JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-08-26
J Nærheden af Byen Wonsyld, ved Colding, er nyelig funden en Pige, som var dræbt og mishandlet.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-08-26
Mariboe Avis fortæller, at det er Kunstneren, Ziescheck, som i Dyrthaugen ved et forfeilet Spring skal have brækket Halsen og være dødstrax Trende Personer, som for falske Sedlers Udgivelse, for 5 a 6 Aar siden bleve indsatte i Forbedringshuset i Odense paa Kongens Naade, og som ved allernaadigst Resolution af 3die d. M. vare skjænket Friheden, bleve den 15de dennes løsladte. Jnspectionen holdt ved denne Leilighed sin Forsamling i Arbeidsstuerne, hvor Hs. Majestæts allernaadigste Resolution, i samtlige Fangers Paahør, blev oplæst og nøiagtig forklaret, og hvor paa Jnspectionens Medlem, Hr. Pastor Steenbuch, holdt en kort Formaningstale til Fangerne hvori han ved nogle rørende Exempler skibbrede de sørgelige Følger af saadanne Forbrydelser, og opmuntrede dem til at vedblive den gode Opførsel, de have givet Exempel paa i Straffeanstalten, som de med synlig Rørelse og skjønsom Taknemmelighed lovede, og ilede glade, hver til sit foranstaltes. de lovlige Erhverv, i Friheden.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-08-26
Et ulykkeligt Tilfælde har i denne Tid tildraget sig i Ringkjøbing. Tvende unge Mænd, Told og Consumtions-Casserer, Captain v. Krogh, og practicerende Læge, Cand chirurgiæ Johansen, druknede nemlig begge ved en Lystseilads i Fjorden, i det en Kastevind sandsynligviis har kan, tret Baaden. Det ene Liig blev funden Dagen efter, det andet først paa fjerde Dag.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-08-26
Kjøbenhavns Børs, den 19de August. Cours. Hamb. 2 M. , a vista 212. Spec. 214. Specier solgtes til 12 M. 13 1/2 s. BankDisconto 5 pC. 4 pC. kongl. Obligat. (uden Renter. 94 Rbd. Sedl. Dito dito 88 1/2 a 89 i Banco. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 4de Februar. 1820) 103 1/2 a 104 Rbd. r. S. Dito dito 110 3/4. 111, i Sedler.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-08-26
Avertissement. Underskrevne, som nyelig her paa Stedet har bosat sig, anbefaler sig herved det ærede Publicum til Indbindning og Indhæftning af Böger, i alle Formater. Ligesom jeg ogsaa anbefaler mig til Tapetsering af Værelser og til Forfærdigelse af alle Sorter grovt og fiint Paparbeide. Ligeledes haves hos mig til Forhandling de fleste Sorter Skrivpapirer couleurede Papirer, og Betrækpapiir til Vinduesskjermer, samt Border til Gardiner ct., saavelsom og aa Læreböger, Palmebøger, Catekismusser, A. B. C. Böger og Almanakker, ligesom ogsaa Protokoller, Regnskabsbøger, Skriverböger og Lommeböger i alle Formater faaes hæftede og indbundne for billigste Priser, og lover enhver hos mig godt og nitid Arbeide og reel Behandling: Thisted, den 24de August 1825. Mühlendorff. Boghandler og Bogbinder. Boende i Storegade hos Hr. A. Grönlund.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Den følgende Morgen var Historien bekjendt paa det hele Sted. Fattigkommissionen skaffede den Tagløse en Plads i Hospitalet. Der lever hun endnu den Dag i Dag. H. Clauren. Spilleraferie.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
(Et Brudstykke af Directeur Barrus's Liv.)
