JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-18
Udtog af en Skrivelse fra Schlesvig af 15de October 1808. "Det er med megen Fornøielse at jeg kan meddele Dem den Efterretning, at Blod gangen, som grasserte paa mange Steder, og hvorved mange Mennesker bortdøde, nu saa betydeligen har aftaget, at kun faa Personer ere angrebne deraf. Denne Syge var egentlig mere epidemisk end smittende. Den havde ogsaa yttret sig i vor Bye, men for at hindre dens videre Udbredelse, traf Overretten strax den hensigtsmæssige Foranstaltning, at ingen Liig mere maatte begraves i Kirkerne, og at der i Byerne sørgedes for, at Begravelserne, saa meget mueligt, skeede udenfor Byen; at Børn af de befængte Huse er maatte tilstedes Adgang i Skolerne, at man ei maatte forsamle sig i eller udenfor Huset, hvor nogen var død af bemeldte Sygdom &c. - Pastor Schmidt i Tøndern er i disse Dage afgaaet ved Døden, om Blodgang eller en anden Sygdom har forvoldet hans Død, vides ikke. Vor første Borgermester, Conferentsraad Bruyn, er, efter Ansøgning, i Naade bleven afskediget fra sin Post, som han i en lang Række af Aar havde beklædt, og Hr. Geheime-Conferentsraad og Amtmand von Ahlefeldt er af Hs. Maj. Kongen allernaadigst bleven udnævnt til Oberdirector for vor Stad. Kammerherre, og Amtmand over Holbeks Amt, Baron af Adeler, er af Hs. Maj. Kongen allernaadigst bleven udnævnt til Stiftamtmand over Fyen og Amtmand over Odensee Amt. Den Mangel, som siden nogen Tid har været her paa de saakaldede sorte Jydepotter, er nu nogenledes afhjulpen, da en Ladning af denne Artikel er ankommen her til Staden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-18
J Middags solgtes paa Børsen ved Auction efter Grosserer Lauritzens afdøde Enke, en Sum af 10,000 Rdlr. Spec. i transportable Stats fonds, lydende paa Specierenter 4 PC., for 130 til 131 Rdlr. pr. 100 Rdlr.; en Brandcasse-Annuitet, stor 400 Rdlr., for 342 Rdlr.; 10 Actier i det almindelige Brandassurance-Comp. for 106 til 107 Rdlr. Stykket, en heel Actie i SøeassuranceComp. for 360 Rdlr., og 4 halve dito for 184 Rdlr. Stkt., en Police i Bryghuset ved Langebro, m. v. 1803 Rdlr. - Foruden Kjøbesummen betaler Kjøberen 3 PC. i Omkostninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-18
Stavanger, d. 24 September. En Engelsk Fregat, som den 11te d. M. laae tæt uden for Hitterøen, satte 3de armerede Barcasser ud, og med samme roede til Landet, hvilket skeede medens Beboerne vare i Kirke, Kjøbmand Lemvig, Divisions Chef sammesteds, fik i en Hast 45 bevæbnede Mænd samlede, med disse ilede han ud til de yderste Skiær, for at forhindre deres Jndløb i Havnen Rasvaag, hvor han boer, og hvor et ham tilhørende, Dagen forud af Stabelen løbet Caperskib laae. Da de fiendtlige Barcasser kom dem paa Skud nær, lod han fra sin Baad affyre en 4 Pundig Canon mod dem. De angrebe ham derpaa samlede, men hans Folk, som vare fordeelte paa Skjærene, hilsede saa godt paa dem, at efter flere Salver fra begge Sider og efter gjort Signal fra Fregatten vendte de om igien; der blev tydelig seet, at nogle Engelske faldt, men paa vores Side fik ingen Skade, uagtet de Engelske fyrede med Skraae fra deres Barcas Canoner. Efter første Salve raabte de Engelske Hurra, men da de vendte om, raabte vore 3 Gange Hurra, og forfulgte dem lige under Fregattens Canoner Postefterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-18
