Københavns Adresseavis, 1793-04-24
Stevning. J Følge nedenstaaende allernaadigste Bevilling af 30te Martii 1793. Vi Christian den Syvende, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug i Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg, gjøre alle vitterligt, at eftersom Søren Fleischer af Vores Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn, paa Os Elskelig Frue Geheime Conferenzraadende Bille Brahes Vegne, for Os allerunderdanigst haver andraget, at der ved den af hende til Vores for dette Aar holdende Høieste Ret udtagne Stevning, udi den imellem hende paa den ene, og Os Elskelige Doctor Theologi Hr. Tønne Bloch. Biskop over Fyens Stift, paa den anden Side værende, samt paa den trykte Orden under No. 167 anførte Sag, skal være indstevnet henved 40 Personer, hvilke skal opholde sig paa mange forskiellige Steder Vore Riger og Lande, saasom i Sielland, Fyen Lolland, Jylland og nordenfields udi Norge, og at lovlig Forkyndelse, i Fald den skulde nee for hver især paa lovlig Maade, ville medtage betydelige Omkostninger. Da ville Vi i Antedning af den paa fornævnte Gehein eraadinde bille Brabe derhos allerunderdanigst skeete Ansøgning og Begiering, allernaadigst have bevilget og tilladt, saa og hermed bevilge og tillade, at naar forommeldte af hende udtagne Høi sterets Stevning 3de gange er bleven indført ud de kiøbenhavnske Berlingske Aviser og Adresse Contoirets Efterretninger, saavel som udi de tronhiemske og bergenske offentlige Tidender, skal denne Jndvarsting ansees og være lige saa gyldig, som om enhver tjær af de Vedkommende paa 9 Opholdsted lovligen var bleven stevnet; og skulde end den sidste Jndkaldelse i Aviserne passeressaa sildig, at enten nogle eller alle af de Indnævnte ikke skuld have faaet den Varsel, som dem efter Loven tilkommer, skal Varselen desuantstansees forlovlig, saa at Sagen efter samme og eftre sin Tour nor indeværende Aars Høieste Ret til endelig Paakiendelse maa antages. Forbydende alles enhver bevimod efter som foreskrevet staaer, at hindre eller 4 nogen Maade Forfang at giøre, under vor Hyldest og Naade. Givet paa Vort Slot Christiansborg ud Vores Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn, den 30 Mart. 1793. Under Vort Signet Efter H. K. M. allernaadigste Befaling. Schow. Colbiørnsen. Rejersen. Brandt. Geheime=Conferentsraadinde Bille Brabes Bevilling at maae udi en Sag imellem hende og biskop Broch, 3 Aviserne lade indrykke den i Sagen udtagne Høieste Rets Stevning, og Vedkommende derved ansees lovlig indvarslede. bliver efterstaaende Høieste Rets Stevning af 6 December 1792. bekiendtgjort: Vi Christian den Syvende, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg, giøre vitterligt: at for Os allerunderdanigst haver andraget, Os elskelige Frue Geheime=Conferentsraadinde bille Brahee, Enke efter afg. Geheime=Conferentsraad og Stiltsbefalingsmand Bille Brahe, hvorledes hun for sit Vedkommende finder sig beføiet, for Os i Vores Høiesteret, deels til Confirmation og deels til Underkiendelse, Forandring og yderligere Paakiendelse, allerunderdanigst at indstævne en af Os elskelige Etatsraad og Landsdommer Hans Kofoed og Landsdommer og Byefoged Lauriz Martin Bendz den 26 April sidstleden, som af Os allernaadigst belalede Commissarier, afsagt Kiendelse i en Sag imellem Citantinden, for saaviet hendes afdøde Mand har været Meddirecteur med afg. biskop Ramus for endeel publiqve Stiftelser og sammes Midler, med fl. paa den ene, og Der Theologi og nuværende biskop over Fyen Stift Hr. Tønne og paa den anden Side, betreffende 1) om ikke samtlige Stiftelser uden Forskiel, hvad enten samme af afgange Beskog Rams har været bestyret som ent Directeur, eller der med ham har været flere Directeurer, hør lige concureere pro hvor i den fra afgangne biskopens Stervboe indkomne Sum, for hvad Beskogen af sammes Medler har indesadt med ; item, om ikke de Statelser hvor der har været stere Directeurer, for den hele Summa, som den afdøde Biskop tilsammen er bleven skyldig, bør lige coneurere pro grota; 7) om ikke de Stiftelser, til hvilket Meddirecteurers Sikkerhed afgange biskop Ramus under 11 Decbr. 