JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-15
Efter Japanesernes Forsikkring dræbe de dem ved at rive dem Jndvoldene ud af Livet. – Til de besynderlige Indretninger i Japan hører en Classe, eller Orden af Blinde, der i hele Riget med Regjeringens Bevilling ere forenede i et Selskab, som har sine Privilegier, Love og en Høvding, som de kalde Fyrste. Disse have Hjelpere, en Skatmester a., som alle ere blinde. De sysselsætte sig, efter deres Ævner, med forskjellige Arbeider, og levere deres Fyrste de derfor indkommende Penge, som opbevares i den almindelige Casse og anvendes efter Selskabets Love. Mange Blinde ere Læger, især i forskjellige Sygdomme, som Japaneserne helbrede i Badestuer; Andre ere Tonekonstnere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-15
Anledningen til Stiftelsen af dette Selskab af Blinde gav en tapper japansk Hærfører, der i en Borgerkrig mistede sin Fyrste og Velgiører, og blev fangen af hans Fiende. Seierherren overøste ham med Velgierninger, og spurgte endeligen, om han vilde tjene ham, men hiin svarede, at han paaskjønnede hans Naade, og at han ei allene ikke vilde tjene ham, fordi han havde myrdet hans Velgjører, men at han endog ikke kunde taale at see ham, uden at føle Tørst efter Hevn. Derfor vilde han berøve sig Midlet til Hevn, og rev sig selv ved disse Ord Øinene ud af Hovedet, og kastede dem for Seierherrens Fødder. Efter denne Helts Død stiftede hans Efterkommere Ordenen for Blinde, som endnu er til Rettelse. S. 1250, Lin. 21, vaagner læs, vaager Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. sto Femtende Aargang. No. 75. Udgivet redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 19 September 1818. Om Qvaksalvere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
I det nyligen udkomne tredie Bind af Nyt Bibliothek for Læger læses en Afhandling om Nytten af Plastere paa en stor Overflade af Huden ved Caries (Beenedder) og dybe Ulcera finnosa, af Hr. Prof. Fenger. Hr. Forf. beretter deri, at han har seet den for nogle Aar siden afdøde, bekiendte Mad. Hummelgaard med paafaldende Held helbredde Beenedder, dybe sinuense Saar, Leddesvamp, Rygradens Krumning og den sygelige Forandring i Hofteledet, Conalgie kaldet, ved Hielp af Plastere, hvormed hun belagde den syge Deel paa en meget stor Overflade. Blandt flere Syge, hun helbredede, var en Pige, som for Been edder i to Aar havde brugt mangfoldige Midler, men, som tilsidst, kjed af den lange Cuur, forlod Frederiks Hospital, hvor hun indkom 1796, og derpaa henvendte sig til Mad. Hummelgaard. Denne helbredede hende i en Tid af sex Uger, ved at belægge den hele sygelige Omfang og en Deel af Armen med et Plaster. J Aaret 1799 havde Professoren selv det Uheld at faae et betydeligt Halskud i den venstre Fod. J 10 Uger maatte han holde Sengen i uforandret Stilling paa Ryggen; 4 Maaneder hengik inden han kunde kaste Krykkerne og 11 Maaneder inden Saaret var lægt. Da han i 9 Maaneder havde kjedet sig ved dette langvarige Tilfælde og ikke havde Taalmodighed til at holde sig rolig, fik han saa heftige Smerter i Foden, at han om Natten stod Fare for at faae Krampetilfælde; han maatte tage Opiat, og leed ligeledes om Morgenen naar han stod og betydeligen i en Tid af en Time inden Foden var kommen i Bevægelse. Mad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Hummelgaard havde just den Gang med udmærket Held helbredet to af Kammerraad Meinerts Sønner for Lamhed i Underextremiteterne, efterat den afd. Doctor de Meza og Forfs, ligeledes nu afdøde Broder, Regimentschirurg Fenger, forgjeves havde forsøgt de virksomste Lægemidler. Denne