JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Ligesom Kjøbenhavn har sine saakaldte Rosenborgvine, hvoraf de ældste ere fra Christian den Fjerdes Tid, og nu gjemmes i Christiansborgs Kielder, saaledes har Hamburg sin Rathsweinkeller, hvor der ligeledes gjemmes Vine, af hvilke de ældste ere fra 1620 og altsaa omtrent af samme Alder, som de ældste Rosenborgske. Det Sted i Kielderen, hvor de opbevares, kaldes Helligdommen, og dette var det ogsaa indtil 1813 14, men da de Franske trængte til Penge og søgte at gjøre Alt i Penge, ansaae de denne Viinhelligdom ligesaa lidet for hellig, som Sølvhelligdommen i Banken, og satte Vinene til offentlig Auction. Localets Eier, en Hr. Heerlein, tilkjøbte sig, understøttet af andre Hamburgske Borgere, de gamle kostbare Vine, og Staden beholdt saaledes sin Skat. Denne Rathsweinkeller nævnes allerede 1326. Den stod altid under Borgermesterens, tre Senatorers og fire Borgeres Opsigt. I deres Navn blev den saakaldte Viinseddel, mod eller uden Betaling, udstedt. Naar fremmede Gesandter overleverede deres Creditiv eller gjorde Indberetning om en Regjeringstiltrædelse, Formæling, Fødsel a., saa fik de saadanne Viin-Anviisninger som Hædersforæring, hvorved man naturligviis slap lettere end ved at forære dem Ringe eller Dag ser med Brillanter, Videnskabelighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Paa Lærde har Hamburg aldrig været rigt, ligesom overalt de saakaldte fri Rigstæder i Tydskland aldrig vare Videnskabernes og Culturens Fostermødre. Men ligesom Skoven ogsaa har sine Jord, Hind- og Brombær, der voxe op uden røgtende Pleie, saaledes kan stundom i en kun med Handel sysselsat og kun for Handel Sands havende Stads golde Bund fremstaae udmærkede Mænd. Saaledes var een af Tydsklands første og fortrinligste Digtere, Friedrich v. Hagedorn, en født Hamburger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Men siden Hagedorns Tid synes Hamburg ikke at have frembragt noget udmærket Genie. Den berømte Skuespiller og Lystspildigter Schrøder, og den, især i Handelsfaget, fortjente Skribent Bu sch vare ikke fødte der. J dette Øieblik eier Hamburg ingen udmærket Forfatter, og skjøndt de bedre Classer i det Hele vel ikke mangle Dannelse, saa staaer den Hamburgske Literatur ikke paa nogen glimrende Fod. Mor kur enes heller ikke let med Muserne, og hvor de fleste stimle til hiins Tempel, blive de sidste sædvanligen forladte. De vigtigste Bøger, som egentligen ikke skrives, men beskrives, ere Handels bøger. Af Tidsskrifter har man kun faa, og disse saa egne sig for det meste til Toilet- og CaffehuusLæsning. Driginalien, som udgives af Lotz, ere uden Tvivl det fortrinligste iblandt dem, men maaskee passede Titelen: "Uebersetzungen" bedre dertil end Originalien. Jkke saa af de Stykker, som første Gang ere skrevne paa Dansk, ere i hiint blevne udgivne for tydske Originaler, og en Hr. - har endog sat sit Navn derunder som Forfatter. Saaledes som Alliken at smykke sig med fremmede Fiere anstaaer mindst et Tidsskrift, der strax paa Skildtet – brammer med sin Originalitet. Hammonia udgives af Dr. Reinhold, og leverer Konstnoticer og en Oversigt over de politiske Begivenheder. Dr. Pappe udgiver Læsefrugter, samlede paa Literaturens Mark. Hr. Doctoren gjør sig Arbeidet meget let. Han høster, hvor andre have faaet, og pløier ikke allene med Andres Kalve, men ogsaa med Andres Heste, nemlig af det Slags, som Klokker Heegaard nyligen med saa meget Held har besteget, at den har ført hans Muse lige ind i de