Aalborg Stiftstidende, 1845-02-11
Udlandet. Dronningen af England har den 4de ds. personlig aabnet Parlamentet. J Yttringerne om de venskabeligste Forhold til de fremmede Magter udtalte Dronningen sig navnlig om Keiseren af Ruslands og de Franskes Konges Besøg i forrige Aar, hvilket Første hun bestemmede som et for hendes Følelser meget velgjørende (most acceptable to my feelings) Beviis paa Hs. keiserlige Majestæts Venskab, hvilket hun haabede, vilde bidrage til videre at uddanne de venskabelige Forhold, der i lang Aarrække havde bestaaet imellem Storbritannien og Rusland. Det franske Kongebesøg, sagde Dronningen, var blevet mig isærdeleshed velkomment (especially welcome) ved den Omstændighed, at der var gaaet Discussioner forud for Samme, der muligen havde kunnet forstyrre den imellem begge Riger herskende gode Forstaaelse. Jeg betragter – ti føiede hun slutteligen - Opretholdelsen af denne gode Forstaaelse som væsentlig med Hensyn til Begges vigtigste Jnteresser og glæder mig til at have været Vidne om, at de af alle Classer af mine Undersaatter ved Hs. Majestæts Nærværelse paa en saa hjertelig Maade tilkjendegivne Følelser stode i saa fuldkommen Overeensstemmelse med mine."J Talen til Underhusets Medlemmer alene gjorde Dronningen opmærksom paa de forøgede Udgifter til Marinen som Dampskibsfartens Fremskridt og Trangen til Beskyttelse for Englands vidtudstrakte Handelsforbindelse vilde udkræve. Tillige gjorde hun opmærksom paa, om det ikke vilde være rigtigt at forlænge den nu snart udløbende Jndkomstskat for tillige derved at kunne bevirke Nedsættelse af andre Skatteafgifter. Det aristokratiske Fortein, skjøndt i vel valgte Udtryk, som den russiske Selvherskers Besøg synes at modtage i Throntalen fremfor de Franskes Konge, kan vel betragtes som et Udtryk af Toryregjeringens Anskuelser. Med Hensyn til Afgifterne venter man, om disse end modereres, ikke nogen Forandring i Kornlovene, herunder indbefattet. Saavel i Overhuset – hvor en af Talerne, den unge Lord Glenlyon, var mødt i Costume som Høvding fra de skotiske Høilande, et middelalderligt Pynteoptrin, der mødte fortjent Spot –, som i Underhuset bleve Svaradresserne paa Throntalen uden videre antagne. Det franske Ministerium har givet Tegn paa at det nu føler sig fuldkommen livsstærk, ved at afsætte to Embedsmænd, der have forladt den ministerielle Fane, nemlig: Gesandten i Kjøbenhavn, Grev St. Priest, der er bleven remplaceret ved Baron Billing (i hvilken billing Kjøbenhavn altsaa vil faae en renere Forsmag paa de Guizotske Doctriner), og Underdirecteuren i Directoriet for Udenrigsministeriets Handelsdepartement, Hr. Droun de Lhuys, i hvis Sted en Hr. Lambert er udnævnt. Globe tilkjendegiver aabent, at det er virkelige Afsættelser til Straf forat have svigtet den ministerielle Fane. Hr. St. Priest havde endog i Pairskammeret angrebet Ministeriets udenrigske Politik og sagt, at den vanærede Frankrig. Cour. fr. betragtet disse Afsættelser som Begyndelsen til Proscriptionstavler og til en Bartholomæusnat for alle uafhængige Deputerede, thi – siger den – det er alt for fristende, altfor født at kunne hævne sig og med denne Hævn gribe Leiligheden til at belønne en Angiver. – Man taler om en Handelstractat imellem Frankrig og Sverrig. – Den franske Regjering har været saa attig imod den preussiske, at forvise nogle landflygtige tydske Skribenter, Ruge, Marp o. Fl., fra Paris.