Berlingske Tidende, 1785-06-24
Mange Bønder og Huusbeboere der i Egnen har han opmuntret til Fiskerie, saa at der nu i Stedet for et findes 8 til 10 Drivegarn i Jsefjorden. Han skal og have opdaget en Fiskebanke imellem Jægerspriis Skov og Frederichs Værk, 156. Fiskeren Christian Petersen ved Jægerspriis har i 1784 ved Hielp af sin Kone, uagtet hun, fordi hun havde brækket en Arm, maatte ligge inde i 6 Uger, og han i den Tiid, da det just var Høsten, ikke kunde faae et Menneske til Hielp, fanget 17160 Stykker, Marsvin, Flyndre, Sild, Torsk, Pivarrer, Tunger, Hornfisk, Makkel, Villinger, Steenbider, Graasey m.v., hvorfor ham i Henseende til hans og hendes Flid tilkjendes en fra 10 til 12 Rdlr. forhøjet Premie. Konen berømmes desuden for sin Flid i at spinde om Vinteren til de Garn, som han binder. 157. J Anledning af Selskabets udsatte Premier for beste Sorter Øl, bryggede til Salg i de danske Kiøbstæder, har Hr. Henrich Brandt, Kjøbmand i Aabenraae, indsendt nogle Prøver af Øl, brygget paa Engelsk Maade, som Selskabet har befundet fuldkommen klare, reene og velsmagende, og frie for Syrlighed, endskjønt de vare omtrent 14 Maaneder gamle. Uagtet Hr. Brandt egentlig ikke kan komme i Betragtning til de udsatte Premier, da han ikke brygger dette Øl for offentligen at sælges, saa har Selskabet dog tilkjendt ham sin anden Sølvmedalje til et Agtelses. Tegn, i Betragtning af, at han har indført denne Brygningsmaade hos andre der paa Stedet, og lært adskillige at sine Medborgere Omgangsmaaden dermed, saa det er at haabe, at denne skjønne Brygningsmaade vil med Tiden udbrede sig videre. 158. For Spind i visse Kiøbenhavnske Hospitaler og Skoler er kun i Aar fra det Kongelige Christians Pleiehuus 3 Prøver af spunden Hør= og Blaargarn til Æskning indsendt. Af det Jndsendte fandtes den tredie Prøve, spunden af Pigebarnet Friderica Sneeberger, at være baade finere og jevnere end de 2 øvrige, hvorfor hende gives til Opmuntring en Gave af 2 Rdlr. Premie har Stiftelsen, ikke kundet erholde, da Prøverne ikke vare overeensstemmende med Selskabets Premie=Liste, hverken i Henseende til Fiinhed eller Jevnhed, ikke heller vare de paa Talhaspe af vundne. B. Overordentlige Belønninger for Fortjenester, uden for Selskabets Jndbydelse. 1. For store og ædle Handlinger, som viser den nidkjere Patriot og indsigtsfulde Huusholder samt retskafne Menneskeven. 159. Blant de Jordegodseiere i Dannemark, som i de sidste Aaringer har forbedret deres Godser til en saa betydelig Grad, at Fordeelen deraf saavel for Eieren selv, som for det Almindelige, ved første Øjekast tydeligen kan sees, har Selskabet i Aar den Fornøielse at tælle Hr. Kammerherre og Amtmand Frederich, von Buchwald til Guddumlund i Aalborghuus Amt, Viborg, Stift. J Aaret 1776 i Junii Maaned tiltraadde han Administrationen af bemeldte Gods, hvortil hører 571 Tdr. Hartkorn Bøndergods, som for største Deelen var i yderlig slet Tilstand. Paa det hele Gods herskede Fælledskab i den allerfuldkomneste Forstand og med det tillige alle de Uleiligheder, som qvæler ethvert Foretagende til Forbedring. J et stort Morads, som indeholdt 4000 Tdr. Land, hvorigiennem løb 2 store Aae, men ikke var forsynet med en eneste Grøft, laae hans og hans Bønders Enge saaledes indblandede imellem andre Naboebyers, at de maatte oppebie hverandre med at slaae og age eller bære deres Høe