Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-12-17
I Hertugdømmet Slesvig tales i Aarhundreder saavel Tydsk som Dansk, og begge disse Sprog have Jndfødsvetpaa den slesvigske Grund, eftersom den ene Halvdeel af Slesvigerne taler Tydsk, den anden taler Dansk, kun bestaaer den Forskiel, at Man ved Hjælp af det tydske Sprog kan gjøre sig forstaaelig i hele Hertugdømmet, da man overalt i samme finder Nogle, som i det Mindste forstaae Tydsk, hvorimod man Syd for Flensborg slet ikke forstaaes, naar man kun tuler Dansk. Desuden er Færdighed i at tale Tydsk nødvendig for alle de Slesvigere, som ville lære et Haandværk, og som paa samme skulle vandre i Udlandet, ikke mindre for de Slesvigere, som træde ind i Handelsstanden, eller som blive trukne til Soldater og komme til at ligge i en tydsk Garnison, som Flensborg, Slesvig, Rendsborg &c. Vi Slesvigere staae desuden saagodt som i ingen Handels= eller Pengeforbindelser med Danmark, da vi afsætte alle vore Producter, som Korn, Flæsk, Smør &c., til Holsteen eller Hamborg, hvor Man ikke forstaaer et Ord Dansk, ligeledes opkjøbes vore Heste og andre Kreaturer for største Delen af tydske Prangere, og ved deslige Leiligheder har Erfaringen alt lært mangen slesvigsk Bonde, hvor nyttig Færdighed i det tydske Sprog vilde have været ham. Det er indlysende, at med tiltagende Cultur og den deraf følgende større Velstand og Oplysning i Bondestanden, disse nu alt bestaaende Handels- og Pengeforbindelser mellem Slesvig, Holsteen og Tydskland stedse meere og mere ville tiltage, og, som Følge heraf, vil det tydske Sprog, altid mere og meere faae Jndpas hos den dansketalende Slesviger. Da nu Folket ikke er til for Sprogets Skyld, eller for at tale eet bestemt Sprog, men Sproget af Forsynet er bestemt til at tjene til Menneskeslægtens Nytte og Gavn, og da hver Mands egen Jnteresse byder ham at lægge sig efter det Sprog, som er ham det nyttigste, og Man desuden med det danske Sprog ikke kan komme videre mod Syd, end til Flensborg, hvorimod man med det tydske Sprog kan gjøre sig forstaaelig i en stor Deel af den civiliserede Verden, saa er det i hiin Petition udtalte Ønske: at der i alle Skoler maatte gives Leilighed til at lære Tydsk, et meget begribeligt Ønske. Disse Grunde, som sikkerlig enhver Fornuftig deler med os, og hverken Had til det danske eller Forkjerlighed for det tydske Sprog, meget mindre endnu for ikke at gjøre vor Øvrighed imod, som den anonyme Bonde- fra Als i Kjøbenhavnsposten mener, have foranlediget os Bønder i Nordborg, Amt, som hverken ere Børn, eller Slaver af deres Øvrigheds Ønsker, men som meget vel vide, hvad de have at gjøre og lade, til at indgive hiin Petition, i hvilken vi fremfor Alt have erklæret os imod de Planer, ved hvilke et vist Parti, til hvilket formodentlig den ovennævnte Student Nis Hansen, hører, under Foregivende af at udbrede det danske Sprog, bestræber sig for at berøve os vor slesvigske Nationalitet og Uafhængighed, at gjøre os Slesvigere til Danske, og Hertugdømmet Slesvig til en dansk Provinds under Navn af Sønderjylland. J Aarhundreder har Slesvig været et forsig selv bestaaende Hertugdomme, i Aarhundreder har Slesvig, Ne havt en fra Danmark særskilt Forfatning, Lovgivning og Administration, og i Aarhundreder have Kongerne af Danmark ført Titelen af Hertuger af Slesvig, til Beviis paa at Slesvig, ikke er en Provinds af Danmark, men et for sig selv bestaaende Fyrstendømme. Vi, og sikkerligen den største Deel af Slesvigerne med os, ere af den Mening, at det er saavel denne fra Danmark særskilt bestaaende Lovgivning og Administration, og Hertugdømmet Slesvigs eiendommelige Forfatning og Nationalitet, som dets Forbindelse med Holsteen og det nordlige Tydskland vi have at takke for, at vore Kaar her i Almindelighed, ere bedre end Bondens i Danmark.