Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1824-05-21
Spanien. Endelig er det neppe mere omdrømte Amnestiedekrekommet for Lyset. Samme er dateret Aranjue, den 11 Mai, og de vigtigste Undtagelser angaae, som længe forudsagt, Hovedmændene for Militæropstanden paa Øer Leon, i Madrid og flere Stæder, de Cortes Medlemmer, som i Sevilla erklærede Kongemagten for suspenderet, Vinuesas Mordere, Elios Dommere og Stifterne af Massakren i Granadas Fængsler. J Slutningen, som ganske skal være fra Ferdinands egen Haand, formanes Spanierne til, nu ogsaa efter deres Konges Exempel at sætte al Tvedragtogpersonlig Hævntilside. Glemmer ikke - hedder det - at Splid og Uenighed har ødelagt Jordens mægtigste Riger, Uden Rolighed og Lovenes fuldkomne Efterlevelse er det umuligt for Regjeringen at vinde Fasthed, eller at gjenoprette Tilliden, denne Moder, til Flid og Rigdom og Kredit. Uden den ville Eders Kapitaler og Arme udvandre til fremmede Lande. Efterkommere af hine store Mænd, som have stiftet vort navnkundige Rige, og udbredt det spanske Navn i alle Verdensdele efterlader ikke Eders Børn et sønderrevet Fædreland og et vanæret Navn, Bruger Eders medfødte Kraft til at hæve Spanien fra den Fornedrelse, hvori sørgelige Omstændigheder have bragt det, Regjeringens Kraft skal i Fremtiden bevare Eder for revolutionaire Omvæltninger, og Retfærdighedens Sværd uden Skaansel ramme dem, som maatte prøve at fornye de foregaaende Uordener. Men forkaster ogsaa Hines afskyelige Lidenskaber og troløse Raad, som det maaskee er om at gjøre at sætte Splid og ødelægge Eder, at J ei skulle yde Eders Amerikanske Brødre, Bistand, hvilke ligesom J have været Offere for det revolutionaire Anarkie og ærgierrige Demagoger. Slutter Eder fast til Eders Konge og mager det saa, at han efter saa mange af det guddommelige Forsyn tilskikkede bittre, Dage i hans første Regjerings=Aar, maatte opleve lykkeligere Tider, see Fredens Kunster fremblomstre, Spanien, gjengivet sin oprindelige Hæder, min Krone sin Glands Religionen dens blide Herredømme og mit piinte og udmattede Folk den Rolighed og Overflod, hvortil dets udmærkede Retskaffenhed og heltemodige Udholdenhed har gjort det saa værdigt. Journal des Debats, som endnu er det eneste Blad, der melder denne Nyhed, (endskjøndt Madrider Breve, naae til den 4 Mai), udbryder derved atter i store Lovtaler over Udfaldet af den spanske Krig. Hertugen af Angouleme (siger den) faaer derved den eneste Belønning for sine Anstrængelser og Farer, som han attraaede. Vore ophøiede Allierede havde i Forening med Os ogsaa forlangt Amnestiedekretet. Men betænker Man alle de Vanskeligheder, som omgive Ferdinands Ministre, vil Man ikke undrer sig over, at det har varet saa længe. Som det synes, ønskede den spanske Regjering vore Troppers Ophold, hvis Afmarsch var fastsat til den 1 Juli, forlænget, og denne Omstændighed benyttede den franske Ambassadeur forat tilkjendegive, at Hs. Allerkristeligste Majestæt lang snarere vilde opfylde den spanske Regjerings Ønske, naar den Handling udførtes, som maatte udsone Børn af en og samme Familie. Før vort Jndfald i Spanien kunde Man - hvilket netop var Tilfældet med Journal d. Deb. - være af en anden Mening; men den Maade, hvorpaa Feldttoget blev ført, fuldbragt og kronet, geraader Frankerig til udødelig Ære.