Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-04-23
Fra Kirken begav den forsamlede Mængde sig til Bispegaarden, hvor Hans Høiærværdighed modtog Lykønskningsadresser fra Stiftets samtlige Skolelærere, at hvilke de Tilstedeværende udførte en af Hr. Due forfattet Cantate. Nu fremtraadte Stiftamtmanden, Kammerherre Jessen og tolkede med Anstand og Værdighed, med Liv og Ynde de Følelser, som paa denne Dag besjælede Alle, idet han overrakte Biskoppen Bestalling paa Rang med Conferentsraader, da ogsaa Hs. Maj. Kongen havde villet bidrage til Festens Høitidelighed og vise sin Anerkjendelse af Jubellærerens Fortjenester og Værdighed. Derefter holdt Provst Ro fod Ancher i Østofte en Tale og overrakte Biskoppen Udkast til Statuterne for et Legat, bestemt for en trængende og værdig Student her fra Stiftet, hvortil en ikke ubetydelig Pengesum var sammenskudt af Stiftets Geistlighed og en stor Deel andre Embedsmænd og Borgere, især i Maribo, som saaledes havde troet paa den værdigste og for hans Hjerte kjæreste Maade at vise deres Høiagtelse for den elskede Olding. – J rørende hjertelige Ord, som undertiden næsten qvaltes afden overstrømmende Følelse, takkede Bistoppen med den ham egne Beskedenhed for alle disse Beviser paa Agtelse og Kjærlighed. Kl. 3, samledes en stor Deel af de Tilstedeværende til et Festmaaltid, som med megen Omhu var arrangeret i Kjøbmand Brabrandts store Sal, og som fra Begyndelsen til Enden oplivedes af den venligste muntreste Underholdning; thi een Glædesfølelse oplivede Alle, den inderlige Glæde, som saa synlig besjælede den elskede Biskop, det Liv og den Kraft hvormed han udholdt, gav Alle Haab endnu i lang Tid at beholde ham i vor Midte; og at saa meget Hædrende kunde siges, uden at et eneste Ord var Smiger, men Enhver i sit Hjerte følte, at det kom fra Hjertet, var endnu det Allerbedste ved denne Fest, En smuk Musik af blæsende Jnstrumenter ledsagede de talrige Gjæster til og fra Bordet, lød jevnlig under Maaltidet og fulgte baade Sangene med Accompagnement og de hyppige Skaaler med muntre Fanfarer. Den første Skaal udbragtes af Jubeloldingen, for Hans Majestæt Kongen: en Mand, der om han og ikke beklædte en Throne, vilde have Krav paa Alles Høiagtelse og Kjærlighed, en Fyrste, der baade i Livserfaring og Aandsdannelse indtager en høi Plads blandt Europas Regenter, og kun lever for at gjøre sit Folk lykkeligt. Jubeloldingen bad, at Hs. Maj. ikke af de Miskjendelser, som paa denne ufuldkomne Jord saaofte ledsage de menneskelige Bestræbelser, maatte rokkes eller svækkes, men under alle Omvexlinger staae fast og nøies med Hjertets indre Løn og Himlens Fred samt at Forsynet naadig vilde beskjærme hans Dage og velsigne hans Jdrætter. De øvrige Skaaler udbragtes af Efternævnte: For den elskelige høiærværdige Jubellærer, ved Provst Trojel, ikke alene ifølge Embedsstilling, men dobbelt opfordret af den Omstændighed, at han havde havt det Held at succedere H. H. i en Menighed, hvor denne havde tilbragt saa lang en Tid af sit virksomme Embedsliv, hvor hans Daad endnu kjendelig sporedes, og hvor, som overalt, paa denne Dag kjærlige Bønner opsendtes for ham, for Stiftamtmand v. Jessen, som trofast Ven og virksom Medarbeider, ved Biskoppen, for Stiftsprovst H. U. Møller, Biskoppens værdige Søn og Alders Støtte, den elskelige Mand og lærde Theolog, som havde indledet Dagens gudstjenstlige Handling, men desværre ved sit Helbred nu var forhindret fra at være tilstede, ved Provst Kofod-Ancher, for Fædrelandet, der omslutter vore dyrebareste Erindringer og gladeste Forhaabninger, ved Stiftamtmanden, der indledte sin Tale, med 2 Vers af den skjønne Sang: Der er et Land, dets Sted er høit mod Norden; for alle sine kjære Embedsbrødre i Kirke og Skole, der havde gjort hans Liv saa rigt paa Nydelse og Glæde, ved Jubeloldingen; for Biskoppens elskelige Familie, ved Kammerraad Eller; for Lollands-Falsters Stift, Gjenstanden for hans yngre og ældre Alders hele udeelte Virksomhed, ved Stiftamtmanden; for Jyderne, Jubel oldingens brave Landsmænd, ved Provst Smith; en Tak for denne Skaal udbragte, paa Jydernes Vegne, Pastor Clausen i Halsted; for det danske Riges øvrige Provindser og Øer, navnlig og det fjerne Jsland, ved Consistorialraad Koch i Horbeløv, som blev foranlediget hertil ved, at han netop havde faaet en Islænder, Pastor Gudmundsen i Gloslunde, til Sidemand. Denne takkede paa Jslændernes Vegne; for Maribos gode Borgere og Tilintetgjørelsen af at smaalig Byjalousie, ved Doctor Aarestrup i Saxkjøbing; for Digterne, som saa smukt og værdigen havde forherliget Dagen og tolket Alles Følelser, ved Catechet Bergenhammer i Mariboe for Festcomiteen, som med saa megen Ufortrødenhed og Smag havde ordnet denne herlige Fest, ved Pastor Hansen i Ønslev. Til Slutning udbragte Stiftamtmanden endnu engang et begeistret "Leve for Jubeloldingen, hvorpaa Maaltidet hævedes.