Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-05-07
Stænderforsamlingen i Viborg. (Fortsat fra Avisen No. 75.)"Til Tidens almindelige Klager – hed det i Justitsraad Fleischer's Forslag, hører fornemmelig den over Fattigskatten. At de flere trykkende Paalæg, saavelsom den Organisation, Fattigvæsenet i den senere Tid har faaet, hvorved de Trængendes Forsørgelse er bleven en Tvangspligt, have betydeligen bidraget til disse Klager, derom kan vel ikke tvivles; men at de Hjelpsøgendes Antal maa være tiltaget, derom synes den stedse stigende Fattigskat at vidne, og hvilken nu næsten overalt har opnaaet en Størrelse, der ei kan udholdes. Jsærdeleshed er dette Tilfældet i Kjøbstæderne, J Aarhuus By, der har 6,765 Jndvaanere, var Skatten efter Regnskabet for 1834 bleven opkrævet med 7,393 Rbd.,men ved Ligningen ere kuns 887 Personer befundne i den Stand, at de kunde bidrage noget, og af disse have 365 Personer været lignede med mindre end 3 Rbd. paa hver, 147 under 4 Rbd. 512 Personer have altsaa kun udredet 1,105 Rbd. Resten, 6,288 Rbd., er udredet af 375 Jndivider med 5 Rbd. indtil 250, og det efter en for Ligningsmændene aldeles usikker Maalestok, nemlig den Paa lignedes Formue og Leilighed, som ei kjendes, eller med nogen fuldkommen Vished kan bedømmes. Men i det man klager over Fattigskatten, er det dog isærdeleshed derover, at Understøttelsen maa, som man paastaaer, ydes til Enhver der vil forlange den, og det paa lige Maade til den selvforskyldte som til den uforskyldte Trængende, at Enhver, i den Vished at kunne erholde Understøttelse, kan hengive sig til Dovenskab og Udsvævelser; ja at han kan gifte sig, for at blive underholdt af Fattigvæsenet, og leve bedre end Mange af dem, som dertil maa yde deres Skjerv. – Man kan derfor ikke indsee, hvor Grændsen er for de Bidrag, som ville fordres, men anseer det som en Nødvendighed, at de stedse maa tiltage, da ethvert Motio til Oeconomie og Stræbsomhed ophører, og man finder, at et Fattigvæsen der handler efter saadanne Principer, maa være baseret paa en utømmet lig Kasse." – Det vil derfor, efter Proponentens Overbeviisning, være en Nødvendighed, for at de vistnok beføiede Klager over Fattigvæsenets Tryk kunne hæves, at enten det forandres derhen, at kun Den, der beviser sin uforskyldte Trang eller Umuligheden af at kunne ernære sig, maa tildeles Understøttelse, eller og at Tvangs=Arbeidshuse snarest paabegyndes og indrettes. Endvidere fandt Proponenten det ønskeligt, at Forsørgelsesretten her som i Hertugdømmerne kun maatte kunne erhverves ved et 15 aarigt Ophold, Slutteliforeslog han, at Forsamlingen vilde indgive en allerunderdanigst Petition om en Revision og Forandring af Fattiglovgivningen, og Forsamlingen besluttede, at dette Andragende skulde behandles af en Committee. Proprietair Høyer oplæste derpaa et Forslag til "Forandring ved Fattigforsørgelsen, og Stiftamtmand Grev Sponneck et Forslag til en Petition angaaende Forandring i det Tidsrum, hvori Hjemstandsret efter den gjeldende Lovgivning kan erhverves." Forsamlingen besluttede, at begge disse Andragender skulde behandles af den samme Committee som Justitsraad Fleischers, og at den skulde bestaae af 7 Medlemmer, hvortil bleve valgte: Stiftamtmand Grev Sponneck, Proprietair Høyer, Provst Schmidt, Justitsraad Fleischer, Tobaksfabriqueur Funder, Møller Wulff og Biskop Øllgaard. (fortsættes.)