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Da jeg nævnte mit Navn, fandt Fruentimmerne sig meget smigrede ved, at have en saa udmærket Mand til Velynder; uden Mistanke og Frygt troede Klothilde jeg var en Engel fra Himmelen; sendt for at hielpe dem af deres skrækkelige Elændighed, og dens endnu skrækkeligere Følger. Det uskyldige Barn, skrev den Deel jeg tog i hendes Stilling, blot paa Menneskelighedens Regning. Havde hun kunnet læse i mit Hjerte, ville hun strax have seet, at den ædelmodige Mand handlede kun derfor saa ædelt, fordi han elskede hende af gandske Hjerte. Hendes Moders Ulykke havde bevæget mig til at blande mig i Sagen, denne Følelse havde blot været forbigaaende og have de endt sig med, at jeg havde ydet hende nogen Hjelp, naar ikke Klothilde havde ganske forandret mine Jdeers Gang, og Kjerlighed forvandlet mig til det ædelmodigste Menneske.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Blandet. Man vedbliver at klage over frygtelig Heede i Nordamerika. J Quebet stod det fahrenheitske Thermometer i Begyndelsen af Juni paa 1000 i Skygge, og i mange store Damme vare alle Fiskene døde af Hede.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Engelske Blade omtale med Beundring en Soldat, som forleden i London i et Maaltid fortærede 15 Pd. Kjød og 2 Pd. Tællelys, hvortil han brugte 10 Boutiller Porter at slukke efter med.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Det for sin kostelige Viin berømte Gods Johan nesberg, ved Rudesheim, vil Hs. Durchl. Fyrst Metternich lade bortspille den 28de Decbr. i et Lotterie, hvortil Lodet skal koste 9 Fl.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Udenlandsk. Natten imellem sidste Onsdag og Torsdag, omtrent Kl. 1, opkom pludselig Jldløs i Huset Nr. 344. paa Hjørnet af Gothersgade og store Grønnegade i Kbhvn. Da Jlden ikke blev bemærket førend den allerede havde grebet vidt om sig, fordi alle Beboerne laae i dyb Sovn, saa var det ikke muligt at rædde Huset, som desuden var af Bindingsværk, men ved det udmærkede Brandcorps's Bestræbelser lykkedes det dog at hindre Jldens Udbredelse til andre Eiendomme. Nogle Personer ere komne til Skade, da næsten Alle maatte reddes ud af Vinduerne, fordi Trappen strax blev bespændt af Luerne. Hs. Majestæt kom tilstede ved Branden, og hans allerhøiest, Nærværelse og Opmuntringer bidroge ei lidet til, at videre Ulykke blev forebygget.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Ved den offentligt foretagne Trækning af 1ste Klasse af det 76de kongl. kjøbenhavnske Klasse Lotterie, blev Mandagen den 22de August 1825, overeensstemmende med Planen, udtrukket 13 Nummere, i følgende Orden: No. 153. 156, 76 70 Følgende er en officiel Angivelse af den ved Stormfloden den 3die Febr. d. A. i begge Hørtugdømmer anrettede Skade, Paa Diger, Qvæg Korn og Bygninger er paa Delworm og Hallingerne skeet Skade for 539,153 Mk. Cour. i Landskabet. Eiderstedt for 563,866 Mk. i det Slesvigske altsaa ialt for 1, 103,019 Mk. ); Toralskaben i Holsteen er Hoye, 431 Mk. (tilsammen 2, 175,450 Mk. - Paa Bygninger allene skeete i Holsteen Skade for 138,800 Mk., og i Slesvig for 138,500 Mk.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Stormen imellem 4de og 5te Dennes, der atter drev Vandet fra Vesterhavet ind i Liimfjorden, skal ogsaa ved den slesvig-holsteenske Kyst have sat Vandet saa høit, at det gik over flere af de i sidste Stormflod forulykkede Hallingers lavtliggende Grunde og bortskyllede nogle og 70 Læs Høe.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Paa den Anke i Børsenhalle : at Skibe, som passere den holsteenske Canal stundom forfinkes ved Toldvæsenet, svares nu at af 1717 Skibe, som i afvigte Aar have passeret Canalen, ere kun 4 standsede for at undersøges ved Udlodsning, da Angivelserne af deres Jndhold var altfor iøinefaldende urig : tige. For Resten gik Expeditionen saa hurtig, som del muligt.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Det steinerske Skuespillerselskab giver i denne Tid Forestillinger paa det dramatiske Selskabs Theater, i Slagelse. Det franckske Selskab har opløst sig En uden for Odense Byes Nørreport boende Tømmersvend har forleden Dag saaret sin egen Kone med en Kniv, og er arresteret.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
