JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
Om Brændeoplag, i Anledning det i No. 193 Jndrykkede. Enhver Borger er Dem forbunden, for at have talt et Ord i en Sag saa vigtig for Staden, som den at beholde eller miste den eneste Brændeoplagsplads, der, foruden Magistratens, befindes inden for Staedns Volde. Men De maae tilgive, at jeg finder ikke Fynd nok i det De have sagt, og beder Dem i den Henseende lægge Mærke til Følgende; J Byen selv er i Nyhavn og andre Steder vel nogle smaae Oplagshuse, men disse kunne i alt veppe rumme 2000 Favne Brænde, et Forraad, der i Betragtning af Stadens Forbrug er saa godt som intet. Hvor De i No. 193 har nævnet 600 Favne Brænde, burde været anmærket, at Pladsen magelig kan rumme 6000 Favne. Der er desuden paa nærværende Tid henimod 5000 Tdr. Steenkul i Oplag, som udsælges tøndevis et Par Mark lettere, end de i Hørboderne kunne faaes. Dersom denne Plads herefter ikke skal benyttes til nærværende priselige og vigtige Brug, saa indsees ikke, at nogen Plads af samme Bekvemhed, kan erholdes inden for Voldene, hvor Skibe eller Pramme tillige kan losse. Men det bliver en nødvendig Følge, at den, som herefter maatte ville gjøre Oplag, maae søge Pladsen dertil uden fop Stadens Porte. Men Fæstningsverkerne ville neppe paa den sjællandske Side taale saadan en Tingsom et Bjerg af opstablet Brænde, med mindre det skulde være ved Tømmerpladserne. Her eller paa Amager blev altsaa Stedet. Men enhver vil indsee, at den større Udgivt for Oplossningen og den højere Vogufragt vilde saaledes forhøje Prisen for Køberen, at det blev umligt at benytte sig af sligt Sted for den, som agtede at sælge til lettere Priser; thi for dem, der stræbe efter de højeste Priser muligt, er det Publikum ikke magte paaliggende, om der er Oplagssted eller ej. Dersom der paa Kristianshavn, ja paa selve Københavns Volde er Bastioner nok, hvorpaa Lavetskure og andre deslige Bygninger kan opføres, og det ligesaa godt og bekvemt, bør det af enhver god Borger troes om et veltænkende Kollegium, at det ikke skulde ville uden Nødvendighed, ved at borttage den eneste bekvemme Plads til et Brændeoplag, bidrage til endnu mere at fordyre denne første Nødvendighed i en Stad, hvor alle de øvrige ere spændte saa højt. Jeg troer derfor, at den Mand, der har Oplag paa denne Plads, naar han rigtig stemstiller Sagen, kan være rolig ihenseende t.) den befrygtede Opsigel e. Vor øverste Kriger vaager ligesaameget for Borgernes. Held i Fred, som for deres Forsvar i Krig.
Politivennen, 1802-01-01
Til Pramlaget. Det er nu indløbet, at der ved alle Stadens Sandkister ikke kan faaes Sand. Hvo der vil eller nødvendig skal have det, er nødt til fra Amager at lade det indkøre, da saaledes et Læs, som fra Sandkisterne, tilforladelig dyrt nok, kostede otte Mark, nu kommer paa to Rigsdaler. Her sees da atter de skadelige Følger af Monopoler eller udelukkende Privilegier. Pramlaget har ene Tilladelse til at indbringe og sælge Sand, hvis dette ikke var Tilfældet, saa vilde Jndvaanerne nu ikke være i Forlægenhed, eller nødes til ogsaa paa denne Artikkel at lade sig flaae. Det var imidlertid en Lykke, om denne overgaaende Trang kunde have den gode Følge, at Københavnerne indskrænkede noget deres alt for stærke Brug af Sandet, der vel til nogle Husforretninger, saavelsom til Bygningsmaterial er uundværligt, men for en stor Deel kunde være borte af vore Gulve, naar disse maledes, eller belagdes med malede Tepper. Ved denne Forandring vilde vore Gader vinde i Renhed, vor Havn mindre tilmudres, vort Fodtøj mindre slides og Utøj ikke være mange Smaasamiliers ægyptiske Plage.
