Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-30
Jndenlandske Efterretninger. Den 25 Kanuari døde i Kjøbenhavn, Doctor Theologiæ og Kongel. Confessionarius Christian Bastholm, Ridder af Dannebrog, i en Alder af 79 Aar. Han var født i Kjøbenhavn d. Nov. 1740. Hans Fader var Hans Bastholm. Krigsraad og Contoirchef ved Commissariatet. Denne havde sit anstændige Udkomme, men ikke nok til at give sine Børn Huusinformation. Den første Underviisning fik B. af sin Fader, og 1760. i en Alder af 10 Aar, blev han sat i Kjøbenhavns latinske Skole. 1769 kom han til Universitetet, beriget med gode Kundskaber i de lærde, især det latinske Sprog, 1760 tog han den philosophiske Examen, og fik bedste Characteer. Fra den Tid af han var bleven Student, nød han ingen Understøttelse af sine Forældre Hans Hu stod til at studere Philosophie, Physik og Naturhistorie, men efter sin Faders Ønske forandrede han sit Forsæt, og tog theologisk Examen 176. Jkke destomindre begyndte han dog, efter at have taget sin Examen, igjen paa sit Yndlingsstudium, i Haab om at faae et Levebrød i det philosophiske Fag J samme Aar fik han Plads paa Communitetet, og som Alumuus skrev han 176, sin Dissertation de Jona, Typo Christi, der blev af ham offentligen forsvaret i Regentskirken. 1762, 1763 og 1765 disputerede han over sin Dissertatio de Peyehopannychia. 1764 vandt han den af Universitetet udsatte Priis for Besvarelsen af Spørgsmaalet an omme officia, tam naturalia qvem socialia er studio propriam nottram felier tatem promovendi denne greent, omtrent 16 Ark stor. Prof Holm vilde ikke sætte sit Impematur derpaa, førend en der yttret Mening, om Regenters og Undersaatters Forhold, var udslettet, og da Bikke vilde dette, saa blev Afhandlingen ei trykt. 1766 fik han en Plads paa Eilertsens Collegium. Ligesom det forrige Aar Prof. Holm yttrede politiske Serupler, saaledes yttrede han nu theologiske. Han vilde ikke tillade Trykningen af en af B. udarbeidet Dissertation, de possibilitate sider infantum, paastaaende, at saa høje dogmatiske Sandheder ikke burde være Gjenstand, for Studenteres Disputeerøvelser; men B. henvendte sig til Prof. Rosenstand, fik dennes Imprimatur, lod Afhandlingen trykke og disputerede derover. Men at Holm var en retskaffen Mand det havde man en Prøve paa næste Aar, da han efter at B. havde holdt en Dissertation de morte æterna at conseqvente naturali vite anteactelod B. kalde til sig, bevidnede ham sin Tilfredshed, og betalte ham Trykkeomkostningerne. Samme Aar vandt han atter Prisen for Besvarelsen af et af Consistoriet udsat Spørgsmaal. Han havde ogsaa ladet trykke to gudelige Taler, der rostes i critisk Journal. Som en ung Mand paa 27 Aar havde nu B. aflagt de tydeligste Prøver paa sine Jndsigter og sit gode Hoved. J denne Alder begyndte han nu ogsaa paa det første Værk af Omfang, hans jødiske Historie, og var 1767 færdig dermed indtil Jerusalems Ødelæggelse. Mueligen vil man maaskee endnu spore i dette Værk den unge Forfatter, endskiønt Foredraget, med Hensyn til Tiden hvori det blev skrevet, er meget godt. Men Trykningen deraf maatte han opsætte, fordi han nu var bleven ansat som Præst ved den tydske Menighed i Smyrna. Han afreiste 1767. efterat han i Forveien var bleven promoveret til Magister. J Smyrna vandt han snart Menighedens Yndest, men havde store Gjenvordigheder at kjæmpe imod. Hvert Aar havde man Pest, to Gange Jordskjelv, eengang Rebellion, hvor Tyrkerne truede med at dræbe alle Christne, og paa een Dag virkeligen ombragte nogle 100 Derhos udbrød Krig mellem Tyrkerne og Russern- og intet Sted var sikkert. Men hans Standhaftighed og Mod vandt Seier. Jmidlertid mang lede han her Bøger, og