Efter de seneste Beretninger er Marchal Ney d. 26 Sept. rykket ind igjen i Bilbao, hvorfra den Spanske General Blacke, da han erfor at de Franske nærmede sig, hurtig drog sig tilbage. Man føier til, at Marchal Bessieres har slaaet Gen. Castannos, der vovede at angribe ham i hans Positioner, 1 Miil fra Miranda, og taget 6000 Spanier til Fanger, som vare blevne afskaarne. Gen. Blakes Bevægelser synes at have staaet i Forbindelse med Engellænderne, som havde lovet at landsætte en betydelig Magt paa Kysten, for at fortrænge de Franske fra Ebro, men, efter Sædvane, svige de deres Løvte. Alt hvad man ellers hidtil veed angaaende Spaniens Anliggender grunder sig deels paa officielle Efterretninger, deels paa Rygter, som det ikke lønner Umagen her at gjentage. Det hedder ogsaa, at Kongens Hovedqvarteer er i Vittoria, Marchal BessieressMiranda og Marchal Neys i Bilbao. End ikke paa Grændserne af Spanien vides i Frankrige noget paalideligt angaaende det, der foregaaer i dette Naborige. Veien fra Toulouse til Narbonne og derfra igjennem hele det sydlige Frankrige oplives imidlertid meget af de til Spanien marcherende Tropper. Marchal Victor var endnu d. 6 Oct. i Paris, men afreiser med det første til sit Corps i Bayonne. Man mener, at de Franske Armeer for det første ville forblive rolige i deres Positioner, for paa engang at kunne virke med al muelig Eftertryk. Befæstnings-Directeuren i Bajonne har faaet befaling, at lade forfærdige 60,000 Sandsække. - Medens man saaledes er i Uvished om Begivenhederne i Spanien, finder den offentlige Nysgierrighed sig ikke mindre utilfredsstillet red de Efterretninger, man hidtil har havt angaaende Resultaterne af Keisermødet i Erfurt. J Berlin haves den Efterretning, at der ved Russisk Mægling er sluttet en Tractat imellem Preussen og Frankrige, til Fordeel for Preussen; at Keiser Napoleon i en yderst smigrende egenhændig Skrivelse til Dronningen af Preussen, som Giensvar paa det Brev, den Russiske Keiser paa denne Regentindes Vegne medbragte fra Kønigsberg til Erfurt, høitideligst har lovet, snarest at opfylde hendes Bønner og Begjeringer; at Keiser Napoleon vil eftergive Preussen den endnu tilbagestaaende Contribution af 68 Mill., der ere blevne begierte som Erstatning for hans Troppers Underhold, at han vil afstaae fra sit Forlangende, fremdeles at holde Fæstningerne Stettin, Castrin og Glogan besatte af sine Tropper. Officielt vides angaaende alt det intet, uden at der til Fordeel for Preussen er sluttet en Tractat. Statspapirerne vedblive at stige, og i Berlin gaaer det Rygte, at der med Engelland skal aabnes Fredsunderhandlinger. – Leiren i Nærheden af Nürnberg er brudt af, og alle der forsamlede Bayerske Tropper ere gaaede i Cantonnering. Ogsaa Tropperne i Leiren ved Augsburg ere gaaede i Cantonnering. - J Erfurt ere i denne Tid 2 Keisere, 5 Konger og 71 andre førstelige Personer. – Fra Porcellainsfabriken i Erfurt er der atter afgaaet mange kostbare Effecter. – Huset Mecklenburg har i Amsterdam aabnet et Laan af 400,000 Fl. - Prinds Henrik af Preussens efterladte Enke er død i Berlin i en Alder af 82 Aar og 8 Maaneder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-18
Foruden de til Amsterdam sidst ankomne Skibe, er der nu atter ankommen to andre, med en Ladning af 4000 Kister, der, som man forsikkrer, ville faae Tilladelse at losse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-18