Cuur foranledigede, at Hr. Professorens Familie formaaede ham til at søge Mad. Hummelgaards Lægemidler; han gav efter, da Prof. Schumacher samtykkede i Forsøget, og blev i en meget kort Tid virkeligen helbredet. Dette lykkeligen anvendte Middel bragte ham til at eftertænke, hvorledes det med samme Held kunde bruges til at hielpe Andre. Maaden hvorpaa og de Omstændigheder, under hvilke Midlet bør bruges, maa efterlæses i Afhandlingen selv; Professoren forsikkrer, at han nu i en Tid af 14 Aar har anvendt denne Cuur methode i de anførte Sygdomme, og at dens Virkning har langt overgaaet hans Forventning, saavel i at redde Mennesker, som i at lindre de med de forhen anførte Sygdomme ofte forbundne rheumatiske Tilfælde, og i høi Grad at forkorte det Langvarige i Curen. Han har ikke allene selv prøvet Midlet paa Mangfoldige, men han har ogsaa formaaet andre Læger til at forsøge det, og alle have fundet det ligesaa prøvet som han Til Slutningen kommer han til at anføre nogle Jdeer, hvorledes han troer, da han har lært dette fortrinlige Middel af en Qvaksalverske, at dette Slags Folk bør behandles. De fleste og virksomste Lægemidler, som China, Rhabarbara, G. Ammoniacum o. fl. komme oprindeligen ikke fra Lærde, men fra Qvaksalvere, endog blandt vilde Nationer, som brugte disse Midler aldeles erfaringsmæssigen (empirisk. Han troer derfor, at man ei bør forfølge saadanne Mennesker, naar de ikke, som Bedragere, nøde dertil for den offentlige Sikkerheds Skyld, thi ved Qvaksalveres Forfølgelse vil ikke allene mangt et nyt og virksomt Middel gaae tabt, men endnu oftere mange af de i ældre Tider fortrinligen virkende og af Lægerne med mueligste Held brugte Lægemidler, aldrig igjen komme for Dagen. Men ligesaalidet som han billiger at forfølge disse Folk, naar de ere moralsk gode, saalidet vilde han tilraade at give dem en tøileløs Frihed. Det bør tillades dem, at bruge deres Midler, under Opsyn af en autoriseret Læge, som det maatte paaligge som Pligt, ei at aabenbare eller anvende Midlet, og, for at undgaae al muelig Chicane, skulde det ikke allene være dem tilladt at vælge hvilken autoriseret Læge, de vilde betroe Hemmeligheden, men endog kunne vælge i Dag een og i Morgen en anden legitimeret Læge til Opsynsmand ved de anvendte Midlers Brug. Naar dette havde været lovbestemt, vilde ikke allene Qvaksalvernes Had til Lægerne, og deres Forfølgelse af disse for endeel været undgaaet; men Samfundet vilde have vundet et nyttigt Lægemiddel, som nu er for bestandigen tabt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Jndenlandske Efterretninger. J denne Uge solgtes ved Auction de for det asiatiske Compagnies Regning hertil med Skibet. Frederik den Sjette, Capitain Jensen, fra Ostinden hidkomne Vægtvarer og Ballegods Priserne vare i Gjennemsnit, for Jngefær 8 Rbs. Pundet, for Jndigo 25 a 26 Rbmk. Pundet, for Salpeter 18 Rbdlr. pr. 100 Pd., for Bomuld, 2 Rbmk. 14 s. Pundet; alt rede Sølv. De hvide Varer, hvoraf her vare 1000 Baller, gik, paa de plettede nær, ind igjen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Kirken i Ringsted har unægteligen siden dens Gjenopbyggelse faaet et smukkere Udseende, end den forhen havde, naar man undtager Taarnets flade Kuppel, som dog for sig selv betragtet kan være passende nok, men synes ikke at staae i rigtigt Forhold til det spidse Tag paa Kirken. Havde Taget været fladt foroven som paa Fruekirke i Kjøbenhavn, saa kunde Kuppelen gjerne have været som den er og dog kommet i Symetrie, med Kirken; men nu vilde det Hele vist have vundet meget, naar Taarnet havde faaet en Halvkuppel med et lidet Spiir, saaledes