JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
Nyttig Jndretning ved det store Belt. En saare ypperlig Jndretning har Grueral Postamtet truffet ved Telegraf Korrespodentsen over det store Belt. Ved tre Telegraser, een i Korfør, een paa Sprogø og een i Nyborg, blive nu de vigtigste Nyheder, Vexelkursefterretninger o. dl., i Tilfælde at Postens Gang standses, meddelte i kort Tid fra den ene Ø til den anden. Ligeledes kunne ike allene Embedsmænd ved Telegraserne give Efterretninger Embedssagerne vedkommende men alle og enhver kunne betjene sig af dem imod Betaling, som for dem, der tegne sig for aarligt Brug deraf er meget billig. Denne Jndretning gjør Postamtet sand Ære og vil ikke lidet bidrage til at gire Fremmede, der passere dette Færgested (det eneste taalelige vi have) en bedre Tanke end hidtil om vort Kommunikationsvæsen. Herved, ved Smakkernes Hensigtsmæssighed, ved de paa Sprogø trufne Forflegningsanstalter, ved de synkende Cylindere har man faaet som en grundet Ret til at haabe, at endnu flere gode Jndretninger ville gjøres, og fremfor alt den, at der anskaffes Rofartøjer af den hensigtsmæssigste Dannelse, og at dertil haves et Sæt veløvede Roerkarle. Det er fortræffeligt i nogle Minuter at faae en Efterretning sendt 3 til 4 Mile over et stormende Sund. Men det er ikke mindre behageligt for den ilende Rejser, at kunne flytte sig selv i een eller to Timer fra Sjælland til Fyen, eller omvendt, istedet for at drive i et Blikstille, eller at krydse imod Strøm og Vind i 12 til 24 yderst kedsommelige Timer.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag til Bedste for dem, som have at gjøre paa Børsen. Da mange Mennesker (uden at tale om dem der have Bodstade der) maae daglig tilbringe een til to Timer paa Børsen, og deriblandt sikkert ere mange, som ikke have det stærkeste Helbred; - vilde det vist være disse en stor Nytte og Behagelighed, om den sydlige Ende af Bygningen var forsynet med en ligesaadan Dørlukkelse, som den nordlige. Man maae undres over at dette ikke alt for lang Tid siden er skeet. Men man kan sige, at den Profit som kom seent, er bedre end aldeles ingen, og tør gjøre sikker Regning paa at vedkommende Kollegium kun behøver at underrettes om denne Mangel, for at hæve den.
Politivennen, 1802-01-01
Om Roeskilde Vand. (Efter Meddeelt.) J No. 194 af disse Blade anpristes det Roskildske Vand, og med stor Føje. Jntet var nyttigere for Hovedstadens Sundhed, end om de to i samme Nummer gjorte Ønsker kunde nærme sig Opfyldelsen, at Københavnerne drak mere Vand, og at dette Vand var godt. Det maae imidlertid ikke forbigaaes med Tavshed, at adskillige Familier alt i lang Tid have erkjendt det Roskildske Vands Fortræffelighed, og ikke fortrudt Udgivterne ved dets Transport hid paa Axelen. Det falder i den Anledning Anmælderen ind at være et godt Forslag til en drivtig og flink Roskildenser, at gjøre en Handelsgreen af dette ypperlige Vand. Naar en saadan Spekulant bekjendtgjorde, at hvo der vilde hos hans Kommissioner i København lade sig tegne for et vist Maal af Vand ugentlig eller daglig, kunde sammesteds af hente det i de Kar, de dertil havde leveret, og at disse hvergang skulde være forseglede med hans eget Segi til Sikkerhed for Vandets Ægthed. Betalingen, som burde være lettere for den der tegnede sig for længere Tid, maatte erlægges forud for hver Uge, og burde overhovedet være saa taalelig som muligt; hvilket desuden vilde være Spekulantens egen Fordeel, og forøge hans Handel. Det kan neppe omtvivles at jo denne Handel med Tiden vilde kunne føde sin Mand medens den gavnede mangfoldige Medborgere. Forsøget vil ikke være bekosteligt, eller forbundet med stor Møie; ligesom Roskilde ikke synes at være den By, hvor man skulde mistvivle om at finde en saadan foretagende Mand.
