Aarhuus Stifts-Tidende, 1837-03-16
Efter 10 til 12 Dages Forløb indfandt Bedragersken sig atter hos de lettroende Huusmandsfolk og indbildte dem, at hvis hun ikke fik en vis Part af alle deres Eiendele, vilde den overhængende Fare aldrig kunne afværges; men det maatte absolut være de bedste Stykker, og Altsammen nyt og godt; thi det Gamle vilde Fanden ikke have. Endelig erklærede hun ogsaa, at hun havde Hilsen fra Hamselv (Fanden) om 2 Rbd. i rede Penge, og naar hun ikke fik dem, var det ude med dem. Selv havde Huusmanden ikke Pengene; men forat redde Livet ilede han til Thorsager og laante dem af en Bekjendt, men dog uden at turde lade sig forlyde med, hvortil han skulde bruge dem; thi Sidsel havde strængelig paalagt ham og hans Kone at holde Tildragelsen skjult for alle Mennesker, da det Hele vilde være spildt, om Nogen fik det at vide. Efterat have leveret Bedragersken Pengene, fik Huusmanden Ordre til at kjøre hende et heelt Læs af de ovennævnte Klædningstykker og Bohave til Uggelhusene, hvor hun boede. 8 a 10 Dage derefter kom Sidsel igjen og forsikkrede, at hun strax skulde have 11 Rbd. i rede Penge, foruden en stor Deel andre Varer; thi Hexene, foregav hun havde paastaaet, at Folkene havde det, og skjøndt hun havde protesteret derimod, maatte hun dog, som en simplere Person end hine, give efter. Under saadanne Omstændigheder maatte den stakkels Huusmand altsaa rykke ud med Pengene, og paa sin Hest selv føre hende Varerne til Uggelhusene, hvor han skulde være for Solen stod op. 3 Uger derefter gjenhilsede Sidsel atter de enfoldige Folk, og indledede sin Samtale med en Fortælling om, at Fanden i disse Dage havde taget en Herremand med Krop og Skind (et Rygte, som virkelig paa den Tid var i Almuens Mund) og saaledes vilde det ogsaa gaae dem, hvis de ikke rykkede ud med flere Penge og meere Gods. Historien gjorde sin Virkning paa de stakkels overtroiske Mennesker. De havde samlet endeel Sølvpenge, til Beløb 8 Rbd., dem tildeelte de strax Sidsel allesammen, foruden en stor DeelKlædningstykker, hvilke Manden, ligesom forrige Gang, ved Nattetider maatte tilføre hende. Atter efter 3 Ugers Forløb kom Sidsel igjen og gjorde Paastand om 30 Rbd., da hun uden dem ikke kunde gjøre Rigtighed for bemeldte Hamselv, der ellers om en føie Tid vilde qvæle baade Manden og Konen. De stakkels Huusmandsfolk bleve saaledes stedse meere ængstede. Manden var nu saa udpiint, at han ikke havde en Skilling mere, og maatte desaarsag ydmygst bede Sidsel og at udvirke nogle Dages Henstand hos Superioren; hvilket ogsaa bevilgedes, imod at han forbandt sig til at bringe hende Pengene i hendes Hjem. Efterat den ulykkelige Huusmand havde pantsat sin Hest for et Laan af 30 Rbd., som han bragt Sidsel, og tillige villigen havde overladt hende et Lam som hun ogsaa krævede, lovede hun Henstand til Mortens Aften; men da skulde der rykkes ud med 31 Rbd., 9 Skpr. Rug, 9 Skpr. Kartofler, 1/2 Sviinsflesk, 3 Faar, nok et Lam Meel, Gryn, Malt, en Morter, et Bryggekar og en Kjedel, hvormed de skulde være befriede; men fra den Tid skulde Overflødighed af Formue og Velstand tredobbelt strømme indtil dem. Endelig kom Manden i Tanker og hans og hans Kones ufornuftige og tossede Handlemaade. Han aabenbarede disse Tanker for sin Kone, og ogsaa hun begreb nu at Sidsel havde narret dem. Af Skamfuldhed over deres Dumhed skjulte de længe deres Tab for Verden; endelig aabenbarede de det for deres Familie, som raadede dem at andrage Sagen for Øvrigheden.