critiske Rendebaner. Dr. Pappe maa være glad ved, at Literaturens Mark, ikke som andre Marker, er indhegnet, og at dens Eiere ikke have for Skik at pante hver den, der lister sig indder, ei blot for at oplede nedfaldne, men ogsaa for at plukke baade modne og umodne Frugter, der sidde paa Træerne; thi i saa Fald vilde denne Spøg bekomme ham ilde. Jmidlertid slipper han let til fine Frugter; thi han leder dem ikke engang op, som Titelen siger, men han griber, hvad han først finder for Haanden. (Fortsættes.) Orientalisten Tychsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
J Fortalen til det første Bind af Oluf Gerhard Tychsen, oder Wanderungen &c., Bremen 1818, fremsættes den Paastand, at denne berømte Orientalist oprindeligen hedte Olsen, og først sildigere har antaget Navnet Tychsen. J en Skrivelse til Geheimeraad Guldberg forsikkrer den sidste, at han allerede som Dreng havde forandret Faderens Navn Tuka til Tychsen, d. c., i Følge hans egen Fortolkning, Lykkens Søn, dannet af det græske Ord Tryn, og det slesvigske den (Søn, hvorfor han aldeles ikke er beslægtet med alle dem, der føre Navnet Tychsen. En Recensent i Hall. Liter. Zeit. grundede herpaa den Slutning, at Tychsen oprindeligen har hedt Olsen, og tilføjede, at han mindes vel, at besøgende Reisende havde fortalt ham, hvorledes Tychsen med Velbehag havde paastaaet dette for dem. Herimod har nu en Meklenborger, A. T. Hartmann, offentligen protesteret, og bevist sin Paastand med en latinsk Fortegnelse over de Discipler, der, tilligemed Tychsen, have besøgt Gymnasiet i Altona, og hvorpaa med dennes egen Haand bemærkes: Pater meus Jürgen Tychsen, ordinum ductor (egentlig Underofficeer). Fremdeles godtgjøres med et trykt Blad, der synes at være bestemt for Tilegnelsen af et ikke udkommet Skrift, hvorpaa tre Tychsener anføres som hans nærPaarørende, nemlig Oluf von Tychsen, preussisk Generalreferendarius; Christian v. Tychsen, Kgl. Dansk Generalkrigscommissair, og Etatsraad i Norge; en egenhændig Anmærkning i Margen af den lærde Tychsen tilføjer, siden Gouverneur paa den Kgl. danske Fæstning paa Kysten Guinea, hvor han døde d. 11 Jan. 17687, Steno von Tychsen, Kgl. dansk Skibscapitain o. s. v. "Sine meget elskede Fettere giver dette Skrift et stedsevarende Vidnesbyrd om hans Høiagtelse og hengivenhed &c., deres tro Fetter og Tjener Oluf Gerhard Tychsen. Endeligen beviser H. med en Udskrift af den Tønderske Kirkebog, at Skræder Jürgen Tychsen sammesteds har givet sin Søn i Daaben det Navn Oluff Gerhard. - Man seer af den hele Udvikling, at Tychsen er dansk af Herkomst. - Det er høist sandsynligt, at den ogsaa i Tøndern fødte og i vor Literatur fordeelagtigen bekiendte Apotheker Nicolai Tychsen, var en nær Beslægtet af hiin Lærd, thi hiins Fader var Kjøbmand i Tøndern og rimeligviis en Brodersøn af Skræder Jürgen Tüchsen. Oprindelsen til Navnet Tychsen var Umagen værd at undersøge. At Tychsen, Tøxen, Tuxen ere af slesvigsk Oprindelse synes vist. Heller ikke er det usandsynligt, at Tychsen er nær beslægtet med Tyge og Tychonius. - Da der er skrevet Bøger om de fleste Gjenstande i Verden, saa er det sært nok, at endnu ingen er faldet paa at skrive en Bog om Navnenes Oprindelse. Naar den blev forfattet med Sagkundskab kunde den sikkert ikke savne Læsere og neppe være uden Nytte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Jndenlandske Efterretninger. Nyborg. Den forhen anmeldte Steendæmning eller Dossering paa Sprogøe er nu ganske færdig. Løbet er omtrent fra Østen til