JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til Lygtevæsenei. J Anledning af den nye Fordeling af Lygter yttrer man det Ønske, at der paa Nyetorv ved de fire Søstre maatte opsættes et Par Lygter, der ikke allene i Jldebrandstilfælde vilde befindes sær, deles nyttige ved Vandfyldingen, men tillige tjene til at oplyse denne endnu tildeels skumle Plads.
Politivennen, 1802-01-01
Om Plankeværker i Byen. Efter Jldebranden syntes man at have Grund til at vente, at ikke allene de mange tildeels meget høie Plankeværke, som allerede findes, desværre, paa saa mange Steder i Byen, som snarest afskaffedes, men især i af det ganske forbødes, at opføre nye dito. Dette er imidlertid langt fra Tilfældet, og Frugterne ville, hvis en ny stor Jldebrand indtraf, vorde følelige. Dette skrives i Anledning af det nye opførte Plankeværk ved Admiralitetet, og af at have gaaet med Angst under det udhængende brøstfældige Plankeværk paa Hjørnet af Raadhusstræde og Nybrogaden.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De Fortogsstene, som forhen laae opstablede paa Højbropladsen, ere nu borttagne. Ligeledes sees ikke mere de forhen der henkastede Slagterblokke. Kun saae man endnu i Søndags hele Torvet fuldt af Grømtsælgerindernes Kaalblade og Affald, som de virkelig hver Løverdag Aften burde feje sammen for at bortføres.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Ogsaa i Pilestræde er der Hunde, som anfalde; et Barn blev den 28de September bidt meget stærkt af en stor fort Pudel. Man haaber at Ejeren, der vel ike kan være uvidende om denne Egenskab hos Hunden, vil føje Anstalt at sligt Uheld ikke oftere skal indløbe. 2) Det nye Stykke af sorte Kristianskrog trænger til en Slags Kenovation. 3 Paa Kongevejen udenforseakkelovnsfabrikken staaer et Par Afvisere, som ikke kan gjøre nogen Nytte, men som virkelig gjøre Skade; Man haaber at enten Vejkommissionen eller Politiet besørger dem borttagne. 4) Man advarer herved to unge Personer hvoraf den ene er Musikus, den anden er Sømand, at fraholde sig saadanne Ungdoms Galskaber, der kunde forskrække Folk, og forstærke Rygterne om Overfald og Plyndringer om Natten i Omegnene af Hovedstaden. 5) Foruden de Uordener, som har været anførie om Roskilde Domkirke, og som endnu ere aldeles uforbedrede, utaae Byens Jndvaanere meget bellage en skammelig Misbrug, som i mange Aar har indsneget sig, at man udsender Commissionærer paa Landevejene indtil en Miil bort fra Byen, for at opkøbe hvad Slags Varer end maatte behøves, hvorved Prisen stedse forhøjes, naar Sælgerne høre een overbyde den anden. 6) Uden for Litt. M. No. 11 paa store Købmagergade ere Fortogsfliserne hældende.
