Berlingske Tidende, 1792-12-07
Christiania, den 1ste December. Den 25de i denne Maaned ankom en Estafettelfra Kiøbenhavn, efter Hs. Kongelige Høihed Kronprindsens Ordre, til Stiftamtmand Kammerherre Moltke, med den glade Tidende, at hendes Kongelige Høihed Kronprindsesse Marie var lykkelig nedkommer med en Prindsesse. Samme Dag opvartede Byens Magistrat og Representantere Hr. Stiftbefalingsmanden, ligesom Mlitair=Etaten Hr. Genetal Major v. Wackening; om Aftenen blev foranstaltet offentlig Bal og Soupe, hvor 150 af Byens Civile og Militaire under Sang og Fonderaab yttrede deres glade Følelser for begge Deres Kongelige Høiheder; hele Byen var illumineres til langt ud paa Natten, indtil mindste Hytte udmærkede sig ved dette Frydetegn. Dagen derpaa kom alle Byens Kongelige Betientere, Standspersoner og fornemme Borgere til Hr. Stiftamtmand v. Moltke og de Militaire hos forbenævnte General Major v. Wackenitz, for at nedlegge deres Lykynskninger i denne Anledning, hvorefter alle bleve beværtede til Middag og Aften af Hr. Stiftamtmanden, ligesom alle Militaire af Hr. General=Majoren. Byens begge Borger Compagnier paraderede under Maaltidet for Hr. Stiftamtmandens Hotel og hele Selskabet forføyede sig fra Borde, ed til Borgerskabet og den store Mængde Tilskuer, for at deeltage med alle i Dagens Høytidelighed; Borgerskabet gaetredobbelt Salve, hvorefter fulgte et skingrende Lykønske ningsraab fra alle Tilstædeværende. Den 28de blev Fæstlige biden fortsat Middag og Aften, i den talrige Halsdans Klub, som havde indbudet Stiftamtmanden, Generalitetet og Commendanten, der blev under opførte Musique, Panker og Frompeters Lyd, bestandig Løsning af Kanoner og Sang. indtil langt ud paa Natten, i fuldkommen Harmene, er dret alt med Skaaler og Fryderaad, hvilket alt kiendelig vist hvor høyt Kongehuset elskes, og den for Norge dyrebare Kronprinds, hvor meget dette Folk skiønner sin Lykke i Sammenligning med andre. Den til Høitiden forsattede Sang, var følgende: 1. V. Glad - o hvor glad det Budskab lyder, Fra Kronens Borg til Klippens Søn. Marie Kongehuset fryder, Din Lykke er Dit Hirtes Løn. Naar Fredrik tæller glade Stunder, Da stiger Glæden i vort Bryst: "Vi kiende Ham - er det da Under, "At Han blev Normænds Haab og Lyst 2. V. Trygt skal Din Æt vort Jepter fore, Det svarge vi, som hade Svig; "Naar Normand svoer, hvortor Dig røre: "Hvortvang Dit Folk - Vi gav os Dig. Du Fader er lyksalig Fader, Ved dette Navn hvad føle vi"At saadan Mand man et forlader : Det sværge vi - den Eed er frie. Et Tvedragts Aand har her sit Sæde, Det hele Folk er stemt som vi "Almindelig er Norges Glæde, Thi alt er idel Harmonie. "Dybsindig Pop, du rettest lærer, "At Formen udgiør Daarens Krig, "Det bedste er, naar den regierer, "Hvis skyldsele Barm er uden Svig. Endog have forskellige Corps, saasom den oprettede Live, af Borgere og af Bønderne i Aggers Sogn, da Kronprindsen glædede Christiania med Sin Nærværelse, givet Travtementer for at yttre deres Glæde. En af Byens agtværdige Borgere har ikke troet bedre at kunde bevidne sin Deeltagelse i i denne, end ved, uden at tilkiendegive sit Navn, at fremsende til Stædets Fattige en betydelig Gave. Saaledes skiønne vi her vores Lyksalighed under en dydig og fornuftig Fyrste, som troer Sin egen uadskillelig fra Folkets.