Politivennen, 1798-01-01
Bekjendtgjørelse. 1. Rendebrættet uden for Hjørnehuset af Østergade og Kristenbernikovstræde, hvorover klagedes i No. 20, var virkelig afløst af et nyt førend bemeldte No. stod i Aviserne. 2. Derimod har Ejeren af Huset No. 1 paa store Kjøbmagergade endnu ikke forbedret sit forfaldne Bræt, endskjøndt samme allerede tvende gange har været paaanket. 3. Den samme Ligegyldighed sees hos Ejerne af 111 og 79 i Pilestrædet, i Henseende til deres utilbørlige Render.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal. Hvorfor skal en Borger, der slet ingen borgerlig Næring driver, betale borgerlig Næringsskat? Dette ønskes befvaret i næste Blad. Jeg har spurgt min Rodemester derom, men han svarede, han forstod det ikke. J. N. Gjern, Porselainsklinker Dronningens Tvergade 208 Littr. E.
Politivennen, 1802-01-01
Om Vand fra Brændevinsbrænderne i stærk Frost. Jdelig seer man Brændevinsbrændere at lade deres Svalevand løbe ud i den allerstærkeste Frost, paa en Tid da Rendestenen fryser til, næsten i samme Øjeblik de ere ophugne med stor Møje, og da der maaskee slet ikke burde ophugges. Man troer ikke at denne Fremgangsmaade er billig, da saadan en Brændevinsbrænder naar han lyster, sætter en heel Gades, ja vel endog fleres, Beboere i Arbejd og Bekostning, medens han selv kan lee derad, da Vindet ved sin Varme ikke tilfryser uden for hans eget Huus. Hvorledes disse Fabrikantere da skulde bliv af med deres Vand? Det er et andet Spørgsmaal som nok kan besvares, naar man først har tilstaaet at den nærværende Adfærd fornærmer alle de Medborgere, der ikke ere Brændevinsbrændere. Svaret vil ikke blive andet end dette, at Vandet bør køres bort.
Politivennen, 1802-01-01
Om Forordningernes Dyrhed. J et Land, hvor Lovenes Masse med stærke Stridt tiltager, hvor man uden Jroni (som her vilde være meget strafværdig) kan sige, at den der ikke blot i Register, men in otenso, vil eje alle de Regler, hvorefter hans borgerlige Liv bør være indrettet, hvis han ligesaalidet vil fornærme fin Medborger, som af ham fornærmes, ligesaalidet blindt hen adlyde som overtræde eller overhøre det mindste Bud gjør bedst i at tage en Vogn med sig til Bogladen, - hvor den blotte Gjennemlæsning vil fordre et halvt Aars Tid, - hvor allene Registeret over disse Love koster over tyve Rixdaler, - hvor Regieringen selv for rum Tid siden har følt det Byrdefulde heri og derfor neesat indsigtsfulde Kommissioner, der dog ingen Frugt have baaret, - hvor man altsaa med grundet Tillid bør vente Hielp - der synes det, som en midlertidig Lettelse, værd at foreslaae en god Nedsættelse i Prisen for (de kommende) Forordninger. Meer end to Skilling for et Ark bør nok en Forordning ikke koste, og det var prisværdigt, om den kun kostede een. Høje Priser paa Forordninger, der maae haves af næsten enhver Husfader, f. Ex. 20 Skilling for en stemplet Papirs Forordning, og den saa høje Pris for Toldrullen, der nok ved de mange senere Forandringer dog snart maae omtrykkes o. s. v., ere en sand og følelig Byrde. Jkke maatte det hermed forstaaes, at den som skriver dette, dermed vilde paastaae, at Bogtrykkeren, eller rettere Forlæggeren af sin Pung skulde gjøre denne Nedsæftelse i Priserne. Dette vilde vare meget ubilligt. Staten selv bør pleje sin lidende Deel. Færre frie Exemplarer, eller en Godtgjørelse paa anden Maade, vilde kunne gjøre det, og dette Tab være et med de nyttigste af dem en Stat alt for ofte maae gjøre.