som Kirkerne i Randers og Horsens have, og af hvilken første man kan see Prospectet paa Børsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Breve fra St. Croix af 28 Juni melde, at Handelen ligger og Velstanden er i Aftagende paa vore vestindiske Besiddelser, men iøvrigt hersker der god Sundhed. Man har uophørligen havt Regn med Torden, hvoraf man formoder at blive fri for en Orcan. Sukkerhøsten lover at blive meget Mariboe, den 15de September. Efter Jndberetning til Øvrigheden vare Priserne paa Korn og Fødevare, samt Kreature, i afvigte August Maaned følgende: En Tønde Hvede 12 Rbd. En Tde. Rug 8 Rbd. En Tde. Byg 7 Rbd. En Tde. Havre 4 Rbd. 3 Mk. En Tde. graae Erter 7 Rbd. En Tde, hvide Erter 8 Rbd. Et Pd. røget Flesk 1 Mk. 12 s. Et Pd. fersk Flesk, 1 Mk. 4 s. Et Pd. Kjød 14 s. Et Pd. Smør 1 Mk. 12 s. Et Pd. Ost 8 s. Et Pd. Talg 12 s. Et Slagtenød 35 a 40 Rbd. Et Faar 4 Rbd. Et Sviin 20 Rbd. Alt i Rbd. N. V. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Odense, den 15 Septbr. Hundedagenes Udgang gjorde, som man ventede, med indfaldende nordlige og vestlige Vinde, Ende paa Heden, og efter de nu vante daglige 20 Sr. Varme, kjøledes Luften ved Slud og Blæst til det Halve. Med Septembers Begyndelse indfandt sig ved fugtig Luft en ordentlig Sirocco Vind med 20 Sr. Varme, der var utaaleligere og usundere end den tørre Hede i Juli og August, indtil Vinden efter omtrent 8 Dage igjen gik nordlig og vestlig hver Aften, og omsider med Sydvest igjen bragte os dygtig Regn ingt. J de Nætter den norden og vesten Vind regjerte, frøes det hver Nat saa stærkt, at Tøirene paa Marken vare stive, Græsset ogsaa hvidt og stivt frossen, og tynd Jis paa Vandet. Heraf vil man omtrent kunne spaae sig den forestaaende Vinters Gang. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Odense. Den offentlige Examen i Odense Kathedralskole tog sin Begyndelse den 10 d. M. Skolen dimitterer iaar til Universitetet følgende 7 Kandidater: L. N. Balslev fra Haarslev i Fyen, P. Scholten og N. Eibye fra Odense, H. Reedsfra Palsgaard i Jylland, U. K. Schmidth fra Mesinge, F. Holm fra Dalbye paa Hindsholm, og J. Jedrozsky fra Nordborg paa Als. - Ligesom vore Gader i de sidste Tider have modtaget mange væsentlige Forbedringer og Forskjønnelser, hvoriblandt Man her blot vil nævne Planeringen og Omlægningen af den før saa steile og nævne Nedergade og Frue Kirkestræde, Nørregade med hele Strækningen fra Porten til Kanalveien og den smukke Jndkjørsel til Byen fra Hoved-Chausseen uden for Vesterport, hvorpaa Veivæsenet i dette Øieblik lader arbeide, saa har og Byens Borgemester, Hr. Etatsraad Bendz, nylig ved at lade borttage en stor udspringende Steentrappe med Rækværk, som spændte Fortoget uden for hans Gaard for Fodgjængere, givet et Exempel paa Hensyn til det Offentliges Nytte, som baade fortjener at anprises og at efterlignes af Andre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
(Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Aalborg. Den offentlige Examen i Aalborg Cathedralskole endtes, efter uafbrudt at være holdt i 14 Dage under jevnlige Besøg af Stiftets høie Øvrighed, Ungdommens Forældre og andre Velyndere af Underviisning, den 7de September med en kort Tale af Skolens Rector. Til Academiet demitteredes 2de haabefulde Ynglinge: C.H. Jørgensen, en Søn af Cancellieraad og Postmester Jørgensen og H. H. Beck, en Søn af Handelsgartner Beck, begge her fra Byen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
