Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-11-15
Jstedetfor at efterkomme denne Beslutning har Særskilt forbundet protesteret imod den, udstedt ophidsende Proclamationer til Folket, forskaffet sig Vaaben og Ammunition fra Udlandet, anlagt Skandser og sammenkaldt og væbnet Tropper. Derimod har Landdagen førend den grebe til Vaaben, paa sin Side forsøgt Alt for at forhindre Blodsudgydelse. Den har udstedt en Proclamation til disse Cantoners Landsautoriteter og Folk, der er fuld af Velvillie og Agtelse for deres Souverainetet, Rettigheder, Friheder og Religion. Den har afsendt edsforbundne Repræsentanter til dem. Men forgiæves. Undtagen i Zug tillodes det intetsteds Edsforbundets Repræsentanter at tale til Regjeringerne og langt mindre til Folket. Det for bødes at bekjendtgjøre Forbundforsamlingens Proclamation, Ja, Luzerns Regjering gik saa vidt, at den truede de Borgere, som maatte fordriste sig til at udbrede den, med Fængsel og Straf. Andre mindelige Forligsforsøg have lige saa lidet ført til Maalet. Jdet Separatforbundets Deputerede gjorde uantagelige Forslag, idet de fremfor Alt forlangte Afvæbning, viste de noksom, at det kun var dem om at gjøre at forhindre Fuldbyrdelsen, at de kun vilde give sig Skin af at ønske Fred, at de kun vilde finde et Paaskud til at forlade Landdagen med lydelig Klageover Uretfærdighed og Tyranni. De have nu virkeligt, efterat have afgivet en skriftlig Erklæring og et iforveien trykt Manifest, den 29de Octbr. forladt Landdagen. Paa den Maade har Separatforbundet kastet Masken og tilkastet Schweitzeredsforbundet Feidehandsken. Separatforbundets Regjeringer have troløst krænket deres Pligter mod Edsforbundet, ved at gribe til Vaaben; men de Borgere i Separatforbundets Cantoner, som aabent erklære sig forEdsforvundet, skulle ligefuldt nyde vor Beskyttelse. Officerer, Underofficerer og Soldater, Krigere af enhver Vaabenart og Grad, Schweitz, ja Verden har sine Øine henvendte paa Eder. Nationen sætter ubetinget Tillid til Eders Mod og Troskab. Mod Eders Modstanderes Fanatisme, ville J sætte hiin Koldblodighed, hiin rolige Kraft, hiin sig selv beherskende Tapperhed, hiin glade Begeistring, som Følelsen af en god Sag og Bevidstheden om Pligt skjænke. J ville overvinde dem, der modsætte sig Eder med Vaaben i Haanden eller vove at angribe Eder. Men idet J følge Krigens ubønhørlige Love, skulle J forene Høimodighed med Kampens nødtvungne Bud. J skulle aldrig glemme, at de Fleste af dem, J bekæmpe, og hvoraf atter de Fleste ere vild ledede, ere Edsforbundne, Brødre, som J skulle føre tilbage til deres Pligt. Eders Fane er Forbundsmagtens Fane, det fælles Fædrelands uhindrede Bestaaens Fane, der beskytter og beskjærmer Cantonerne og deres Souverainitet, det er med et Ord den schweitzerske, med Frihed, Orden og Sikkerhed parrede Nationalitets Fane. For at styrte Tvedragtens Standart ere J strømmede sammen under Edsforbundets røde og hvide Korsbanner, under hiint Banner, der er Troens, Enighedens og Tapper hedens Tegn og Segl. J have reist Eder i Masse for at slukke Tvedragtens Brandsakkel og redde Schweiz for Anarchi. J have grebet til Vaaben for at sikkre de 2 Cantoner en varig Fred. Det taknemmige Fædreland, vil belønne Eders Fortjenester og drage Omsorg for Enker, Børn og Forældre efter de Tappre, der udgyde deres Blod for det. Hærskarernes Gud vaage over Eder styrke Eders Hjerter, oplyse Eders Aand, hærde Eder Legemer og staae Eder bi i Kampen, Gud bevare Fædrelandet og velsigne vor Sag