Vesten; Breden er 24 til 36 Alen og Længden henimod 600. - Siden er der foretaget Gravning paa Øen efter Oldsager, især midt i den store Bakke, hvor Fyrret staaer, da Man formoder at en derværende Muur er Rudera af den Borg, Marsk Stig med øvrige Fredløse anlagde 1289. Endskjøndt Gravningen skete til en Dybde af 7 Fod, da Muren gaaer saa dybt ned, fandtes intet uden to Hesteskoe og en Mængde dyriske Been. Høiere oppe i Jorden laae nogle Menneske-Skeletter, formodentlig fra Krigens Tid, da Engelskmændene begravede flere Døde der.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Aalborg, d. 18 October. Kongen af Nederlandene har under 3die Dennes resolveret, at der, indtil en regelmæssig Anordning om Indførselstold af fremmed Korn udkommer fra Rigstænderne, skal som midlertidig Told deponeres for hver Læst, som nu indføres udenlands fra, af Hvede 16 Fl. 50 C. Hollandsk Courant; af Rug 10 Fl.; af Byg 7 Fl. 50 C. og af Havre, 4 Fl. 50 C. Dette Paalæg bragte strax Kornpriserne til Stigning i Amsterdam. J England, hvor Jndførslen af Havre fra alle Havne imellem Eyderen og Bidassoa allerede er hævet, er Afsætningen bleven mere levende og Prisen lidt høiere; især da Tilførslen, som ventes fra Danmark og Østersøen, ikke ansees for at kunne blive betydelig. - Af de fra Aalborg med Havre til England i dette Efteraar afseilede Ladninger, har man Tid efter anden faaet Efterretning om Ankomsten af Capitainerne Guld, Hanefeldt og Stougaard til London, Staarup til Stockton; Christensen, Graven, Nisted og Pank til Newcastle, og Larsen til Leith. Om følgende Capitainers Ankomst er endnu ikke indløbet Efterretning, nemlig Atzersen, Brown, Hjelm, Hvass, Krohn og Pallesen. Uck afseilede i Forgaars; Bay har udclareret i Dag og Gaarn har begyndt at lade. Tilsammen herfra 18 Ladninger, som udgjøre henved 20,000 Tønder Havre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Paa det her den 13de d. M. og følgende Dage holdte Marked var Omsætningen ubetydelig. Rug solgtes til 15 a 16 Mk., Byg 8 a 9 Mk., Havre 6 a 7 Mk. Tdn. Prisen paa Slagtehøveder var som paa Sundbye Marked. Smør betaltes med 17 a 18 s. Pdt. Ost 5 a 6 Mk. Lpdt. Æg 16 s. Snesen. Gjæs 4 Mk. Stkt. Ænder 2 Mk. 8 s. Parret. Hørlærred 24 28 s. Alen, Blaarlærred, 24 a 28 sk. Alen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Viborg, d. 18 Oct. Efter flere Dages stærk Regn i afvigte Uge, har det de tre sidste Nætter frosset alvorlig og lidet Snee faldt endog i Gaar Nat, som laae paa Tagene over Middag Det synes som Vinteren i Aar vil komme tidlig. - Den betydelig mindre Deel Straafoder, der i Aar er avlet, gjorde det ønskeligt for Landmanden, at Creaturene noget længere kunde tage Føden i Marken. Skuepladsen. Mandag d. 25de). Braun & Compagnie, Lystspil i 3 Acter, og To Ord, Syngestykke i 1 Act. Jmellem Stykkerne: En Entree
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Blandede Efterretninger. Efter et i Paris udkommet lidet Skrift, om Spaniens nuværende Stilling, af Hr. v. Laborde, udgjør Spaniens Gield herved 14 Milliarder, eller 14,000 Millioner Renter: en uhyre Sum, som kun derved synes at kunne oversees, at 2/2 Dele deraf skyldes de geistlige Ordener og religiøse Selskaber, og at der altsaa gives et Middel til at forringe dem, saasnart man antager Mueligheden af, at Staten seculariserer de geistlige Godser. Drager man Geistlighedens Tilgodehavende fra Totalsummen, og lægger den hollandske og Banquierhusenes til, saa bliver Summen fra 14 Milliarder til omtrent 5 Milliarder