J Skolen optoges 12 nye Disciple, saa der nu findes ialt 62, alle Studerende. (Wandalls Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Det synes at Slottene i Nørrejydland have haft en ublid Skjebne. Den ulykkelige Jldsvaade paa Coldinghuus er endnu i frisk Minde, af Skanderborgslot er kun Kirken tilbage, i Randers seer man blot Slotshaugen, hvor det bekiendte Dronningborg forhen stod, og Slottet i Aalborg er neppe længere i saadan Stand, at det kan beboes af kongelige Personer. Ved Coldinghuus slot finder den Reisende dog endnu adskillige Mærkværdigheder. De forgyldte Jndscriptioner i Ruinerne af Kirken have udholdt Luen. Man seer desuden Marmorgangen Trappen til Prædikestolen, og under Taarnet den i historisk Henseende saa mærkværdige Kjælder. Omkring Skanderborg findes den meest romantiske Natur i Danmark. Den Fremmede glædes ved at see de mange bekrandsede Bakker og den speilklare, bugtede Sø, men den Danske henrykkes, naar han drømmer sig tilbage i fjerde Christians Ungdomsaar, og troer at den haabefulde Prinds endnu lærer her at anføre Værnet for den kjere Fædrenekyst. - Naturen er vel endnu omtrent den samme som i hine Dage; men Slotspladsen vidner om de menneskelige Tings Forgængelighed. Den Virksomhed og den Munterhed, hvorom Historien fortæller, vende nok aldrig mere tilbage til det yndige Skanderborg. Reisende have lagt Mærke til, at Aarhuus har faaet mange skjønne Bygninger siden 1806, og hvortil den større Handel nok meest har bidraget, imedens Randers, som ingen Søfart havde under Krigen, har erholdt et meere gammeldags Udseende. Det kommer nu an paa, om den gode Beliggenhed, som Aarhuus har for Seiladsen, ogsaa i Freden kan veie op mod de Fordele, som Randers har af at ligge midt i den frugtbareste Deel af Landet. Det er en sand Fornøielse at see de mange unge, store og velskabte Heste, der passere Coldingbro, naar der har været Marked i Nørrejydland. Man faaer ved denne Leilighed et tydeligt Begreb om den Skat, Danmark eier, blot i sine smukke og kraftfulde Hesteracer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Kjøbenhavns Børs d. 18 September. Cours. Hamb. 2 M. 253, a vista 268. Amsterdam 2 M. - , a vista - . London 2 M. - Rbdlr. - s. Paris - . Spec. 262. Specier solgtes til 15 Rbmk. 13 s., for Committeesedler blev givet (foruden Rente) 98 1/2 pr. 100; Oblig. 93. Norske Rigsbanksedler 21 1/2 a 22. Svenske Sedler 70 s. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Blandede Efterretninger. J den Norske Rigstidende af 9 Septbr. meddeles følgende Skrivelse fra Trondhjem, dat. 2. Septbr. "Sidstleden 30te August, Kl. 1 Eftermiddag, begav Hs. M. Kongen og H. K. H. Kronprindsen sig paa Reisen fra Røraas, under Hurraraab og Velsignelser af Stedets Jndvaanere, og af en Mængde Almuesfolk, som vare strømmede derhen fra langtfraliggende Egne. De høie Reisende toge Natteqvarteer i Holtaalens Præstegaard, hvor de ankom Kl. 6 om Aftenen. De fortsatte Deres Reise den 31te August Kl. 12 om Middagen, og standsede paa Størrens Præstegaard. Med Hensyn til Veiens Besværlighed havde Hs. Maj. bestemt saa korte Dagreiser. Lykkeligviis er ingen ubehagelig Hendelse indtruffen. - Den 1ste September, Kl. 1 om Eftermiddagen, forlod Kongen Størens Præstegaard, og kom Kl. 6 til Oust, den sidste Station ved Trondhjem. Stadens Borgerskab, Cavallerie-Corps og en Esquadron af Trondhjems ridende Jægere mødte der. Ved Generalmajor Bangs Gaard, som ligger 1/2 Miil fra Staden, var opstillet en lang Hay af Bønder og Bønderpiger. Disse Sidste strøede Blomster foran Kongens Vogn. Ved Enden af Hayen stod Stiftamtmand Grev Trampe, den Øverstcommanderende for Tropperne i Stiftet, General Seyersted, og de fornemste civile og militaire Embedsmænd, som havde indfundet sig for at bevidne H. M. deres undersaatlige Ærbødighed. General Seyersted, red foran, og modtog Kongen paany ved Stadsporten, hvor han, i Spidsen for sin Generalstab, overleverede Stadens Nøgler paa en Silkepude.