa Vadmel, Sartz og Qvidiller, som alt i Mængde udføres. – Provst Reimer har den Fortjeneste, at have forskrevet Væversker fra hans Fødested Hedemarken, hvilke, saavelsom hans to gamle Søstre have gjort sig heldig Umag, for at forædle disse Egnes Manufacturflid, og have bragt det til at lære nogle her at forarbeide med Fordeel gode og skjønne Tøier. Her er iøvrigt total Mangel saavel paa taalelige Haandværkere, som end mere paa Mennesker, der vise noget Talent for mechanisk Konstflid. Man bliver stadigen ved det gamle, og har ikke den Ærelyst at ville overgaae Forfædrene. - Man nævner som mageløs en Smed Gunder Svine land i Soggendal, der gjør gode Øxer, Leer &c. Fredelighed og Forligelighed er et Hovedtræk i Almuens Characteer i disse Egne. Processer veed man lidet eller intet af. Forligelses=Commissionerne afgjøre de smaae opkommende Tvistigheder. – Godmodig Hjelpsomhed formindsker Armodens Elendighed. De, som endda er Mangel underkastede, forsynes ved Lægd og ved Uddelingen af hvad der indkommer i en Tavle i Kirken. - Dragten har intet udmærket i Form ener Materiale. Blaat Vadmel eller andet uldent Tøi er det almindelige. J Helleland bruge Fruentimmerne til Pynt en Mængde Silketørklæder; et paa Halsen, som Mandfolket, et om Halsen, et om Hovedet, som desuden allevegne her paa en egen Maade indhylles. Allerede her, endnu mere i de indre Fjeldbygde, bruger Qvindekjønnet en Mængde Sølvstads, Maller og Kjæder. Pynt, ja Reenlighed endog, have de alligevel lidet Begreb om.