Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-03-24
Udenlandske Efterretninger. Tydskland. Medens kun Pøbelen i Berlin Ugen for den 17. Marts havde rebelleret, havde endelig Kjernen af Berlins Borgere paa denne Dag, trættede af Kongens Halstarrighed, besluttet at begive sig i Masse til Slottet, hvilket dog blev forhindret og man valgte at henvende sig til Borgerrepræsentanterne, der allerede havde sendt en Deputation, hvem Kongen havde indrømmet alt. Talrige Grupper forsamlede sig paa Slotspladsen for at læse en Bekjendtgjørelse desangaaende. En uhyre Jubel udbredte sig blandt den stedse voxende Mængde og et tusindstemmigt Hoch lød for Kongen, der tilligemed Prindsen af Preussen viste sig paa Balkonen. Kort efter lød en Stemme fra Balkonen, der opfordrede Folket til at gaae hjem, men man overgav sig til almindelig Glæde og forlangte, at Soldaterne skulle drage fra Slottet og overlade dets Besættelse til BeskyttelsesKommissionen. Endnu engang kom Kongen alene frem under tusinde Hurrab; man gjorde den samme Fordring; en trefarvet Fane plantedes ved Siden af den preussiske paa de tilgrændsende Huse, og man talte og Jllumination, da pludselig en Kavalleri Eskadron styrtede frem og adsplittede Mængden, og næppe var dette skeet for man hørte Skud. Et frygteligt Raseri greb nu Mængden; man plyndrede Vaabenlagere, Vagtstuer, oprettede Barrikader, Peloton- og Kanonild lød snart omkring i alle Gader; fra Husene nedstyrtedes Stene og blev skudt paa Soldaterne og disse rettede deres Jld mod flere Huse, næsten den hele Nat varede den morderiske Kamp. Kl. 7 havde Kongen udstedt en Proklamation, hvori det hedder, at da han om Aftenen havde bevilget Alt vilde en Hob Pøbel bemægtige sig Hovedvagten, og trængte frem mod Slottet, hvilket en Afdeling Kavalleri vilde forhindre ved med Sablen i Skeden og i Skridt at adsplitte dem, men ulykkeligviis gik to af Jnfanteriets Gevære af, dog uden at saare Nogen, og dette fremkaldte den sidste morderiske Kamp; at Kongen vil glemme Alt, og Folket skulde gjøre det samme; Dronningen var syg, Kongen indvilligede i Alt; Tropperne skulle trække sig tilbage paa dem nær, der bevogtede Slottet og Tøihuset, Kl. 8 1/2 drog endelig Tropperne ud af Byen med klingende Spil. Derefter viste Kongen og Prindserne sig atter paa Balkonen og hilsedes med uhyre Jubel, endskjøndt bitter Alvor laae paa mange Ansigter, At Urolighederne i Berlin har kostet 2000 Mennesker Livet, hvoriblandt 800 Borgere og 40 Officerer, en vel overdrevent. Senere Efterretninger fra Berlin af 21, mælde, at Prindsen af Preussens Pallads er erklæret for Nationaleiendom, hvorved det er bevaret for Demolering. Prindsen med Gemalinde har forladt Staden. 91 fængslede Polakker ere blevne løsladte. – J Elberfeldt og Solingen ere flere Fabrikker, blevne ødelagte. – J Krakau har Folket i al Rolighed bevirket 400 politiske Fangers Løsladelse og forlangt Folkevæbning. – J Hannover har Kongen endelig ogsaa maattet give efter, hvor nødig han vilde, uden at dog alvorlige Uroligheder have fundet Sted. Den 17. forlode samtlige Studerende, over 500 i Tallet, Gottingen. Dette Tog var af særdeles gribende Virkning. Toget gik tilfods indtil 2 Miil fra Staden, hvorpaa man drog hver til sit Østerrig. Her slutte alle de forskjellige Nationaliteter sig til hinanden. Nu viser det sig først hvor stor en Feil Metternich har begaaet ved at adskille Nationaliteterne. Keiseren har indkaldt en almindelig Rigsdag og alle Provindser juble.