Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-04-27
Foruden de mange og talende frivillige Offere til Fædrelandets Forsvar af Penge og Gods og af raske og modige frivillige Kjæmpere, hvorpaa hver kommende Dag bringer nye Beviser, er der endnu et Andet, som staaer over alle andre, fordi det er en Røst fra hver Mands Hjerte, ung og gammel, rig og fattig, og som viser en Sammenholdsaand mod Forræderi og Lumpenhed der gjør den (med Skam maa jeg sige, af en Sprogforvandt) af en Tydsker udtalte Prase: "at det danske Folk er et dorsk, dovent og usammenhængende Folk til en foragtelig Løgn; og dette Andet er den Beslutning, ikke blot af mange brave, danske Kjøbmænd, men af Nationen i sin Heelhed, ikke mere at ville handle paa Hamborg eller med Kjøbmænd i Landet selv, som vedligeholde Handelsforbindelse med Hamborgerne, hvis Færd i den slesvig-holsteenske Oprørs=Farce har stillet den i Forrædernes Række mod Danmarks Folk og Fyrste. Dette de Danskes Saldo har den hamborgske hensynsløse Egennytte ikke bragt med i Regning, og det giver dem uden for al Tvivl i Løbet af nogle Aar en Billance, som de mindst havde ventet; men det gaaer her som overalt, tilsidst slaaer Lumpenheden sig selv paa Hovedet. Man behøver iøvrigt ikke at være en indfødt Dansk for at harmes over Hamborgernes Beredvillighed til at huse og hæle med alle Landes faste Stok af Lykkeriddere og Forrædere; man behøver heller ikke at være en indfødt Dansk for i sit Farvel til dette lille Helteland at ønske Held og Hæder over dets kjække Kjæmpeskare og Død og Fordærvelse over dets Forrædere og Avindsmænd, og der mit Farvel, du gjæstmilde venlige Øland! Gid hurtig som Vindene den Hilsen maatte bringes mig til de fjerne Kyster, hvorhen jeg stunder, at Du har svaret Europa om Kampens Udfald med de Tilintetgjørelsens Ord: We would not have a serpent sting us twice."M. R., th. 2) Vi ville ikke tillade, at en Slange stikker os to Gange. Det vilde være ønskeligt, om det igjennem vedkommende Autoritet maatte offentlig bekjendtgjøres af hvilke Grunde endeel af de i Nyborg arresterede Fanger have erholdt deres Frihed; thi det har vakt en almindelig Misnøie, at Personer som Postholder Raben m. Fl., der ved saa mange Leiligheder have haanet de Danske og Danskheden i vort eget Land, have kunnet opnaae Frigivelse for Arrest og Straf, uden at nogen bifaldsværdig Grund hertil er kommen til det Offentliges Kundskab. Et tilfældigt Øienvidne til flere af disse frigivne, og som Landsforrædere almindeligen anseete Personers Hjemreise over Assens, har forsikret os, at havde ikke Agent Bruun, hvis Agtelse som Menneske og Borger er almindelig anerkjendt, understøttet af Ritmester Würzen, der skal have vundet mange Borgeres Velvillie ved sin opoffrende Deeltagelse i allerede trufne Foranstaltninger til Sikkerheds og Roligheds Vedligeholdelse, advaret og fraraadet Voldsomheder vilde neppe nogen af hin som Forrædere i den offentlige Mening stemplede Personer, være kommen levende fra Byen. Misgreb i saadan Henseende kunde have de sørgeligste Følger, thi uagtet efter hvad Man forsikkrer os, Borgerne i Assens By ere varmifølende fædrelandskindede Mænd, vilde dog ethvertsomhelst Overgreb af denne Natur beskjæmme en saa ædel Følelse og sætte en Skamplet paa en By, der staaer ved Siden af enhver anden i Agtelse for Loven og en forstandig og virksom Deeltagelse i enhver respektabel Bestræbelse for at staae Fædrenelandet bi i disse Trængselens Tider, hvor Besindighed og Baand paa Lidenskabernes vilde Tilskyndelser alene formaae at fri ikke blot selve Byen, men maaskee mange tusinde andre Personer fra de meest uberegnelige Følger af saadanne lovløse Udbrud, selv om deres Udspring kunde udledes af en nok saa retfærdig følt Harme imod enhver Landsforræder. Odense den 22 April 1848.