Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1838-10-05
Fædrelandet. Af de nu udkomne 3 af den roeskildske Stændertidende seer man, at Grunden til at Commandeur Falsen ikke blev anseet som competent var fordi han havde afhændet sin i Kjøbenhavn beliggende Eiendom. Med Assessor Algreen-Ussing var omtrent det samme Tilfældet, da han ligeledes havde solgt sine Eiendomme, uden dog at Afhændelsen kunde ansees som endelig fuldbyrdet, da han nemlig kun havde udstædt en Kjøbecontract, der end ikke var tinglæst, men derimod ikke noget Skjøde. Samtlige Forsamlingens retskyndige Medlemmer og deriblandt Commissarius og Etatsraad Treschow erklærede sig derpaa for den Mening, at den blotte Udstædelse af en Kjøbecontract ikke kunde betage en alt valgt Deputeret Ret til at møde som saadan, og denne Mening blev og eenstemmig antaget af Forsamlingen. Efterat derpaa den kongelige Reces var bleven oplæst, androg Kammerraad Drewsen i Stændernes andet Møde paa at Forsamlingen skulde votere en Takadresse til Kongen; et Forslag der stærkt blev understøttet af Etatsraad Steenfeldt, men derimod angreben af flere Talere, blandt hvilke især Propritair Tutein udviklede klart det feilagtige i at indgive nogen Adresse, der, som han viste, selv i constitutionelle Stater var en reen Formalitet, hvorhos Taleren tillige yttrede: Efter nu at have omtalt de Grunde, som almindeligviis anføres til Bedste for Adressens Jndgivelse, skal jeg endnu berøre nogle Argumenter, der, skjøndt ikke offentligen udtalte, dog maaskee meere end de omtalte bidrage til at man tillægger en Adres sees Jndgivelse saa megen Vægt. J vor Tidsalders Stræben efter constitutionelle Statsformer, og i en vistnok vidt dreven Forkjærlighed for det reent Formelle troer man at være den constitutionelle Statsform et Skridt nærmere, ved at adoptere en Skik som den at indgive Adresser. Hvormeget jeg nu end erkjender Formers store Vigtighed, saa kan jeg dog ei tillægge den blotte Form noget Værd. Men efter det, jeg ovenfor har udviklet, maa jeg antage den egentlige Takadresse, og om denne er her nærmest Talen, for en blot Form. Den er kun Skyggen, men ikke Tingen. Den egentlige Takadresse erholder ikkun Betydning ved at være frivillig, men opstilles det først som Princip, at der skal indgives en Takadresse, saa ophører den at være frivillig. En anden Grund til at man saa stærkt har udtalt sig til Fordeel for Adresser, og tillagt dem saa stor en Betydning, er vistnok den, at man ei har meent egentlige Takadresser, men saadanne i hvilke der antydedes for Monarchen bifald og Misbilligelse af Regjeringens Handlinger og Principer. Alt ovenfor har jeg ved at omtale Nutidens Adresser i de constitutionelle Stater søgt at udvikle, hvorfor jeg maa antage dem som mindre hensigtsmæssige endog i lovgivende Kamre. De samme Grunde gielde i end høiere Grad i det absolute Monarchie, og det saa meget mere naar det rigtige Begreb om Forskjellen mellem Monarchens Personlighed og Regjering ei endnu er uddannet. En Adresse der indeholder Bifald og Misbilligelse, kan da kun virke forvirrende paa Begrebet og Monarchens Uforkrænkelighed, ja er maaskee uforenelig med det absolute Monarchies Væsen. Det er af disse Grunde at jeg maa stemme mod en Tak-Adresse, om end ei i Almindelighed, i det jeg erkjender at Omstændighederne kunne være af den Natur, at en saadan bør indgives, saa dog mod at en Adresse dennegang affattes, fornemmelig for ikke derved at statuere en bindende Regel for Fremtiden." Udfaldet af Debatterne er endnu ikke bekjendt.