Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-07
Blandede Efterretninger. Hs. Kongl. Majestæt har under 2den August efter Ansøgning i Naade entlediget Hs. Excellence Hr. Grev H. H. v. Essen, en af Sveriges Riges Herrer, Ridder og Commandeur af Hans Kongl. Majestæts Ordener, Feldtmarskal og forhen Statsraad, fra de ham anbetroede Embeder som Statholder, Feldtmarskal og Universitets=Cantsler i Norge; og har det naadigst behaget Hs. Majestæt, til Statholder, Feldtmarskalk og Universitets-Cantsler i Norge at udnævne Hans Excellence Hr. Grev Carl Mørner, en af Sveriges Riges Herrer, Ridder og Commandeur af Hs. Kongl. Majestæts Ordener, Ridder af Kong Carl den Trettendes Orden, Feldtmarskal og Overstatholder i Stockholm. (Norsk Rigstid.)J Aaret 1807 udgav en tydsk Lærd i St. Petersborg, Hr. Faber, der forhen stod i fransk Tjeneste og der havde Leilighed til at lagttage Napoleons Regjeringsvæsen, Notices sur Tinterieur de la France, som indeholdt en upartisk Skildring, af denne Regjering; men, efter Fredsslutningen i Tilsit og Ruslands derved forandrede Forhold til Napoleon, saae Forfatteren sig nødsaget til at tilbageholde Fortsættelsen af sit Værk. Nu, da Tingene have forandret sig, er han i forrige Aar fremkommen med Beyträge zur Charakteristik der franzdzischen Staatsverfassung und Staatsverwaltung während der Epoche Bonapartes, en Fortsættelse af det forhen nævnte Værk. Kan det end ikke nægtes at Forf. har betjent sig af vel stærke Farver til sit Malerie, saa er det dog alligevel unægteligt, at hans Bog indeholder meget interessante Bidrag til Napoleons Historie. Han søger at belyse dennes Fremfærd fra alle Sider, og at vise de Midler og Veie, hiin Magthaver valgte, før at hæve sig til den Pynt, hvorfra hans Værk udgik, og de følger, hvormed det endte. Han paastaaer, at Napolion dreiede saavel Forfatningen, som Forvaltningen, efter sine af Øieblikket skabte individuelle Planer og Jndfald, at intet var ham helligt, som laae i Veien for hans Jndfald, Planer og ubegrændsede Herskesyge. Han viser, hvorledes det var mueligt, at bringe Frank vig og de samme underordnede Stater i en Stib ling, ganske modsat den, man stræbte efter, da det franske Folk, ved Revolutionens Udbrud, reiste sig mod Misbrug og Feil, der tidligere havde yttret sig i Kongemagtens Udøvelse. Forf. Yttringer grunde sig baade paa egne Erfaringer og de i franske officielle Blade bekjendtgjorte Acter. De Hovedgienstande, han udbreder sig over ere: Constitutionen, som hos N. havde tabt al Betydning, fordi der for Nationernes Frihed og Sikkerhed for Misbrug, her paa Jorden kun gives een Borgen: Tro og Løve, men hvortil det døde Bogstav paa Papiret ikke er nok, især naar en Regjering tillader sig at sige, hvad Portales engang sagde: den offentlige Ordens Vedligeholdelse, vilde stundom selv ved Constitutionen være udsat for Fare, naar den var alt for ubøielig. Forvaltningen: Efter den bonapartiske Regierings Begreb bestod Forvaltning ikke i andet, end i at tilveiebringe Penge og Soldater, hvilket ogsaa er de to Poler, hvorom Virksomheden af en Regjering maa dreie sig, for hvilken Krig er Fornødenhed og Formaal. Aanden i den Bonapartiske Forvaltning yttrer sig i fire Ord: stedse tage, aldrig give, eller og stedse love, aldrig holde. Overhoved hedte det siden Revolutionen: "gjøre hvad Regjeringen for Øieblikket trænger til, og da denne Trang fornyede sig med hver Dag, saa gik Konsten at forvalte ikke over til den næste Dag, men den var hver Dags Konst, Videnskabens Hemmelighed var Øieblikkets Befaling, Opløsningens Fortjeneste laae i den strænge Efterlevelse. Eenhed og Ensformighed i Forvaltningen, d. a den mueligst indviklede Organismus i Forvaltningshierarchiet, beregnet paa at bringe i det hele Væsen den mueligste Lethed til Herskerens egennyttige Hensigters Forfølgelse, og ved det meest indviklede almindelige Beluringssystem, at gjøre Menneskene til villig løse Maskiner for Despotens Øiemeder, og at qvæle hver Følelse for Frihed og Liberalitet, indtil den sidste Spire. J Statens indere Indretning herskede største Mørke og Forvirring. Kun en Enhed var Herskeren i hans Forvaltningsorganismus Øiemed: hans Villie og dennes Udførelse til hans personlige Fordeel. Denne havde han for Øine; denne har han uskabeligen forfulgt, og, Midler til at opnaae den satte han i den eensformige Yttring af sin Magt. Ved en almindelig Eenhed i Formerne skulde Fuldbyrdelsens Eenheden virkeligen tilveiebringes; dette var Uniformiteten. Af hans Livs militaire Vaner, syntes ham dette det hensigtsmæssigste Middel til Statens Regjering, og den yttrer sig caracteristisk i alle hans Jndretninger; thi den nistroiske Dispotismus, der uafladeligen stræber at vide og bevogte Alt, finder i Formernes Ensformighed en Lettelse i den Opsigt, den paalægger sit. - Afgivtssystemet. Dets caracteristiske Kiendemærker ere ingen andre, en de stedse stigende Paalægs Mængde, Vilkaarlighed og Ueftergivelighed, og de Skatteydendes frygteligste Plageriet, naar Skatterne skulde hæves. Man kan ikke tænke en større og mørkere Afstand imellem Regjeringens og dens Ordføreres høitonede Yttringer og Virkeligheden, end netop i Skildringen af Afgivts- og Finantssystemet, og dets saa ofte priste velgjørende Jndflydelse paa Frankrig, og dets Folkeslags Velstand. J alle Grene af den offentlige Forvaltning siden den bonapartiske Despotismus=Periode er Ordenes Begreb blevet forandret; men i ingen skeete dette i den Grad, som i Finantserne. Her bleve Begrebernes Fordreielse udført med større Conseqvents og Ondskab end noget andet Steds, forbi her Regjeringens høieste Maal blev forfulgt. - Penge.