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til Theaterbestyrelsen. De som besøge de øverste Loger og det saa kaldede Gallerie ønske intet hellere, end at den grønne Skjerm, der forhen gavnede deres Øjne saa meget, atter maatte sættes i Brug. Blikpladen, der ved Theaterets sidste Forandring blev opsat, synes ikke at gjøre nogen Nytte. De Theaterbesøgere, der gaar i Parterrelogerne, ønske at deres betagne Udsig. of indskrænkede Hørelse igjen maatte gives forrige Tilstand ved at borttage de Brædder, hvorpaa det som Gardiner malede Papir er klistret. Endelig haaber man, at den danske saa passende valgte Jndskrivt: Ej blot til Lyst engang igjen vil komme istedet for det latinske oastigat xidendo mores, der ikke passer, naar Dyveke, Niels Ebbesen, Beverlej, Emilie Galotti, eller mange flere Stykker opføres.
Politivennen, 1802-01-01
Om Organiseringen af Købstædsmilisen. Dersom denne saa nyttigr Væbning skal have nogen Fremgang og Bestand og ikke være et blot Luftsyn, saa er det nok nødvendigt at den af Vedkommende behandles som en alvorlig Sag. Dette synes imidlertid ikke at være Tilfældet, naar der er Købstæder, hvor der endnu d. 10 Deeb. ikke var gjort den mindste Begyndelse med Organiseringen, fordi man endnu manglede fra Vedkommende Bekræftelse paa det Valg af Officerer Borgerne for lang Tid siden havde gjort. Saadan Langsomhed fra Højere har den naturlige Følge, at Købstædsindvaanerne, der maaskee ellers have liden Lyst nok til at være Krigere, endnu tabe det lidet de havde, og ansee det hele for Fjas. At saadan Købsted existerer er en Sandhed.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. Den af Slaveriet udbrudte saakaldede Mestertyv Per Mikkelsen er igjen paagreben. Dette indrykkes til behagelig Efterretning for de Udenbyes Læsere af dette Blad.
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. Rug, Td. - 5 Rd. 3 Mk. -6Rd. Byg Td. - 21 - 23 Mk. Havre Td. - 12 Mk. Fersk Flesk. Lpd. 12 Mk. 8s. Æg Snesen- 30 Sk. Smør Pd.- 18 - 24 Sk. Ærter Sk.- 3 Mk. 8 Sk.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. Huset imellem No. 32 og 34 i Strandgaden paa Kristianshavn har endnu ikke faaet sit Nummer paamalet. NA
Politivennen, 1802-01-01
Om de Frabergske Komfurer. Den samme Hr. Floberg, der har opfundet den i disse Blade som i saa mange andre anmeldte Stuevvn, der overgaaer alle hidtil opfundne i Brændesparing, har ogsaa gjort sig fortjent, ved at opfinde en løs Køkkenkomsur, der med alle brændesparende Egenskaber forbinder den største Ubekostelighed, der vel er mulig. Den bestaaer af Muurst en, som brændes netop dertil, og dem man, med Formen hvori de stryges, giver en i Breden tilspidset og i Tykkelsen liig Bødkerstavre hvelveskikket Dannelse. Man stiller dem sammen som Bødkeren sine Stavre, og ved een Jerntraad eller Jernring oven og een neden holdes de, da man gjør Jld paa en Rist under Karret, dek staaer paa en Trefod, alt som i de sædvanlige Komfurer. Ligesom de Bauerske Komfurer anbefale sig ved deres Varighed, saaledes have disse et nyt Fortrin deri, at Steen ikke ere saa varmeledende som Jern. Under den sande Fornøielse det ikke kan andet end give enhver sand Patriot, at see den saa vigtige Gjenstand, oekonomiske Jldbrugssteders Indretning, dreven i Fædrelandet, ved Opfindelser og Forbedringer, som snart enkelte Personer snart Selskaber iværksætte, til en højere Grad end nogensinde og nogetsteds før, - maae det smerte En, at der kan være de som ved en ny og gavnlig Opfindelse hellere pønse paa at finde Dadel, end overlade sig til den forfjente Erkjendtlighed. Mange have saaledes troet at Udgiveren havde i et forgaaen af disse Blade tildeelt de