Viborger Samler, 1848-05-09
Tydskland. Nyere Efterretninger fra Frankfurt am Main af 29de April bringe Udkastet til den nye tydske Rigsgrundlov, saaledes som samme den 26de April er forelagt Forbundsforsamlingen som et Skjøn fra de 17 Tillidsmænd. Udkastet er allerede i Boghandelen. Forordet til dette Udkast skal være affattet af Dahlmann, melder Journ, de Francfort. Det hedder i den første Paragraph i dette Udkast – efterat det i en forangaaende Note er bemærket, at efter en heel Menneskealders Erfaring Mangel paa Eenhed i det tydske Statsliv har bevirket Rigets indre Opløsning og Folkefrihedens Nedværdigelse, i Forening med Afmagt og Kraftløshed med Hensyn til Udlandet – at de til det forrige tydske Forbund hørende Lande, heri indbefattet de nylig optagne preussiske Provindser og Hertugdømmet Slesvig, danne fra nu af eet Rige (Bundestaat", og ikke Staatenbund).De enkelte tydske Staters Selvstændighed ophæves ikke, men indskrænkes, forsaavidt som Tydsklands Eenhed fordrer det. Rigsmagten (Reichsgewalt) tilkommer for Eftertiden udelukkende: den folkeretlige Repræsentering (Vertretung) af Tydskland og de enkelte tydske Stater, med Hensyn til Udlandet, samt Overopsigt med de Tractater, der af enkelte Stater afsluttes imellem hverandre eller med Udlandet. Fremdeles tilkommer Rigsmagten: Ret til at erklære Krig og slutte Fred, Hær væsenet, bestaaende af en staaende Hær og Landeværn, og beroende paa Grundsætningen om almindelig Værnepligt; Fæstningsvæsenet; Tydsklands Søforsvar ved en Krigsflaade og Krigshavne; Toldvæsenet, saa at hele Riget danner eet Toldgebeet; Postvæsenet; Lovgivning og Overopsigt over Vandcommunicationerne, Jernbanerne og Telegrapherne; Lovgivningen hvad angaaer den offentlige og den private Ret, samt en Lov for eet Mynt, Vægt= og Maalsystem, for hele Tydskland m.m. – Rigsmagtens Fylde er forenet hos Rigets Overhoved og Rigsdagen. Forvaltningen af sammes enkelte Brancher skeer af egne Rigsauctoriteter, i Spidsen for hvilke Rigsministrene staae; en Rigsret udøver Jurisdictionen (Gerichtsbarket). - Forat grundfæste det tydske Folks sande Vel og Frihed skal Værdigheden af et Rigsoverhoved (tydsk Keiser) være arvelig. Dette Rigsoverhoved residerer i Frankfurt am Main, og erholder en Civilliste, der nærmere bestemmes i Forening med Rigsdagen. Keiseren har den fuldbyrdende Magt; han udnævner Rigsembedsmændene og Officiererne for Hæren og Marinen; han tager Bestemmelser med Hensyn til Fordelingen af den staaende Hær. Det tilkommer fremdeles Keiseren at sammenkalde, slutte og opløse Rigsdagen. Ret til at foreslaae og sanctionere Lovene tilkommer ham i Forening med Rigsdagen. Han udnævner og accrediterer Gesandter og vaager over Tractaterne med de enkelte tydske Fyrster. Han afgjør Spørgsmaalene om Krig og Fred. Keiserens Person er hellig og uden Ansvar; derimod maae alle de fra ham udgaaende Bestemmelser være forsynede med i det mindste een Rigsministers Underskrift. Manglen af denne gjør Forordningen ugyldig. Rigsdagen bestaaer af to Huse Over- og Underhuset. Hiint bestaaer i det høieste af 2000 Medlemmer, nemlig: 1) af de regierende Fyrster, der have Ret til at seende en Repræsentant; 2) af en Deputeret fra enhver af de 4 Rigsstæder; 3) af Rigsraader, der vælges af Kredsen af de Jndivider, der have gjort sig i høi Grad fortjente af Fædrelandet; disse Sidste vælges paa 12 Aar, saa at 1/2 udtræder hvert 4de Aar. Underhuset bestaaer af Folkets Deputerede, der vælges paa 6 Aar, saa at 1/2 udtræder hvert andet Aar. Paa 100,000 Sjæle af den virkelige Befolkning kommer en Deputeret, dog saaledes, at ogsaa Stater af et ringere Folkeantal sender en Deputeret, og at et Overskud af i det mindste 50,000 Sjæle ligeledes berettiger til at sende en Deputeret. Valget skeer af og ved Folket (ei ved Stænderforsamlinger), men hvad enten directe eller indirecte (ved Valgmænd) overlades til de enkelte Staters Lovgivning. Vælger er enhver fuldmyndig, selvstændig Statsundersaat, der har tilbagelagt sit 30te Aar. Rigsraaderne og de Deputerede erholde Diæter. For at en Rigsbeslutning har Gyldighed, kræves begge Huses Samtykke. – Disse ere Hovedgrundtrækkene i den nye Rigslov.