Den berømte Danser Vestris den Ældre er nylig død i Paris i sit 77de Aar. Hvor stor en Konstner han end var, overgaaer hans endnu levende Søn ham dog og er hidtil bleven erkjendt for den største Danser i Europa. Denne fordunklede i en lang Tid endog de bedste Konstnere, saasnart han kun lod sig see paa Skuepladsen. Men i de senere Aar har ogsaa han faaet en farlig Medbeiler i Dansereren Deshayes. Denne, som langt overgaaer ham i legemlig Skjønhed, synes at være nær ved ogsaa at naae ham i Konst. Et Pariser Blad sagde for nogle Aar siden om ham: "dersom Vestris, som hans Fader pleiede at sige, er Dansens Gud, saa maa man dog tilstaae, at Deshaves ogsaa allerede i det mindste staaer med den ene Fod paa Alteret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-18
Spanien (fortsat, f. No. 99 og 104 forrige Aarg. og No. 2 d. A.).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-18
Foruden Agerdyrkning og Qvægavl drive Spanierne 3) Viinavl og Havedyrkning. Begge ere af megen Vigtighed for Landet, og dog er ingen af den bragt til den Fuldkommenhed som Clima og Jordbund kunde tillade. Den egentlige Viinavl i Spanien er neppe ældre end 50 Aar. Vel dyrkede Maurerne Viinranken, men kun for Druens Skyld.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-18
Valencia leverer det meeste og Grenada det bedste Silke. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Ra Sjette Aargang. No. 4. Udgivet og forlagt af J. Werfel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Höeckes Enke. Løverdagen den 22 October, 1808. Hvilke moralske Sygdomme herske paa denne Tid, Hr. Udgiver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Vor uforglemmelige Tode havde i sine Sundhedstidender, hvis idelige Titelskifte var et sandt Billede paa den menneskelige Ustadighed, en staaende Artikel, som han kaldte: hvilke Sygdomme herske paa denne Tid." Med sit sædvanlige Lune viste han deri, hvilke farlige Fiender Hovedstadens Jndvaanere fra den physiske Side havde at vogte sig for, og med hvilke pharmaceviiske Vaaben man skulde kjempe, naar man uheldigviis stødte paa een af disse Sundheds=Sappeurer. Denne Artikel var en Cours Seddel for vore practiseren. de Læger, hvoraf de kunde see Sygdommens stigende og faldende Cours, og paa et Haar beregne, hvor mange PC. f. Ex. Feberen var bedre end Gig ten i deres daglige Praxis. Om den ellers har forbedret den offentlige Sundhedstilstand, og om overalt Todes og hver anden Sundhedstidende har bidraget noget til Folks Sundhed, kan jeg ikke bestemme. Jeg for min Deel har altid havt en Fordom mod de fleste Ting, der begynde med Prædicatet Sundhed, og har ligesaa svage Jdeer om Sundhedspolitie, Sundhedscollegier, Sundhedsbøger som om Sundhedschocolade, fordi jeg staaer i den, maaskee vrange, Formening, at disse Ting hidtil ligesaalidt have gjort nogen Dødelig sund, som Konstneren Huseland ved sine Konster nogensinde har forlænget noget Menneskes Liv et eneste Minut.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Jkke en eneste af Todes Vittigheder bortbytter jeg for alle hans medicinske Raad, og jeg er vis paaat hans Luner have cureret hundrede Gange flere Mennesker end alle de Piller og Draaber, han i sit lange og virksomme Liv har ordineret. Neppe have Kjøbenhavns Jndvaanere været sundere, da han helligede deres Sundhed sin frugtbare Pen, end de ere nu, thi det gaaer med Sundheden som med Sandheden, naar man begynder at skrive for Sandheden, er den sædvanlig allerede paa Af marchen, og naar man begynder at skrive for Sundheden, ere Folk sædvanlig allerede Skrantninger. Hippocrates var, efter Celsius's ForsikTing, den første, der opfandt Diætersken eller Gundhedslæren, havde han levet i vore Dage, skulde man næsten fristes til at troe, at han havde udtænkt den for at forøge sit Praxis og komme til at kjøre i en CarosMed al den Respect, jeg hidtil