Viborger Samler, 1812-12-31
Jmod vor høire Fløi stod den russiske Armee fra Volhynien; den forlod derfor Operationslinien mod Minsk og gjorde Linien mod Warschau til sin Stampunkt. Keiseren forudsaae den 9de Novbr. dette. Saa haardt det og syntes ham, paa saa grusom en Aarstid at maatte sætte sig i Bevægelse; saa tvang dog Omstændighederne ham dertil. Han haabede imidlertid, at naae Minsk eller Berezina før Fjenden. Han forlod Smolensk den 13de og var den 16de i Krasnoi. Kulden tog saaledes til, at man havde 16 til 18 Graders Frost. Veien vare formedelst Glatisen saa farlige, at Rytter Styk= og Vognhestene styrtede hver Nat, ikke i Hundrede men i Tusendetal, især de fra Frankrig og Tydskland. Vort hele Kavalleri var til Fods, vi maatte see Kanoner og Bagagevogne uden Forspand. En stor deel Kanoner og Krigs- og Mundforraad maatte vi forlade og tilintetgjøre. Ja, i faa Dage, styrtede over 30,000 Heste. Fra 6te til 14de Novbr. havde denne skjønne Armee faaet et ganske andet Udseende. Uden Kavalleri kunde vi ikke rekognoscere 1/4 Miil fra os og, uden Kanoner, kunde vi intet Slag vove. Armeen maatte fremad, for ikke at vove noget Slag; den maatte udbrede sig tillige, for ikke at omringes og Rytteriet, som skulle dække og forbinde Kolonnerne, manglede. Dette tilligemed den tiltagende Frost gjorde vor Tilstand, høist uangennem. Mange af Soldaterne, der ej vare stærke eller kunde hæve sig over tilfældig ublid Skjebne, tabde Modet og saae Ulykken større, de stærkere, beholdt deres Munterhed, og saae i de nye Besværligheder, ny Ære ved at overvinde dem. Russerne, som paa Veiene saae de skrækkelige Spor af den Elendighed der traf den franske Armee, søgte at benytte sig deraf. De omviklede alle vore Kolonner, med Kosakker, som liig Araberne, bortslæbte enhver Vogn, som skeiede ud fra Veien. Dette elendige Rytteri, som kuns giør Allarm og ikke er istand tilat bryde igjennem et Voltigeurkompagni, blev nu, under disse Tilfælde, os yderst frygteligt. Dog maatte de fortryde hvert alvorligt Angreb de gjorde. Vicekongen, som de stode foran, kastede dem tilbage og dræbte mange af dem. Hertugen af Elchingen, som førte 3000 Md. Eftertrav, havde sprængt Smolensks Volde. Han blev omringet og befandt sig i en slem Forfatning; men, med den ham egne Uforfærdelse, drog han sig ud af Faren. Efterat han hele den 18de havde drevet Fjenden foransig, gik han om Natten til høire Side over Borystehennes og bedrog saaledes Fjenden i sine Beregninninger. Den 19de gik han over Floden ved Orsa- og de trætte Russer forfulgte ham ei videre. Russernes Armee fra Volhynien vendte sig den 16de mod Minsk og gik mod Boryssov. General Dombrovsky forsvarede Broskandsen der med 3000 Md. Den 23de blev han nødt til at vige. Fjenden gik over Bertzing og søgte Bobr. Fortravet udgjorde Divisionen Lambert. Hertugen af Reggio, som var i Tscherenii, var beordret at gaae til Boryssov for at understøtte Armeens Overgang ved Berezina, stødte paa Lamberts Division d. 24de, 3 Mile fra Boryssov, angreb den, slog den og fangede 2000 Md. 6 Kanon og 500 Pakvogne. Russerne søgte over paa Floden Berezinas høire Side, og afbrændte Broen, der er 300de Favne lang. Russerne besatte imidlertid overalt Floden, der var fuld af Driviis og har paa Siden store Moradser. Den fiendtlige General havde posteret sine 4 Divisioner i de Huulveie, som han troede de Franske ville passere. Med Daggryet d. 26de kom Keiseren til Landsbyen Studzianka, efterat han havde blændet Fjenden ved sine Manøvrer og lod strax, i den fiendtlige Divisions Paasyn, slaae to Broer over Floden (der er 40 Favne