Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-07-15
Fortsættelse af Kancelliets Svar paa Forespørgseler i Anledning af Fron. af 5 Jan sidstl. (See Nr. 108. 10) J alle Tilfælde, hvor Fron. af 5 Jan. ei saaledes som i 1ste Mem brum af 5837, 39 og 40 gjør en særegen Modisikation, synes det at maatte antages som almindelig Regel: at de i d. Kour. vedtagne Betalinger for Varer, Arbeider, o. s. v., som endnu ei vare præsterede, da Forordningen udkom, bør erlægges i Rbpenge. S. V. efter Omskrivningsforholdet, uden dog at den Dilation, som 526 giver i Hensyn til allerede stiftet Gjeld, her kan, finde Sted; hvilken Regel altsaa maa være anvendelig paa Forfragtningskontrakter, efterdi Skibe ei i Almindelighed, men kun i visse enkelte Tilfælde, i Følge Lovgivningen betragtes som urørlige Ting. - 11) En af en Enke i 11 Juni Termin 1812 udstædt simpel Obligation for en Pengesum, som hendes afdøde Mand i Aaret 1806 efter Mellemregning var bleven skyldig og hvorfor han da havde udstædt sin Revers, skjønnes ei at kunne kræves omskreven efter et tidligere Datum end den, Obligationen har, da Gjeldsbrevet af 1806 i Grunden var en Anfordringsseddel, der ei vilde have givet Ret til at fordre Gjelden betalt efter Forordn. 623 seg. - 12) En Leiekontrakt fra 1803, som 1812 blev fornyet indtil Paaske Fløttetid, 1815 imod samme Leies Svarelse, kan allene omskrives efter den sidst afsluttede Leiekontrakts Datum, efterdi Parterne ved den nye Leiekontrakts Jndgaaelse havde fri Hænder til at forene sig om en saadan Leieafgivt, som de, efter den da gjeldende Pengeværdie og de øvrige Konjuncturer fandt passende; derimod bør Leien fra den Tid, Betaling efter Omskrivningsforholdet finder Sted, erlægges i Sølvværdie. - 13) En Debitor, som i Februar f. A. laante 1000 Rd. af en Mand, hos hvem han længe for 1807 har havt en Kapital staaende, paa Vilkaar, at disse enten skulle afskrives paa den af ham udstædte Obligation eller ved kontant Betaling, naar et Sted paa Landet blev solgt, kan ikke, efter Kancelliets Mening, være pligtig til at lade samme afskrive paa sin ældre Obligation, men maa være berettiget til at omskrive det af ham udstædte Beviis efter Laanets Datum. - 14) Paa Forespørgsel om en til Kreditkassen for Huuseiere 1809. transporteret Obligation af 1792 bør omskrives efter Obligationens eller Transportens Datum, har Kollegiet svaret, at efter dets Skjønnende bestemmer Forordn. af 5 Jan. blot Debitor Forpligtelse efter Forskrivningens Alder, uden Hensyn til naar den nærværende Kreditor har erhvervet samme. - 15) Da Bankfundationen af 5 Januar d. A. 5 19 viser, at den Kours, som Banken skal sætte hvert Aars 1 Februar og 1 August, blot skal være en Regel for alle Betalinger, som i det følgende Halvaar skulle præsteres i Rigsbankdaler Sølvværdie, saa følger efter Kancelliets Skjønnende deraf, at enhver Betaling af Rigsbankpenge Sølvværdie, saalænge ingen Kours endnu af Banken er noteret, kan skee i Rigsbanksedler efter deres Pari Værdie, som endnu ikke bansmæssig en reduceret eller i Kourantsedler efter disses lovbestemte Forhold til Rigsbanksedler. - 16) En Debitor, som efter sin Faders Død, i Følge hans Disposition har overtaget en Gaard, og udstædt ny Obligation for den paa samme hæftende Gield, kan, da det ikke kan antages at han har arvet Gaarden, ei heller være at betragte som een maralsk Person med sin afdøde Fader, og Gjelden bliver altsaa at betragte som en ny af Debitor kontraheret Gjeld men da han allerede har overtaget sig samme ved bemeldte Disposition, der saaledes maa betragtes som et tidligere Faktum, saa bør Omskrivningen skee i Forhold til den ældre Datum. - 17) En Kreditor, som har forbundet : sig til at lade 8000 Rd. af en Kjøbesum indestaae i Stedet, i 8 Aar og