har havt for de store Konstnere, som Folk betroe Gjenstanden, for al deres Møie her paa Jorden, den besynderlige Kjæledægge, der kaldes Livet, til Reperation som deres Uhr til Uhrmagerne, saa har jeg, hvor parador det end maatte synes, altid troet, at det er meget lettere at curere Sjelen end Legemet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Uagtet jeg endnu ikke har seet hvad Efterverdenen har gjort for mig, vil jeg, for at bevidne den min Erkjendtlighed, dog nedlade mig til at give efterfølgende lille Fragment af min Sjelelægevidenskab til Trykken, og tillader Dem, Hr. Udgiver, at pryde Deres Blade dermed. Hvilke moralske Sygdomme herske paa denne Tid, De fleste Febre, der i denne Tid herske, ere et Slags Smiger- og Krybefebre. Af disse gives der baade een Dags, to Dags, ja lige til fjorten Dags. Det ustadige Veir i Politiken har hidtil været en Hovedaarsag dertil. Patienterne kunne i Feberanstødet umuelig holde sig opreist, men kryde langs med Gulvet som en veldresseret Hund. De tale ogsaa meget over sig og faae Krampe hver Gang de høre Ordet Sandhed eller Frimodighed nævne. Man har intet andet Middel for denne Sygdom end et vist Arcanum, som kaldes Tiden, og er et meget probat Raad for de fleste Sjelesygdomme. Det har endog cureret mange, som nu lide af Smiger- og Krybesyge, for den modsatte Syge, som kaldes Frækheds- og Dadlesygen, og for adskillige Aar siden grasserede stærkt, især i den litteraire Verden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Den saakaldte Guldsot hersker nu blandt Folk af alle Stænder, Patienten faaer ordentligen Hjerteklappen, naar han hører, at nogen er rigere end han, eller at een af hans Colleger har vundet meget. Denne Hjerteklappen er forenet med en utaalelig Tørst efter Penge, som, naar den ikke i Tide lædskes, gjerne ender sig med en tærende Syge, Galdefeber, Apoplexie &c. J den sidste Tid har den grasseret meget blandt Handelstanden, og ikke faa ere blevne et Offer for denne Sot. Et godt Huusraad ere to Unzer Nøisomhed " koldt Vand at tage hver Gang man føler et Anstød af Sygdommen. Men denne Medicin er næsten ikke at faae mere i Kjøbenhavn og de fleste vaande sig desuden for at tage den som for 400 fortida. Rangingen er i denne Tid en herskende Feber, som angriber Folk med Benauelse, Hjerteklappen &c. hver Gang de høre, at nogen af deres Venner og Bekjendtere have faaet en Titel eller Rang. En Knivsmedmadame blev nylig saa betaget af denne Sygdom, da hun pludselig fik at vide, at en Nabomadame nu blev kaldet Frue, at hun faldt fra den ene Besvimelse i den anden, og døde efter nogle Dages Forløb. Konsten har endnu ikke udfundet nogen radical Cur for denne Syge. Man har vel prøvet paa, at raabe Patienten den Titel, som har foranlediget Sygdommen, saa længe i Øret, til at han kom til sig selv igjen. Men hos Knivsmedmadamen vilde det i det mindste ikke hielpe, thi uagtet to Vægtere, der ere bekjendte for at brøle som Tyre, raabte hende over hundrede Gange i Øret: "Fru Annike! De er bleven Frue!" var og blev hun dog stendød. Et Slags Prikkenheds eller Krillesyge, har nu allerede ustandset hersket siden Aaret 1799. Den Syge fornemmer et Slags Krillen i alle Lemmer, naar nogen vover at tale noget om ham, som har mindste Skin af Dadel. Den har endog angrebet Folk af de simpleste Classer, som i fjerneste Henseende kunne henregnes til Embedsmænds Tal. Selv Favnesættere, Maalere, Vragere a. faae et Anstød af denne Syge, naar nogen vover at tale om Stikpenge, urigtigt Maal, og anden Svig. Aarsagen til Sygdommen ligger