Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1833-03-27
De belgiske Anliggender. Denfranske og engelske Regjering har besluttet paa det strængeste at fortsætte Blokaden paa de hollandske Kyster; den forenede franske og engelske Flaade har til dette Øiemeed indtaget Proviant i Deal, og ville med første førlig Vind stikke i Søen. Under den bollandske Kyst ere flere engelske og fransk Skibe seete den 17de Marts. H. n. Zeit.) Fra det Schlesvigske skrives: Næsten i alle Havne, hvor Haverie og Strandings tilfælde forefalde, er det Praxis hos Commissionairerne, at vende alting til Fordeel for Skipperen, og for saavidt som det er muligt, at vælte ethvert med Haverie forbundet nødvendigt Tak paa Ladningen, eller paa Assurandeurerne; ja dette drives ikke sjeldent saa vidt, at et Haverie, som altider, og burde forblive en Ulykke for saavel Skib, som Ladning, næsten er forbunden med den Sidstes hele Tab, medens Skipperen ikke aldalerg: os, lene kommer skadesløs derfra; men endog har Fordeel derved. Hvem, der over denne Praxis, eller med andre Ord: hvem der hengiver sig til paa en uretfærdig Maade at fordreie Haverie-Affairer til Fordeel for Skipperen, til den henvender naturligviis Skipperne sig; ville derimod En, som Skipperen havde henvendt sig til, gaae den lige rette Vei frem, der, hvor Skipperen kunne tilvendes en Fordeel ved en Fordreielse (Entstellung) af Kjendsgierninger, den ville komme saaledes i Vanrygte, at ingen Skipper ville henvende sig til ham. Denne Praxis finder umiskjendelig Sted i mange af vore Søhavne, og vil vedvare saalænge indtil alle Forordninger, Foranstaltninger og Usancer for Haverie Tilfælde, endnu engang blive grundig reviderede, prøvet og forandret af Sagkyndige, saaledes at de i det mindste for saa vidt forhindre Underslæb, at det bliver muligt for den redelige Embedsmand kraftig at arbeide mod samme. Vores Regjering har allerede for lang Tid siden henvendt sin Opmærksomhed paa denne Gienstand, hvoraf fulgte Jndførelsen af legaliserede Skibsjournaler i Kongeriget Danmark, som om de end ikke gjøre en Forfalskning umulig, dog vanskeliggjøre samme; Følgen deraf var ogsaa Forordningen om Jagt tagelsen af visse Former ved Aflægningen af Skibsforklaringen, hvilken, naar man forudsætter vedkommende Embedsmænds og den tilkaldte Søkyndiges redelige Villie, altid er af betydelig Rytte, forudsat at sidste ikke vælges af Skipperen, og Commissionairen, men af Øvrigheden, og engang for alle aflægger sin Eed, paa at ville udføre sine Forretninger efter Eed og Pligt, fordi han ingen Hensyn har at tage, men kan være uafhængig. Derimod synes det at være undgaaet Regjeringens Opmærksomhed, at der ved Besigtigelser og Taxationer af Skibe og Ladninger kunne forefalde og virkelig forefalde mange Uredelig heder, til Skade for Vedkommende. Selv den foreskrevne, eller efter Skik og Brug antagne Forretningsgang, som bestaaer deri, at Skipperen, eller hans Commissionair indkommer til Øvrigheden om at udnævne Sagkyndige til besigtigelse eller Taxation, denne udmelder derpaa disse, som under deres Eed, naar paafordres, afgive Udsagt til Protocols; er ikke tilstrækkelig; thi i Almindelighed blive de af Skipperen eller sammes Commissionair foreslagne Personer udnævnte dertil, hvilke da, for ikke at tabe disses Gunst, gjerne indrette deres Udsagn efter disses Ønske. Men denne Formalitet bliver (hvilket staaer til at bevise, mange Steder ikke engang iagttaget. Commissionairen skikker ombord hvem han vil, enten han er saakyndig, eller ikke, opskriver endog selv deres Udsagn, lader det underskrive af Taxations mændene og skikker den til vedkommende Embeds mand; derefter blive Documenterne udfærdigede, som skulle decidere i en saa vigtig Sag. Nei, Besigtigelses og Taxationsmænd maae, ligesom fornævnte Skibskyndige, være aldeles uafhængige af Skipper og Commissionair; derfor var det vist høist nødvendigt at ansætte paa alle Steder, hvor Haverie hyppigt pleie at forekomme, anerkjendte samvittighedsfulde saakyndige edsvorne Mænd til denne Forretning; ligesom ogsaa at bestemme deres Gebydrer, som blive meget vilkaarlig bestemte. En Nedsættelse af Kanaltolden, og en bedre Vedligeholdelse af Fyret paa Gallioten &c., ere vel onskværdige Gienstande, men vist er det, at om Hosten mangen Skipper ved Befragtningen. bliver forbudet at gaae gjennem Kanalen, af Frygt for letsindige og forsætlige Havarier. H. 3.