Berlingske Tidende, 1783-04-01
Endnu meere ere Pengene i Europa i dette Aar blevne formindskede, hvorom man har seet Beviser fra Spanien indtil Constantinopel, og allevegne fra. Det er ikke fornødent, at anføre Aarsagen dertil. Foruden de i Krigen fordærvede, og til Amerika og Ostindien sendte Skatter, har man paa mange. mange Steder drevet Handelen stærkere, end der var reede klingende Myndt for Haanden, og Vahrene kunde ikke saa strax blive solgte, som der behøvedes reede Specier til Frag ternes Betaling og andre Omstændigheder. Man maatte altsaa drive Crediten stedse videre, og derved steeg Discontoen, og Pengene bleve i den egentligste Forstand de dyreste Vahre, hvilket ikke ofte indtræffer. Men allermeest og fornemmeligen foraarsagedes den saa udbredede Pengemangel ved Sølvets og Guldes Udedlivelse fra det Spanske America. Da Spanien er, som bekiendt, den Kanal, fra hvilken Guldet og Sølvet bringes igiennem Europa, og der ikke ankom noget paa denne Canal, saa at der meget meere maatte sendes Guld og Sølv til Spanien, saa maatte Pengemangelen udbrede sig overalt. J Aaret 1781 ankom der endda nogle Sølvfløder, men i Aaret 1782 ingen til Spanien, hvilket Krigen, forhindrede. Derfore var der allevegne Mangel paa klingende Myndt. Nogle Fyrster have vel endnu Penge i deres Skatkammere, men disse indelukte døde Skatter som unddrages fra Circulationen, formeere ikkun stedse Pengemangelen endnu meere, og disse Fyrsters Undersaattere lide selv derved ligesaa meget, som andre. Krigen bringer ellers Penge ud iblandt Folk, men denne Søekrig kunde naturligviis ikke giøre det. - Endog Skibsfarten og Handelen foraarsagede ikke de Fordeele af reede Penge, som man maatte formode. Foruden Fragterne bleve Producterne betalt med Producter, og Vahre med Vahre, men af Sølv og Guld kom der kun lidet til Europa. Overhovedet har Skibsfarten og Handelen i Aaret 1782 havt den Forandring, at de krigførende Magt ter selv, og i Særdeleshed Holland, dreve deres Skibsfart, under neutrale Flagge, og derved tabde de neutrale Magter den Fordeel, som de forventede med Rette, og de krigførende Magter handlede selv med hinanden under neutrale Flagge. Saaledes dreiede Handelen og Skibsfarten sig atter til Fredens Veye, og fortsattes derpaa midt i Krigen. - Man haabede, at ende Aaret 1782 med Freden. Man haabede det med desto større Tilforladelighed, da Kongen af Frankrige selv den 17de December offentligen forsikrede ved sit Hof at de vigtigste Fredspunkter vare bragte i Rigtighed. Men Aaret 1782 endte sig uden nogen Fredsslutning; og Freder hører altsaa ikke til dette Aars Betragtning. Der have indfundet sig nye Vanskeligheder ved Fredstraktaterne. Maat te de kun ikke være blevne opvakte og iverksatte paa saadan Maade, som nogle Efterretninger forsikre. Maatte kun den saavidt allerede førte Fredsunderhandling ikke blive forstyrret og afbrudt ved fremmede Hensigter. - Aaret 1782. sluttedes med nye krigerske Udsigter. Omendskiønt den fordrevne Chan i Crim atter var indsat, og blev beskyttet at Russiske Tropper, saa befandt sig dog Landet endnu ikke i Fredens Roe. De Misfornøyede havde allene pakket sig bort, for paa nye at forsamle sig. Russiske Tropper stode ved de Tyrkiske Grændser, og Østerrigske rykkede frem fra den anden Side. Janitskarerne og Folket i Constantinopel vare afsindige nok til, paa en oprørsk Maade at forlange Krig af Porten. Kongen af Preussen skrev til d'Alembert: Jeg kommer vel nok en Gang til, hvor gammel jeg er, at paatage mig en Rulle. Og ved Aarets 1782 Udgang fik man Efterretning om en Alliance imellem trende store Magter til en udkastet Plan, om hvilken der allerede længe var blevet talt, og som har Lighed med hiin bekiendte Plan, som just disse trende store Magters Alliance udforde for 10 Aar siden. Denne Efterretning maa nu være grundet eller et løst og omvankende Rygte, saa vil dog alle Tilfælde Aaret 1783 blive riigt paa vigtige og mærkværdige Begivenheder.