JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Nyeste. Skilderie af Kjøb havn. paa 10000 Treogtyvende Aargang. No. 41. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 23 Mai 1826. Den 22de Mai. Helliget. Hans Kongelige Høihed Prinds Frederik Carl Christian. Bryder alle Hjerter ud, Svagt er Støv - og styrk ham Gud!" Lyd Orgelklang Til Folkets Sang, Det for sin Fyrste beder; Ol Kongers Konge led hans Fied, Og fyld hans Siel med Kjærlighed, J Tid og Evigheder. Hil Dig mit Danmarks Morgenrøde, Som straaler frem paa ny, Din Glands gaaer Middagssolens hen at møde, Og sprede Aftnens mørke Sky; Den yngste Green af Skovens bedste StammeJndvie Nornerne i Dag til Held, Til Danas Held, hvi skulde Glædens Blus ei flamme hen over Bølge, Høi og Dal og Field. Tung er den Vei, Du har at træde, O Fyrste, gjennem Livet hen, Ei altid blødt Dit Purpursæde, Ei uden Skyer Himmelen, Hvad skulde troste da Dit Hierte, J uforskyldte Sorgers Nød, Om ei Du af Din Fader lærte: For Folkets Held er Fyrsten fød Flye fra Hans Barm, J grumme Slaver, Som frygte Friheds, Lysets Væld; J hade Himlens bedste Gaver, Af dem udspringe Folkets Held. Stærk er det Baand, som Hjerter binder, Naar Fyrsten han er Folkets Ven, Og attraaer kun blandt Hædersminder. Af dem at kaldes Fader igjen. Til Fredriks og til Christians Navn Sig klynge Danmarks stolte Minder, Paa stormfuld Hav, paa blodig Stavn, i dødelighed Christian vinder, J Fredens Læ, bag Videnskab Og Kunstens Hegn - og Lauren grønnes, Og Helteres er intet Tab. For Den, hvis Liv af dem forskjønnes. Saa store Pligter binde Dig, Som dem, Dit Navn med Daad at smykke, Ol bliv hiin Fredens Engel liig, Og lev som Han, for Danmarks Lykke; Da skal et tro, erkjendtligt Folk Taknemlig signe Christians Møie, Og varme Taarer, Hjertets Tolk, Nedbede Lønnen fra det Høie. Gid seent, o Fredrik Thronen Dig Til svare Sysler maa henkalde, Dog naar den vinker, bliv Ham ligSom nu vi nævne Fader alle, Lad Dig da Christians vise Røst Og Fredriks milde Scepter lære, At Thronen staaer i Folkets Bryst, Og at kunder dens Plads bør være. Naar Livets sidste Dag da svinder, Da synker den i Nat ei hen, Thi Fyrstens stolte Hædersminder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
J Folkets Hjerter staae igjen, Og meer end slagne Millioner De Frelstes Taarer hædre Dig, Hos Ham, som over Konger throner, Og byder hver at ligne sig. Tak Christian for den skjønne Gave, Du rækker hen Dit Fædreland, Han vogte skal Danfolkets Have, Og Herthas minderige Strand, Og trøstig Øiet fremad skuer Til Den, som Fredriks Fader-Ord Og Christians Omhed selv opluer, Liig Dem, at vorde viis og stor. Lyd Orgelklang Til Engles Sang, De ned fra Himlen svæve At lytte til Dit Hjertes Røst, Og give Dig Mod og Haab og TrøsNaar Livet Offret kræve. Allerunderdanigst og taknemmeligst Miller. Jndseende, at den Smag i Literaturen, der hos os var den herskende i Slutningen af det attende og i Begyndelsen af dette Aarhundred, og som endnu, desværre, yttrer sig altformeget, var og er aldeles forkeert, som og vidende, hvormeget det staaer i Skribenternes Magt, at bidrage til en bedre Smags Opkomst og Fremgang, har Undertegnede, der i en Række af Aar har beskæftiget sig med didhen hørende Grandskninger, besluttet at udgive en theoretisk og praktisk Veiledning for Skribenter, forsaavidt de afgive sig med at bedømme mærkværdige Personer saavelsom deres Skrivter, som og især forat fortrænge hiin fordømte Smag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
