Berlingske Tidende, 1767-06-08
Paris, den 11te Mai. Da alle Parlements-Kammerne i Fredags vare forsamlede, tilkiendegav den Kongel. Advocat Hr. Omer Jolly de Fleury, det af Kongens Folk fattede Betænkende, angaaende Nødvendigheden af, at de sig i dette Kongerige befindende Jesuiter bleve derudaf forviiste, tilligemed de Anstalter, som i den Henseende maatte føyes, og til Beslutning betydede, hvor fornødent det var at forestille Hs. M., hvad Uleyligheder der flyder saavel af det ulige Forhold, som mani adskillige Kongerigets Provincer bruger med Jesuiterne, som og af den Tilladelse, som ved Edictet af November 1764. er bleven tilstaaet dem af denne Orden, som ikke havde prasteret den dem af Parlementet paalagde Eed, uagtet Parlementets i den Sag brugte Forsigtighed; samt at ansøge Hs. M. om at betiene sig af de Midler som hans Viisdom maatte give ham i Hænde, til at erholde hos Paven Jesu ter Societetets ganske Afskaffelse. Derpaa holdt Raadsherren Hr. Robert de St. Vincent en Tale, hvori han beviiste, at Parlementet maatte forfare efter Lovens Strænghed imod de Bisper, Præster, og alle andre Personer, som med Foragt mod Parlementets Arret, havde understyttet Jesuiterne, det være sig paa hvad Maade det maatte. Hernæst besluttede Parlementet at udnævne Commissarier i denne Sag, som og straxen skeede, og forsamlede samme sig i Første Præsidentens Huus, for at bringe det den 9de hujus af Parlementet forfærdigede Arret i Reenskrift. Samme er siden udgiven i Tryk, og indeholder blant andet følgende: "Parlementet erklærer bemeldte Societet og alle det aabenbare og hemmelige Lemmer for Fiender af al Overmagt, af af lovmæssig Opførsel, af Enevolds Herres Personer, og Staters Rolighed. Og i Følge deraf befaler det, at alle og en hver, som har været Jesutter, skal have tabt det dem ved Edictet af November 1764 tillagde Fortrin, og at alle de, som virkelig vare Lemmer af dette Societet den 6te Aug. 1763, skal tilholdes at begive sig ud af dette Kongerige inden 14 Dage efter dette Arrets offentlige Bekiendtgiørelse, under Straf af at blive forsulgt med skarpere Ret, de dag undtagne, som har aflagt den af Parlementet paastaaede, Eed. Parlementet forbyder under samme Straf alle og en hver, som i Følge dette Arret maa begive sig ud af Kongeriget, at komme nogensinde i Hs. Msts. Gebeeter, under hvad Paaskud det end maatte være. Det forbyder alle Genverneurer i Provincerne, Amtmænd og andre Dommere, at tillade nogen forhen værende eller fremmede J sutter at opholde sig i deres Gebecter, under Straf personlig derfor at blive fordret til Ansvar. Det forbyder alle Kongens Undersaatter af alle Stænder og Rang, at tilstade dem nogen Tilslugt, eller paa nogen Maade at underholde Correspondenne med dem, under Straf at blive anseet derfor efter Sagens Befindende og Forbrydelsens Beskaffenhed. Den forbyder udtrykkelig alle Kongens Undersaatter, at modtage af Generalen for dette Societet, eller nogen anden i han Navn, nogen Breve fra Broderskabet, eller noget deslig Det forbyder alle Erkebisper, Bisper, og alle Forstandefor geistlige eller verdslige Communiteter, Skoler og ande Steder, som ere bestemte til Ungdommens Underviisning til slig Underviisning for det ene eller andet Kiøn at betiensig offentlig eller hemmelig af nogen, som forhen har været Medlem af dette Societet. Videre skal der giøres under danigst Ansøgning til Hs. M., at skaffe af Veyen fra sin høye Person, fra Printserne af Blodet og det Kongel. Huus alle dem, som forhen have staaet eller staaer i aabenbare eller hemmelig Forbindelse med bemeldte Societet. Og at Hs. M., som Kirkens ældste Søn og Beskytter, vilde lade sig det være angelegen, hos Paven, og om Hs. M. maatte finde det for got, hos alle Catholske Fyrster at udvirke, at et for den ganske Christenhed saa farlig og for Regenter og deres Staters Rolighed saa befrygtelig Societet ganske kunde blive med Rod oprykket. Og endelig skal Hs. M. underdanigst ansøges at giøre Jndholden af dette Arret til en almindelig Lov for Riget.