JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-05-30
Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Skilderie af Kjøbenhavn. Syttende Aargang. No. 45. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 3 Juni 1820. Vaarsang. Naturens søde Kildevæld, Du unge Vaar, med al din Ynde, Mon Lærkens Slag din Priis forkynde? Er Blomsten Gjensmiil af din Siel Og disse blide Zephyrvinde, Og Bølgerne, som sagte rinde, Er de dit Sprog, dit Aandedrag, Dit Livs Behag, Odin, din er den skjønne Dragt, Din Blomstens Duft og Fuglens Toner Og hvert et Smiil fra Skovens Kroner Forkynde sødt: det er din Magt! Og disse Lufte, som omsvæve, Og disse Vover, som nu bæve, De strømme fra dit Kildevæld Ind i min Siel. Derfor min Siel taknemmelig Og glædedrukken dig lovsynger, Mens Tanken paa din Ynde gynger Og Øiet speiler sig i dig. Du ofver af din Rigdoms Kilde, O, vee mig, om jeg ikke vilde Fast klynge mig til Moderbryst, Og drikke Lyst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Det unge Græs staaer ved min Fod, Den klare Himmel høit sig hvælver, Og Rosen huldt i Knoppen skjælver, Som Hjertet af det varme Blod; J lyse Dal nu Bier surre, J dunkle Hal Skovduer kurre; Min Glæden er i Biens Dal, J Duens Hal. Og derfor jeg fra Green til Green. Med Fuglen flagter og med Myggen, Og hviler glad mig ud i Skyggen, Paa gamle, mosbegrote Steen; Da tænker jeg paa dig, o Sommer, Og paa den gyldne Høst, som kommer, Men og at Vintren da er nærMed nogne Trær. Hviil længer ei, spring om, vær fro Svind Sommer, Høst, lad Vintren komme, Jndtil den hulde Vaar er omme Jeg vil i Vaarens Tempel boe. Kom, Brødre, Søstre, værer glade, See Haabets Smiil paa alle Blade, Drik af Naturens Kildevæld Guld for din Siel! L. Fischer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Et Skjærsommerblad, af Jean Paul, Sandelig, om jeg enhver Aften malede Solens Opgang, og enhver Morgen saae den: jeg vilde dog raabe, som Børnene: end eengang, end engang Wenusstiernen og en Skov smile skjønnest Morgen og Aften, paa begge falde da Solens fleste Straaler. Derfor forekom det vor Viktor i Skoven, som gik han gjennem et nyt Livs Porte, da han i denne Morgen vandrede med Solen, som fløi ved Siden af ham fra Grane til Grane, gjennem de brusende, sangfulde Kroner, over det i grøn Solild staaende Moos og under Granernes Toppe, som badede sig i det himmelske Blaa. - Og i denne Morgen fornyede sig i hans Hjerte den smertelige Lighed af fire Ting, - af Livet, af en Dag, et Aar, en Reise, som ligne hverandre i den friske Jubel Begyndelse. - i den tunge Midte, - i den svage, overmættede Ende. Derude i Skovens Baggrund oprullede Naeuren sit milelange Alterblad for ham med sammes smaa Bjergkjæder, med sine blændende Landhuse, der prydede sig med Haver som med Frugt snore, med Blomsternes Miniaturfarver, hvilke bevægede sig med Bækkenes sølverne Skjønheds linie. Og en Skye af legende, boltrende Miniatur væsener af Silkestøv drog og hang over det bølgende Malerie. - Hvilken Vei skulde Viktor tage i Skjønhedens Lahyrintz. - Alle Kompassets 64 Radier udstrækkede sig som veivisende Arme, og han havde saa megen Forstand, at han ikke fastsatte sig en bestemt Time til Ankomsten han steeg ned i enhver Dal, som skjulede sig bag en Høi - han besøgte enhver Trækolonades gjennembrudte Skyggepartier - han lagde sig ned ved enhver udmærket skjøn Blomsts Fødder, og vederkvægede sig ved dens Aande med platonisk Kiærlighed, uden at berøre eller bryde dens