Politivennen, 1802-01-01
Om Skydning paa Landet. (Efter Jndsendt.) Der er kun meget saa Lande, hvor Skydning er saa strængt forbuden som i Danmark. Jngen kan nægte, at fri Jagtrettighed overalt vilde være forfærdelig skadelig; thi vore Øer vilde da inden kort Tid mangle Vildt. Men det er dog tungt for en Jord Ejer, at en saa stor og tillige uskyldig Fornøjelse skal paa hans egen Ejendom være ham formenet. Vore Brødre, de Norske, er det tilladt at jage hvor de vil og denne Lov er passende der; thi i deres uhyre Skove er Vildt i Overflødighed. Blev Jagtrettighed paa sin egen Ejendom tilladt enhver, det vilde ikke allene være Ejeren til stor Fornøjelse, men endogsaa hele Landet til Nytte, hvormange Tusinde ville da ikke lægge sig efter at bruge sit Gevær godt? og hvilket Værn for Staten i Nødetilfælde vilde dette ikke være? Man saae i vor sidste Krig mod England af hvilken ædel Entusigsme for Landet og Konge-Huset alle vare besjælede; i enhver Købstad, ja i enhver Flekke opstode frivillige Korps, i disse vare der mange, der aldrig havde skudt før, de øvede dem vel saameget muligt, men til at blive en god Skytte udfordres lang Tid og megen Øvelse. Brandforordningen forbyder, at ingen i sine Gaarder eller Haver maae under 10 Rd. Straf løsne et Skud. J Norge, hvor næsten alle Huse ere af Træ, synes Skydning at være langt farligere end her, hvor alle Bygninger er af Grundmuur eller Bindingsverk, dog hører man aldrig der nogen Jldebrand at have sin Oprindelse heraf. Et Gevær er for en Landmand eller Købstad Mand næsten uundværligt; thi i hvor fortreffeligt Politi vi end have, saa skeer dog i smaae Købstæder og paa Landet idelige Have-Tyverier om Natten; til at hæmme disse, kjender jeg intet bedre Middel, end at skyde engang imellem, disse saa kaldte smaae Tyve vilde da neppe vove deres Liv for Frugters Skyld, der af dem synes af liden Betydenhed, men som Ejeren meget nødig vil undvære. Vil vi nu tale om de store Tyve, der tillige gaa paa Mord hvilket Forsvars Middel overgaaer da et Gevær? og disse, naar de vidste, at man havde ladte Geværer, vilde ikke heller være saa dristige som nu, da vel neppe en af hundrede er forsynet dermed. Det synes derfor langt bedre at tillade at skyde i sine Haver og Gaarde, imod at fastsætte en Mulkt af 100 Rd. eller mere for hvert Skud, der blev løsnet uden at Forladningen bestod af Uld eller andet, som ikke kan tænde an: man kundejda være fuldkommen vis paa, at denne Lov aldrig blev overtraadt. Vedkommende er man vis paa tage ikke disse Vink fortrydeligen op: thi det er jo enhver Borgers Pligt at fremkomme med det, som han troer sigter til almindelig Gavn.
Politivennen, 1802-01-01
Svar paa det i Politivennen No. 233 fremsatte Spørgsmaal fra en Bryggerielsker, som han der kalder sig. Hvad jeg har sagt, at nemlig Mask og Gjær af det omtalte Bryg i Aug. M. af 14 næsten 15 Td. af mit vindtørrede Malt kunde fuldelig beregnes til 20 Rd. siger tyve Rigsdalers Værd, grunder sig paa 2de sagkyndige Mænds Mening, da jeg begjerte deres Tanker, om Mask og Gjærs Bortgivelse til Bryggerfolkene kunde være en anstændig Foræring for at faae deres Velvillighed, til at behandle Brygget med beste Agtsomhed? Deres mig givne Oplysning desangaaende var omtrent saaledes: 1) At Masken af et saadan Bryg, cirea Een a 22 Td. blev paa den Aaretstid betalt med 10 a 20 Sk. vr. Td. men om Vinteren det dokbelte. 2) At dette Slags Malt, indeholder et Gjæringsstof som meget overgaaer det konsttørredes. 3) At brunt Øl, i almindelighed udføres fra Tappen og næsten varmt og altsaa ikke kan afgive den Mængde Gjær som ved en længere Svaling er Følgen. Og endelig 4) at til hiint Bryg, var bestemt det firdobbelte af god Humle (Maaske -?) hvilket skal kunne bevirke en Fermentation som en mindre Kvantitet, ikke kan. Det er altsaa forskjellige Aarsager som kan have tilvejebragt forskjellige Udfald af hint imod andres Bryg; og hermed formener jeg, at Spørgsmaalet er besvaret. Maatte dette dog engang blive Tilfældet, at Ølbryggeriets Vigtighed i Danmart blev chemisk studert og oplyst til hver Mands Nytte! dog, dette er at haabe, naar den bevidste anordnede Kommission har tilvejebragt sine Resultater. Vith.