det forøgede end mer hans ubehagelige Tilstand. Her skrev har for Skoleungdommen, der manglede Lærere, en Forklaring over Luthers Catechismus paa Tydsk, som blev trykt i Amsterdam. Aaret der efter forfattede han sin Lobrede auf den Messias, som udkom i Zürich 1770. Han fortsatte sit Studium af de orientalske Sprog, som har havde lagt Grunden til under Conferentsr. Kall og efterat have tilbragt 3 1/2 Aar i Smyrna, vendt han tilbage til Kjøbenhavn 1772, hvor han blef ansat som Garnisonspræst i Citadellet Frederikshavn. Samme Aar holdt han Bryllup med et Datter af Prof. Rosenstand. 1774 forsvarede han ved Doctorpromotionen i Anledning af Arveprindsens Formæling, sin Dissertation de con sensu sanæ rationis et saare scripturæ in doctrina de civitate det invisibillig og blev creeret til Doctor i Theologien. 1776 udgav han sin Geistlige Talekonst, en paa den Tid høist nødvendig Bog for unge Theologer i Danmark, hvor den geistlige Talekonst endnu stod paa et temmeligt lavt Trin. Selv havde han valgt sig den til den tydske Kirke i Kjøbenhavn, indkaldte sal. Dr. Münter. Bogen blev siden indført i alle Læreanstalter i Østerrige, og oversat paa Svensk, 776 omarbeidede han sin jødiske Historie og udgav den i Trykken. 1777 tillagde Kongen ham 200 Rdlr. aarligen, som han skulde nyde, indtil han havde faaet det ham tiltænkte Embede. Samme Aar blev han udnævnt til Sognepræst ved St. Olai Kirke i Helsingøer, og efter et halvt Aars Ophold der, kaldet til at være første Hofprædicant. Hans forhen i Trykken udgivne aandelige Taler havde vundet Bifald ved Hoffet og tjente ham der til Anbefaling. Ved Siden af dette Embede blev han Scholarch ved Frederiksborg Latinskeskole, Directør ved Hillerød Hospital og Chef for Slotskirkens Geistlighed. Derpaa udnævntes han til Medlem af Missions=Collegiet og Director ved det Kgl. Vaisenhuus. 1779 udgav han en Samling af aandelige Taler og 1780 en Oversættelse af det ny Testament. Denne Oversættelse blev 1781 recenseret i Literatur Journalen (af L. Smith) og foranledigede B. til at udgive et Svar, der under Udarbeidelsen voxte til en heel Bog. J eet Aar solgtes af denne Oversættelse 2000 Exemplarer. Samme Aar udgav han sine geistliche Reden, som han havde holdt i Citadellet. 1782 udgav han det tredie Bind af sin jødiske Historie; derpaa blev han beskikket til at have Tilsyn med Undervisningen ved Landgadet Academiet og siden udnævnt til Kongens Confessionarius. 1783 udgav han den christelige Religions Hovedlærdomme." (Slutn. i næste No.)J Calcutta Avisen for f. A. læses under Overskriften "asiatisk Selskab blandt andet følgende angaaende vor Landsmand Dr. N. Wallich. Et Brev fra Hr. Wallich, Overopsynsmand over den botaniske Hauge, hvori omtales den første Halvdeel af en Række af nye, især Napaulske Planter, hvilke han lovede at forelægge Selskabet, naar hans sidste Skrivelse var læst. Han gjorde opmærksom paa dette interessante Lands store og undtømmelige Rigdomme, og stadfæster at mange af de Planter (af hvilke han meddeelte Beskrivelser og Tegninger) hører til Slægter, som viere vante til at finde i Europa, saasom Klokke blomsten, Maiblomsten (hvoraf han fremlagde en snyltende og spiselig Art), Primrose, Saxifraga &c. Han fremviste tillige Prøver af Papir, der i Massen og Fabricationsmaade lignede det, han ved en foregaaende Leilighed havde fremlagt for Selskabet, det var Productionen af en anden smuk Art af Daphuis, som han paa en meget passende Maade tilegnede dets Giver og Opdager, den ædle Chonorable Hr. C. Gardner, Resident i Katmand, hvem den indiske Botanik skylder saa uendelig Meget, i Henseende til de utallige Skatte, han stedse har sendt Compagniets botaniske Hauge.