deri, at de fleste Siele ved alt for stor Ømhed for deres offentlige Agtelse, nu ere blevne saa forkjelede, at selv de, der vare saa bomstærke at de tilforn kunne taale de største Kulinger fra Sandhedens høiere Regioner, nu faae ondt for Brystet ved det mindste Aandepust. Denne Sygdom lader sig umuelig curere, saalænge man ikke søger at vænne Sjelen igjen til gavnlig Haardforhed, og til at taale Sandhedens forfriskende Pust, uden at den just behøver at indsvøbe sig i en Ræveskindspelts. Glimresygen grasserer meget stærkt og har siden Krigens Udbrud snarere tiltaget end aftaget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
J gamle Dage var den ligesom Podagra, Adelens udelukkende Eiendom, men i nyere Tider har den ogsaa udbredt sig blandt de simpleste Borgerfolk. Man har længe anseet den for en Følge af den gyldne Aare, som gjennemstrømmer hele Kjøbenhavn, men ved nøiere Undersøgelse har man fundet at denne Aare har ligesaa ubeføiet, som Hemorrhis i Medicinen, faaet dette gyldne Navn, og at man med Grund her kan sige: "det er ikke alt Guld, som glimrer. Ogsaa denne Syge kan intet curere bedre end Tiden. Den forsvinder af sig selv, naar det Glimmer, der giver den Næring, ved passende Laxativer og Vomitiver er bortført. Jeg afbryder her mit Brev, men forbeholder mig at fortsætte det i eet af Deres næste Blade. Deres hengivneste &c. Hyrdindens Klage. Efter en tydsk Sang. (Til Melodien af Mozarts Menuet i Don Juan.) Ved dette Minde. Taarer nu rinde; Ved dette Minde. Hyrden jeg fandt. Sallige Dage. Vender tilbage; Salige Dage, J som forsvandt, Bog, i din Skygge Hviled vi trygge; Bog, i din Skygge, Hviler hans Støv. Giv mig tilbage Min tabte Mage; Giv mig tilbage. Elskede Støv, Hvad os i Livet. Helligst blev givet, Elskov i Livet Skienked, mig ham. Grusomme Skjebne. Graad ei afvæbner; Grusomme Skjebne. Røved mig ham. Dræbende Smerte, Knuus da mit Hierte, Dræbende Smerte Skienk mig min Ven! Dybt i det Fierne Vinker min Stierne; Dybt i det Fierne Stunder jeg hen. Chr. Molbech. En mørk Tale. Ved Hedegard, Justitsraad. tide tænke Du paa mig, Hvis ei det skal fortryde dig; Og har Du samlet mig med Sved og Møje, Da rør mig ikke, gjem mig nøje, Du ellers – jeg med Vished spaaer - Saa let Gotfolk paa Halsen faaer, Og mangen Ærgrelse det giver Naar der Forventning skuffet bliver. For Storm og Slud jeg skaffer Ly Men for at være sikker paa, At andre mig af Dig kan faae, Du ofte sees til kierlig Næste tye. En Egenskab jeg har, den er heel underlig, Jo mere Du ophøjer dig Jo dybere jeg plejer og at falde. Og vil du dig i Midten holde, Da stiger jeg saa det har Klem, Og daler atter strax igien Hvis Du gaaer ned i Kielderen. Gaarde efter det Franske) Min Længde er een Fod, min Brede ligesaa, Og dog en Fiirkant Du af mig kan aldrig faae. Hedegaard.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Ved den indre Omførsel bliver i Øvrigt foruden Told forordningens Bestemmelser herefter at lagttage: At Toldbetjentene paa Varernes Afsendelses Sted ufortøvet underrette Betjentene paa Bestemmelses Stedet om Afsendelsen til Lands eller Udskibningen til Søes, paa det at disse ved Varernes eller Skibets Udeblivelse kunne foranstalte fornøden Undersøgning. 