Københavns Adresseavis, 1787-04-12
Landhuusholdings Selskabet. Selskabet har begyndt at udsætte Premier for Pløining og Kjørsel med Stude, og det ønsker, at det snare maa have den Fornøielse, at spøre sine Hensigter herudi fremmede. Men da det maaskee kunde blive en Jndvending og Hindring mod Brugen af Stude, at der ikke kan bruges til Kjørsel og andet Arbeide paa haarde. steenede, frovne og glatte Steder, uden at være, lige som Heste, forsynede med Skoe, saa har Selskabet troet, at dets Øjemmerke maaskee des hastigere vilde befordres, naar vedkommende Landmænd bleve underrettede om Maaden, hvorledes Stude kan skoes, og derved gjøres saa meget beqvemmere til Pløining og Kjørsel. Det har derfor forskaffet sig følgende korte Underretning om Beslag for Stude eller Oxer, som det herord til Vedkommendes, især Landmandens, Oplysning lader bekiendtgiøre. " Ligesom Heste, særdeles de større og tungere, ikke kunne gaae længe paa haard og steenig Grund, uden at faae ømme Fødder, deels fordi Kjødet i Fodsaalen trykkes og kiemmes af de haarde jevnheder paa Jorden, og deels fordi Hørnet i Hoven afslides langt hastigere paa saadan haard Bund, end det kan igjen tilvoxe, og man af den Aarsag maa beskierme deres Fødder med Skoe eller Beslag, om de ikke skulle blive lemlæstede; saaledes kan Oxer meget mindre bruges til Kjørsel og Arbeide paa haarde og frosne Veie, uden at være skoede, saasom Hornet i deres Kløver er tyndere og blødere end Hornet i Hestens Hove. Derfor finder man og i alle Lande, hvor man bruger Oxer til Kiørsel, at disse Kreature ere belagde med Skoe paa følgende Maade: Da Hesten har en enkelt Hove, og altsaa ikkun behøver een Skoe paa hver Ford; men Oxen haver tvende Kiøver, saa maae denne have een Skoe paa hver Kløve, altsaa to Skoe paa hver Ford. Disse Skoe ere JernPlader af en dansk Krones Tykkelse, hannede efter Formen af hver Klaves Saale, saa at den faaer en Figur som et halvt Hjerte, altsaa en aflang Jern=Plade, som har to Ender, to Sider eller Rander, og 1 Flader. Af de to Ender er den ene for til og spids, og svarer. mod Spidsen af Tagen eller Kløven; den anden tilfundet og svarer mod Bagdelen eller Ballen af Kløven. Af de to Sider eller Rander er den ene udvendig aflang tilrundet efter Formen af hver Kløves udvendige Side Kand; den anden og indvendige er lige efter Kiøvens indvendige Side=Rand, saa at paa hver Foed, naar den er beslaaet, de to lige Sider eller Rander af Skoene svare mod hinanden og lige jevnsides. - Af de tvende Flader er den øverste, som skal ligge paa Saalen af Kløven, lidet udhulet mod Ballen, og saaledes, at den heele udvendige Rand af hver Skoe=Plade er lidt ophøjet fra Spidsen af indtil rundt om den bageste Ende mod Ballen; men mod den indvendige Rand er Pladen mere lige og flad. Paa den indvendige Rand af Pladen noget frem imod dens Midte er smedet et aflangt fladt Jern=Blad i Form af en slad og tynd Kaarde, Klinges Ende paa 3 Tommers Længde, men opstaaende i lige Vinkel med Overfladen af Skoen, og strakt lidt fremad mod Spidsen eller Tagen. Dette Blad tiener til at befæste Skoen paa den indvendige Side af hver Kløve, hvor ingen Søm kan anvendes, ved at bøjedet, naar Skoen er paalagt, som en Bøile over Tagen indvendig fra og udad, saa at disse flade og tynde Bøiler, af begge Skoe paa hver Foed sidde imellem Kløverne ombøjede fra hinanden over Ryggen af hver Kløve. Disse Skoe befæstes paa den udvendige Rand af Kløven med Søm, ligesom hos Hesten. Men da Oxens Kløve har tyndere Horn end Hestens Hove, saa maae disse Søm være meget mindre og finere, og Klingen eller Stilken af Sømmene ikkun af et lidet Straaes Brede, med Hoveder saa smaae som mueligt. Hver Skoe befæstes ikkun med 4 Søm. Til den Ende er der i hver Skoe til hver Kløve 4 Sømhuller. Disse Søm huller maae være paa det Sted, hvor Sømmene beste kan befæste Jernet, og