Politivennen, 1802-01-01
Til Gøuvernementet. Det er atter i disse Dage hændet, at en Officer i Kommando ved at lade tromme under Marsen igjennem en færselrig Gade var Aarsag i at nogle Bønderheste løb afsted. Det vilde være en sand Veigjerning mod Almenheden, om Gouvernementet alvorlig betydede samtlige Herrer Officerer at de paa Gaderne ikke maatte lade Trommen røres.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. En mege: lang udstaaende Tagspøjte, i Overgaden neden Vandet imellem Steenbroen og Snurrebroen, hvorover var ført Anke i Politivennen, er af den veltænkende Ejer borttaget. 2) De Borupske Lygter brænde nu igjen til Nytte og Fornøielse for alle dem, som passere Højbroen og Højbropladsen. 3) Paa Højbropladsen er, istedet for de ved Siderne af Vandpoesterne satte Lygtepæle, nu opførte fire ret smulke Lygtestandere af børnholmersteen, hvorpaa ere anbragte ligesaamange klare og store Lygter. 4) Paa Theatret er ny igjen anbragt en Skærn som naar Lampen sliger, lades ned over den. Mange Besøgere af den øverste Etage ville vide Direxionen Tak for denne nyttige Opmærksomhed for deres Øjne. 5) Uden for Jndgangen til Parterret er bleven opsat to meget nyttige Fodskrabere.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Paa Gaarden No. 237 i store Kongensgade ere to Tagrender, der, i Regnveir, ganske overøse Fodgængerne paa Fortoget med Vand; man haaber at Gaardens Ejer gjør en Forandring ved disse slemme Render. 2) Gade-Renovationen i Nyhavn paa Charlottenborg Siden, synes at være meget søvnig. 3) Den fatale Rende uden for No. 4 paa Amagertorv ligger der endnu. Man haaber, at Ejeren dog engang vil gjøre en god Forandring dermed. 4) Uden for No. 36 paa Østergade er henkastet en stor Mængde Glasskaar som let kan komme længere ud fra Huset, men i al Fald ikke bør ligge der. Den engang paaankede løse og vippende Kælderlem uden for Thots Palæ er igjen til Forargelse.
Politivennen, 1802-01-01
Vejen fra Ballerup til Staden. Man skulde neppe troe andet end at Baljerup, der for sin Beliggenhed midt i Københavns Amt fra Arilds Tid med Rette har havt Tinget hos sig, ogsaa maatte have gode Adveje, men langt fra. Vejen fra bemeldte By til København er saa halsbrækkende og hestedræbende, at hverken de velbekjendte Lollandske Veje eller Vejene fra Nestved til Kørsør og Ringsted nogentid vare værre. *) Fra Ballerup ned til Roskildevejen er endnu mere ufremkommeligt. Overalt er det en Puk at see de fleste Landsbyveje. Ballerupperne maae aarlig køre visse Læs Grus paa de store Kongeveje, hvorpaa de sjelden komme; dette skulde man troe maatte indgive dem den Tanke, endog paa egen Bekostning at føre noget paa deres egen jammerfulde Vej. **) Men at dette ikke uden besynderlig Opmuntring vil skee, enten af dem eller andre Landsbymænd, vil den *) At disse Veje for nogle Aar siden vare i en mageløs elendig Tilstand kan Udgiveren af egen bedrøvelig Erfaring forsikre. Den ovenfor gjorte Sammenligning bør derfor ikke fortryde Vedkommende, dersom bemeldte Veje nu ere gode. **) Det var at ønske, at Landhusholdnings Selskabet havde Lejlighed til aarlig at udsætte nogle klækkelige Premier for de Landsbyer, der selv gjorde størst Forbedring paa deres let slutte, der veed hvorlidet Bønder enbuu kunne enes om noget. Veje. J Tilfælde at Selskabet optager dette Vink, vil det sikkert indsee hvor nødvendigt det er, at i Bekjendtgjørelsen af Premien saa megen Oplysning tilføjedes, om den Maade Forbedringerne burde iværksættes paa, at intet bagvendt Arbejde gjordes. **) Et meget overbevisende Exempel paa Bøndernes Uenighedlyst, under deres nærværende endnu saa forsømte Aandsdyrkelse, vil jeg tage af den ballerupske Krønnike selv. Det bliver aarlig paabudet Ballerupperne som flere i Amtet, at levere Sengklæder til de ringere Hofbetientere under Hoffets Sommerophold paa Frideriksberg (et Paabud, som Kongen, der selv ynder anstændig Frimodighed hos Skribenten, sikkert vil tillade mig, af medisinske Aarsager, at ønske forandret til en Pengeafgivt) imod nogen Godtgjørelse i Penge. Tre Gaardmænd udrede en Seng, og age den til Slottet.