Banerske Komfurer altfor megen Ros, eller egentlig Hr. Baner, da det hele, sige de, ikke er andet end vore ældgamle Fyrfade. Men fortjener den Mand sand Tak, der forbedrer et som helst Redskab hvortil man daglig trænger, saa vil vel ingen nægte Hr. Bauer en stor Fortjeneste i at have gjort vore Fyrfade, om man saa vil have det, skikkede til Jldning med Brænde, Tørv og Steenkul istedet for blot med Gløder eller Kul, og tillige flyttelige. Maaskee vil atter en Dadler strax finde den her anmeldte Opfindelse af Hr. Flobergs Komfurer ubetydelig, da allerede en anden Oekonom Hr. Kammerraad Vith har anbesalet ligesaadanne Stene til sine faste Komfarer. Men en saadan røber kun enten sin Vankundighed eller sin Nidsyge. Maatte vi dog skjønne paa enhver endog den mindste Opfindelse, naar samme kan medføre Gavn. Enhver Opfinder er det menneskelige Kjøns Velgjører!
Politivennen, 1798-01-01
Uordener. 1) J Vimmelskaftet, besværes Naboerne af en Pestilensiglsk Stank naar Stivelsefabrikøren i No. 29 der i Gaden næsten daglig lader det raadne Stivelsevand udløbe i Rendestenen, som foraarsager en ufordragelig gjennemtrængende Lugt, der er meget skadeligere og modbydeligere, end nogen anden forraadnet Lugt. *) 2) Paa Hjørnet af Badstustræde og Vimmelskaftet er hele Fortoget besat med alle Slags, saaledes at al Pasage derpaa er optaget. 3) Uden for Exerserhuset i Gottersgade er foran hver Port to Plygge nedslagne i Broen, netop lige for de flade Fortogsstene, og staae nogle Tommer højere end disse. Paa disse Plygge, som neppe ere satte saaledes efter nogen klog Officers Ordre, have mange stødt deres Fødder, og der er allerede engang forgæves ført Klage derover i disse Blade. Man kan ikke udtænke anden *) Det synes Udgiveren meget billigt (og han troer at Stadsfysikus vil være af hans Mening) at det burde paalægges saavel Stivelsefabrikører som Fiskeblødere, og alle andre, hvis Erhverv foranlediger stinkende og raaddent Vand; enten at udføre dette Vand i lufte Kar uden for Byen, eller først efter Kl. 10 om Natten at lade det gaae i Rendestenen. Nytte af disse Pæle end den, at holde Portene, imedens: Soldaterne marsere ud. Denne Hensigt troer man kunde opnaaes uden et saa tosset Middel; thi enten kunde der være Jernkroge i Muren, eller der paa den inderste Side af den ene Fløi kunde være en lang Krog, som kunde fæstes i en modsvarende Marne i den anden Fløj, og det saa højt oppe, at Soldater med Bajonetter og alt kunde gaae derunder, eller, hvis der ingen anden Hjelp er, to af Soldaterne kunde holde Porten, medens de andre gaae ud efter Talten. 4) Købmand Pechier lader nu ogsaa Fortoget afbrække ved to Par nedsatte Lygtestene, saaledes som alt for lang Tid siden de Conink har gjort i Bredgaden, og som efter Jldebranden er gjort paa flere Steder. Det er sandt, at en Lygte saaledes staaende gjør mere Tjeneste, end naar den er Huset nærmere. Men det er ikke smukt at nøde Folk ud fra de brede Stene, da disse Lygtestandere kunde staae enten inden eller nden for samme. Jkke at tale om at Fortoget slet ikke tilhører Husejeren. Hr. Pechier vil ikke lidet forøge den Agt og Kjærlighed han har erhvervet sig i Publikum, hvis han for dets Skyld rykker bemældte Stene et Korter længer ud eller ind. ) Paa Amagertorv for No. 6 er en lille Klap med Hængsler, oven paa en Rende fra Gaarden blevet løs, og kan blive farlig for Gaaende. 6) No. 16 og 18 i Vimmelskaftet nedsen- de deres Tagvand, saa akkurat paa de Gaaen- des Vej, paa 4 Steder af Fortoget, at det ikke kunde være akkuratere, om det var gjort med Flid. Det synes ret, at sligt Tudvand enten bør falde tæt ved Bygningen, eller, som er bedre, uden for Fortoget.
