Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-11-13
Kieler Correspondent melder, at Godseieren Hr. Hirsch feld paa Grosnordsee, har frabedt sig Valget til Suppleant, med Tillæg : "at han vilde have modtaget Valget til Repræsentant." Corresp. bifalder denne Adfærd, og anmærker derved: "En Stedfortræder maa i Grunden være underlig faren, naar han med Eet indkaldes midt i et Møde; har veed Jntet om Forretningernes Gang og Orden, hvori Repræsentanten efterhaanden kan have sat sig ind; veed sin lidet af selve de omhandlede Anliggender, da ingen Offfentlighed ved Møderne finder Sted, og man neppe kan vente at Landdags-Tidenden vil meddele Forhandlingerne i stor Udforlighed. At figurere som medtalt Nul kan ikke være 10 gen Hædersmand behageligt; heller ikke kan det være os Suppleanter om de Stiltiende at gjøre, men om de dygtige Talere. Ligerviis som Hr. Hirschfeld yttrede sig ogsaa nylig en Suppleant fra det Slesvigske, som rigtignok af en anden Grund havde afslaaet Valget. Han meente: det var nødvendigt, ogsaa i Regjeringens Jnteresse, og blev maaskee tilladt: at Suppleanterne indlodes som Tilhørere ved Møderne. Jndsenderen stemmer aldeles overeens dermed, og haaber, at alle Suppleanter ville være enige derom, samt mener: at disse gjorde vel i, hvis de indkom med Ansøgning til Regjeringen om, at indlades som Tilhørere." Herved blive dog to Ting at overveie: om Lokalerne sæt at alle Suppleanterne indfandt sig! – kunde rumme det dobbelte Antal af Medlemmer, de ere indrettede til Og, om Suppleanterne vilde bære Omkostningerne til Reise og Ophold selv, eller: om Statskassen skulde, foruden de 800 til 1000 Rbd. daglig, som Repræsentanterne erholde, endnu udrede ligesaameget til Stedfortrædernes Diæter, Mangen begyndende Repræsentant, – og det ere de egentlig Alle, – vilde maaskee ogsaa føle sig generet ved et uventet Antal Tilhørere, Læserne vide maaskee ikke, at vi ogsaa hertillands have et kirkeligt Overhoved, nemlig Overrabineren i Altona, som sætter Folk i Ban. Efterstaaende bemærkninger, indsendte af 3 Jsraliter til "Jtzehoer Ugeblad, give derom den fornødne Oplysning: Er en Jsralit bleven en anden Jsralit Penge skyldig, og han anklager ham derfor hos Overrabineren i Altona, saa citerer Denne den Anklagede til inden 6 Dages Frist at møde for sig. Er Skyldneren, en fattig Mand, der hverken har Raad til, selv at reise did, eller til at betale Andre for at møde paa hans Vegne, og derfor udebliver, citeres han efter udløben Frist anden Gang, og dømmes med det samme til at betale Omkostningerne Møder han ikke endnu, citeres han tredie og sidste Gang, under Trusel af Ban, der, saasnart de 6 Dage ere forbi, ogsaa strax træder i Kraft. Møder derimod den Anklagede strax ved første Citering og tilstaaer Gjælden, men erklærer sig ude af Stand til at betale, gives ham 30 Dages Frist og naar disse ere forløbne, erklæres han uden videre i Ban Denne bestaaer deri, at Overrabineren underretter Menighedsforstanderen om, at Skyldneren er excommuniceret, hvorpaa denne opslaaer hans Navn paa en i Synagogen hængende sort Tavle, og fra dette Øieblik af tør han ikke meere komme i Synagogen, eller bivaane nogensomhelst kirkelig Handling, saasom Omskjærelse, Bryllup, o. s. v. Denne Ban vedvarer saalænge indtil Synderen har betalt sin Gjæld, og er dette ham umuligt, maa han finde sig i at være han lyst saalænge han lever. Endnu i dette Øieblik leve der i Rendsborg 4 i Ban erklærede Jsraliter, hvoraf den ene har været excommuniceret i det mindste i 25 Aar; et femte Jndivid trues for Øieblikket af Overrabineren med Ban, foren Gjæld af 8 Mark. Vilde det ikke i vor nærværende oplyste Tidsalder være at ønske, at den ligesaa retfærdige som vise danske Regjering afskaffede denne for enhver Jsralit saa trykkende Banlysning, og henviste ogsaa Jsraliternes Gjælds sager til vedkommende Øvrighed?