Legeme han var enhver pudret Sommerfugls Reisesælle, og saae med Glæde dens Kjærlighed til hans Blomster, og han efterfulgte Græsmygen gjennem Bud skene ind i dens Ynglecelle og Barnestue - han stod stille i Kredsen, som Bierne droge om ham han exerseerte Gjennemgangsrettigheden i enhver Landsbye, som den brogede Grund fremviste ham og mødte helst Børnene, hvis Dage endnu legede, som hans Timer. Men for Mennesker gik han til Siden. . . . Og dog sprang udaf hans Hjerte Kjærlighedens høie Kilde, som naaede til de fjerneste Brødre; og dog var han saa ganske uden Egnismus, saa ganske uden hiin sentimentalske Jntolerants, som har Grad og Kilde fælleds med den hern- Grunden var den hans Reises hutiske. første Dag var ganske anderledes end den anden, tredie, ottende. Thi den anden, tredie, ottende var han prosaisk, humoristisk, stiptisk, d. c. han hang sig som haget Sæd i ethvert Menneskehjerte, og slog hans Lykkes Nødder ind i enhver fremmed Skjæbne. Men den første Dag kom de gamle Timers indhyllede Aander i hans Siel, som forsvandt, naar en Tredie talte - en blid Ruus, som Naturens Dunskkreds, lig et Viinbjerg, med deelte ham, lagde sig, som en magisk Eensomhed om hans Siel. . .¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
J Reisens første Time var han frisk, fro, lykkelig, men ikke salig: han drak end, men han var ikke beruset. Men, da han i nogle Timer saaledes havde vandret med skabende Øine og sugende Hjerte over det beduggede Grønnes Perlesnore, gjennem de survende Dale, over syngende Høie, og naar den kjærmindeblaa Himmel lagde sig fredelig paa de dampende Høie og dunkle Skove, naar Naturen aabnede alle Livsstrømmens Rør, og naar alle dens Springvande stege op og legede straalende i hverandre, overmalede af Solen: da blev Victor, som vandrede med et stigende og drikkende Hjerte gjennem disse flyvende Strømme, opløftet og blødgjordt af dem, da svømmede hans Hjerte, hævende som Solbilledet, i det uendelige Occan. Da opløste Blomsterne sig i en dunkel Umaalelighed, ligesaa Græsgangene og Skoven; og Naturens Farvekorn smeltede sammen i en eneste viid Flod, og over den dæmrende Flod stod den Uendelige som Sol, og i den Menneskehjertet som tilbagespeilende Sol. Alt blev Et – alle Hjerter bleve et større - et eneste Liv slog - de grønne billeder, de voxende Statuer, Jordklodens Støvklumper og den uendelige, blaa Hvælving bleve en eneste umaalelig Siels beskuende Ansigt. Om han end lukkede Øinene, i hans dunkle Bryst hvilede dog denne blomstrende Uendelighed. Ak, naar han havde kunne styrte sig op i Skyerne, for paa dem at drage gjennem den viftende Himmel, over den uoverskuelige Jord, Ak naar han havde kunnet rinde over Blomsterne med deres egen søde Duft, holtret sig med Vindene over Bjergene gjennem Skovene! O, nu var han gjerne faldet til et stort Menneskes Hjerte og salig grædende sjunket i hans Bryst, for at stamme: hvor lykkelig er Mennesket Han maatte græde uden at vide hvorover han sang Ord uden Mening, men Tonerne gik til hans Hjerte - han løb, han stod - han vilde tabe sig i den surrende Verden mellem Bladene han lædskede det glødende Ansigt i det høie, kjølende Græs, og hang sig i Svimmelen ved Foraarets udødelige Moders Bryst. Hvo som saae ham, holdt ham for vanvittig, maaskee endnu mange, som aldrig selv have erfaret, at Stormvinde kunne drage gjennem det klare, salige Bryst, som gjennem den lyseste Himmel, og at de i begge kunne sammenflyde til Regn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
