Ribe Stifts Adresseaviser, 1826-01-17
Fierde Bilag. Skrivelse fra Hs. Keiserl. Høihed. Cesarevitsch, Storfyrste Constantin, til Hs. Majestæt Keiserinde, Moderen, dateret: Varskov, den 26de November 1825. "Naadigste Souparaine og kiæreste Moder Med den dybeste og inderligste Bedrøvelse har jeg igaar, Kl. 7 om Aftenen, ved Baron Diebitsch, Cheifor Hs. Keiserlige Majestæts Generalstab, og ved Generaladjutanten, Prinds Wolkonsky, modtaget Efterretningen og de her i Original vedføiede Actstykker om Vor tilbedede Souverains, min Velgiørers, Keiser Alexanders Død. J det jeg med deres Keiserlige Majestæt deler den Smerte, som overvælder os, beder jeg den Allerhøieste, at han i sin almægtige Miskundhenaadigst vil opretholde vore Kræfter, og give os den Kraft at taale den Dom, hvormed han har slaget os. Den Stilling, hvori jeg ved denne Ulykke finder mig sat, paalægger mig den Pligt, for Deres Keiserl. Maj. med fuldkommen Aabenhiertighed at udfolde mine sande Følelser over dette væsentlige Punct. Deres Keiserlig Majestæt er ikke uvidende om, at jeg, i det jeg ikkuns fulgte min egen Tilskyndelse, havde bedet Keiser Alexander, hæderlig Jhukommelse, om den bemyndigelse, at maatte frasige mig min Ret til Tronfølgen, og at jeg, som Følge heraf modtog et Keiserligt egenhændigt Rescript, dateret: 2den Februar 1822, som jeg her vedføier i bekræftet Gienpart, hvorved Keiseren tilkiendegiver sit allerhøieste Samtykke i denne Begjæring, med Tilføiende: at Deres Keiserlige Majestæt ligeledes havde givet samme bifald, hvilket De ogsaa selv mundtligen naadigst have bekræftet for mig. Den afdøde Keiser befalede endvidere, at det fornævnte allerhøieste Rescript skulde, under Tansheds Seigl, forblive deponeret hos mig indtil Hs. Majestæts dødelige Afgang. - Fra min Ungdom af vant til, helligen at opfylde, saavel min afdøde Faders som den nu afdøde Keisers og Deres Keiserlige Majestæts Villie, og i den jeg endnu holder mig indenfor denne Grundsætnings Grændser, anseer jeg det som en Pligt, at giøre Afkald paa min Ret til Tronfølgen, i Overeensstemmels med, hvad der er fastsat i Rigsacten over Tronfølgen i den Keiserlige Familie, til Fordeel for hans Keiserlig Høihed, Storfyrste Nicolaus og hans Arvinger. "Med den samme Aabenhiertighed giør jeg mig en Pligt at erklære: at jeg - da jeg intet høiere ønsker - vil ansee mig for meget lykkelig, dersom det, efter mere end 30 Aars Tienester, ydede Keiserne, minFader og min Broder, hæderlig Ihukommelse, blot, maa være mig tilladt fremdeles at yde dem til Hs. Majestæt, Keiser Nicolaus, med den samme dybe Ærefrygt, den samme brændende Jver og den ubegrændsede Hengivenhed, som have besiælet mig ved alle Leiligheder, og skulle besiæle mig indtil min sidste Time. "Da jeg saaledes har udtrykt mine saa sande som urokkelige Folelser, lægger jeg mig for Deres Majestæts Føder med den ydmyge Begiering, at de ville beære denne Skrivelse med en velvillig Modtagelse, og tilstaae mig den Naade, at lade Vedkommende blive bekiendt med dens Jndhold, for at den kan blive bragt i Udførelse, hvilket i hele sin Kraft og Udstrækning vil virkeliggiøre Hs. Majestæt Keiserens, min afdøde Souverains og Velgiøreres Vilie, saavelsom ogsaa Deres Keiserlige Majestæts bifald. Jeg tager mig den Frihed herhos at nedlægge Gienpart af den Skrivelse, som jeg tillige med nærværende tilsender Hs. Majestæt Keiser Nicolaus. Jeg er &c. (Undertegnet) Constantin.