Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-07-19
Anekdater af dette Slags ere sielden uden Anledning til Reflexioner, der strække sig til noget meere, end de Begivenheder, som de egentligen angaae. Naturligviis foreener sig med deres Fortælling den alvorlige Tanke: Hvor let bliver det dog for de Store herpaa Jorden ved en ukunstlet Nedladelse og Venlighed at sætte deres nedrige Medmenneskeer i enhver Gemytsforfatning, som passer til deres Hensigter. Hiin Fortælling og Trefningen, ved Meer førde mig ikke allene paa den Tanke, hvorledes et lidet Corps af sunde og ved Laster mindre svækkede Folk kunde overvinde en firegange stærkere Skare af udmarvede Fiender, men ogsaa, hvorledes denne Nation i denne heele Krig udviiste saa lidet af det, som man i forrige Tider var vant til at see hos den. Anekdoter af fierde Rang ere alle saadan ne Fortællinger, som tydelig vise Charakteren og Tænke= eller Handlemaaden hos de Personer, der have taget Deel i vigtige Begivenheder. De tabe derved intet af deres Vigtig hed, om de endog have ingen Forbindelse med Hovedbegivenhederne eller Jndflydelse paa samme, men ere ganske isoleerte Tilfælde. Hiin store Konge gik i Haugen ved Sanssouci; bag ham gik en Mand, med hvem han talede om allehaande Ting. Kongen havde sat sin Tobaksdose paa Postemmentet af en Statue, ved hvilken han gik frem og tilbage. Manden dristede sig til, som han troede uformærket, at tage en Prise af Dosen, i det Kongen vendte ham Ryggen. Kongen blev ved at gaae ligesaa langt frem, som tilforn, og vendte just om der, hvor han pleiede, men tog, da han kom til Statuen, sin Dose, kastede den i Dammen, og, uden at forandre Mine, talede fort. Endog Handlinger af enkelte Personer iblant Almuen have for saa vidt Værdie i Tallet af Anekorter, da man deraf kan bedømme Folkets Charakter, der giør det til duelige Redskaber, til store Begivenheder. Man har af den sy aarige Krig saare mange Fortællinger om den ubevægelige Koldsindighed hos de til Krig saa lidet vante hannoverske Soldater, som ikke først blev dem indgivet af deres Anførere, ikke først opkom, da de bleve vante til Farer, men har sin Grund i Folkets Charakter, Følgende Tildragelse hører til de talende Beviser herpaa, omendskiønt den er uden for Sammenhæng med andre. En ung nyehvervet Rytter var sat til Feldepost til Hest for ved de Allieredes Leir. Hans Officier lærde ham, kommer een frem imod dig, saa bliver du paa din Post; komme to, saa løber du endnu ikke derfor strax bort; men kommer der flere, saa vider du til Leiren, og bringe Efterretning. Strax derpaa kom 2 franske Ryttere ansættende imod ham. Han veeg ikke. Allerede ansaae de ham og hans Hest for et vist Bytte. Men han forstod ikke deres Tilraab om at overgive sig. De angribe ham. Men han hugger saa stærkt og saa lykkeligt ind paa dem, at han fælder dem begge. Nu tager han deres Heste, rider dermed til Leiren og til sin Officier. De to, sagde han, som skulde komme der, har jeg nedsablet. Skal jeg nu tilbage derhen, Han meende, at de 2 Karle vare bestilte til at hugges med ham, og gjorde, som ham var befalet. Den største Vigtighed for Historien have Anekdoterne af femte Rang, nemlig saadanne som indeholde de mindre bekiendte Aarsager til vigtige Begivenheder. De opvække saa megen meere Opmærksomhed, og ere Læseren saa meget meere velkomne, jo meere ubetydelige eller tilfældige Begivenhederne ere, eller jo meere uformodentlig de have forandret store Begivenheders Løb, og givet dem et andet Udfald. Dog det er ikke dette, som giør dem vigtige for den alvorlige Grandsker i Historien, men blot deres Paalidelighed. Lyst til det Underfulde har fra alle Tider foraarsaget, at man istedet for de sande Grunde til store Begivenheder har opdigtet smaa og særdeles ubetydelige Aarsager. Det er vel sandt, at mangen en liden Aarsag virker saaledes tilligemed en vigtigere, at man ikke stedse kan betage den sin Meening, som regner mere paa hiin, end paa denne. Den store Forandring i det brittiske Statssystem i Aaret 1709. havde fire Aarsager: en meget liden, nemlig at Hertuginden af Marlborongh kiøbde, en broderet Klædning, som syntes Dronningen at være for dyr, en noget vigtigere, Doctor Sacheverels Prædiken. Men endnu vigtigere vare de forborgne Underhandlinger af den franske Marschal Tallard, der holtes som Krigsfange i England. Dog det meeste virkede Nationens Fortrydelse, deels over Udgifterne til Krigen, hvoraf den ventede at vinde intet forsig, deels over Marlboronghs Gierrighed, og endelig over det østerrigske Huses Ubøielighed ved de store Tilbud, som Frankerig gjorde paa Underhandlingerne i Gertrudenberg. Den grundige Historieskriver tager alle disse Aarsager tilsammen, den mindre grundige binder sig fornemmelig til den første, og, som omden kostbare Klædning var en endnu alt for betydelig Aarsag, forandrer Voltaile den til et Par Handsker. (Resten i næste No.)