Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-30
J disse Dage er udkommet et lidet Skrift, under Titel De eneste sande og afslørede: Grundaarsager til Bondens forarmede Tilstand, med documenteret Bevis af Jacob Bruns, forhen Landmand, med Motto: Homo homini lupus, 48 S. 8vo, hvis Forfatter med særdeles Varme taler Bondens Sag. Den Hovedpunkt, hvorfra han udgaaer, er, at det ikke er de Kongelige Skatter og offentlige Byrder, men ganske andre Tyngder, der trykke Bonden. Aarsagen til dennes Uformuenhed anseer han at være nu, som altid Tilfældet; har været: Hosbondens Umættelighed, og Slaverie, i Forening med egennyttige Menneskers Plyndresyge, under Skin af Lovlighed. Forhen bestode Jordgodseierne af gamle, for det meste adelige Familier; men i de senere Tider kom, ligesom Adelens Velstand aftog og tildeels forsvandt, Godserne i Kjøbmænds eller Andres Værge, som ei toge Hensyn paa Bondens eller Statens Tarv, men kun lagde en lucrativ Beregning til Grund. At saadant et Bytte af Hosbonder for Bondestanden maatte blive for denne høist uheldigt og fordærveligt, troer Forf. at være noksom indlysende. Anmeld, maa her tilstaae, at for ham i det mindste er dette langt fra ikke indlysende. Uden at være Landmand har han dog altid hørt, at førend Bondefrihedens Indførelse, altsaa i den Tidspunkt, da Godserne vare i gamle, for det meste adelige, Familiers Værge, vare Bondens Kaar intet mindre end blide, og Forfatteren selv siger jo (S. 9), ved at omtale en Reventlows, Colbiørnsens og Fleres Bestræbelser for Landmandens Vel, at "dyb indædt Forbittrelse rugede i Bondestandens Plageaanders Hjerter. En Bernstorffs og andre Ædles enkelte glimrende Exempel kunde vel neppe bevise Bondens blidere Forfatning da end siden, og den Roes, hvormed dette overalt omtales, godtgjør jo dets Sieldenhed i de Dage. Det er bekjendt nok, at Agerdyrkningens bedre Tilstand i Danmark netop daterer sig fra den Tid, Godserne kom i andre Hænder end hine gamle Familiers og Stavnsbaandet løsnedes. Det kan være, "at en Mængde Jordegodser slagtedes og udstykke des, for blot paa Kræmmermaneer at drage den høieste Fordeel deraf, men mon dette ikke ligeledes skete i deres uslagtede og uudstykkede Tilstand, den Gang mangen Herremand betragtede en Flok vornede og hoveriegjørende Bønder, som Qvæget paa hans Meierie? Dersom man vilde spørge Bonden, om han heller vilde leve under de gamle Familiers røgtende Haand, som hans Fader og Faderfader, eller under det nuværende Prakkerværtskab, af Kjøbmænd eller Andre, saa er Anm. overbevist om, at han helst vilde vælge det sidste Vanskeligen vil den S. 13 fremsatte Paastand, at den Aand, der i de to sidste Decennier har ledet Jordegods kjøberne, for det meste har været beregnet paa Plyndresyge, kunne bevises, da Erfaringen desværre alt for meget godtgiør, at de fleste Godseiere ikke have kunnet bestaae, og Frugterne af denne formeentlige Plyndresyge ikke vare synderlig gode. En anden Sag vilde det være, om Godseierne befandt sig i Flor og kun Bonden i Usselhed; men da de nu staae paa lige Velstandstrin, saa synes Bebreidelsen ikke fortjent. Det "at gjøre det umueligt for nogen, – som det S. 13 hedder - at tilkjøbe sig et Jordegods, med mindre han var Eier af en vis Formue, var vel neppe tilraadeligt i en Tidspunkt, da man desuden har Ondt nok ved at blive af med Landeiendomme. Et Beviis paa, hvor liden Lyst Folk i Almindelighed nuomstunder føle til at kjøbe Jordeiendomme, er den offentlige Anmeldelse af Auctionen over Lyngebechs Gaard paa Hirschholms District, der, uagtet den har et Areal af 230 Tdr. Land, en Hauge paa 6 Tdr. Land med 5600 Frugttræer, og Bygninger, opførte for faa Aar siden, som ere assurerede for 16,9600 Rbdlr. Sølv, skal med Besætning og Jnventarium, sælges absolut den 5te Jan. ved 5te Auction for det sidst gjorte Bud. 4000 Rbdlr. Sedler. At fastsætte en bestemt Regel for det Proprietairen kan og maa kræve i Jndfæstning (S. 18), er noget, som neppe lader sig udføre. Vel er det førgeligt, at den enfoldige Bonde, stundom af Egennytten lokket i Garnet, uforskyldt skal styrtes i Elendighed, men paa samme Grund kunde det jo ogsaa forlanges, at der skulde fastsættes Regler for alle muelige Slags Forpagtninger, endog i Kjøbstæderne? Hvor mangen Mand er ikke derved, især i nyere Tider, blevet ulykkelig? Men hvor omfattende vilde Statens Forretninger ikke blive, hvor indgribende dens Foranstaltninger i den borgerlige Frihed, dersom den skulde indlade sig i slige Bestemmelser, Forf. tilraader (S. 22), at fastsætte en bestemt aarlig Løn i rede Penge, istedetfor Naturalpræstationer og betingede Pligtsarbeider; men vilde Bonden ikke derved lige saa ofte komme i Forlegenhed, Naturalier og Arbeider seer han sig i vore Dage nok som oftest bedre istand til at yde end rede Penge, og hvilket vidtløftigt, bekosteligt Regnskab vilde ikke saadanne Pengepræstationer foranledige? Hvad der siges (S. 24) om Tiendernes Forvandling til en eneste, nemlig Kongetiende, og Friægters eller Kongereisers Ophævelse, synes mere antageligt. Men om alle Misbruge just vilde hæves ved Antagelsen af Forf. Forslag, bliver endnu et Spørgsmaal. Rigtig nok vil Forf., at den, som var berettiget til fri Befordring, skulde, under høi Straf, afbenytte den in natura; men hvormange Paaskud gives der ikke, som man ogsaa her kunde henskyde sig under? Det Exempel, som S. 27 anføres paa en Retsbetjent, der chicanerede en Bonde, ved at lade sin Skriver kjøre med leiet Befordring, som Bonden siden maatte betale, fordi den tilsagte Vogn kom en halv Time for sildig, og som lod to til næste Dag atter tilsagte Vogne kjøre tomme hjem igjen, efterat de havde holdt til Kl. 11, medens han igjen bestilte to til den paafølgende Dag, under Foregivende, at andre Embedsforretninger ikke tillode hines Afbenyttelse – altsammen blot for at tvinge Bonden til at betale Penge istedet for Korn, er vist nok noget, der fortjente exemplarisk Straf, men, som under andre Omstændigheder mueligen ogsaa kunde indtræffe. Anmeld., nøjet med at have peget paa Skriftets Jndhold, der er ligesaa vigtigt som frimodigt, har blot tilladt sig her disse Erindringer, som ved dets Gjennemlæsning ere faldne ham ind.