J denne hans Gienfødsels Dagstid gav hans Genius Hjertet den Kjærlighedens Jlddaab, som indsluttede alle Mennesker og alle Væsner i dens Flammer. Der gives visse kostelige Fryd-Minuter – at hvorfor ikke Aar, hvor der gjennem dit hele Væsen flyder en uudsigelig Kjærlighed mod alle menneskelige Skabninger og hvori dine Arme aabne sig blidt for enhver Broder. Det mindste var, at Victor, hvis Hjerte var i Kjærlighedens Solside, gik til Side for Enhver, som han mødte ved Bjerget, og stedse mod den skraa Side at han ikke gik forbi nogen, som anglede, for ei at kaste en skræmmende Skygge i Vandet han langsomt vandrede gjennem Faareflokken, og at han tog en Omvei for det Barn, som frygtede ham. Jntet overgik den blide Stemme, hvormed han ønskede enhver Pilgrim meer end een god Morgen; intet overgik det forudrørte Blik, hvormed han i enhver Landsbye vilde erkyndige sig om de Arme og Trængende, som havde smerte lindrende Draaber nødig. "At jeg veed det saagodt, som en Famulus hos en Professor i Moralen, (sagde han til sig selv) at det er ingen Dyd, men kun en Vellyst, at borttage Tornekronen af et smertefuldt Hoved; men, da der paa saa mange Veie ligge sønderknuste Mennesker, hvorfor strækker da ingen sin Haand ud mod min, at jeg kunde ligge noget i den som ringe Betaling for denne ufortjente Himmel i mit Bryst."L. Fischer. Frederiksdal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Blandt de Steder, som Kjøbenhavnerne i denne Tid sædvanligst gjøre Lystvandringer og Lystfarter til, hører især Frederiksdal, omtrent 1 3/4 Mile fra Kjøbenhavn. Beliggenheden er een af de skjønneste i Sjælland, og den til Gaarden hørende Lund meget romantisk. Endnu paa den Tid, da de roeskildske Biskopper eiede Kjøbenhavn, havde de her et Herresæde, Hjortholm kaldet, der dog laae noget nærmere ved Furresø. J Grevens Feide (1635) blev dette Slot beleiret af Grev Christopher af Oldenborg, og ikke overgivet førend alle Murene vare nedskudte. Endnu i Pontoppidans Tid (1764) saaes Rudera deraf, og han mener, at Bygningerne maa have været stærke og vidtløftige. Af Bordings danske Mercurius sees, at Kong Christian den Femte har givet Stedet Navnet Frederiksdal, i Aaret 1668. Hans Ord (S. 66) ere disse: "Dan Kongen nylig fik Hjortholms Gods i Volde, Hvor han vil stundom Jagt og Lystspadsering holde: Vil og at samme Sted sit Navn forandre Og kaldes efterdags af Hannem Fredrichsdal."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Den nuværende Bygning har salig Grev Schulin opført, og over Altanen læses: Optimi Regis Beneficium. - Ramdohr beskriver i sine "Studien Frederiksdal paa følgende Maade: "Bygningen ligger paa en Høi, hvorfra Terrasser føre ned i en Dal, gjennem hvilken et lidet Vand, der driver en Mølle, slynger sig, og paa hiin Side Dalen ligger en temmelig høi Bakke, der i Sjælland med god Grund kan gielde for et Bjerg Det hele Partie begrændses paa Venstre af en stor Sø Furres, ved hvilken der i en Afstand ligge Landsteder og Bønderbyer rundt omkring, og paa Høire af en stor Skov. - En Tryllestav kunde ikke heldigere skabe dette, og hvad har Konsten gjort derfor, Jntet af Alt det, den kunde gjort, og Alt, hvad den ikke skulde gjort. Hvor man venter Aabning, der har man modtvilligen beplantet Stedet, f. Ex. Udsigterne til den skjønne Sø ere spærrede ved en Væg af Træer. Hvor man burde have plantet, der er det ikke skeet, f. Ex Bjerget lige over for Bygningen