Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-01-01
Histor polit. Magazin Januarii. 1.) Bericht uber die Ludewig 16 Schuld gegeben Verbrechen. er for vidtløftigt til Udtog. 2.) Verhør Ludwigs den 16 vor den. Schranken des Nat. Convents, am 11ten December. er, skiønt mindre fuldstændig, bekiendt af Aviserne. 3). Vertheidigungs=Rede Ludewigs, gehalten an den Schranchen des National=Convents an 26 Febr. 192, im 1sten Jahre des Republik, von dem Bürger Desete, ci nem der ihm zugegebenen Vertheidiger. Hr. Desere, Forfatteren til denne Forsvarstale, har geleidet samme med følgende Anmerkning: "Tvungen at skrive et saa vigtigt Forsvar i 4 Nætter, da jeg imidlertid anvendte Dagen. med mine Kolleger til at undersøge de talrige Artstykker, som man har meddeelt os, behøver jeg vel ikke at anmerke, at man ket bliver vaer den yderlige Tilferdhed, hvormed jeg har maattet forfattes samme, og at den leverer. i visse Maader kuns Resultaterne; men jeg maatte opsylde en hellig Pligt og har blot raadført mig med min Jver, og ikke med mine Kræfter., Desege. Forsvaret selv er ellers svagt. 4) Schreben des Ritters d. Ocariz, Spanischen Geschafttrøgers inFrankreich, an den Minister der auswartigen Angelegenheiten, Paris den 26de December. Dette Brev, som havde til Hensigt, at megle for Kongens Liv, skadede maaskee den ulykkelige Ludvig meer, end det gavnede ham. Ai FrancesiVinceste, o Galli, ilstronoe gja di strutte. Godete pordeel vostro ardire il frutto; Abbia il commando ognun, marriHottete Cheqvando cantantant SalliintorneDice il proverbio, non fa mat belgjorno. saaledes oversat. Til de Franske. J have endelig, og Franske, vundet Seier Tronen er allerede nedbrudt, Nyder kuns Frugten af denne eders Frihedgiver. Lad enhver føre Commando; men betænker, At naar saa mange Haner *) synge paa engang. (Siger det gamle Ordsprog) Faaer man ikke gjerne godt Veir den Dag. *) Ordspillet bestaaer deri, at Galli er baade Fransk og Haner. Oversetteren. Der Welltbürger. 3die Bind 9de og sidste Hefte. *) 4) Reyse durch die Zeit, von einem Kosmopolitten. Forfatteren relser i Jndbildningen. igiennem Tiden fra Skabelsen indtil denne Dag og giør sine suurrige Anmerkninger over Mennesket i disse forskiellige Tider. 43) Der Rath des Greises vom weise sen Berge. En Fortsettelse. 44) Jhrer Churførsth. Durchl. zu Sachsen a. Mandat, die Behand*) Formodentligen kuns for Aaret 1792.; thi man vil et ønske, at et saa godt Skrive skulle ophøre. Udgiveren. lung der Leichen, und die, damit nicht todtscheinende Menschen zu frühzeitig begraben werden, and sonst dabey zu beobachtende Vorsicht betreffend. Naar man undtager Jøderne, saa synes det ikke nødvendigt hos os at tænke paa sligt et Forbud, da man sielden begraver Folk, før de allerede i nogle Dage have lagt paa Liigstraae; men da man formodentligen i Saxen har begravet dem. tidligere end hos os, bliver det altid en Ære for Regieringen, at denne søger at forebygge, at man ei skal begrave Folk, før man er fuldkommen forsikkret om deres Død. 45) Schreben ans Dresden. Forfatteren anseer det Preussiske Canton=Reglement for en stor Jndskrænkning af den naturlige Frihed; men hans Grunde ere for videløftige at anføre. 46) Beschluss der Betrachtungen uber den Verfall der Litteratur und des Buchhandels in Dentschland. 47) Warum ist die Deutsche Nation. in unseren Jetalter so reich anSchriftstellern und Buchern; Man kan vel inden Betænkning svare: Fordi det Tydske læsende Publikum er saa talrigt. 48) Ueber eine nenerlich empfohlne Einschrankung Presfreheit. Begge disse Opsatser ere af J. G. Pahl. 49) Verdienstvolle Manner sind unsterblich. 50) Zur Geschichte alter Krieger aus den Journal Berichten von den Verhandlingen der Franz. Nat. Versaml.