Københavns Adresseavis, 1812-09-05
Medens den af Committeen under 15 Junii d. A. udgivne Bedømmelse over 22 Livrenteselskaber var under Trykken, erholdt man fra Huusleie= Assurance Laane= og Livrente=Selskabet, hvis dengang gieldende Love under No. 11 er bedømt, et Forslag til Forandring i bemældte Love tilligemed Underretning om, at Selskabet for Fremtiden kaldte sig Amalthea. dette Forslag ikkun til en Prøve skal iværksættes paa 1 Aar og ansees som interimistisk gieldende Lov i For ning med Selskabets saakaldte Grundlov, ansaae Committeen det rigtigt, først at bedømme Grundlovene i Forening med de andre Selskabers Love. - Den skrider nu til at afgive Bedømmelse over disse nye Vedtægter. Disse Vedtægter medføre ingen væsentlig Forandring. Det aarlige Bidrag er som før 10 Rdlr., Administrations=Omkostninger 1 Rd., Bidraget op samles i 2 Aar. Den Maade, hvorpaa Livrenten, fordeeles, er noget forskjellig, men den høieste Livrente gives som for til de første Nummere; saaledes erholder 1ste Klasse 50 Rd., og nogle af denne Klasse loves ydermeere om en føie Tid saadant Tillæg, at den første skulde faae 150 Rd. aarlig. Af det Oversyn Committeen har givet, vil letteligen skjønnes, at denne Plan aldeles ikke er bedre end forrige. Livrenten overstiger langt det, som man i et rigtigen, beregnet Livrenteselskab kunde give Nogen, hvilkensomhelst Alder han end havde, og her er intet Hensyn taget paa Alder, saa at de første tildrage sig al For deelen paa de Seeneres Bekostning, saaledes som det er Tilfældet i alle disse Selskaber. Men da man i Adresse=Avisen Nr. 147 har fra dette Selskab, paa Grund af at man havde erfaret, at endeel af Selskabets Medlemmer var foruroliget over Committeens forhen afgivne Bedømmelse, yttret : "at denne Dom ingenlunde træffer Selskabet, fordi de udsatte Mangler allerede ere bemærkede og tildeels afhjulpne i den ny Plan. Da Planens Forfatter tillige har yttret: "at Manglerne i Livrenteberegningen er ingenlunde den, som offentligen i Blade og ved Udraab er lagt dette Selskab, med alle andre af samme Slags, til Last, nemlig: at det er indrettet uden Hensyn til Alder; at kun der er dette Hensyn nødvendigt, hvor Adgang til Fordeel beroer paa Dødsfald; men ikke der, hvor, saaledes, som i dette Selskab, Dødsfald kun er et uvæsentligt Middel, og Tilgang eller Selskabets vedvarende Forøgelse er det væsentlige Middel, hvorved Fordeelen, for hver Enkelt tilveiebringes; saa anseer Committeen det for Pligt, nøiere at drøfte denne Plan, for at sætte Selskabets Medlemmer i Stand til at see, hvorvidt disse Yieringer ere grundede eller ikke. Den Hovedsgil, som Committeen har bemærket, at disse Selskaber have, er: At der ved Livrentens Uddeeling allene tages Hensyn til, hvad Tid man er indskreven, eller hvad Nummer man har i Rækken, saa at de første Nummere faae størst Livrente, og de paafølgende efterhaanden mindre. Af denne Feil udflyde alle de andre; saalænge den ikke ændres, hielper ingen Forandring ved Selskabet, thi denne Feil er Skyld i, at de første Nummere faae en Fordeel, som de andre ikke paa nogen Maade kunne erholde, og at den Fordeel, som de tildrage sig, skeer paa de andres Bekostning; - at der ikke kan tages Hensyn til Alder, som er en nødvendig Betingelse ved alle Livrente=Selskaber; - at Fordeelen for ethvert Jndivid ikke er uafhængig af Selskabets større eller mindre Tilvært, eller