Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-01-02
Men alle disse Krigsbegivenheder vare kun smaae Forberedeiser til de store Begivenheder som forestode og som fornemmeligen bleve forberedte ved det at de Feldtherrer, som hidintil havde ført Commanden, bleve omvexlede med nye. Sultanen udvalgte i den forrige Storveziers Sted (Jzzed Mehmed Pascha, der som Capudan Pascha var bleven saa berømt af Varnas Forsvar.) Reschid Pascha, som havde gjort sig bekiendt ved sin Commando i Krigen med Grækerne, ligesom for ved hans Udnævnelse at ville betegne hvilken den Hindring var, som især var i Veien for Fredens Afslutning. Den Russiske Keiser udvalgte i den gamle Fyrste af Vittgensteins Sted den kraftfulde og berømte Greve af Diebitsch, som allerede havde besiddet Keiser Alexanders hele Fortrolighed, og som skal fornemmelig have bidraget til at den lydlige Armee forholdt sig rolig ved de Begivenheder, som indtraf strax efter denne Fyrstes Død. Begge Monarkerne holdt sig selv fiernede fra Krigstheatret; den Tyrkiske, som ved sin Adfærd havde opvakt høie Tanker og sit Mod og Energie, eftersom man meente, for at træde op paa det, naar et kritisk Øieblik indtraf og derved at give Krigens Gang en nye Vinding. Den Russiske, som havde tilstrækkeligen afgivet i det forrige Aars Krig Beviser paa sin uforfærdede og energiske Characteer, for at henvende sin hele Opmærksomhed paa Diplomatikens Gang, som blev stedse betænkeligere, og især for de Begivenheders Skyld, som den mueligen kunde foranledige i Norden. Forhængene til de to store Krigstheatre bleve optrukne, og de nye Hovedpersoner i de politiske Dramas, som skulde opføres, traadte frem paa den. Vi ville først henvende os til det Asiatiske. Her var Commandoen forbleven paa Russisk Side hos Fyrste Paskevitsch Ericansky, som ved sine to glimrende Feldtog, det i Persien og det i Aaret 1828 i det Europæiske Tyrkie havde erhvervet sig ligesaa meget Tillid som Hæder; men Sultanen havde ansat en nye Seraskier ved sin Armee i Asien. Man rustede sig paa begge Sider til Krigens Fortsættelse med den største Anstrængelse; men der vare mødte nogle Omstændigheder, som gjorde Russernes Tilstand i Asien høist betænkelig, og som vare fortrinligt skikkede til at oplive Sultanens Mod. Helten Paskevitsch laae syg i Tiflis; Vinterens Strenghed hindrede hans Troppers Fremmarsch i disse Bierg egne. J de Caucasiske Biergegne herskede en Oprørskrig, og den Russiske General Emanuel maatte ligge til Feldts mod de Misfornøiede. 20,000 Mand Tyrkiske Tropper beleirede Akalzik og bleve den 16de Marts med Møie tvungne til at trække sig tilbage; i Provinsen Guriel maatte ligeledes et Tyrkisk Angreb af Paschaen af Trapezunt afslaaes; men det som dog især standsede den Russiske Armees Fremskridt, var en uventet og rædsom Tildragelse, som var foregaaet i Persien. Forholdene imellem denne Magt og Rusland syntes at være de venskabeligste; Persiens Tribut til Rusland var bleven afbetalt, den Russiske Keiser havde notificeret det Persiske HofVarnas Erobring, og Thronfølgeren Abbaz Mirza havde i den Anledning anstillet en Fest i Tauris, da Fredstractaten var opfyldt fra Persisk Side, saa havde de Russiske Tropper allerede rømmet de occuperede Persiske Provinser; det tegnede saaledes til den dybeste Rolighed, da den forbausende Efterretning uformodentlig indløb, at den Russiske Gesandt i Teheran Hr. von Gribodgjev var i en Folkeopstand bleven myrdet med den største Deel af sit Følge. - Hvorledes det egentlig hænger sammen med denne Begivenhed er ikke bleven opklaret, rimeligt er det, at den har været et Udbrud af Folkets religiøse Fanatisme, og Had mod Russerne, og som det havde faaet Mod til at yttre ved de Rygter, som vare udbredte om deres Tab i det sidste Aars Krig i Tyrkiet, og hvorved det betiente sig af en given Leilighed for at lade det udbryde i sit hele Raserie; maaskee ogsaa enkelte Stormænd, som frygtede for Ansvarligheden for den sidste Krig, havde Andeel deri. Efterretningen om denne gyselige Begivenhed opfyldte Europa med Rædsel og Tyrkiet med Haab. En Persisk Gesandt ankom til Constantinopel; der blev talt om en of- og defensiv Alliance imellem Porten og Persien; denne Gesandts Afsendelse kastede en mistænkelig Skygge paa det Persiske Hof, men den Russiske Keisers Viisdom afværgede de videre skadelige Følger af denne Udaad; han erklærede: at en personlig Undskyldning af den nærmeste Persiske Agnat vilde være tilstrækkelig til at forsone ham. Den Persiske Schab betænkte sig; Thronfølgeren Abbas Mirzas ældste Søn Chosrev Mirza blev afsendt til Petersborg, modtaget med den største Glands og frembragde Undskyldningen. Ved et Mesterstykke af Politik blev en Fiende forvandlet til en Ven (hvilket overalt i Menneskelivet er et stort Beviis paa Klogskab.) Og Grunden blev derved lagt til et politisk Venskab imellem Persien og Rusland, som i Tidens Følge kan lede (Forts.) til de vigtigste Resultater.