JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
De to Brigger, der havde forskjellig Bestemmelse, kom snart hinanden ud af Sigte, uden at Captain Andrieux nærede mindste Formodning om det kostbare Bytte, som han lod undvige.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Natten til den 27de og 28de vedblev Vinden at friske paa. J Dagbrækningen faae man et Krigsskib paa 74 Kanoner, som synes at styre Coursen mod St. Florent eller til Sardinien; man bemærkede strax at dette Skib ikke bekymrede sig om Briggen. Keiseren havde førend han forlod Elba skreven med egen Haand to Proclamationer, den ene til de Franske og den anden til Armeen. Han ville nu have dem reenskrevne. Det ville ikke lykkes hans Secretair og General Bertrand at dezifftere dem, de bragte dem derfor til Napoleon, som selv mistvivlede om det ville lykkes ham og derfor kastede dem ærgerlig i Havet. Han dicterede derpaa strax, efterat have samlet sine Tanker nogle Øieblikke, to Proclamationer, en til Armeen og en til det franske Folk. J den Sidste nævner han Hertugen af Castigliones og Hertugen af Ragusas Forræderie som Aarsagen til hans Uhæld. Medens Keiseren dieterede disse Proclamationer, var han besjælet af den dybeste Foragt og Uvillie. Baade de Generaler, som han beskyldte for at have overgivet Frankerige, og de Fjender, som havde bragt det under Aaget, synes at staae for hans Øine. Han gientog altid Navnen: Marmont, og d'Angereau og altid vare de ledsagede med Trudsler og Tillæg, der hentydede paa den Jder han havde om deres Forræderie. Da Proclamationerne vare skrevne, oplæste Keiseren dem med høi Stemme, og satte alle dem, der forstode at skrive godt, i Arbeide med at afcopiere dem. J et Øieblik tjente Bænker og Trommer til Borde, og Soldater, Søefolk og Officerer, toge alle muntre fat paa denne Beskjæftigelse. Efter nogen Tids Forløb, sagde hans Majestæt til de Officerer som omringede ham. Nu mine Herrer kommer Touren til dem at tale til Armeen; man maa underrette dem om hvad Frankerig venter sig af dem under de Omstændigheder, hvori vi nu befinde os; kom Bertrand, Pennen i Haanden. Stormarskalken undskyldte sig. Keiseren tog da Ordet, og dicterede uden at standse, en Opfordring til Armeens Generaler, Officerer, og Soldater, hvori den keiserlige Garde besvor dem i Ærens og Fædrelandets Navn at afkaste Bourbonnernes Aag. Denne Opfordring var neppe færdig, da man langt borte fik Øie paa Antibes Kyster, strax hilsede Keiseren og hans Brave Fædrelandet med det Udraab: vive la France, Vivent les Francois og paatoge igjen i samme Øieblik den trefarvede Kokade.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Den 1ste Marts Kl. 3, seilede man ind i Havbugten Juan. General Dronot og et vist Antal Officerer og Soldatre paa Felukken Caroline. stege i Land førend Keiseren, som endnu befandt sig i en temmelig stor Frastand fra Strandbredden.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Da Jndvaanerne i St. Ronnel faae hans lille Antal Soldatre, frygtede de for der kundet tilstøde ham noget, foreslog derfor, at ringe med Stormklokken, for at samle Landsbyernes Mandskab, der kunde escortere ham en Massa. Nei, sagde Keiseren, den Tænkemaade de lægge forDagen, lære mig at jeg ikke er bedraget i mine Forventninger, den ere mig en sikker Borgen formine Soldaters Sindelav; dem som jeg møden rangere sig ved min Side, jo flere de ere, jo mere, sikker er jeg paa mit Hæld. Bliv derfor rolig i Eders Hjem.