Den Vest-Sjællandske Avis, 1837-04-07
Jblandt de mange Exempler, som ere anførte i det Værk, hvoraf denne Afhandling er et Udtog, ville vi der nedskrive følgende om Mordet paa en fornem hollandsk Herre og hans Familie. "Vi traf sammen" – sagde Chutter, en ledende Thug eller Formand -med Moonshee (saaledes kaldes gjerne disse Herrer, istedet for med deres Familienavn) og hans Familie i Chupara, imellem Nagpore og Jubulpore, og de kom sammen med os ved Lucknadown, hvor vi erfarede, at nogle Compagnier af et Regiment af Jndfødte under europæiske Officerer forventedes den næste Morgen. Det blev bestemt at dræbe dem Alle den Aften, da Moonshee syntes at vente paa Compagnierne. Vor Leir var nær ved Landsbyen, og Moon shees Telt var opslaaet tæt ved os. Om Eftermiddagen kom nogle af Officerernes Telte forud og bleve opslagne paa den anden Side saaledes, at vi kom imellem dem og Byen. Tjenerne vare alle beskjæftigede med at slaae disse Telte op. Saasnart det blev mørkt, gik nogle af os til Moonshees Telt, og begyndte at synge og at spille paa Guitar, som de vare vante til at gjøre. Jmedens toge Nogle af dem Moonshees Sværd under det Paaskud at ville betragte det. Hans Kone og Børn vare indenfor, og hørte paa Musiken. Signalet blev nu givet; men da Moonshee til samme Tid saae Faren, raabte han Mord og forsøgte paa at slippe bort, skjøndt forgiæves. Hans Kone, som hørte ham, rendte ud med et spædt Barn paa Armen, men blev greben og qvalt. Det andet Barn blev qvalt i Teltet. Staldkarlene var paa den Tid ifærd med at strigle deres Heste, og En af dem, som indsaae Faren, krøb under Bugen, paa hans Hest og raabte: Mordere, men han blev snart greben og qvalt, ligesom alle de Andre. Fo at man ikke skulde høre de Ulykkeliges Skrig, havde Banden anvendt den Forsigtighed, at, saasnart Sig nalet var givet, saa begyndte de af Troppen, som vare ledige, at spille og synge saa høit, som de kunde, og to Heste bleve løsladte, efter hvilke Mang rendte og raabte af alle Kræfter, saa at Moonsees og hans Folks Raaben herved blev aldeles døvet. Bengalen, som er meget gjennemskaaret med Floder, rette Thugs sig efter Landskabets Beskaffen an hed. De gjøre sig da Umage for at formaae de Re sende til at gaae ombord paa Baade, som udgives for Færge= eller Reisefartøier, der ere aldeles bemandede med Thugs, og hvor de da qvæle dem og kaste deres Legemer i Floden. Adskillige af disse Baade eller Fartøier følge i korte Mellemrum paa hinanden, saa at den Reisende, naar han undgaaer een Snare, maa bestemt falde i en anden. Thugs ere forbudte ved deres Regler, at brynogensomhelst Qvinde, og hverken Mænd eller Qv der af følgende Classer, Digtere, Musici af Profession, dandsende Mænd og Qvinder, VaskerkonFeiere, Oliehandlere, Grovsmede og TømmermænMennesker, beladte med Spedalskhed, Folk med Kor og Vandbærere fra Ganges, naar de virkeligen har Vand med dem; thi naar deres Krukker ere tomme da ere de ikke fritagne. Men disse Undtagelser have ikke deres Oprindelse, som man har formodet, fra Medlidenhed, men fra en Følelse, som nærmere skal forklares, og som er det Besynderligste ved deres underlige System. Thugs datere alle deres Uheld fra det, at de dræbte en indfødt Dame, der reiste i Hyderabad med et Sæt Klæder af Guldmoer til et Broder af Sulabut Khans Grav. Siden den Ti have de nordlige Thugs myrdet Qvinder saavelson Mænd, men de Syo for Nerbudda vedblive at iagt tage den oprindelige Vedtægt. - Ved nogle Leiligheder skaane de unge og spæde Børn af begge Kjøn og opdrage dem som deres egne, og undertiden blive og saa unge, fuldvoxne Fruentimmer skaanede for at gi tes med deres Forældres Mordere. Men som man le kan tænke sig, har dette ofte givet Anledning til som gelige Tildragelser.