Viborger Samler, 1777-05-19
Samleren. Fem Aar. Mandagen den 19 Maji. gang. Et nyt Skrift recenseret. er ere tvende Slags Folk, hvis Lærdom gjor Opsigt. Det er Fruentimmer og Adel. Maner ei vandt at vente det af dem, siden de gjerne ere sysselsatte med andet. Danmark har altid haft nogle slige. Jeg vil nævne faae af mange, f. Er. Hedvig Magrete Bornemann, Sal. Hr. Oberste Rosen ørns til Aakiær, som er bekiendt af et Vers over hendes Sal. Herre. - Anne Magr. Lasson af Fyen, som har gjort sig berømt ved adskillige Vers, især i sær til Kong Friderik. - Magrete Lasson som udgadet Skrift, kaldet: Den beklædde Sandhed. Jtem, Griffenfeld, Rosenkrantz, Rantzov, Urne, som var Dr. Artium & Decretalium, &c. Af begge Slags har Danmark endnu en Levning, Det sees af et nydelig lille Skrift, som nyelig er trykt i Viborg, kaldet: "Udtog af nogle Moralske Breve, skreven til en udenrigs Stats=Mand af en Dansk. Dedicationen er til S. T. Frue Adel havde Hedevig Margr. de Lasson, fød Rosenørn, til Biørnsholm, som berømmes af Dyd og særdeles Belæsenhed. Auctor viser derved efter andre store Mænds Exempel, som Boyle, Guldberg, sit Afhold fra at hykle for høie Ministre, som vel bør kiende og bekiendtgjøre velfortiente Mænd i Riget, men mistænke al Smigren. Fortalen indeholder bare 2 Breve mellem disse 2 Statsmænd, for at betage ubegierte og ubillige Fortolkere den kiære Møie at udtyde, hvad de ei forstaaer, efter egen Fantasie og Fordom. Skriftet indeholder 15 Leve=Regler, som alle ere oplyste med artige Exempler. Den 1ste Regel er: Religionen er det allerfornemmeste og beste Den 2den er: Lad den sande Gudsdyrkelse bestandig være Deres fornemmeste Øiemeed. Den 3die er: Foragt ingen for Religionens Skyld. Den 4de er: Begynd aldrig at fordreie Skriftens Sandhed. &c. J den 8de Regel om at bagtale og satyrisere staaer følgende Exempel, Da Pelistarcho blev berettet, at en bekiendt Calumniant havde berømt ham, sagde han Jeg tør sætte mit Liv paa, at nogen har indbildt ham, jeg var død; thi han kan ei tale got om noget levende Menneske. Auctor nævner sig ei, men af nogle store Bogstaver sidst i Skriftet gietter jeg, det er en Adelsmand, en Statsraad C. T. F. L. De Theologister og Philosophister, som ved en vis Leilighed have villet ansee denne Herre for en Jndifserentist, kunne aldrig nærmere bringes til Sandheds Kundskab, end ved selv at læse hans egne trykte Religions=Regler, der vist kan tage Galde=Spoten af deres Øine. Denne Herre har ellers ved adskillige Leiligheder udmærket sig ved en ugemeen Jndsigt og Belæsenhed, ei aleene her i Landet, men og i de Göttingske, Leipsigske og Halliske Tidender. Man finder ham ei allerne i Prof. Worm lærde Lexicon, men og i Geheimeraad Baron Krohnes adelige Lexicon, som nyelig er udkommet, læses, at han er fød 1744, er J. U. Dr. Medlem i det Tydske Selskab og Historie Institut til Göttingen, ist ein sehr geschichter Mann, der sich durch verschiedenne Schristen bekant gemacht, und sich durch seine Edle Denkunsart die Hochachtung aller, die ihm kennen, er verben hat. Jeg har aldrig talet med eller seet Manden, men mig er sagt af Troeværdige, at han har et prægtigt Bibliothek og studerer Nat og Dag Dag. Han er altsaa en Zirat for sit Folk, og en Ære for vort Land. En Mand, som Fædrenelandet kan love sig Tieneste af for hans naturlige saavel som erhvervet Duelighed, ligesom og dette hans Skrift giør ham stor Ære, og vil gjøre upartiske Læsere stor Fornøielse og Opbyggelse.