Aalborg Stiftstidende, 1833-08-05
Grev Grey har i sin Udvikling af den irlandske Bill givet nogle Sidehug til de forrige Toryministeriers Politik, hvilke Hertugen af Vellington tog meget ilde op og betragtede som en beskyldning for, at han vilde iværksætte sine Planer ved Tvangsmidler, og hertil - om fornødent skulde gjøres endog benytte Udlandets Hjelp. Hertil svarede Grev Grey. "Jeg har virkelig ikke sagt Sligt, ikke heller har jeg beskyldt den ædle Hertug for at ville sætte sine Planer igjennem med Magt. Hvad jeg sagde, var, at vi befinde os i en Stilling, i hvilken vi maa beslutte os til, enten at standse Reformerne ved voldsomme Midler, eller ved en vis Eftergivenhed mod Tidens Aand henlede den offentlige Mening paa saadanne Reformer, der kunne betragtes som gavnlige. Hert. af V.. "De har bebreidet mig, at jeg vilde stifte en ny hellig Alliance." Grev G.: "Jeg sagde, at hvis De vilde anvende Tvangsmidler til Deres Hensigt, saa maatte De forene Dem med en hellig Alliance." Hert. af V.: "Jeg har kun paastaaet, at den Adfærd, som de nærværende Ministre have udviist siden de tiltraadte deres Poster, er Skyld i den Stilling, hvori vi befinde os. Hertugen gjorde i denne Anledning et heftigt Udfald paa den fraværende Marquis af Anglesey, som havde ophidset Gemytterne i Jrland, istedetfor at berolige dem, hvilket man dog for en Deel vil tilskrive en personlig Modbydelighed, mellem disse tvende Vaterloo=Helte. I Henseende til den tirlandske Bill har Hertugen af Vellington iøvrigt ikke været imod Ministeriet. berydelig og staaende Artikel i de engelske Blade, men det er uden Tvivl mindre bekjendt, at dette egentlig er stridende mod Parlamentets Statuter. Dette er nylig kommen paa Tale ved følgende Anledning: O'Connell havde fornærmet Hurtigskriverne og disse vægrede sig nu ved at optage hans Taler, som i den senere Tid derfor savnedes i alle Bladene. Fortørnet herover androg han Sagen for Parlamentet og paastod, at enten alle Talerne skulde optages i de offentlig Blade, eller ifølge de gamle Regler slet ingen Her mødte han imidlertid mange vigtige Indvendinger, Lord Russell spurgte, hvad der da vilde skee, hvis Journalernes Eiere mødte for Skranken og lovede for Fremtiden ogsaa at publicere Hr. OConnels Taler fuldstændig; skulde Huset da lade sig tilfredsstille ved en Erklæring, der var aldeles stridende mod dets Statuter, eller skulde man sætte disse i Kraft og det paa en Tid, da Jnteressen for Parlamentets Forhandlinger var saa almindelig, Lord Althorv erindrede OConnell om, at han her selv prøvede et Exempel paa den passive Modstand, som han engang saa ivrig havde anbefalet Andre og at han nu vist selv maatte tilstaae, at af al Slags Modstand er denne den vanskelige ste at overvinde. I det Hele syntes de, der ved denne Leilighed yttrede sig om Sagen, at være af Sir R. Peels Mening, nemlig, at naar Huset, som hidtil, forbeholdt sig sin Ret til i paakommende Tilfælde at bortfjerne Tilhørerne, saa var det nærværende System det fortrinligste. OConnell tog vel omsider sit Forslag tilbage, dog kun foreløbig, idet han erklærer om 8 Dage at ville fornye samme, hvis der ikke skeede en Forandring med Tingen. Dette vil dog vel komme an paa ham selv for en Deel, thi Redactionens af Times bekjendtgjør nu et Brev fra sammes Hurtigskrivere, hvori disse erklære, at de ikke vil meddele Hr. OConnells Taler, førend han tilbagekalder den fornærmelige og af ham offentlig fremsatte beskyldning: at de forsætlig forfalskede disse under Opskrivningen. F.