o. s. v. (uden at regne Jndkomsterne fra Colonierne har Spanien, efter den forrige gamle Beregning, kun 450 Mill. Renter, og efter det af Cortes antagne Paalægsystem 550 Mill., hvilket aabenbart aldeles ikke staaer i noget Forhold til Gjelden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Det hellige Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Pave Leo XII. har, som bekjendt, anordnet, at Aaret 1825 skal høitideligholdes som Jubelaar. Til dets Forberedelse skulde i August Maaned d. A. paa Roms sex store Hoved pladser afholdes Missioner, som skulde vare indtil 15de August. - Allerede førend Pave Bonifacius VII. forsamlede hvert Hundrede Aar et overordentlig stort Antal Folk, saavel Romere som Fremmede, sig i St. Peterskirke i Rom, for der at faae et stort Aflad. Hiin Pave samtykkede i Aaret 1300 ved en Bulle i denne Skik, og tilstod Pilgrimerne, saavelsom Roms Indbyggere, store Aflad, naar hine i 15 og disse i 30 Dage holdt i den hellige Apostel Petri og Pauli Kirke Bønner. For at gjøre denne Naade endnu almindeligere, forkortede han, efter Moses Exempel, Mellemtiden, af to hellige Aar til 50, og holdt Jubelaaret 1350. Ogsaa forøgedes de for de Aflad Søgende bestemte Kirker med St. Johannis i Lateran. Disse Afladskirker tilføiedes en fjerde, den i St. Maria Maggjøre, og ved disse fire Hoved- og Afladskirker er det blevet. Endeligen fastsatte Pave Paulus II., i Betragtning af de menneskelige Skrøbeligheder og det menneskelige Livs korte Varighed, Jubelaaret til 25 Aar. De efterfølgende Paver have troligen bibeholdt denne Termin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Jubelaaret begynder hver Gang den 24 December. Paa den Dags Eftermiddag tager Paven det hvide Ornat paa, og Cardinalerne følge hans Exempel; derpaa gaae de fra Anti Camera af i Procession til Sixtuskirken, holde der Bøn, og Paven istemmer Veni Creator, siden drage de igjen i Procession, ledsagede af de Kongelige og fyrstelige Gesandter, med brændende hvide Voxlys over St. Petersplads ad St. Peterskirke til. Ved Schweizerporten (den yderste af Vaticanet) vælger Paven tre Cardinaler til Legater, med det Hverv, at aabne i de tre andre Kirker, nemlig St. Pauls, St. Johanns i Lateran, og Maria Maggjøre, de hellige Porte. Saasnart Paven er ankommen til St. Peterskirkens Portico sætter han sig paa den i Nærheden af den hellige Port opreiste Trone(alle Indgange til St. Peterskirken ere imidlertid lukkede), staaer op igien, bestænker den hellige Port og de omkring staaende Folk med Vievand, og slaaer dernæst tre Gange med en Guldhammer paa Porten, paa det den skal gjennembrydes. Efter det første Slag siger han: "Aabner mig Retfærdighedens Porte", og Sangerne svare: "Han er indgaaet i samme, jeg vil bekjende Dig det, Herre. Efter det andet Slag siger han: "Jeg vil gaae ind i Dit Huus, og Herre!" Svar: "Jeg vil for Dit hellige Tempel tilbede i Frygt for Dig. Efter det sidste Slag siger han: "Aabner Portene; thi Herren er med os, Svar: "Herren har bønhørt Jsral. Nu overgiver Paven den øverste Skriftefader Hammeren, aflægger den trefoldige Krone, oplæser Bønnen: Actiones nostras Domine aspirando præveni, sætter sig, og læser den 99de Psalme. Jmidlertid bliver af dertil bestilte Arbeidere den hellige Ports Muur ganske nedbrudt, Stenene bortryddede, og Porten vasket med Vievand af Skriftefaderen i St. Peter; derpaa viser Paven sig fra sin Trone, aflægger den trefoldige Krone, og siger: "Det er den Dag, Herren har skabt. Sangerne svare: "Saligt er Dit Folk, o