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Samme Dag laae Keiseren i Gorp; General Cambronne med fyrgetyve Mand udgjorde Avantgarden og trængte frem indtil Mure. Cambronne gik som oftest allene foran fine Grenaderer for at vise dem Veien og skaffe dem Logie og Fødemidler førend de kom. Neppe var Keiserens Navn kommen over hans Læber, førend man trængte sig omkring ham for at bevise ham den meest ømme og levende Deeltagelse. En eeneste Maire eller Byefoged i Sisteron, Marqvis de 221. proberede paa at oprøre Indbyggerne i hans Jurisdition imod Napoleon, i det han afmalede hans Soldater som Røvere og Mordbrændere. Forvirret over at Cambronne saa hurtig fremstillede sig for ham ene, og uden andre Vaaben end sin Kaarde, forandrede han Sproget og lod, som han kun havde frygtet for ikke at faae sin Betaling. Cambronne kastede koldt sin Børs hen til ham og sagde: Giør Dem betalt. Jndbyggerne skamfulde derover, kappedes om at forsyne dem med flere Levnetsmidler, end man havde forlangt, og da Bataillonen fra Øen Elba kom tilbød de den en trefarvet Fane, som et Tegn paa deres Høiagtelse og Hengivenhed.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Da de marscherede ud af dette District mødte General Cambronne og hans fyrgetyve Grenaderer en Bataillon, der var sendt fra Greenoble for at sperre dem Passagen. Cambronne ville taale med dem, men blev ikke hørt. Keiseren underrettet om denne Modstand, stillede sig paa Øieblik tet i Spidsen; hans Garde, udmattet af en lang Marsch i Snee og Klippeveie, havde ikke kundet følge ham; men da den hørte den Fornærmelse man ville tilføie Cambronne, og de Farer, som Keiseren kunde udsættes for, glemte den sin hele Møie og skyndte sig fremad. De Soldater, der ikke længere kunde drage deres saarede og blodige Fødder med sig, bleve understyttede af deres Kammerater, eller baarne paa krydslagte Geværer, og alle svore som fordum Fabius's Soldater, hverken at seire eller døe; men at bleve Seierherrer. Da Keiseren fik Øie paa dem, rakte han dem Haanden og udraabte: J Spidsen for Eder, mine Tappre, frygter jeg ikke til tusende Mand. Jmidlertid havde Tropperne fra Grenoble trukket sig tilbage og taget Stilling tre Mile fra Grop, mellem nogle Jndsøer, nær ved en Landsbye. Keiseren recogniserede dem, han fandt i den opstillede Slaglinie en Bataillon af det 50de Linie-Regiment, et Companie Sapeurer, i det Hele 7 til 800 Mand. Han sendte dem i Møde Escadronschefen Roul; men de nægtede at ville høre ham. Da vendte Napoleon sig til Grev Bertrand og sagde: Z.. har bedraget mig; men det siger intet, fremad!" Han steeg derpaa strax af og gik, fulgt af sin Garde med fældet Gevæhr, lige op til Detaschementet, a Hvorledes mine Venner - sag de han - kjende J mig ikke meere; Jeg er eders Keiser. Dersom der iblandt Eder gives nogen Soldat, der vil dræbe sin General, sin Keiser, saakan han, see her er jeg (i det han blottede sit Bryst. Et almindeligt Raab: vive IEmpereur var Svaret. De forlangte strax at marschere i Spidsen imod den Division, som dækkede Grenoble. Man gav sig paa Marschen fulgt af Beboerne, som forøgede sig hvert Øieblik. Vizilles Jndvaanere udmærkede sig ved deres Enthusiasme: Det er her at Revolutionen først opstod, sagde visse brav Folk; det er os, som først vovede at fordre Menneskets hellige Rettigheder, det er atter her at de Franskes Frihed fornyes, og at Frankerig gjenvinder sin Hæder og Uafhændighed. (Fortsættes i næste No.)¬
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
(Jndsendte Blandinger.) Oprigtig Kjærlighed. Kun jevne Ord - men varme af sand Forbindtlighed, Kun from og ærlig Mine - fuld af Oprigtighed, Og Kys af trofast Læbe, og Haandtag uden Svig Bør være Forklaring paa de Ord: Jeg elsker Dig. 1) 3. var Officeer og troe Tilhængere af Keiseren, han havde sendt ham i flere vigtige Ærender, til det faste Land, og hvis Udsagn i Henseende til de Franskes Stemning mod ham, han satte meget Tiltroe til. Hvad er Venskab? Et Barn i Tillid og i Kjerlighed, En Yngling trofast, dierv og ufortrøden, En Olding udi Viisdom og i Døden. En Engel som tilvinker Hjertet Fred. Leiligheden. Var du alene med en yndig Pige, Ved lukte Dørre, alt i Søvn begravet Og Din Attraae vaagen: Daddelfrugten Saa siger en Araber - er fuldmoden, Og ingen hindrer Dig at plukke den, Hvordan, blev Din Samvittighed endda Reen og udplettet, Saadan spurgte man Engang en from, forstandig Mand, han svarede: Blev den end reen og om jeg end undgik Den onde Gjerning, undgik jeg dog ei Mistanke og Bagvaskelse: Thi flye Ei Handling blot, flye ogsaa Leiligheden, Ansøgning.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
