Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-08-13
For ikke længe siden berettede engelske Blade, og næsten paa samme Tid allgem. Zeitung fra Paris, at en prophetisk Bonde var bleven Kongen af Frankrig forestillet; The Courier af 2den Aug. meddeler følgende ham angaaende: "Martin, en Landmand i en liden Flekke i Departementet Eure og Loire, af jevn Tænkemaade, reene Sæder og stille Gudsfrygt, blev d. 2den April d. A. tiltalet af en Skikkelse af middelmaadig Størrelse, klædt i en smuk stor Kappe, med rund Hat og Spænder, paa følgende Maade: "Saa, Martin, opsøg Kongen, og slig ham, at Frankrig trues, men, at dets Sikkerhed er at finde i Religionen. Reis herfra. Jeg vil give Dig et Raad, som Du skal meddele ham. - Martin. Jeg indseer ikke, min Herre, hvorfor De overdrager mig et saadant Ærinde; De kan jo selv udføre det. - Den Fremmede. Han, som sendte mig, har udkaaret Dig, Martin, for at ydmyge de Mægtiges Stolthed. - Da Skikkelsen havde sagt dette, forsvandt den. -Der forløb nogle Dage, førend Martin besluttede at adlyde, uden at have seet Skikkelsen igjen. Da han siden nogle Dage derefter gik ned i sin Viinkjelder, saae han Synet, og hørte disse Ord: Martin, Martin, har du gjort, som jeg sagde Dig? Men Martin forskrækkede sig, og løb i fulde Fierpring hjem. Nogle Dage derefter lod Skikkelsen sig see igjen og skjældte paa hans Hjertes Haarsmakkenhed. Men Martin raadførte sig med Præsten, denne meente, Bonden var fra sin Forstand, Ved Hellig Aands Messen kom Skikkelsen ham atter til Syne. Dette underrettede Martin Præsten om, og denne henviste ham til Biskoppen. Han fik ingen Adgang til Biskoppen. Paa Tilbageveien i Landsbyen stillede Skikkelsen sig ham i Veien, og sagde, fat Mod. Martin; din Sendelse er begyndt. Vend om til Biskoppen, du vil faae ham i Tale. - Martin adlød. - Biskoppen, betragtede ham som en Seer, og henviste ham til Præsecten. Synet kom igien, og sagde til ham, han maatte vente, en stor Deel Hindringer vilde møde ham, men tilsidst vilde han dog udføre sit Ærinde. Præfecten var opmærksom paa MartiinsTale, og sendte ham med en Skrivelse, med Penge og en Gensd arme til Politiepræfecten i Paris. Paa Reisen kom ham Skikkelsen til Syne, Martin spurgte Gensd armen: Hører bu intet, Seer du intet? Soldaten svarede nei. - Ved hans Ankomst til Politie-Bureauet havde Martin et nyt Syn og fremdeles Aabenbaringer. Politie ministeren sagde, da han fornam, hvad han vilde: Du behøver aldeles ikke at være bange for Skikkelsen; jeg har givet befaling at hefte det, og du maa ogsaa Fængsel. Gaa, sagde han til een af sine Agenter, og see om de befinde sig i sikker forvaring. - Agenten gik, og kom snart tilbage med den bemærkning, at den Mand, der har foruroliget Martin, nyligen er bleven arresteret. Det er ikke mueligt, sagde Martin; den, som har sendt mig, staaer i dette Øieblik for mig. - Bonden maatte gaae bort, og fik med sin Gensd arme et Værelse i Gaden Montmartre. Paa Veien did sagde han til Gensdarmen, der vil komme en Læge, for at undersøge mig. Hvo har sagt dig dette, spurgte Gensd'armen. Den Ubekiendte, svarede Martin. Doctor Pinel blev af Politie ministeren anmodet om, at undersøge Bonden om Aftenen Kl. 5. Lægen kom og talede med ham; derpaa erklærede han, at Bonden viiste Symptomer af en periodisk Affindighed. Martin blev derpaa bragt til Daarehuset i Charendon, og der blev ham tilladt at arbeide i Haugen. Her havde han adskillige Syner. Skikkelsen sagde ham: man betragter dig som en Afsindig, og nogle sige: jeg v. et Mørkets Sendebud; men see paa min Pande, seer du noget? – Martin. Neil - Synet. Nuvel, Satan og hans Følgesvende bære paa deres Pande den evige Fordømmelses Segl. Derpaa blottede Skikkelsen sit Bryst, hvorfra der fremkom en Lysstrøm, og sagde: jeg er intet Mørkets Sendebud, Lys kan kun tjene til at forkynde Lysets Engel. - Jeg kan saare Frankrig, jeg formaaer at redde det. Lad Kongen laane Øren til dine Raad. Jeg vil opfylde dig med Kraft, naar du staaer for ham. Man veed ikke, igjennem hvem Kongen fik Efterretning om Martin, men man lod Politieministeren vide, at han ønskede at see Manden. Samme Dag blev Martin bragt fra Charendon til Paris, uden at man oplyste ham derom. Ministeren sagde, at han havde Ordre at lade ham bringe bort fra Paris og vende tilbagetil sit Hjem. - Martin. O, nei, jeg vil i Dag faae Kongen at see. Da han blev spurgt, hvorledes han vidste det, svarede han, den Ubekiendte har sagt mig det; jeg veed ikke, hvad jeg skal sige Kongen; jeg vil ikke faae det at vide, førend jeg staaer for ham. Da Martin blev forestillet Kongen, talede han meget flydende, og ligesom der talede Nogen i hans Sted og ud af ham. - Man kjender intet til denne Samtale. Man troer, at han har forudsagt de siden indtrufne Begivenheder, i Grenoble, og aabenbaret adskillige hemmelige Optrin under Kongens Ophold i Gent, samt tillige anbefalet Gudstjenestens Overholdelse. Ministeren sendte Bonden en Sum Penge, for at bestride sine Reiscomkostninger; men han vilde kun modtage 12 Fr. Nogle paastaae, at han siden ikke har havt Syner.