JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
De Svenske faldt i Tusindtal For danske Stykkers Torden, Og Herluf feired Knald paa Knald De Danskes Ros i Norden. En Kugle rammer Heltens Arm, Men end han staaer i Dysten; Med Pantser for den stolte Barm Han styrer frem mod Kysten. Høit spruder nu hans Purpurblod, Men det han lidet ændser, Urokket i sit Løvemod Han øiner Livets Grændser. Til Fods han gaaer i Axelstad. Med Sværdet paa sin Skulder, End rødmer stærkt dets blanke Blad Som før i Slagets Bulder; Som han til Seier forhen gik, Saa gaaer han nu til Døden; Det Hæderssaar, han nylig fik, Ei standser i sin Bløden. Paa Sottesengen ligger han Med Øiet vendt fra Jorden, Og tænker kun paa Danmarks Land, Paa Fredriks Tarv i Norden. Hans Hustru ved hans Side staar Og folder sine Hænder; Birgitte pleier ømt hans Saar. Som vaandefuldt ham brænder. Heel ene vi Birgitte staae Lig Træet midt i Ørken, Hvis Blomster ingen Knopper slaae, Men visne hen i Tørken. Heelene vi her vandre om, Med os udgaaer vor Stamme, Og Borgen bliver ganske tom, Naar slukket er vor Flamme." Vil Du, som jeg, vi stifte os Et evigvarigt Minde, Som naar vor Steen er skjult af Mos Vil friske Krandse vinde. En Skole midt paa Sjællands Øe J grønne Lund vi bygge, Hvor Herluf og Birgitte Giøe Skal Vid og Aand betrygge." Og Danmarks Sønner drage skal Til Herlufs nye Skole, Og høre der i Visdomshal Fra høie Lærestole, Den Lære, som kun lede kan Til Dyd og gode Sæder, Og bane Vei i hver en Stand, Til Lykke og til Hæder.""Da faae vi Afkom uden Tal, Som vil vort Minde ære, Vor Stamme stolt fremblomstre, skal Og tusind Frugter bære; Da vil ufødte Slægters Qvad Den gode Moder prise, Og Søn paa Søn i lange Rad. Vort Adelsbrev fremvise. Birgitte trykker Herlufs Haand, Og lukker rørt hans Øie; Og skilt fra Støvet er hans Aand, Den farer til det Høie J Herlufsholm opfostrer hun En om og kierlig Datter, Som indtil Danmarks sidste Stund, Hver Danneborger skatter. Snart reistes herlig Mindesteen, J gamle Klosterkirke, Derunder hvile Heltens Been, Som bag et Dannevirke; Hr. Herluf i sin Vaabendragt, J hviden Marmor hugget, Blev oven paa det Gravsted lagt Med Taarer mildt bedugget. Til Graven tidt Birgitte gik Og græd ved Heltens Minde, Og lod, indtil hun Hvile fik, De stride Taarer rinde. J Maglemølle leved hun For Gud og Skolen ene, Og skjænked Kirken mild og rundDe dyre Ædelstene. Nu Mulmet dækker begges Støv, J Grav de hvile sammen, Og faldent er det grønne Løv Som pryded Heltestammen; Men Herlufsholm skal vidne om Hvad de paa Jorden vare, At hverken Hellas eller Rom En bedre Stamme bare. Syng Danmark om den gjæve Mand, Syng høit til Herlufs Ære. Thi Jngen i det hele Land Dig mere kjær bør være; Lad Herluf og Birgitte Giøe Din Egekrone smykke, Og ingen Storm paa Sjællands Øs De Ædles Minde rykke! udg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
J Anledning af mit Jndrykkede i Skilderiet No. 90 f. A., finder jeg i samme Blads No. 9 en Erklæring fra Hr. Toldinspecteur Dr. Wolters, hvem jeg aldrig med mit Vidende har søgt at fornærme, hvorved han vel i det Hele indrømmer som Sandhed alt hvad jeg skrev for at berigtige den i Skilderiet No. 80 indrykkede Fortælling om Tildragelsen ved en den 27 Sept. f. A. norden for denne Bye passeret Stranding, men derhos tillige fremkommer med adskillige Yttringer, som kun alt for tydelig viser hans Fortrydelse over min Jndrykkelse, der dog ligge fra Begyndelsen til Enden blot indeholder Sandhed, og for øvrige ikke et