om Byefoged Tjenesten i Fredericia, Følsom Fredens Fyrste, fik Førninger forduFriestadens Fredericia Foged, formedelst forfærdelifatale Fortredeligheder falder fortrængte Freder for femte Frederiks Fode. Forstandigste Fyrste forlindre Frederiks Fortredeligheder; Forund Friderik Fredericia Fogeds Forretninger: faaer for nævnte Frederik Fogderiet, fornøies Fædrelandet. fornemste Faders forbintligste. Frederik Vive En Ditto Ansøgning om samme. Som Kongens Arve Undersaat, Maae jeg for Kongen klage, At Lykken spiller Banqverot For mig i disse Dage; Og da jeg bange er at den Med Støvler og med Sporer, Til Fredericia tyer hen, Som andre Debitorer, Da, som en Byefoged ene er, Der slig en Karl kan klemme; Er min veemodigste Begiær, Mig Kongen vil forfremme Til Byefoged, at jeg kunde da ham ret qvid juris lære, Og udi Fredericia, Min Lykke arrettere.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Anecdot. Ved den Franske Douane i Paris var under Napoleons Regjering ansat en Consumptions Casserer, bekjendt for sin uhyre Gierrighed og Uvidenhed. Et vittigt Hoved besluttede derfor at spille ham et Puds og lod til den Ende male et Esel, med et Menneske Ansigt, og som talte Penge, med den Overskrivt devines que peut? (gjet hvem kan) om Natten lod han borttage Toldskiltet og ophængte dette i Stedet. Om Morgenen da Kasseren fik Øie derpaa og saae sig afmalet in ef sige, blev han, deels over Udgiften med et nyt Skildt og deels over Hentydningen, saa vred, at han i sin Forbittrelse, lod avertere i Aviserne Følgende: for at ingen skal gjette paa, at det Esel, der af en dristig Skjelm er ophængt over min Dør, er mig, saa bekjendtgjøres at samme aldeles ikke er mig tiigt." (Gud være lovet, fuldt saadumme. Comsumtions=Casserere gives ikke her i Landet
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Udenlandsk. Et Jordskjælv skal have ødelagt endeel af Staden Jerusalem, og deriblandt Omars Mosche(det forhenværende prægtige Solamons Tempel. og den hellige Grav.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
J Mainz indviede man den 4de October en Mindesteen til Ære for Opfinderen af Bogtrykkerkunsten, Johan Gansefleisch i Gutenberg. Mærkeligt nok er det, at kort før Høitideligheden, ankom dertil Efterretningen og Censurens Ophævelse i Frankerig.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
J Øvelseleiren ved Mecheln skal en Krudtkarre være fløien i Luften.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Skibet Friendschip, Capt. H. Krohn, bestemt med Rug fra Kiel til Dordt, er den 14de dennes strandet ved Helgoland, og Dagen iforveien var et med Rug til Amsterdam destineret. Skib sjunken en Miil fra samme Øe.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
I Havre er et Handelshuus, der, som det hedder i Handelsproget, have gjort formeget i Sukker, gaaet Fallit med flere Millioners Deficit.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Indenlandsk. Chefen for Cadet=Corpset, Contreadmiral og Kammerherre Hans Christian Sneedorff, som den 13de Dennes ved Døden er afgaaet i Kjøbenhavn, efter 16 Ugers Sygdom, var en Søn af den i vor Litteratur saa navnkundige og fortjenstfulde Prof. Jens Schelderup Sneedorff, hvem han mistede i den spæde Alder af 5 Aar. Hans Mader var en Datter af Statsraad og Professor Chr. Thestrup. Hans yngre Broder Fredrik, hvem man forudsaae vilde have bleven en udmærket fædrelandsk Historieskriver, døde 1792, i en blomstrende Alder paa en Udenlands=Reise, der lovede saa skjønne Frugter.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
I en Opsats i Slesvig holst. Provindsialberichte, kaldet: Hovedstadens Tider og Sæder siges endeel Godt og Ondt og Kjøbenhavn, som vel ingen upartisk Læser ubetinget kan underskrive; men een Beretning der kan man dog med fuldkommen Grund benægte. Det hedder nemlig: Man læser i de offentlige Blade Bekjendtgjørelser, i hvilke Huuseiere frembyde meublerede Værelser til Leie for visse Aftenstimer og for Natten - Det var at ønske, at Udgiveren af Provindsialberichte havde tilføiet, i hvilken Blad sligt tvetydigt Avertissement har været indrykket.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
