Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-05-22
Fædrelandet, udtaler sig i en længere Artikel om Skadeligheden af de mangeslags urimelige og opdigrede Fortællinger, der vedblive daglig at krydse hinanden. Vel er Artiklen nærmest henvendt til Kjøbenhavnerne, men da den ogsaa meer eller mindre turde finde Anvendelse paa Provindserne, tillade vi os deraf at hidsætte Følgende: "Blandt de Ulemper, som flyde heraf, regne vi fornemmelig den utilbørlige Overvægt, som Fantasien synes at udøve over Forstanden, den umættelig Trang til at tilfredsstille Videlysten med hvilkensomhelst løs og urimelig Snak, den sygelige Modtagelighed for gunstige og ugunstige Jndtryk, uden Prøvelse af disses Beskaffenhed, som i de sidstforløbne Uger snarere synes at gribe videre om sig, end at tage af. Mod saadanne Dispositioner er intet Andet at gjøre end at appellere til Publikum, til Alles alvorlige Overveielse, og om muligt fremkalde en almindelig Overbeviisning om, at det er Enhvers Pligt først at vogte sig selv for at rives med af Strømmen, og dernæst at virke i sin Kreds til at vække Eftertanke og gjenindsætte den sunde Fornuft i dens altfor ofte krænkede Rettigheder Meget betænkelig er ogsaa den dybtgaaende og stedse nye Gjenstande søgende Mistro til Personer, som i den sidste Tid er bleven saare almindelig; det er aabenbart, at hvis den forbliver siddende hos os som en af nærværende abnorme Tilstands Efterveer, saa vil den indvirke meget skadelig paa vor politiske Udvikling. Thi til enhver rask og kraftig Udvikling behøves der Ledere, og den nødvendige Betingelse for at disse skulle kunne have Jndflydelse paa Mængden er dens Tillid, men hvor den almindelige Tillid er svag og vaklende og hvert Øieblik kan omstyrtes af løse, ugrundede og urimelige Mistanker og Bagvaskelser, der vil Jngen betroe sig til Folket, som virkelig fortjener dets Tillid, og Følgen bliver, at Udviklingen forplumres eller standses af Mangel paa gode Ledere. J vort Samfund har Tilliden vistnok aldrig været stærk, skjøndt kun et Par temmelig enkeltstaaende Exempler haves paa at den egentlig er bleven skuffet, men for Øieblikket er den nærved aldeles at forsvinde man seer Forræderi titte frem i alle Kroge, man en færdig at mistænke sin egen Broder og aldeles at tabe Troen paa politisk Ærlighed og Troskab mod Fædrelandet. Men ikke blot med Hensyn til Fremtiden og dens Gierning, ogsaa, og det fornemmelig i det nærværende farefulde Øieblik er denne Mistillidens og Mistankens Terrorisme en ny Fare, en Hindring meere at overvinde for de Styrende, et Motiv, der vilkaarlig kan indvirke meget uheldigt paa deres Beslutninger og Handlinger. – Det er vel ogsaa indlysende, at Publikum selv, opskræmmet og ophidset af saadanne usande Rygter og Forestillinger, kan ledes til at foretage Skridt, som det bagefter maatte fortryde, til at forurette uskyldige Personer, til at forgribe sig paa Privatmænds Eiendom, til kort sagt at krænke den lovlige Orden og give mislige Exempler. – Endelig have vi fra Halvøen erfaret, hvilke Forstyrrelser usande Rygter kunne foraarsage i Folks private Liv og Velvære; hvorledes hele Landet fra Ende til anden har kunnet opskrækkes af Beretninger og Begivenheder, der aldrig vare forefaldne; hvorledes Familier ere blevne adskilte, deres Eiendele gaaede tabte, deres Erhverv standset, alt foren blind og grundløs Frygts Skyld; ja hvorledes selve Armeen engang har været udsat for en saadan Parorysme, som, understøttet af Udmattelse og Sult, i det mindste for et Øieblik bragte den i en Forvirring, hvis Følger først senere kunde udslettes.