Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-06-15
Jeg kan til Slutning ikke undlade med faa Ord at berøre den Maade, paa hvilken Friehedens Forfægtere sædvanligst forsvare deres Sag, kun saa af dem stride med Grunde, og vise den Agtelse for deres Modstandere, som man upaatvivlelig skylder enhver, mod hvilken man ikke har andet end dette, at han forestiller sig en Ting anderledes end vi. De fleestes Vaaben er Spot og Haan over enhver, der tænker anderledes end de, derved giøre disse just det stærkeste Jndgreb i deres Medborgeres Friehed. Enhver fornuftig og veltænkende Mand vil meget godt finde sig deri, at andre tænke anderledes end han, og aldrig vil han troe sig fornærmet derved, at man modsiger ham, saalænge det skeer med Grunde og med Beskedenhed; intet er derimod føleligere for et ærekiert Menneske end Spot og Foragt, og naar man med bidende Jronie og Satire vil udsette sin Modstander for Latter og Haan, saa vælger man det voldsomste Middel for at tvinge ham til enten at tie eller gaae over til sit Partie, Men det gaaer med den politiske Frieheds Forfegtere som med Religionen: enhver bør unægtelig have Ret til at fremsette sin Meening i Religionen, Sandheden kan aldrig tabe derved; men han bør allene bruge, Grunde til sine Vaaben, han bør vise Agtelse for dem, der tænke anderledes, han bør fornemmelig med Sindighed og Beskedenhed tale omde Religions Meeninger, der ere herskende i den Stat, hvoraf han er et Medlem. Naar en spotter og haaner det, der er helligt og ærværdigt for mange Tusinde af hans Medborgere, kalder det Nonsens, dumt og urimeligt Tøi, hvilket andre ære som guddommeligt, saa maae vist enhver, der elsker og agter endog sin svage endog sin vankundige og seilende Medborger, føle billig Jndignation derover, om han endog i Hovedsagen var enig med Forfatteren. Og naar Friehedsprædikanten kalder alle dem, der ikke giøre sig det samme Begreb om Friehed som han, Slaver, nedrige, krybende Siele, Hyklere, leiede Smigrere o. s. v., saa giver han derved et nyt Beviis paa, at de fleeste af vor Frieheds og Tolerantses Forfegtere ville, saasnart de fik Magten i Hænderne, blive de største Frieheds Ranere og intoleranteste Mennesker. Jeg har ikke skrevet for at laste den Franske Constitution - langt mindre for at dadle den Engelske Regieringsform, skiønt jeg har laant Exempler fra begge. Jeg har allene troet, at det i nærværende Tid ikke er et nyttigt og overflødigt Arbeide, at bidrage noget til et rigtigt og bestemt Begreb om borgerlig Friehed. Dens enthusiaste Forfægtere venter jeg ikke at bringe til anden Meening. Frieheds Sværmeren lader sig ligesaa lidet, som Religions Sværmeren, overbevise med Grunde, hvad umiddelbar Aabenbaring er for denne, det er den indvortes Frieheds Følelse for hiin. Men kunde jeg bringe, den sindige og upartiske Mand til nøiere at eftertænke Sagen, og ikke strax at lade sig fortrylle af Frieheds Raab, der ligesom er blevet vore Dages Løsen; kunde jeg opmuntre mange af mine Medborgere til endnu meere at elske og glæde sig ved den Regiering, der hersker ved Mildhed og Retfærdighed, der viser lige Kierlighed mod alle Stænder, og vaager over enhvers Rettigheder, der tillader alle den Talle Skrive= og Handle=Friehed, som kan og bør taales i en Stat - med andre Ord: kunde jeg opmuntre mange til endnu meere at elske og glæde sig ved den Danske Regiering, da var min, Hensigt opnaaet. Søn. Politisk.