siden indvilliget i Pantegieldens Overtagelse af en ny Besidder, kan ikke forlange høiere Omskrivning end efter den sidste Obligations Datum, da 523 sidste Membrum af Forordningen forudsætter Debitor Jdentitet. - 18) J Tilfælde derimod, hvor der for Panteret i en Hovedgaard er udstædt en ny Obligation med 2den Prioritet, bør Omskrivningen skeer efter den ældre Obligations Datum, da det ingenlunde er Pantets, men blot Debitors Identitet, der forudsættes i Forordningens 823. sidste Membrum. Agtelsen for den nylig afdøde Bærens kunde neppe udtrykkes paa en værdigere Maade end følgende Anmeldelse indeholder: En agtet Borger her i Staden, har, da salig afdøde Etatsraad og Ridder Bærens har yttret det Ønske, at Mangelen paa Theekjedler med Fyrfade paa almindelig Hospitals medicinske Sygestuers Gange - hvorved de Syge kunde blive forsynede til enhver Tid med varm Drikke. - maatte blive afhjulpen saa snart mueligt tilstillet mig 1000 Rd. d. K. (med Løvte om videre Bidrag) til dette Brug, og tillige paalagt mig, paa hver Kjeddel at lade sætte: Bærens's Minde. Fremdiles har en anden Borger givet 1000 Rd. d. K. til de fattige Syge og Lemmer i samme Hospital, som skulle uddeles af Jnspekteuren og Lægerne paa en passende Dag og Tid. Jeg ønsker at flere vilde hellige hans Minde paa denne velgiørende Maade. I. W. Wendt. Overlæge ved almindelig Hospital. Værens var født i Kjøbenhavn den 26 Aug. 1761. Hans Fader var Kammerraad og tydsk Assignations=Bogholder Johan Georg Bærens og hans Meder Magdalene Margrethe Schaffer, Kongelig Blomstermaler og Medlem af Konsternes Akademie. 1779 blev han dimitteret til Akademiet, 1782 tog han juridisk Exammen, 1788 blev han Assessor i Hof= og Stadsretten. 1792 blev han befalet at indtræde i Fattigvæsenets Politieret, og ved den ny Indretning denne 1799 fik blev han beskikket til Justitiarius i samme. Disse vare hans egentlige Embeder, for hvilke han allene lønnedes. Blandt det Meget, som han uden for disse virkede for, bør Fattigvæsenet staae øverst. Til sin Dødsdag var han Medlem af Politiekommissionen, Sygekommissionen, Skolekommissionen og Jndustriekommissionen, var Meddirekiør ved Almindelig, Abel Katrines og St. Hans Hospitaler, samt Opfostringshuset, og ene Direktør for Frue, Nicolai og Garnisons Skoler, samt for den af ham oprettede Bibliothek for Skolelærere ved Fattigvæsenet. Skolevæsenet var den Mark, han helst dyrkede, og Meget, saare Megeaf hvad han i den har saaet, bærer og vil fremdeles i lan Fremtid bære de skjønneste Frugter. Underviisningsanstalten for Pigebørn af Embedsmænd, til hvilken han lagde Grunden, og for hvilken han saa utrætteligen arbeidede, er det uimodsigeligste Beviis paa denne Sandhed. At han videnskabe ligen forstod at behandle Fattigvæsenets vidtløftige Fag, derom vil hans nu paa 8de Aar fortsatte og først ved hans Død standsede Penia være det herligste Eftermæle for sam. Hans sjeldne Færdighed i at exerpere, varer følge af hans medfødte Lethed i at arbeide og hans Er aring i de forskjellige Fag, hvori han arbeidede. Han ahnede sin Død alt længe før den indtraf. Hans Biografie, som han skrev i Aaret 1811, og som han har tilladt sin 8 aarige agtede Ven Politiesekretair Heiberg et udgive efter hans Død til Opdragelses=Hiels for dennes sig børn, slutter han med følgende mærkelige Ord: Det velgjørende Stør, som dækker Fremtiden, forby er mig at anne, hvorlænge jeg endnu her i Verden skal kunne virke. Men skulde Omstændigheder, som ikke kunde forudsees, formindske min Virksomhed, denne Menneskets medfødte skjønne Gave, Intet skal dog kunne svække min Higen efter, eengang imellem de mig kjære Fattige, paa en simpel Gravsteeraf Penia at kunne fortjene følgende Linier til Jndskrivt: Peni Forfatter. Hans Liv var Daad.