Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-08
Det Nyerupske Forfatterlexicon, udenlands bedømt. (Fortsættelse; see forr. No.) Hvor mangen anden Artikel af saadan og lignende Natur havde Forfatteren ikke, for at vinde Rum til vigtigere Artikler, eller og til en mere tilfredsstillende Udførlighed hos de Optagne, kunne udelade, naar han ikke havde taget Ordet Forfatter i en alt for udstrakt Betydning. Ved denne Leilighed anfører Rec., at det danske Sprog ikke har noget Ord, der har fuldkommen lige Betydning med det tydske "Schriftsteller, thi Skribent og Autor ere begge fremmede *). J det Tydske er Verfasser, og Schriftsteller ingenlunde synonyme. Saaledes kan man ikke sige, v. Müller var en berømt "Verfasser, uden tillige at tilføje thi han udgav mangt et classisk Værk, men man kan meget vel sige: v. Müller var en berømt "Schriftsteller og man vil uden Tilsætning forstaae Meningen. Schriftsteller udtrykker et høiere og ædlere Begreb end Forfatter; hiin er kun den, som har skrevet og ladet trykke eet eller flere mindeværdige Skrifter (hvis Værd ikke bestemmes ved Side eller Arketallet, men ved det indere Gehalt); denne er een, som har skrevet Noget, uden Hensyn til dets Gehalt eller mere indskrænkede eller Forfatter er oprindeligen nok ligesaa fremmed som Autor og Skribent, thi i ældre Skrifter, endog fra den Holbergske Periode, findes altid Autor, og paa endnu ældre brugtes det Udtryk sammenskreven, istedet for det nu saa almindelige forfattet, der sikkert, ligesom Forfatter, er taget efter det tydske verfast og Verfaffer. Baade de Franske og Engelske have beholdt det latinske Auctor, under den noget forandrede Form Auteur og Author. Hvad vi kalde Forfatter hedder hos dem Eertrain og Writer, hvorefter Adskillige hos os nok have villet indføre Benævnelsen Skriver, men vi ere nu eengang saa vante til at forbinde et andet Begreb med dette Ord, at kun ukyndige Personer kunne falde paa at bruge det istedetfor Forfatter. Overs. Schrifteller, udstrakte Bestemmelse. Enhver maa derfor nødvendigviis være "Forfatter, men ikke enhver Forfatter er desaarsag "Schriftsteller", omtrent som hver Lærd ogsaa maa være studeret, hver Literator en belæst Mand, endskjøndt der gives mange Belæste, der ere intet mindre end Literatorer og Lærde. Efter Rec. Mening fortjener altsaa kun den, der skrev og lod trykke noget, der berettiger ham til Navnet "Schriftsteller, Plads i et almindeligt Literaturlexicon. Ogsaa er det at forudsee, at man, naar et halvt eller heelt Aarhundrede er forløbet, i det dagligen voxende uhyre Tal saakaldte Schriftsteller, vil finde tilstrækkelig Grund til at tage tilbørligt Hensyn til Forskjellen mellem blotte Forfattere og egentlige Skribenter, og til at bestemme et Literaturlexicons Værd, ikke efter de deri optagne Forfatteres Tal, men efter deres Gehalt. Til Afvigelserne fra Worm, hvorved Rum skulde vindes, hører endeligen endnu dette, at Udgiveren med Taushed har forbigaaet Skribenternes Mødre og Ægtefæller, hvilke man, som han siger, heller aldrig finder anført i udenlandske Værker af samme Natur som det nærværende. Strieder, Wach ler, Justi o. a. have imidlertid dog anført dem, og som Rec. troer, med ret god Grund. Er end Forskjellen imellem et Lærd- og Forfatterlexicon, og et blot Literatur- og Forfatterlexicon i anden Henseende ikke at miskjende, saa vil man dog ogsaa i det Sidste, især naar, som her, Meddelelsen af Forfatternes vigtigste Levnets omstændigheder paa Titelen udtrykkeligen er lovet, sikkerligen gjerne ønske at see, hvilken Moder en Forfatter har at takke for sit jordiske Liv(og den første Opdragelse, som saa ganske er Mødrenes Værk, fremdeles, om og med hvem han har levet i Ægteskab, J mangen Forfatters nøieste Familieforhold og Forbindelser ligger dog ofte Hovedgrunden, hvorfor hans literariske Virksomhed blev større eller ringere, tog denne eller hiin Retning, høstede meer eller mindre Berømmelse o. s. v. Men Hr. N. har end ikke ladet det blive ved denne Jndskrænkning; hos et ei ringe Antal Skribenter finder man hverken Faderens Navn, Fødselstedet eller Fædrenelandet, ofte endog ikke den Dag eller det Aar, de fødtes eller døde. Dette er ikke allene Tilfældet med mange ældre, i Forglemmelse gangne, men endog ofte med nyere Forfattere, især saadanne, der ere fødte i Udlandet, men hvis literere Virksomhed ganske eller tildeels falder i den Tid, de have opholdt sig i Danmark. Forlod Forf. end, hvad nyere angaaer, sin Forgænger Worm, saa stode dog i Meusel, som han saa ofte anfører, og som forhenværende Secretær ved det Kgl. Bibliothek og som nuværende Universitetsbibliothekar, saa mange andre Hjelpekilder aabne for ham, som han vel stundom, men ikke altid der, hvor man kunde vente det, henviser til. Rec. anfører derpaa adskillige Beviser, f. Ex. Aarsagen til Hudtwalkers Forflyttelse til Neuenbrok i Amtet Stein burg anføres ikke, ligesaalidet at han blev befordret til Provst, med Consistorialraadtitel, til Jtzehoe; heller ikke at Olshausen kom 1814 som Superintendent til Entin, hvor han endnu lever A. P. Meden og F. L. Mourier behandles med en Fuldstændighed, der afstikker meget mod hiin aphoristiske Korthed. Endnu kortere ere Marezoll og v. Gehren affærdigede, hiins Biographie optager kun 4 Linier, i den sidste hedder det: han gik 1816 tilbage til Hessen, i den første, 1803 reiste han igjen til Tydskland. Da Udgiveren i Levnetsbeskrivelsen af saa mangen Anden, f. Ex. M. Brun, P. Collet &c., der ligeledes fortsatte deres literariske Virksomhed udenfor Danmark, har iagttaget en større Udførlighed, og udtrykkeligen omtalet den Skjebne, de have oplevet i Udlandet, saa viser der sig atter her en Jnconseqvenmen som Rec. er tilbøielig til at skrive ikke paa Hr. No., men paa nogle af hans unævnte Medhielperes Regning. (Fortsættes.)