eneste mod ham fornærmeligt Ord. ovennævnte af Hr. Doctor Wolters brugte Yttringer, forsaavidt som de sigte til at fornærme mig aldeles ikke vedkomme den omhandlede Strandings affaire, kunne de, med Hensyn dertil, gjerne være blevne ubesvarede, men da han imodsigeligen gjør en reen Beskyldning imod mig naar han siger at min Stræben efter at komme hurtig til Strandingsstedet, sikkerlig nok var meest for at søge Fordeel, som Strandingscommissionair", saa finder jeg det, om ikke just saa aldeles nødvendigt, saa dog ei heller saa ganske overflødigt, at erklære denne Beskyldning for en Usandhed, indtil Hr. Doctoren beviser det Modsatte. Hvad angaaer den af Hr. Doctoren ommeldte Skolebygning, da behøver jeg blot at anmærke at sammes Opførelse er mig tilslaget ved offentlig Licitation, at Bygningen er afleveret ved lovligt og edeligt afhjemlet Syn, at dette Syn har vundet vedkommende Øvrigheds Approbation, og at det derved er befundet, at der paa denne Bygning, med Hensyn til dens større Beqvemmelighed, af mig er anvendt flere Bekostninger end de, hvortil jeg efter Conditionerne, Tegningen og Overslaget var pligtig at gjøre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Om Hr. Doctor Wolters enten troer eller tvivler om, at min forrige Jndrykkelse var mit eget Foster, er mig iøvrigt ligegyldigt; de Forretninger, jeg hidtil har været anbetroet, tør jeg paastaae, hidtil at have udført forsvarligen, og fordi jeg ikke kan henregne mig i Doctorers Tal, har jeg dog derfor ligefuldt Ret til efter Evne at forsvare min Ære, naar den uforskyldt bliver angrebet; det er mig da nok, naar jeg veed at mit Forsvar grunder sig paa Sandhed, thi da kan det aldrig fortjene Navn af noget Misfoster, hvilket man dog endog har seet frembragt af klogere Folk end jeg nogentid har paastaaet at være. Frederikshavn, d. 26 April 1819. Jens Casper, Lodsoldermand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
(Forlangt Jndrykkelse.)¬ P. C. Ægidius i Skilderiet No. 23 er ingenlunde stødt over: at Hr. Hempel ikke kjender ham uden af Navn - selve Navnet beskjæmmer ikke. Kun det af Hr. Udgiveren selvvalgte gemeene En - Navnet og Sagen uvedkommende, frabeder Undertegnede sig. Jøvrigt at have besluttet, ikke at ville forstyrre mig i sure Jorders Aareladen - den nødvendige Afgrøftning m.v., hvis intet Bedre vides, derfor takker jeg skyldigst den gode Hr. Hempel. Schoblillgaard, d. 30 Marts 1819. P. C. Ægidius.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Jndenlandske Efterretninger. Under 20 April d. A. er fra det Kongel. Danske Cancellie udfærdiget en Placat, betræffende nogle nærmere Bestemmelser i Henseende tilde nationale Hestes Jndsendelse til de aarlige Samlinger, og en nøiere Control med hvorledes de holdes hjemme hos Udrederne m.v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Ved Placat af 21 April d. A. har det behaget Hans Majestæt allernaadigst at befale saa"Da Vi, med Hensyn til Vort Land Jsledes: lands Beliggenhed, samt Vinterens Længde og Strænghed sammesteds, og den derved foraarsagede Standsning af Posternes Gang, allernaadigst have besluttet at forlænge den for bemeldte Vort Land, ved Forordningen af 4de Mai 1778, bestemte Varselstid for fremmede Eiere af de Vrag, som paa samme indstrande, saa befale Vi i Overeensstemmelse hermed, at den i ovennævnte Anordning fastsatte Varselstid af Aar og Dag, skal for de uden for Vort Land Jsland boende Eiere af Skibe og Gods, som indstrande paa bemeldte Land, herefter forlænges til 2 Aar, at regne fra den Tid, at det Proclama hvorved slige Strandinger bekjendtgjøres, er sidste Gang bleven indrykket i den altonaiske Merkur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