Politivennen, 1802-01-01
Den stinkende Fordom. Dette kan fremfor alle den Fordom i egentligste Forstand kaldes, at nedgrave eller og hensætte Liig i Kirkerne, medens den Mening almindelig hyldes, at det er sundere og sømmeligere at begrave vore Døde uden for Staden, end paa Kirkegaardene end sige i Kirkerne, hvor man har havt saamange iøjnefaldende Beviser paa Skadeligheden af de raadne Dunsters Opstigelse og Stillestand i et Rum, hvor LufBallerup har 21 Gaardmænd og plejede at stille 7 Senge, men der blev nu kun fordret 6. Ballerupperne forsamlede sig i Kroen, for at afgjøre, hvilke tre Gaardmænd der skulde slippe dennegang. Men efter en Dags Vrøvl, Skænden o. s. v., blev Følgen, at der som før udrededes 7 Senge, hvormed man foer til Slottet, for at lade det der ved Skæbnen afgjøres, hvilken Seng der blev tilovere og kunde ages hjem igjen. ten aldrig ved Vinduers Aabning eller ved Ventilatører omskiftes. Et nyt Exempel paa den Uharmoni imellem Forstand og Villie, hvori desværre saa mangfoldige Mennesker gjøre sig skyldige, der handle tvertimod deres Øplysning, har man nu i to tre Uger havt i Frue Kirke her i Staden, hvor en Frøken Morgenstjerne er hensat i en aaben Begravelse, uden at samme igjen er lukket eller tildækket og det paa et Sted, hvor Taleren er nødt at gaae tæt forbi og nedsluge en væmmelig Stank, i det Øjeblik han vil til at bestige Talestolen. Det vil neppe fejle, at Gravexen johar underrettet Familien om Gravstedets Brøstfældighed, og hvis saa er, hviler Forsømmelsen paa denne. Midlertid maatte man ønske, at Kirkeværgerne føjede den Anstalt, at slige Udbedringer ikke skulde bie efter Ejernes eget Godtbefindende, men bleve strax gjorte paa deres Regning, og ingen Person derefter sammesteds nedsattes, før Udlægget med Renter og Renters Renter var betalt. Ellers vilde det være en højst ønskværdig Ting, om Kanselliet ikke allene vilde for det første anordne, at Gravsteder . Kirken tabtes for Ejerne i Tilfælde af forsømt Vedligeholdelse; - men ogsaa traf et Middel til at skadesløsholde Kirkerne for det Tab i Jndkomster de vilde lide ved, at al Begraven, aaben eller luft, forbødes sammesteds. Ejerne af Begravelserne kunde skadesløsholdes ved en anvist Plads paa de udenbyes Kirkegaarde. Kort for det her omtalte Ligs Nedsættelse, blev et andet Lig stukket ind under Alteret i Nærheden af det Sted, hvor Præsterne under Tjenesten næsten stedse opholde sig, og hvor, ved Kommunioner, en Mængde Mennesker tage Plads, der for en stor Deel efter gammel Skik ere fastende, og altsaa i den Tilstand, der er meest modtagelig før Virkningen af onde Dunster.
