Berlingske Tidende, 1835-10-08
General Miguel Ricardo de Alava, som Mendizavalhar foreslaaet til Conseil-Præsident, er allerede i sit 64de Aar, Han er en Baske af Fødsel, og bær den Provindses Navn, i hvis Hovedstad, Vitoria, han er født. Han traadte tidlig ind i Marinen og svang sig hurtigt op til en Fregat-Capitains Rang; senere gik han over i Landtjenesten og blev Afrancesado. J Frankerig og dets Keiser troede han at see det mægtige Middel til Spaniens Gjenfødsel. Som Medlem af Forsamlingen i Bayonne undertegnede Alava den af Napoleon decreterede Forfatning, og var en af de Jvrigste, til i Vitoria at modtage Joseph og bane ham en sikker Vei i Spanien. Men Opstanden i Madrid brød ud Provindsial-Juntaerne dannede sig og Kampen begyndte. J Valencia, Cadix, Granada og Carthagena bleve General-Capitainerne myrdede af den mistroiske Pøbel; i Euenca og paa mange andre Steder var det samme Tilfældet med Civil Øvrigheden, og i Saragossa blev et Dragonregiments Oberst nedsablet med alle sine Officerer, 33 i Tallet; de ædleste Spanieres Blod flød, fordi Folket havde dem mistænkte for at være Franskmændene hengivne. Dengang ledede Munkene disse Rædselscener, ved hvis Gjentagelse i nyere Tider de selv bleve Offerne. Man maa altsaa ikke glemme, at Pøbel bliver Pøbel, bestandig og overalt, og at den ikke var et Haar bedre, dengang den har den ubesmittede Jomfrue paa sine Fahner, der førte den til Mord, end i de senere Tider, da den istemmede Frihedens Raab. – Befrielseskampen paa Halvøen havde næsten varet tre Aar, da Alava, kort for Slaget ved Albusera (1811), forlod Josephs dalende Stjerne og gik over til den engelsk spanske Hær. Wellington gjorde ham til sin Adjutant. Han var med for sin Fædrenestad, da den blev taget med Storm. Hurtigt avancerende til General, ledsagede han Hertugen, sin Beskytter, indtil Slaget ved Toulouse, og da han derpaa vendte tilbage til Spanien, blev han af Kong Ferdinand, som ikke kunde glemme hans tidligere Adfærd, kastet i Fængsel, hvorfra Wellingtons Forbøn dog atter befriede ham. Den snilde Mand, i hvem det engelske Arstoerati saae en Pryd for den spanske Adel, vidste, endog medens han spiste Forviisningens Brød i England, saaledes at sætte sig i Gunst hos Kongen, at han blev udnævnt til Gesandt ved det nederlandske Hof, hvori Prindsen af Oraniens Venskab dog ogsaa havde Deel. Der viiste han de forviiste Spaniere megen Deeltagelse, medens han i Uafhængighedskrigen just ikke havde øvet den samme Humanitet mod mange Ædle af sine Landsmænd. Kold havde han stødt den lærde, men hielpeløse og syge Zea tilbage, som derpaa flygtede til America og var med at grunde Columbiens Frihed. Da Alava var vendt tilbage fra Haag (1819), brød den nye Revolution i Spanien ud, hvis seierrige Sag han aabenlyst tiltraadte. Hans Føde-Provinds, Alava, sendte ham i Aaret 1822 som Deputeret til den almindelige Cortes, hvorhan sluttede sig til de Exalterede, det vil sige, til Arguelles, Galiano og flere. Disse dannede de Radicales Aristorati. Ved Gardens Opstand i Madrid 17de Juli 1822) traadte han ind i Militsens Rækker; i Sevilla voterede han med sine Colleger for Kong Ferdinands temporaire Afsættelse, og gik med Cortes og Militserne til Cadix, hvorhen de førte Kongen med sig, som i Aaret 1824 derfor fældte Dødsdommen over Deeltagerne i hiint Votum og Confiscation af deres Formue. Alava gik med de fleste Medlemmer af Cortes, der af Kongens Stemning ikke ahnede noget Godt, fra Øen Leon til Gibraltar, hvorfra han derpaa søgte og fandt et Tilflugtsted i England. Senere kom han til Frankerig. Der opholdt han sig fra 1825 indtil det Tidspunkt, da Dronning Christine indesluttede ham i den Amnesti, som hun tilstod Galiano og Mina. Efter det Kongelige Statuts Oprettelse kaldtes han ind til Pro ceres=Kamret, hvor han holdt hiin bekjendte Tale, der havde den fordums Minister Burgos's Udelukkelse til Følge. Senere udnævnt til Gesandt i London, knyttede Alava vel der det Venskab med Mendizaval, der nu lover at hæve ham til Conseil Præsident-Stolen. Torrenos Tilbud, at gjøre ham til MarineMinister, havde han afslaaet.