Aalborg Stiftstidende, 1844-10-14
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 12te October. Foruden de kjøbenhavnske Deputerede Hvidt, A. Hansen, Her forth og Feddersen og den Deputerede for Odense, Abrahamsen, have ogsaa af Østifternes Sædegaardseiere, Estrup, Neergaard til Førslevgaard, Rosenørn-Lehn, Langkilde og Schøller undskyldt sig for at møde ved den Roeskildske Stænderforsamling. I deres Sted ere indkaldte for Kjøbenhavn Directeur Duntzfeldt, Agent Lund, Uhrmager Kyhl og Procurator Ring; for Sædegaardseierne: Kammerherre, Grev Holck Winterfeldt til Rosendal og Hofjægermester Raben til Lekkendegaard, Kammerraad Hillerup til Bramstrup og Justitsraad Lindegaard til Lykkesholm. Paa Lolland-Falster blev, som bekjendt, Grev Knuth ved nyt Valg valgt. Af de mindre Landeiendomsbesiddere udebliver Procur. Boesgaard og hans Suppleant, Møller Fabricius er ikke længere valgbar. Endvidere har Hansen til Kragsberggaard solgt sin Eiendom og er hans Suppleant, Arvefæster Schroll, indkaldt. - Det scandinaviske Selskab holdt i Aftes sit første maanedlige Møde for i Vinter. Med Hensyn til Selskadets Virksomhed i det forestaaende Aar, havde Bestyrelsen troet at kunne udgive den paatænkte "Skandinaviske Journal, men maatte stille det i Bero for det Første, da man ikke endnu troede at besidde de Midler til at give denne det Jndhold og den Udstyrelse, som var et saadant Blad værdigt. Virksomheden vilde derfor nærmest blive den samme som i sidste Aar; man vilde afholde maanedlige Møder, hvoraf man haabede at kunne give det i December en større Udstrækning end de almindelige. Mag. Monrad udviklede i et meget smukt og humoristisk Foredrag Betydningen af det scandinaviske Selskab, hvilken var en indre og en ydre. Dette gjorde han ved at imødegaae endeel af de Jndvendinger, man havde gjort mod Selskabet, navnlig gjendrev han flere af Prof. Molbech i sin Dagbog (Lund, Upsalg og Stockholm i Sommeren 1842. Nogle Blade af en Dagbog med et Tillæg om den skandinaviske Eenhed, af C. Molbech.), gjorte bemærkninger imod de scandinaviske Sympathier i Danmark. Taleren hilsedes ved Talens Slutning med Jubel. – Ved det derpaa afholdte Aftensgilde hvori der deeltog saamange, som Pladsen tillod, udbragte Prof. Sommer en Tost for Mag. Monrad, hvilken han indledede med den bemærkning, at der gaves Toaster, som behøvede en lang Jndledning, og andre, som ingen behøvede, idet Gjenstanden for Toasten havde en saadan Klang, at den var tilstrækkelig; en saadan var den, han vilde udbringe, nemlig for Mag. Monrad. Denne optoges med megen Acclamation, der senere gjentoges, da Mag. Monrad, efterat Lector Wilckens først havde udbragt en Skaal for en Forbindelse mellem Svithiod og Danna, for Nordens Forening, reiste sig for at udbringe en Skaal for Hr. Prof. Stein og Sommer, der saa virksomt havde deeltaget i Selskabets Stiftelse. Han yttrede nemlig meget vittigt, at disse to Herrer havde undret sig over, at to saa sunde og stærke Forældres (Svithiods og Danas) første Barn (det scandinaviske Samfund), der var død en brat Død, ikke havde kunne leve, og de havde meent, at havde de været tilstede ved dets Jndtrædelse i Verden, var det ikke skeet, dehavde derfor været med at stifte dette Selskab, om hvilket man haabede det Bedste Prof. Flor fra Kiel udbragte, derpaa en Skaal for den danske Nationalitet, som ogsaa modtoges med meget bifald. – Dr. Ballin udbragte, en Tost for de svenske og norske Brødre ialmindelighed og de svenske Gjæster isærdeleshed (der var ingen norske tilstede). Han omtalte i sit Foredrag, at den Velvillie og Forekommenhed, man havde fundet i Norge i Sommer, som langt overgik Alles Forventning, havde han fundet det for sin Pligt at omtale. - Lector Wilckens udbragt en Skaal for Selskabet, han mindede om at, siden man havde drukket paa Forældrenes og Fødselshjælpernes Sundhed, burde man ogsaa drikke paa Barnets, hvis Fødselsdag det egentlig var, siden man første Gang samledes i Vinter, og ønskede, at det med Held maatte overstaae Børnesygdommen, navnlig komme godt fra det naar det fik sine Tænder. Denne Skaal modtoges ogsaa med Applaus. Til Slutningen udbragte Cand. Ploug en Toast for dem af Selskabets Medlemmer, der som Stænderdeputerede skulde til den Roeskildske Forsamling. Han yttrede, at den Ære, disse indlagde sig, flød tilbage paa Selskabet, navnlig maatte dets Anseelse, naar, som han haabede, dets Formand om faa Dage indtog Præsidentsædet i den Roeskildske Stænderforsamling, voxe, og endte med de bedste Ønsker for ham og de øvrige (Eft. Berl. T.)