Politivennen, 1802-01-01
Uorden paa Halmtorvet. (Efter Jndsendt.) Paa det sagkoldte Halm- eller HesteTorv, ved Vestervold, som holdes 2 Gange om Ugen begaaes adskillige Uordener; thi endeel Drenge og Uvedkommende forsamle sig der, for at frarane Bønderne Hø og Halm med mere. Man haaber altsaa at denne Uorden ogsaa bliver hæmmet, som dog neppe vil skee, med mindre der - ligesom stedse paa gl. Torv - holdes Opsigt enten af Vægterne eller Politiet, saalænge Torvet vedvarede. Det her paaankede er fuldkommen sandt. Drengenes Ubændighed gaaer saavidt at ingen tør tale dem til rette. Desuden har i lang Tid denne Uorden havt Sted paa dette Torv, at Bønderne enten for gode Ord eller Betaling tillod Drenge og Løsgængere at gjøre smaae Spadsereridt paa deres Heste, som ved saa ubevante og ufornuftige Ryttere er farligt nok for dem selv og for de Gaaende.
Politivennen, 1802-01-01
Slette Veje til Tømmerpladserne. Vejen fra Langebroes Bastion ud til Tømmerpladserne er saa yderlig slet, at man højlig maatte ønske den udbedret. Det samme Ønske har man altid maattet have om den anden Vej til Tømmerpladserne fra Vesterports Alleer. Neppe behøves at nævne den store Skade disse slette Veje tilføjer saavel dem, der skal hente Vare fra Pladserne, som Sælgerne der. Man vil strax indsee det ved et Exempel: Paa samme Td som Brændet alt var steget til 9 Rixdaler Favnen, solgte en Mand Brænde paa Tømmerpladserne til 8 Rixdgler Favnen; Man veed hvor kort Vejen er fra Magistratens Brændeoplag til Pladserne. Desuagtet foredrog dog de allersleste at tage Brændet paa det dyreste Sted, og Vognmandskarlene selv vare ikke for at køre derud, endog imod dobbelt Fragt.
Politivennen, 1802-01-01
Erklæring. Ejdskjøndt det Spørgsmaal, som i No. 93 er indrykket om Brændes og Tørvs Afgivt i Portene ikkun er skrevet i almindelige, spørgende og ufornærmelige Uccyk ønsker man dog, at samme ikke misforstaaes saaledes, som om det sagde at Skillingsmanden hævede denne. Det er bragt i Erfaring, at denne Afgivt, som skriver sig fra Tider, da Adfærden imod Bønder langt fra ikke var saa billig og opmuntrende som nu, hæves til Brug for Hovedvagterne af en Person, som vel staaer nær ved Skillingsmanden og Tommen, men dog ikke bør forvildes med denne. Den paa hvis Beretning Udgiveren indrykkede omtalte Spørgsmaal, vilde altsaa ikke være udsat for at forvolde nogen uforskyldt et ubehageligt Øjeblik, hvis Afgivten erlagdes der, hvor den synes at burde erlægges, nemlig ved Hovedvagten og ikke ved Bommen.