J et vis Blad læses følgende: Hvor mangfoldige de danske Oversætter=Synder end ere, maa det dog glæde Os at see, at vore Naboer, Tydskerne, i denne Henseende ikke endda have meget at lade os høre. Paa Engesk hedder Porcellain som bekjendt: China. En fingeret tydsk Oversætter forvexlede dette med Chinabark, og oversatte friskvækDe Reisende Sloge Jld ved Hjelp af et StykkeChinabark og deres Knive." Og Bogens godtroende Resencent fandt sig beføiet til at bemærke: at denne Chinabarkens electriske Egenskab forekom ham i høi Grad værd at lægges Mærke til." J en ikke uberømt Læges Skrift hedder det: Man har ogsaa Exempler paa Folk, som have opkastet Orme, Slanger, Fiirbeen og Svaler." Men bag i Bogen læses blandt Trykfeil: "Svaler, læs Blodigler. Oversætteren havde læst hirundines for hiradines. Exemplerne med pore spic, der skal være oversat ved net episk Sviin, og Doctrine ved 4 Frue Doctorinde, torde høre i Klasse, med de Bukke, i Latinen, der tillægges begyndende Studerende, f. Ex. Horazes pallida mors ægud pulsat pede - den blege Død med Hestefoden; tanta ejus fult, Suberbia - hans Tante var en vis Superbig" o. s. v. Derimod kan det have sin Rigtighed, hvad der læses om en tydsk Hofraad, der i sin Oversættelse af et fransk Værk gjengarla precipitation per se med den persiske Percipitation.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
J Nat udbrød Jldløs hos Kjøbmand J Lundorf, heri Thisted, formodentlig frembragt ved noget Hør, der var nedlagt i en Dragkiste. Denne brændte, men videre Skade skeete ikke.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Kjøbenhavns Kornpriser den 22de October, Rug 2 Rbd. 1 Mk. a 2 Rbd. 1 Mk. 8 s. Byg 2 Rbd. 1 Mk. a 2 Rbd. 1 Mk. 8 s. Havre 1 Rbd. 3 Mk. a 1 Rbd. 4 Mk. 8 s. pr. Td.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Kjøbenhavns Børs, den 22de October. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 226. Specier 238. Spec. solgtes til 14 Rbmk. 44 s. Disconto 5 pC. 4 pC. Kongl. Obligationer (uden Renter 941. Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 100 ½ a 101 Rbdlr. r. S. eller 119 1/4 a 120 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. rede Sølv.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Avertissement. Ifølge Vedkommendes Begjæring bliver den, Kjøbmand og Gjæstgiver Mads Trap tilhørende og paa denne Byes Torv beliggende Gaard Nr. 36 med Hauge og Grundsted, samt de til Gaarden udlagte Lodder i Byens forrige Fælleds-Jorder, Kiær og Grøn marken, stillet til offentlig Auction Onsdagen den 10de, 17de, og 24de November førstkommende hver Dags Eftermiddag Kl. 2. De 2de første Auctioner afholdes paa Raadstuen, og den 3die, hvorved Eiendommen om antagelig Bud skeer agtes absolut bortsolgt, i den sælgende Gaard. Gaarden som er een af de smukkeste i Byen, er formedelst sine fortrinlige Lofter og Pakhuse, særdeles vel skikket til Kjøbmandsgaard, ligesom Forhuse. ogsaa afgiver en god og beqvem Bolig. Conditionerne som paa Auctionsstedet bekiendt gjøres ere forinden til Eftersyn paa Undertegnedes Contoir. Thi ville Lysthavende behagelig give Møde. Nyekjøbing paa Morsøe den 23de October 1825. Rummelhoff.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Følgende Landeiendomme i Østrild Sogn ere underhaanden at erholde tilkjøbs paa billige Vilkaar 1) Et Boelsted beboet af Mads Dalgaard, med Hartkorn 5 Skp. 2 Fk. 2 Alb. hvortil er betydelig Areal i Aggerland. 2) Et Huus beboet af Peder Bossen Hartkom2 Skp. -Fk. 1/3 Alb, hvortil ogsaa er got Tilleg 3) Et Huus sidst beboet af Mads Berthelsen Hartkorn 1 Alb. Sidste kan strax modtages og de første to Steder modtages 1ste Mai 1825. Alle Stederne ligge beqvemt for Fiskeriet i Østrild Fiord og for anden Næring derved. Man akkorderer med Undertegnede Kjølbyegaard den 23de October 1824. N. Schønau.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-29
