Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-03-23
Under den 14de d. M. har det allernaadigst behaget Hs. Majestæt ved to allerhøieste Rescripter, det ene til Directionen for Almueskolen, og det andet til Hr. Divisions=Adjutant Abrahamson at befale: "at Underviisnings=Anstalten efter den indbyrdes Underviisning ikke skal underlægges Directionen for Almueskoelerne; at, ifølge Divisions-Adjutantens Forslag, Cand. Theol. Thyge Schow, ansættes som Lærer ved Underviisnings=Anstalten; at den skal staae under Over Jnspection af Divisions=Adjutanten, og at han den 1ste i hver Maaned skal indgive en Beretning om Underviisningens Fremme m. m., directe til Hs. Majestæt Kongen. (At der nu giøres Forsøg med en saa meget omtalt Methode, kan ikke andet end være ønskeligt, thi enhver Ting bør jo nøie prøves og kiendes, og i hvormeget denne nye Læremethode synes at have imod sig ved første Biekast, saa er det dog altid mueligt, at der kan udledes deraf en Vinding til Skoelevæsnets Bedste, naar den nye Methode paa en hensigtsmæssig Maade blev bragt i Forbindelse med den øvrige SkoleUnderviisning. Saa priisværdigt og glædeligt, som dette Forsøg, derfore er, saa meget maae der imod enhver Menneskeven i Almindelighed, enhver Mand, som bærer Agtelse for den menneskelige Natur, og enhver Ven af sit Fødeland og sit Folk, opløfte sin Stemme imod de Betragtninger, som læses i det anførte Nummer af Skilderiet, som en Jndledning til denne Jndberetning, og som have til Formaal, at vise, at den Lancasterske Underviisnings-Methode kunde træde aldeles istedet for den nu brugelige Almue Underviisning. Forfatteren af dette Stykke tilstaaer, at denne Underviisningsmaade kun kan bruges ved at lære Børn at skrive, at læse med Færdighed i enhver Bog, og at regne indtil Regula de tri, men han tilføier, at disse tre Ting bør ansees som Maalet for Almuens Underviisning, hvilket de Franske Lærde og Statsmænd erkiende, da man allerede længe i Frankerige har indseet den Sandhed, at man ikke bør giøre Lærde af den egentlige Almueklasse. - Hvorledes man nu tænker i Frankerige, kommer ikke os ved, og de som styre Staten i hiint Land, maae have det paa deres Samvittighed, hvorledes de handle imod deres Medmennesker. - At giøre Almues-Folk til Lærde, f. Ex. ved at lære dem fremmede Sprog; en højtravende Philosophie, Skiønaanderie, og at bibringe dem mange historiske Kundskaber, er vist nok en Daarlighed, men at giøre dem til oplyste Mennesker, at ove dem i at bruge deres Fornuft, at lære dem Skaberen, hans Gierninger, hans Ord, Dydens Forskrifter, den dem omgivende Natur, og det Land de leve i at kiende, er en Pligt man skylder dem, som fornuftige Skabninger og vore Medmennesker, som have samme Ret til at erholde en oplyst Forstand, som vi. Det er derfore skrækkeligt at høre offentlig den Paastand debitere, at det er Maalet for Almuens Underviisning at lære dem at skrive, læse og regne, som just er det ubetydeligste af alt. – Det Mekaniske er altid det mindste, det Aandelige er Hovedsagen. Enhver mekanisk Methode har i sin egen Natur meget imod sig, og kan ikke vel foreenes med Menneskets frie og aandelige Udvikling. Men kunde den ogsaa indføres i Danmark, saa maatte dog hver Menneskeven sætte sig ned og græde den Dag, naar denne mekaniske Methode skulde blive istand til at fortrænge den frie aandelige Underviisning, eller blot fratage Almuen een eneste Lærer, som kunde danne Ungdommens Forstand og Hierte, eller lægge den nu anordnede Skolegang den ringeste Hindring i Veien. Bastholm.