Jyske Efterretninger, 1794-02-17
Noget om den Franske Revolution. (uddraget af et Engelsk SkriDe Tildragelser som ere skeedte i Frankerig i disse Tider ere blevne hørte, og læste med største Begierlighed, men efter forskiellige og partiske Grundsætninger saavel paa den ene som paa den anden Side, saa kuns faa af disse ere fremsatte i deres sande Lys. At foreholde Frankrig et Speil, hvori det kunne see sit eget Billede, blottet fra hiint blindende Skin, hvorved det bestræbede sig, at bedrage Verden, og virkelig bedrog sig selv; og at udkaste en upartisk Skildring for mine Landsmænd af dette Lands Situation, ere Bevæggrundene til dette mit Foretagende. - De Jordele som mit Ophold paa Stedet, selv gav og den nøiagtigeste Undersøgelse af hvad der daglig forefaldt vorved jeg især var Øienvidne næsten af hver Begivenhed fra dens Oprindelse til dens endelige Udbrud, disse ere de Omstændigheder, der indgav mig Mod, at sige min Mening, og det med den Grad af Frimodighed, som ikke er den tilladt, som blev hiemme og betragtede disse Grusomheder, Blodscener og Røverier, som følger af Bedaarelse og Fordom, og dog belagde dem med Navn af Frihed og Retfærdighed. Franskmændene befriede sig selv fra det undertrykkende Aag af en despotisk Regiering, under hvilken de i lang Tid havde sukket, og en Konge ophørte at være Gienstanden for deres Æresbeviisning. Uvist, hvorefter de skulde tragte, saae de sig om efter en Afgnd, til hvilken de kunne hælde sig. De havde hørt om en fribaaren Engelsmand, havde seet Amerika at tilfægte sig sin afhængiehed; de havde selv været Slaver: den første Jdee, som frembød sig var Frihed. Men de gav sig ikke Tid til at udgranske dens Omfang og dens Gehalt 3de greeb Skyg- og dens søde Lyd var deres Afgud. Den var nu Løsningen, som lød i hele Landet; men hvor lider de begreb af den Gienstands Væxen, udviser deres efterfølgende Opførsel. Da fremmede Magter greb til Vaaben, til visse Stænders og deres Eiendoms Forsvar, som vare blevne voldsom undertrykte, erklærede Franskmændene deres Strid for Frihedens Kamp; og da de berøvede og plyndrede enhver, som Fødsel eller Fortieneste havde ophøiet til en Grad af Overmagt over dem, saa havde de den Formastelse at paastaae, de vare Forsvarere af Menneskehedens Rettigheder. Jeg vil her søge Leilighed at ligne Friheden som Loke beskriver, med den som nu finder Sted i Frankrig; og jeg tvivler ikke paa at kunne bevise, at endskiøndt Franskmændene rose sig for al Verden, at være i Besiddelse af den sande Frihed, ere de desuagtet nedrige Slaver af den uretfærdigste og meest trykkende Tyrannie. Mange have tænkt og skrevet over Menneskenes Rettigheder, og man har fort mangehaande Beviser, forat afgiøre, at selv en Theorie, som er endnu mere absurd end Platos Republik, endda var iværtsettelig. Naar en Skribent, besiælet med den Attraae at giøre Nationens Lykke, bekiendtgiør sine Medborgere sine Meninger over Regieringsformer, saa er det ikke tilstrækkeligt for ham, at bevise, at et saadant System er godt og overeensstemmende med Naturens Love, og at een og anden Nation har befunden sig vel ved et saadant System; Menneskenes Sæder, Sædvaner og Anlæg i forskellige Lande, ere saa mangfoldige, lide saa mange Forandringer ved Clima og Nationalkarakteer, at det samme System, som kan være passende for den enes Temperamment kunde udfalde til den andens Ruin, og vilde det sandsynlig ogsaa. Naar derfor en Skribent søger at omstyrte en Constitution, under hvilken en Nation har blomstret og er bleven mægtig, blot fordi et andet Folk blomstrer og trives under en anden Constitution, saa maae han uden Tvivl dertil (bestemmes, af Uvidenhed eller en ond Hensigt, han kan ikke have prøvet denne Nations Temperament, og Følgerne af et Systems Forandring, som man gav saa længe bifald; eller han maae ledes ved Principier, om hvilke det skulde giøre mig omt, dersom jeg maatte tilskrive nogen dem. Den britiske Constitution har holdt Prøven; den er bleven approberet af dens egne Undersaatter, og beundret af enhver fremmed Magt; enhver Regiering er kuns for saavidt fuldkommen, som den bevirker det Folks Lykke, som er den underkastet, den brittiske Constitution kommer Fuldkommenheden nærmere end ellers nogen; og jeg vil søge at bevise, at den kuns derfor ikke blev antagen af nogen anden fremmed Magt, fordi den constituerende Magts Viisdom forudsaae, at Folkets Tænkemaade ei uden Fare tillod Jndførselen af en sand Frihed hos dem. Nationer ere Jndividuer liig, underkastede visse Modedaarligheder; vores nærværende Tids Daarlighed bestaaer i Friheds Janden; men man vil ikke finde, at Folkenes Lykke og Velfærd bestaaer i dens Besiddelse; og ere et Folks Lykke og Velfærd, af en indvortes Værdie, ikke ønskværdigere end et Phantom, der bestandig undløber os, naar vi troe at holde det fast? – Frihed er ingen Plante, som skikker sig for hver Bund; allene under et Folk har den hidtil blomstret, og jeg vil vise i det følgende at dette Folk stedse vil blive udelukkende i dens Besiddelse.