J lang Tid har der ikke været flere Værelser, tilleie, saavel i Kjøbenhavn som i dets Omegn end i denne Tid. Dagsavisen tilbyder henved 100 forskjellige Leiligheder, ogsaa begynder man nu igjen, som i gamle Dage, at hænge Leiebrædt ud. Aarsagen dertil er, at Leien for det meste er saa dyr, at mange Leiere ikke see sig istand til at betale den. Forlegenheden vil først blive ret mærkelig i næste Aar, thi de fleste Værter have accorderet sig Leien i rede Sølv. Endeel Værter have, efter Sædvane, troet, at de, naar de kun holde ret længe paa deres Leiligheder, saa indfinder der sig nok Leiere. Men denne Gang synes de at have forregnet sig; thi Villien er der vel, men Ævnen mangler. Cautionerne ere ikke meere saa lee at faae, og naar Værterne ikke forene Cautio med Caution, saa blive de ikke sjeldent fixeret for Leien. Store Etager ere vanskelige at bortleie, og maa deles i flere. Der indrettes deri to Kjøkkener, for desto lettere at kunne blive af dermed. Saaledes træffer det nu, at man ofte træder ind i et tapetseret, og med et prægtig malet Loft prydet Kjøkken, der endnu for et Aar siden har været et Cabinet eller Selskabsværelse, men som nu har maattet lade sig metamorphosere til et Kjøkken. Det, som især vil i Fremtiden bringe Værelserne til at falde er den Omstændighed, at to til tre Familier ville omsider lade sig nøie med en Etage, der før beboedes af en eneste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Jfølge en Beretning til det Kongelige danske Cancellie, er Antallet af vaccinerede Personer i forrige Aar 27,994, altsaa større end i foregaaende Aaringer, 1816 allene undtagen, hvori 28,060 bleve vaccinerede, og endda savner Commissionen Beretninger fra adskillige Steder. Det samlede Antal af de i de forløbne 17 Vaccinationsaar vaccinerede Personer, beløber til 343, 167. Af de i 1818 vaccinerede ere 22,538 vaccinerede af Læger, 3688 af Geistlige, og 1768 af Andre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Mariboe, den 29de April. Allerede i Begyndelsen af denne Maaned har man her i Lolland begyndt at spise Asparges. – J denne Uge har Hornfisk været her at faae tilkjøbs for 12 af 16 Rbs. Stykket fra Begyndelsen; men da Hornfiskekræmmeren ikke havde til den Priis den Afsætning, som han ønskede, tøflede han henimod Aften af med samt sine dyrebare Fisk, men retournerede imod al Forventning hertil igjen Dagen derpaa og solgte dem for 6 a 8 s. Stykket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Den lollandske Auctionsmanie vedvarer. Til Auctionerne i Nørreballe og Østofte indfandt sig en uhyre Mængde Lysthavende, som betalte en stor Deel langt over den absolute Værdie. Saaledes bleve i Østofte Sengeklæder, Lagener m.m. drevne op til en Priis, hvoraf man næsten skulle troe at de vare uskatteerlige, Hestene kostede fra 70 til 100 Rbd. og derover, Køerne fra 24 til 30 Rbd., uden at man vidste om de havde kælvet eller ei. - Grusomhed imod Dyrene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Da Udgiveren har et Par Gange selv været Øievidne til det umenneskeligste og uchristeligste Barbarie, der nogensinde kan tænkes, imod de stakkels spæde Kalve, der føres fra Nielstrup paa et Æsel til Slagterbænken i Mariboe, saa kan han ikke undlade at opløfte sin Stemme imod sligt et Barbarie, der maa oprøre