J denne Veiledning vil der iblandt Andet udførligen blive viist, hvorpaa det lettest kan kjendes, om en saadan Person har været eller er van= eller rettroende, det vil sige, om han bør fordømmes eller roses, og dernæst, hvilke Forfattere, der især fortjene at studeres og efterlignes, som og advaret mod dem, hvis Skrivter bør forbigaaes, eller endog afskyes, saavel med Hensyn til Prosaikernes som til Poeternes Tarv. Men, endskjøndt jeg ikke nærer nogen Tvivl om, at dette Værk jo vil blive modtaget af Vedkommende med Bifald, vil jeg dog foreløbigen udgive nærværende Fragmenter deraf, for derved at vise Læserne, hvad der i Tiden vil kunne ventes af det Hele. Er Manden, der skal omtales, eller hvis Skrivter skal bedømmes, Theolog, Philosoph eller Historiker, behøver Man alene at komme efter, om han er vantroende eller rettroende, og dette er ikke vanskeligt. Forkaster han f. Ex. Læren om Diævelen og hans Indflydelse paa Menneskene, eller hylder han f. C. Frederik den Anden af Preussen, og omtaler ham, som en i enhver Henseende stor Regent, ja, som en af Oplysningens mest fortjente Befordrere, saa kan Man være fuldkommen overbevist om, at han er vantroende, og da kan og bør, uden mindste Betænkning, han, saavelsom hans Skrivter, nedrives og fordømmes, thi endog de mindste Grader af Vantro berettiger i alle Henseender fuldeligen Vedkommende til denne Fremfærd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Ved at omtale og bedømme Digtere og deres Produkter - Poester – er det naturligviis tillige nødvendigt at tage Hensyn paa, om de ere Evaldianere - gammeldagske –, eller antiEvaldianere – nymodenske –, hvilket letteligen kjendes derpaa, at hos de sidstnævnte hersker Fantasien mest, ligesom de og gjerne digte Eventyr, og aldrig synge om de prosaiske Dyder, hvilke Moralisterne opfordre os til at udøve. Hos hine derimod hersker Fornuften mest, tillige synge de hyppigen om Sandhed, Viisdom, Glæde, Venskab, Patriotisme, Dyd, Salighed o. s. v., hvilke Gjenstande ere, som Man veed, eller dog borde vide, aldeles ikke passende i Poesier, hvori der bør sværmes, men ingenlunde tænkes, om det endog kunde skee paa en ganske naturlig Maade. Man tænke sig f. Ex. Thaarups smagløse Sang: "Vil du den sande Lykke finde, din Sjæl da være Dyden huld &c. Nok et Kiendetegn paa de Digtere, der med Grund bør advares imod, er dette, at de synligen beflitte sig paa at være gode Versificatorer, ligesom de og, efter yderste Evne, stræbe at uddanne og forædle deres Sprog paa hvilke Smaating Contrapartiet anvende mindre Flid –, hvortil endnu kommer, at de næsten aldrig afgive sig med Eventyr. Kiendetegn, der fuldeligen godtgjøre, hvor fordærvet deres Smag er, som og viser Nødvendigheden af, alvorligen at advare mod at læse deres – Evaldianernes - Digte, men derimod paa det strængeste at bedømme dem, naar og hvor Leilighed dertil gives, uden Skaansel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Endskjøndt enhver Vantroende - hvorunder jeg indbefatter de saakaldte Rasionalister, Naturalister o. s. v., saavelsom Enhver, hvis Anskuelser ere modsatte af mine - saaledes, i Almindelighed, allevegne maa og bør haardt medtages, saa bør dog især Repræsentanterne for dem, saavel Prosaisterne som Digterne, omtales og kriticeres allerskarpest, for derved at betage de øvrige Forvildede, ja Forhærdede, der endnu hylde denne saa fordærvelige Smag fra det forrige Aarhundred, Lysten til den. Til al Held er allerede et Par af dem blevne saaledes medtagne, at der dog vel med føje tør haabes, at kun faa herefter ville være saa ubefindige, at udsætte sig for en lignende Medfart, ved at fremture i hiint afskyelige Aarhundredes Aand. Dog, saa smitteende er Fornuftynderiet, i hvor meget der end er ivret derimod, at en B., en C., en S., en H., en L., en P., en S. og en T. endnu, som tiltrods for de alvorligste Jrettesættelser, stivsindigen synes at vedblive i den; men for hvilken streng Dom udsætte de sig og, hvis de ikke snart vende om Paa den anden Side bør jeg desuagtet, med hjerteligst Fryd og Stolthed, anmærke, at Dannerstaten kun har faa af disse forblindede Fornuftvenner, medens den derimod har mange Forfattere af megen Navnkundighed, baade Prosaister og Digtere, der stemme ganske overeens med