2) At ingen Varer, som føres enten landvært eller fra andre Toldsteder i Dannemark og Hertugdommene søvært, maae indgaae til de Danske Steder som frigjorte, med mindre de ledsages med Toldseddel, som bestemt opgiver Numeret i Toldbogen, under hvilket, og Dagen, paa hvilken de ere fortoldede, at denne Fortoldning ikke er ældre end eet Aar, og at paa Toldsedlen tilligevedføies Toldopsynets Attest for, at Varerne skjønnes, at være af de samme, som under det opgivne Numer ere blevne fortoldede. Fra denne Bestemmelse undtages: a) Fremmede og frigjorte Varer fra Kjøbenhavn til andre Steder i Riget, med hvilke Varer forholdes som hidtil, og b) Brugt Flyttegods, skjønt fremmed s. 4. Enhver, som befindes at udføre eller at lade udføre, at indføre eller at lade indføre de heroven for i §. 1 og 2 nævnte Varer, forbryder ei allene Varerne eller deres Værd, men desuden en lige Sum med Værdien, hvilken Sum tilfalder Anholderen. J Mangel af Mulcternes Betaling forholdes med deres Aftjening efter Forordningen af 6te December 1743. - Derefter alle og enhver kunne vide sig at rette. Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 14 October 1808. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R. (L. S.) Malling. Erelsen. Tønder Lund. Stand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Til det Kongelige Admiralitet er af Hr. Commandeur Krieger, Commanderende over Roeslotillen, indsendt følgende Rapport: "J Gaar d. 20de Kl. 12. om Middagen ankom jeg til Dragøe med Roeflotillen, og forefandt at den ankomne Convoy var indløben til Malmøe, og at de paa Grund staaende Skibe under Svensk Side vare dækkede af den Svenske Roeflotille. - Et Engelsk Linieskib var paa Bugten, og styrede Cours, for at søge ind til Malmøe. Jeg besluttede derfor at attaqvere det fiendtlige Linieskib, og derefter at forsøge at opbrænde et Skib, som stod paa Middelgrunden inden for Saltholms Grunden. Da det fiendtlige Linieskib bemærkede, at han af Roeflotillen var afskaaret fra Malmøe og ikke kunde undgaae Attaqven, vendte han Syd efter. Roeflotillen vedblev at forfølge ham indtil Kl. 4 om Eftermiddagen, da Linieskibet var nødsaget at vende for Falsterbo-Revet, hvorpaa Attaqven paa Roeslotillen begyndte og vedvarede uafladelig til Kl. 6 1/2, da Mørket bød mig at samle Roeslotillen, forat gaae tilbage til Dragøe, hvor jeg ankom med hele Roeflotillen Kl. 11 om Aftenen. Jeg fandt da, at de Svenske selv havde sat Jld paa de paa Grund staaende Skibe. – At det fiendtlige Linieskib har liidt meget, var øiensynligt. – Roeslotillen havde 28 Døde og 36 Blesserede, blandt hvilke sidste Maanedslieutenanterne O. Kierulff og Gedde, der begge udviste i Attaken at være fortiente Mænd. – De samtlige Herrer Officierer og Mandskab udviste Jver for Hs. Majestæts Tjeneste, og slagets Ære overgaaer min Anbefaling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Siden General-Superintendenten over Hertugdommene Schlesvig og Holsteen, Hr. Struensee, afgik ved Døden i Aaret 1791, vare begge Superindenturerne adskilte: det i Slesvig var overdraget til Generalsuperintendent Adler, og det i Holsteen til Generalsuperintendent Callisen. Efterat den sidste var afgaaet ved Døden i Aaret 1806, ere nu begge Embederne forenede af interim, og deres Bestyrelse betroet til Generalsuperintendent Adler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Til Christiansand ere to meget rigladte Engelske Priser blevne opbragte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Ved Priisretten for Aalborg Stift ere følgende, af Caperfører P. Falkenberg til Fladstrand opbragte Skibe blevne prisdømte: 1) Frederica af Gothenborg tilligemed dens indehavende Ladning af Stykgods; 2) Jagtskibet Johanne Charlotte af Bostad i Sverrig, og 3) Jagten, Falk kaldet, ladet med Salt og Puddersukker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Blandt Kjøbenhavns Grosserere subskriberes