enhver, der har mindste Gist af Følelse. I. 2, 3 a 4 spæde Kalve føres nemlig lænkebundne hertil saaledes, at de ligge med Hovedet ned ad mod Jorden. Naar man nu betænker, at disse ulykkelige Skabninger have, ligesaavel som Mennesket, Følelse og Fornemmelse, saa kan man neppe forestille sig den Smerte og de Piinsler, som de maa udstaae førend de falde for Slagterkniven. Det var derfor høiligen at ønske, at Vedkommende vilde læse og atter læse "Smidts Mesterværk om Dyrenes Natur og Bestemmelse, der maaskee kunde vække en Medynksfølelse for disse Skabninger. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Den kolde Østenvind med Tørke og Blæst vedvarer endnu. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Aalborg, den 28de April. J Søndags blev Aalborg Søndagsskolers femtenaarige Stiftelsesdag høitideligholdte paa Compagniehuset, i Overværelse af Skolernes Directeurer med flere geistlige og verslige Embedsmænd, samt en talrig Forsamling af begge Kjøn af alle Stænder. Af samtlige Elevers Tegninger, Regning og Skrivning fandtes Prøvestykker fremlagte, hvoraf med Fornøielse erfaredes de i det sidste Skoleaar gjorte Fremskridt. Derefter holdt Skolernes Meddirecteur, Hs. H. Hr. Stifsprovst Schierup, en skjøn og til Dagens Anledning passende Tale, hvorudi han med et kraftfuldt og hjerteligt Foredrag afhandlede og udviklede Spørgsmaalet: "Har Fortiden med Hensyn til Menneskenes Sædelighed og moralske Fuldkommenhed, været bedre end Nutiden, To vi haabe at Fremtiden vil vorde bedre, end Nutiden - eller maae vi frygte, den vil blive slemmere?" og efter at have viist Vanskeligheden og mueligheden for Mennesker i bestemt at bedømme og besvare det første Leed af Spørgsmaalet, og derpaa yttrede at vi have Grund til at haabe, at Menneskeslægten vil Tid efter anden opnaae immer høiere Grad af moralsk Fuldkommenhed, hvilket Haab han grundede paa vore Tiders Tiltagelse i Kundskaber, erindrede han med fortjent Tak og Hæder Skolernes forrige fortiente og nidkiere Forstander og Bestyrer, Hr. Pastor og Ridder Meden i Frederitz, og sluttede sin Tale med Opfordring til fast Beslutning og iverfuld Bestræbelse af hvert enkelt Lem af Samfundet til at tragte efter større og større moralsk Fuldkommenhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Aarhuus, d. 30 April. Hs. Excellence Hr. Geheimekonferentsraad, Stiftsbefalingsmand, Greve v. Moltke, Ridder af Elephanten, er indtruffen hertil fra Aalborg. - Gaarden Borchsminde i Bierre-Herred tilligemed Store Dalbye Kirke blev ved Auction d. 27de April d. A. solgt til Contorist Hr. Ole Rønberg for 19000 Rbd. Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Viborg, d. 28 April. Professor Dittmars Spaadom om Veiret i Aar, der fylder 10 Ark, har dog ikke været betænkt paa den strenge Nattefrost, der siden sidste Torsdag Nat har vedvaret med meget kold Luft af Norden, hvorved den vidt fremmede Vegetation betydelig er standset. - Ma kirsebærtræerne ere nu i Blomster, og Æble- og Pæretræer lave sig til. Oldenborrer have allerede for over 8 Dage siden ladet sig see i Skoven nen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Blandede Efterretninger. Endnu er Kotzebue og hans Morder Sanden bestandig Gjenstand for tydske Blades Raisonneren frem og tilbage. Jsær lader den bekiendte Satiker T. H. Friedrich sig høre, skjøndt han, som den der har ligget i Pennekrig med Kotzebue, uden Tvivl gjorde klogest i at tie, da saadan Tale efter en Modstanders Død, altid bliver tvetydig. Man seer ellers