Berlingske Tidende, 1756-10-15
Berlin den 5 Octbr. Den 3 hujus om Morgenen Kl. 7, ankom her Adjutanten ved den Kongl. Liv-Guarde til Foed, Hr. von Oppen, med 14 blæsende Postillions for ved sig, og overbragte Deres Majest. Dronningerne den glædelige Tidende, at den Kongelig Preussiske Armee, under Hs. Majests, egen Commando den 1 hujus fra om Morgenen Kl. 7 til om Eftermiddagen Kl. 2. imellem Leutmeritz, Aus sig og Lobositz i Bøhmen havde tilfægtet sig en fuldkommen Seyr over den Østerrigske Armee, som commanderedes af Feltmarchal Græve af Broune, og var 70000 Mand sterk, da derimod den Preussiske var kun paa 40000 Mand. Paa Valpladsen skal være bleven 5000 Preusser, 15000 Østerriger og 10000 af de sidste tagne til Fange. Ligeledes ere og Generalmajor Laudenz, tilligemed en anden General, hvis Navn endnu er ubekiendt, blevne i Slaget. Slaget strakte sig lige indtil Budin, og er et af de største som man kan erindre sig; thi de Østerrigske havde alle Høyene besatte og plantede med en stor Deel Skytz; De Preussiske, som for det første maatte have dem drevne derfra, kunde ikke komme dertil uden igiennem meget smalle Difileer, Det gik meget skarp til førend de Østerrigske vilde vige, overalt blev der saa uophørlig skudt, at de Preussiske tilsidst havde intet af Skud meer tilbage, men maatte med Bojonetgerne paa Flintene gaae løs paa de Østerrigske, som da paa alle Kanter begyndte at vende Ryggen. Kongen commanderede selv den høyre Fløy, Hertug Ferdinand af Brunsvig det middelste af Armeen, og Prinzen, af Bevern den venstre Fløy, med hvilken han faldt det fiendtlige Jnfanterie paa den høyre Fløy ind i Flanken, saa det maatte tage Flugten igiennem Staden Lobositz, som de, for at hindre de Preussiske fra at forfølge sig satte i Brand. Det Preussiske Rytterie skal ellers have lidt temmelig sterk Skade. Anledningen til Slaget blev given af General Broune, som var rykket ud af sin fordeelagtige Leyr ved Budin, for at vilde undsætte den indsluttede Saxiske Armee, hvorom Hs. Preussiske Majest. strax havde faaet Efterretning, og desaarsag fattede den Slutning at anfalde ham selv. J den Preussiske Leyr i Saxen blev den 2den om Eftermiddagen Kl. 1. skudt Victoria, og den 3die af Garnisonen i Dresden. Eftersom den Østerrigske Armee, som efter Slaget forføyede sig tilbage til sin Leyr, er posteret, bliver venteligst Prag ikke uden et endnu foregaaende Slag indtageligUdtog af en Skrivelse fra Dresden den 2 Octbr. Jmellem den Preussiske og Østerrigske Armee i Bøhmen, imellem Aussig og Lobositz er den 1ste hujus forefalden en hæftig Battallie, hvis Udfald var denne: At de Østerrigske efter en haardnakken Modstand og 3de adskillige Anfald leed et stort Nederlag, og maatte efterlade sig 15000 døde paa Valpladsen. Desuden havde og Preusserne taget en stor Mængde til fange tillige med mange Fahner, Standarter og Panker a. foruden den største Deel af det Østerrigske Artillerie, til Bytte. Med et Ord: Denne Seyer er den største, som Preusserne nogensinde skal have faaet over de Østerrigske. Feldtmarchal von Brounne marcherede efter Slaget med Resten af sin Armee Nat og Dag, for at hindre at han ikke skulde blive indsluttet af begge de Preussiske Armeer, af hvilke den under Commando af Græven af Schwerin allerede har trængt sig langt ind i Bøhmen; den anden under Feldtmarchal Keith er derimod i fuld Begreb med at marchere mod Prag. Lion den 19 Septbr. I Gaar gik Hr. de la Galissonnieres Esqvadre 22 Seyl stærk, ud fra Toulon til Antibes, for at tage de til Corfica bestemte Tvopper under sin Bedækkelse. Dersom nu den Engelske Esqvadre er ikke samlet men fordeelet kan han letteligen, naar han kommer tilbage fra Corsica, ødelegge den; men treffer han den derimod samlet, har man en blodig Trefning at forvente.