de heri fremsatte Anskuelser, der er altsaa grundet Haab om, at hiin lede Aand ikke længe vil kunne holde sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Da Alt heri er, som det sig bør, beregnet paa at fravriste Fornuften den anmassende Magt, den alt for længe har vidst at gjøre gieldende ja endog paa, saavidt muligt, at forjage den af Religion, Historie og Poest, og i dens Sted at faae Fantasien udkaaret og valgt til at indtage dens Plads, saa maa man, ligesaa velmenende som indstændigen, tilraade de begyndende Forfattere, dog for Alting at træde i de navnkundige Mænds Fodspor, der saa at sige kun aand Fantasie, og derfor og ideligen tale til Fantasien. Jo mere Man kan sværme omkring - især qva Digter – i Jndbildningens vide Rige, og i mere Man kan forglemme Fornuft, Erfaring og den virkelige Verden i denne Omsværmen, desto bedre. Gespenster ere dog, især i Poester, af uberegneligt Værd, saavelsom Menneskers Forvandling til Geist, og omvendt, fra Geist til Menneske, hvilket gjør en ypperlig Effect; ja de kunne neppe anvendes for hyppigen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
J saa Henseende ere Shakspearres, Hoffmanns, de la Motte Fouques og flere tydske Digteres Værker, sande Guldgruber. Ja, maatte de kun blive benyttede og efterlignede, som de det fortjene, da vil den Tid ikke mere være fjern - ifølge Nutidens Menneskers tiltagende Nervesvaghed –, da Man vil komme til at nyde det henrykkende Skue, at see de fleste Damer, ja vel ogsaa endeel Herrer, paa Theatrene overfaldne af en panisk Skræk, at styrte sneseviis til Gulvet, naar et frygteligt Spøgelse efter et andet viser sig paa Scenen, eller naar i Forvandlingerne en Geist lader Klipper revne, og Bjerge med rædsomt Bulder og Bragen nedslynges i dybe Afgrunde. Hvor usigeligen interessant vilde det ikke blive for det spillende Personale, saaledes imellemstunder, som til Gjengield for deres Flid, fra Scenen at betragte de besvimede Damer og Herrer, Ere, som desværre er Tilfældet, nogle af vore Digtere saa sparsomme med at digte Eventyr, at Man næsten kunde tro de vare bange for at tale om dem, maa videstommere glæde os over, at Andre nu og da meddele os nogle, og hvor yderst interessante ere de ikke, Til Exempel behøves blot at nævnes Tommeliden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
At enhver Digter, som vil benytte disse vore Vink, vil blive meget læst, meget yndet, som og faae det i sin Magt, fortrinligen at bidrage til at faae Fornuften banlyst, ja, at blive almindeligen roest og fordeelagtigen bedømt, saavel i Livet, som efter Døden, er saa afgjort, som at fire og fem er ni; ligesom vi og paa den anden Side bør tilkjendegive, at de Selvkloge, der ringeagte eller miskjende dem, ville blive læst af Faa, roest af Færre, yndet af Ingen; men destovissere udsætte sig for den skarpeste Kritik, om ikke før, saa dog efter Døden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Da Enhver, der enten har været eller er aldeles forgabet i Fornuften, just derved er qvalificeret til den haardeste Medfart, hvorenten han eller hans Skrivter komme under Omtale, og Bedømmelse, saa var det meget at ønske, at Saadanne allevegne maatte blive omtalte og benævnte, som de fortiente. Følgende Udtryk ere i saa Henseende uefterlignelige: Voltaire, det gamle Skarn; Ryggesløshedens Apostel; Wieland, den tydske Voltaire, da de saa træffende skildre de lede Rasionalister, fra den Side, hvorfra de bør betragtes. Saaledes kunde og Eberhard saare passende kaldes Marmontels Efteraber; thi, som bekjendt, vare disse tvende Mænd saavelsom Schwingli af den Mening, at ogsaa Hedninger, naar de vare oplyste og retskafne, kunne blive salige; men stemmer slige Yttringer overeens med Nutidens Navnkundiges Anskuelser. For, saavidt muligt, at gavne den gode Sag - Fornuftens Banlysning - vil man foreløbigen nævne og advare mod de