af det, der skrives, at der ikke skal have fundet noget egentligt Forbund Sted mod Kotzebue, men at Sand handlede ganske efter egen Beslutning. Nyligen leverede Friedrich et Stykke med Overskrift Kotzebues Dødsfest og Motto: de mortis nil nisi – – verum! Af dette sees, at Kotzebues Hovedbrøde var: at han uden Skaansel drog til Felts mod den uordnede ungdommelige Nationalfølelse, der, selv i sin Overdrivelse, ikke burde være nogen Gjenstand for haanende Spot at han forkjettrede liberale Meningers Forsvarere, og opfordrede endog raa Magt til deres Giendrivelse; og hvad der mere end alt andet opslammede Ungdommens Had til ham, Nedsættelsen af den tydske Fortjeneste af Fædrenelandets Befrielse fra fremmed Aag, og hiint Heltemod, der ved saa mange Offere og varme Kampe stadfæstedes. Kotzebue skal i sit literære Ugeblad saa ofte have paastaaet, at Tydskland, og navnligen Preussen, har Rusland ene at takke for sin Redning og Befrielse. Friedrich mener, at et saadant russisk tydsk Sindelav maatte oprøre Enhver, der ei omsonst vil have udøst sit Blod Anmelderen heraf har ikke læst de saakaldte oprørende Yttringer i det Kotzebueske Blad, og det er mueligt at han gik for vidt deri. Men enhver Upartisk maa dog tilstaae, at den blandt den tydske Ungdom nu herskende Tone, den udspringe af nok saa ædel en Kilde, neppe er den, Tydskland burde ønske. J Nødens og Farens Øieblik kan man vel tilgive Ungdommen at den overgiver sig til Yderligheder, men naar Faren er overstaaet, klæder rolig Beskedenhed den bedst. Hvad Russerne og Engellænderne have virket i sidste Krig til Tydsklands Befrielse og Napoleons Betvingelse, det veed Europa. Hvor Kiendsgierninger tale, kunne en enkelt Forfatters Paastande, ikke vildlede. Men er det virkeligen saa, at Tydskland ene tilkommer Krandsen, hvorfor da tage sig det saa nær, at Russer og Engellænder mene, ogsaa at have flettet nogle Blomster deri, Talte Tydskland, især ved sine Universiteter, saa mange Helte, hvorfor bare disse da i saa mange Aar saa roligt det franske Aag? Hvorfor biede de indtil Napoleon, slaaet af Fiender og Elementer, i en Slæde maatte flygte fra Rusland, og efterlade 500,000 Mand i dets Udørkener, Men om man end – trods Historiens Vidnesbyrd vilde indrømme, at Tydskland havde befriet sig selv, var det da dets Studerende, eller dem, der kjørte Ploven, som beredte dets Seier? Hvad vilde den Haandfuld unge Mennesker, der ilede som Frivillige til Armeen, udrette mod den mægtige Napoleon, dersom han ikke først var bleven slaaet i Rusland - dersom han endog ved Waterloo ikke havde havt en stor Overmagt imod sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
J offentlige Blade læses følgende Bekjendtgjørelse fra A. v. Forstner i Berlin. "De til mig indløbne Forespøgsler foranledige mig til at møde en ugrundet Omtale angaaende en Comet, som vil lade sig see. J nogle Egne har der udbredt sig det Rygte, at i næste Aar en Comet, der vil træde imellem Jorden og Solen, vil berøve samme sit Lys og frembringe et ufrugtbart Aar. At Rygter af dette Slags, hvor intetsigende de ere, ofte have deres Grund i Misforstaaelser, er en daglig Erfaring, og maaskee har den Solformørkelse, der vil indtræffe den 7de September 1820, og som omtrent vil ligne den fra 19 September 1816, givet Anledning til dette Sagn. Alle Spaadomme om Cometer, der kunne blive farlige for Jorden, eller endog frembringe dens Undergang, ere Ammestuesnak, hvis Ugrund Astronomen beviser. Desværre finder Sladder af den Natur, som