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal til Vedkommende i Helsingør. Kan det være tilladt i en Købstad at have Møddinge-Sted paa offentlige Gader. Naar man kommer til Helsingør, og har passeret den smukke Svingelport, seer man strax paa venstre Haand et saadant Samlingssted, hvor Skarnet, efter Sigende, sammendynges fra Mandag til Løverdag Aften, skal endog undertiden ligge Søndagen over, naar Grundejeren ej synes at have Lejlighed til før at lade det bortføre. Gaaende, som ville passere Porten og deri møde Kørende, maae finde sig i at retirere til dette ubehagelige Sted. Ejeren anmodes venligst at bejrie de Gaaende for Eftertiden for denne Ubehagelighed. Ellers er i fugtigt Vejrligt, og formedelst den stærke Færsel paa ingen Gade en saadan Søle som fra denne Port 4 a 5 Huse ned ad Steengaden, og da Bønderne paa Torvedagen optage med deres Heste og Vogne ej allene Fortogene men tillige det meste af Gaden, som dog her er smallest, saa komme de Gaaende, som maae trave i al Dyndet midt ad Gaden, ofte i Møde med de Kørende. En af Politiet indført Orden med Bøndervognenes Holden vilde ikke være uden Nytte.
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til de Herrer Mæglere. Det var ønskeligt at D Hrr. Mæglere, naar de averterte deres Auctioner i Aviserne, de da vilde tillige med deres Navn sætte hvor de boede, da man er ofte forlægen for at faae at vide, hvor og hvem der foreviser de Vare man ønskede at see førend man købte dem.
Politivennen, 1802-01-01
Vejerindring. Da Vejen imellem Krondorg Geværfabrik og Helsingør endnu er meget sammerlig, og vil ved længe vedholdende ustadigt Vejrligt, blive snart impassibel, saa nodes manae, som nødvendig skulle rejse derimellem, og som ikde ere for at Udsætte sig for at brække Aime og Been eller faae sønderknusede Lemmer, at køre Strandvejen hvor de udsættes i Mørke for ligesaa stor, om ikke større Fare, da de skulle passere en Bro Julebeksbro kaldet, hvis begge Siders Rækværk nu vel et Aar har ligget i Grøvten, og hvis Planker synes for skrøbelige til at køre paa.
Politivennen, 1798-01-01
Slemme Synder i store Strandstræde imod Sikkerhed, Sundhed og Orden. Hvad synes Dem om følgende for Kjøbenhavn og dens Jndvaanere højst farlige Uordener, disse nemlig. i Huset No. 123 *) hvor Brændevinsbrænderen har sin Kostald, har dettes Anmælder en Aftenstund seet en Mandsperson at gaae ned med et Knippe Halm i den ene og en stump tændt Lys uden engang at pære sat i Lygte, - i den anden Haand. Atter en anden Aften imellem 10 og 11 gik jeg over Kongens Nytorv, *) Jkke langt fra Vog mand Nørager, der med sine Kareter forvolder at en stor Del af Gaden er utilgjængelig, hvorved de som nødes til at passere denne Vej, lettelig, helst i mørke Aftener kan komme til Ulykke, ej at tale om, at de, for hvis Huse disse Fartøjer ere opstillede, nægtes Ud- og Indgang fra og til deres Boliger, og at de som boe underst, betages Udsigt til Gaden. hvor en utaalelig Stank mødte mig, der hart ad var dræbende, da jeg traadde ind i Strandstræde; denne kom og fra omtalte Kælder, fra hvilken Koskarnet blev opbaaret og udkastet i Rendestenen. Mange, især Brændevinsmandens Gjen- og Naboer som stedse maae døje dette Onde, ville sande denne Uskik Med mig. Finder Hr. Politiven disse sandfærdige Fortællinger værd at bekjendtgjøres i Deres Blade, og Vedkommende ved at see samme paa Prent, alvorligen ville tage samme til Eftertanke, saa smigrer jeg mig med, at man vil raade Bod paa slige skjødesløse og skadelige Uordener for Eftertiden; derved opnaaes mangfoldiges ønske!
