Aalborg Stiftstidende, 1845-11-20
J Zehra, en lille Stad, boede en Enke, som eiede et Stykke Jord, hun havde lovet sin Mand paa hans Dødsleie at bevare til Arv for deres eneste Barn, men Statholderen, som vilde udvide sin Have, behøvede Enkens Jord; han bød hende en høi Betaling, for samme, hvilken hun dog afslog at vilde modtage. Forbittret herover og han Enken bort og tog hendes Eiendom i Besiddelse. J sin store Sorg tyede Enken til Stadens Dommer. Denne var en stræng retfærdig Mand; han lovede at gjøre et Forsøg paa skaffe hende sin Ret og bød hende næste Dag at indfinde sig hos ham med et Æsel, en Sæk og en Spade. Hun kom, de begave sig til Enkens Jord, hvor Statholderen allerede havde mangfoldige Arbeidere ved de nye Anlæg, som skulde udføres. Ved Synet af Enken blev han forbittret; men Dommeren forsikkrede, at hun blot bad om at faae en Sæk af den Jord, hun for havde kaldt sin. Dette bevilgedes, og medens Enken fyldte Sækken, forklarede Statholderen for Dommeren sine Planer, som tillige sigtede til Forskjønnelse for Byen og til Behagelighed for dens Indbyggere. Da Sækken omsider var fyldt, sagde Dommeren: "jeg har endnu den Bøn, at du vil løfte denne Sæk Jord op paa Æslets Ryg. Statholderen, som studsede ved denne Anmodning, udbrød halv fortørnet: seer du da ikke, at denne Sæk Jord er altfor tung, til at jeg kan bære den. Hvorledes, udbrød Dommeren, allerede denne lille Deel af Jorden er dig for tung, og du frygter ikke for den Tid, da det hele store Jordstykke skal hvile tungt paa din Samvittighed hisset, hvor enhver Sjæl skal faae en retfærdig Dom og komme enten til Glæde eller Qval, eftersom hans Handlinger her vare gode eller onde. Statholderen følte sig dybt ramt, han stod mørk og taus; det syntes et Øieblik uvist, om Vrede eller Retfærdighed skulde seire i hans Hjerte. Da loftede han endelig glad sit Hoved i Veiret; han rakte Dommeren sin Haand med de Ord: Hav Tak, at du ved din Frimodighed her har frelst mig fra bil ter Qval hisset. Jeg giver Enken hendes hele Eiendom tilbage og Erstatning for den Skade, mine begyndte Anlæg have foraarsaget. De anførte Fortællinger ville vise, i hvor høi en Grad den hele Samling vil være istand til at give Christendommens Sandheder Liv og Jnteresse hos Ungdommen; de ere korte, og gjøre Anvendelsen og Forbindelsen med Lærebogen let for Læreren. De arbeide hen paa det Maal. at vække det reent Menneskelige, Gudsbilledet i Menneskes til gjenfødt Liv, hvilket i Fortalen er viist og fremhævet. At Bogen, saavidt den hidtil er bleven bekjendt, har fundet megen Anerkjendelse og en glad Indgang hos Yngre og Ældre, var efter dens Jndhold at vente; den er og saa af Mange bleven kjøbt, for ziirligen indbunden at tjene til Foræring ved festlige Leiligheder, saa ogsaa som Gave til Confirmanter. Men det maa, just for dens Hensigtsmæssigheds Skyld, ønskes, at den kunde faae en stor Udbredelse og benyttes tillige flittigen i Skolerne. Med Hensyn hertil hidsættes den i Grunden simple, men, som Erfaringen har viist, rigtige Maade, der med Held er bleven forsøgt paa nogle Steder. Sognepræsten kjøbte 6 Expl., gjorde en Dag i Skolen Børnene bekjendte med Bogen, lod den læse nogle Fortællinger og laante 6 flinke Børn af nogenlunde velhavende Forældre hver sit Exemplar med hjem, for at de kunde læse nogle Fortællinger for Forældrene, og med den tilføiede bemærkning, at de, hvis de syntes om Bogen, strax kunde beholde den, mod at bringe Præsten 4 Mk., som Bogen koster. Mange Forældre skjænkede deres Børn disse 4 Mk., strax kjøbtes 6 nye Exemplarer, med hvilke der forholdtes paa samme Maade. Saaledes blev den i kort Tid udbredt i hele Sognet og afgav en gavnlig Læsning i de huuslige Kredse, og Undommen kom nu i Besiddelse af Exemplarer, der kunde bringes med i Skolen til at benyttes ved Læsningen deri; der behøvedes nu kun for Skolens Regning at anskaffes nogle faae Exemplarer, til Benyttelse i Skolen af fattige Børn.