Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-10-21
Med stor Spænding - berettes i samme Blad – imødesees de forestaaende Stænderforsamlinger i Viborg og Slesvig. Det er vel ingen Tvivl underkastet, at jo Stænderne i Viborg paa djærv Maade ville søge at gjøre deres Anskuelser gjældende, og man fortæller, paa den anden Side, at i Slesvig Hertugen af Augustenborg har i Sinde at stille sig i Spidsen for den constitutionelle Bevægelse. Paa en Tid, da saamange Øine vogte paa Hertugen af Augustenborgs Holdning, vil det sikkert ikke være Læserne ukjært - hedder det i H. N. Zeitung – at faae en Anecdot bragt i Erindring, som fortælles om denne Fyrste i Skildringer af en Vidt bereist." De tvende fyrstelige Brødre, nemlig Hertugen og den nu afskedigede Prinds-Statholder, dengang endnu unge og i overstrømmende Livskraft saaledes fortæller Forfatteren – opholdt sig længere Tid paa et bestemt angivet Sted i Syden, en For samlingsplads for den fornemme unge Verden. Rige og paa ingen Maade sparsomme, havde de snart samlet en Kreds af yngre Mænd om sig, der ligesom de, nøde et ungdommeligt Livs Glæder. Financielle Hensyn kjendte de ikke selv; de forudsatte dem ligesaalidt hos Andre, og falsk Undseelse forledede vel undertiden Denne eller Hiin af den muntre Kreds til at sætte sig for Udgivter der oversteeg hans Kræfter. Til de Sidste hørte en ung Mand af høi Familie, hjemmeværende paa Stedet, da han fandt sig aldeles ude af Stand til at betale en betydelig Æresgield, forgreb han sig i et fortvivlet Øieblik paa en Rulle med Guldpenge, der laa i Hertugens Pult. Tilfældigviis opdagede den unge Fyrste Tyveriet selvsamme Dag, og angav det for Øvrigheden. For at muliggjøre Opdagelsen angav han alle nærmere Omstændigheder, og deriblandt ogsaa Præget paa Mynterne, der alle vare fra eet og samme Aar. Opdagelsen af Tyven var ham af stor Vigtighed, eftersom han maatte frygte for Huustyve, og dog nødig vilde mistænke Nogen af sine gamle Tjenere. Men hvem beskriver hans Bestyrtelse, da Politiet kort efter berettede ham, at den unge N. N. var Gierningsmanden; man ønskede dog ikke at gjøre noget videre Skridt mod et Medlem af en anseet Familie, uden først at have talt med Hertugen. Denne bad paa det Bestemteste, at Sagen maatte stilles i Bero, da den øiensynlig havde en Feiltagelse til Grund. Dette skeete, men Jngen kunde hindre, at jo Tyveriet blev Gjenstand, for Bysnak, saameget mere som den paagjældende Person fra nu af, under alleslags Paaskud, skyede Hertugens Kreds; de tvetydige Rygter maatte snart naae til den paagjældende agtede Families Øren. Men hvad gjorde Hertugen, Han inviterede et stort Selskab, og indbød, ganske specielt, den unge Mand; til samme. Neppe betraadte han Salen, førend Hertugen traadte ham imøde, med Hjertelighed greb hans Haand, og ganske høit bad ham om Tilgivelse for de mulige Ubehageligheder som hans (Hertugens) Glemsomhed maatte have udsat ham for. Han erindrede sig nemlig meget vel, at han havde tabt en Rulle med Guldpenge til ham, og havde glemt at notere den, hvoraf det Rygte maatte være opstaaet, at den var forsvunden paa ubegribelig Maade. – "Skjønt er det – tilføier Forfatteren – at tilgive et saadant Feiltrin, men det røber en stor Siel, at tage Skylden for et saadant Feiltrin paa sig selv. Hiin unge Mand er ikke meere; han døde i Kampen for den liI dende Menneskehed. Men hans Familie kjender det Hele, og velsigner den hiin Gang tyveaarige Fyrste, som gjengav deres Slægtning hans gode Rygte, og med dette Muligheden til at forbedre sig. Een af de første og stærkest fremtrædende Liberale saaledes omtales Mag. Monrad's Befordring, i Hamb. Neue Zeitung - er af Kongen bleven befordret til et Præstekald paa Lolland. Samme Mand var for nogle Aar siden bleven dømt til Bøder og temporair Censur paa Grund af en altfor fri Skrivemaade. For Øieblikket er han Borgerrepræsentant i Kjøbenhavn og redigerer det af Selskabet for Trykkefriheden udgivne Folkeblad, som afgjort udvikler en liberal Tendents. Dette Factum fortjener saameget stærkere at fremhæves, som lignende Exempler paa en almindelig Upartiskhed hos Regjeringen vel neppe vilde være at finde i alle Lande, den fortjener i Sandhed al Paaskjønnelse.