Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-03-04
Jmedens Sixtus den var Pave i Rom, tildrog sig Følgende med en Sicilianer, ved Navn Mozzi, Han var født i Syracusa, af Haandtering en Chirurg, og havde i sit 25 Aar giftet sig i denne sin Fødestad med en ikke uformuende Kone. Efter tre Aars Forløb forlod han af ubekjendte Aarsager denne sin Ægtefælle, og begav sig til Neapel, hvor han ægtede en Maitresse, der eiede over 10000 Scudi. Neppe vare tre Aar forløbne, inden disse Penge vare forbrugte, han listede sig derfor fra Byen og kom til Venedig. Mennesket havde et smukt Udvortes, og svarede ingen Umage for at indsnige sig hos det smukke Kiøn, saa han neppe havde været her et Par Maaneder, inden han kom i Forstaaelse med en nyelig afdød Skrædders Enke, som havde over 4000 Scudi. Hun, som haabede at komme i en fornemmere Stand, indlod sig snart i Ægteskab med ham. Men - da hun ikke saae synderlig godt ud, forlod det letsindige Menneske hende snart efterat have modtaget af hendes Eiendomme, hvad han kunde føre med sig. Hans Vei gik nu til Rom. Han udgav sig der for en Kunstlæge, og da han virkelig ikke var uduelig, kom han snart i temmelig Credit. Derved fik han Mod til, uden at tænke paa, at Sixtus var Pave, eller at bekymre sig om een eneste af hans forrige Koner var død eller ikke, for fjer 1) Fortalt : i Leben des berühmten Pabsts Sirtus, den 7, beschrieben durch Gregorio Leti. XII Buch paa. 445. degang at indlade sig i Ægteskab med en Dame, med det Forsæt, som han siden bekjendte, at reise bort med hendes Formue, der beløb sig til 10,000 Scudi, og dermed at vende tilbage til sin Fødebye. Men nu havde hans Skurkestregernaaet deres Maal, thi just som Præsten til Kirken. di san Paniratio viede ham, var hans sidste forladte Kones Broder i Venedig, og befandt sig i Messen. Denne lagde nøie Mærke til, hvor han gik hen, og meldte det til Gouverneuren, som ufortøvet lod Hr. Urian marschere i Fængsel, just som han skulde gaae i Seng med sin nye Kone Sixtus var nysgierrig efter at see dette forvorvne Menneske, og vilde selv forhøre ham. Han svarede ganske frækt paa Pavens Spørgsmaal saaledes: Hellig Fader, jeg bekjender, jeg førstegangiftede mig i Syracusa, men denne Kone gjorde mig saameget af det med sine Narrestræger, at jeg saae mig nødsaget til at forlade hende. Den paa begav jeg mig til Neapel, og tog mig en anden Kone, men denne havde været Maitresse, jeg piintes daglig af Jalousie, hvad kunde jeg da gjøre andet end tage min Afskeed og saaledes reiste jeg til Venedig. Der fandt jeg Leilighed til at forbinde mig med en Tredie, men hun var slet ikke efter mit Hoved, saasnart som muligt skyndte jeg mig bort fra hende. Endelig kom jeg til Rom, og har faaet den fjerde Kone; men ikke kan jeg nægte, at jeg allerede i de faa Dage, jeg har omgaaes med hende, har mærket eet og andet hos hende, hvoraf jeg kan slutte, vi ei længe kunne leve sammen. Hvorpaa Paven ganske kort svarede: Her paa Jorden fandtes ikke Fruentimmer nok, hvoraf han kunde udvælge sig een, der ret var efter hans Hoved, han vilde derfor sende ham til et andet Land, hvor der var langt Flere, og hvor han havde Lov at vælge, saalænge han lystede; med det samme gav han Gouverneuren befaling til følgende Dag at lade ham henrette. Det ulykkelige Kys.