Berlingske Tidende, 1813-12-03
Den Pest, som i Tunis i Aaret 1786 kostede over 200,000 Mennesker Livet, naaede ikke de franske Handlende, fordi disse brugte samme Forsigtighed som de i Cairo. Endelig anfører Forfatteren, til Bekrækkelse for sin Lære, Hr. Doctor Mertens Jagttagelser over den Pest, som omtrent i Aaret 1770 bortrev henved 100,000 Mennesker, i Moskau. Denne kyndige Læge forlod ikke Staden saalænge Sygdommen rasede der; han aandede altsaa samme Luft som de Pestsmittede, ikke allene paa Pladserne og paa Gaderne, som han daglig giennemvandrede, men ogsaa i Husene og Stuerne hos de Syge, som han gik saa nær hen til, at han kunde undersøge deres Tunge. Og dog blev han ikke angrebet af Sygdommen, fordi han vogtede sig for at berøre de Syge eller noget af det de brugte. Denne flittige Jagttager gjorde meget rigtig Forskiel paa Pesten og almindelig herskende Sygdomme. Jstederfor, siger han, at begynde som de af Luften afhængige (epidemiske) Sygdomme, angriber Pesten i Begyndelsen kun meget faa Mennesker" o. s. v. Hr. Rouch beviser ogsaa ved nogle af Dagbogen over Pesten i Marseille i Aaret 1720 anførste Steder, at det i Førstningen kun var enkelte Personer der angrebes af Pesten, og at den siden udbredte sig gradviis. Man bemærkede at Nonneklostrene, som ikke underholdt nogen Forbindelse udenfor deres Bygninger, ligesom ogsaa de Familier, der omhyggelig lukkede sig inde, undgik Sygen. De lodsig heller ikke mærke i Galeitøihuset eller i Raadsforsamlingshuset i Air, hvor ingen maatte komme ind, og ganske vist trængte Luften ind i alle disse Huse, især i sidstnævnte, der havde en saa lav Balkon, at man med Haanden kunde naae at række Ordrer ned til Politiet. Man saa hver Dag Smittede falde om ved Foden af Murene, og dog kom Sygen ikke ind i det indre af Bygningen. Fremdeles paastaaer Forfatteren, og beviser ved daglig Erfaring og troværdige Skribenters Vidnesbyrd, at Folk, der boe i Fængsler, Hospitaler, paa Kirkegaarde og Steder, som man holder for smitsomme, at Anatomer, Gravere, Slagtere, Garvere, Natmænd o. s. v. ikke hyppigere ere udsatte for Pesten og andre herskende Sygdomme end Andre. Man har tvertimod en Mængde af Kunstforstandige anførte Exempler paa, at Svindsot og Lungesyge, endog naar Sygdommen, har slaaet meget dybe Rødder, ere blevne ganske helbredede ved den blotte Uddunstning af Ureenlighed i Staldene. Med Hensyn til den Jndvending, man kunde giøre Forfatteren, at den med skadelige Dele opfyldte Luft, der trænger op af Brønde, Graven, og tusinde andre for smitsomme anseete Steder, have koster dem Livet, der uforsigtig have vovet at nærme sig samme; bemærket han, at man i saadant Tilfælde døer af Mangel paa Livsluft, og ikke af de stinkende Dunsters Jndflydelse. Sædvanlig behøver man kunat bringe saadanne Døde i den frie Luft, for igien at faae dem tillive. Fremdeles, siger han, er man saa lidet berettiget til at tilskrive en stinkende eller raaden Uddunstning de Qvaltes pludselige Død, at vellugtende Ting, Urter, yndig duftende Blomster, indsluttede i et Rum hvor Luften ikke kunde circulere, mere end een Gang have foraarsaget dødelig Bedøvelse. Adskillige hollandske Matroser døde af Uddunstningen af de Kryderier hvormed det Skib, hvorpaa de seilede, var ladet. Denne Lære er altfor contrasterende med den hidtil antagne, til at man ikke skulde fremsætte den med største Forsigtighed og megen Mistillid. Paa den anden Side er dens Gienstand saa betydelig, da den angaaer hele Slægters Vedligeholdelse, at det er yderst vigtig at forvisse sig om dens Sandhed. Skulde end Forfatterens Paastande ikke være fuldkommen grundede, saa har han dog den Fortieneste, at føre Opmærksomheden hen paa et vigtigt Spørgsmaal, og de derover anstillede Undersøgelser ville upaatvivlelig lede til almeennyttige Resultater. Jøvrigt staaer denne Opgave i Forbindelse med den almindelige Theorie om Luften; den vil give Anledning til at bestemme den Jndflydelse, som en med fremmede Dele opfyldt Luft har paa det dyriske Legeme; og man vil komme til fast Vished om den Betydning, hvori Udtrykket Berørelse skal tages, om Berørelsen af et pestsmittet Menneskes Legeme eller Klæder alene er farlig, eller om den Luftkreds, der omgiver den Syges Legeme, naar man kommer ham nær, ikke er ligesaa farlig som den umiddelbare Berørelse af hans Person o. s. v.