hjem af Moradset, paa det den ene ikke skulde ødelægge den andens Eng. At Hovedgaardens Eiendom, som ved Opmaalingen befandtes at indeholde 1000 Tdr. Land, var kun 300 Tdr. Markjorder, Resten bestod for største Deel af bundløs med Mos begroet Morads, og dens Agerjord gav saa meget mindre Afgrøde, som den var underkastet en ufuldkommen Omvexling i Henseende til Hvile og Brug. Engene vare paa mange Steder i høieste Grad bedervede formedelst den da i Brug, værende højst urimelige Maade at skiære Tørv paa. Godsets Bønder vare i den yderste Elendighed og mange maatte hjelpes. Deres Enge og Fælleder vare bundløse Moradser, som der sielden for St. Hansdag kunde sættes et Hoved paa, og endda blev det geleidet af Byernes Drenge, forsynede med Reeb, for at slæbe det i Land, naar det, som daglig skeede, blev liggende i Gynger og Væld, ja ofte omkom. Deres Heste vare og derfor i slet Stand og udygtige til at dyrke deres tunge Jord. Kjørene gave saa liden Melk, at de maatte kjøbe deres Smør og Ost, og ofte endog manglede den behøvende Melk. Kreaturene maatte tidlig bindes ind, Græsset kom kun sildig frem, altsaa havde de hver Aar Foder trang. Hovedgaarden var frem for de fleste Herregaarde særdeles ilde skikket til at drives ved Hoverie, siden dens Marker, som paa 3 Sider vare indsluttede af Moser, fremmede Godser tilhørende, laae i Enden af Godset, saa at alle Bønder, en Bye undtagen, havde henved en Miil, ja nogle endog længere til Hove. J Byen Guddum vare 5 Bøndergaarde fæsteledige eller rettere sagt øde. Restanserne af Skatter og Landgilde vare i en Tiid af 14 Aar opvoxne til 5219 Rdlr. Under disse Omstændigheder begyndte Hr. Kammerherren i Aaret 1776 ved leiede Folk, saavel Huusmænd af hans eget som af de tilgrændsende Godser, samt afde næste Garnisoner at lægge Haand paa sine nu iværksatte store og berømmelige Forbedringer. Han begyndte strax at indføre en bedre Maade at skiære Tørv paa, hvorefter Mosen om 10 Aar bliver beqvem til at skjæres paa nye. (Fortsættelsen følger, O Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug, Vi Christian den Syvende, af Guds Naade, Konge til udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg, gjøre alle vitterligt: at Vi, efter Os Elskelig Frue Dorothea Margaretha Zachmann, afg. Etats=Raad Jørgen Diderich Vettes Efterleverske af Vores Kongel. Residence-Stad Kiøbenhavn, hendes herom allerunderdanigt gjorte Ansøgning og Begiering, allernaadigst have bevilget og tilladt, saa og hermed bevilge og tillade, at hun udi de Kiøbenhavnske Berlingske Tidender, Adresse=Contoirets Efterretninger og den Altonaiske Mercur, 3de gange efter hinanden maae indkalde alle dem, som formeene sig at have no eget at fordre efter fornævnte hendes afg. Mand, enten Henseende til de ham forhen betroede Embeder, eller i private Sager, at indfinde sig hos hende inden den i Loven fastsatte Tid, for at anmelde og beviisliggjøre deres havende Krav; og at saadan Jndkaldelse i Aviserne maae ansees og være ligesaa gyldig, som om den var skeet ved Proclama ef efter Loven; dog skal denne Vores allernaadigste Bevilling. læses for bemelte Kiøbenhavns Hof= og Stads=Ret; hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette og - for Skade at tage vare. Givet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongel. Residence=Stad Kiøbenhavn, den en 20de Mai 1785. Under Vort Signet, L. S.