Fredagen den 26de November førstkommende om Formiddagen Kl. 10, bliver paa Lemvigs Raadstue hold offentlig Licitation over en vigtig Reparation ved denne Byes Kirke, som til forestaaende Sommer 1825 skal istandsættes saavel indvendig som udvendig, hvorved vil forefalde betydeligt Muur= og Tømmer= samt Snedker= og Maler-Arbeide m.v. Conditioner og Overslag ere fra 1ste November næstkommende til Eftersyn paa Byefoged Contoiret. og for at give mulige Lysthavende nogen Oplysninom Arbeidets Vigtighed, bemærkes her at Overslaagets Summa opløber til 905 Rbd. Sølv. Samme Dag vil tillige blive afholdt Licitation over en nye Sidebygnings Opførelse paa 16 Fag, ved Byens offentlige Skolehuus, hvortil Overslag imidlertid ikke endnu er forfattet. Lemvig den 16de October 1824. L. C. Schønau.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-11-05
Keiser Napoleons Tilbagereise fra Elba til Paris i Aaret 1815. af Memoires de la vie prise de Napoleon)
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-11-05
(Fortsat.) Mellem Vizelle og Grenoble kom en Regiments=Adjutant af 7de Linie-Regiment Keiseren imøde, for at tilkjendegive ham, at Oberst Labedoyere, dybt rørt over den Vanære der hvilede over Frankerig, og besjælet af de varmeste Følelser; havde brudt op med sin Division fra Grenoble, og ilede i forceret Marsch Keiseren, imøde. Kort efter hørte man langt borte gjentagne Hurraraab: det var Labedoyere med det 7de LinieRegiment, hans Tropper gjennembrøde deres Geleder, utaalmodige efter at forene sig med Keiserens. Omfavnelser og tusende gjentagne Raab: vive la Garde, vive le 7tieme, vive Empereur, udtrykte deres Følelser. Napoleon, der ved hvert Skridt saae sin Magt tiltage og hørte den almindelige Jubel, besluttede endnu samme Aften at holde sit Indtog i Grenoble. For han kom til Staden blev han han standset, af en ung Handlende, der stod som Officeer ved Nationalgaden: Sire - sagde hans jeg kommer for at tilbyde Deres Majestæt 100,000 Franks og min Kaarde. Jeg modtager begge Deele, bliv De hos mig, var Keiserens Svar. Længere hen, stødte et andet Detaschement Officerer til Keiseren, som bekræftede hvad Labedoyere havde fortalt. at General Marchand og Præfecten havde erklæret sig imod ham, og at Garnisonen og Nationalgarden endnu ikke havde yttret noget gunstigt Sindelav.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-11-05
General Marchand havde ogsaa virkelig trukken Tropper ind i Grenoble og lukket Portene; Voldene vare besatte med det 3die Artillerie-Regiment, bestaaende af 2000 Sapeurer, alle gamle Soldater, bedækkede med ærværdige Skammer, og med det 4de Lininie-Regiment Artillerie, det samme Regiment hvori Keiseren var bleven gjort til Kapitain for 25 Aar siden, og endelig med de to andre Afdelinger af det 5te Linie Regiment, og de troe Husarer af det 4de. Aldrig har nogen beleiret Bye frembuden et saadant Skuespil. Beleirende med omvendte Vaaben, nærmede sig i glad Uorden og syngende, Stadens Mure. Vaabengnye eller vilde Krigsskrig, døvede ikke Luften, nei man hørte ikke andet end de gjentagne Udraab: vive Grenoble, vive la France, vive Napoleon, kun Udbrud af den gladeste Munterhed og den meest levende Enthusiasme, Garnisonen, Nationalgarden, Folkemængden, der bedækkede Voldene; betragtede i Begyndelsen med Forundring denne glade Henrykkelse. Snart deelte de denne. De Beleirende, og de Beleirede forenede ved den samme Tænkemaade, de samme Følelser, udbrøde paa engang i det glade Raab: Vive Empereur, Folket og Soldaterne trængte sig frem til Portene, i et Øieblik vare de sprængte, og Napoleon omringet, trykket af en Mængde, der forgudede ham, holdt sit triumpherende Indtog i Grenoble. Nogle Øieblikke efter kom Stadens Jndbyggere under Trompeter og Pankers Lyd og bragte ham, de sønderbrudte Stykker af Portene. J Mangel af Staden Grenobles Nøgler, ville Deres Majestæt, behage her at modtage Portene." Besiddelsen af dette Sted, var for Napoleon af største Vigtighed. Den forskaffede ham en Styttepunct, Amunition, Vaaben og Artillerie. Han skjulte heller ikke sin udmærkede Tilfredshed, men gjentog flere Gange, til sine Officerer: Alt er nu decideret, vi ere visse paa at marschere til Paris." Han udspurgte længe Labadoyere om Paris, og om Frankerigs Stilling i Almindelighed.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-11-05
