Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-02-11
Saasnart man havde i Varschau faaet Feld marskal Diebitschs Sabalkanskis Proklamationer, blev denne afgiørende og næsten frygtelige Bestutning taget; den Preussiske Statstidende tilføier, at man tillige ombyttede den hvide Kokarde med den trefarvede. Man havde i Kammerets Forsamling oplæst de Dokumenter, som angik Underhandlingerne med Rusland, og efter langvarige Diecussioner, fremkom Landdags Marskallen Ostrowski med det anførte Forslag at ophæve den første Artikel af den for krænket erklærede Constitution og med det samme at afsætte Polens Konge, og at erklære Thronen for ledig; og dette overordentlige og man kan sige forvovne Forslag blev nu uden al Votering og ved en eenstemmig Acclamation antaget af begge Kammerne. Dagen der paa blev der debateret om Landets nye Regiering, og efter 5 Timers Debatter blev man enig om, at Regieringen ikke skulde overdrages Ministerne, men til en særskilt Authoritet. LandagsMarskallen Ostrowski sagde i sin Tale, hvori han foredrog dette mærkværdige Forslag: at nu var det afgiørende Øieblik kommen, hvori de forsamlede Folke Repræsentanter maatte fuldende det begyndte Værk. Det maatte nu blive Nationens Valgsprog hellere at gaae under end at underkaste sig. Man maatte ikke see paa Folketallet men allene paa Folkestemningen. De constitutionelle Nationer i Europa, som fra deres Talerstole og i offentlige Blade have aabenlydt erklæret sig for Polakkerne, ventede kun paa at disse vilde erklære, deres Selvstændighed, og da ville Hielpetropper. nærme sig til dem fra Seinens og Themiens Bredder. Man maatte derfor tillidsfuld udtale disse Ord; dette var Rigsdagens første Pligt. – Saasnart de Polske Kame havde constitueret Polen som et uafhængigt Rige, saa havde det to Ting fremfor alt at foretage sig; det ene var: at afsende Gesandte til de udenlandske Hoffer, og den forrige Polske Jndenlandsk Minister Greve von Mostovski og Direkteuren for den Polske Banke Hr. von Grzymala ere paa Reisen til Berlin for at overbringe Communicationer til den Preussiske Regiering. Den Preussiske Generalconsul i Varschau skal være sat under Opsigt; derimod taler man om at nogle Franske Officere som vilde have begivet sig til Polen, ere blevne viste tilbage i Schlesien. - Den anden Følge som Uafhængigheds Erklæringen maatte frembringe, var at den Polske Armee strax fik Ordre til at brække op. Denne staaer nu ved Bug floden og man siger at den bestaaer af 120,000 Mand regulaire Tropper. Den bekiendte Polske Partiegiænger Oberste Kuscheel, er, da alle Floder endnu ere haardt tilfrosne, eftersom man i Enden af Januar havde en Kulde der af 16 Grader, gaaet over Bugfloden, og har allarmeret de Russiske Forposter. Russerne ere paa deres Side rykkede ud i et stort Antal af Grodne, og Generalfeldtmarskal Diebitsch har forlagt sit Hovedqvarteer til Sokolki. Den nye Chef for Armeen Fyrste Radzivill har udstædet en Proklamation fuld af Opmuntringer og Kamrene have decreteret et Regulativ angaaende Førelsen af af hans Commando og den Magt som er bleven ham betroet. Alle Polske Blade vedblive at være fulde af Efterretninger og Gaver som indsendes, om frivillige Tropper som forsamle sig, hvoriblandt 60 Fruentimmer i Varschau, som ville absolut danne et Corps. J det Krakauiske blive Bønderne bevæbnede med Leer og commanderede af Præsterne, som bære Korsets Tegn foran dem. Man indleveret Sølvtøiet til Varschau, og holder der for en Skam at spise med andre Skeer end Træeskeer. – En ung Pige, som ikke vil nævne sig, har indsendt 15,000 Rigsdaler. - Af disse mange Pengebiedrag kan det forklares, at de Polske Statspapirer ikke ere faldne betydeligt, og at den Polske Finantsminister har kunnet aflægge en fordeelagtig Beretning om Budget. – De politiske Klubber ere nu i fuld Gang i Varschau, de blive især dirigerede af den bekiendte Professor Joachim Lelewell. Deri er bleven foreslaget af en Præst ved Navn Klonowski, at det skal overdrages Præsterne at holde Taler fra Prædikestolen om Politik til Bønderne og forfælle dem hvad der passerer. Man er vant til at der i de politiske Klubber bliver gaaet til de største Yderligheder; men i de politiske Klubber i Varschau er man nu gaaet til det Alleryderste som er mueligt; da Klubberne have d. 25de Jan. foranstaltet