Viborger Samler, 1829-11-16
Udenlandsk. Grev de Espanna har atter begyndt sine sædvanlige Machinationer paa den franske Grændse uagtet Enhver havde troet, at han vilde lade denne Tid gaae rolig forbi, da den spanske Jnfant Franciscode Paula og Jnfantinden Louise Charlotte nyligen ere passerede denne Vei for at modtage den tilkommende spanske Dronning, hvis Gjennemreise nu ogsaa forestaaer. Blandt de forskjellige Efterretninger om denne Begivenhed ville vi vælge Følgende, som Courier Francuis meddeler i en Skrivelse fra Montpellier af 23de Octbr.: "To Spaniere, af Sognet Apouille, Grev d'Espannas Agenter, bestræbte sig i mere end to Maaneder for at forlede de til Frankrig flygtede Spaniere, til at vende tilbage til deres Hjem for der at forene sig med de Utilfredse. De forsikkrede dem om at det snart vilde komme til en almindelig Opstand i Catalonien; men de Misfornøiedes Høvding vilde kun handle i Fælledskskab med dem, der befandt sig i Frankrig, og dertil var en Samtale absolut nodvendig. Bjerg, strækningen ved Sorede paa den spanske Grændse skulde være Samlingspladsen. Fem spanske Flygtninger og nogle Franskmænd vare ukloge nok, til at troe hine Hytlere, og bleve afhentede af dem til det betegnede Sted, Hytten las Mousqueras i Hr. Barnadaes Skov, omtrent en halv Miil fra den spanske Grændse. De ankom dertil den 11te Octbr. ved Midnat; efterat de havde hvilet et Øieblik, sagde den Ene af Agenterne til dem: "Venter her paa mig jeg vil hente vore Venner, der ikke ere langt borte Kort efter kom han igjen og sagde: "Vore Venner ere her." De stode op for at omfavne dem; men til deres Bestyrtelse saae de sig omringede af Bevæbnede, som satte dem Bayonetten for Brystet. En af Spanierne raabte: "Vi ere solgte!" men en Franskmand bemærkede, at de jo vare paa fransk Grund og kunde redde sig. Beskyttede af Mørket forsøgte de at flygte; men Spanierne, som bestode af Poxos de la escuadra Gendarmer), gave Jld paa dem, og to af dem bleve haardt saarede. Nogle undkom, saa at kun 6 eller 7 blev tagne fast, deriblandt en Franskmand. Det maa bemærkes, at de præsumerede Sammensvorne vare ubevæbnede."Et saa nedrigt lumsk Overfald tilføier Cour. Jr. - en saadan Gebretskrænkelse, vil dog vel ikke billiges af den franske Regiering, og det nærværende Ministerium vil dog vel have Mod til at forlange en eclatant Satisfaction af Spanien og Udleveringen af Mennesker, der ere blevne fængslede paa fransk Grund." Hermed synes en senere Begivenhed at staae i Forbindelse. Den 20de og Alde Octbr. hæftede de franske Gensdarmer i Pamiers, ved Diligencens Ankomst fra Pyrenæerne, flere Spaniere og to Franskmænd blandt hvilke den Ene blev kjendt som Commandeersergeant ved det i Pamiers garnisonerende 41de Linieregiment. De Reisende syntes meget forhausede over denne Forholdsregel, men gjorde dog m gen Vanskeligheder og lode sig i vel escorterede Vogne transportere til Fængslerne. Gensdarmer er grebe ogsaa en vis Garette, der, klædt som en Catalonier, var ankommen med den samme Diligence. men denne værgede sig med Magt, talte Gensdarmerne haardt til, og blev, efterat have produceret sit Pas, frigiven. Siden den Tid staaer der bestandigt en Piquet ved Diligenens Afstigeqvarteer. Meningerne om denne Tildragelse ere forskjellige; dog troe de bedst Underrettede, at det Hele er skeet paa Grevdespannas Reqvisition. Bladet France merictionale siger: "Hvem er denne Garette den reiser i Frankrig med et Pas, som Gensdarmeriet respecterer, med Arrogance foreviser det og gaaer bort som en Mand der føler sig fornærmet ved Mistanken, men af Godhed tilgiver Feiltagelsen. PierreGarrette, med Tilnavnet Perruque er Grevdespannas Hovedleverandeur, en Bandit, der for faa Dage siden kom igjennem Dalen Andorra og udplyndrede Landsbyepræsten i Conque du Tremp. Den Gang stod han i Spidsen for en Bande paa 70 Mand og fik 14 Fr. om Dagen. Hvem har udstædt det Pas, som Garrette førte med sig? Det vide vi ikke; men det maa dog være viseret af en fransk Ovrighed; thi Gensdarmerne, som anholdt ham i Pamiers vilde ikke have været saa høflige imod ham, hvis han ikke havde været forsynet med et "aisser passer i bedste Form. Sandsynligviis er han i dette Øieblik her i Toulouse. Han vil drage igjennem en Deel af vore sydlige Departementer, for endnu at lokke nogle Offere til Grændsen og forøge Antallet af dem som Cataloniens Tyran har i Sinde at slagte i et Øieblik, hvor man skulde troe at han burde søge at sikkre Spanien en mindre urolig Fremtid. Den cataloniske Audiencia (Overret) havde for nogen Tid siden indgivet en ærefrygtsfuld Forestilling til Kongen af Spanien angaaende Grev d'Espannas Tyrannie og hans despotiske Overtrædelser at af alle Retsformer. Efterat have overveiet denne Forestilling i Conseilet, sendte Ministrene den til Castiliens Raad. Dette indhentede Grevens Erklæring over Sagen, hvori det fandt Spor af saa meget personligt Fjendskab, at det erklærede sig for Audiencia. Men Grevens Venner vidste saa vel at anvende deres Jndflydelse paa Monarchen, at denne skrev paa Randen af Dommen: "Ale conforme al conde de Espanne. (Jeg er af Grev Espannas Mening.) Da Greven havde modtaget denne kongelige Beslutning, tilsendte han Audiencia samme og lod ved Buddet mundtligt tilføie, at han, da han ingen Skriver var, ikke vilde spilde sin Tid med at skrive; men at de Herrers Bisiddere skulde erindre, at Galgen endnu stod paa Esplanaden, og at han, hvis det blev nødvendigt, agtede at lade dem Alle hænge i den fra Præsidenten til den sidste Raad.