Denne unge Oberst, fuld af de varmeste Følelser, udtrykte sig med en Aabenhjertighed, der undertiden stødte Napoleon. Sire - sagde han de Franske ville gjøre Alt for Deres Majestæt, men det er ogsaa nødvendigt, at Deres Majestæt gjør Alt for dem, jo mere Ærgierrighed, jo mere Dispotisme. - vi ville være frie og lykkelige. Det er fornødent Sire, at afsværge dette Erobre= og Herske System, som har foraarsaget Deres og Frankerigs Ulykke. Dersom Lykken vil være mig gunstig - svarede Napoleon - vil jeg giøre Alt hvad der kan gjøres, for at opfylde Nationens Forventning. Dens Lykke er mig mere dyrebar end min egen. Det er for at gjøre den frie og lykkelig, at jeg her vovet et Foretagende, der kunde have et uheldigt Udfald og koste mig Livet, men vi skulle have den Trøst at døe paa vort Fædrelands Jordbund - og at døe for sin Ære og Friehed - tilføiede Labedoyere.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-11-05
Efter at Revnen var forbi begav Garnisonen, sig paa Marschen til Lyon.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-11-05
Om Aftenen skrev Napoleon til Keiserinden og til Prinds Joseph. Han overdrog, ham at bekjendtgjøre i Rom, i Neapel, og i Porto Ferrajo, at hans Foretagende synes at blive kronet med det hurtigste og meest brilliant Held. Kourerer kjørte raslende gjennem Gaderne, og man undlod ikke at bekjendtgjøre, at de afreiste for at bringe Keiserinden Efterretning om Keiserens Tilbagekomst og give hende Ordre til at møde ham ufortøvet med sin Søn.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-11-05
Efter at have udstædt nogle Decreter, atter igjen indført den keiserlige Regjering, og befalet alle Retsforhandlinger at udstædes i hans Navn fra den 15de Marts af at regne, forlod han Grenoble. Om Aftenen kom han til Bourgoing. Folkemængden og Enthusiasmen forøgede sig bestandig. Vi have længe ventet Dem, sagde disse brave Folk til Keiseren, nu er De da endelig kommen for at befrie Frankerig for Adelens Uforskammenhed, Geistlighedens Fordringer og fra den Skjændsel at leve under et fremmed Aag. Keiseren træt, (da han havde gjort den største Deel af Reisen til Fods og til Hest mellem Cannes og Grenoble) kjørte i sin Kalesche Fod for Fod, omringet af en Mængde Bønder, hvis Udtryke bare deres varme Følelsers Stempel. Ahl sagde Keiseren, jeg gjenfinder her den samme Tænkemaade, der, for tyve Aar siden bragte mig til at hilse Frankerigs Kyster, i den store Nations Navn, Ja, J ere endnu en stor Nation, og J ville altid blive det."Man nærmede sig Lyon. Keiseren havde foreløbigen udsendt Emissairer, som havde underrettet ham om, at Greven af Artois, Hertugen, af Orleans og Marskalk Macdonald ville forsvare Byen og at de ville Sløife Broerne Guillotiere og Morand. Keiseren loe af disse latterlige Forberedelser; thi der kunde ingen Tvivl, være om Lyonesernes Sindelav for ham, og endnu mindre om Soldaternes Tænkemaade; imidlertid gav han General Bertrand Ordre til, at samle alle Baade ved Mirbel, i Hensigt at passere over Floden om Natten, og for at afskjære Prindsen, der ville forbyde ham Passagen over Rhone, Veien til Moulin og Macon. Kl. 4, kom den første Trop af det 4de Regiments Husarer, til Guillotiere og blev modtaget af en Forstadsumaadelige Folkemængde, som altid havde udmærket sig ved sin Fædrelands Kjerlighed. med Raabet: Vive IEmpereur, Keiseren gav strax Contraordre om Passagen ved Mirbel, og reed som han havde gjort i Grenoble, for at afnytte det første Udbrud af Enthusiasme, i Galop til Forstaden Guillotiere.