i et Græsk Kapel i Staden, en Sørgefest for de Personer, som giorde Oprør imod Keiser Nicolaus ved hans Thronbestigelse og som dengang bleve henrettede. Naar man gaaer saa yderlig vidt, saa er der ikke andet tilbage end enten at seire eller at lave sit Hoved til Blokken). - Den Dag Kammerne fattede den Reselution at erklære Polen for et uafhængigt Rige, saa opvakte det en almindelig Enthusiasme. Folkemængden i Varschau modtog Fyrsten Egartorisky, Marskallen Wladislav Ostrovski, og Statssekretairen Niemensewitz, da de traadte ud af Forsamlingsfalen med det Raab, til Vaaben til Vaaben og ledsagede dem hiem; om Aftenen var Hovedstaden illumineret. Endnu maae tilføies at Sr. Ostrowski sagde i Mødet: at Feldtmarskal Greve Diebitschs Proklamationer maatte overtyde enhver om, at der ikke kunde udrettes noget ved Underhandlinger, og at derfor Nationen maatte erklære sig som løsgiort fra sin Eed imod den Russiske Keiser, fra det Øieblik af at han har givet Ordre til at hans Tropper skulle rykke ind i Kongeriget, at da vil først Europa erkiende Polakkerne som et frit Folk, og derfor maatte Forsamligen begynde med at forhandle om Greve Roman Soltyks Forslag, (Man vilde erindre sig at den Biskop, som den Russiske Gesandt Fyrste Repninfordum lod bringe til Siberien ogsaa hedte Soltyk) og at udelukke det herskende Dynastie fra Thronen; men Kamrene fandt det ikke engang nødvendigt at forhandle om denne Sag, men fattede den vigtige Beslutning, uden al Debattering Polakkernes Had gaaer nu ud over Diktatoren Chlopitzski, som de anklage for at han ikke holdt Storfyrsten Constantin tilbage som Gidsel, ikke tog de Russiske Tropper til Fange, og for at han indlod sig i Underhandlinger med Keiseren, som røbe, at han ikke var Polens Sag oprigtig hengiven. Folkemængden var høist opbragt imod ham og stimlede den Dag, da Polens Uafhængighed blev derretteret, sammen omkring hans Boelig og udstødte Trudsler, men Nationalgarden ilede til og holdt Roligheden vedlige. Han skal nu være syg og hans Forstand skal endog være angreben. Han havde skrevet til Rigsdagsdeputionen: at han ikke kunde forsvare at føre den Polske Armee i den saa ulige Kamp og at han derfor tilraadte Underhandling. Maaskee Manden har Ret, thi 180,000 veløvede Russiske Tropper skulle være paa Marschen til Polen og man vedbliver at paastaae: at uagtet alt hvad der skrives i de Polske Aviser, saa er Enthusiasmen ikke er saa stor imellem Folkets store Masse, som imellem Adelen og Klubisterne i Varschau Polakkerne synes derfor ikke at kunne frelses, med mindre det er Guds Villie, og hvad menneskelig Hielp angaaer, kun ved de 6 Engelske Orlogskibe, naar de ankomme paa et vist Punkt, dersom det er deres Bestemmelse. Det er sikkert et lognagtigt Rygte, som manhar havt i Antverpen; men hvor man med god Grund er klæd af Revolutionen og ønsker at Prinsen af Oranien maae blive valgt til Konge, at de 5 Magter have besluttet at 60,000 Mand skulde besætte Belgien og at Prinsen af Oranien skal af dem indsættes til Vicekonge. - Gen. Sebastiani har nyelig sagt i de Deputeredes Kammer, at den store Katastrophe, hvorved Belgien var bleven evig skilt fra Holland var udbrudt, saa ilede vi med at erklære, at dersom kun en eneste udenlansk Soldat vilde betræde det belgiske Distrikt, saa vilde Frankerige tage Partie. Paa denne Dag reddede Frankerige Belgien fra en udenlansk Jnvosion, men nu gielder det om at redde Belgien for sig selv. Man paastaaer, at Belgien burde forenes med Frankerige, og spørge om, hvorfor vi have afslaget det. Vi svare: Belgien har aldrig tilbudt det; et saadant nationalt Ønske er ikke paa en lovlig Vei kommen til vor Konge. Jeg tilstaaer, at den store Majoritet af Belg en ønsker denne Forening og at den er endnu meere nyttig for Belgien og nødvendig for Europas Rolighed, end for Frankeriges Storhed. Men Europa deeltager ikke i mine Meeninger og frygter endnu for det gamle Keiserrige. Belgien har erholdet ligesom Schveitz Fordeelen. af en Europæisk Neutralitet, og man maae tilskrive Frankeriges Jndflydelse, at Belgiens Skils misse fra Holland og Uafhængighed er bleven erkiendt af heele Europa. – Man forsikkrer, at Hertugen af Leuchtenberg har tilskrevet de Franskes Konge, at han ikke vil modtage Belgiens Throne, for ikke at forstyrre Frankeriges Roelighed.