af, om han tidligere eller seenere er indgaaet i Selskabet. Det er klart, at disse Selskaber have denne Feil i en høiere Grad, jo høiere den største Livrente er i Forhold til Contingenten, eller med andre Ord: so flere der betale for at de første kunne faae Livrente, I dette Selskab har den, der først har ladet sig indskrive, faaet, efter et Aars Forløb, et Udbytte, som var større end Conringenten, hvilken siden bestandig er stegen, han vil og faa Aar faae 50 Rd. og er givet Udsigt til at erholde 150 Rd. aarlig; altsaa, naar Contingenten fradrages, 140 Rd. aarlig eller 1400 Procent af den Sum, han har betalt, og dette skal han beholde for sin øvrige Levetid. Den sidste af de nu indskrevne kan i det allerhøieste om 2 Aar vente at faae en Livrente af 3 Rd., altsaa da slippe med at betale 7 Rd. aarlig, foruden Administrationsomkostninger; og det vil komme an paa Tilvæxten, om han skal bie i 10 eller i 40 Aar, førend han begynder at faae saa stor aarlig Livreente, at den overstiger Contingenten; hans Kaar kunne altsaa under ingen Omstændighed blive liig den Førstes. Og da ingen andre Penge tilflyde Kassen, end de Medlemmerne betale, saa kan der heller ikke være Tvivl om, at den Første uddrager sin betydelige Livrente paa andres Bekostning. Man skulde neppe troe, at man behøvede at giøre fornuftige Folk opmærksomme paa, at det er nødvendigt ved Livrenteselskaber, at tage Hensyn til Alder. Naar den Jndtægt, man faaer, er bunden, til Levetiden, og ophører med denne, bør den Ældre, gives meere end den Yngre for samme Indskud, fordi hiin rimeligviis i kortere Tid nyder godt deraf, dette er grundet paa en Naturlov, som alle Mennesker, hylde. Den 50 Aarige vilde neppe frydes over en Pension, som han skulde erholde ved en anden 50 Aa rigs Død; - men han vilde finde det latterligt, om man henviste ham til at nyde godt af en Pension, som en 20 Aarig allerede var i Besiddelse af Og naar nu den sidste i et Livrentsselskab er ligealdrende med, eller ældre end alle de, der ere foran for ham, er Tilfældet da anderledes: Endelig er det en væsentlig Feil ved disse Selskaber, at Fordeelen for ethvert Individ ikke er uafhængig af Selskabets større eller mindre Tilvæxt, eller af, om han tidligere eller seenere er indgaaet i Selskabet. Det er unægteligt, at man kam antage saa stor Tilvært, aarlig, at den, som nu indtræder, kan faae Fordeel; thil om Antallet af dem, som have Fordeel, ikkun er 11 Deel af hele Antallet, saa vilde han dog naae denne, naar der næste Aar indgik saa mange at Selskabet blev 10, Gange saa stort; men det er ligesaavist, at Selskabet derved bliver slettere, det er : at Tilstanden for den sidste af det forøgede Antal er værre, end for den sidste fra forrige Aar; thi skal han komme til at faae Fordeel, saa maa atter Selskabet blive 10 Gange, saa stort. Om Selskabet f. Ex, første Aar bestod af 1000 Numere, maa det i næste Aar, for ei at være slettere, bestaae af 10000, og følgende Aar af 100000 og isteden for at 900 i det første Aar betale, for at 100, kunne have Fordeel, saa maae næste Aar 9000, og det følgende Aar 90000, de deres Skiærv for at de første kunne have fuldt op. Antog man, hvad Planens Forfatter, ifølge Overskrivten til den beregnede Tabel, har antaget, at dette Selskab rekrutteredes aarligen med 5 Procent af det begyndende Antal, saa vilde den Sidste, om Selskabet bestod af 15 Aarige, og