de saakaldte Veir spaadomme kunne sættes ved Siden af, endnu Folk, som fæste Lid dertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Blandt Sverrigs høit fortjente Mænd hører Sammel Gustav Hermelin. Hans Fortjenester ere lige udmærkede, hvad enten man betragter ham som Lærd eller Forretningsmand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Det af ham udgivne og af 30 Blade bestaaende svenske Atlas har kostet ham over 30,000 Rdlr. Banco og 20 Aars Arbeide. Han har ladet undersøge Malmgangene i Lapmarken ved Gelliware og Qvickjock, som ligge 25 Mile fra den fremkommelige Vei, og sine Brugsanlæg i Nærheden af Havet ved Lule forøgede han med 100 opdyrkede Nybyg, i en Strækning af 20 til 30 Mile indad Laparken til Paa adskillige Steder og i mange Miles Strækninger ere Veie opbrudte og anlagte, Baadfarter aabnede, Ladepladse indrettede og Malmtransporten i Gang. En aldeles nyMasovn er færdig, en anden under Arbeide, og en tredie udseet. Tre nye Stangjernbrug med næsten 5000 Skippund aarlig Smede ere opbygte. Ved sine mangfoldige Opdyrkninger i Norrbotten, har han viist Mueligheden af en Kornproduction i disse Egne, og til Bergdriftens Fremme har han skaffet, fra de bedste Bergslag i Riget, Smede, Masmestere, Brugsarbeidere og Kulsviere didhen. J Aaret 1800 lod Ridderskabet og Adelen, efter en Rigsdagsbeslutning, til Bevis paa deres Høiagtelse, slaae og overrække ham en Medaille med hans Brystbillede, og den Paaskrift: For udvidgat kunskap om Faderneslandet, förkofrade Naringar, befolkede demarker. Af Medborgare og Wanner, og 1810 udnævntes han til Ridder af Nordstjerneordenen. Beklageligt er det, at denne Patriot, hvis gavnlige Foretagender have kostet ham henved 400,000 Rdlr. Banco, har, som en Følge af sin Anstrængelse, maattet see sit Bo under Concours.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
J Hamborger Tidender læste man for ikke længe siden en Artikel, dat. Stockholm den 2 Marts, hvori det hedder: "at en Beretning, som Landshøvdingen over Dalarne, Hr. v. Jarta, havde forelagt Regjeringen, har opvakt almindelig Opmærksomhed, og at Landshøvdingen deri skildrer hiin Provindses Tilstand paa en hjerterystende Maade; at han anraaber Regjeringens Beskyttelse for flere end 40,000 Mennesker, der fra Begyndelsen af Marts Maaned hverken skulde eie Brød eller andet Middel til Livsophold, og at han da befandt sig i Stockholm, for mundtligen at gjøre Forestillinger desangaaende." Herr Jarta erklærer nu i Jnrikstidenden, at af alt dette er intet Andet sandt, end at han i Februari Maaned havde været i Stockholm, for at afgive Betænkning om sit Lehns Tilstand. Men Formaalet for denne Reise var kun, i Tide at gjøre Regjeringen opmærksom paa, at denne Provinds hvis Kornforbrug altid er større end dens Grøde mueligt og sandsynligt kunde komme i Forlegenhed i de fire første Maaneder, som gik nærmes foran Høsten, uagtet naar Totalresultatet beregnes, Aarsværten iøvrigt var god. Ugjerne vild Lehnshøvdingen troe, at den Efterretning, hvi Usandfærdighed han har oplyst, skulde være indført i Hamborgske Tidender, i den Hensigt at mislede fremmede Nationers Mening om Sverrigs indvortes Tilstand, men besynderligt forekommer det ham, at man til Gjenstand for en usandfærdig Efterretning om en skrækkelig Elendighed i dette Rige har valgt en Provinds, der, efter Udlændingers Mening, i adskillige Huseender er den betydeligste. Jøvrigt har han siden Begyndelse af indeværende Aar ikke behøvet at udgive en eneste Tønde af Kronens Sædforraad i Lehnet og det til hans Raadighed bestemte Understøttelsesforraad for afvigte Aar vil, med Sparsomhed, endnu i længere Tid kunne afhielpe hvilkensomhelst almindelig Forlegenhed i Provindsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Prof. Krug, Procantsler og Dechant i de philosophiske Facultet ved Universitetet i Leipzig, har nu udgivet et lidet Skrift, som fører Titel Om det tydske Universitetsvæsen med Hensyn til Kotzebues literariske Ugeblad og voldsomme Død.