Politivennen, 1802-01-01
Om Stuepiger i første Pladsloge. De Danske have i Almindelighed den Nationallyde, at være for strænge og for gode imod Underhavende. Begge Dele ere grundede i en ilde forstaaet Egoisme. Det første forhindrer den ringere Klasses Forædling, da den holdes tre Skridt fra Livet af Mellemklassen; det sidste derimod fordærver den ligefrem. Den Danske ødsler med Drikke1) J Vestindien tillade Missionærerne de Kulørte at leve med de ugivte Blanke i et uindviet Æaneskab, og overlader det til Faderen til et nægte Barn, hvormeget han vil anvende paa sit Afkom. penge og forvolder sig selv derved mange Ulejligheder. Og naar han vil bevise sine Underhavende en Godhed, saa overskrider han sædvanlig den rette Grændse. Hvormange f. Ex. ivres ikke for Alvor naar de ste en Matros eller Arbejdsmand gaae paa Parterret af sig selv. Men vil de samme Folk engang, for at kildre den kjære Stolthed, give deres Tyende Komedie, saa er en god Lege ikke formeget. Det er nu ikke fjældent at see Tjenestepigen i første Pladsloge, medens hendes Madame tager til Takke med anden. Jh hvorfor ikke: ville vel adskillige spørge. Fordi en saadan Forsættelse paa den urette Hylde forvolder den stakkels Pige selv ingen Fornøielse, kan maaskee forskrue hendes Begreber, medens den ødsle Madame eller Herre gotte deres Forfængelighed med om en Times Tid at byde over den, der nys sad ved Siden af en fornemme Dame. Midlertid maatte man ønske, at naar Vertshusholdere faae isinde at lade deres Stuepiger sidde paa første Pladsloges forreste Bænk, de da vilde lade dette være nok, og ikke fer ved at raabe gjøre deres Stolthed et nyt O ind i Logen! Marie, vil Du ha Puus? og da lade Punsen hæntes over alle Bænke til hende, saaledes som samme af en bekjendt Traktør nyligen blev gjort, til Ækel for alle den som vare i Logen.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag til Brandvæsenets Foresatte i København. Et af de bedste Midler mod de af Skorstens og Kakkelovns Jld opkommende Jldsvaader er, at bruge, enten stedse eller afvexlende, Stenkul paa disse Jldsteder, da den af samme sig ansættende Sod ikke tændes. Man indstiller det i Betragtning heraf til Brandvæsenets Skjøn, om det ikke vilde være godt at ansøge Hs. Majestet om en klækkelig Nedsætning af Tolden paa Kakkelovns Steenkul, og en endnu større Opmuntring til Opdagelse af indenlandske Steenkul, hvor disse endnu ikke vides, og til, deres Brydning og Anvendelse, hvor man allerede veed at de ere.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal for Brandvæsenet paa Landet. Var det ikke godt om nogen Jndretning blev truffen, hvorved det Tilfælde gjordes umligt at en Brandmester kunde afgaae, og ingen i hans Sted vorde ansat, og saaledes Egnen være uden samme, og Slukningsanstalterne uden Befalingsmand. Maaskee en befalet maanedlig Angivelse af hele Brandvæsenets Personale fra Amtmanden var det bedste Middel.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Uden for No. 322 i Antonistræde er paa Rendebrættet en løsliggende Lænke. 