1779 har udstædt en Pantesbligation paa 10000 Rdlr. af de Summer, som for Pandterne ere indkomne, bør nyde forlyds Betaling, og for det øvrige skyldige nyde pro qvor Betaling efter den i 1ste Post ommeldte Maade; og 3) om ikke samtlige Stiftelser, bør nyde orn hvora Betaling i de i Boet forefundne Contanter m.v. Thi som ved fornævnte Kiendelse saaledes er eragtet: at alle Stiftelser, som afgangne beskopen har havt i Hænder, enten ene, eller fælleds med andre Directeurer, bør lige concureere pro qvota udi den af Biskopens Stervboes beholdne Midler erholdende Erstatning for den Andeel af Mang ter biskoven, som Directeur for hver Stiftelse, især er pligtig at tilsare, følgelig bliver nu, forinden den endelige Beregning, i Evige det til os ergangne Kongelige allernaadigste Commissarii 7de Post, kan forfattes, over hvormeget i Penge, enhver færskilt Directeur, enten eene, eller een for alle og alle for een, bør at tilsvare Stiftelserne, her Spørgsmaalet hvad afgangne biskopen, som Directeur, for hver Stiftelse, især bør at til svare, Saavel efter Loven som Tingens Natur, er det men for al Tvivl, at hvor en Mand efter Fundatsen, ene er anbetroet Bestyrelsen over en Stiftelse, der staaer han og til Ansvar for den hele ved denne Stiftelse befindende Mangel, hvor han derimod efter Fundatsen, tilligemed flere er Directeur, der er han, uden Hensigt til enten han selvene, eller andre af hans Meddirecteurer have forødet noget af Stiftelsernes Capitaler (naar nemlig hans Boe ikke kan tilstrække til den hele af ham gjorte Gield) jo Stiftelsen alene ansvarlig for endeel af Manalen, lige med enhver af samme Stiftelses andre Directeurer, hvis samtliges Forsømmelse Manglen bor tilregnes, og denne den skyldende Directeurs Andeel og Gield, tilsvare Stiftelsen især er det den me den endelige Beregning, ber coneurere lige pro qog udi denne Directeurs Stervboe. Hvad en saadan Directeur for øvrigt bliver meere skyldig, for vi han ene har indesiddet med Stittelsens Midler uden Paatale af fine Meddirecteurer, som have betroet ham paa deres eget Ansvar det hele, er vel virkelig en Gield til de publiqve Stiftelser, som af Stervboen frem for anden privat Gield, bør udreedes, men vil i den nærmere ved hver Stiftelse giørende Beregning komme tilgode i den øvrige Stiftelsen, Mangel, som de andre Meddirecteurer bør at tilsvare. Hvad ellers ved det her i Commissionen under Litr. M. fremlagde Indlæg af 8 Fehr. d. A. er paastaaet, i Henseende 11 Forlods Udlæg til nogle af de publige Stiftelser, til hvilke afg. Biskopen har udstædt sin Obligation af 11 Decbr. 177, paa 10000 Rdlr. med Pandt udi sine Eiendomme m.v. derudi ommeldte en kan denne hverten som Kanteforskrivning, eller paa anden Maade nu komme i Betragtning, da den ikke er tinglyst, som nødvendig Eter Loven udfordres, naar den skal have Panteret, og dens øvrige aarlige Oplyldelse ikke af Stiftelsernes Directeurer er sørget for. Ettet at det nu saaledes oven til er opne og paakiendt, at udi afgangne Besog Ramasses Stervboe, lige for andt. Concurgiver imellem de forskie EnRubliqve Stiftelser, som samme have de her i Commissionen, opgiørte og paakiendte Fordringer tilgade, ingen fortrinlig til foreds ere, den ene frem for den anden hæver Sted; saa kommes dog blant de anmeldte Fordring, 3 Betragtning No. 4, det Trølliske Skoredeposi um, som bestaaer udi 3 Rdlr.,der aarlig hos skoperne i Fyen Fal foril ve en deposito for 1 paakommende Tilfælde at anvendes til Skolernes Ophoggelse, hvilket hele Depositum til afg. Beskop Ramuses Død, efter den af Commissionen den 19de Martii 1789 affagde Kiendelse udgjør den Summa 275 Rdlr. No. 5. Den londenske danske merske Tirkes Fordring, som vel for de 5 Aar afgangne beskopen er har gjort Reer derfor, efter Kiendelsen afsagt i Commissionen den 1 Aar. 1739, udgjør 478 Rdlr. 5 Mk. 12 s., men hvoraf ikkun det sidste Aars Contingent, som sædvanlig til Biskon Ramus rigtig var afleveret, men ei afsendt som sædvanlig i 11 Decbr. Termin 1785, hvilken Tid just beskopen ved Døden afgit, kan ansees udi Boen af samme Natur som et Depositum, og heløber sig for dette Aar til 95 Rdlr. 4 Mk. 12 s.