Aalborgs Stifts Adresseavis, 1818-03-16
Den af det Kongelige Landhuusholdningselskab 7 Gaardmænd og 6 Huusmænd af Gierskov Bye i Scheebye Sogn, i Fyen, tilkiendte første Medaille i Guld for Jnddæmnings=Arbeide, hvorved er vundet 63 Tdr. Land fra Stranden, blev Søndagen den 22de Februar d. A. i Scheebye Kirke høitideligen overleveret disse. Efter fuldendt Gudstieneste holdt Stedets Præst Hr. H. C. Hansen fra Choret en til Handlingen passende Tale, hvorpaa de Præmienskende fremtraadte og modtoge efter eget Valg, de 8 af dem hver det slette Hædersbæger, hvorpaa Navn, Bye og Aarstal var udgravet, de øvrige 5 en dertil svarende Pengesum. Handlingen sluttedes med Tak til Gud, som havde skikket disse brave Mænd, Enighed, Kraft og Bestandighed til at begynde og fuldende dette Arbeide, og med Ønsker for Kongens, Fædrenelandets og enhver virksom Borgers Held og Lyksalighed. Med en passende Palme endtes denne behageliHøitidelighed. Coursens stærke, og for Tiden meget for stærke, Forbedring har bragt et Spørgsmaal paa Bane, om det kan være en Gieldner, hvis Forskrivning lyder Sølv=Værdi, tilladt at rede for sig med rede Sølv. Spørgsmaalet, som har Jnteresse for hardtad hver Mand i Kongeriget, synes let at kunne besvares endog efter blot sund Menneskeforstand, uden Lovkundskab, at den der kan betale med virkelige Sølvpenge, ikke skulle behøve at tilhandle sig Noget, der blot skal betyde eller er et Surrogat for Sølvpenge, for dermed at betale Tilgodehaveren. Det er derfor paafaldende at see et ellers saa godt Blad, som Kiøbenhavns Skilderie, at erklære sig for den modsatte Mening, uden at nærværende Anmelder finder andet andet i dets Grunde end blot Kløgtlerie. En Sammenligning i Dagen imellem Sølv-Værdi og Capitelstaxter, fortiener vist ikke at ændses. Et indsendt Stykke i Hempels Avis No. 34 synes derimod at have langt mere Klem, endog for selve Jurister, thi Argumenterne ere laante af en Ørsted, hvis Ord heri fortiene agtes af Juristerne, saaledes som Pythagors fordum af hans Lærlinger. Da Rummet ikke tillader her at aftrykke Stykket heelt og holdent af bemeldte Fyenske Avis, vil man dog ikke undlade at udhæve nogle paaberaabte Steder hos vor nævnte Lovtolker. "At den bankmæssige Sølv Værdi - siger Ørsted - under en nedgaaende Cours, maa staa under den virkelige, kan ingenlunde have til følge, at Debitor skulde betale mere end virkeligt Sølv. Naturen af SølvVærdien, som en Repræsentation af Sølv, synes allerede at giøre det klart, at Sølv-Værdi-Debitorerne maae være berettigede til at betale med Sølvmønt - - "At Bankrenten og kan erlægges i rede Sølv- at det kun er en Begunstigelse for de Behæftede, at de kunne betale Renten i Rigsbanksedler, med den bankmæssige Agio; og dette kan man ikke ansee anderledes, end som Noget, Lovgiveren har erkiendt for en følge af Sagens Natur. - - "Lovgiveren maa (Fro. 14de Sept. 1813. §. 1), hvad og hele Sammenhængen viser og Cancelliets Forestilling til denne Anordning bestyrker, være gaaet ud fra den Forudsætning: at rede Sølv altid er et fuldgyldigt Betalingsmiddel for Sølvværdi-Forpligetelser. - - "En Sølvværdi-Debitor har tre Alternativer at vælge imellem: Rigsbankrepræsentativer efter den bankmæssige Cours, Rigsbankrepræsentativer efter Dagens Cours, og Sølvmønt. - - "Den Fordring, at Debitor skulde betale mere end Sølvets virkelige Værd, er i sig uretfærdig. (S. Eunomia B. 1. S. 504 s.).