Forfattere, hvis Skrivter paa det omhyggeligste bør skyes, da de aande altfor megen Fornuft, som og anbefale til Veiledning og Efterlignelse de herlige Mænd, hvis hele Liv var en hæderlig Kamp mod hiint saa fordømmelige Fornuftynderie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Af Grækere og Romere, borde man, ialmindelighed, Jngen læse, nogle Faa undtagne, for deres ret gode Stiils Skyld, da der ere alt for mange farlige Grundsætninger hos dem, selv af den saa forroste Socrates, hos Renophon, og hvorfor vil man og øde sin Tid paa at læse dem, da de islandske Sager ikke allene ere paralelle med dem, men, som dog nu vel kan ansees forimodsigeligen afgjort, endog ikke sjeldent overgaae hine saavel med Hensyn til Materien, som til Formen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Følgende nyere Forfattere bør og maae aldeles forkastes. P. Charron, Montagne, P. Bayle, Fontenelle, Montesquien, P. Gassendus, J. J. Rousseau, Marmontel, Voltaire – der ligesaalidet var nogen stor Digter, som det er vitterligt, at han ikke har udøvet en eneste retskaffen Handling - Buffon, Condoreet, Des Cartes, Duclos, de Mably, Hume, Cherbury, Schaftesbury, Hobbes, Blaunt, Locke, A. Collins, Bolingbroke, Gibbon, G. Buchhanon, Cras mus, Episcopius, Spinoza, J. le Clericus, USchwingli, C. Thomasius, H. S. Reimarus, Lessing, Frederik 2, Basedow, Semler, C. F. Bardt, Lichtenberg, Kant, Teller, Schiller, Eberhard – Marmontels Efteraber , H. Ph. C. Henke, C. Platner, Wieland, J. D. Michaelis, Fichte, I. C. F. Løffter, Cannabich, Nøsselt, Campe, Trapp, J. N. Tetens, A. H. Niemeyer, J. H. Voss, J. G. Eichhorn, J. A.L. Wegscheider, J. F. Rør, osv. Det er mig særdeles kjært, at en navnkundig Skribent, ligesaa skjønt som rigtigen siger om flere af disse her anførte - Mænd: "De bole med Afguden. At der ere flere Forfattere, imod hvis Skrivter der med Fver burde advares, er desværre Tilfældet, men her er ikke Plads til Fleres Navne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
De Skribenter, der afgive sig med at skrive over religieuse Gjenstande, vil man især have anbefalet, fortrinligen at benytte Kirkefædrenes Skrivter, Conciliernes Bestemmelser, nogle pavelige Buller, saavelsom flere Jnqvisitions-Anordninger. Ligeledes fortjene og flere Auctorer paa det nøieste at studeres og efterlignes: J. Bøhm, C. Schriver, J. M. Göze, V. Veigel, Chr. Katter, J. Swedenborg, C. Stiefel, E. Meth., J. A. Stark, Schelling og hans Tilhængere, F. Schlegel, Ph. Marheinecke o. s. fl. Dog maa jeg, i denne Henseende, indtil videre, henvise Læseren til Grundtvigs Verdenskrønike, saavelsom til J. Thisteds Maanedsskrivt for Christne, hvilke tvende Forf. saa fyldestgiørende have viist, de vide at skille Klinten fra Hveden Blandt danske Auctorer maatte f. Ex. N. Hemmingsen, Holberg, – formodentligen ville Flere, ved første Øiekast, studse ved at see Dennes Navn her, men, hvis de nogensinde have læst hans Niels Klim, med Eftertanke, ville de snart have indseet, at han var altfor fornuftiligesom hans Skuespil ikke mindre godtgjøre, at han var lidet fantastisk, Birkner, Ch. Bas holm, C. Pavels, Gutfeld, Th. Thaarup o. s. 4. ganske forkastes; hvorimod Biskop Bagger, 3 Bluhme, Seeberg, saavelsom de af vore Dages Ordførere, der, som det sig hør og bør, stedse søge at nedlyne den lede Fornuft, uafladeligen bør studeres, efterlignes, og haves for Øje, saavel deres Skrivter, som deres personlige Forhold, i lignende Henseende. At denne Nedlynen er høist nødvendig, spores altfor ofte, endog i de sidste Dage, da det endnu viser sig, at Fornuften har Venner og Yndere, der give sig af med i Skrivter, at anstille Undersøgelser om Grunden for vor Tro og for vore Handlinger, ligesom de og vove at lære, at Almeen-Oplysning er i høieste Grad gavnlig for Menneskeheden. Saaledes mener jeg da, foreløbigen i Kor hed, at have betydeligen gavnet de