Viborger Samler, 1790-03-08
Tyrkerne vare fra den 1ste Aug. af i en saa panisk Skræk, at de ingensteds holdte Stand, og flygtede idelig for Østerrigerne. Næsten ligesaa forholdt de sig imod Russerne. Tyrkernes Hensigt i dette Feldtog var, igien at erobre Oczakow, men de Russiske Tropper kom idelig den dertil bestemte Seraskier, Hassan Gazzi Pascha, (forhen Stor-Admiral, imøde paa Togget derhen, og tvang ham til, stedse med Forliis at trække sig tilbage. Efter forhen anførte Seir ved Macsineni, og Russernes Tilbagemarsch fra Gallacz, marscherede Seraskier, Hassan Pascha til Tabacco, men ved det Tilfælde, at hans Avantgarde paa 5000 Mand blev den 18de Sept slaget og adspredt af Fyrst Repnin, blev han saa modløs, at han forlod sin Leir, og drog til Jsmaal. Fyrst Repnin rykkede frem, bombarderede Jsmail nogle Dage, og gik derpaa igien tilbage, uden at Tyrkerne giorde videre Fremgang. Næsten paa samme Tid, den 24de Sept. angreb Prindsen af Anhalt-Bernburg, som førde den Potemkinske Armees Avantgarde, et Corps Tyrker, som havde leiret sig i Kauschan, ikke langt fra Bender, og fordrev det, og tog der dets Leir. Jmidlertid var et andet Russisk Corps marscheret til det faste Slot Odziaba, eller Adjebek, og havde den 25de Septbr. overrumplet samme. Besætningen, som bestod kun af 66 Tyrker, havde ingen Modstand kunnet giøre. Og de Tyrkiske Krigskibe, som laae i den derved beliggende Bay (Coggia Bay) vare er i Stand til, at foretage noget Slottet til Hielp, da de kunde ikke nærme sig, uden at udsætte sig for den Russiske Jld. Fyrsten Potemkin, som endnu stod i Egnen om Bender detascherede herpaa atter et Corps under Brigadeer Platow til Ackiermann, eller Ackermann, en liden Fæstning ved Mundingen af Dniester, og lod ogsaa denne Plads borttage, uden mange Hindringer, i det de derværende Tyrker, imod fri Udmarsch, forlode Fortet og Staden den 13de Octobr. Herpaa drog den Russiske Hær imod Kilia Nova, men her stod Seraskier, Hassan Pascha, og Russerne trak sig tilbage, uden at man har erfaret nærmere Omstændigheder. De rykkede herpaa igien for Bender. Og denne store Fæstning overgav sig uden Sværdslag, og Paschaen sendte en Suppliqve til Fyrst Potemkin, som var rykket frem med sin Armee, og fik fri Udgang for sine Tropper; men han selv holdt for raadeligere, at blive hos Russerne. Saaledes fik Russerne den store vigtige Fæstning den 15de Novbr. i fuld fast Stand, med 300 Kanoner, og umaalelig meget Ammunition, uden at have mistet en Mand, uden at have gjort et Skud paa Fæstningen, uden at have begyndt en virkelig Beleiring. Med et saa haardt Slag for det Tyrkiske Rige endtes det Russiske Feldtog i dette Aar. Og man veed, hidindtil i vore Egne, endnu ikke, hvad for en Virkning dette Slag kan have frembragt i Constantinopel, og om Sultan Selim derved er bleven bevæget til, at forandre sit Forsæt, at fortsætte Krigen, og stille sig selv i Spidsen af hans Tropper, som han endnu den 10de Novbr. havde fast i Sinde, og bleven nødt til fredeligere Tanker. Nogle Efterretninger melde, at Fredsforslage vare virkelig skedte. Krigen til Søes imellem Russerne og Tyrkerne har været uden vigtige Tildragelser. Den Tyrkiske Flode løb allerede den 10de Maji ud fra Constantinopel; men man har ikke hørt til noget betydeligt Foretagende. Den krydsede omkring i det sorte Hav, skal have forsøgt Landgang paa nogle Steder i Crim, men derom har man ingen bestemte sikre Efterretninger faaet, ligesaalidet som om hvad der er forefaldet paa Grændserne af Crim, i Kuban, og i Georgien, hvilket Land skal igien have forladt det Russiske Herredom, og antaget det Tyrkiske. (Resten følger) Wiborg.