2) Det var at ønske, at der Tid efter anden, helst i Jsslag eller begyndende Frost maatte af Brolægningsvæsenet beskikkes nogen til at eftersee hvilke Fortogsfliser ere synkne enten ved Brolægningsarbejdernes Skjødesløshed eller ved Frost, saa at de istedet for Pelvemmelighed fremkringe Farlighed. J disse Dage seer man saadanne paa en heel Deel Steder, iblandt andre i Gottersgaden ved de to tre nærmeste Huse til Hjørnet af st. Kongensgade. 3) De id meget skjønne og bekvemme Brætter, som Ejeren af Hjørnehuset til Købmagergade og st. Kanuikestræde havde bekostet, uden for Kælderen ud til den første af disse Gader, og som gjorde saa megen Nytte paa dette Sted, hvor Fortoget er yderst smalt, savnes nu. Man haaber at Ejeren igien lader samme henlægge.
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til General Postamtet. En for omtrent et Aar eller maaskee længere siden i Postgaardens Forstue opslagen Platat, og hvorom i Politivennen nylig er gjort det ønske at den altid maatte blive staaende paa bemelte Sted, underrettede Publikum om, at General Postamtet havde truffet den gode Foranstaltning, at flere Postbude vare antagne, for at de, som selv ikke bekvemmelig kunde afhente sine Breve paa Postkontoret, kunde faae samme tilbragte i det seneste en halv Dag efter Postens Ankomst. Men af denne General Postamtets priselige Jndretning synes det endnu ikke at Hensigten er opnaaet, da man ikke sielden modtager Breve først halvanden Dag efter Postens Ankomst. Til Bevlis herfor anføres, at den norske Post ankom i forrige Uge Torsdag Aften Kl. 10 1/4; Kl. 9 den følgende Morgen havde Kartene allerede været ude, og dog sik nogle sine Breve ikke før Løverdag Eftermiddag. At dette kan have skadelige Følger, naar Brevene udfordre strax Svar, der 1 til 2 Timer kan expederes, haaber man det høie General Postamt vil skiønne og derfor forekomme. Jkke desto mindre var det nok ogsaa ønskeligt og til Bekvemmelighed ikke allene for Publikum men ogsaa for Postbetjenterne at Kartene, naar Posten ankom om Natten hvilket ofte er Tilfældet især med den norske kunde blive udhængte en bestemt Tid om Mor, genen f. Ex. Kl. 7 om Vinteren og Kl. 6 om Sommeren, da man derved, naar Kartene bleve hængende ude de fastsatte 3 Timer kunde undgaae at vælge een af to Ubehageligheder, enten at staae op om Natten, for at paapasse Posten, eller at faae Brev et Par Dage bagefter.
Politivennen, 1802-01-01
Om Auxioner over fordærvet Korn. Naar Kornmængden som af Søevand er bleven beskadiget eller bedærvet, og af Stadsphysikus erklæret for ubrugelig til Menneske -Føde eller Brændevinsbrænden, og samme derefter ved Aurion er bleven bortsolgt, var det at ønske, at vedkommende Mæglere vilde finde det deres Pligt at tilkjendegive Politimesteren af hvem saadanne beskadigede Vahre bleve købte, paa det der kunde haves den fornødne Opsigt med, at ingen uforsvarlig Brug blev gjort deraf. Men hvis det maaskee er umligt at holde sligt Opsyn, eller ikke sandsynligt at det tilstrækkelig af Køberne kunde godtgjøres at det bedærvede Korn var bleven brungt til Kreaturenes Føde eller deslige, var det vel raa, deligst, at Kornet enten blev udført eller kastet i Søen, heller end udsættes for de farlige Følger, som nedrigtænkende Menneskers Vindesyge ophøjer sig over.