gjør nu i sin nogne Skikkelse langt fra ikke den Virkning, som om det havde været bedækket med Træer, og i alt Fald i Midten besat med en Obelisk. De udsnit tede Bøgehækker i Haugen passe aldeles ikke i denne Egn, som Naturen har begavet med alt for mange Yndigheder til at man skulde vanskabe den med Konstlerier. Med Bygningens Architectur kan man være tilfreds. Det ere er udziret i den Smag, som var almindelig i Midten af det 18de Aarhundrede. Man finder deri nogle Malerier af la Pierre, et lidet Landskab af Rusdal og en liden, skjønt maadelig Ludowico Caraccio paa Ski Udtog af en Skrivelse fra Bestyrerne for Bombebøssen, paa Vaterskoucens Contoir i Kjøbenhavn, til S. T. Hr. Commandeur P. N. Sølling, Ridder af Dannebr., som offentligt Regnskab for de indkomne Bidrag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
J Overeenstemmelse med Hans Majestæts allerhøieste Befaling af 21 April d. A., som læses i Collegial=Tidenden af 20 Maji, vare vi Undertegnede, efterat have modtaget fra det Kongel. Danske Cancellie den indtil den Tid i dets Bevaring varende Nøgle til Bombebøssen, første Gang samlede paa Vaterskoutens Contoir i Kjøbenhavn, og aabnede bemeldte Bøsse, hvori fandtes: 1) J Sedler og Tegn 279 Rbd. 30 s. 2.) 3 hollandske Ducater, 3 danske Ducater og 3/4 Doublon, samt i rede Sølv. 695 Rbdlr., som udbragte. tilsammen i rede Sølv 723 3/3 Rbd. - Dette rede Sølv blev omvexlet efter Coursen, og tilligemed de under No. 1 i Sedler og Tegn anførte 279 Rbdlr. 30 s., udgjorde tilsammen 1210. Rbdlr. 90 s. i Sedler og Tegn, af hvilke de 1200 Rbdlr. bleve indsatte i Banken paa Obligation, lydende paa rede Sølv og udstedt til Bombebøssen. Bankens Beviis leveredes Hr. Commandeur og Ridder Sølling, og de 10 Rbdlr. 90 s. bleve igjen lagte i Bøssen, denne forseglet, og Nøglen, under Forsegling, givet Hr. Etatsraad og Ridder Smith i Bevaring. I Haab om, at Bidragene med samme Goddædighed fremdeles ville forøges, see vi med Glæde den Tid i Møde, da det attraaede Øiemed vilblive opnaaet. (Dat.) Kjøbenhavn, den 26 Maji 1820. (Undertegnet.) Smith. C. W. Jessen. Schack. L. Larsen. F. Duntzfelt. H. Duntzfelt. Høivelbaarne. Hr. Commandeur P. N. Sølling, Ridder af Dannebr. Af disse 1200 Rbdlr. i rede Sølv, som nu staae i Banken, med 5 PC. aarlig Rente, ere, saavidt man kan skjønne, de 500 Rbdlr. indkomne fra Velgjørere udenfor Standen, 300 Rbdlr. fra vore Herrer Skibs-Capitainer, og 400 Rbdlr. fra de underhavende Coffardie-Søefolk P. N. Sølling. selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Da det Bidrag, som er indført i Skilderiets No. 36, 1820. Besvarelse paa et Stykke i Politievennen No. 149, 7 Nov. 1818, var skrevet ifior Efteraar ved Michelsdags Tider, men, efterat forgjeves at være anbudet Politievennen, til Jndrykkelse, deels fordi jeg boer langt fra Kjøbenhavn, deels og fornemmelig af andre mig ubekiendte Aarsager, nu først den 2den Maji har seet Lyset; saa maa jeg herved melde, at de Mandspersoner, som i Vinter have gaaet ledige, og ere anførte i Bidraget som Tienestesøgende, nu til 1ste Maji have faaet Tieneste, i det ringeste nogle Dage om Ugen, som giør, at de nu, ikke kunne forlade Stedet, saa gjerne ellers de havde ønsker det i Vinter, og ventelig i Sommer med. T. M. B. Galskiøt
