Aalborg Stiftstidende, 1833-02-25
I Henseende til det græske Laan er imidlertid Ministerier, afvegen fra den sædvanlige Regel og har meddeelt den des angaaende nedsatte Commission alle de dertil hørende Actstykker. Da Hertugen af Broglio underrettede Kammere, herom, yttrede et af Medlemmerne, Hr. Schasseriaux, at en slig Meddelelse til Commissionen ikke var tilstrækkelig, men at Documenterne burde forelægges hele Kammeret. Han beraabte sig i saa Henseende paa den i England brugelige Praxis, hvortil Hertugen af Broglio svarede, at da der i England ikke existerede Commissioner af den Beskaffenhed som i Frankrig, idet mindste ikke som Regel, saa kunde det der være nødvendigt at forelægge slige Documenter for det hele Parlament. J Frankrig var det derimod hensigtsmæssigere at indskrænke disse Meddelelser til Commissionerne, fordi de derved bleve paa en Maade private og saaledes kunde være mere omfattende, end naar de forelagdes hele Kammeret og derved tillige Publicum. Desuden, sagde Hertugen, kunde der behøves mere end 7 Foliobind, hvis aller de Protocoller skulde trykkes, der angik Grækenland. Hr. Mauguin indrømmede, at Meddelelsen af ikke tilendebragte, diplomatiske Underhandlinger kunde være skadelig, men naar de derimod vare tilendebragte, formeente han, at Ministeriets skyldte Kammeret Regnskab for disse, ligesom for de inden landske Anliggender. Under Restaurationen havde Regjeringen rigtignok hyldet en anden Fremfærd, men kun ford samme indgik hemmelige og Landet forhadte Forbindelser, Hvor Regjeringens og Nationens Jnteresse derimod var een der var heller ingen Grund til slig Hemmeligholdelse. Herpaa gav Hertugen af Broglio følgende ret mærkelige Svar Dersom diplomatiske Underhandlinger nogensinde fuldkommen kunde endes, saa vilde jeg begribe Hr. Mauguins Forlang, gende; men han, som jeg, veed, at de egentlig aldrig komme til Ende. Kun for en Deel afgjøres de; i andre Hensender vedblive de Altsaa, raabte Een, renoncerer Deel paa, engang at lade os vide den definitive Afgjørelse af de tilbelgiske Stridspuncter, Hertugen svarede ikke herpaa, men erklærede derimod, at han ikke havde noget imod, at Commissionen meddeelte Kammeret alle de til den leverede Actstykker. Hr. Schasseriaux paa sin Side paastod, at det ikke kom saa meget an paa denne Sag, som paa det egentlige Princip, og da Kammerets Mening var deelt, gik man lover til Dagens Orden, hvorpaa Hr. Schasseriaux erklærede, at han agtede at fornye sit Forslag i behørig Form. Dette fandt Ministeriet imidlertid ikke tjenligt at oppebie, og den følgende Dag tilsendte Hertugen af Broglio Kammerets Præsident en Skrivelse, i hvilken han erklærede, at han havde hopfordret Commissionen til, i hans Navn at meddele Kammeret alle de Documenter, som vare samme tilstillede. Præsidenten spurgte nu Commissionens Formand, om bemeldte Documenter skulde henligge i Secretariatet til Enhvers Eftersyn og da dette blev bejaet, tog Hr. Schasseriaux sit Forslag tilbage, i Betragtning af, at Ministeren ved hiin Skrivelse formelig havde anerkjendt Kammerets Ret. Hans Paastand, at bemeldte Skrivelse skulde indføres i Protocollen, blev derimod forkastet, og begge Parter have altsaa endnu Noget at beraabe sig paa. Ministerens Føielighed ved denne Leilighed synes iøvrigt deels foranlediget af, at han ikke ønskede denne deelicate Sag afgjort (som den ved heller ikke kan afgjøres, deels af, at hele Sagen angaaende det græske Laan, forsaavidt Frankrig er interesseret i samme, ningenlunde er yndet af Kammeret.