Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-03-06
Hs. Majestæt har imidlertid maattet exemplarisk bestraffe saadanne onde Raad og onde Meeninger, og har derfore berøvet ham sin Værdighed, saa at han nu kun maae bære en Mandarins Knap af 6te Klasse, ogsaa er han bleven forviist til den ottende Tartariske Horde Schehha=Urb og indskrevet i dens Lister. Jmidlertid er han dog ikke berøvet al Trøst og Haab; thi det hedder videre i Reskriptet at dersom han kan i otte Aar afholde sig fra at begaae nye Streger, saa kan han paa nye stige i Veiret til sin tabte Rang (men hvad om han nu begik dem i det 9de Aar, der forekommer bestandig noget i de Nationers Forhold, som ikke ere af Europæisk Udspring, som synes at forraade en svagere Forstands Styrke.) – Der gives kun som fagt et Land i Europa, hvori Ministerialforandringer ere hyppige og paafaldende; i de øvrige foregaae de kun sieldent; Regenterne vælge deres Ministre med Forsigtighed, beholde dem længe og afskedige dem først efter moedent Overlæg, et Kiendemærke paa en god Regiering; et saadant Forhold udviser ogsaa den nye Storhertug af Baden, endskiøndt han har yttret at han i mange Deele er misfornøiet med sin Forgiængers Statsbestyrelse, saa er han dog langsom til at forandre den; han roses som en tarvelig, arbeidsom og liberal Fyrste; han følger den Skik at invitere Embedsmændene og andre Personer af Reputation til sit Taffel for at faae Leilighed til ved Samtaler med dem at lære at kiende dem og ved dem at kiende Staten. – Naar Kiærlighed, til Fred boer i Regenternes Hierter, naar de ere besiælede af den høie Følelse, at det er deres store Kald at være deres Landes Fædre, hvorledes skal da Krigens Luer blive antændte, deres giensidige Tillid til hinanden behøver kun at tiltage noget, saa ville de alle foreenes om at lette deres Undersaatters Byrder ved samtlig at formindske deres Armeers Størrelse. Endnu ere de staaende Krigshære Staternes største Tyngde; i intet Land er vel den militaire Anspændelse større end i Preussen, som den mindste Magt imellem de store, dog forkynder os den Berlinske Statstidende, at den Preussiske Armee ikke koster 33 Millioner Rdlr. om Aaret at underholde, som det var angivet, men kun 22 Millioner. – Den Franske Lærde Dupin, som nyelig har gjort en videnskabelig Reise i England fortæller: at den bekiendte General Congreve, som er den virksomste Forbedrer af det Engelske Artillerie, og som er saa bekiendt af Opfindelsen af de Raketter, som bære hans Navn, skal have sagt til Storfyrste Michael da han var i England, at havde Krigen varet ved, saa haabede han, at han skulde have bragt det saavidt med sine Opfindelser at den Engelske Armee kunde have undværet Kanoner og Geværer. (Vi ville haabe, at vi for en lang Tid ville komme til at undvære slige Opfindelser.)J Mangel af Krig i Europa maae man derfore tage til Takke med Oprøier, derpaa er da ogsaa sielden Mangel. Den Franske Ungdom pleier især at være lidt overgiven. J vore Opdragelses Huuse, skriver man fra Paris, udbryde i denne Tid store Jnsurrectioner imellem de smaae Elever; nyeligen have de offentlige Blade omtalt en saadan Begivenhed; et nyt Oprør er udbrudt i et Jnstitut i Paris; Disciplene faldt paa det Jndfald at forskandse sig i et Værelse og der saalænge at forsvare sig til det Yderste indtil man opfyldte deres Forlangende: Bestyrerne gjorde intet videre derved end at lade ved en Snedker Forskandsningerne gjøre endnu tættere, hvilket snart havde en Capitulation til følge. – Det er derfore ganske vel betænkt at man i Frankerige søger at lede Ungdommens Følelser den paa ædle Formaal, saaledes existerer i dette Land et velgjørende Selskab af Børn for at hielpe fattige Oldinge; Mad. Dupont de Remours stiftede det i Aaret 1803 for at vænne Børn til Velgiørenhed. Hvert Barn, som vil være Medlem af dette Selskab maae bidrage 2 s. daglig, og maae vedblive det i et Aar. Børnene udvælge en Præsident, Vicepræsident, Secretairer og en Skarm ster for deres Selskab; de besøge de Fattige med deres Forældre, meddeele Selskabet Beretning om disse Besøg, understøtte de Gamle med Klæde, og forarbeider dem selv saavidt det kan gaae an. – Det værste er ellers i Frankerige at det er ikke blot de smaae Elever, som giøre saadanne store Oprør, men imellem ogsaa de store, i Montellier have Studenterne gjort saa slemme Spektakler paa Theatret, at 50 Soldater maatte rykke ind med dragne Sabler, hvorved nogle Personer bleve saarede og andre arresterede. Studenterne forlangte derpaa deres Kammeraders Løsladelse og andre Jndvilgelser, og da det ikke kunde blive tilstaaet saa forlod den største Deel Universitetet ligesom de Göttingske Studentere i Fior.