i denne Tid for en Sum Banco, der allerunderdanigst skal tilbydes Hs. Maj. Kongen som et Laan For 18 Tønder Guld er allerede tegnet, og een af vore Grosserere har allene subskriberet for 250,000 Ark. Bco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Postefterretninger. Midt imellem den mørke Taage, der hidtil har betaget Menneskevennen hver Udsigt til Rolighed i Europa, synes nu et svagt Fredsglimt at tindre som et Lyn mellem en med tusinde Tordenskyer bedækket Himmel. Fra Frankfurt skrives under d. 11 Oct, at en Russisk Coureer, kommende fra Erfurt, er d. 6te f. M. reist igjennem Staden, for at begive sig til Engelland, hvor han sandsynligviis overbringer Grundvolden for den Fred, der skal underhandles og Keiser Alexanders høimodige Tilbud at være Fredsmægler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Forklaringen over den mørke Tale i forrige Numer er en Prækestoel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-22
Rettelse. S. 43. Lin. 8 og 9: 10 Linier, koste 40 s. læst indtil 12 Linier koste 32 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-10-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. a ForkorskaaSjette Aargang. No. 5. Udgivet og forlagt af J. Werfel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Höeckes Enke. Tirsdagen den 25 October, 1808. Til en Ven paa Landet. Der var engang en Tid, da jeg ikke ønskede mi nogen større Lykke end at leve nogle Mile borte fra Hovedstaden i en landlig Hytte, omgiven af den fri Natur og dens ufordærvede Børn. Ogsaa dette Ønske opløstes i intet tilligemed saa mange behagelige Følelser, der nærede og styrkede mit Haab Naar Sommerens Yndigheder tilforn lokkede mig ud paa Landet, følte mit hele Væsen sig saa trygt. Mit Hjerte abnede ingen Fare paa den lykkelige Øe, som i et heelt Aarhundrede ikke har seet nogen Fiende paa sin velsignede Grund, thi hvor jeg henvendte mit Øie mødte det intet, uden Spor af en velgjørende Fred, Krigsfurien rasede langt borte fra vore Kyster, og kun af Rygtet kjendte vi de Blodsoptrin, der ødelagde Europas herligste Egne. Tryg ved sin Arne kunde Landmanden i sin uforstyrrede Rede glæde sig over en velsignet Høst, som ikke Fienden havde ranet eller hans Heste nedtraadt. Tiderne have forandret sig, min Ven! Der hvor min Sjel tilforn følte sig saa tryg og rolig, finder den nu veemodige Tilbageerindringer fra er henrundet rædselfuldt Aar, da Brittiske Vandaler betegnede hvert Skridt med Ødelæggelse. Min Jndbildningskraft viser mig endnu hine vilde Horder af Britter, Skotter og vanslægtede Teutoner, der spotte og vanhellige min fredelige Fødestavn. Deres dødsprudende Jldsvælg og infernalske Musik døve endnu mine Øren. Jeg priser mig lykkelig, at jeg midt i Hovedstadens Tummel kan glemme alle disse smertelige Erindringer. Store Stæder have den gode Egenskab, at man der lettere end paa Landet kan glemme hvad man ikke uden Smerte kan tænke paa. Man faaer ikke Tid til at overlade sig til Betragtninger, som det rolige Landlive fremkalder. Vi rives bort af Strømmen over Sorgens farligste Skjær, og det skeer saa lynhurtig, at Tanken ikke kan hefte sig paa noget af dem. Behøver jeg at sige mere til Undskyldning for at jeg ikke besøgte Dem i Sommer i Deres lille Villa, Troer De, at jeg uden bitter Kummer kan see Fredens og Dydens Bolig hæret af lumske Fiender, og de hvie, skyggefulde Træer, hvorunder vi saa ofte beundrede de sande Britter Bacon, Shabespear, Thomson, Pope, fældede af deres vanartede Efterkommere, der beskjømme Navnet Britte og Navnet Menneske i lige høi Grad.