Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1834-07-18
Samme Skjebne havde et Amendement af Hr. Hume til den irlandske Tiendebil, hvorefter Overskuddet af de geistlige Fonds skulde anvendes efter Parlamentets Bestemmelse medens Ministeren Hr. Littletons Forslag om en Kommittees Nedsættelse blev antaget med 235 imod 171 Stemmer. Ved de tiltagende Forviklinger besluttede imidlertid Skatkammerkantsleren, Lord Althorp, den 8 d. at udtræde af Kabinettet, hvilket Exempel Grev Grey ogsaa fulgte og tilmeldte Kongen sin uforanderlige Beslutning: for stedse at trække sig tilbage fra Statssagerne. Kongen antog endnu samme Aften begge Resignationer, især Greys, i de naadigste og meest nedladende Udtryk. Paa Rygtet herom var Overhuset talrigt besøgt den 9de og da Grev Grey reiste sig, for at angive Grundene til sin Resignation, overvælde des den ædle Olding flere Gange saaledes af sine Følelser, (der vist angik meere end hans egen Person,), at han maatte afbryde. Derefter begyndte han atter med kjendelig Rørelse og bad om Undskyldning for sin Følsomhed, skjøndt samme mere end Alt hædrer den over alle lavere Hensyn ophøiede Statsmand. Selv flere Lemmer af Oppositionen kunde ved denne Leiligded heller ikke nægte ham deres Deeltagelse. Da Kommitteens Beretning om den irlandske Tvangsbil hørte til Dagens Orden, begyndte Ministeren med at foreslaae sammes Antagelse, dog, ikke som Kronens Minister, men som enkelt Parlamentslem. Tillige erklærede han, at Hr. Littletons Meddelelser til Hr. OConnel var skeet, ei allene uden hans Samtykke, men ogsaa uden hans Vidende, og beklagede, at saa mange Medlemmer i Underhuset havde understøttet Motionen om Dokumenters Fremlæggelse, der angik private og fortrolige Breve til ham selv fra Lord=Lieutenanten i Jrland. Hvor længe Greven alt, i en Alder af over 70 Aar, havde troet sig berettiget til Rolighed, vedblev han dog indtil Skatkammerkantsleren, som han havde skjænket sin hele Tillid og ansaae for sin høire Haand, ifølge hiin Uforsigtighed, tog sin Afsked. Med ædel Selvfølelse, som den virkelig fortjente Mand altid tør være bekjendt, indlod Greven sig nu i en Apologie af sin Bestyrelse, og viste, at han trolig havde holdt hvad han havde lovet: Parlaments-Reform, Fred og Sparsomhed, ei at tale og Slavernes Emancipation, den ostindiske Handel og Bankens Anliggende. Han kunde udtræde af Kabinettet, med den glade Følelse, at der under hans Bestyrelse, hvor mange Chikaner Man end havde modsat den, var i faa Aar udrettet Mere til Landets Bedste, end ellers i et halvt Aarhundrede. For sig forlangte han Jntet, uden Erkjendelse af sine redelige Bestræbelser. Paa den ene Side havde Man angrebet ham, fordi han ikke var gaaet videre, paa den anden, fordi han var gaaet for vidt. Han udtraadte nu, uden at have for sig eller Sine oplagt een Skilling, af Statens Penge (sjeldne Vidnesbyrd,) med en Formue, som netop var tilstrækkelig til hans Udkomme. Hertugen, af Wellington kunde dog ikke bare sig for at sparke sin ædle Modstander og kaldte blandt andet Quadrupel=Alliantsen, en hemmelig Understøttelse af de Revolutionaire." (Man seer, hvad der er i Vente, hvis han igjen skulde komme til Noret.) Jmod dette Angreb tog Lord=Kantsleren (Brougham) Grev Grey i Forsvar og kaldte hans Udtrædelse en sand Jammer for det engelske Folk. J en anden Anledning gjorde han et Par Dage efter den bidende Bemærkning: "Man skulde ikke sige, at Man nærmede sig Mødets, men vel Julii Maaneds Slutning." Da Lord Althorp i Underhuset anmeldte sin Afgang, tilstod Hr. Littleton at have begaaet en dobbelt Forseelse, ved at give en Meddelelse udenFørsteministerens Samtykke og det til en Mand, som viste sig denne Tillid saa uværdig. Efterat dette store Skridt - frem eller tilbage? - gjort, spørger Enhver, Hvo der skal afløse de afgaaede Ministre, og om det forrige System skal følges eller et nyt Torv Ministerium komme i Velten, Det sidste holdes foren Umulighed. Nogle ville vide, at Hs. Majestæt har raadført sig med Statssekretairen Lord Melbourne, om det nye Ministeriums Sammensættelse; Andre nævne Grev Durham eller Sir Peel, det sidste ifølge en Audients, som Hertugen af Cumberland skulde havehavt hos Kongen. De fleste offentlige Blade gaae ud fra det Synspunkt, at et nyt Kabinet nødvendigt maa blive ligesaa liberalt som, og meere enigt end det Greyste. Uvisheden gaaer overalt saa vidt, at Man ei engang veed, om noget Ministerium haves eller ikke; thi vel erklærede Grev Grey, at han var interimistisk Minister, indtil hans Efterfølger er udnævnt; men det Udtryk af Lord Althorp i Underhuset: "Administrationen er tilende, foranledigede Marquis Londonderry til den 10de at spørge Lordkantsleren, om dette forholdt sig saa, og om han vidste, Hvo det var overdraget at danne det nye Ministerium, Til det forste blev Svaret, at han vidste kun af de to Resignationer at sige, og til det andet, at han vel kunde, men vilde ikke svare. J Underhuset tog Hr. Hume sin Motion angaaende en Adresse til Kongen om Nationens Tilstand tilbage, og begge Huse udsatte deres Møder til den 14de.