Politivennen, 1802-01-01
Om Hartmejers Øl. Paa Forlangende af Hr Hartmejer bekjendtgjøres, at den Efterretning, der forhen i dette Blad er læst om samme Øl, som at det skulde være forfærdiget ved Hielp af Bukkeblade er for saavidt urigtig, at det ved dette Øls Brygning ikke anvendes uden den allerbedste og udsøgteste Humle.
Politivennen, 1802-01-01
Skændig Urenlighed i Filosofgangen. (Skrevet paa Forlangende af een af Bladets meest agtede Belyndere.) Man vilde vel gaae for vidt, hvis man vilde paastaae, at Stadens og dens Omegnes Renlighed burde være saa stor, at selv den Fattiges og Nødlidendes Vrager ikke gave de kræsne Sandser Anstød! - men det er paa den anden Side ligesaa sandt, at intet Staden skændende Svineri bør sees, end ej i disse Ulykkeligeres Nabolag. Et saadant Svineri har desuagtet Sted og det i en højst æklende Grad, ved de smaae Bygninger, som til de Uformuendes Lindring opbyggedes efter Jldebranden, i Bastionen ved Filosofgangen nær ved Vesterport. Man mærker saameget mere denne Uorden, som den yderst slette Belæggelse med skarpe opstaaende Steenspidser paa denne offentlige Spadseregang, nøder til at gaae langsomt forbi Stedet. Man seer nemlig en giftig stinkende Rende, fuld af de væmmeligste Uhumskheder, løbe ud paa højre Haand fra disse Bygninger, hvorved Luften i hele Omegnen i alle disse Aar er bleven opfyldt med de stadeligste mephitiske Dunster. Denne Rende udtømmer sig ved Foden af Volden, hvor den danner en staaende Pøl, i Nærheden og bag en af de faa til de Spadserendes Trøst levnede Bænke. Til des yderligere Anstød for de Spadserende, hvoriblandt Publikum ikke fjelden glæder sig ved at skue vore elskværdige Prinsesser, seer man de to Huller, der her ere gravede, for deri at plante Træer, opfyldte af lignende stinkende Afskyeligheder! Det gaaer saa vidt, at man ikke uden Frygt kan tænke sig det Tilfælde, at noget af de mange spøgende Børn, man her idelig træffer, skulde falde i disse Huller, hvor de sikkert vilde ivæles paa den væmmeligste Maade af Verden. Man lover sig, at denne skændige Uorden vil som snarest hæves, hvorfor Publikums Erkjendtlighed vil vorde Vedkommendes Løn!
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. For at forekomme de Uordener, der muligen kunne begaaes paa Assistenskirkegaardene uden for Kjøbenhavn af den Mængde Mennester som jævnligen indfinder sig der, har det danske Cancenie, under 2 d. M. tilskrevet Kjøbenhavns Magistrat: at det anfces nyttigt og passende, ved trykte Bekjendtgjørelser fra Magistraten, hvilke ved Jndgangen opslaaes, at advare Vedkommende, ikke at foretage noget, hvorved Kirkegaardens Monumenter eller de der plantede Træer og Blomster kunne bestadiges samt at Graverne maae bemyndiges til at uojage dem, som maatte handle derimod, ener vise sig usædelige, ligesom og at Jndgangen maa forbydes smaae Børn, naar disse itte ere i Selskab med deres Forældre eller Foresatte, og endeligen, at det ej maa tillades nogen at bringe Hunde med paa Kirkegaar dene.