Politivennen, 1798-01-01
Om en stor Uagtsomhed af Tømmersvende. Da De i Deres Blad kaldet Politievennen har havt mange Uskikke forher i Byen, maae jeg give nig den Ære at mælde Dem een, som jeg selv var Øjevidne til igaar i Amiralgaden, der ikke allene var højst farlig for de Forbigaaende, men endog til Skade for den der selv foretog den; nemlig ved Hjøruehuset paa Hjørnet af Amiralgaden og Boldhusgaden, der i Sommer er bleven opbygt, blev Bygningsstilladsen til Amiralgaden nedtaget, og da man der skulde nedtage de omtrent 30 Alens lange Spær, hvorpaa Stilladsen hæftedes, løftede nogle Tømmerfolk dem op ved en Hæver ud af Jorden, og lod dem falde med deres hele Længde langs hen af Gaden, isteden for de med et Tong, fra et af de øverste Vinduer, burde have støttet dem, og ladet dem gaae langs med Huset sagte ned. Folkepassagen blev imidlertid af Tømmersvendene standset ved et Varsko, men jeg stod i yderste Frygt for dem, der ikke hørte det, og blev gaaende. Disse lange Spær der saaledes faldt ned paa Stenbroen, har desuden ved saadan en Behandling faaet adskillige Knæk, hvorved de, naar de bruges igjen, kan gaae itu og være Aarsag til Uhæld, der Destoværre alt for ofte indtræffer ved nye Bygninger.
Politivennen, 1802-01-01
En ikke altfor ærefuld Anekdote om en Hyrerudsk. Mandagen den 1 Febr. om Aftenen Kl. 11 kom jeg til Hyrekudsken i Regnegaden og forlangte en Karet, som holdt der ledig, for at køre en Jordemoder til min Kone, som laae i Barnsnød; da denne Karl eller Mand, hvad han var, erfarede Jordemoderens Navn, var han saa høflig at henvise mig til Hyrekudsken i Pilestræde, hvor hun ellers tager sin Vogn; jeg sagde, det var mig ligegyldigt hvor hun tog sin Vogn, da man i slige Tilfælde søgte den nærmeste, men fik det Svar at han skulde afhente Fremmede og havde altsaa ikke Tid at køre for mig. Det var at ønske man fik et Bud, hvorved Hyrekudskene tilholdtes i slige Tilfælde at høre Menneskehedens Stemme, om endog en liden Profit gik i Løbet.
Politivennen, 1802-01-01
Farlige Kaniner. Dersom det er sandt hvad der siges, at en Mand, som boer i det afbrændte Slot har Kaniner, til Yygl, som ere lese og grave sig ned, burde det nok at forbydes, da Murene, hvor tykke de end ere, vel ikke kunne taale mange slige Undermineringer. J det ringeste gælder dette om Skillerumsmurene. Overalt bør det nok neppe i en Stad tillades, at have løse Kaniner i Haver og Gaarde.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag om Nikolajtaarn. At Nikolajtaarn i sin nærværende Skikkelse ikke sirer Staden, at dets Mure oven om skøres af Vejrets Paavirkning, og man altsaa derom kan sige med Schirach: es kan nicht so bleiben, deri er nok enhver enig. Spørgsmaalet bliver da, hvad skal der gjøres ved dette Taarn, hvis Tilværelse dog for Jldebrands Vagthold er nødvendigt? Da det nok er en afgjort Sag, at Spire ere alt for bekostelige at opføre og vedligeholde, og altfor farlige i Jldebrandstilfælde, til at den liden Siir de yde kunde komme i Betragtning, saa synes et fladt Tag at burde foretrækkes paa Nikolajtaarn. Men da Taarnets Muur oven om ikke er skikket til at modtage nogen smuk arkitektisk Prydelse, vilde det være bedst, over dette flade Tag at fortsætte Taarnets Højde med et mindre, enten rundt, ottekantet, eller anderledes dannet Taarn, der kunde være siret med Søjler eller Piller, og atter endes med et paa en smagfuld Gesims hvilende plat Tag. (Fortsættes.)