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Borgerskabets Jnfanterie, Trondhjems Musquetteer=Regiment og Artillerie-Corpset dannede en Haye fra Stadsporten. Alle Gader og Vinduer vare opfyldte med Mennesker. Glæde og Henrykkelse vare malede paa Alles Ansigter, og en stor Folkemængdes Hurraraab blandede sig med Kanonernes Dunder fra Fæstningen og fra de paa Reden liggende Svenske og Norske Orlogsbrigger. Midt paa Storgaden var opført en særdeles vakker Æreport. Paa den ene Side var Kongens Navnechiffer med følgende Jndskrift: "Priscum restituit Nidarosiæ decus Han gjengiver Trondhjem sin fordums Anseelse); paa den anden Side læstes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
under H. K. H. Kronprindsens Navnechiffer, følgende Ord: "Regis et Populi deelecia" (Formaalet for Kongens og Folkets Kjærlighed). - H. M. steg ud af Vognen, og modtoges foran Æreporten af Stiftamtmand Greve Trampe, som, i Spidsen for Magistraten og Stadens Embedsmænd, stod paa høire Side, og af Biskop Bugge med Præsteskabet, som stod paa venstre Side. Under Æreporten hilsedes Kongen og Krondprindsen af Grevinde Trampe tilligemed 12 unge Damer, som afsang nogle Vers til at feire Deres Ankomst. H. M. gik den øvrige Deel af Veien tilfods. Paa begge Sider, fra Æreporten til Palaiet, stode en Mængde hvidklædte Damer, der strøede Blomster. Ved Jndtrædelsen i Palaiet modtoges Kongen af det Norske Statsraad, af Sverriges Riges Stænders Deputerede, af Medlemmerne i Høiesteret og af alle civile og militaire Embedsmænd, som ikke allerede vare komne imøde. Den hele Tid igjennem ophørte ikke Folkets Glædesraab, og de vedbleve, indtil Hs. Majestæt havde begivet Sig til Sine Værelser. - H. M. Kongen og Hs. K. H. Kronprindsen vedblive at befinde Sig i høiønskeligt Velgaaende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
Efter Hs. Majestæt Kong Carl Johans Befaling skulde paa Høistsammes Kronningsdag, den 7de September, løslades af Straffeanstalterne i Norge 28 domfældte Forbrydere, af hvilke 20 ere af Mandkjønnet og 8 af Qvindekjønnet. Af de første vare 14 dømte for Tyverie til Fæstningsarbeide paa Livstid; 1 for Bigamme dømt fra Livet, men Straffen bleven formildet til Fæstningsarbeide paa Kongens Naade, for Desertion til Fæstningsarbeide paa Kongens Naade, 1 for Blodskam med sin Steddatter til Livsstraf, som formildedes til Fæstningsarbeide paa Kongens Naade; 1 for intenderet Mord til Slaverie paa Livstid; 1 for Desertion og Forræderie i 1809 til Livsstraf, men formildet til Fæstningsarbeide for Livstid, 1 for Medviderie i falske Banksedlers Forfærdigelse, i 1817 dømt til 6 Aars Fæstningsarbeide, og nu til Landsforviisning for den Tid, som staaer tilbage at tilbringe i Straffeanstalten. Af de sidste vare I dømt i 1816 for gjentagne Leiermaal til 6 Aars Tugthuusstraf; 4 for Barnefødsel i Dølgsmaal til Livsstraf, som var formildet til Tugthuusstraf paa Kongens Naade; 2 for Tyverie til Tugthuusstraf paa Livstid; 1 for Blodskam med Stedfaderen dømt fra Livet men formildet til Tugthuusarbeide paa Kongens Naade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
2 Slaver, som formedelst Tyverie vare blevne kagstrøgne og dømte til Fæstningsarbeide paa Livstid, ere blevne ærliggjorte. Jngen af de benaadede Forbrydere, som sættes paa fri Fod, løslades, førend det er godtgjort, at samme er istand til paa lovlig Maade at ernære sig. Enhver, som løslades, sættes under Politiets specielle Opsyn paa det tilkommende Opholdsted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