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 8 Rd. Rug, Td. 6 Rd. 3 Mk. Byg Td.- 16 Mk. Havre Td. - 12 Pik. Ærter St.- 3 Mk. Fersk Flisk. Lpd. 11 Mk. 13 Mk. Æg Snesen i 21 Sk. Smør Pd. i 18- 20 Sk.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Ved en Persons Gennemgang i store KongensGade Mandagen den 11te October Kl 10 om Aftenen styrtede fra Øvistkammeret over Porten i Gaarden No 226 Litt. C. tæt ved Akademiegaden en stor Masse Vand ned. Et Par Mennesker stode i en Afstand af neppe tvende Skridt fra dette ilde anbragte Vandfald og takkede Tilfældet, som forskaanede dem og deres Klæder fra at vædes med denne Vædske, hvis adspredte Dunster lode formode at det hverken var Slotsvand eller Lan de mille Ueues. Man haaber at Gjerningsmanden af sine Foresatte irettesættes. 2) Uden for no. 202 1 store Fiolstræde ligger en løs Lænke paa Fortoget, som er de Gaaende til Hinder. 2) Uden for Gaardene no. 78 og 79 paa Kultorvet ere Gaardrendebrætterne i daarlig Stand.
Politivennen, 1803-01-01
En nyttig Jndretning paa et Brændetorv. Hvor mange redelige Borgere der blive narrede ved at købe Brænde paa Kultorvet eller ved Portene, kan vel her e optælles, nok det er ikke ubekjendt, at slig Brændekøbning er den urimeligste og bedrageligste Maade som kan existere; thi naar man og virkelig troer man har købe nogenledes godt, seer man det sørgeligste Udfald, naar Brændet bliver aflæsset, deels ved den 4 Tomme tykke Vognsbund, og de ls ved Bræ dets hele Pakning, som min ej kan see førend Vognen er aflæsset; yttrer man ogsaa noget til Bonden, er han saa poli at han udgyder endeel Grovheder og beraaber sig endnu paa Politiloven, som i saa Fald er med ham, siden Brændet er købt paa Torvet. For at Publikummet skal kunne undgaae alle disse Ubehageligheder, kan jeg ikke undlade at meddele en ypperlig Jndretning, som jeg har seet paa min Rejse igjennem de sydlige Stater i Tydskland. Paa Torvet og ved Portene er af Magistraten bestemte Favnsættere, disse ere forsynede med et JernFavnmaal, som bestaaer af 4 Jernstænger, hver af disse Stænger er 1/2 Tomme tyk, paa Enderne ere de forsynede med Magistratens Stempel, disse kan man i et Øjeblik tætte sammen og lange fra hinanden, og er meget let til at bære, disse Stænger er i Højden, indvendig til, inddeelte i 96 Dele, som er med indfilede Stræger anmærket, følgelig saa mange Rigsdaler man sælger Favnen for, saa man Skillinger er for enhver Streg; Pengene bliver saa betalte efter Brændets Højde efter Strægerne, det er saa det samme om Bonden har meget eller lidet paa Vognen, og ingen af Parterne kan derved blive narret. Favnmaaleren nyder den samme Betaling, om han sætter en heel, 1/4 eller 3 Favn og er pligtig til at følge hjem med Brændet. Denne gode Jndretning vil vist det Danske Publikum ikke misfalde.
Politivennen, 1803-01-01
Forslag i Henseende til Helsingørs engang ny opførende SvingelPort. Naar denne Port skal opbygges ny troer man, at det vilde give et smukt Syn og blive til Jiir for Byen, om den blev Udflyttet midt ud paa den store Plads med aabne Gange for Gaaende og Stakit paa begge Siderne indtil Fortougene. Pladsen er bred nok til at giøre Sving fra begge Vejene for Kiørende. Denne Udflytning vilde være til sand Fordeel, og for Told og Konsumptions Væsenet, var det mere at tilraade, end Rosenkilde Stettens Sperring, som man saae omtalt i Politivennen No. 272.
