Berlingske Tidende, 1831-07-08
- Nouveau Journal de Paris, dette Blad indeholder adskillige moderate Artikler, der sendes det fra det indenlandske Departement; dets Anseelse og Jndflydelse er ikkun ringe. - Af langt større Betydenhed end begge disse sidst nævnte Blade er le Temps. Dette Blad, der begyndte i October 1829, patrocineret af nogle og Halvtredsindstyve Deputerede paa den venstre Side og i det venstre Centrum, havde allerede i April 1831 Ti Tusinde Abonnenter. Dette Blads Stifter og ansvarlige Redacteur er Hr. Jacques Caste, en Mand af udmærkede Talenter, Under det Villeleske Ministerium udgav han en Tidlang tablettes universelles, i hvilke er megen Aand; i den nyere Til har han stræbt, at fralægge sig den Bebreidelse, at han havde solgt dem til Hr. de Villele, som han der havde angrebet. Le Temps erkiender Hr. Casimir Periers Talent og Energie, og ønsker at beholde ham i Spidsen for Ministeriet, men ønsker tillige en Modification af dettes øvrige Medlemmer, og er især Grev Sebastiani, som Minister for det udenlandske Departement, meget gram. - Overhovedet polemiserer det imod enkelte Ministeriets Forholdsregler, thi det vil haandhæve den Mening, man har om det, at det giør fælleds Sag med den venstre Side i Deputeretkammeret. Sit Culminationspunkt havde dette Blad uden Tvivl naaet under Lafittes Ministerium, da det i en Række af Artikler med udmærket Talent udviklede Spørgsmaalet og Krig og Fred, der dengang hørte til Dagens Orden. Ogsaa indeholdt det dengang nogle særdeles interessante Stykker af den berømte Politiker, Ex bispen Abbed de Pradt, i hvilke den store Skade, som Julii. revolutionen havde tilføjet alle sociale Forhold i Frankrige, med stor Skarpsindighed lagdes for Dagen. - Heller ikke Constitutionne, kan nu ubetinget betragtes som et Oppositionsblad; i Henseende til mange Spørgsmaale træder den paa Ministeriets Side, eller tager, naar den ikke vil udtrykke sig bestemt, aldeles ingen Deel i Dagens Politik, overhovedet viser dette Blad sig ved alle Leiligheder tilbøieligt til at understytte Ministeriet, saavidt Sligt nemlig kan skee, uden at bryde med Oppositionen, der ideligen angriber den og beskylder den for en vankelmodig Charakteer. - Et aldeles trøstesløst Syn tilbyde de egentlige Oppositionsblade, der hver Dag med frysende Glubskhed angribe Ministeriet og under disse Angreb gaae ud fra Grundsætninger, der under enhver Stasform, selv under den republikanske, maatte kaldes subversive. Alle de Nuancer, ved hvilke disse Blade før adskilte sig fra hverandre, ere nu forsvundne, og de hige i Forening efter eet Maal: at kuldkaste det Bestaaende. Begge de ældre blandt dem, Journal du Commerce og Courrier francais, gaae i deres lidenskabelige Forblindelse saa vidt, at de ofte undertrykke deres bedre Overbeviisning, og undsee sig ved, at erkjende noget Godt hos Ministeriet. Det første af disse Blade indeholder, ifølge dets Titel, endeel Stykker og Finantsvæsenet og Handelen, der have en vis Autoritet; men selv i disse lader den sig undertiden mislede af sin tilvante systematiske Opposition imod den ma rende Finantsminister, og dadler unægteligen gode Forholdsregler, grundigere er dets Dadeel i de talrige Artikler, i hvilke det bekæmper det franske Toldsystem. - Courrier francais har tabt fine bedste Medarbeidere, Keratry, de Pradt og Benjamin Constant, og er nu desto tøileløsere. - Le National, næstefter Tribune, det liberalste Blad i Paris, til hvilket den nuværende Statsraad Thiers for leverede Artikler, der vare skrevne med Aand og Energie, staaer i Forbindelse med den forrige Politiepræfect, Hr. Odilon=Barrot, og redigeres nu af Hr. Carrel nu rigt begavet, men i høi Grad exalteret, Mand. Den vilde Heftighed, hvormed National skrives, er Aarsag til, at dette Blad meget læses af Ungdommen, paa hvilken det yttrer den skadeligste Jndflydelse. - La Tribune, hvori Prof. Daunou, af den yderste venstre Side i de Deputeredes Kammer, arbeider, er et reenterepublikansk Blad, der overgaaer alle de foregaaende i Heftighed. Det beskjæftiger sig endnu, efter næsten et Aars Forløb, uophørligen med de tre Juliidages og Barrikadernes Historie: efter dets Anskuelse ere de, som kæmpede i hine Dage, de eneste der skjønne Statens Tarv, og forstaae hvorledes den bør regjeres. - Som den periodiske Presses høist excentriske Phænomener, bør endnu le Globe og i Avenir omtales. Le Globe, engang, som literariske Blad, Journalismens Krone, er nu Sant=Simonismens Organ; i fine politiske Artikler er Globe et Oppositionsblad, men meddeler ofte Prædikener, som denne ny samøse Læres Tilhængere have holdet. Neppe kan man tænke sig noget meer Forvirret og Bizarrt end en saadan St. Simonistisk Prædiken; den begynder f. Ex. med Patriarcherne, kommer derefter til at tal om den græske Plastik, om Christus, om Middelalderens Bygningskonst og ender med Napoleons, Byrons eller en anden berømt Mands Apotheose. Alle disse beterogene Gjenstande ere knyttede til hverandre med løse Traade, men med en Phantasie og en Veltalenhed, der dog undertiden gjør disse forunderlige Excentriciteter til en interessant Lecture. Komisk bliver Foredraget, naar Udtryk at det gamle og ny Testament anvendes paa Sectens Stifter, St. Simon, der levede og døde i moderne, ja hartad i eventyrlige Forhold. - L'Avenir, hvis Opgave er at betrygge Katholicismen en "Fremtid, blev umiddelbart efter Revolutionen stiften af Abbs Lammennais; man siger om dette Blad, at det skiulet Præstecalotten under Frihedshuen. Det fører altid Ordet for Frihed og Revolution, naar det haaber Fordeel for Katholiscismen: saaledes yttrede det sig i Anledning af Urolighederne i Belgien i Polen og i Jrland; men, da Jnsurrectionen i Pavestaten udbrød, røbede det sig; de Pavelige Undersaatter maatte aldeles ingen Fordring gjøre paa de Rettigheder, om hvis Hellighed 1 Aveniellers taler saa meget, thi her truedes den katholske Kirkes Overhoved med Fare. Blandt Medarbeiderne i dette, med Stifteren, bekjendte store Talent redigerede Blad, ere de to navnkundige Mænd, Baron Eckstein og - de Potter. p. . en.