nuværende og tilkommende Forfattere, ja vel og Læsere, ved mine Advarsler mod vantroe og smagløsAuctorer, som og ved mine Henpegninger paa de rettroende og smagfulde, og saaledes efter Evne bidraget til at banlyse Fornuften af Prosa, som af Poesi. Vel har jeg, formedelst den indskrænkede Plads, kun nævnet faa af de mange Forf., saavel efterlignelses- og læseværdige, som forkastelige, som og kun, i yderste Korthed, omtalt en og anden vigtig Gjenstand; men hvad her er søgt forgiæves, tør jeg med Sikkerhed, naar Omstændighederne nogenlunde ville føie mig love de ærede Læsere, vil findes i mit fuldstændigere Værk, hvilket jeg haaber, om en kort Tid, at faae færdigt til Pressen. Jblandt andet vil der i dette, tilbørligen, blive sat Priis paa de Skribenter, der hylde og angribe Nødvendigheden af at antage og troe paa Diævelen o. s. v. N. F. Rosenqvist.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Indenlandske Efterretninger. Den tusindaarige Kirkefest i Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Til de Beretninger, som endnu herom haves, hører følgende: Hvorledes i Kjøbenhavn Jubelfesten, holdtes paa den anordnede Maade, og i Overeensstemmelse dermed den atter opbyggede Christiansborg Slotskirkes høitidelige Ind nelse fandt Sted, er i Nummer 39 bemærket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Fra Altona meldes allene, at Jubelfesten der høitideligholdtes paa anordnet Maade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
J Ribe afblæstes paa Jubelfestens Morgen nogle Psalmemelodier fra Domkirkens Taarn. Sangen under Gudstjenesten forskjønnedes ved at syngende Personale af Damer og Herrer, ogle og 40 i Tallet, som fra Orgelet ydede deltagende Bistand ved Palmerne: O store bud, Vi love Dig, og Ingemanns Jubelpsalme. I Domkirken prædikede Stiftets Biskop Hs. H. Dr. Koefoed, og i Catharina Kirke Sognepræsten Hr. Thurah. Med oplivende Følelse, til Enhver, som helligholdt denne skjønne Fest, en eneste i sit Slags, altid erindre, at Ribe erværdige Domkirke var den første i det egentlige Fædrenerige, hvor Kristi milde Lære forkyndtes, og at Anschars værdige Discipel, den ædle Rembert, her levede og virkede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
J Odense St. Knuds Kirke udførtes ligeledes Provst Schmidts Jubelpsalme: "J 5 Tidens dunkle Strøm forsvandt" og "O store Gud, Vi love Dig!" af endeel Damer og Herrer fra Orgelet. Hs. Høiærværdighed Hr. Stiftsprovst Paludan Müller, R. af D., opbyggede den talrige Forsamling med en Fremstilling af Kristendommens Velgierninger, og de Forpligtelser, samme paalægger os.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Efter Kongel. allernaadigst Resolution af 4de d. M. indlededes Jubelfesten Dagen før om Eftermiddagen fra 6 til 7 ved Ringning med alle Kirkernes Klokker, saavel i Kjøbstæderne, som paa Landet i Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
J Viborg var forud bekjendtgjort, at efter Hr. Biskoppens Ønske blev holdt Altar gang paa Jubelfesten, ligesom Hs. Høiærværdighed ogsaa havde yttret det Ønske, at nogle Børns Daab, saavel til Høimesse som til Aftensang, ved denne høitidelige Leilighed maatte vorde publiceret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Blandede Efterretninger. Den engelske Skibscapitain Wallis fortæller, at den kinesiske Keiser fører et svært Septer. En Dag blev ham foredraget om en af hans Ministre, at han havde tilvendt sig utilbørlige Skatter. Strax lod Keiseren ham kalde for sig, og gav ham et saa drøit Øresigen, at han styrtede om, og to Tænder vare indstødte. Derefter tog han Porteseuillen fra ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Man har beregnet, at Spilleforpagtningen i Paris for hver Million som den indbringer, gjør ti Mennesker til Selvmordere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Dr. Abel Clarke har for kort Tid siden i det asiatiske