Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-01-08
Om de diplomatiske Forhandlinger, som have fundet Sted i Constantinopel indtil Enden af November, erfarer man følgende af en sikker Kilde; te (de meddeeles fra Odessad. Den 22de November havde Grev Lützov en Samtale med den nye Reis Effendi, i Overværelse af den nye Kaya-Bei, i 6 et Huus, som ligger imellem Pera og Galata. Den Østerrigske Ambassadeur understøttede levende det ho Russiske Altimatum og søgte at bevæge Porten til on fredelige Beslutninger. Reis Effende svarede: at al Porten kunde kun indvige i Rømningen af Moldau og Valachiet, som den forrige Reis-Effendighavde tilstaaet, under følgende Betingelser: at det la Østerrigske, Engelske og Franske Hof skulde gaa de rantere, at begge Fyrstendømmerne skulde hverken g blive besatte af Russer; eller Herærister, naar de 2 først ere rømmede; at de Grækere, som ere flyge at tede til Rusland skulde afstraffes i Tyrkiske Comde missariers Overværelse, naar det ikke kunde udvir eet kes, at de bleve udleverede af Rusland; at de chris hostelige Kirker skulde bygges op igien, kan først skee, for naar Roeligheden er bragt tilveie. Da Grev Lützov at nu tilkiendegav sin Forundring over det forandredette Sprog, som den Tyrkiske Minister førte, saa be- sti raabte Reis Effendi sig paa Sultanen. Grev at Lützov spurgde derpaa, om Porten vilde have Fred be eller Krig, men Reis-Effendi undskyldte sig med ved at hans Fuldmagt ikke gik saavidt, saa at han kun, skide erklære sig derover. Forresten tilføiede han, at bil Sultanen vilde handle efter sin egen Villie, og at ske han vilde vide at forsvare de 90 Millioner Muselmænd (hvortil han formodentlig regnede alle de øvrige Mahomedanske Folkeslag foruden Tyrkerne) fø med Sværdet i den ene Haand og Coranen i den for anden, og forfægte deres Rettigheder imod Christen. O heden; Kiana Bei, som ligeledes var tilstæde, førte briderved et meget heftigt Sprog, og søgte at skildre i Tyrkernes Magt som meget frygtelig. Grev Lützov g i vendte tilbage til sit Høiel og indsendte strax en m. Jndberetning til sit Hof om denne Conference Den 23de November havde Lord Strangford den til allerede bekiendte Conference med Reis-Effendi til som var ligesaa frugtesløs. Den ædle Lord blev de grovt fornærmet af Pøbelen, da han vendte tilbage 9 og hans Dragoman blev heftig forfulgt indtil hans OPallast. Jmidlertid giorde den Engelske Minister, endnu et Forsøg og lod opsætte en Memoire, hvori Ud han forestillede Sultanen de Farer, som truede 15 ham, men Reis Effendi havde endnu ikke modtaget den til den 27de November. (Man kan med Grund betragte denne Efterretning, som en officie 3 Bekiendtgiørelse. J Odessa havde man faaet Efterretninger af 29de November, som melde, at Grusomhederne mod de Christne vare ved i Constantinopel, og ifølge Efterretninger fra den Østerrigske Grændse, som naae til den 9de December vare paa nye friske Tyrkiske Tropper indrykkede i Jassy, hvorfore ogsaa det svære Russiske Artillerie passerer ned af Dnister-Floden og nærmer sig til Pruth; alt dette seer nu ikke meget fredeligt ud. Man tilstaaer ogsaa i Wien: at det bliver stedse meere sandsynligt, at det vil komme til Krig imellem Rusland og Porten; men man vil vide af en god Kilde, at det Østerrigske Hof vil iagttage den strængeste Neutralitet, dog skal Grev Pitzov have faaet befaling til at giøre et nyt Forsøg hos Porten paa at vedligeholde Freden. Forresten ere Rygterne om denne vigtige Gienstand i stor Bevægelse. Den ene Efterretning modsiger den anden. J nogle hedder det: at Divanet har den 30te November formelig forkastet det Russiske Ultimatum; i andre at det har antaget det paa nogle ubetydelige Punkter nær. Man vil have Efterretninger fra Constantinopel, som naae til den 9de December, uden at man dog erfarer noget afgiørende derfra; og man hører blot, at den offentlige Rolighed var endnu vedligeholdet i denne Hovedstad, og at Porten skulde have erklæret, at den gav de Europæiske Cabinetters fredelige Hensigter sit bifald og at den skulde anvende alting for at vedligeholde Freden.