De forviste og udvandrede Franske, der have taget Landet paa venstre Bredde af Adayes eller Trinidaad, der udspringer paa Cordillererne og efter et Løb af henved 200 Mile udgyder sig i den mexicanske Havbugt, i Besiddelse, have udstedt en Proclamation, undertegnet af Directeuren, General Charles L'Allemand, hvis Hovedindhold er følgende: Forenede ved fælles Uheld have Colonisterne søgt et Tilflugtsted i et Land, som er forladt af dannede Mennesker, og kun paa nogle Punkter beboes, eller gjennemtrækkes af indiske Stammer, der, nøiede med Jagten, forsmaae at dyrke det vidtløftige og frugtbare Land.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-19
De Udvandrede nedsætte sig her for at gjøre Jordbunden frugtbar ved deres Arbeide, angribe ingen, nære ingen fiendtlig Hensigt, og bede og Fred og Venskab. De Vaaben, de ere forsynede med, ville de kun bruge til Selvforsvar; det Land, hvori de nedsætte sig, skal see dem gaae frem med Held eller døe som Mænd. Stedet, hvor Colonien anlægges, skal hedde Landforvisningens Mark (le champ de Lexil). Landet eier allevegne de kostbareste Naturrigdomme: Fisk og Vildt i saadan Overflødighed, at de fleste Mennesker, som man her møder, ikke engang tænke paa, at forsyne sig med andre Levnetsmidler. Dog Colonisterne ville, uden at give Slip paa disse Fordele, ikke leve som Jægere eller Fiskere, men føre et selskabelig Liv, som Mennesket er skabt for. Colonien vil især lægge Vind paa Agerdyrkning og Konstflid. Den inddeles i Cohorter, hvoraf hver faaer en Høvding, som det paaligger at føre en Liste over Medlemmerne og hævde Orden. Hos Coloniens Directeur nedlægges en efter Cohortelisterne forfattet Hovedfortegnelse. Cohorterne forenes i en befæstet Omkreds (Enceinte). Alting er fælles og Arbeidet og Frembringelserne fordeles iblandt Cohorterne. De offentlige Arbeider begynde i Dakbrækningen og vare 4 Timer, derpaa fra Kl. 4 om Eftermiddagen til Solens Nedgang; efter fuldendt Arbeide spises, og, saa ofte Veiret tillader det, under aaben Himmel; Bordene ordnes saaledes blandt Cohorterne, at de Spisendes Antal er omtrent lige ved hvert; Maden bliver simpel, og til de fælles fordeelte Levnetsmidler kan lægges Fisk og Vildt, som Enhver selv maa levere til det Bord, hvorved han spiser. Levemaaden bliver eens for Alle, og i Retterne ingen Forskjel. Tiden imellem Arbeiderne om Morgenen tidlig og Aftenen, udfyldes med Privatforretninger og Maaltider, saafremt det offentlige Vel tillader det. Paa Aftenarbeiderne følge legemlige og krigerske Øvelser. Cohortecheferne ville lægge Mærke til dem, der udmærke sig, for ved given Leilighed at bruge dem, hvor de kunne være nyttigst. Store og gode Handlinger indskrives i Coloniens dertil bestemte Bog. Som Angreb mod Colonien betragtes Alt, hvad der sigter moden Nybyggers Liv og bringer det i Fare; hver beskjæmmende Fornærmelse, hver Udfordring ansees som en Fornærmelse mod Selskabet, og straffes strængeligen. En Lovbog skal ufortøvet opsættes for Colonien, til at bevare og beskytte Sikkerheden og Eiendommene. - (Denne Colonies Jndretning har stor Lighed med de første Oldnordboeres, der kom til vort Norden fra Asien og forefandt et Slags vildt Folk. Ogsaa de spiste ved fælleds Bord lige Retter, inddeelte sig Hobe, som istedet for Enceintes havde Borge- og Gaarde, og forpligtede sig, ligesom de franske Nybyggere, til at føre et tarveligt Liv og vænne sig til Haardførhed. Hvad hos disse Bogen er, hvori Bedrifter optegnes, det var hos vore Old fædre Skialdene.)