Herre!" Choret svarer: "Vi ville glædes og juble paa samme. Paven siger fremdeles: "Salligt er Dit Folk, o Herre!" Choret: "De Retfærdige skulle gaae ind i samme. Derpaa oplæser Paven Bønnen: "O, Gud, som ved Din Tjener Moses bestemte Dit Folk Jsrael et Jubel= og Afladsaar, forund os, Dine Tienere, at vi i dette af Dig anordnede Jubelaar, hvori Du høitideligen aabner Dit Folk Din hellige Port, paa det det skal gaae derind, og ofte Din Majestæt sin Bøn, maa begynde lykkeligt, paa det vi, efterat vi i samme have faaet Tilgivelse og fuldkomment Aflad for alle vore Synder, naar vor Hedenkaldelsesdag til den himmelske Glories Nydelse er kommen, formedelst Din Barmhiertighed tilstedes Adgang, ved vorHerre Jesum Christum!" - Herpaa tager Paven Korset, knæler for den hellige Trone, istemmer Te Deum og drager med Cardinalerne til Kirken, for at begynde Aftenmessen. Jmidlertid falder Folket over Ruinerne af den nedrevne Muur, deels af Andagt, deels for at finde de Guld-og Sølvmynter, som Paven ved den hellige Ports Tilmuren lod blande i Kalken. Paa samme Tid løsnes Canonerne paa Engelsburg, og andre Steder, af den pavelige Garde afsyres Salver og alle Kirkedørre aabnes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Juledag lyser Paven om Morgenen, efter holdt Messe, Velsignelse fra den i Kirken værende Logia della Beneditione over det i stor Mængde paa St. Peterspladsen forsamlede Folk, derpaa løsnes Skytset paa Engelsburg, ringes med alle Klokker, og Folket lader et almindeligt Jubelskrig lyde. Nu vises Helligdommen, i Særdeleshed den hellige Veronicas Svededug; et Stykke af det hellige Kors og den Lantse, hvormed Christi Side blev gjennemboret. - Cardinal-Legaterne forrette i de tre andre Hovedkirker, ved den hellige Ports Aabning de samme Ceremonier, hvilke Paven i St. Peterskirken foretager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
J det hele Jubelaar er Rom, som det første Valfartsted, besøgt af Tusinde Pillegrimer indtil den næste Aften for den hellige Christfest, Raadenstid er tilende. Derpaa drager Paven, efter holdt Aftenmesse, med Cardinalerne og hele Cleresiet til Sixtus-Capellet, og derfra i Procession med brændende Voxlys, til St. Peters kirke, og her holdes høitidelig Gudstjeneste; efter samme gaae Cardinalerne ud af den hellige Port, Paven følger efter dem, for Porten siger han: Deus in adjutorium nostrum &c., velsigner Stenene og Kalken, lægger tolv Æsker med Guld-og Sølvmynter deri, og den første Steen til den ny Muur, læser nogle Bønner og lader den hellige Port igjen tilmure; imidlertid sætter han sig paa den derved opreiste Trone, vasker Hænderne og beder. Saasnart Porten igjen er tilmuret, siger han: "Herre, lyksaliggjør Dit Folk beder, og gaaer derpaa med Cardinalerne ind i Logia della Beneditione, for at lyse den pavelige Velsignelse over Folket. - Paa denne Maade lukke de tre Cardinallegater de tre andre hellige Porte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Kjøbenhavns Børs, d. 22 October. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer (uden Renter) 94 3/4 a 94 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 100 1/2 a 10 Rbd. r. S. eller 120 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819. 3000 Bcomk. 98. Dito 4000 Bcomk. 98. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104 1/2 a 105. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16 1/2 a 16 3/4. - Svenske Sedler 55. - Asiatiske Actier 93. Opløsningsordet til Stavelsegaaden i Nr. 83.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
