Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1844-01-30
Udlandet. Frankerig. Den Tale, som Hr. Guizet holdt den 21de ds. i de Deputeredeskammer, giver en kort Oversigt over den franske ministerielle Politik; Hr. Guizot siger der. To store Anliggender beskjæftige for Tiden den politiske Verden, nemlig Spaniens og Grækerlands nærværende Tilstand. 1810 var i Spanien det moderate Partie styrtet, Dronning Christine forjaget og vores Gesandt kunne ikke forblive i Madrid. 1843 ere de Moderate i Besiddelse af Magten, vores Gesandt er paa sin Post, og Dronning Christine vil igjen vende tilbage til Spanien. Vi have opnaaet dette Resultat ved ikke at blande os i de spanske Anliggender, og fordi vi midt imellem alle Anklager og Ophidselser ere forblevne rolige. Vi have appelleret til den engelske Regjerings Retsind, og have kommet til den Overbeviisning, at Engelland har lige Jnteresse med Frankerig: i at Spanien opblomstrer, som et constitutionelt Monarkie. J Giftermaalsqvæstionen hersker ogsaa fuldkommen Overeensstemmelse mellem Engeland og Frankerig. J Handelstractaterne have vi forbeholdt os fuldkommen Frihed, og Uafhængighed, naar vi tilstode Concessioner, saa forlangte vi Equivalent; sammenligne vi 1810 med 1843, saa finde vi nu Harmonie mellem Engeland og Frankerig, en Forbedring af Spaniens Forfatning, og Venskab mellem alle tre Lande; vi have derved hverken opofret politiske eller Handelsinteresser; den gode Forstaaelse med Spanien bestaaer, og bringer os mange Fordele, som slet intet have kostet os. Jeg gaaer nu overtil de orientalske Anliggender, Frankerigs nationale Politik i Orienten bestaar af tre Punct ter: at vaage over Portens Sikkerhed og Uafhængighed, at beskytte de tyrkiske Folkeslag i Tyrkiet og i Forening med de andre Magter at følge dette Øiemeed, og aldrig at tillade at Tyrkiet kommer under en enkelt Magts Formynderskab. Dette er vores, det er Engelands Jnteresse i Orienten, som i Spanien Hvad Serwien i angaaer, da erklærede man i Wien, at dette var en russisk Qvæstion, Engeland bifaldt dette og vi holdt os tilbage. J Grækerland gik Engeland, og Frankerig Haand i Haand med hinanden, vi forudsaae Catastrophen, og vi advarede derimod, vores Gesandts Jnstruxioner løde saaledes: "det er ofte Kongernes Pligt, at nægte de Concessioner, som man forlanger af dem, men naar de engang have bevilget saadanne, maae de Løfter som ere gjorte deres Folk trolig opfyldes!" – Engeland, har skildt sig fra de andre Magter og forenet sig med Frankerig, for at regulere de græske Anliggender, og Følgen vil krone denne Overeensstemmelse med Held Et fransk Blad forsikkrer nu, at den hemmelige Artikkel i Tractaten mellem Keiseren af China og Engeland om at fremmede Gesandtere ikke tillades at opholde sig i China, kun angaaer Nordamerika, Frankerig bliver stedse behandlet paa samme Fod, som Engeland. - Breve fra Tunis melde, at Deyen der giør store Tilberedelser, og har fast besluttet energisk at tilbagevise den franske Flaades Angreb, Spanien. Det hedder i J. des Commerce, at Dronning Christine først vil oppebie Hr. Martinos de la Rosas Ankomst, for at ordne sine personlige Anliggender med denne. J flere Aar her hun været hemmelig formælet med Kammerherre Munos, og har havt flere Been med ham, hvoraf det Første er persub sequens Matrimonium.