Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-12-29
Fædrelandet. Blandinger. J Anledning af den jydske Stænderforsamlings Forhandlinger i Værnepligtssagen, siger Kbhposten: "Der er blevet talt meget, saare meget, der er kæmpet med en Varme og Jver, som Man ikke kunde ønske større naar det virkelig gjaldt Danmarks Frelse. Og det er jo ogsaa Tanken herom, der stilles i Forgrunden for denne Sags Debat, endskjøndt dog ingen af det nye Lovudkasts Forsvarere vil eller tør paastaae, at Danmarks Forsvarsvæsen i nogen Henseende vilde blive bedre og sikkrere ved at udvide Rekruteringsloven til Kjøbstadsbefolkningen, da derved ikke tilsigtes at forøge den staaende Hærs Antal med en eneste Mand. Det er altsaa i det Høieste kun et Selvbedrag, naar Man derved benytter sig af Forestillingen om Danmark mulige Fare ved en Landkrig; thi skal der gjøres noget Nyt for at forebygge denne Fare og det paa en saadan Maade, at ikke Midlets Anvendelse bliver ligesaa utaalelig som det, der skal afværges, saa kan det kun skee ved Jndførelsen af en velorganiseret Almeenvæbning, i Stedet for det af Alle for utilstrækkeligt erkjendte, staaende Hærvæsen. - Men de, der ved denne Sags Behandling ikke gaae ud fra Tanken om et bedre Forsvarsvæsen, beraabe sig desto meere paa, at de kæmpe for Ligheden: det skal ikke længer være Bondestanden alene der skal bære Værnepligtsbyrden, de andre Stænder, Kjødstadborgerne, skulle ogsaa deeltage deri. Men den Maade, hvorpaa saavel de kongl. Lovforslag som Stænderne og navnlig Bondestandens Venner, hidtil have bestræbt sig for at efterkomme denne Fordring, ere saa langt fra at føre til nogen sand Lighed, at det kun for dem, der ikke ville see, kan være muligt endnu at holde fast ved Forestillingen om at de foreslaaede Forandringer ved Værnepligts eller Rekruteringsloven virkelig ere i Lighedens Jnteresse. - Det gjelder derved ikke Stænder, men Jndivider. For at der kan være Lighed i en Byrde maa der være lige Forhold mellem dens Størrelse og Kraften hos hvert enkelt Jndivid, der skal bære den, og denne Kraft, er fremfor alt Formue. Thi ikke nok med, at den Formuende kan frikjøbe sig, men han kan derved tillige vedblive uafbrudt at virke i sin borgerlige Stilling til sin Formues Vedligeholdelse og Forøgelse, medens den Uformuende, der ikke har Midler til at frikjøbe sig, tillige bliver udreven af sin borgerlige Stilling og i hele Aar ikke kan arbeide paa at erhverve sig det, som den Formuende allerede forud har og uafbrudt forøger. Jndførelsen af den nuværende Værnepligt paa Kjøbstæderne vil altsaa ikke kunne andet end forøge Pauperismen i disses Almueklasser. - Men Begrebet og Lighed ophæves desuden aldeles ved Lodtrækningen. Hvorledes kan Man endnu i vore Dage opstille og forsvare en Grundsætning som den, at et Greb i Lykkehjulet bør afgjøre for den Enkelte om han skal tjene to Aar som Garnisonssoldat eller ei, om han skal være pligtig til at forsvare sit Fædreland eller ei, Er dette andet end et Lotteri om to Aar af Menneskelivet, Og er Man ikke fra alle Sider enig om at fordømme Lotterier? - Man vil sige, at Lodtrækningen jo bestaaer for den værnepligtige Bondestand. Men netop derfor burde Man see at faae den ophævet, i Stedet for at faae den udvidet til de andre Klasser; netop derfor burde Man først og fremmest udtænke en saadan Fordeling af Byrden paa alle Jndivider i Forhold til deres Kraft og Evne til at bære den, at der virkelig kunde siges at skee noget for Ligheden ved Værnepligtens Almindeliggjørelse. Men det gaaer det nye Lovforslag aldeles ikke ud paa. Fra Aarhuus skrives i Byens Avis: "Vore Stænderdeputerede (Justitsraad Fleischer og Cancelliraad Funder) ere i Onsdags Aftes hjemkomne fra Viborg, og flere Andre ere passerede herigjennem Syd paa, og blandt dem den Kgl. Commissarius Etatsraad Bang, som reiser gjennem Fyen til Kjøbenhavn."