Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-12-14
Stænderforsamlingen i Viborg. Som vi have erfaret af den om stænderske Comiteer afgivne Betænkning, har altsaa den herom nedsatte Comitee ikke erklæret sig for Stændercomiteerne; den har netop fraraadet dem som vedvarende, og kun tilraadet dem i en vis Retning, nemlig som provisoriske, navnligen for at overveie de saakaldte Livsspørgsmaal, og for at ordne de uheldige Forhold mellem de forskjellige Stats dele. Comiteen anseer dem hensigtsmæssige til at opnaae det Gode, de Fleste attraae, nemlig en friere Forfatning, og i denne Henseende er det, at den provisorisk har tilraadet dem. Alle de gjorte Indvendinger imødegik den kgl. Commissarius med sædvanlig Veltalenhed; dog synes hans Foredrag ikke at have gjort den tilsigtede Virkning paa en stor Deel af Forsamlingens Medlemmer, af hvilke Apotheker Dahlerup var den Første, som tog Ordet. Hans Røst lyder omtrent som Balthasar Christensens lød i Roeskilde. Hans Forredrag begyndte med de Ord: "Selv om min Stemme skulde blive den Eneste, som her i Salen hævede sig mod de stænderske Comiteer, vilde jeg dog føle mig tilfredsstillet; thi jeg havde da frelst min Samvittighed, som vilde føle sig betynget, om jeg stemte for dem, og ikke vil jeg dele Eftermæle med de Mænd, som have raadet vor elskede Konge til et saadant Indgreb i Folkets helligste Rettighed Stænderinstitutionens Uforkrænkelighed." Og sluttede med disse: "Det er en sørgelig, nedtrykkende Tanke, at der, saa faa Aar efter den forevigede Konges Bortgang, arbeides paa hans kongelige Gaves Tilintetgjørelse; at man, neppe tre Aar efter hans Hedenfart, agter at ombytte den meest glimrende Ædelsteen i hans med saamegen Hæder baarne Krone med en Glasflus. - Jeg kan ikke stemme for de stænderske Comiteer." – Brock stemte for Comiteebetænkningen i alle dens Punkter. Ritmester Friis følte sig ligeledes tilfredsstillet ved det Resultat, hvortil Comiteen er kommen. – Godseier Winkel forekom det, at vi her i Landet havde raadgivende Indretninger nok, og at det kun var at ønske, at man havde taget mere Hensyn til de folkelige Stænders Raad, end det har viist sig. - Proprietair Jensen var af den Formening, at hvad enten Stændercomiteerne indrettes i Overeensstemmelse med den kgl. Commissarii Meddelelse, eller med det Forslag, hvortil den roeskildske Forsamling er kommen, ville de kun undergrave selve Stænderinstitutionen i dens Grundvold. Det er ikke let at indsee, sagde han bl. A.: "hvad Nytte det kan medføre, at de samme Sager, som eengang her ere forhandlede, underkastes en ny Forhandling, og det Hele, der vil opnaaes derved, er, at Sagerne uddrages, og Veien til deres Afgjørelse bliver længere og forbunden med flere Bekostninger. Godseier Nyholm sluttede sig til Comiteens Forslag. I Anledning af, at denne, ved at anbefale den nye Jnstitution som provisorisk, har sat en friere Udvikling af vore Forhold som det Maal, der gjennem dette Mellemled skulde opnaaes, beklagede han, at man ikke bestemtere havde udtalt, hvori dette Maal egentlig bestaaer, at det nemlig er en fri constitutionel Forfatning, man tragter efter. – Justitsraad With erklærede, at han havde underskrevet Comiteebetænkningen efter sin fulde Overbeviisning. Hvis det var sandt, sagde han: "at Kongen havde forelagt os Jdeen til denne nye Jnstitution, for at give Folket en Sovedrik, hvorved det kunde bortdrømme sine constitutionelle Ønsker og Jdeer, vilde jeg aldrig stemme derfor, men det er min fulde Overbeviisning, at Kongens Villie er, at skjænke sit Folk en Constitution, saasnart Omstændighederne tillade det." – Krigsassessor Secher tiltraadte aldeles Comiteebetænkningen. - Justitsraad Fleischer yttrede bl. A.: "Min Troesbekiendelse har jeg forhen udtalt her i Forsamlingen; jeg har Forkjærlighed for en constitutionel Forfatning, det er mit Fødelands Forfatning, og den elsker jeg men jeg har ogsaa den Overbeviisning, at Kongen, naar han finder det iværksætteligt og til Folkets Held, vil forunde Landet en fri Forfatning." – Auditeur Roulund vilde gjerne erkjende, at Hensigten med de stænderske Comiteer kan være god og ædel; men han skjønner ikke, at de kunne tjene til at fremskynde Opfyldelsen af Folkets Ønsker, og han indseer ikke, hvorledes det skulde kunne lykkes en Forening af 9 Delegerede af hver Stænderforsamling, at udjevne de Vanskeligheder med Hensyn til Hertugdommerne, som Kongen med Hans Ministerium og alle de Midler, der staae til Hans Disposition, ikke har formaaet at