Ribe Stifts Adresseaviser, 1839-02-12
Jndenlandske Efterretninger Til Hjælp for de Vandlidte er der nu befalet en almindelig Jndsamling. Denne Jndsamling skal, ifølge Hans Majestæts Befaling, saavel i den Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn som i de øvrige Kjøbstæder, foranstaltes af Øvrigheden ved Collectbøger, der ombæres af dertil udnævnte agtværdige Borgere, og paa Landet af Præsterne ved Collectbøger, der ombæres i ethvert District af dets Skolelærere. Hans Majestæt har vel ingen Tvivl om, at hans kjære og troe Undersaatter ved denne Leilighed vil vise sædvanlig Beredvillighed til at bringe Enhver sin Skjærv til sine lidende Medborgeres Hjælp. Jmidlertid har Allerhøistsamme dog allernaadigst befalet, at Præsterne fra Prædikestolene endydermeere skulle søge at opvække de Følelser af christelig Medlidenhed, hvortil den saa Mange overgaaede Ulykke indeholder saa stor Opfordring, Medlem af Statsgjeldsdirectionen og Chef for Bureauet for de udenlandske Betalinger, Conferentsraad Holten, er allernaadigst udnævnt til Directeur ved Øresunds Toldkammer; han vedbliver imidlertid at være Medlem af Finantsbestyrelsen, dog uden at nyde Gage derfor. Fra Jndtægterne, som ere tillagte Directeurembedet ved Øresunds Toldkammer, afgaaer Deel, som er forbeholdt til anden Bestemmelse. (B. T.)J Anledning af nogle Lovtaler over det Struenseeske Ministerium har "Søndagen" kastet et Blik paa dette, og derved iblandt Andet skildret det saaledes: "Et Ministerium, der ikke spurgte om Midlets Reenhed, naar kun Øiemedet opnaaedes, der hverken agtede Religion eller Sædelighed, der foretog Reformer uden Overlæg og uden Forberedelser, der ødslede Ære og Landets Midler paa sig selv og dets Yndlinge, der viste Landets Sprog afgjort Foragt og Forfølgelse, der despotisk trodsede Lovene og vilkaarligen spottede Landets gamle Jnstitutioner – et saadant Ministerium var J. F. Struensees. Denne for Danmark saa mærkværdige Mand var faa Aar for han blev Minister (1770) endnu Stadsphysicus i Altona, en Læge, hvis Navn og Praxis var indskrænket til denne Stad og dens Omgivelse, en Mand, hvis Hu stod til at søge Lykken (som han efter sin egen Erklæring satte blot i sandselige Glæder) i en anden Verdens Deel, fordi den undveeg ham i denne, han var Forfatter til overfladige Skrifter, hvori han hyldede fri pole Grundsætninger, Skrifter, hvori han ogsaa fremsatte de dengang i Frankrig begyndende forskruede Statstheorier. Med slige Grundsætninger - religiense og politiske greb han Stadsroret; ældre Statsmænd, deriblandt J. H. Bernstorff, fortrængte han snart; de fik uventet Afsked; Statsraadet ophævedes, al Magt kom i Struen, sees og hans Venners Hænder. Næsten i alle Collegier, afskedigedes de gamle og indsattes nye Medlemmer, og Collegierne gjordes til blotte Redskaber i Struensees Kabinetssecretairens - Haand. Jngen Ansøgning, ingen Forestilling fra noget Collegium maatte forelægges Kongen i det danske Sprog; Ministeren (eller den som Minister handlende Cabinetssecretair, thi til Minister lod Struensee sig først sildigere udnævne) forstod ikke Dansk, og vilde ikke forstaae det. Derfor resolverede Kongen ikkun i de tydske Sprog paa de ham blot i dette Sprog, udtogsviis forelagte collegiale Jndstillinger, og kun gjennem Struensee kunde disse Jndstillinger, som ethvert andet Foredragende, fremlægges for Monarchen. J Hovedstadens Communalforfatning grebes voldsomt ind, Magistraten organiseredes paa en ny Maade, Borgerrepræsentanternes Forsamling ophævedes: deres Antal indskrænkedes til to, der førnegang udnævnedes af Kongen. Den danske Livvagt afskedigedes, tydske Hvervede sattes istedet. Usædelighed begunstigedes i Hovedstaden, og Jrreligiøsitet udbredtes. Finantsforfatningen skulde forbedres; Udgi terne skulde formindskes; men det skeete med Despotisme, og Uretfærdighed. Pensioner betoges dem, hvilke de af Kongen og Staten vare bevilgede, uden Brøde fra Pensionisternes Side. Men Struensee og Brandt erholdt Gaver at 50,000 Rdlr. paa engang, flere Yndlinge modtoge mindre Summer, alle af Statens Midler, hvoraf Minineren lod en Deel indflyde i en speciel Kabinets kasse, der stod under hans eget Opsyn! Han var nu Greve og Kabinetsminister, og forvandt hermed en Anseelse og en Magt, som ingen dansk Minister enten for eller siden har havt. Han udstædede Cabinetsordrer til Collegierne, efter Kongens Befaling, blot med Ministerens Underskrift. Han gav Trykkefrihed, men indskrænkede den, da Vaabenet vendtes mod ham selv; og mod den physiske Magt, som Folket begyndte at modsætte ham, viste han sig frig og uden Fasthed. Hermed skal dog ingenlunde den blodige Straf, der toges over ham, forsvares. Denne har maaskee skaffet hans Ministerium flere Venner. Heller ikke skal det nægtes, at nogle af hans Planer vare gode, at han var arbeidsom og dristig, at hans Aand var hurtig iattende og let satte sig ind selv i vanskelige Sager. Men til at være Reformator manglede ham grundig Jndsigt og Øvelse i Statssager, og som Reformator i Danmark manglede ham fremfor alt: Kiendskab til Landets Lovgivning, dets indre Tilstand og dets Sprog."