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Jndenlandske Efterretninger. J Dag, den 3 Juni, holder Universitetet sin aarlige Høitidelighed i Anledning af Rectoratets Omskiftelse. Hr. Dr. og Prof. J. D. Herholdt, Ridder, nedlægger dette Embede, og Hr. Prof. og Justitsraad N. Skow bliver hans Eftermand. - Jndbydelsesskriftet er forfattet af Hr. Etatsraad, Prof. og Dr. B. Thorlacius, Ridder. - Ved denne Leilighed tildeles de forhen tilkiendte Præmier for videnskabelige Afhandlinger følgende: i Lovkyndigheden: C. F. Holm, Cand.jur., i Medicinen. P. J. Estrup, Cand. Me dic.; i Philosophien: P. C. Bøttger, Studiosus Theol.; i Mathematiken, B. Gunnlaugsen, Cand. Philos.; i Philologien: C. Hassager, Studiosus Philolog, i Naturhistorien: A. M. Mørch, Cand. jur. - Accessit erholde: i Lovkyndighed: O. C. Blechenberg, Cand. jur. i Philosophien: B. Borgen, Cand. Philos.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Som man erfarer vare Deres Høiheder Prinds Christian Frederik af Danmark og Prindsesse Caroline Amalia den 6te Maji endnu i Rom ved høieste Velbefindende, og agtede midt i samme Maaned at reise derfra. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Mariboe, d. 28 Maji. Jgaar fandtes Anders Erreboes Kone død i en Mødingepøl i Haulykke, under Grevskabet Kgustenborg. J Før høret, som ved den Leilighed blev optaget, tilstod hendes Mand, at han havde qvalt hende og derpaa kastet hende i Polen. Efter Sigende skal hun have været en Tantippe af første Skuffe og et sandt Huuskors. - J denne Tid har Proprietair Qvade kjøbt Christinefeldt her i Lolland for 8300 Rbd. Sølv. - Af Sognekaldet i Rakskov skal nu herefter svares Pension til 4 Enker, nemlig Provstinde Borch, Madame Obel, Raffenberg og Holst. - J Nysted har Tonekunstneren Ferrari givet 2de Concerter med udmærket bifald; men skulde den onde Aand, saaledes som ved Kong Saul, uddrives ved Harpespil af en eller anden Nysteddianer, da maa der mange flere Concerter til. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Odense, d. 30 Maji. Den fra Nyborg bortrømte Slave Rasmus Andersen Tommerup, bekjendtunder Navn af den sorte Skomager, blev igaar indbragt hertil fra Steenløse Sogn, her i Nærheden, hvor han blev fundet i Marken og paagrebet af Bønderne. - En brandlidt Mand fra Landet, som var bleven indbragt for at have bedet om Brandhielp udenfor Distriktet, har i forrige Uge skaaret Halsen over paa sig i Raadhuset, af Fortvivlelse over at være sat i Arrest. - J Løverdags blev den sidste Transport af Rigsbankjeddelmændene afsendt herfra under Militær-Vagt til Nyborg, hvorfra de igaar overførtes paa en Færgesmakke til Sielland. Flere af disse ulykkelige Menneskers Skjebne, som have Familie og for Resten tildeels gode Vidnesbyrd, findes saa meget beklageligere, som de efterhaanden vare blevne forførte ved den Dristighed, hvormed Hovedmændene i saa lang Tid dreve dette farlige Haandværk. Efter Forlydende skal den ene af de Bortrømte være fundet druknet ved Strandkanten paa den vestlige Side af Fyen. - J Assens har en Snedker, som skal være kommet beskjænket hjem om Aftenen, givet sin Kone, der alt var gaaet tilsengs, et saavoldsomt Slag med et Træstykke i Hovedet, at hun døde 3 Dage derefter. Han sidder nu arresteret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
(Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Aalborg, den 27de Maji. Gjøgen og Storken have allerede betimeligen indfundet sig her, for at bebude et behageligt Majmaaneds Veirligt, som dog undertiden afløses ved Nordens Kulde og Nattefrost, til Skade for Mark- og Haugevexterne, og endnu i denne Uge har man mærket Riimom Natten. Et Par Gange har det allerede tordnet her og renset Luften. Alt, hvad der kan groe, stræber at komme fremad; kun Menneskene synes i visse Maader at holde ved en tilbageskridende Gang, af Mangel paa den væsentlige Drivekraft - Penge. Dhrr. Jens og Niels Kjellerup i Aalborg bekjendtgjøre, at de ere befuldmægtigede for alle offentlige og private Assurance-Compagnier i Hamborg, og ønske af de Kongl. Embedsmænd og Strandings-Commissairer snarest Efterretning om, naar Strandinger indtræffe, der meget vil fremskynde Sagernes hastige Afgjørelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Paa Aarhuus Gader saaes i Gaar (d. 30 Maji) et sieldent Syn: et Fruentimmer spadsere omkring splitter nøgent. Saaledes skal hun have vandret en halv Miilsvei herind fra Landet. Hun var rimeligviis ikke rigtig i Hovedet, og blev strax taget i Forvaring af Politiet. (Aarhuus Av.) Den indbyrdes Underviisning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Det er tilforn bleven erindret i dette Blad, at det allernaadigst har behaget Hans Majest. at forunde Kobberstikker Sonne et Forskud, til strax at kunne begynde at stikke i Kobber den Række af Skrivetabeller, som Commissionen har foreslaaet, til Brug ved den indbyrdes Underviisning. Det vil derfor glæde hver Skolemand i Almindelighed og hver Ynder af den indbyrdes Underviisning i Særdeleshed at erfare, at en Fjerdedeel af disse Tabeller, eller 23 Stykker, nu ere færdige; det er nemlig de to første Classer, de to første Størrelser, og saaledes allerede, skjøndt kun en Fjerdedeel af hele Rækken, dog et Heelt for sig. De faaes for 4 s. Stykket hos Kobberstikker Sonne, i Myntergaden Nr. 53. - Særdeles vel ere disse Tegninger lykkedes for denne udmærkede Konstner, hvilket erfares bedst i Casserneskolerne, hvor de allerede ere i Brug, og hvor Nytten ogsaa allerede spøres i Virkningen af disse ypperlige Tegninger, da de første Træk, Børnene lære, alt vise sig saa bestemte og blive efterhaanden saa meget smukke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Blandede Efterretninger. Den spanske Jnquisition. (Sluttet; s. No. 43.) Jkke mindre stræng end mod Mennesker har Jnquisitionen altid været mod Bøger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Da der blandt dens Betjentere og Tilhængere, fandtes mange ørkesløse Folk, saa var en ny Bog aldrig saasnart udkommen, førend dens Jndhold paa det omhyggeligste blev drøftet, og naar kundet mindste var at udsætte derpaa, strax blev angivet hos Jnquisitionen. Munkene havde især travelt med at spille Angiverrolle, og aarligen udgaves en Fortegnelse over de fordømte Skrifter, som, fra det Øieblik af, den var blevet offentligen opslaaet, betragtedes som aandig Contrebande. Den, som havde anskaffet sig eller læste en forbuden Bog, faldt i Jnquisitionens Hænder, og den Bogtrykker, som havde ladet trykke eller udgaae en mistænkelig Bog, maatte ved sin Eiendoms Confiscation see sig for stedse ødelagt. Man gik saa vidt i at forbyde Bøger, at selv Kirkefædrene ikke vare fritagne, og den spanske Oversættelse af Beccarias berømte Værk om Forbrydelser og Straffe blev endnu 1783 confisqueret og under haard Straf forbudet. - Jnquisitionen fortsatte sit Uvæsen ligge til de nyeste Tider, paa den korte Standsning nær, som de Franske, under deres Ophold i Spanien, gjorde deri. Endnu 1798 blev en Præst i Esco, ved Navn Michael Solano, bragt for denne Rædselsret, i en Alder af 64 Aar, fordi han havde opsat et Religionssystem, der havde