Aarhuus Stifts-Tidende, 1837-06-28
Fædrelandet. J Laugsvæsenets Historie i Danmark existerer den neppe nogen mærkeligere Begivenhed end Ophævel, sen af det kjøbenhavnske Bryggerlaug. At en lignende Forandring vil foregaae med de andre Lauge, der have en tilsvarende Beskaffenhed, og navnligen med Bagerlauget, ansee vi som afgjort, og vi haabe at den Tid ikke er fjern, da en saadan Opløsning vil finde Sted. Den Commission, der er nedsat til at undersøge Brødtaxten, og de Regler, hvorefter denne sættes, vil uden Tvivl komme ind paa den principalle Undersøgelse, der, naar den fører til det forønskede Resultat, vil gjøre al videre Undersøgelse om Brødtaxten overflødig; da Brødtaxtens Sættelse kun er nødvendig saalænge Bagerlauget er monopoliseret hvorimod den bortfalder, og Prisen for denne Livets første Nødvendighed regulerer sig af sig selv, saasnart der i denne Næringsvei aabnes den frie Concurrence, der bør finde Sted i al borgerlig Nærings drist. Regjeringen kan upaatvivlelig ikke andet en være stemt for Ophævelsen af dette trykkende Laugs baand, der fordyrer Priserne for de ringere Klasser, Hovednæringsmiddel, og gjør en besværlig Jndblanding fra Øvrighedens Side nødvendig, uden at dog Øiemedet derved kan ventes opnaaet. (Khvnsp.)De politiske Partier i Danmark." Under denne Overskrift læses i det af Hr. Claudius Rosenhoff redigerede Ugeblad: "den Frisindede." en Artikel, hvoraf følgende er et Udtog: "Man har længe, Gud veed af hvilken forunderlig Grund, villet fordulgt, ja endog modsagt, at der gaves politiske Partier i Danmark. Den 28de Mai synes dennegang at have godtgjort, at om der end ikke findes egentlige Partier, hvad efter vor nærværende Statsforfatning ikke godt er tænkeligt, saa gives der dog saare betydelige Secter, som grændse meget nær til Partier. Deeltage, eller ikke deeltage i Festen, see, det er (i Khvn.) Prøvestenen for den politiske Troesbekjendelse. Skarpere end hidtil traadte nu de forskjellige Anskuelser frem; man har lært at kjende Mænd af begge Sider, og Mænd af Juste milien, hvilket Sidste man især skylder den omense Sang om det unge Danmark, der, med og uden Variation er bleven afsjungen trindtom i Landet. – – Maatte dog Almeenaanden snart gjøre sig gjeldende i dens videste Udstrækning, saa at det næste Aars 2de Mai maa samle alle brave Mænd af hvilketsomhelst Parti. Maatte ogsaa de, der ikke endnu have nogen Mening, fordi de ikke bryde sig om at have nogen, men finde en uskyldig Uvidenhed at være den lykkeligste Tilstand, især fordi den er mageligst, vækkes af deres Syvsoverdvale inden den Tid. Maatte man da kunne glæde sig over, hvad Stænderne have virket siden sidste Maifest, og for al Ting ei komme til at sukke: "de mødte ikke til October. Da maa gjerne de politiske Partier træde skarpt frem som ærlige Kæmper vil man vide at deele Sol og Vind. Kun hvor der er Bevægelse, er der Liv; Stillestaaen, er Tilbagegaaen. Vi kæmpe Alle til et fælleds Maal. vor Fødelands Frelse og Opkomst; vi fægte maaskee med forskjelligt Vaaben, under forskjelligt Skjoldmærke og forskjelligt Banner, ligemeget, naar det kun er ridderligt og ædelt."(D. Th. Av.) Overretsprokurator, Stænderdeputeret Haagen, hvis Stilling som Sagfører og hvis Forhold til Banken fører det med sig, at der i denne Tid dagligen gjøres ham skriftlige og mundtlige Forespørgsler om, hvorvidt det er tilraadeligt at sælge de Actiebreve, som udstedes af Nationalbanken for indfriede Heftelser, har deraf taget Anledning til, offentligen (i Folkebladet) at udtale sin Mening desangaaende der gaaer ud paa, at han anseer det for rigtigst ikke at sælge, da den Fordeel, som man kan have af Salget for det Tilfælde at Sagen som de tolv Millioner) gaaer Banken imod, er meget ringe i Forhold til den Fordeel, hvortil Bankens Jnteressenter have Udsigt, naar dens Paastand tages til Følge." – Den meere Velhavende – siger han, der ikke behøver at sælge, lader sig berolige ved dette Svar, naar han derhos af Erfaring veed, hvor vanskeligt det er at forudsige Udfaldet af en omtvistet Retssag; men de, der ikke have gjort denne sørgelige Erfaring, og de, der trues med Execution af Rodemestere og Panthavere, lade sig ikke saa let tilfredsstille, og udbryde i de heftigste Beklagelser over, at Lovene kunne give Anledning til Tvivl, om Millioner og at Landets Borgere derved udsættes for Tab. Ja, vel er det tungt, at 8 Millioner privat Formue, der udgjøre Bankens Grundfond, og som efter Kongens Løfte i det aabne Brev af 30te Juli 1813 skulle være og forblive Jnteressenterne tilhørende som deres Indskud i Banken, ere ved en formeentlig Utydelighed i Lovgivningen gjorte i den Grad usikkre, at der, naar Finantsernes Paastand gaaer igjennem, ikke bliver 1/4 Deel af Capitalen tilbage, og vel er det haardt for nogle af Statens Grundbesiddere at seden Eiendom, som de have maattet henlægge til Bankens Grundfond, given til Priis for Speculation, medens andre Grundbesiddere erholde fuld Erstatning af Statskassen for deres Bidrag til Banken, og atter andre udtræde af al Forbindelse med dette Jnstitut, naar de have betalt deres Andeel i den det af Staten paalagte Gjeld; men Ulykken er skeet, og det gjelder nu om at gjøre sig den saa lidet følelig som muligt." Hr. Haagen udvikler derpaa nærmere, hvorfor han antager, at i ethvert Tilfælde vil Jnstitutets Tilstand blive saaledes, at Actierne have en langt høiere Værdie end den, der nu betales for samme, saaat ingen Interessent, saalænge Nøden ikke tvinger ham dertil, bør sælge sine Actiebreve."