Berlingske Tidende, 1775-01-01
Skrivelse fra de Americanske Coloniers General Congres til det Storbrittaniske Folk, (af en Engelsk Gazette, Philladelphia, den 5te September, Venner og Medborgere! Naar en Nation, som ved Frihedens Haand er bragt i Veyret, og blevenziret med al den Roes og Ære, som Helte moed, Ædelmodighed og Menneskelighed kan forskaffe, fornedrer sig saa vidt, at den paatager sig den nedrige og skammelige Forretning, at smedde Lænker for dens Venner og Børn, naar den, istæden for at bidrage til Frihedens Vedligeholdelse og Forsvar, giør sig til en Beskyttere af Slaverie, og Undertrykkelse, da har man Aarsag at troe, at den enten har ophørt at være dydefuld, eller at den har været høyst efterladen i at vælge dem som den har betroet Regieringen. J alle Aarhundrede, i de mange Stød, som den offentlige Autoritet har lidt, i de langvarige og blodige saavel borgerlige som fremmede, Krige mod talrige og mægtige Nationer, mod deres Fienders aabenbareste Anfald, og deres falske Venners endnu farligere Forræderie have Jndvaanerne paa Eders Øe, Eders store og berømmelige Forfædre forsvaret deres Jndependence, og overleveret Menneskers Rettigheder og Frihedens Fordeele til Eder, deres Efterkommere. Forundrer Eder altsaa ikke over, at vi som nedstamme fra samme Forfædre, at vi hvis Forfædre have haft Deel udi alle de Rettigheder, alle de Friheder og den Constitution, som J med saa stor Føye, rose Eder af, og som omhyggelig have bevaret den samme dyrebare Arvefølge, som de have bragt til os under Forsikkring af Regieringens hellige Troeskab og de høytideligste Forbund med de Storbritanniske Konger; - At vi vægre os ved at overlevere disse Rettigheder til saadanne Folks Discrection, som ikke bygge deres Fordringer paa nogen fornuftig Grund, og som søge at handthæve dem allene i den Hensigt, at betiene sig af vort Liv og vore Eiendomme, sam de havde i deres Magt, Magt, for des lættere at bringe Eder selv i Slaverie. - Den Americanske Sag er nu en Gienstand for den almindelige Opmærksomhed. Den er omsider bleven een af de aller alvorligste Sager. Dette ulykkelige Land er ikke allene blevet undertrykt, men og ilde behandlet og sværtet ved falske Beskyldninger, og det, som vi skylde os selv, Efterkommerne vor Fordeel, og det Brittiske Riges almindelige Beste bevager os til, at addressere os til Eder i Henseende til saa væsentlig og vigtig en Sag. - Vider da, at vi ansee os som frie at vi formeene at være det, og burde være det, ligesaa meget som vore Med=Undersaattere i Storbrittannien, og at vi paastaae, at ingen Magt paa Jorden har Ret til at fratage os vor Eiendom uden vort Samtykke; - At vi giøre Fordring, paa alle de Fordeele, hvorom Undersaatterne ved den Brittiske Constitution ere forsikrede, og i sær paa den uskatteerlige Rettighed - allene at dømmes af Eedsvorne: At vi ansee det for en væsentlig Deel af den Engelske Frihed, at Døds Dom ey bliver fældet over nogen, uden at han først bliver hørt eller at ingen bliver straffet, uden at man først har givet ham Leylighed til at forsvare sig; At vi troe, at Storbrittanniens Lovgivende Autoritet har, i Kraft af Constitutionen, ikke den Rettighed, at indføre en Religion som er opfyldt med blodtørstige og ugudelige Læresatzer, efler at oprette en vilkaarlig Regierings Form udi nogen Deel af Jordkløden. Disse Rettigheder holde Vi, saavelsom J for hellige, og dog, i hvor hellige de end ere, ere de, ligesom mange andre ofte og meget blevne krænkede. - Ere Eierne af Storbritanniens Grund og Jord, ikke Herrer over den Eiendom som tilhører dem, kan man uden deres Samtykke fratage dem samme, Skulle de overlade det til noget Menneskes, eller et Antal Menneskers, i hvem de end maatte være, vilkaarlige Disposition - J vide, at de skulle aldeles ikke giøre Hvorfor ere da Eierne af Jorden i Amerika mindre Herrer, over deres Eiendom end J ere over Eders, eller hvorfor skulle de underkaste samme Eders Parlements eller noget andet Parlements eller Raads Disposition i Verden, som de ikke selv havde udvalt, Kan det Havs Rum, som skiller os fra hinanden, foraarsage en Ulighed i Rettigheder, eller kan man angive nogen Grund til, at de Engelske Undersaattere, som leve 3000 Miile fra det Kongelige Pallads, skulle nyde mindre Frihed, end de have som ere ikkun 300 Mille borte derfra; Fornuften anseer med Fortrydelse denne Forskiæl, fri Mennesker kan aldrig begribe billigheden deraf, og dog, i hvorfornuftesløse og ubillige disse formeente Forskiæl ere, forsikret Parlementet: at det har Ret til at paalægge os Forpligtelser i alle Tilfælde uden Undtagelse, hvad endten vi villige derudi, eller uden vort Samtykke; at det kan tage vore Eiendomme, og bruge dem naar og som det behager samme ; at vi Henseende til alt det, som vi besidde dependere allene af dets Godhed og at vi ikke længere ere Herrer deraf, end det finder for got at tillade os saadant. Viansee saadanne Paastand, som ligesaamange Vildfarelser i den Engelske Politik, hvilke kan ikke meere udvirke, at vi skulle blive berøvede vor Eiendom end vaticanens Bandstraaler kan fratage Kongerne de Zeptere, som Landets Love og Folkets Stemme har givet i deres Hænder.