rekrutteredes i Gjennemsit med 15 Aarige, i det ringeste ikke førend efter 20 Aar komme i den Klasse, hvor Livrenten er større end hans aarlige Udgivter, og dette er endda i det Tilfælde, at Selskabet er bestandig i Tilvæxt. Naar Tilvæxten ophører, og den aarlige Tilgang ikke bliver større end den aarlige Afgang, vil der medgaae 30 til 40 Aar, førend han naaer dette Maal, og hvem lover den Jndtrædende hvad der vil skee, Beroer Tilgangen ikke fornemmelig paa det Begreb, manhar og hvad der kan vindes i det Oplyses man om, at Tab er rimeligere end Fordeel, men da nogen vil tilgaae. Og naar dette ikke skeer, bliver Tilstanden endnu slettere. Men det er ikke engang tilstrækkeligt til at blive skadesløs, at man faaer større Livrente end de aarlige Udgivter; thi den Kapital, man har indbetalt, med paaløbende Renter, skal og saa tilbagevindes, siden intet kan komme til Afdrag paa Kapitalen førend Livrenten er saa stor, at den overstiger de aarlige Udgivter og Renter af den Sum, man i alt har indskudt meere, end man har faaet tilbage. Den Jndvending, at man ei bør gjøre Regning paa Renter af den indskudte Sum, som nogle have yttret, vilde ligefrem lede til den Urimelighed, at man f. Ex. kunde sige, at den Mand havde Fordeel, som gaves 4 Skilling mere i Udbytte end hans aarlige Udgivt, efterat han havde betalt 100 Rd. mere til Selskabet end han havde faaet tilbage. Var den sidste af de nuværende Medlemmer 15 Aar, saa vilde han efter 65 Aar have en Alder 80 Aar. En Alder, som ikkun faa opnaae. Neppe burde da vel nogen bie længer førend han fik Fordeel. - Men maa anstille Beregning med Renter som man bør, og man vi finde, at dersom Selskabet endog beholdt saa stor Tilgang at det Antal af 1600 Nummere, som det nu har, bestandig holdtes vedlige, saa vilde han, langt fra at have Fordeel, have havt et Tab af henved 1700 Rd.; og selv da, naar Selskabet fik efter Planen en sindig Tilgang aarlig af 5 Procent af det begyndende Antal, saa vil han til denne Tid have et Tab af over 700 Rigsdaler. - Havde derimod de 10 første Medlemmer, som fra næste Aar skal have 50 Rigsdaler Livrente, eller 4000 Rigsdaler reen Forveel aarlig, enten alle eller nogle af dem en Alder af 15 Aar, saa have de samme Rimelighed for at opnaae en Alder af 80 Aar, som det sidste Medlem; men de ville til den Tid kunne gjøre Regning paa at have en Fordeel hver af 11000 Rigsdaler, og naarde erholde, det belovede Tillægen, betydelge større Sum. - Man kan ikke undre sig over, at den, der engang har faaet Krav paa slig Fordeel, nødig vil give Slip paa den; men det er vanskeligt at begribe, hvorledes de, der maae yde den, kunne noget Øieblik betænke sig paa, om de skulle ved blive. Og saafremt Betingelserne for et godt, Selskab er, at alle have lige Adgang til Fordeel, kan der ikke være Tvivl om hvad Navn dette Selskab for tjener. Man seer heraf, at de Mangler, Committeen har oplyst at findes ved disse Livreenteselskaber, hverken ere bemærkede eller afhjulne i denne nye Plan, Det staaer nu tilbage at undersøge, hvorvidt Planens Forfatter har Ret i, at Tilgang er et væsentlige Middel, hvorved Fordeelen for hver Enkelt tilveiebringes, samt om det er rimeligt, at denne vil vedblive formedelst det Haab, at Fondet kan blive saa stort, at det, naar al Tilgang standser, kan taale at tilskyde saameget, som Jndtægten af en passende aarlig Tilvæxt ellers vilde beløbe.