Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1833-07-23
Den 5 Juli forhandledes i det badenske andet Kammer Sagen og Presselovens Ophævelse, i hvilken Anledning Hr. v. Rotteck foreslog at udnævne en Kommission, som skulde tage Fædrelandets Tilstand i Overveielse; men Resultatet blev, at lade Sagen beroe ved den Erklæring i Protokollen: at Kammeret holdt sig til Stor hertugens Svar paa Tak-Adressen, og gjentog de i denne udtalte Grundsætninger: "at en Fortolkning af Forbundsbeslutningerne, som om de enten overtraadte eller indskrænkede Forfatningens Rettigheder, aldrig kunde have Retsgyldighed." Duttlinger meente, at Man burde stole paa Fyrstens Ord, og foreslog at gaae over til Dagens Orden, da det var i Utide, at afgive sig med en Motion som den nærværende. Den Deputerede Merk var af samme Mening, og fandt det tilstrækkeligt, at Kammerets Erklæring blev ført til Protokols; v. Jstein erklærede, at Man burde gaae videre: han frygtede ikke for Kammerets Opløsning, hvormed Man truede, da Folket i saa Fald vilde dømme, om det havde havt Ret eller ikke. Welker, havde aldrig billiget eller ønsket statsforræderske Sammensværgelser, der aldrig var Veien at opnaae Ret paa; men Oprørsfakkelen lyste heller aldrig der, hvor Man agtede Nationernes Rettigheder." Trefurt understøttede Duttlingers Forslag om, ubetinget at gaae over til Dagens Orden. Rotteck - føiede han til - havde sagt meget Skjønt, Herligt og Mindesværdigt, men ogsaa givet en sørgelig Skildring af Landets Tilstand, som, hvis den virkelig var saaledes, maatte Man bede det badenske Folk at udvandre og forlade et Land, hvor kuns den raa Magt, men ikke Retten, herskede. Statsraad Winter sagde, at Hr. Rotteck kuns havde omtalt Landets politiske Tilstand, for at give sin Galde Luft." J næste Møde, den 9 Juli, tog Sagen en anden Vending, da Vicepræsidenten Duttlinger oplæste et Reskript, hvori Storhertugen yttrer sin Forundring, over, at Man, ved atter at bringe denne Sag paa Bane i Kammeret, har vist Mistillid til hans fyrstelige Ord, og derfor erklærer ovenmeldte Tillægs=Beslutning aldeles upassende, som ufordragelig med det forhen Passerede og tilkjendegivende en modbydelig Mistillid. Jøvrigt ventede han, at Kammeret nu vilde afgive sig med Landets vigtigere Anliggender og dermed haste saa meget, at Mødet kunde sluttes den sidste August d. A. Som en Følge heraf, beqvemmede Kammeret sig nu virkelig med 28 imod 26 Stemmer til at gaae over til Dagens Orden. Det er ogsaa besluttet, at Hr. Rottecks Motion hverken maa trykkes eller meddeles i noget offentligt Blad. Overalt har hiint uventede Reskript efterladt et dybt Jndtryk paa Kammeret, ligesom og en Skrivelse fra Chefen i Ministeriet, Winter, til Vicepræsidenten Duttlinger, hvori det hedder, at Rottecks Motion inderlig har krænket Regjeringen, som underhaanden havde gjort Alt, for at formaae ham til at tilbageholde den, idet Man forestilte ham, at han kun skadede den gode Sag, Sko ved at ophidse Lidenskaberne og muligt ægge Regjeringen imod Kammeret og Kammeret imod Regjeringen. Men da alle Bestræbelser vare omsomst, blev kuns eet Middel den tilbage til at forekomme de farlige Følger, nemlig: at forbyde Motionens Trykning, paa Grund af Forbundsbeslutningen af 16 August 1824 og Loven om Pressens Politie. Da Rotteck senere forsikrede, at han aldrig havde tænkt paa at fornærme Storhertugen, men blot havde Folkets Bedste for Øie, svarede Ministeren, at det tydske Forbund aldeles ikke havde til Hensigt at indskrænke eller tilintetgjøre Forfatningerne, men blot at tilveiebringe Rolighed og Fred i Tydskland.