Aalborg Stiftstidende, 1832-12-06
Skomager Lars Jensens Klage overStiftsprost Clausen. Jensen havde først personlig henvendt sig til Biskoppen, og klaget mundtlig, og erholdt til Svar, at han skulde komme med sin Klage skriftlig. Klageren begynder nu med, at han angav saavel for Provsten som for Klokkeren 3de mandlige og 2de kvindelige Faddere, men det blev ham af begge nægtet at faae indskrevet flere end een af de førstnævnte. Dernæst fremfører han følgende Ankeposter. 1) Stiftsprovsten udelod at betegne mit Barn med det hellige Kors, ligesom han ogsaa aldeles sprang over de herhen hørende Ord Annam det hellige Korses Betegnelse baade paa dit Ansigt og paa dit Bryst til et Vidnesbyrd om, at du skal troe paa den korsfæstede Herre, Jesum Christum. 2) Efter Fader Vor udelød Stiftsprovsten aldeles Ønsket: "Gud bevare din Indgang og din Udgang fra nu og til evig Tid! Amen 3) Jstedetfor de tre Spørgsmaal, Forsager du Diævelen; og alle hans Gierninger; og alt hans Væsen, satte han det ene Spørgsmaal: "Forsager du Synden og alt Ondt, som er Gud mishageligt." 4) Af vor apostolisk christelige Troesbekiendelse udelod Stiftsprovsten i den anden TroesArtikel det Leed, Christus nedfoer til Helvede." 5) (Her fortæller Klageren hvorlunde han ikke vilde tilstæde sit Barn døbt paa denne Maade, men gjorde sine Jndsigelser ved Daaben.) 6) Derpaa udelod Stiftsprovsten i den høitidelige Forsikkring efter Daaben. Den almægtigste Gud, vor Herres Jesu Christi Fader, o. s. v. de høist betydningsfulde Ord og haver forladt dig alle dine Synder. 7) Til Slutning føiede Stiftsprovsten istedetfor Ritualets hjertelige Formaning til Fadderne, en heel Deel til om Forældrenes Pligter mod Børnene. - Klagen slutter nu. "Jeg klagen i den Anledning ikke allene over Stiftsprovst Clausen, fordi han har, tvertimod Kongens Lov og det Kongelige danske Cancellies befaling af 12te August 1828, saaledes som Hr. Gad meddeler denne i sit Skrift: "Om liturgisk Frihed, en Undersøgelse tilegnet de danske Biskopper S. 3940, tilladt sig at udelade og forandre og tilsætte i Ritualet, men tillige over den Forargelse, han har givet mig ved den hellige Daabs Handling. Dernæst klager jeg overden hele foretagne Handling, da jeg har erklæret, at jeg ikke vilde have mit Barn døbt paa denne Troe, fordi Ritualet ikke var fulgt, og Stiftsprovsten desuagtet har gjort det, og jeg ikke kunde forhindre ham deri af Agtelse for Stedet, og fordi jeg i min Samvittighed foruroliges ved Stiftsprovstens Forhold, da jeg ikke kan ansee mit Barn for at være døbt, naar der, som her er Tilfældet, er sagt Nei istedetfor Ja, og den apostoliske Troesbekiendelse ikke rigtig er aflagt, og Kirke=Ritualet udtrykkelig siger: at Hittebørn og alle andre, om hvis Daab man ikke er forsikkret, skulle føres til Kirken og i Faddernes Overværelse døbes aabenbarligen ligesom andre Børn efter forskrevne Skik og Maade." Til min Klage over Stiftsprovsten føier jeg altsaa Begjæring om, at mit Barn maa blive døbt, hvad jeg efter det Foranførte ikke kan ansee det for at være, og det maa staae mig frit for, at holde mig med Hensyn til Sacramenterne til hvilkensomhelst ordineret Præst, til hvem jeg kan have Tillid, og hos hvem jeg kan være sikkret for, ikke at modtage Forargelse, men faae de hellige Sacramenter forvaltede efter Ritualet og den apostoliske Troe."