Kiøbenhavns Postrytter, 1788-05-23
Da de Deputerede kom med denne nye Forestilling til Versailles, lod Kongen dem sige, at han ikke vilde tale med dem, førend de formeldte to Parlementsraader vare til Vagten overleverede. Samme Aften Klokken 5 rykkede Gardecapitainen Greve d'Agoult, med et stærkt Corps af den franske Garde, for Palaiet, besatte de yderste Dørre, og lod ingen passere hverken ud eller ind. Foruden Parlementslemmerne vare der over 800 andre Personer i Palaiet, som maatte tilbringe hele Natten der. Da alle Dørrene og Vinduerne vare vel bevogtede, vilde Greve d'Agoult selv ind i det store Parlementskammer, og da man nægte ham Indgangen, truede han med at lade Dørrene slaae ind, hvortil han havde Ordre og Øxer i Beredskab. Herpaa blev han indladt i bemeldte store Kammer, hvor han i Kongens Navn forlangte Depremesnil og Montsabert strax udleveret. Parlementet svarede, det kunde og torde ikke udlevere dem, da de nu vare under Lovenes Beskyttelse. Greven forlangte dette Svar skrivtligt, fik det, og sendte det strax med en Con reer til Versailles, for at faae nye Forholdsordres. Jmidlertid vigede Vagten ikke fra Palaiet, og naar en Pair eller en anden af Lemmerne gik ud af det store Kammer, saa fik hver af dem 2 Soldater med sig. Klokken 3 om Eftermiddagen kom de udsendte Deputerede med uforrettet Sag tilbage fra Versailles, og berettede Udfaldet af deres Ærinde, og kort derefter fik Greven ogsaa sin Con reer tilbage. Morgenen derefter Klokken henved 7 fik de for ommeldte 800 Personer, som havde været der Natten over, Tilladelse til at gaae hiem; men alle Parlementslemmerne maatte blive der. Greve d'Agoult paastod paa nye, at Depremesnil og Montsabert skulde ham efter igientagen Kongelig Ordre udleveres, hvis ikke, maatte han tage dem med Magt. Endnu ventede han nogle Timer, da han ikke gierne vilde bruge Magten paa et saa helligt Sted, og nødig lade sine Soldater trænge sig igiennem biskopperne, Marechallerne og Pairene ind i det store Kammer, for at udtage begge Arrestanterne. Men da Klokken blev 11, og man endda ikke godvilligen vilde udlevere dem, kom Greven med den fornemste Parlementsbetient ind i det store Kammer, og befalede ham i Kongens Navn, og under haard Straf, at vise sig de Herrer Depremesnil og Montsabert. Betienten forsikkrede adskillige Gange, og paa sin Ære, at han ikke faae dem; og det var virkelig saa i sig selv; thi de vare vel tilstæde i Kammeret, men ikke paa deres sædvane, lige Pladse, siden de havde forstukket sig bag de andre. Nu kom det til det yderste. Greve d'Agoult vedblev sin Paastand, og da man mærkede, at al videre Modstand vilde være unyttig, traadde Drepremesnil frem og sagde: Jeg vil ikke giøre Betienten ulykkelig, jeg er Depremesnil. Han spurgde derpaa Greven, om han virkelig havde Ordre til at lade Soldaterne lægge Haand paa sig, og da Greven forsikkrede, at det forholdt sig saaledes, ifald han gjorde ringeste Modstand, saa lovede han at følge med, for ikke at giøre større Opsigt. Greve d'Agoult tog ham med sig, efterat han i Forveien havde tilladt ham at tage sin meget rørende Afskeed med Forsamlingen, og strax derefter lod han sin Lieutenant afhente Hr. Montsabert. Hver satte sig med sin Officeer i en Vogn, og kiørte saaledes til Staats ministeren de Breteuil, hvor der blev holdet Forhør over dem, og den første derpaa sendt til Øen St. Margarete i Provence, og Montsabert til Pierre en Cise, hver i sin Postchaise. Den Tumult, de ved deres Flugt til Palaiet havde foraarsaget, har forstørret deres Straf, thi deres første Dom var, at Depremesnil skulde været sat i Bastillen, og Montsabert viist i Landflygtighed. Den førstmeldte er desuden ogsaa derved strafskyldigere, at han har bestukket een af Drengene i det Kongelige Bogtrykkerie, for at levere sig de under Pressen værende Kongelige Forordninger angaaende Forandringerne med Parlementet, efter hvis Giennemlæsning han havde saameget desbedre Leylighed og Stof til at concipere den haarde Forestilling under 3die hujus. Han skal ogsaa have ophidset adskillige af Parlementets Lemmer til at denoncere den nye Compte ren du i Forsamlingen. Saasnart Greven var færdig med begge Arrestanternes Transportering, gik han igien ind til Pairene og de øvrige Lemmer, og fortalte dem, at de kunde nu blive sammen saalænge de lystede; men han havde Ordre, ikke at lade dem faae noget at leve af, og at lukke Dørrene for det store Kammer, naar de havde forladt det. Efter dette Optrin udfærdigede Parlementet et nyt Arret med følgende Erklæring: Parlementet har ikke med Ligegyldighed været Vidne til to Magistratspersoners Bortførelse, og seet dem med Magt bortslæbes fra Retfærdighedens og Lovenes Helligdom. Monarken selv maa være rørt ved Beskrivelsen over den sørgelige Stilhed, som under dette mageløse Optrin og Kongens strænge Ordres Udførelse har hersket i denne ærværdige Forsamling. Det lader som man virkelig har havt i Sinde at krænke Magistraturen, da man paa en saa krigersk Maade har beleyret "Parlementet, der ikke har gjort andet end dette, at sætte Fornuften til Modværge imod Lovenes Fiender. Parlementet anholder derfor underdanigst hos Hs. Maje"stæt om deres to værdige Lemmers Jndsættelse igien i "deres Pladse. – Først om Eftermiddagen Klokken 3 skiltes Forsamlingen ad, og det store Kammer blev af Greven tillukket. Den 7de var alting igien roeligt.