Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-16
J Litteraturtidenden No. 13 for Aaret 1813 findes en upartisk Recension over denne Lærebog. Vi ville her anføre, hvad Rec. (S. 205) siger om dens Vidtløftighed. "At Hr. Hs. Bog kan i Almindelighed blive lagt til Grund ved Confirmanders Undervisning, eller blive indført som Lærrebog i Jnstituterne, omtvivler jeg ogsaa, og det især, fordi den er for vidtløftig. Den er, naar dens større Format og finere Stiil tages i Beregning, fire Gange saa stor, som den indførte Lærebog, og denne, tilligemed et Udtog af Bibelhistorien, er vel. Alt, hvad en Præst i fire Maaneder kan gjennemgaae, naar Noget deraf skal læres. J de lærde Skoler eller andre høiere Dannelses Anstalter, hvor der sædvanligt ere to Religionstimer om Ugen, kan denne Bog ei bringes til Ende i ringere Tid end nogle Aar, og Spørgsmaal, hvad deraf da tilsidst er beholdt, For disse Skoler er desuden Niemeyers Lærebog langt passeligere, og den er, skjøndt den omhandler flere Ting, en tredie Deel kortere. Det er ikke min Tro, at Lærebøger i nogen Videnskab skulle være saaledes indrettede, at Lærerne ved deres Brug har lidet, men Disciplen desmere at gjøre; og man torde vel yttre og forsvare den Paastand: Lærre bøger, som gives Ungdommen i Hænder, skulle ikke være udførlige Systemer. End ikke et sammentrængt Udtog af Reinhards Moral (hvilket Hr. H's Bog paa mange Steder er, uden at han med tilbørlig Erkjendtlighed har nævnet sin Veileder) vilde blive en passelig Undervisningsbogfor Almuen, hvor vel end det store Værk svarer til sit Øiemed, hvor megen christelig Visdom deri indeholdes." J No. 15 af samme Blad har Forf. taget til Gjenmæle mod Recensionen, og blandt andet søger at gjendrive den deels med en Resolution af 7de April 1813, deels dermed, at det første Oplag i kortere Tid end 6 Maaneder blev næsten udsolgt, og at Bogen allerede er indført i adskillige Jnstituter. Mod Bebreidelsen, at den er et sammentrængt Udtog af Reinhard, 9198 Forf. Jndsigelse, skjøndt han tilstaaer, at han vilde ansee et saadant Udtog for et ligesaa vanskelige som fortienstligt Arbeide; han indrømmer, at han, som Reinhards Oversætter, har havt adskillige Reminiscencer og benyttet sig af Definitionen om Fuldkommenhed, Lidenskab, Drivternes Jnddeling o. s. v., men finder iøvrigt ikke Beskyldningen stort graverende. Den af Rec. yttrede Mening, "at Forf. Lærebog paa mange Steder er et sammentrængt Udtog af Reinhards Moral, er en umodsigelig Sandhed. Men i Grunden kunde dette ogsaa være ligegyldigt, thi det er bedre at levere et godt Udtog af en god Bøg, end en maadelig Original. Dog, Sagen er, at Forf. under Udarbeidelsen har fulgt to ganske modsatte Veie, ved at sammentrænge Reinhards 4 Bind til 30 Ark, og udvide Balles Lærebog til ligesaa mange Ark. Derved, og ved de forskjellige Formaal, disse Forfattere have havt for Øie, maatte Hr. Hs Bog nødvendigen faae en ganske egen Skikkelse. Balle skrev for Børn, Reinhard for dannede Theologer, Hr. H. baade for de første og de sidste. Derfor er ogsaa hans Bog bleven en Mellemting af en Lærebog i Religionen og en Lærebog i den christelige Moral. Den varme hjertelige Tone, der hersker i Balles Lærebog, pisser kun sjelden til Reinhards kolde, philosophisk udviklende Foredrag. Hiin vil undervise det uskyldige, enfoldige Skolebarn, denne docerer fra Chatedret for et philosophisk Auditorium. To mere heterogene Bøger kunde Forf. vel neppe have valgt til Veiledere. Anm. ønsker, at saakyndige og fordomsfrie Theologer ville tænke nærmere over, hvad han her har sagt. Lærebogen er 30 Ark stor, og nærværende Exempelsamling 27, altsaa ere begge Bøger tilsammen 57 Ark. Hvilket uhyre Arketal i en eneste Green af Undervisningen, Hvilken Kjæmpestyrke maa man ikke tiltroe den stokkels Ungdoms Hukommelse, naar man troer, at kunne bebyrde den med saa tykke Lære, og Læsebøger, Er det afgjort, at Forf. Lærebog er for vidtløftig, saa er det ikke mindre vist, at det vilde blive et herkulisk Arbeide for Læreren, at bruge, i Forening med den, hans Exempelsamling. Men vilde man end af Fordom eller Egensindighed antage, at de ikke ere for vidtløftige, saa kan man dog ei nægte, at en saadan Exempelsamling aldrig bør mangle de for enhver brugbar Læsebog fornødne Egenskaber, naar den skal kunne anvendes med Nytte. Forf. vil, at hans Bog baade skal være en practisk Moral og en Forberedelse til Historien. Man kan altsaa med føie fordre, at Begreberne i en saadan Bog skulle være tydeligen udviklede, Tankerne logisk rigtige; de fremsatte Exempler passende til de Sætninger, de skulle bevise; de stil