Politivennen, 1802-01-01
To Spørgsmaal Postvæsenet angaaende. 1.) Hvad kan være Aarsag til at Postkarterne fra Moss nu atter ere blevne saa ulæselige? For nogen Tid siden vare de i et temmeligt Mellemrum meget forbedrede. Men nu er det det samme som forhen. 2.) Kan der ikke føjes nogen Anstagt imod den Uting, at Folk som paa et Postkontor skal expederes, ikke allene forsinkes, men endog forarges ved Klammeri og Skælderi af de der ansatte Embedsmænd imellem dem selv indbyrdes?
Politivennen, 1802-01-01
Komediebilletter ved Kongens Fodselsdag. Uagtet man ikke mere seer saa skændige Optrin paa Kongens Nytorv for Billetters Skyld til denne aarlige Theaterhøjtid, blivet dog endnu det Ønske tilbage, at den saa væmmelige Sammenstimlen uden for Døren til Komediehuset, der sædvanlig tager sin Begyndelse Natten forud, og hvorved dog sikkert mangens Helbred faaer et ubodeligt Knæk, kunde forebygges. Dette troer man at vor nidkjære Politimester vil være istand til, hvis han dertil blot betjener sig af en 10 til 12 Hufarer der den Dag uophørlig ride frem og tilbage ved Jndgangen og paa Pladsen, stedse adsplitte enhver begyndende Stimmel, og ikke taalte nogen ved Jndgangen, førend Døren aabnedes. Dette simple Raad vilde, haaber man, gjøre det muligt for enhver skikkelig Mand, at gaae selv ind efter en Billet, istedet for at leje en Karl til at sætte Helbred og Lemmer i Vove for en meget liden Bagatel.
Politivennen, 1802-01-01
De nye Toskillinger. J forrige Aar blev udmyntet endeel Toskillinger, der strax tiltrak sig overordentlig Opmærksomhed, baade ved deres Størrelse og Skjønhed. Dette var intet Under, da de ifølge Plakat af 4 Febr. s. A. ere bestemte til den første Begyndelse af den saa længe ønskede og af Regieringen viseligen besluttede Ligning i Myntværdie for Danmark og Holsteen. De bleve nemlig udmyntede lige med de Slesvigholsteenske Tosexlingsstykker, og ved Plakat af 18 i samme Maaned befalede at antages lige dermed, medens de i Danmark gik lige med de gamle danske Toskillinger. Men det varede ikke længe førend Pengekræmmere benyttede sig heraf paa en meget hensigtestridig Maade ved at indvexle dem her mod 8 til 10 procent Lagie, for at bruge dem i Slesvig og Holsteen til Jndkøb eller Omvexlinger, og saaledes ved en høj Pengelurs at profitere 4 til 8 Procent. Denne Jndustri vedvarer endnu til stor Forargelse. Man vover derfor at ønske at de ganske maatte sættes ud af Kurs. Det vil ikke være den mindste af vor Regjerings gavnfulde Foranstaltninger, ved virksomme Midler at skabe den i hin Plakat som nyttig erkjendte Mynt Lighed i Staterne! Danmark og Norge sukke under deres Courantsedlers usle Cours! Vel maae det glæde, at disses Masse aarligen formindskes. Men da dette vil medtage en Række af Aar, er der endnu en lang Udsigt til Tab. Det kan imidlertid neppe betvivles at det jo vilde øjenbliklig bringe Courantsedlerne til pari med slesvigholstenske Sedler, hvis de saavel i Altona som København strax kunde erholdes vexlede i klingende Mynt.