Lighed med Protestantismen. Han flygtede fra Fængslet, men da han var vendt frivillig tilbage, saa blev hans Dom Relaxation, der antyder Døden. Men da Tidsaanden ikke tillod Fuldbyrdelsen, lod man ham, efter Lægens Kiendelse, erklære for sindssvag. Bestormet af Omvendere blev han virkelig syg, og døde 1805. Ferdinand den Syvende havde aldrig saasnart besteget Tronen (1814), førend han gjenoprettede Jnquissitionen og atter indsatte den igjen i alle sine Rettigheder. Hvad denne afskyelige Tribunal virkede til Despotismens Fremme, Aandens Undertrykkelse og især Frimurernes Forfølgelse, er bekjendt Kun en Statsrevolution, der fuldkastede ganske Tingenes bestaaende Orden, formaaede at fældt dette Uhyre med sin talrige Yngel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
J Calcutta gaves et Bal ombord paa Skibet Bengal, der og faa Dage skulde afgaae til Engelland. Hele Selskabet blev saa syg af en Feber, at, foruden Capitainen og Skibschirurgen, ti Mennesker døde. Aarsagen dertil vare 1500 upreparerede Oxehorn, der laae i Rummet og vare gaaede over i Forraadnelse. Skibet er derpaa afseilet uden Læge; men de engelske Ministere have befalet, at det ikke maa tilstedes Adgang til nogen brittisk Havn, førend det har holdt Qvarantaine.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
J Politisches Journ. f. April 1820 læses efterfølgende Dom over "Bemerkungen uber die Verbindung des Ostsee und der Niederelbe, Schleswig 1820." - Dette nyligen udkomne, og af den fortiente Landinspecteur Gudme forfattede Skrift, behandler en Gjenstand, der for Nordtydsklands Handel er af yderste Vigtighed. Med den grundigste Jndsigt viser os her en Mand, der er ganske hjemme i sit Fag, den efter Omstændighederne lette Udførelse af en kortere Forbindelse imellem Øster- og Nordsøen, end hidtil den slesvig-holsteenske Canal har tilveiebragt. Denne Canal har ikke paa en tilfredsstillende Maade afhjulpet den længe følte Trang til en hurtigere Omsætning imellem begge Søer; kun paa en mindre Strækning af denne Jndlands=Fart, den egentlige Canal, kunne Skibene, uafhængige af Vind og Veir, befordres ved Trækheste; Farten paa Eiderens mange Krumninger er meget langvarig, denne Strøms Ind- og Udfart, og Om seilingen af de sig vidtstrækkende Sandbanker paa Vestkysten af Holsteen, vanskelig og stundom farlig, for store Skibe for snever, og, ligesom Over eideren, for flad, bliver denne Canal kun brugbar for Skibe af meget maadelig Størrelse, da Farten paa samme er for kostbar og langvarig for de smaa Jndlandsfartøier. Hurtig og sikker Omsætning er Sielen i Handelen, og derfor har man, følende Nødvendigheden af at lette Omtuskningen af Østersøens og Nordsøens Producter, allerede ofte, skjøndt hidtil forgjeves, arbeidet paa at indrette Steckenitz til en beqvemmere Skibsfart.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Hamborg, Centralpunkten for den Nordtydske Handel, har især følet Trangen til en lettere Forbindelse med Østersøen, og tilkjendegivet det ved det af Forfatteren anførte Tilbud, at bidrage til at bestride Omkostningerne af et lettere Forbindelsesmiddel. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-03
Kjøbenhavns Børs d. 2 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 253, a vista 256. Spec. 258. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 8 s. (J Dag, d. 3 Juni, 15 Rbmk. 7 1/2 s.) Oblig. 71 1/2. Norske Rigsbanks. 17. Svenske Sedler 59 s. Disconto 6 pC. Nattergalen og Lærken.