Politivennen, 1803-01-01
Om løse Hunde ved Sophienberg. Den 29de f. M. om Eftermiddagen Kl. 1/2 blev en Gaaende anløbet af en stor Vandhund og 2de mindre, der alle 3 kom i flyvende Fart fra en meget høj Bakke indhegnet for oven. Den usynlige Ejer, som, i Jndhegningen for oven, søgte ved Fløjten at kalde dem tilbage, men længe forgjæves, anmodes at holde dem bundne, eller ogsaa, om sligt skulde indtræffe, vente, at man benytter sig af de til selv Forsvar nødvendige og tilladelige Midler.
Politivennen, 1803-01-01
En Rejsendes Ønske om Gadenavnes Paamaling i Helsingør. Kommer man fra Kiøbenhavn til Helsingør, saa troer man at finde der den samme *) Dette ønske er forhen yttret, men mueByens Borgere kunde jo have et Sted uden for Byen til almindelig Malleplads, hvor Tjenestepiget. ne til en bestemt Klokkeslet, kunde møde for at malte. Skulde der nu iblandt gives de, af Borgerklassens Madamer, som undsaae sig ved at gaae herud for at malte deres Koer, (thi endeel af Byens Køer drives hjem til deres Ejers Boepæl, for der at blive expederet af en fornem eller ufornem Madam) saa kunde de jo, paa Grund af Øvelse til Vintermaskeraderne, bruge Maske med Tilbehør. Anmælderen af foranførte, haaber, at Pyens virksomme og gavnelystne Borgemester iler med at standse hin Uorden.
Politivennen, 1798-01-01
Spørgsmaal. Hvorfor tilholder Politiet ej Hr. M. C. Albæk at lægge sit Skildt langs hen ad Muren (saasom det spærrer aldeles det smalle Fortog saaledes som det skedte i Horns Tider? i Særdeleshed da han ikke har villet agte de saa ofte i dette Blad gjorte Anmodninger Derom. Peer Fortogselsker.
Politivennen, 1803-01-01
Forslag til Stadens høje Magistrat. Da Vejen inden for Nørreport i de sidste Tider er formedelst de slittige Besøg, som gjøres til Assistenskirkegaarden, blevet en meget yndet Spadseretour, vil den eller de, som have Opsyn med samme Vej, gjøre sig mange af de Spadserende meget forbundne, ved at besørge Lænke satte i de saatalte Nørre Alleer og langs med Blaagaards Have, ligesom der nylig er sleet i andre offentlige Spadseregange f. Ex. Kongenshave og den saakaldte Esplangde.
Politivennen, 1803-01-01
Spørgsmaale til Direktionen for det borgerlige Laane- og Livrente Selskab for begge Kiøn; Er der i de 2de sidste Maanedsmoder aldeles intet foretaget til Selskabets Tarv og Bedste, siden Læserne af Maaneds Tidenderne ikke finde noget derom, istedet for hvad der mindre interresserer dem? Er der i den hævede Loveommissions Sted ikke nedsat en ny Kommission, hvilket dog vel er vigtigere for Medlemmmerne at vide, end at den gl. opløste sig? 3) Er der, i Henseende til Livrentens Uddeling i Tiden, taget nogen fast Regel med Hensyn til Selskabets store Tilvært, da Loven i dette Tilfælde er ligesaa ubestemt som Resolutionen i Mødet den 27de April d. A.? Er der til Selskabets Betryggelse sørget for at Cassereren, eller den saa kaldte Casse Directør, har stillet antagelig Caution for det ham betroede? Hvad vil det sige at Selskabets Bogholder under sit Navn aflægger Qvartals Regnskaberne, da Medlemmerne lønne en Casserer og disse Embeder neppe Forbindes med hinanden, saalænge Selskabet vedbliver at vere som det giør? 6) Afleverer Budet ikke daglig til Cassereren hvad han indkræver af Medlemmerue, at ikke de mindre formuende af disse, som tye til Laane Casserne, skal lide derunder?