Selskab forelæst en Beskrivelse over en Drangiltang, som ved en Trop Matroser fra et Koffardieskib er bleven skudt paa den nordlige Kyst af Sumatra. Dette Dyr var over 7 Fod stort, og styrtede ikke omkuld førend det havde faaet 7 Skud. Efter det 5te Skud klattrede det endnu op af et Træe og lænede sig, blodspyttende og øiensynligen under store Smerter, til Træets Grene. Det havde i sin Gang og i Blikket en forunderlig Lighed med et Menneske, og havde et smukt Skjæg. Den Dødskamp (Agonie) hvori det var stedt, var ligt et Menneskes, dets Klagestønnen, dets Maade at lægge Haanden paa de saarede Steder, med flere Omstændigheder, havde og megen Lighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
De to Penne, som underskreve Freden ved Amiens, ere nylig, fortæller Corsaire, solgte i London. Sir Burdett kjøbte dem for 500 Lst Weders nye Opera "Oberon blev den 26. Apr. givet i London den 13de Gang, og er stedse seet med mere og mere bifald. Ved samme Tid blev bebudet et tredie Oplag af Sotheby's Oversættelse af Wielands Oberon, paa hvilken det engelske Publikums Begjerlighed er ledet ved Webers Opera.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
J forrige Maaned kom et nyt musikalsk Vidunder til London, en fjorten Aars Fortepiano. spiller, ved Navn Thalberg, fra Gens, der især anbefales af Fyrst Dietrichstein fra Wien. En af de første Mestere i samme Konst i England skal have sagt, at han i Udførelsen som i Stilen langt overgik den unge List.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
J Juli f. A. har Capitain Eeg, af den hollandske Krigschalouppe Pollux opdaget en ny stærktbefolket Øe i det stille Hav, hvilken han har givet Navnet den nederlandske Øe. Den ligger paa 70 10 S. Br. og 1777 33. 16 o. L. fra Greenwich. De Jndfødte ere meget vilde og af athletisk Legemsbygning. De viste sig høist tyvagtige, og yttrede ikke ringeste Frygt for Geværernes Affyring, hvis Virkning vel altsaa maa være dem aldeles ubekjendt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Kjøbenhavns Børs den 23 Mai 1820. Hamburg 2 M.a vista 229 Species 2.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Specier solgtes til 18 Rbmk. 12 a 1138. Bank-Disconto 5 pCt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Norske Speciessedler, pr. 100 Specier. Rbd. Sal. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgield. 548,55 Rbs. Tegn. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R. Rbd. Sel. Dito Dito. 693,70 i Banco. Nationalbank Obligationen, 100 100 Rbd. (af Laanet 4 Febr. 1820. Dito Dito. 114 1/2 115 Sedler 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar Rbd. 16.6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 101 101 1/2 i Ban 4 pC. Dito nye..... i Banco. Asiatiske Actier...... i Sedler 3 pC. nye danske Oblig. 63 63 1/2 L. Sterl. I. L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-05-23
Jndsendt. Ligesom Publikum ikke uden Jnteresse ha læst den i Hr. Hempels Avis No. 46 f. d. indførte og i et kjøbenhavnsk Blad aftrykte Beretning om Strid mellem de mosaiske Troesbekjendere, endog i Odense, saaledes vilde det vist have endydermere Interesse, om den anonym Jndsender oplyste, hvilke de omtalte lavere Lidenskaber, end blind Religionsiver en som have fremavlet den berørte Strid m.v. mellem det mosaiske Samfunds Lemmer i Oden samt detailleret oplyste den egentlige Aarsag i Stridens Oprindelse og Fremgang, for at ma kunde komme til sikker Kundskab om den rei Sammenhæng af det Rygte der har gaaet, og en Strid mellem Catecheten selv og et af Menighedens Medlemmer under Gudstjenesten, saa af Forstanderens Mellemkomst endog var nødvendifor at tilveiebringe Orden og Respect for Syngogen og den hellige Thora; ogsaa skal Stride først have endt sig ved et Forlig for Politierette Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i afd. J. H. Höeckes Boes Bogtrykkerie,