Berlingske Tidende, 1772-09-01
(See Maaneds Tidenden for Augustii Maaned sidstl.) Det skulle have været langt meere overeenstemmende med Compagniets, ja endog Publici Fordeele, at Compagnier havde indskrænket Udbyttet indtil dets Gield reent var afbetalt. Men lad os komme igien til vor Sag. Jeg tvivler aldeles ikke paa, at jo de Jndfødde giør sig al Umage for at skiule de Penge (1), som de finde Leylighed til hemmelig at tilvende sig, fra de adskillige Undertrykkelser, hvorunder de sukke, saa længe de see, at Pengene i saadan en Hast gaae ud af Landet, og de saa tilstrækkelig erfare alle de Ulykker, som nødvendig flyde for heele Landet af saadan en Udtømmelse. Man har reent holdt op med at bortsende de Summer, hvormed man aarlig supplerede hvad som manglede i Bengalen; og saadant vort Forhold har svaret Fremmede den Umage at bringe deres Penge derhen. Hvor skal Forpagteren saadet fra, som han skal betale i Afgift, hvorfra skal Kiøbmændenne og Manufacturisterne faae det, hvormed de skal drive Handelen i dens forskiellige Greene? Hvorf a skal Compagniet faae det, hvormed det kan fuldføre sine Operationer og bestride de betydelige Bekostninger, som det bestandig maa giøre udi dets vidtløftige Establissementer, Naar vi betragtede store Fordeele, som de Betientere, der boede i Calcotta, og de Factorier, som høre derunder, trak af en Handel, som for de Jndfødde var forknyttet ved adskillige Besværligheder, og var overmaade meget indskrænket, naar vi overveye, hvormeget denne Handel er bleven udvidet i de Artikler, hvorudi den tilforn bestod, og i de vigtigste Poster, som vi ikke have været skildte ved, naar vi overlægge, at Contoir=Cheferne i Patna og Decca ere ikke underkastede nogen Contra Regning med de Jndfødde, naar vi betænke de store Fordeele, som de Districter af Chittagon og Luckapore trække af en meget vidt udstrakt Handling med Behel Nødder og Tobak, naar vi agte paa den Gevinst, som Residenterne i Midnapore, Birdwar- og Malda nyde, naar vi erindre os, at de Jndfødde drive Handelen paa en langt mindre fordeelagtig Fod, uden at blive assisterede af Engelænderne, og at alting naturligviis maae concentrere sig der, hvor nysmeldte Chefer og fornemste Betientere finde for got, naar vi kaste Øyne paa det Antal af fri Kiøbmænd, som indtil Anno 1766 løb omkring i de inderste Deele af Landet, af hvilke endeel have samlet temmelig Formue, saa kan vi være i Stand til at giøre nogenledes Regning (1) Det er en almindelig Marime iblant de Jndfødde, at skiule en tredie Deel af deres Penge, bruge den anden tredie Deel til at kiøbe Juveler for, og forvare det øvrige til den res Brug og Handel. over de umaadelige Rigdomme, som i nogle Aar er betal saa meget om. Naar vi betragte den store Magt, som Residenten i Dar bar har over Duan; at al Silke=Handel er ligesom samlet i den Fornemstes Hænder i Cassambazar; at den ulykkelige SchanAllum, Duan, og alle de adskillige Printser i Landet, maa staae under den Engelske Gouverneurs Magt, og at de ere omringede af Generaler, som ere færdige til at trække Kaarde, ved den mindste Modsættelse, naar man til alt dette føyer Contracterne i Henseende til de adskillige Fortificationer og andre publiqve Bygninger, til at forsyne Armeen, og forskaffe at hvad som behøves for en saa betydelig Stat, er det ikke meget vanskeligt at bringe disse forskiellige Summer fra 20000 til 200000 Pd. Sterling, som paa 14 Aar ere bragte til Engeland, og hvoraf den største Deel er paa en meget kort Tid forhvervet. Man kan ikke vente, at Folk vil tiene, formedelst saa mange forskiællige Hændelser, som de i Jndien ere udsatte for, og saa langt borte fra deres Fædreneland, uden Hensigt til nogen anseelig Recompense, i sær udi de Egne, hvor de paa alle Seder ere ligesom omringede af Overdaadighed og Opselhed. Ansupponere det, som var tvertimod, skulle være at modsige Fornuft og Erfarenhed. Man maa altsaa lade dem, som oreftesig dertil, have Leylighed til at giøre deres Lykke, men ikke i saadan Hast, og paa saa læt en Maade, som i disse stener: To der. Det bør skee ved en tilladeng og fri Handel, ved over og betydelige Fordeele, som man ber forerne med de fornemste Embeder og vigtige Betieninger, men ikke paa den nedrige Maade ved Gaver og Foræringer, eller ved skammelige og foragtelige Monopolier.