Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-10-09
(Oversatte af den politiske Journal 1827, August.) Norges femte ordentlige Storthing blev forsamlet i Begyndelsen af Febr. Maaned. Den 12te Febr. blev det aabnet af Kongen i egen Person med de sædvanlige Høitideligheder, og de Taler som bleve holdte ved denne Leilighed, ligesom ogsaa hans Majestæts Jndberetning til Norges Storthing angaaende Rigets Tilstand og Bestyrelse ere allerede i Forveien bekiendtgjorte i et Extrablad til den Norske Rigstidende af 13de Febr. d. A., saa at de sandsynligen ere allerede bekiendte i Udlandet. Hs. Majestæts Jndberetning om Rigets Tilstand lød glædelig for det Norske Folk, da han bekræftede de hurtige Fremskridt, som Nationen i alle Henseender har gjort under sin nærværende Statsforfatning. (Det maa imidlertid herved bemærkes, at Storthinget har i sin bekiendte Forestilling til Kongen modsagt denne Jndberetning, og skildret Landet, som ikke at være i en saa god Forfatning; hvilken Skildring har i den Grad opvakt Hs. Majestæts Opmærksomhed, at han har ladet anstille en Sammenligning imellem denne og imellem den, som er bleven ham Tirsdagen den 9. Octbr. 1827. overleveret af Rigsraaderne.) Nationens Fordringer til og Forventninger af det nærværende Storthing ere meget store, thi der gives uendelig meget at giøre for at udbrede Oplysningen, ophielpe Næringsveiene, forbedre Pengevæsenet, befordre den nationale Velstand, udvide Forsvarsvæsenet, og især for at skabe en nye Marine. (Det lader ikke til at Storthinget har været meget virksom for de to sidste Gienstande, i det mindste har Kongen offentlig besværet sig over, at de Pengesummer, som Storthinget har anviist til disse nationale Anliggender, ere aldeles utilstrækkelige.) Meget er der ogsaa at erindre i Henseende til Unionforholdene, adskillige Ting at berigtige derved, saavidt som det er mueligt, og forskiellige Ting ere dadlede ved vore udvortes Forhold, og iblandt andet den mageløse og næsten utroelige Behandling, som den Svenske udenlandske Minister Greven af Engstrøm har tilladt sig ved de Bodiske Anliggender. Denne Beskyldning maa Brevskriveren nu selv forsvare.) En stor Mængde specielle Forbedringsforslag ere indleverede til dette Storthing, som vel betragtede hver for sig kunne være mere eller mindre gode; men i det Heele taget ville kun udgjøre et usammenhængende og buntet Flikværk, som vanskeligen vil frembringe store Resultater. (For denne Mangel ere alle constitutionelle Stater udsatte.) En stor sammenhængende, harmonisk og almindelig omfattende Plan til at bringe Næringsveiene og heele Landets Vel til at opblomstre og især til at ophielpe Agerdyrkningen, Fiskeriet og Handelen, som ere Landets vigtigste Næringsgrene, er ikke bleven fremlagt paa dette Storthing og kan vel aldrig efter et Valgsystems Natur, efter Sagernes Gang og efter den sædvanlige alt for korte Tid, hvori et Storthing varer, udgaae fra Storthinget selv, naar ikke en saadan Plan bliver forberedet af den executive Magt, eller af en Nationascommittee, som bliver nedsat i Landet af indsigtsfulde Mænd i ethvert Fag, og derpaa bliver forelagt Storthinget til Overveielse og Beslutning. Jndtil man indseer og iværksætter dette, kan den Norske Nation ikke forvente sig store og hurtige Resultater af dens lovgivende Magts Sammenkomster, og maa derfor ligesom hidtil nærme sig krydende til Zenitet af den nationale Velstand, som naar Nationens og Landets naturlige Egenskab bliver først rigtigt benyttede, staaer maaskee høiere, end mange endnu kunne abne. Nordmændenes Lander sandelig ingen Ørken.