hvor Kløven har det tykkeste Hørn til at taale og holde Sømmene. Dette Sted er i Kløvens udvendige Rand allerforrest mod Taaen, saa at alle 4 Søm komme til at sidde i den forreste halve Deel af Kløvens udvendige Rand. Det første Sømhulgjøres en liden Fingers Brede foran for Midten af Skoens Længde tæt mod den udvendige Rand, og slaaes lige langt fra hinanden, saaledes at det sidste Søm kommer til at sidde i Spidsen af Taaen - Disse Søm huller kan gjøres paa tvende Maader, enten som de gjøres paa Hesteskoe i Almindelighed til de sædvanlige Hesteskoe Søm, hvis Stilke eller Klinge gjør en ret Vinkel med Hovedet; og da indslaaes en Fure i den underste Flade af Skoen mod Randen, i hvilken Flade noget af Sømhovederne kan rummes og befæstes, da de ellers vilde deels afbrække, og deels snart afslides, saa at Kreaturet vilde tabe Skoen J disse Furer indstaaes de 4 Sømhuller, hvis Størrelse maae være overeensstemmende med Søm Klingernes, som der skal passe Og ligesom man letteligen fornagler Hesten, naar disse Sømhuller ikke gjøres yderlige nok mod Randen af Skoen, saa skeer dette især ved Oxen, som har tyndere Horn, dersom man ei agter nøie herpaa. Somhullerne bør derfor ikke staaes længere fra den udvendige Rand end et Straaes Brede. Men Jernet eller Skoen bil ver meget længere fastliggende, naar man bruger Søm, som ere killeformig dannede, saaledes, at den tynde og flade Sømklinge mod Hovedet tager jevnt til i Tykkelse, saa at det bliver et lidet fiirkantet kileformig Hoved, som ingen Vinkel gjør med Klingen. Til disse Søm behøves ikke Furen i Skoen, da de kileformige Søm hoveder passe i Hullerne, som ligeledes ere tileformig indslagne og dannede til at modtage Hovederne. Naar dette er vel gjort, kan Skoen blive fastliggende indtil den er opflidt, hvilket ikke er mueligt med de almindelige Som af den Form, som bruges til Hesteskoe. Og dette er ingen uvigtig Omstændighed, fordi Hornet lider og forderves, naar man alt for ofte skal trænge til at slaae friske Søm der Sømmene befæstes ved Omnitning ligesom paa Hesteen og Skoen, ligger aldeles fast paa Kløven ved disse 4 Søm, som befæster den udvendig, og ved Bøilen, som befæster den indvendig, og som maae tjene i Steden for Søm, hvilke her ei kan anvendes, fordi Hornet paa den indvendige Side af Kløven er saa meget tynd. - Udvirkning behøves i Almindelighed ikke ved Oxen, naar den første gang be slaaes, fordi Kreaturet, naar det gaaer paa den blotte Foed, afslider Hornet ligesaa hastig, som det voxer, men, naar Oxen beslaaes, trænger af og til dens Kløve til at afhugges, og beskiæres mod Taaen og Randen, da den ellers bliver for lang; men Saalen bør aldrig udvirkes eller beskiæres, da det er got, at den er fast og haard, og det gamle døde Horn her gaaer løs af sig Til Skjærpning, naar Kreaturene skal gaae selv. paa glat Jis, gjøres midt under hver Skoe omtrent en stærk Tommes Afstand fra Spidsen af Taaen en firekantet tilspidset pyramidformig hærdet Jerntap af en trediedeel Tommes Tykkelse mod Grunden, og en trediedeel Tommes Høide fra Grunden til Spidsen, som omnites paa den indvendige eller øverste Flade af Skoen." Skulde man af denne Underretning ikke blive saa tilstrækkelig oplyst, at man derefter tiltroede sig at kunde forfærdige eller lade forfærdige et Beslag for Stude, saa tjene end ydermere til behagelig Efterretning, at Modeller saavel af Skoe, som de til Beslaget tjenlige Søm, ere at faae til Eftersyn ved den kongelige Veterinairskole her i Staden, hvor enhver, som forlanger det, desuden uden nogen Bekostning kan blive underviist i at forfærdige saadant Beslag, naar han derom henvender sig til Hr. Professor og Doctor Abildgaard sammesteds. Kjøbenhavn, den C. Martfelt, 3 Martii 1787. Selskabets Sekretær. De Huusarmes Kasse. Agnskab for de til mig uvændte og af mig uddeelte Gaver fra 2 Janua ii til 2 April 1787.