Berlingske Tidende, 1791-09-09
Da den mindreaarige Konges Moder eller den udvalgte Tilsynsmand har Opsigt over ham, saa tabe de deres OpsigtsRettighed, naar de reise ud af Riget. Skulde den formobentlige mindreaarige Arvings Moder reise ud af Riget, saa kan hun, endog efter sin Tilbagekomst, ikke faae Opsigt over sin mindreaarige Søn, som er bleven Konge, paa anden Maade, end ved et Decret af det lovgivende Corps. 4 De øvrige Lemmer af Kongens Familie ere blot underkastede de Love, som ere fælleds for alle Borgere. 5) Den skal forfattes en Lov angaaende Indretningen af den mindreaarige Konges og formodentlige mindreaarige Tronarvings Opdragelse. 6) Der skal ingen virkelig Appanage bevilges Lemmerne af den Kongel. Familie. De øvrige Sønner af Kongen skulle, naar de ere 25 Aar gamle, eller naar de formahle lig, faae Livrenter, som bestemmes af det lovgivende Corps, og ophøre, naar deres mandlige Afkom er uddød. 4de Afdeling. Om Ministrene. 1) Det tilkommer Kongen allene at vælge og udnævne Minstre. 2) Digen Kongelig Defaling kan blive udført, med mindre den er undertegnet af Kongen og contrasigueret af Rinisteren eller Departementes Ordonateur. 3) Ministrent ere ansvarlige for alle Forbrydelser, som begaaes at den mod Nationens Sikkerhed og Constitutionen, for alle Jndgreb i Eiendom og den personlige Friehed, og for al Forøeseaf de Penge som ere bestemte til Omkostningernes Bestridelse ved deres Departementer. 4) Kongens mundtlige tiller skriftlige Ordre kan i intet Fald befrie en Minister fra dette Ansvar. 5) Ministrene skulle være forbundne til at sotlægge hvert Aar det lovgivende Corps ved Sessionens libning en Beregning over Udgivterne ved deres Departementer; at aflægge Regnskab for Anvendelsen af de dertil besemte Summer, og at give tilkiende de Misbruge, som linne have indsneget sig i Regieringens forskjællige Deele. 6. Jegen Minister, enten han beklæder sin Post, eller er afgaaet, kan uden det lovgivende Corpses Decret criminalitet forfølges for hans Administration. 3die Capitel. Om den lovgivende Magts Udøvelse. 1ste Afdeling. Den lovgivende Nationalforsamlings Magt og Forretninger. l. Constitutionen overdrager udelukkende det lovgivende Corps følgende Magt og Forretninger: 1) At foreslaae og decretere Lovene. Kongen allene kan udbyde den lovgivende Magt til at tage en Sag i Overveielse: a) At bestemme de offentlige Udgivter, 3) At inddeele de ofsentlige Paalæg, og fastsætte deres Natur, Qvorum og Oppibørselsmaade; 4) At giøre Fordelelsen af samme blandt Rigets Departementer, at vaage over sammes Anvendelse, og lade sig giøre Regnskab derfor; 5) At decretere offentlige Betieningers Oprettelse eller Afskaffelse; 6) At bestemme Nynternes Fiinhed, Præg og Navn; 7) At tillade eller solboer fremmede Troppers Jndførelse paa Fransk Gebeet, og stemmede Krigskibe i Rigets Havne; 8) Aarligen at bestemme efter Kongens Forslag Antallet paa Mandskabet og Stibene, hvoraf Landarmeen og Klaaden skal bestaae; at sestsætte deres Lønninger og Antallet paa de enkelte Medlem ner af hver Grad; Administrations= og Avancements=Reg re; Formalitaterne ved Hvervingen og Afskedigelsen; Oprettelsen af Søe=Equiveringerne; fremmede Troppers eller Skibes Antagelse i Frankrigs Tieneste, og Troppernes Velandling, i Fald de afskediges; 9) At bestemme Administrationens Etat, og anordne National-Domainernes Bortsølgelse; 10) At forfølge Ministrene og de fornemste Agen ter af den udøvende Magt for deres Ansvar ved den høie Nationairet; for samme Ret at anklage og forfølge dem, som man har truffet i et Angreb eller en Complot mod Statens almindelige Sikkerhed eller Constitutionen; 11) At bestemme Reglerne, hvorefter de blot personlige Ærestegn og Decorationer skulle bevilges dem, som have gjort Staten Tieneste; 12) At beslutte de Æresbeviisninger, som til Erindring skulle bevises store Mand efter deres Død, hvortil det lovgivende Corps allene har Rettighed. II. Krig kan kun blive besluttet ved et Decret af det lovgivende Corps, som paa Kongens formelige og nødvendige Forslag er bleven forfattet, og af ham sauctioneret. J Fald af befrygtende eller allerede begyndte Fiendtligheder, en Alliertes Understøttelse eller en Rettigheds Forsvarelse ved Vaaben, skal Kongen uden Forhaling give det lovgivende Corps Kundskab derom, og bekiendtgiøre sine Grunde. - Dersom det lovgivende Corps beslatter, at Krigen ikke skal have Sted, skal Kongen strax føie Anstalter til at giøre Ende paa Fiendtlighederne, eller at forekomme dem. Ministrene blive ansvarlige i Henseende til Forhalingen deraf. - Naar det lovgivende Corps befinder, at de begyndte Fiendtligheder er et strafværdigt Angreb fra Ministrenes Side, eller fra en anden Agentes af den udøvende Magt, skal Ophavsmanden, til Angrebet eriminaliter forfølges. - J den hele Tid Krigen varer, kan det lovgivende Corps forlange af Kongen, at begynde Fredsunderhandlinger; og Kongen er forpligtet til at følge dette Forlangende. - J det Øieblik Krigen ophører, skal det lovgivende Corps bestemme Tiden, paa hvilken de Tropper, som ere hvervede over Fredsfoden, skulle afskediges, og Armeen sættes paa sædvanlig Fod. 111. Det tilkommer det forgivende Corps, at ratificere Fredse, Allance og Handels=Tractaterne, og ingen Tractat skal uden denne Natification være gieldende. V. Det lovgivende Corps har Rettighed til at bestemme Stedet til deres Sessioner, at fortsætte dem saa længe, det finder fornødent, og at udsætte dem; ved Begyndelsen af enhver Regiering maae det strax forsamle sig, i Fald det ikke er forsamlet. - Det har Politierettighed paa sit Sessions Sted, - ogsaa Ret til Disciplin over sine Medlemmer; dog kan det ikke bestemme haardere Straffe, end Jrettesættelse, Arrest paa 8 Dage eller Fængsel i 3. - Det har Ret, til sin Sikkerhed og til Haandhævelsen af den Respect, som skyldes det, at disponere over den bevæbnede Magt, som med dets Bevilling er ansat i Staden, hvor de skal holde deres Sessioner. V. Den udøvende Magt maae ikke lade noget Corps af Linietropper rykke nærmere frem, end i en Frastand af 30000 Toiser fra det lovgivende Corps, eller lade det opholde sig, med mindre det skeer efter det lovgivende Corpses egen Reqvisition eller Fuldmagt. (Fortsættelsen følger).