Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1835-12-08
Provindsialstænderne i Roeskilde. Stændertidenden Nr. 13, 14 og 15 indeholder. A. Sagen Nr. 6, ang. Udkast til en Placat, om nærmere Bestemmelse af Grosserernes Handelsretsamt Committeens (Hvidt, Knudtzon, Hansen, Voigt og Haagen) derover afgivne Betænkning. Udkastet lyder saaledes: § 1) Ligesom Grossererne herefter maae, saavel underhaanden, som ved offentlig Auction, sælge Varer, i saadanne Partier, som Commerce-Forordningen 4 Aug. 1742 § 11 omtaler, saaledes maae de endvidere sælge enhver Varesort, hvad enten den hører til de der udtrykkelig benævnte eller ikke, i Qvantiteter ikke ringere end 20 Rbd. Sølv. De kunne derhos benytte sig af fornævnte §s øvrige Bestemmelser, forsaavidt disse, med Hensyn til en eller anden Varesort, hjemle Adgang til at udsælge en Qvantitet, hvorfor Prisen er mindre end 20 Rbd. Sølv. § 2) Den ved Frd. af 27 Juli 1832 s. 1 tilstaaede Lettelse i Auctions=Salairet for frivillige Auctioner over Handelsvarer, som sælges i større Partier, maa være anvendelig i alle de Tilfælde, hvor den Qvantitet, der sælges ved eet Hammerslag, er af den Størrelse, at den i Medhold af foranførte Regel, ligger indenfor Grændsen af Groshandel. Til dette Udkast foreslog Committeen 2de Tillæg, nemlig a) at Grossererne skulde være berettigede til, til udenbyes Kjøbmænd at sælge flere til et enkelt Handelslaug henlagte Varesorter, hvis samlede Værdi udgjør 20 Rbd., og b) at en Grosserer efter 5 Aars Forløb kan indtræde i hvilketsomhelst Handelslaug. Det første Tillæg bifaldtes af Forsamlingen med 61 Stemmer mod 4 og det andet med 36 mod 29. Ligeledes blev Procurator Haagens Forslag om at Ønskeligheden af en almindelig Handelsfrihed bør udtales. i Forsamlingens Betænkning, antaget med en Majoritet af 60 Stemmer mod 4, hvorimod Etatsraad Steenfeldts Motioner, at det ikkuns i visse Qvantiteter bør tillades Grossererne at sælge visse Varesorter, og om Ophævelsen af de Grossererne paaliggende Forpligtelser til at gjøre Jndskud i Statskassen og til at bevise at de eie en Formue eller visse Skibsparter, bleve forkastede, den første med 6. Stemmer mod 1, og den anden med 51 mod 4. Den af Forsamlingen derefter vedtagne og afgivne Betænkning bifaldt forøvrigt Udkastet med ovenanførte 2de Tillæg, dog med Tilføiende, at det sidste af disse ikke skulde medføre noget Ophold i Udfærdigelsen af det forelagte Lov-Udkast, hvis det skulde ansees fornødent, forinden om dette Punkt at indhente Vedkommendes Betænkning. Slutteligen indstilledes, at det maatte behage Hs. Maj. at tage under nøieste Overveielse, om ikke en almindelig Handelsfrihed maatte, efter en vis Tids Forløb, kunne ved Ophævelsen af de nuværende Handels=Laugsindretninger, tilstaaes, og derved aabnes Talentet Leilighed til, paa en mere passende Maade at udvikle sig, uden at opoffre 8 eller 10 af de bedste Leveaar paa et som oftest Aanden nedtrykkende Arbeide. B. Sagen Nr. 7, ang. Udvidelsen til Færøerne af nogle i Aaret 1832 for Danmark emanerede almindelige Anordninger. Udkastet blev med enkelte Modificationer bifaldet, og Forsamlingens Jndstilling overeensstemmende dermed affattet. C. Sagen Nr. 8, ang. Lovudkastet om Udvidelse af Udpantningsretten. Lovudkastet indeholder i 61, at alle Kirkers, Communers, offentlige Stiftelsers og Embeders Jndtægter, der hidrøre fra Lovens umiddelbare Bud, eller fra en i Loven hjemlet Repartition, skal, under Jagttagelse af de i Frd af 2den Juni 1830 foreskrevne Former, og Ansvar efterFrds. 56 være Udpantning undergivne, dog alt kun forsaavidt Jnddrivelsen iværksættes inden een Aar fra den Tid at Ydelsen er forfalden til Betaling; i § 2, at det samme skal gielde med Hensyn til den Jordskyld, som tilkommer Kirker, Communer, offentlige Stiftelser og Embeder, Stolestade penge til Kirkerne og Stadepenge i Kjøbstæderne for Overladelse af Udsalgsteder; i 63, at forsaavidt nogen af de i 88 1 og 2 ommeldte Afgifter, maatte være bestemte i Kornvarer, bliver disses Pengebeløb at inddrive overeensstemmende med Placaten af 31 Octbr. 1827, og i 64, at det iøvrigt har sit Forblivende ved de gieldende Anordninger, forsaavidt disse hjemle Udpantningsret for adskillige det Offentlige tilkommende Jndtægter, der ikke kunne henregnes til de i denne Anordning nævnte. Efterat dette Udkast har været prøvet af den til dets Overveielse nedsatte Committee (Alsing, Birch og Holstein), har Forsamlingen i dens Betænkning foreslaaet: a) med Hensyn til 81, at Udtrykkene der hidrøre fra Lovens umiddelbare Bud eller fra i Loven hjemlet Repartition maatte forandres til, som hidrøre fra de i Loven og Anordningerne indeholdte umiddelbare Bud, eller fra en i Lovgivningen hjemlet Repartition; ligesom og (med 61 Stemmer mod 6) at til samme i Slutning føies: og saaledes, at Restancedragerne ikke navnligen udpeges, naar den ved Frd. af 2 Juni 1830 bestemte, Udpantningen foregaaende, Advarsel finder Sted, hvorhos det og med en Majoritet af 40 Ja mod 27 Nei, blev anseet ønskeligt, at passende Foranstaltning træffes til, at den navnlige Udpegning ved enhver Restance=Fordring for Fremtiden undgaaes; og b) med Hensyn til § 2 (ved 55 Ja mod 12 Rei) at til samme føies det Tillæg : at Udpantningen i Henseende til Stolestadepenge samt Stadepenge ikkun da bør tilstedes, naar disse Præstanda enten ere stra eller dog Fordringens Størrelse og Erlæggelsestiden ved et skriftligt Document er uden for al Tvivle. Ved Udkastets øvrige Paragrapher har Forsamlingen ikke troet at burde tillade sig nogen bemærkning. D. Sagen Nr. 9, ang. et Udkast til et Sportelreglement for Færøerne, hvilket Udkast, paa faa Punkter nær, stemmende med Regl. for Jsland af 10 Septbr. 1830, Forsamlingen bifaldt. E. Sagen Nr. 10, ang. Udvidelsen til Færøerne af endeel i Aaret 1833 for Danmark udkomne Anordninger, hvorimod Jntet er fundet at erindre.