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
J Sverrig har man nu præget Ducater med Kong Carl d. XIV. Brystbillede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Kjøbenhavns Børs d. 4 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 217, a vista 220. Amsterdam 2 M. 204. London 2 M. - Spec. 223. - Specier solgtes fra 13 Rbmk. 6 s. til 13 Rbmk. 5 1/2 s. Obligat. 73 1/2. Committees. Norske Rgsbks. 17 Rbdlr. D. for 100 Rbdlr. N. Svenske Sedler 67 s. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-04
Rettelse i Oden til Pram, sjette Strophe for Mere, end Smilet af Camanerne lokker læs: Mere, end Smilet af alle Camænerne, lokke Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. ava hvorhos Gaa Sextende Aargang. No. 37. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 8 Mai 1819.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Skrivelse til en Ven i Lolland. De ønsker at høre Nyt fra Kjøbenhavn, som De anseer for den Nyhedskilde, der aldrig kan udtømmes eller udtørres; men De tager meget Feil heri, min Ven, Aldrig har denne Kilde været tørrere end netop nu. Kom ikke engang imellem en Stud af 120 Lispds. Vægt, som især er sjelden, fordi den er tillagt og opfødt paa Dansk Grund, eller en Kalv med 6 Fødder tilsyne; lod nu og da ikke en fremmed Virtuos sig høre paa et nyt opfundet Jnstrument, saa havde vi her næsten aldeles intet Nyt. Man hielper sig her imidlertid saa godt, man kan, med det Gamle, og er lige glad, hvad enten man seer den orleanske Mo som ung Pige, eller som en gammel Matrone, der har føitet hele Tydskland, rundt. Nu det chinesiske Figurspil og Kaleidoskopen ere saa gamle, vil det vare længe førend nogen Gjenstand tildrager sig almindelig Opmærksomhed. Store Verdensbegivenheder begive sig nu ikke mere, da den tordnende Jupiter er flyttet til St. Helena; selv de ivrigste Politiker og Avislæsere ere meget nøisomme i deres Fordringer. Naar de kun hver Postdag faae en Efterretning om den germanniske Brutus's Befindende i Mannheim, om Pesten og den gule Feder i Constantinopel og Siebenburgen, om Expeditionen til Nordpolen, nu da der ikke kan gjøres Expeditioner mere til Vestpolen, saa ere de meget vel fornøiede. Om indenlandske Nyheder bekymre kun faa sig, deels fordi man sjeldent faaer dem at vide, førend de allerede ere gamle, deels fordi de Fleste ere af den Mening, at det Nye sjeldent er godt og det Gode sjeldent nyt. Saaledes slæber enhver sig frem i sin Sneglegang, og lader fem være lige. J Klubberne, som egentligen skulde være Foreningspunkten for den finere Conversation, spiller man Kort, røger Tobak og slaaer en Sladder af, som man kalder at conversere, og læser Aviser og Blade, for dog at kunne sige, at man ikke er ubekiendt med Dagens nyeste Literatur. J mange Aar har jeg levet i Kjøbenhavn, men et saadant Planteliv, som man nu næsten finder her overalt, har jeg aldrig været Vidne til. Det er ligesom om Fleerheden af Menneskene aldeles ikke havde nogen Sands mere for det Aandige.