af Skilderiet er: Folkeret. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-26
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. no 100120000 Enogtyvende Aargang. No. 86. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 26 October 1824. Om Tiggerbreve og Tiggere. Jeg er ikke af den Mening, at Sandheder, som man tusind Gange har sagt, ikke bor siges mere; thi netop dette, at de saa ofte ere oplagte, er et Tegn paa deres Godhed, og et Beviis paa, at der endnu altid lader sig noget fortjene derved."S. C. Lichtenberg. Med. Veemod seer Fædrenelandsvennen. hvilke store Summer, der aarligen udgaae af Landet for een af de første Fornødenheder for Mennesket, Lærred, til Sverrig og Tydskland. Man siger, Hunger lærer nogen Kone at spinde. Dette Ordsprog finder ingen Stadfæstelse i Kjøbenhavn. Den nogne Kone lader Andre spinde for sig, og søger at stille sin Hunger ved andre Midler. Ved hvilke da, vilde man maaskee her spørge, Jeg svarer ved Tiggerie. Hvorledes er det mueligt, vil man igjen indvende: Tiggerie er jo forbuden, og straffes lige saavel som Løsgjængerie, Jeg svarer her atter, hvad et lystigt Hoved engang skal have sagt: "man straffer ei Tiggeren fordi han tigger, men fordi han ikke forstaaer at tigge. Vil Nogen tigge ustraffet, saa maa han ikke anraabe Nogen om Almisse paa Gader og Stræder. Det kunde bekomme ham ilde, naar han paagribes. Han maa derimod forskaffe sig et Tiggerbrev, og af disse gives der mange Kan han f. Ex. gnide paa en Violin, saa kjøbe han sig en Fiol for een eller to Rigsbankdaler, og gaae omkring i alle Huse, og pine Folk med sin Musik. Kan han synge dertil, saa er det desto bedre, og velsigner Hymen hans Ægteskab – hvorfor skulde han tage i Betænkning, at indlade sig deri, – med Livsarvinger, saa er han en holden Mand, naar han, med disse Haabefulde omkring sig, kan opføre en offentlig Vocal- og Instrumentalmusik. Kan han hverken synge eller spille, saa anvende han de Hænder, han har, ikke til at spinde Lærred, men til at dreie et Positiv, og kjøbe for det Honorar, han faaer, Lærred hos Hosekræmmeren, som jo kan forskrive dette fra Sverrig og Tydskland, hvor Folk ere nødsagede til at bruge deres Hænder til Teen og Rokken. Har man ikke Penge nok til at kjøbe en Violin eller et Positiv, saa kjøbe man sig for et Par Mark Almanakker, stille sig hen paa en meget besøgt Plads og raabe: nye Almanakker! Man forfølge Folk saalænge til de kjøbe en Almanak, for at blive den forfølgende Plage qvit. Man har gjort den Beregning, at der af de 178 Million Indbyggere, Europa tæller, i Aaret 1821 ikke vare færre end 17 Mill. Tiggere eller Saadanne, som paa offentlig Bekostning maatte fødes. Vel har man antaget, at i Danmark kun kunde regnes 3 1/2 paa Hundrede, medens Holland talte 14 og Engelland 16 paa 100. Men dette være nu, som det være vil, saa er det dog vist, at denne Tredivtedeel Tiggere, thi Almisselem er kun en moderniseret Benævnelse derpaa, maatte for en stor Deel kunne benyttes, om ikke til andet, saa dog til at forfærdige meget af det Spind, som bruges til de Lærreder, hvorfor der nu udgaaer saa store Summer. 1)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-26
