Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-09-02
J Staden Oaraka var Hr. Deppe overværende ved den store Fest til Erindring om Mexicos Befrielse, som bliver celebreret den 15de September, paa hviken Dag Præsten Hidalgo første Gang i 1810 prædikede Frafaldet fra Spanien. Festen begyndte om Eftermiddagen med et Optog af Jndianere, foran hvilke der blev baaret et Mariabillede og efter hvilke der fulgte et Musikchor. Toget trak i temmelig Orden igiennem Gaderne, og paa de største Pladser i Staden raabte man med lydeligt Jubel: Frieheden og Uafhængigheden leve, Mod Nattens Begyndelse bleve alle Huuse illuminerede, hvorved især Congreshuset udmærkede ved et transparent Malerie. Paa Midten af Pladsen foran samme stod en stor Stellads, som forestillede Castellet St. Juan de Ullog, og udgiorde Middelpunktet af et stort Fyrværkerie, som skulde afbrændes. J de fire Hiørner af Pladsen vare opreiste høie Pyramider, hvorfra der vare spændte Reb henimod Castellet, paa hvilke der bevægede sig Fyrværkerier i Skikkelse af Skibe frem og tilbage imod Castellet, fra disse Skibe bleve nu kastede Raketter og Granater mod Fæstningen, som derved blev stukket i Brand og sprang bragende i Luften. Jstedetfor dette lode sig nu see to kollosalske Dukker, som, imedens de opbrændte, dandsede en Volero til stor Glæde for Tilskuerne. Til Slutning blev en uventet almindelig Jldregn udkastet fra alle Tagrenderne af de Huse, som staae omkring Torvet, og hvoraf nogle have 4 til 6; tillige bleve fra alle Tagene kastede en Mængde Sværmere i Luften. Endskiøndt kun Jndianere havde forfærdiget dette Fyrværkerie, saa erindrer jeg mig ikke et meere glimrende i Berlin. Endnu mere maae man undre sig over, at en Folkemængde af i det mindste 40,000 Personer; thi saa høit beløber Antallet af Stadens Jndvaanere sig, foruden Jndianerne i Omegnen, kunde uden nogen Befaling eller Opsyn fra Politiets Side, gaae saa roelig og eenig omkring, at man hverken hørte til noget Vanheld eller Uorden. Tidlig om Morgenen den 16de, som var Hovedfestdagen, blev der holdet Gudstieneste paa den aabne Plads foran Kathedralkirken og afsunget et Te Deum. Da dette var forbi steeg en smuk ung Kone, som forestillede Amerika, og som holdt Frihedstaven og Huen i Haanden, op paa en Triumohvogn i Skikkelse af en Conchylie, som blev trukket af en Mængde Jndianere, hvilke frie villigt havde tilbudt sig dertil. De offentlige Embedsmænd og hele Geistligheden i Ornat fulgte efter Vognen; hver Munkeorden gik for sig; først Franciscanerne, saa Augustinerne, saa Benedictinerne o. s. v. Jmedens Toget stod paa blev der ringet, med alle Klokker og skudt med Kanoner, som vare erobrede fra Spanierne. J alle Gaderne vare Vinduerne og Tagene besatte med smukt klædte Fruentimmer; Folket mylrede frem omkring Toget tilligemed Jndianerne, som vare strømmede ind fra Landet og skreege af alle Kræfter: leve det frie Amerikal leve Uafhængighed og Friehed! Toget holdt stille foran de offentlige Bygninger, der bleve fungne Friehedssange, som Folket vedblev at at synge saalænge Toget varede. Om Aftenen var igien Staden oplyst og paa Gavlen af Congres paladset glimrede et nyt Transparent, som fo stillede begge Jordens Halvkugler, Amerika og Europa sammenbundne med en Lænke som den Mexikanske Ørn bryder i Stykker. Under denne Forestilling saae man igien Amerika som en qvindelig Figur, hvilken en Genius rækker Friehedens Jnsignier. Den store Søilegang under Portalen var afdeelt i fire Rum, hvoraf hver udgjorde en Dandsesal og hvoraf de 3 vare bestemte til Folket; men den fierde til Embedsmændene og Honoratiores. J den sidste blev Ballet aabnet med et Optog hvori atter Amerika lod sig see paa sin Vogn trukket af 20 Tyrker, hvorved en nye Sang blev afsunget, hvilken Afrika blev ligeledes opfordret til at afkaste Europæernes Aag; derpaa begyndte den sædvanlige Dands, som varede til Kl. 4 om Morgenen.