Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1834-04-28
Jfølge de nyeste Telegraf=Depescher af 16 og 17 d. var det ogsaa i Lyon fuldkomment roligt, og Folk begyndte igjen deres sædvanlige Arbeider. Afvæbningerne og Fængslingerne fortsattes og Kavallerie=Patrouiller gjennemstrøifede Landet, for at gjøre Jagt efter de Flygtende, hvoraf en Deel har nærmet sig Schweitzergrændsen. Bladet Forløberen" søger at bevise, at Kampen her ikke saa meget gjeldte det monarkiske Princip som Selskabsloven, da Arbeidernes Forening allene kunde yde dem nogen Selvstændighed overfor Fabrikherrerne. Dog skulle Silke=Arbeiderne ingen Deel have taget i Opstanden, men de fleste vare indkomne udenfra. Til Omstændighederne ved den frygtelige Kamp i Lyon hører endnu følgende: Jnsurgenterne viste en Planmæssighed, Haardnakkenhed og et Mod, som lader slutte til øvede Anførere, uden at Man veed, hvo disse egentlig vare. Fra alle Tage og bag Skorstene i Forstaden Guillotiere fyrede de paa Militairet, hvis Artillerie igjen tordnede imod Husene, hvoraf flere gik op i Røg. Alle Anstrængelser strandede paa Troppernes Fasthed; Sappeurer aabnede Dørrene til de forskandsede Huse, hvorpaa Soldaterne brøde ind og en Mængde Ulykkelige fandt Døden, "da de ikke vilde overgive sig." Man regner, at i det mindste 12,000 Arbeidere i de første Dage vare i Jlden. Fire Kirker, maatte formelig beleires. Om Morgenen den 12te begyndte Angrebet paa disse, hvor Jnsurgenterne havde forskandset sig. Medens disse ringede med alle Klokker, sprængte Kanonerne Indgangen, hvorpaa fulgte en fortvivlet Kamp. Forskandsede bag Altere og Bænker udholdt Oprørerne Angrebet og de først indtrængte Soldater faldt for deres Skud. Snart sloges Mand mod Mand og fra alle Sider lød et rasende Skrig. Storm-Ringningen ophørte først med de sidste Forsvareres Fald. J Kathedralkirken allene laae 200 Døde, og denne, et af Lyons skjønneste Mindemærker, er reent ødelagt. J Cordelierskirken havde en Kjern af Rebellerne ligeledes forskandset sig. Mange havde ei engang Geværer, og de Fleste skal have været Drenge paa 16 til 18 Aar. Præfektur=Hotellet blev flere Gange taget og atter taget. Efterhaanden bleve Jnsurgenterne, som manglede baade Vaaben og Munition, og fra Dag til Dag forgiæves, ventede Understøttelse fra St. Etienne og andre Nabostæder, trængte tilbage til Forstæderne, og af disse bleve St. Georg og Croix-Rousse først den 14de besatte, efterat de i hele fem Dage havde forsvaret deres Stillinger med det Mod, Fortvivlelsen indgyder. General Anmar skal i nogen Tid have fundet sin Stilling saa kritisk, at han var bete disse 282 Søes. tænkt paa at rømme Staden. J Forstaden Vaise, hvor et Antal Soldater, som skulde skikkes til Straffe kompagnierne i Afrika, havde sat sig fast, maatte Alt springe over Klingen. De vare – efter General Aymars Beretning - netop ankomne under Opstanden, til Lyon, hvor de slog sig til Jnsurgenterne, efterat have afvæbnet Eskorten. St. Bonaventura, Republikanernes Vaabenplads, hvor de fabrikerede Krudt og støbte Kugler, blev taget med stormende Haand. J 4 Dage vidste den ene Familie ikke af den anden at sige; Jorden bævede under den frygtelige Kanontorden og Stormklokkernes uophørlige Sørgelyd forøgede den almindelige Bestyrtelse. Ligesom Hr. Persil skal have udladt sig med: "Vi maae dræbe dem, som ville dræbe Os, skal Hr. Guitat have yttret: "vore til Lyon afgaaede befalinger ere uden al Skaansel." Fra begge Parter udgaves i Kampdagene Proklamationer. Præsekten Gasparin opmuntrede de øvrige Jndvaanere til at efterligne Forstaden la Guillotiere, hvis Beboere havde tvunget Oprørerne til at holde inde med Skydningen. For at lindre det Onde, havde Øvrigheden saa meget muligt tilladt Fruentimmerne fri Passage. Jnsurgenterne pukkede over de store Belønninger, Regjeringen havde tilkjendt "Renegaten Barthe" og flere Statens Blodigler, samt at Persil, der tragtede efter at bringe de bedste Patrioter paa Skafottet, var udnævnt til Justitsminister. "Stakkels Frankerig. - vedblive de - vil Du taale det Slaverie og den Skjændsel, Man bereder Dig, Snart vil Loven imod Selskaber blive klæbet paa vore Mure. Folket er retfærdigt og godt, kun skammelige Bagvaskere tilskrive det Tanke og Ødelæggelse og Mord." Den sidste af deres udgivne Dagbefalinger, hvori endnu gives Haab om Understøttelse udenfra, var dateret efter den republikanske Kalender: den 22 Germinal i Republikens 42de Aar. Jngen tænkte paa at gaae i Seng, knap paa Spise. Der fattedes Kjød, da ingen Landfolk kom til Staden; paa Brød var derimod ingen Mangel, da Bagerne vedbleve at bage; men det var vanskeligt at faae Levnetsmidler hentede. Kun faa Læger vovede at see til deres Patienter og de Dræbte bleve liggende ubegravede i Husene. Det herlige Badehuus i Forstaden St. Clair er ødelagt af Skytset. Søndagen den 13de var den blodigste af Rædselsdagene, endskjøndt der kun skal have været en Rest af 4000 Jnsurgentere tilovers - de Øvrige vare tilhobe enten dræbte eller saarede – men hine havde i Forsamlingen aflagt Eed paa, ei at overgive sig. Den røde Fane, som var plantet, har igjen maattet vige for den treefarvede og vil - forsikres der aldrig oftere vare paa denne ulykkelige Stads Mure. Det ulykkelige Lyon - Hovedstaden for den franske Jndustrie - har saaledes vundet en sørgelig Navnkundighed, og skal aldrig have lidt saa meget som dennefinde, hverken under Beleiringen eller den fremmede Invasion. J Penge allene anslaaes Tabet til 50,000 Millioner. "Det - siger Moniteuren - er Frugten af de afsindige Lærdomme, som Vi i tree Aar have hørt."