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgørelse. 1) Til sin Forundring har Udgiveren erfaret, at det i almindelige Udtryk affattede Spørgsmaal, som i No. 197 S. 3142 et indrykket om Skænderi, skulde sigte til det norske Posikontor, fordi det foregaaende Spørgsmaal omtaler noget samme Kontox vedkommende. For enhver velforvaret Læser maatte det synes overflødigt at gjøre nogen Erklæring derimod. Denne gjøres da her, for Dem der ikke ere det, skjøndt den nok neppe vil gælt hos Dem, da de sikkert ikke heller antage den af alle Fornuftige indrømmede Sandhed, at en Forfatter er sine Ords bedste Fortolker. 2) J den i samme Nummer S. 3140 omtalte Regning, ere indløbne to Trykfejl. Fustagien var nemlig kun 720 Pd. vægtig, hvilket endnn forhøjer Anken. Dernæst er under Aflæsserpenge sat 2 Rd. 3 Mk. istedet for 1 Rd. 3 Mk. saa at Summen bliver kun 12 Rd. 4 Mk. 8 ss. som man vil see stemmer med Summen af Styvere, som er aftrykt ved Siden.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) J store Fiolstrædet, uden for Hjørnet til Skidenstræde, er en løsliggende Jernkrampe, som let kan gjøre Fodtøjet Skade. 2) Et pr. dito kan sees og fornemmes paa Fortoget udenfor No. 92 i Pilestræde. 3) En heel Flise er borte af Fortoget i Skidenstræde udenfor Kleinsmed Hr. Thims og Naboes Huse, som vist forvolder mangt et føleligt Fejltrin. 4) Den slemme Gaardrende uden for No. 4 paa Amagertorv, hvorover saamange Gange er klaget, ligger endnu i samme Tilstand. Gid Ejeren dog engang vilde skaane sine gaaende Medborgere. 5) Tæt ved, men nærmere Østergade, er et halvslidt Rendebret, som ogsaa bidrager til at gjøre dette Fortog farligt. 6) Jmellem No. 91 og 92 i Pilestræde er Fortoget endnu i den sammeslette Tilstand, hvorom saa ofte har været klaget. 7) J Steenbroen imellem Østerports Lieutenants Vagt og Ravelinen er saa mange og slemme Huller, at disse vil forvolde mangen Vognaxel brækket og i saa Fald let foraarsage den Ulykke for de paa saae dan Vogn værende at kastes i Vandet. Da Steenbroen ligger oven paa Planker som i sidste Efteraar ere lagte, tage disse og snart Skade. Denne Mangel og Norrebroes Ureenlighed lige fra de yderste Skildvagter og ud over Peblingebroen trænger højligen til at afhjelpes. 8) Uden for Hattemager Storks i store Strandstræde No. 135 er et meget farligt Rendebræt, som man haaber Ejeren vil lade bedre. 9) Lige ud for bemeldte Sted, midt paa Kørebroen, er saa umaadelig skident, at man næsten skulde troe, at Brostenene vare borte. 10) J samme Gade er uden for No. 125 et Bræt, hvis Kæder ikke ere meget skikkede til Bekvemhed for Fodgængere. 11) Man maatte ønske, at Ejeren af No. 131 og 132 i somme Gade, som med sin lange Trappe og dens Gitterverk borttager næsten det hele Fortog, vilde erstatte dette, ved at lægge et godt Bræt uden for samme, at Fodgængerne ikke skal nødes til at gaae ud paa Ksrebroen.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag om Nikolai Taarn. (Fortsat fra No. 198.) Naar denne forslagne Paabygning var gjort, havde man for det første en højere Vægtergang oven paa det første flade Tag, rundt omkring det nyebygte mindre Taarn. Det er uimodsigeligt, at vore Taarnvægtere vilde kunne gjøre mere Nytte, ved at have et højere Standpunkt. Var det endog da ofte Tilfældet, at Taarnvægteren var den sidste til at bemærke Jlden, naar denne tog sin Begyndelse i de lavere Deele af Bygningerne; saa maa det dog tilstaaes, at den højere stillede Vægter saae mere end den lavere, at han lettere kunde skælne i hvad Gade Stedet var, og hvad endnu især fortjener at