Aarhuus Stifts-Tidende, 1809-05-13
Min Hr. Broder, Jeg takker D. K. K. M. for det Brev, De behageligst har sendt mig, og som Hr. Baron St. Vincent har overleveret mig. Jeg har aldrig tvivlet om D. Majestæts oprigtige Sindelav; imidlertid har jeg dog for et Øieblik frygtet, at fiendtlighederne mellem os ville fornyes. Der gives i Wien en Faction, der affecterer Bekymring, for at forlede Deres Cabinet, til heftige Forholdsregler, der ville foranledige endnu større Ulykker end de foregaaende. Det stod i min Magt at sønderstykke Deres Maj. Monarkie eller at giøre det mindre mægtigt. Jeg har ikke villet det. Hvad Monarkiet er, det er det ved mit Samtykke. Dette er det aabenbareste Beviis paa, at vor Regning er afgjort, og at jeg forlanger intet af Dem. Jeg er stedse beredt til at garantere Deres Monarkies Jntegritet. Jeg skal aldrig giøre noget mod Deres Stats Hovedinteresse. MenD. Majestæt maa ikke atter bringe Ting paa Bane, der allerede ere afgjorte ved 15 Aars Krig. De maa forbyde hver Proclamation, hvert Skridt, der opfordret til Krig. Det sidste Opbud i Masse havde foranlediget Klig, der som jeg havde kunnet befrygte, at det skede i Forbindelse med Rusland. Jeg har ladet Rhinforbundets Leire gaae fra hinanden. 100,000 Mand af mine Tropper gaae til Boulogne, for at fornye mine Anslag paa England. D. Maj. afholde sig fra enhver Rustning, der kan opvække Bekymring hos mig og kunde være en Diversion, til Englands Fordeel. Da jeg havde den Lykke at see Deres Majestæt, og da jeg sluttede Freden i Presburg, havde jeg Grund til at troe, at vore Anliggender for bestandig vare billagte, og at jeg kunde overlade mig til Søe krigen, uden at foruroliges eller afholdes. Maatte D. Maj. sætte Mistillid til dem, der tale om Deres Monarkles Farer og saaledes forstyrre Deres Families og Deres Folks Lykke. Disse ene ere farlige, disse ene tilveiebringe de Farer, de give sig Mine af at befrygte. Ved en fri og aaben Fremgangsmaade vil D. Maj. giøre Deres Folkeslags lykkelige, og selv føle den Lykke, hvis Nødvendighed De efter saa mange Uroligheder maa indsee, og De kan være vis paa, at finde i mig en Mand, der har fast besluttet, aldrig at giøre noget imod Deres Hovedinteresse. Maatte Deres Skridt vidne om Tillid, da vil De indgyde Tillid. Den bedste Politik er nu til Dags Simplicitet og Sandhed. D. Mai anbetroe mig Deres Bekymringer; opvække man Frygt hos Dem, skal jeg strax adsprede den. D. Maj. tillade mig et sidste Ord: lyd Deres egne Meninger, Deres egne Følelser; De overgaae langt Deres Conseils. Jeg beder Deres Majestæt at læse mit Brev i en god Forstand, og ikke at finde andet deri, end hvad som sigter til Europas Vel og Rolighed. Tyrkiet. Den franske Charge d'Affaires, Hr. v. Maubourg i Constantinopel, præsenterede de tvende russiske Officerer for Divanet, som vare afsendte dertil i Anledning af Fredsunderhandlingerne. Men, man hører, at den engelske Gesandts Bortsendelse, og Moldau og Wallachiets Aftrædelse, er antaget som Basis for Underhandlingerne fra Russisk Side. Herpaa blev ikke svaret til deres Tilfredshed, og de gik strax tilbage til Bucharest. Da de vare bortreiste, blev en almindelig Religionskrig proclammeret imod Rusland, og forskiellige Ordres, afsendt til Tropperne paa Grændserne.