Viborger Samler, 1846-10-05
Frankerig. Journ, des Deb. og la Presse have omsider fundet sig foranledigede at gjendrive den af the Times meddeelte Beretning om den Maade, hvorpaa man (under et af den franske Gesandt og Marie Christine foranstaltet og af dem præsideret Orgie) har tvunget den unge spanske Dronning og hendes Søster Jnfantinden til at samtykke i de af Frankerig besluttede Giftermaal. Vi vilde gjerne," siger Journ. des. Deb. have forbigaaet disse scandalense Historier med Taushed, og den fortjente Foragt, - Historier som et frit Lands Presse burde rødme over at plyndre fra de hemmelige Memoirers Tidsalder, men da de gientages med mageløs Uforskammenhed, saa ansee vi det for nødvendigt at give den bestemte og udtrykkelige Erklæring, at hine stændige Fabler høre til de meest frække og skamløse Logne. Dronningen af Spaniens Ministre have allerede erklæret, at deres Herskerindes Beslutning er aldeles frivillig og selvstændig, og at de kun have adlydt. Samme Hensyn, samme Ærefrygt er lagt for Dagen af alle de Medlemmer af den kgl. Familie, som man tør tilskrive nogen Jndflydelse. Det natlige Phantasmagorie, som man fremstiller for Publicum, existerer kun i dets Opfinders fordærvede Phantasie. Vi troe at tilsidesætte Agtelsen imod Dronning Christine, naar vi vilde forsvare hende imod hiin hadefulde Mistanke. Hun kan, som en anden, endnu større og ulykkeligere Fyrstinde, sige: "Jeg appellerer til alle Mødre!" - Med dyb Uvillie omtale vi disse smudsige Bagvaskelser. Vi vide, hvorfra de komme; vi kunde nævne deres Kilde; vi undlade det kun af Hensyn imod dem, hvis Ansvarlighed man saa letfærdig indblander i Sagen. - Journalen ender med den Bemærkning, at Spanierne selv ville vide at vurdere Fornærmelserne imod deres Ære, saa meget mere som netop de nyeste Tildragelser have aabenbaret for dem, hvorfra Angrebene imod deres Uafhængighed kom Paris, den 26de Septbr. Galignani's Messenger. der i Almindelighed ansees for at staae i Forbindelse med det engelske Gesandtskab, og der kan ansees for en halv officiel Kilde, melder idag: "Hs. Excellence Marquis af Normanby har igaar Morges havt en meget lang Conference med Guizot. Vi høre, at den britiske Gesandt har nedlagt en energisk Protest, der refererer sig til Hertugen, af Montpensters Ægteskab og støtter sig paa de samme Grunde, som den, der af den engelske Gesandt Bulwer blev nedlagt i Madrid." - Denne Meddelelse behager National, der ledsager Anmeldelsen med det Tilføiende, at den Palmerstonske Note er imod al Forventning affattet i en passende høflig Tone. - Efter nyere Efterretninger fra Paris af 28de Septbr. beklager Journal des Deb., at Convenienzen ei tilsteder Bekjendtgjørelsen af hiint Actstykke, og at den desaarsag maa udtrykke sig med Forsigtighed, medens det staaer Oppositionen frit at tumle sig i Rygtehavet. At der - siger Journal des Deb. – i den engelske Meddelelse skulde findes en truende Yttring, en formel Beslutning, det troe vi at kunne benegte med Bestemthed. Vi troe fremdeles at vide, at ingen directe Note er indrakt til Kong Ludvig Philips Regjering; men at Lord Palmerston derimod har adresseret en Depesche til den britiske Gesandt, som denne var berettiget til at oplæse for den franske Udenrigsminister og at lade tilbage i Copie, samt at Depeschenudtalte den engelske Regjerings Hensigt: paa den venskabeligste Maade at udtrykke sin Jkke-Billigelse af Ægteskabet. Vi ville senere publicere denne Depesches Jndhold og Værd. - Vi troe at turde gjentage, at trods alle udbredte modsatte Rygter ville de tvende Ægteskaber finde Sted til den engang berammede Tid, og vi mene og tænke, at den Uenighed, til hvilken disse Beslutninger kunne give Anledning, er, hvor beklagelsesværdig den end kan være, dog ikke af den Art, at den vil forstyrre de fredelige Forhold imellem de 3 Regjeringer.