J Søndags Aftes henimod Kl. 10 skrækkedes man i Odense ved Canalen ved en frygtelig Jldløs, som dog snart erfaredes ei at være andet, end at den var gaaet Jld i Taget over Kalkbrænderiet.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Man har fundet, at den saa hyppigt forekommende sorte Poppel Populus nigra ) meget godt kan erstatte Mahognietræet til smukt Snedkerarbeide; da den ved Slibning, Beitsning og Polering faaer er ualmindelig smukt Udseende, og beholder sin Glands endnu længere end Mahognietræer. og Efter en Reisendes Udsagn skal man i UlfborSogn, Ringkjøbing Amt, have funden en død Mandsperson paa den ensomme Hede. Efter al Sandsynlighed var den Ulykkelige myrdet; thi man fandt store Spor af Vold i hans Ansigt. Det synes som han havde været en af de omreisende Kræmmere, skjøndt man ingen Vare forefandt; men hvilke sandsynlig af Morderen ere borttagne.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
J Aarhuus circulerer for nærværende Tid en Jndbydelse til at tage Actier i den projecterede Damp. skibsfart imellem Jylland og Kjøbenhavn. Den Sum, der skal udredes hertil, anslaaer man til 70000 Rbdlr.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Kjøbenhavns Børs, den 26de August. Cours. Hamb. 2 M., a vista 210. Spec. 212. Specier solgtes til 12 M. 11 1/2 s. BankDisconto 5 pC. 4 pC. kongl. Obligat. (uden Renter. 192 1/4 a 93 Rbd. Sedl. Dito dito 83 a 88 1/4 i Banco. Nationalbank-Obligationer i af Laanet d. 4de Febr. 1820) 103 a 1031 Rbd. r. S. Dito dito 109. 3 110 i Sedler.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Avertissements. Underskrevne, som nyelig her paa Stædet har bosat sig, anbefaler sig herved det ærede Publikum til Indbindning og Indhæftning at Boger i alle Formater. Ligesom jeg ogsaa anbefaler mig til Tapetsering af Værelser og til Forfærdigelse af alle Sorter grovt og fiint Paparbeide.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-02
Ligeledes haves hos mig til Forhandling de fleste Sorter Skrivpapirer, comaarede Papirer, og Betrækpapiir til Vinduesskjermer, samt Border til Gardiner C., saavelsom ogsaa Lærehoger, Palmebøger, Catekismusser, A. B. C. Böger og Almanakker, ligesom ogsaa Protokoller, Regnskabsbøger, Skriveröger og Lommebger i alle Formater faaes hæftede og indbund. ne for billigste Priser, og loves enhver hos mig godt og nitid Arbeide og reel Behandling. Thisted, den 24de August 1825. Mühlendorff, Boghandler og Bogbinder. Boende i Storegade hos Hr. A. Gronlund. Kirsebærviin faaes paa Apotheket.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Hr. von St. Germain og hans Reisekammeraters Skjæbne. Allerede længe havde den blodige Krig i Amerika udbredt Skræk og Ødelæggelse; og selv i Ostinden udbrød ogsaa den fordærvelige Krigsflamme imellem de engelske og franske Colonier; da de Franske som Amerikanernes Bundsforvante understyttede disse med Krigsfornødenheder og Levnedsmidler. Krigslykken erklærede sig for Engelænderne. De Franske bleve fordrevne fra flere Egne, ogsaa begge deres vigtige Faktorier, Data og Cossimbazar i Bengalen faldt i Engelændernes Hænder. Herr von St. Germain, der havde Overopsigten over begge disse Faktorier, blev med sin Broder gjort til Krigsfange. Men begge erholdt paa deres Æresord, Tilladelse til at vende tilbage til deres Fædreland. De indskibede sig med Resten af deres Formue der maaske kunne beløbe sig til en 30,000 Livres. for at gaae til det gode Haabs Forbjerg, og derfra igjen at fortsætte deres Reise videre til Frankerig." De havde der længe ventet forgiæves paa en Leilighed, hvorved de af den sædvanlige Vei kunne vende tilbage til deres Fædreland. Endelig besluttede de, at følge med et dansk Skib, som just skulle afgaae til det røde Hav, indtil den smalle Landtunge ved Suet i Ægypten, og derfra at begive sig over Cairo og Alexandrien til Franterig.