rydde af Veien. Under alle Omstændigheder, saa sluttede Roulund, og hvorledes Forholdene end gestalte sig, kan jeg ikke opgive den Tro, at Frihedens Dag snart maa træde frem, hvad enten saa dens Morgen bliver lys og klar, hvad heller den vorder graa og regnfuld; men komme vil den." – Proprietair Borberg yttrede sig i samme Aand. Han udtalte som sin Overbeviisning, at Stændercomiteerne ikke kunne virke Noget fremad, ikke ville bevirke nogen større Eenhed mellem de forskjellige Statsdele, end der nu er, men at man derimod, ved deres Indførelse, vil føre Stænderinstitutionen et stort Skridt tilbage. Han vedblev: "At de derimod ville foraarsage betydeligt forøgede Udgifter, er Noget, jeg allerbedst kan begribe, og hvergang Talen er om nye Udgifter, opstaaer en vis Frygt hos mig, som vel ikke er ugrundet. Det skulde meget smerte mig, om den Tid atter skulde komme, da man, for at erholde de offentlige Afgifter hos Bonden, maatte sælge hans Harve og Plov, hans Heste og Qvæg, thi derved vilde ikke blot Bondestanden, men hele Staten blive lammet i sin hele Virksomhed. - Cancelliraad Møller stemte for de stænderske Comiteer, Kjøbmand Müller kunde derimod ikke komme til Erkjendelse af Nytten af den paatænkte Jnstitutions Indførelse. Naar den kongelige Meddelelse havde indeholdt et udtrykkeligt og bestemt Tilsagn om, at de stænderske Comiteer skulde udelukkende beskjæftige sig med at ordne vore statsret lige Forhold, og derefter danne et Overgangspunkt fra det Bestaaende til en friere Forfatning, saa vilde han heri have seet et umiskjendeligt Beviis paa, at Kongen deelte Folkets Følelser, og han skulde med Glæde have stemt for Sagens Fremgang, men han turde ikke haabe, at Regjeringen har havt en saadan Mening. "Tør man, sagde han: holde sig overbeviist om - i hvilken Henseende vel Jngen bærer Tvivl – at Kongen vil arbeide i Samklang med Folket, og altsaa med det stræbe til det forønskede Maal, da maa det vel betragtes som en Selvfølge, at den hele Plan, der snarere synes at fjerne de forskjellige Statsdeles Borgere, end samle dem til eet Foreningspunkt, vil blive anseet for uhensigtsmæssig og opgives." – Legationssecretair Hvass yttrede sig i høi Grad frisindet. Han fandt det i sin Orden, at den nye Jnstitution skulde være provisorisk, men han misbilligede, at der aldeles ikke var sat nogen Grændse for Provisoriets Vedvaren. - Justitsr. Estrup erklærede, at han hørte til dem, der ret af Hjertet ønske Stændercomiteernes Fremgang. - Kammerraad Aagaard meente, der var ingen Grund til Frygt, naar den nye Jnstitution organiseredes paa en hensigtsmæssig og folkelig Maade. - Selveier Lydersen yttrede, at dersom han skulde stemme for stænderske Comiteer, maatte han ønske Bondestanden stærkere repræsenteret i disse. Sognefoged Jacobsen meente, at Stændercomiteerne, paa den af Regjeringen foreslaaede Maade, ere utilraadelige. - Kammerraad Schjøtte sluttede sig i det Væsentlige til Comiteebetænkningen. - Godseier Tang holdt for, at man ikke burde støde Stændercomiteerne fra sig, naar de blot bleve provisoriske. "Provisorisk," sagde han aldeles provisorisk formener jeg Jnstitutionen maa blive, saa provisorisk, at den efter en bestemt Tid ophører, hvis den ei, ved Petition fra Stænderne, bliver forlangt at maatte blive bestaaende. Regjeringen veed ei, og vi vide ei, hvorhen en saadan Jnstitution kan føre os; det vil Erfaringen ene kunne lære os." Proprietair van Deurs stemte mod stænderske Comiteer. - Justitsraad Fønss tiltraadte Comiteebetænkningen; dog ikke fordi han troede, at hine Comiteer ville tilfredsstille Folkets udtalte Ønske om en friere Forfatning. - Exam. juris Worm yttrede sig stærkt imod de stænderske Comiteer, som de af Regjeringen ere foreslagne. Commiteebetænkningen derimod tiltraadte han, dog med det Ønske, at Yttringen om en fri Constitution maatte optages paa et passende Sted i denne. - Kjøbmand Schou stemte for Comiteens Betænkning. Proprietair Wan borg stemte mod de stænderske Comiteer. - Overkrigscommissair Qvist sluttede sig til Comitee betænkningen. Kammerraad Grønbeck, Kammerraad Wulff, Apotheker Køster, Jnspecteur Betzer, Fabrikant Dalgas ligeledes i alt Væsentligt; dog fandt de Fleste det ønskeligt, hvad allerede Nyholm og Worm havde udtalt, at Yttringen om en fri Constitution maatte indflyde i Comiteebetænkningen. Dermed var den foreløbige Behandling tilende, hvorunder det iøvrigt, næsten fra alle Sider, blev bekræftet, at den kongelige Meddelelse ikke havde mødt nogen Sympathie hos Folket.