Aarhuus Stifts-Tidende, 1833-11-15
J Tillæg og Rettelser til anden Udgave A. B. C. D. anstiller han derimod Sammenligning mellem Vexelbruget og Kobbelbruget, og viser der, at den Roes han for har tillagt Vexelbruget tilkommer egentlig Kobbelbruget, og nu har han i Følgeblad til Aarhuus Stiftstidende sagt: "Jeg tvivler aldeles ikke paa, at et Kobbelbrug med Brak og i Kraft udlagte Græsmarker, i hvilket det halve af den avlede Sæd opfodres, vil overtræffe det bedst indrettede Vexelbrug med Staldforing og Brakfrugterne, baade i Henseende til Kreaturhold, Salg af Sæd, formindskede Dyrkningsomkostninger os. v., hvilket altsaa nu bør være vore Ønskers høieste Maal. – Men antages end at denne Hr. Dis sidste Yttring var den der var Sandheden nærmest – endskjøndt i Betingelsen, at opfodre den halve Sæd, allerede ligger en Tilstaaelse af, at Kobbel bruget, især og Enge mangle, og Kjernerne slaaer feil, fattes Foder, og Vexelbrugeren, der ikke ov ler mindre Sæd end Kobbelbrugeren, jo ogsaa kan opfodre Halvdelen deraf, naar saadant er fordeelagtigt eller ham nødvendigt – saa bliver dog derved tydeligt, enten at Læren om Vexelbrugets Fortrinlighed, saaledes som Lærebogen giver den, er falsk, og Skriftet altsaa i en af de væsentligste Deele uden Værd, eller Rettelserne i Tillægget og i Aarhuus Stiftstidende urigtige; men hvilket end er det Sande, saa har Hr. D. paa det bestemteste modsagt sig selv. - Skulde Hr. D. endnu paastaae at jeg har undladt at give Grunde for den Paastand, at hans Meninger ere foranderlige og at han har modsagt sig selv i sine forskjellige Skrifter, Det er forresten en af mine uvigtigste Yttringer, som Hr. D. i Aarhuus St. Tid., docerende søger at bestride, nemlig den, at Hjulploven op og ned af Bakke griber for lidet og for dybt i Jordsmonnet; men ret som om han selv vilde forsyne mig med et yderligere Beviis for min Paastand, siger han i Aarhuus St. Tid. Hr. Dr. Paastand finder kun Sted, naar den Flade hvor der pløies er gjevn" og da dette nu altid meer eller mindre er Tilfældet, saa har Hr. Dalgas selv paataget sig den Uleilighed at bevise min Sætnings Rigtighed. Endelig fremsætter Hr. D. i Aarhuus Stiftstidende to Spørgsmaal til mig, som jeg her skal have den Ære at besvare. "Hvorfor er mit Svar til det kongel. Landhuusholdnings-Selskab i Anledning af dets Circulaire af 30te Octbr., ikke blevet indrykket i Tidsskrift for Landoeconomien med de Jndberetninger andre Landmænd i samme Anliggende have indsendt," spørger han, og "Hvorfor har man frataget mig mine Lærlinge?" Hr. D. tilføier endnu: "Som Medlem af 1ste Agerdyrknings-Commission, og saa vidt jeg veed Formand for samme, vil Hr. Dr. bedst vide Beskeed herom. Til første Spørgsmaal maae jeg svare, at det er mig ubegribeligt, hvorfor netop jeg skulde vide bedst Beskeed om Aarsagen hvorfor Hr. D. Jndberetning ikke er indrykket. Udgiveren af Tidsskriftet, Hr. Hald, maae vel idet mindste vide ligesaa godt Beskeed derom som jeg, der intet har med dets Udgivelse at gjøre. – J Hr. D. Spørgsmaal ligger maaskee en lille Beskyldning skjult, den nemlig at jeg skulde have hindret Jndrykkelsen. Var dette Tilfældet, skulde jeg uden Frygt tilstaae, det og give mine Grunde; men Sandheden er, at jeg ikke engang veed, at en saadan Beretning er til Landh. Selsk. indkommen. Som Formand for 1ste Agerd. Commiss. giver jeg min Stemme angaaende de Sager der sendes mig, men stræber ei at tilegne mig videre Jndflydelse i Selskabet, end den en Stemme i Commissionen giver mig.