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Efter en farlig Seilads kom de den 24de Mai 1779 i Selskab med flere af deres Landsmænd og adskillige Engelændere til Sues. Den danske Skibscapitain skrev strax til det franske Handels Compagnie i Cairo, og bad om en anseelig Karavane, for at bringe Skibets Ladning videre, der blev anslaaet til nogle Millioners Værdie. en Dengang laae just den bekjendte Jbraham Bey, som først skulle give sin Tilladelse til saadanne Caravaner, til Felds mod en anden Bey, der havde gjort Oprør, man maatte derfor først ansøge Jbrahim Bey om denne Caravane. Denne fandt sig øjeblikkelig tilbøielig til at indvilge det Forlangte, tilbød sine egne Folk og Kameler og forsikkrede alle paa det Høitideligste om en kraftig og eftertrykkelig beskyttelse. Hvem havde abnet, Troløshed og List, under disse Løfter, og dog udkastede denne skjendige Bey, i det Øieblik han gav Tilladelsen, en afskyelig Plan. Karavanens Rigdomme og hans nedrige Havesyge, bragte ham til den Beslutning, at bemægtige sig de Reisendes Skatte. Til den Ende traf han hemmelig Aftale, med Araberne von Tort, som allerede forlang Tid siden havde gjort sit Navn frygteligt ved Mord og Røverier.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Den lovede Caravane ankom til den bestemte Tid i Sue; Jbrahim lod endnu Kjøbmændene ved Anførerne for hans Soldatre give den høitidelige Forsikring, at han havde føiet de sikkreste Anstalter til Reisen, og at de kunne være ganske roelige for noget Anfald af de røveriske Arabere. Efter at altsaa Caravanen havde udhvilet nogle Dage, tiltraade man den 15de Juli Reisen med den rige Ladning : i det bedste Haab om et lykkeligt Udfald. Den første Nat blev tilbagelagt uden ubehagelige Hændelser. Men da Caravanen den følgende Morgen, befandt sig paa en snæver Vei, mellem to Bjerg kjæder, styrtede pludselig med et græsseligt Skrig, mere end tolvhundrede Arabere, over dem, affyrede tre Gange deres Gevæhrer og overfaldt, nu med Sabelen i Haanden de faa Europæere. Hvad formaaede denne lille vaabenløse Skare mod den mange Gange overlegne Mængde? Saasnart de vare komne sig igjen af deres første bedøvende Skræk, søgte de deres Redning i en hurtig Flugt, Men de bleve snart indhæntede, nedsablede, saarede, og bortførte som Fanger, eller, hvad der var det Skrækkeligste, afklædte til den bare Skjorte og udjagede nogne i Ørkenen. Kun Faa ræddede Livet ved at flygte ind mellem Bjergene, men blot for at bevare det til endnu større Qvaler.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
De tyrkiske befalingshavere for Caravanen gjorde ikke den ringeste Anstalt til at bringe de svært beladte Kammeler i Sikkerhed, eller paa at forsvare sig mod dette røveriske Anfald. De vendte derimod ved Arabernes første Skud (sandsynligviis det aftalte Tegn, Kammelerne omkring, og dreve dem i største Hurtighed til nærmeste Stad, Hovedsædet. for denne arabiske Røverhorde. De ulykkelige Europæere, som havde undgaaet denne voldsom me Død, havde deelt sig i to Hobe. De der havde været bagerst ved Karavanen, toge Veien tilbage, til Suet, fra hvilken Stad de kun vare 8 Miil borte, de Andre, som havde været længst foran og ikke kunne bane sig Vei gjennem Araberne til Sne, flygtede af Veien til Kairo, som laae over 22 Mile borte. De Sidste bestode af sol gende ni Personer: Herr von St. Germain og hans Broder, den danske Skibscapitain Vendevelden, to Engelændere Barington og Jenkins, en Armenier ved Navn Paulus, der havde været Tolk paa det danske Skib, en Sort, der stod i Hr. von St. Germains Tjeneste, og to arabiske Betlere. Her von St. Germains Broder var haardt saaret ved to og tyve Sabelbug, ogsaa Herr von Vendewelden og Engelænderen Barrington havde faaet nogle, dog lette Saar. De Fleste vare blevne berøvede, deres Klæder. Disse Ulykkeliges Stilling var i høieste Grad skrækkelig. Berøvet alle Levnetsmidler, blottede for de nødvendigste Klædningsstykker, matte og kraftesløse, tildeels blødende og lemlæstede, i en brændende Sandørken, og fjern fra al menneskelig Hielp, hvor kan noget Skrækkeligere tænkes, Den Egn, hvorigjennem de, over 20 Mile langt, havde at slæbe sig frem i deres store