drede Personer i det mindste ikke alt for ubetydelige i historisk Hensyn, og endelig, Sproget, hver Fædrenelandsvens helligste Palladium, reent og ikke udansk. Befindes det, at disse Fordringer paa mange Steder ere blevne uopfyldte, saa er forfatterens Hensigt for en stor Deel forfeilet Da Anm. høist gjerne vil undgaae endog det blotte Skin af Uretfærdighed, saa skal han her documentere hvert Ord, han fremfører. Strax i Jndledningen (S. 2) støder man paa den besynderlige Tanke: "J Fængslet, nær ved Døden, sætter han (en Christen) sin Lid til den vise, kierlige Styrer, og Taknemmelighed for hans *) Forstaaelighed og Fattelighed, siger F. Gedike, i hans indholdsrige Skrift: Enige Gedanken. uder Schulbücher u. Kinderschriften, Berlin 1787, ere de væsentligste Fordringer hos enhver Læsebog. Den maa ikke indeholde noget Begreb, noget Ord, der enten ei strax er forstaa ligt for Barnet, eller af Læreren, uden Tidspilde, kan gjøres det forstaaeligt. Dens Jndhold maa være tillokkende for de unge Læsere, og for at være dette, maa Begreberne være hentede af deres egen Jdeekreds, og jo sandseligere det i Begyndelsen er, desto mere Jnteresse vil Bogen have for dem. Barnagtig skal Bogen ikke være, men vel let, og fattelig, og behagelig for Børn. Men naar man i Læsebogen kun gaaer ud paa, at indskyde Ord i Børnenes Hukommelse, uden at agte paa, om de ogsaa kunne fatte Begrebet, eller om det overalt fortjener at fattes, saa ere rigtig nok de stakkels Børn at beklage, som pines med en saadan Læsebog." Fremdeles siger Gedike: "Men at Simplicitet i Foredraget ei allene er tilstrækkelig for en god Læsebog, og at der fremfor Alt ogsaa udkræves Rigtighed i de deri foredragne Begreber, forstaaer sig vel af sig selv. Om end Feilene ikke altid ere saa grove, som Beskrivelsen over Polarlandene i een af de nyeste Læsebøger, efter hvilken kun Nordpolen formedelst Kulden, og Sydpolen formedelst Heden, er ubeboelig, saa er dog de Børn at beklage, der ved deres Læsebøger, som hos dem have større Autoritet, end deres Lærere pleie at have, forledes til vrange Forestillinger, det være, hvori det vil og, naar endnu ovenikjøbet Læreren ikke er Læse bogen voxen, men ligeledes betragter den som et Evangelium, saa er Skaden desto større. Naade og Barmhiertighed leder ham til at være barmhiertig imod Andre." J Fængslet, pleier man ikke at have Leilighed til at vise Barmhiertighed mod Andre; der trænger man tvertimod selv dertil. - S. 5 læser man følgende Periode: "Peter Griffenfeld, den danske Kong Christian 5tes Minister og Cantsler, som i en kort Tid (.) fra ringe Stand (,) var (bleven) ophøiet til de største Værdigheder (ligesom om en Ministers og Cantslers Post ikke allerede hørte tilde største Værdigheder,), faldt i sin Konges Unaade, og blev anklaget og dømt som en Forbryder 1676, ført paa Retterpladsen (Retterstedet?),men benaadet, og sad i 23 Aar paa Munk holms Fæstning, skrev paa en Rude i Castellet (hvilket, J Munkholms eller Kjøbenhavns) dette Vers." Af saadanne Perioder findes der mange i Skriftet, men Anmelderen lader sig nøie med at anføre denne til Prøve. - S. 6 har den Carl XII, der med mageløs Grusomhed lod den uskyldige Patkul radbrække, faaet Plads ved Siden af den gudfrygtige og ædleDoddrige, fordi hiin Regent eengang lod lave Pandekager til en Deel Russer, han havde taget til Fanger. J det mindste burde Forf. her have anmærket, at Carl XII. i andre Henseender ikke viste sig saa ædel. S. 12 anføres som et Exempel paa, at Religion erlanges (?) ved at betragte Naturen, Jndskriften "paa et gammelt Tempel i Ægypten, helliget Gudinden Jsis, under (?) hvilken de (hvilke de?) tilbade Naturen o. s. v. S. 13 siges: "Stjernernes Bevægelse gjøre (gjør) en saare liflig Harmonie, og stemme vel overeens med hinanden (hverandre?)." Man skulde heraf formode, at Stjerner frembringe en liflig Lyb, det er noksom, bekiendt, at kun Lyden eller Smagen, men ikke Bevægelsen kan være liflig. S. 17 fortælles: "Terres, Persiens mægtige Monark, vil omtrent 480 Aar før Christi Fødsel undertvinge det lille Grækenland, og Themistokles lokker Fiendens Flode (Flaade?) ved List ind i Sundet ved Salamis." S. 112 fortælles ligeledes: "Da Persiens Monark, omtrent 480 Aar før Christi Fødsel vil overfalde Grækenland, havde Grækernes Flode (!) lagt sig i en meget fordeelagtig Stilling ved Den Salamis; Themistokles erklærede det for urigtigt, at forlade Sundet; og han seirede. S. 203 hedder det atter igien: "Da Themistokles ved Salamis havde overvunden overvundet) den langt overlegne persiske Flode, omtrent 490 A. (?) f. C. o. s. v. Columbus's.