Berlingske Tidende, 1836-04-22
Adskillige Artikler, som afgive en ikke ganske ubetydelig Jndtægt, ere blevne frigivne, fordiControllen medfører en særdeles Gene. Dette er t. Ex. Tilfældet med Æg, der i Kjøbenhavn have givet en Jndtægt af circa 4000 Rbd., og med Koste, der i Kjøbenhavn afgive 950 Rbd. Jndførselsconsumtionen paa Humle er bortfalden, fordi Jndtægten var ubetydelig og fordi Øl tilstrækkelig beskattes, gjennem Formalingsafgiften, der for Malt til Øl er bleven en, skjøndt høist ubetydelig forhøielse. Pottemagerarbeide er udgaaet af de consumtionspligtige Varer, fordi samme eren Jndustri=Artikkel, der i Almindelighed ikke underkastes Consumtionsafgiften. Faare= og Lammeskind ere ligeledes blevne fritagne, og saa fordi de, naar de belægges med Consumtion, gjen ved Udførselen maae nyde Consumtions godtgjørelse, hvilket har været til Tab for Statskassen, der har havt Godtgjørelse at udrede for et større Qvantum, end der er blevet indført, hvilket kan hidledes fra det betydelige Antal Skind, som fremkommer ved de i Staden slagtede Kreaturer. Af lignende Grunde er Consumtionen paa Læder nedsat til Lighed med den, der er lagt paa Huder. Foruden at ellers Kongens Kasse vilde tabe ved den høiere Consumtionsgodtgjørelse, der blev at udrede, naar Huderne vare i garvet Tilstand, end den, der er erlagt ved deres Jndførsel, erholde ogsaa Garverierne inden Kjøbenhavns Volde ved den nugjeldende Afgift et Fortrin for de udenbyes, der kommer i Collision med de for Garveriers Forlæg gelse udenfor Staden givne Anordninger. Paa enkelte af de vigtigere Artikler, saasom paa Smør, er Afgiften lidet forhøiet til Dækning for den Afgang, der lides paa andre; ligeledes er Afgiften forhøiet paa enkelte Lurusartikler, som ikke let blive Gjenstand for Afgiftsbesvigelse, saasom Skildpadder, Østers, Daadyr og Kronvildt. Det har været under Overveielse, at udslette endnu flere Consumtionsartikler end skeet er, og derimod søge Godtgjørelse ved 1 sk. per lispund af Flesk og Kjød. Nogle af Kjøbenhavns Magistrat og 32 Mænd, som have taget Deel i Forhandlingerne desangaaende, have og der været enige, men Resultatet er dog blevet, at denne Afgifts Forøgelse paa bemeldte Fornødenhedsvarer, hellere maatte undgaaes. Nogle Artikler, ere i Provindstæderne blevne befriede for Afgift, som i Kjøbenhavn fremdeles maae bære. samme, saasom Æbler, Pærer, Kirsebær samt andre Haugeværter, saa og Kalk, Muur- og Tagsteen. Den største Deel af hine Varer, afgive i de aabne Byer ingen for Finantserne hvad de nævnte Byg betydelig Jndtægt, og ningsartikler angaaer, er der og taget Hensyn til den Forpligtelse, som Forordningen af 6te April 1832 paalægger Bygningseierne til at afskaffe Straatage. Paa adskillige Varer er Afgiften vedbleven at være betydelig høiere i Kjøbenhavn end andensteds, t. Ex, paa Brændeveed, Tørv, Fjederkreaturer, Kjød, Hornqvæg og Smør, dog ere disse Artikler tildeels rykkede hinanden nærmere end forhen, og for en stor Deel er den høiere Afgift i Kjøbenhavn svarende til Forholdet mellem Priserne paa selve Varerne. Det har været under Omhandling, hvorvidt den personlige Consumtion, der erlægges af Kjøbstædgrundenes Beboere udenfor Consumtions-Linien (efr. Resolution af 24de Mai 1797 og 6te April 1803) burde ophæves, og sammes Beløb dækkes ved Forhøielse paa eenkelte Artikler. Kjøbenhavns Forstæder have ikke været denne Afgift underlagte, og den udbringes i det Hele til ikke meere end 3500 Rbd., med hvis Bestemmelse og Oppebørsel Jmidlertid. endeel Vanskelighed er forbundet. har man fundet, at denne Afgift retteligst maatte vedblive, med særdeles Hensyn til hvad det danske Cancellie har bemærket om, at hine Jndvaanere, der have Adgang til borgerlige Næringsveie, bør, for at Lighed saavidt muligt kan tilveiebringes mellem de indenbyes og udenbyes Borgeres Kaar, give et Vederlag for den Consumtion, som Byens egne Jndvaanere bør udrede. En Artikel, med Hensyn til hvilken Regulationen af Jndførselsconsumtionen medfører særdeles Vanskelighed, er Meel. Den Forskjel, der hidtil er gjort paa de forskjellige Meelsorter, giver Anledning til Misbrug, da letteligen en finere Meelsort kan indføres mod Afgift som en grovere, i hvilket Tilfælde der bliver Fordeel ved at indføre Melet istedetfor at tilveiebringe det ved Formaling paa Kjøbstædmøller mod en Formaalingsafgift, der ved Regulationen af hiin Jndførselsconsumtion er blevet fordeelt paa de forskjellige Meelsorter. For at undgaae Jndførselsconsumtionen sat lige dette, er nu paa de forskjellige finere og grovere Meelsorhvorimod ter af Hvede, Boghvede eller By nogen Forskiel er vedligeholdt med Hensyn til Rugmeel, der dog nu kun har to Klasser, istedetfor forhen tre. Den Jndførselsconsumtion, der ved Formalingsafgiftens Fordeling paa Meel skulde udkomme, er dog forhøiet med respective 1/2 og 1/2, med Hensyn til at Finantsernes Jndtægt er meere betrygget, naar den erlægges i Form af Formalingsafgift. Jndførselsconsumtionen paa Øl er, ligesom i gjeldende Tariffer, beregnet med de hidtil Hensyn til de bedre Sorter, da en Adskillelse ikke lader sig iværksætte, og det vilde blive til Skade saavel for den kongelige Kasse, som for Ølproducenterne i Kjøbstæderne, naar det bedre Øl indførtes mod en Afgift, hvis Størrelse var beregnet efter de ringere Sorter.