Aalborg Stiftstidende, 1844-01-13
Vi have tidligere lovet at give en Skizze af den i "Scandinavisk Folkecalender indeholdte Biographie af afdøde commanderende General i Nørrejylland Adam Ludvig Moltke, en Mand, som navnlig i denne By har efterladt sig flere fortjenstfulde Minder. Vi kunne imidlertid kun halvt opfylde Løftet, da Folkecalenderen kun indeholder en Deel af hans Biographie og Slutningen først vil følge i næste Folkecalender. - Moltke er født i Tydskland i Aaret 1743, hans Forældre vare den i 1764 som Commandant paa Kronborg afdøde Generallieutenant Johan Georg Moltke og Elisabeth Johanne, født Baronesse af Wolzogen. At Forældrene kom til Danmark, var en Følge af den høie Yndest, hvori J. G. Moltkes Broder, Adam Gottlob Moltke, Greve af Bregentved, stod hos Kong Frederik den Femte. - Hans tidligere Opdragelse var meget stræng; thi Faderen var en bestemt og alvorlig Mand og det er ikke usandsynligt, at denne tidlige strænge Opdragelse har bidraget til at give vor Moltke en vis stiv Holdning, der fulgte ham igjennem hans hele Liv i paafaldende Modsætning til hans ved hver Leilighed i Ord og Gierning sig yttrende levende og dybe Følelse for Alt, hvad der var ædelt, skjønt og livligt. Efter Datidens Skik blev han, kun elleve Aar gammel, ansat som Officeer, men vedblev under strængt Tilsyn at fortsætte sine literaire Studier, og i sit 15de Aar tog han første Examen ved Kjøbenhavns Universitet. Uagtet den unge Mands Humere stod til de fredelige Sysler, til philosophiske Videnskaber og de skjønne Kunster, saa var dog hans Skjæbne bestemt til at skulle udvikle sig paa Krigerbanen. Hurtigt rykkede han frem og i sit 5 eller 26de Aar var han allerede Premiermajor og tildeels Commandeur for det i Jtzehoe o. fl. St. garnisonerende Livregiment Dragoner. Faa Aar derefter fattede han, foranlediget ved Omstændigheder, den Beslutning at gaae i russisk Tieneste, hvilket ogsaa, skjøndt ikke uden Overvindelse af store Vanskeligheder, lykkedes ham. J Foraaret 1769 kom han til St. Petersborg, og afgik derfra, som ansat ved det under den bekjendte General, Greve af Panins Overcommando staaende Armeecops, til det sydlige Rusland. Det varede kun en kort Tid førend hans Dygtighed blev anerkjendt og han afgik som tjenstgjørende Generalqvarteermester ved et imod Fæstningen Bender detacheret Corps. Men Lykken var ham ikke gunstig, strax i de første Dage efter Troppernes Ankomst for Bender blev han i en Skjærmydsel udenfor Fæstningen saa farligt saaret i den venstre Arm, at den siden for stedse blev lam. Men hans Dygtighed og Kjækhed paaskjønnedes af hans Foresatte og Overgeneralen tilskrev ham strax det meest tilfredsstillende Brev, i hvilket han bevidnede ham sin Høiagtelse og tilbød ham al den Hjælp og Understøttelse, der stod i hans Magt samt forsikkrede ham om, at han paa det Varmeste skulde anbefale ham til Keiserinden (Catharina den 2den). En saadan Skrivelse var intet ringe Hædersbeviis, thi Panin var ikke en Mand af mange Ord, og det viste sig ogsaa for efter, at hans Ord vare Sandhed; thi da Moltke var saavidt helbredet, at han kunde tiltræde en Reise, fik han Orlov til Hjemmet, blev udnævnt til russisk Oberst og erholdt 1000 Rubler i Gratification. Efterat have opholdt sig nogen Tid i Fædrelandet, vendte han atter tilbage til Rusland, og blev nu ansat ved det under den bekjendte General Romanzoffs Overcommando i Moldau staaende Corps, hvorhan som Brigadecommandeur havde flere Leiligheder til at vise sin Dygtighed og Kjækhed. J Aaret 1772 opfordredes de i russisk Tjeneste staaende danske Officerer til at vende tilbage og Moltke fulgte dette Vink; men nu forestod der ham en Række af Gjenvordigheds-Aar idet han ingen Ansættelse kunde erholde stemmende med hvad han troede sig berettiget til at kunne fordre. Dog dette Tidsløb fik Ende. J Aaret 1775 blev han udnævnt til dansk Oberst og Commandeur for det falsterske siden 3die jydske) Jnfanteriregiment (nuværende 11te Linie Bataillon i Aalborg) og 3 Aar senere, 1778 til Sammes Regimentschef, hvilken Post han med Ære beklædte i 32 Aar og nævne vi, som de nyttige militaire og andre Foranstaltninger, der skyldte ham deres Tilblivelse: At en Fattigkasse, bestaaende i 27 Aar, har uddeelt flere Tusinder; at en Skoleindretning er bleven tilveiebragt; at et Depot- og Exerceerhuus er blevet opbygget; at Jndretninger til Nytte og Fornøielse i og ved Aalborg ere opstaaede, at et Uld- og Hørspinderi har bestaaet i 25 Aar og forskaffet Regimentets Trængende en Fortjeneste af omtrent 9000 Rbd.;at en Telt- og Musikkasse blev oprettet, m.m. Men nu følte han, at han ikke længere besad den Legemskraft, der udfordres til ganske at opfylde en saadan Stillings Fordringer; han ansøgte derfor gjentagende Gange om Entledigelse og erholdt den med den ham efter hans Anmodning meddeelte Bevilling til for stedse at maatte vedblive at bære Regimentets Uniform. J Aaret 1791 blev han udnævnt til Jnspecteur over Jnfanteriet i Nørre-Jylland, efterat der allerede i Aaret 1788 havde været ham betroet Commandoen over et i Omegnen af Aalborg samlet Troppecorps, hvis Bestemmelse var at overføres til Sverrig for i Nærheden af Gothenborg at forenes med den fra Norge fremrykkende Armee under Prinds Carl af Hessens Commando, men denne Plan kom, som bekjendt, aldrig til Udførelse. For Moltkes fremtidige Virksomhed i mange forskjellige Retninger var denne ham anbetroede betydelige Commando imidlertid af ikke liden Vigtighed, da den bragte ham i nær Berøring med mange af Landets betydeligste Embedsmænd, Proprietairer, Borgere og Bønder, thi da alt manglede, hvad der udfordredes ved en saadan Troppesamling, maatte det søges tilveiebragt, og det er beviisligt, at den Maade, paa hvilken han under denne Sag forholdt sig, forskaffede ham en Popularitet i Jylland, der var af største Vigtighed og Nytte, da 12 til 13 Aar senere Overcommanden i hele Nørre-Jylland blev ham anbetroet i de skjæbnesvangte Aar fra Begyndelsen af indeværende Aarhundrede.