Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1791-12-30
25de Aargang. No. Been. Kongelig Tronhjems privilegerede. allens Contoirs To Udgivende. Ugentlig. terretnii. bad, Hed Justice-Raad Nissen. Søm Forsendes med Posten. Fredagen den 30te December. (Fortsettelsen fra No. 51.) Dog maae jeg vel af Hukommelses Mangel have udeladt en af de kostbare Æretitler, derfore begyndte han en Allarm saadan at jeg skald; endeligen spurgte han om mit Navn og Fødested, hvilket dobbelte vanskelige Spørgsmaal jeg besvarede med den største Ærefrygt. Wahr mund er mit Navn, og i de redeliges Land har jeg seet Værdens Lys, strax greb han efter sin store Atlas og igiænnem saae alle Landkortene, og fandt intet mindre end det for ham nævnede de Redeliges Land. Siden han nu var utaaleligen høimodig, saa vilde han ikke lade mig gaae. tom fra sig igiæn, men gav mig en stoer Mængde af grove Skiældsord med paa Veien. Dog var jeg endnu ved godt Mod og mente, Dyden skulde boe i det femte Værelse. Min Skyts=Engel lukkede og denne Dør op, der modtog man mig paa det bæste; her hørte jeg mange venlige Ord; jeg meente her maatte Englene boeDe Øjne, som saae paa mig, forekomme mig som den klare Luft-Himmel og saa til som disse Øine bevægede sig, blev jeg var Venlighed i hendes mæst indtagende Skiønhed. Mine tomme Lommer i mine Klæder bleve fyldte med Hengivenheder, Tienestfærdigheder, Tienestberedvilligheder og Løvter saaledes: De tvende Stierne-Tydere. Der var i Bagdad en berømt Stierne Tyder, navnlig: Abon Meachir, Jngen af Himmelens Bevægelser undgik ham og de overordentlige Luft-Tegn vare det ikke for ham; han vidste de skulte Ting og forud sagde det tilkommende allene ved Stiernenes Beskuelse. Han var ikke mindre beløben i Cabakens Hemmeligheder ikke mindre grundig i Punktere Kunsten. Den lærde Philosof stod i det fortroeligste Venskab med Numann, Calisens Aroum-Errechids, Gunstling. Denne Hofmand havde det Uhæld, at komme i Ungade hos Fyrsten, som vilde lade ham omkomme. Numan seende sig Liv i Fare, flygtede hen til sin Ven, Stierne-Tyderen, og begiærede hans Hjælp. Jeg kunde lætteligen skiule eder forCalisens Eftersøgning, siger Machiv til ham, dersom denne Prints ikke havde hos sig en Stierne-Tyder, hvis Kundskab jeg frygter for lader os imillertid stræbe, at bringe hans Videnskab i Forvirrelse og lader os i det ringeste hindre ham fra at opdage eders Opholdstæde. Machiv satte i en Kobbergryde, en omsnoet Guldmorter, paa hvis Bund han lod Numan sætte sig 5 han fyldte derpaa Gryden med Blod. Efterat Calisen forgiæves havde søgt allevegne efter Numan, tog han omsider sin Tilskugt til sine Stierne-Tyder og befalede ham, at opdage ved sin Kunst det Sted, hvor den skyldige var flygtet hen. Efter mange Jagttagelser siger Calisens Stierne-Tyder til ham. Den, som de søger efter, Herre er flygtet til en Guldøe, liggende midt det Blodhav og dette haver omgivet med Kobber Muure. Arøem, som aldrig havde hørt tale om saadan Øe, troede, at StierneTyderet denne Gang havde taget Feil Denne Fyrste, mishaabende om at finde Numan, tilgav ham, og erklærede, at han uden Frygt, kunde fremstille sig for ham. Numan lod sig paa Aroums Ord see ved Hoffet. Saasnart Elisen fik ham at see, spørger han ham, hvorledes han kunde undgaae de nøje Eftersøgelser, han havde ladet giøre efter hans Person. Da Hofmanden havde fortælet ham Sagen, som den havde tildraget sig, faae Calisen da med Forundring, det Slags Forhold, som var imellem hans Stierne=Tyders Jagttagelser og den Øe, til hvilken Numan var flygtet. Jndfald. Jeg skulde aldrig givte mig, sagde en vis Adelsmand, dersom der er var afFrygt, at min Slægt Fulde uddøe. Store Folk kan og seile, sagde Bonden, da han saae Fyrsten spille paa ViolEn Kræmmer=Svend blev Lied af Handelen og søgte et andet Embede, iblant andre Argumenter han brugte for at opnaae sit Ønske, var dette det vigtigste, at de ufeilbarligen vare blevne hullede, dersom ikke Skræderen havde gjort dem som en ærlig Mand. Nu spurgte jeg min Skyts-Engel, hvor jeg var, Han svarede mig: i den bæske Værden. Jeg blev forskrækket og vaagnede.