Politivennen, 1803-01-01
ønske til Magistraten. Ved at efterregne Magistratens Brodtort af 29 Juni sidstl. findes, at den der køber et 4 Skillings Surbrød faaer 5 Lod 1/2 Kvintin for Skillingen, den der tøver et 2 Skillings Dito, ligesom den der køber et 1 Skillings Surbrød, faaer kun i Lod for Skillingen, Da det synes uden for al Tvivl at det større Brød ved Bagningen beholder mere Fugtighed end det mindre, saa er der Rimelighed nok for denne Taxt. Men torde det ikke haabes, at den mindre Formuendes Tarv vilde synes Magistraten saa vigtig, at de smaae Brød gaves lidt mere Vægt, og 4 Skillingsbrøden. lidt mindre Dette kunde ansees som en Almisse, der gaves den Fattige ved hver Vid Brød man putrede i Minden, og vilde ikke være følelig for nogen Køber af 4 Skillings Brød.
Politivennen, 1803-01-01
Bekjendtgjørelser. Da Rummet denne Gang ikke har tilladt, at indtykke en af Hr. Kammeraad Vith indsendt Erklæring til Publikum, saa bedes han undskylde at dens Jndrykkelse udsættes til næste Nummer. Ligeledes maae Udgiveren vede Hr. Floberg holde ham tilgode, at oet af ham indsendte Svar til Hr. Professor have Uke denne Gang af Mangel paa Plads har kunnet vorde indrykket. Forfatteren af det Tilsendte om en af ham omtalt skammelig O førsel, i det Arbejderue paa Vejen, imellem Rudersdal og Hillerød, skuue have moret sig med at kaste Stene efter de Rejsende, vilde behage at forsyne Bidraget med sit Navn.
Politivennen, 1803-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 7 1/2 a 8 1/2 Rdl. Rug, Td. 6 Rd. Byg Td. 23 Mk. 25 Mk. Havre Td. - 17 Mk. 8 Sk. Ærter Td. 5 a 6 Rdlr. Fersk Flesk. Lpd. 16 - 17 Mk. Æg Snesen i 20 Sk. Smør Pd. - 18- 22 Sk.
Politivennen, 1803-01-01
Uordener. 1) Den blaagraae Hjørnegaard af Trompetergangen og Skindergaden mangler Gadernes Navne paamalede. Strax ved er en Trappe op til en saavidt man troer aldrig, eller højst sjælden brugt Dør som ikke allene spærrer Fortoget, men endog gaaer ud paa Kørebroen. 2) Man ønskede noget Middel mod endeel af Gadedrengene, og især Matrosdrenge, som for det meste dagligen ligge hist og her og rage i Rendesteenene, og derved foraarsage en ubehagelig Stank overstænke Fortoget med Rendesteensskarn og oversøle de Handlendes udhængende Stilter, og naar der taales dem et Ord derfor til, da bruge de grove Ord, lee dem ud, som forbyde dem det, og vil ikke gaae fra Stedet, førend den selv behager. 3) J Myntergaden No. 46 har man den slemme Vane at udpumpe i Rendesteenen endeel ilde lugtende Ureenligheder enten af Mennesker eller Qvæg. Søndagen d. 17 Julii skeete slig Pumpning imellem Kl. 7 og 8 om Aftenen og udbredte en giftig Stank over hele Gaden; for Sikkerheds Skyld var Porten lukket (som ellers ikke er Tilfældet paa denne Tid af Dagen) og en Karl posteret uden for, som havde Nøglen for at indlade Husets Folk; man advarer vedkommende for ikke oftere at begaae slig Uskik, som er stridende imod de Kongel. Anordninger. 4) No. 36 paa Østergaden er et farligt Rendesteensbredt, som ofte gamle Folk og Børn er kommen til Skade ved, især mørke Aftener; da det ligger 1 Qvarteet for højt, ønskes at Huusejeren saa hastig som muligt vilde forandre det. 5) Paa Huset No. 104 i Store Fiolstræde er et ukjendeligen opsat Nummer ønskedes derfor at Ejeren vilde sætte det saaledes, at enhver kunde see det.