Staden Bielefeld, i Grevskabet Ravensberg, i den vestphalske Kreds, kan tjene til Bevis paa, hvor vigtige Linnedvæverierne kunne blive for et Land. Jndbyggerne drive der Høravl og spinde, væve og blege deres Hør til de bekiendte Bielefelder Lærreder. Paa Landet gives mange Tusinde Linnedvævere, og deres Arbeid bringes til Hervord og Bielefeld, hvor det bleges, og af der boende Lærredshandlere kjøbes og for Man raaber ideligen over den store Over befolkning. Har da denne Overbefolkning ingen Hænder. Saalænge vi lade saa simpel en Artikel, som Lærred, komme udenlands fra burde man ikke klage over for mange Hænder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-26
Hvad vi desværre have for mange af, ere Munde, der ville spise deres Brød, ikke i deres Ansigts Sveed, men i Ørkesløshed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-26
Ligesom man klager over den tiltagende Overbefolkning, saaledes klager man over den tiltagende Fattigdom. Men om den tiltagende Dovenskab taler Jngen. En ildeforstaaet Barmhiertighedsfølelse nærer endog denne Dovenskab, og dem, som Opsigten over Fattigvæsenet i de fleste Stater er betroet, mene, at det er nok, naar man kun ikke seer Fattigdommen. De ligne heri hine Læger, der fordrine Hudsygdom me, ikke ved indvortes, men ved udvortes Midler, og troe, at Curen ikke bestaaer i at drive Sygdommen bort fra, men ind i Legemet. De fleste Fattighuse ere derfor ikke andet end et en stor Deel forsendes vidt og bredt i Europa, ja endog til America. Hver Dag komme tusinde Stykker Lærred til Bielefeld, Aarligen udsendtes allerede 1790 for omtrent 642,000 Dalere blegede Lærreder, og for 234,000 Moltgarn. De Bielefeldske Lærreder gaae overalt under Navn af Hollandske, men i Holland selv væves kun saare lidt Lærred til Udførsel. En Tidlang var Afsætningen paa hine Lærreder standset, fordi Engellænderne solgte deres Shertings for særdeles billig Priis, men nu, da Folk have faaet Øinene opkjøbes igjen de Bielefeldske Lærreder. Ved sidste Leipziger Messe var Søgningen derefter saa stærk, at alle de Lærreder, der vare bragte til Marked, bleve udsolgte. Middel, der driver den farligste af alle Stats sygdomme ind i Statslegemet selv, uden nogensinde fra Grunden af at helbrede den derfor Det Værste er at vi ikke have nok med vore egne Tiggere, andre Lande forsyne os end- og med flere, der vandre herind under forskjellige Skikkelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-26
Jndenlandske Efterretninger. J Hall. Literat. Zeit. for d. A. roses Professor H. C. Schumachers, astronomische Nachrichten &c., som et for Astronomien høist vigtig Værk, hvilket Forfatteren er bleven sat istand til at udgive ved H. M. Kongens Understøttelse, og hvorved denne store Befordrer af Videnskaben har erhvervet sig nye Fordringer paa Astronomernes Taknemmelighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-26
Næsten alle Astronomer i Tydskland have leveret Bidrag til de allerede udkomne to Bind.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-26
Blandt de mærkelige Fremmede, som i denne Tid have været i Kjøbenhavn, er den som Helt navnkundige tydske General Lützow, om hvem den afdøde Digter Körner skrev et Digt: "Lützows verwegene Iagde. Skuepladsen. Tirsdag (d. 26de: - Onsdag: Hververne, og En Entree.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-26
Brudommen fra Mexico. - Fredag (i Anledning af H. M. Dronningens Fødselsdag). Lulu, nyt Tryllespil i 3 Acter af C. F. Guntelberg, med Musik af Kuhlau. - Løverdag: Samme Stykke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-26
Blandede Efterretninger. Af de nu trykte Forhandlinger angaaende Slavehandelens Afskaffelse i Underhuset, sees, at over 800,000 sorte og anderledes farvede Mennesker endnu bære Trældomslænker i de engelske Besiddelser. Van Halems Skjebne.