bred) Hertugen af Reggio gik over og drev Fjenden i 2 Timer foran sig. Fjenden retirerede til Broskandsen ved Boryssow. Den fortjenstfulde General Legrand blev haardt dog ei dødelig saaret. Den 26de og 27de gik hele Armeen over Fløden. Hertugen af Belluno var befalet med sit 9de Korps at følge Hertugen af Reggiøs Bevægelser, udgjøre Eftertravet og holde den russiske Danaarmee i Tømme, som forfulgte ham. Dette Korpses Eftertrav udgjorde Divisionen Partonnaux. Den 27de om Middagen kom Hertugen til Broen ved Studzianka, men Divisionen Partonnaux, som om Natten forlod Boryssov, havde ladet en Brigade gjøre Eftertravet, for at afbrænde Broen. Denne Brigade gik først af om Aftenen Kl. 7, kom om Midnat til Floden og søgte forgiæves den første Division, som var afgaaet Kl. 6; men denne havde taget feil af Veien og gjorde en Omvei af 2 a 3 Mile og var om Natten, nær ihjelfrossen, kommen nær den fiendtlige Jld, som den antog for fransk, og er rimeligviis omringet og fanget. Ved denne skrækkelige Feiltagelse tabde vi 2000 Md. Fodfolk, 300 Heste og 3 Kanoner. Man siger Divisionsgeneralen var ikke ved sin Kolonne. Hele Armeen var passeret Floden d. 28 Morgen. Hertugen af Bellund bevogtede Broskandsen paa venstre og Hertugen af Regio den paa høire Bred - - Da Boryssow var rømmet, støde de russiske Armeer fra Dünau og Volhynien i Forbindelse. De aftalte et Angreb. Den 28de angrebes Hertugerne af Reggio, Bellund, Elchingen og Treviso. Fjenden ville omringe vor høire Fløi. Vort 4de og 5te Kyrasseer regiment huggede ind i 6 forskjellige Qvarreer Fodfolk og slog Rytteriet, som dækkede dem, tilbage, gjorde 6000 til Fange, og toge 2 Fahner og 6 Kanoner. Veichsellegionen søgte i en Skov at bryde igjennem Fiendens Centrum. Hertugen af Belluno gjorde 5 til 600 Fanger. General Fournier gjorde et heldigt Angreb med Rytteriet. Hertugen af Reggio blev truffen af en Flintekugle i venstre Side; men Saaret er ej dødeligt. Russerne leed meget i denne Fægtning ved Berezing. Den 29de bleve vi paa Valpladsen. Vi havde 2 Veie at vælge: den til Minsk, som gik gjennem en Skov og Moser og Veien til Wilna, hvor Landet er got og Veiene bedre. Armeen, som under en Marsch af 50 Dage, skrækkelig var angreben og maatte slæbe sine Saarede og Syge efter sig, valgte den bedste Vei, for at naae sine Magasiner. Den 30te var Hovedqvarteret i Plechnitsi, den 1ste Decbr. i Slaiki og den 3die Decbr. i Molodetschno, hvor de første Transporter Levnetsmidler fra Wilna mødte dem. Resultatet af disse Fægtninger er den "Armeen har nødig at forfriske sig, skaffe Rytterne Heste, fornye Artilleriet og Bagagen. Vogne og Heste ankomme atter, General Bourcier har allerede samlet 20,000 Remontheste. Generaler, Officerer og Soldaterne have liidt meget ved Strabadser og Mangel. Mange have mistet deres Bagage, da deres Heste døde, andres ere faldne Kosakkerne i Hænderne. Kosakkerne have opfanget en kelte Jngeniører og Landmaalere, samt nogle saarede Officerer, som forlode Convoierne og gik fra Veien Ved alle disse Armeens Bevægelser, var Keiseren bestandig omringet af sin Garde. Hertugen af Jstrien, kommandeerte Kavalleriet, Hertugen af Dantzig Jnfanteriet. Alle opfyldte de brave Soldaters Pligter. Vort Rytteri var saaledes i Knibe, at man til sidst samlede alle de Officerer, som havde Heste, omtr. 600 Rd. og dannede deraf 4 Kompagnier. Generalerne gjorde Captains Tjeneste og Obersterne vare Underofficerer. Denne hellige Sqvadron blev, under Kongen af Neapel, anført af GeneralGrouchy, og var bestandig i Nærheden af Keiseren. Hs. M. var bestandig ved bedste Velgaaende.