Elændighed, er den Frygteligste paa hele Jordkloden. Thi ingen Plet i den hede Zone er mere brændende og øde, end denne ægyptiske Ørken. Vinden som blæser her er en fortærende Jld. J en Strækning af i det mindste 30 Mile, er ingen Draabe Vind at finde for at læske den brændende Tørst med. Jngen Skye skaffer den hede Luft nogen Afkjoling; ingen Regndraabe væder den glødende Sand. Hvorhen ogsaa det matte Øie vender sig, findes ingensteds et Træes kjolige Skygge, eller en nærende Busk. Endog ikke et eneste ført Græsstraae fremspirer i denne ufrugtbare Jord. Thi den brændende Sand, der selv antager Flammens Rødme og bestaaer af lutter spidse kantede Smaastene, fortærer enhver Spire af Liv. Saa frygteligt heedt, som det er under dette Himmelstrøg om Dagen, saa koldt er det derimod om Natten. Naar nu ogsaa Vandreren er undgaaet Solens brændende Straaler, Armosphærens qvælende Dunster og den dræbende Sirocovind, saa bliver han dog om Natten et Bytte for den stærke Kulde, og en hæftig Feber ere for dem, som ikke ere vandte til dette Clima, uundgaaelig Og gjennem denne menneskeløse, skrækkelige Ørken, skulle St. Germain med hans Staldbrødre. i Ulykken, flere Dage og Nætter arbeide sig frem. Tænker man sig nu deres hele jammerlige Tilstand, saa kan man forestille sig de tusenhaande Qvaler, der ventede paa dem. Den meest levende Indbildningsskraft formaaer ikke at afmale den græsselige Elændighed, som disse Ulykkelige havde at udholde paa Veien til Cairo. Dog vi ville ledsage dem paa Turen, og tage Deel i deres Lidelser.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Endnu havde Solen ikke paa denne qvalfulde Dag fuldende sit Løb, da den danske Skibskapitain, Engelænderen Barington og St. GermainsBroder sank gandske udmattede ned, og ikke formaaede at gaae et Skridt videre. Ved den anstrængende Bevægelse, havde deres Saar udvidet, sig og de kom hæftigere til at bløde. Martret af en brændende Tørst, vansmægtede de efter en Draabe Vand, for at afkjøle den opsvolmede Tunge. De havde ikke meere saamange Kræfter, at de kunne bortjage de Hære af Fluer og andre Jnsecter, som overfaldt dem. Saaledes martret af Helvedes Qvaler, ventede de Ulykkelige paa deres Opløsning. For den danske Skibs=Kaptain nærmede sig den anraabte Forløser, den velgjørende Død, snart. En sagte Trækning, en mat Rallen - og han havde udstridt; hans Pillegrimskab var fuld endt. Snart omhyllede ogsaa en mørk Skye Barringtons Siel, hans Sandser behøvedes, Scener, ne slavedes og Dødens velkomne Haand greb ham- og førte ham over i et bedre Land. Fuld af Fortvivlelse kastede St. Germain sig over sin elskede Broder, der ligeledes ventede sin Forløsningsstund, og anraabte Gud om Forbarmelse - men græde kunde han ikke, Taarekilden var udtørret, dog Broderkjerlighed gav ham nye Kræfter og han har med Moorens Hielp, hans Broder, fremad, indtil Solen sank ned bag Bjergene og den længe forventede Nat brød frem. En af de fattige arabiske Betlere havde de maattet ladet ligge i Ørkenen. Udmattet af Hunger og Tørst, sank han ned, stod endnu engang op, men faldt igjen ned og kjempede med Døden. Man kunne ikke forblive hos ham, men maatte overlade ham til hans egen sørgelige Skjebne. Sandsynligviis har han strax derpaa opgivet Aanden. Udmattet af Dagens Strabadser, saae man sig nødsaget til, at hvile Natten over for at samle nye Kræfter til næste Dags Besværligheder. St. Ger mains Broder sank hen i en dyb Søvn, hvoraf selv Nattens skjærende Kulde ikke kunne vaagne ham. Men i de Øvriges Øine kom ingen Søvn. Angrebne af Feberrystelser opfyldte de Luften med deres Klager. Saa meget de ogsaa om Dagen havde længes efter Nattens Kulde, med ligesaa ængstelig Utaalmodighed saae de nu den kommende Morgen imøde. Neppe rødmede Himlen i Østen, da Staldbrødrene i Ulykken støde op, for at træde i Kamp med nye Lidelser og Trængsler. Man havde Møie med at vaagne St. GermainsBroder af Sovnen. Han var sig ikke længer selv bevidst, og satte i en bevidstløs Tilstand sine Fødder i Bevægelse.