lægges Mærke til, at hans Signaler da kunde sees fra alle Tagvinduer og Loftsluger, hvilket nu ikke er Tilfældet, og mindst med Nikolaj Vægters Signaler. Videre bevaredes nu det gamle underste Taarn fra videre Forfald, og kunde bruges til hvad der sikkert engang vil blive dets Bestemmelse, et Vandværks Jndretning, hvor Vandet ved Mekanisme dreves op i en stor Beholder, for derfra i nedgaaende Render at ledes om, ikke allene til Sprøjternes Betjening i Tilfælde af Jldebrand, men tillige til Husholdnings Brug i alle Etager. Lignende Jndretninger sire og gavne, foruden mange flere Stæder, vore Nabostæder Lybek og Hamborg, og bør ansees som det Middel der virksomst har bevaret den sidstnævnte Stad fra store Jldsvaader. Endelig kunde det øvre sirligere Taarn med Nytte indrettes til et Observatorium til Afbetjening af Søetatens saavelsom SøgkaDemiets Yyglinger, der her ved mindre bekostelige men dog gode Justrumenter, og uden at være de astronomiske Observatører til Hinder, kunde skaffe sig Øvelse i at bruge og bedømme disse Redskaber, Bekjendtskab med de himmelske Legemer, og Færdighed i de Observationer, som sikre Navigationen, naar Observatøren med Sikkerhed og Lethed kan anstille dem, men som gjorte af en Uøvet let kunne være ukorrekte, og lede ham til en farlig Tillid. Jkke allene unge Sømænd, men ogsaa andre Yydere af den saa herlige Videnskab, Astronomien, vilde finde sig vel holdne ved dette Observatorium, der ikke var indskrænket til de akademiske Borgeres udelukkende, og dog overmaade ubetydelige Afbenyttelse. Og en dulig Astronom, der lønnedes til at paapasse dette Observatorinm, kunde tillige ved privat Undervisning gjøre sig sikkert Haab om et anstændigt Udkomme.
Politivennen, 1802-01-01
Om Meinpihs Signal  Kort til Efterretning ved Jlds Udbrud. Dette for enhver Jndvaaner i Kjøbenhavn særdeles nyttige og kiugbare Blad under Jlds Tilfælde, hvorved den, der har det ved Haanden kan strax, saasnart BrandKlokken klemter, see paa samme, i hvilket Qvarteer af Byen Jlden er, er nu paa nye igjen oplagt og trykt efter adskilliges Ønske, med større Stiil end forhen; det er tillige, hvad Qvartererne i Byen angaaer, for en stor Deel mere berigtiget og endnu forøget med adskillige og i det paagældende Øjeblik højstvigtige videværdige Kundskaber, under en mere end almindelig Jldsfare, alt i Følge af Brandforordningen for København af 19 Julii 1799. Det faaes tilkøbs hos Blankensteiner paa Store Købmagergade 101, Direktør Schults paa Hjørnet af Amagetorv og Læderstrædet, Arensen og Hartier paa Børsen og i Vimmelskaftet, Brummer paa Østergade, 34, og Rejstrup paa Hjørnet af Pilestræde og Regnegade, for 4 ss. Exemplaret.
Politivennen, 1802-01-01
En Forsigtighed som tilraades Propskærerne. Jkke allene i Myntergade No. 46 men paa flere Steder, hvor Propskærere boe, skeer det undertiden, at større Forraad raa Kork kommer til Huse, end man paa Lofterne kan bjerge. Dette stuves da omkring paa Trapper eller hvor man ellers kan faae det lagt, indtil det kan vorde bearbejdet. Tette ønskede man imidlertid at Propskærerne ike vilde tillade sig, da den tørre Kork er meget let antændelig, og omendskjøndt dens Jld gjerne nøjes med Overfladen, saa er deg Flammen og Heden, som foraarsages, deraf saa pludselig og stor, at denne Forestilling let kan sætte Husfolkene i Uro.
Politivennen, 1802-01-01
Advarsel imod Vindues-Jalousier af Pinde. Disse Slags Vinduersskærme, der i alle andre Henseender synes at være de bedste, have den betydelige Fejl, at de fordærve Synet paa dem, som ofte i Nærheden af Dem see derigjennem.