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Engelænderen Jenkins havde ingen Kræfter mere til at reise sig. "Lad mig ligge der og oppebie Dødens Komme. Gud give Eder en lykkelig Hjemreise." Saa talede han med en mat, døende Stemme og lukkede derpaa Øinene. Strax derpaa blev han angreben af en hæftig Feberfrost, og høiede sig ned med en hjertefortærende Veeklage; derpaa blev han rolig, Pulsen standsede, Maskinen stod stille - og Jenkins var indgaaet Rolighedens Havn. Man kan let forestille sig, hvilket Jndtryk Synet af de Døende maatte gjøre paa de Overlevende. De saae der den Skjæbne som forestod dem; thi syg og afmattet, uden Næringsmidler og Klæder, foran sig en brændende Ørken, saa langt fra deres Bestemmelsested, uden Haab om men skelig Hielp - hvad havde de andet at vente end den smerteligste, skrækkeligste Død, og dog til traade de deres Reise, thi Kjerlighed til Livet er dybt indpræntet hos Mennesket, og Haabet for laden os først ved Livets sidste Aandedrag. Saalænge Morgenens Kjølighed endnu beskyttede dem mod Solens trykkende Straaler, kunde de, dog kun med yderste Anstrængelse af deres faa Kræfteranafbrudt fortsætte Reisen. Men neppe begyndte Sølen at hæve sig høiere over Horizonten, da Sanden igjen blev heed, Luften igjen brændende og en Sværm af Jnsecter igjen faldt overde Reisende. De kunde ikke gaae videre og sank af Udmattelse ned i den glødende Sand. Men de skarpe Smaastene søndereve deres Legeme og gjorde det blodigt Smerten var saa skrækkelig, at de ikke kunne blive liggende over et Minuta paa Sanden, men maatte reise sig og forsøge at gjøre. nogle Trin til de igjen sank ned. Undertiden forsøgte de at kryde fremad paa Hænderne, men dette forsørgede endnu mere deres Smerte. Om Middagen hensov Armenianeren sagte og roelig. Han havde haaret alle Reisens Besværligheder og alle Legemsmerter med en Standhaftighed, som var uden Exempel. Manthørte ingen Klager eller Forbandelser af hans Mund, han trøstede i derimod de Forsagte, vidste paa nye at oplive deres synkende Mod, understøttede de Svage og Kraftløse, kort sagt, han gjorde Alt hvad der i en saadan Stilling kunde ventes af en from, ædel Mand. Just det Modsatte viste den anden arabiske Betler, som døde nogle Øieblikke efter, Modløs og forsagen forbandede han sin grusomme Skjebne, bad andægtig til hans store Prophet og overøste ham strax derpaa igjen med de største Skjeldsord. Han havde intet Øieblik Roe, klagede og jamrede, sig uophørlig og frygtede Døden som det skrækkeligste Onde. Han opgav ogsaa Aanden under Angest og Fortvivlelse.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Vexelbedragerier. En riig Kjøbmands Søn kom til en Jøde, at hvem han ofte havde laant smaa Summer, og bad ham at forskyde ham to tusende Daler paa en Vexel. De gjorde nemlig den Aftale med hinanden, at Vexelen vel skulde lyde paa et Aar men Jøden skulle forpligte sig skriftlig til, endnu at prolongere den paa et Aar. Pengene blev i Jødens Huus, i Overværelse af en Notarius udbetalt, og Vexelen saa lovformelig affattet, at ikke den ringeste Indvending derimod lod sig gjøre. Neppe var Notarius ude af Døren: saa sagde Jøden, det maatte kun blive ved det ene Aar, som var bestemt i Vexelen til Forfaldstid, han kunne ikke indlade sig paa Prolongation; men ville ved Aarets Udgang udbetales paa et Bræt. Hans Hensigt var at gjøre den unge Mand fortrædelig, og dette opnaaede han saa fuldkommen, at denne efter en lang hæftig Ordvexel, sagde: Skjelm jeg vil ikke have dine Penge, naar det ikke bliver ved vores Aftale! "Godt, svarede Hebræeren, det han strøg Dukaterne til sig, saa ere Pengen mine, og her er Vexelen." Ved disse Ord drog han samme op af Lommen, reev den i Stykker og kastede den i Kaminilden, som ikke uden Hensig, brændte i Værelset. Efter et Aars Forløb meldte Jøden sig og fordrede hans torusende Daler. Den unge Mand ville kaste ham ned af Trapperne, men han beraabte sig paa Vexelen, som han ogsaa foreviste. Hiin faldt det ikke ind, at Jøden istædet for Vexelen havde kundet kaste et lignende sammenlagt Papiir i Jlden. Han lod ham klage, men blev dømt til at betale Gjelden, da Notariusen, var et umistænkeligt Vidne paa at Summen var udbetalt og modtaget.