JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-03-25
Fortsættelse af Sagen angaaende de forskjellige Andragender om Danmark Finantser. (See denne Tidende Nr. 114115.) VII. Committeens Betænkning gik dernæst ud paa, at naar Staten ikke vilde underordne alle andre vigtige Øiemed statsoconomiske Hensyn, kunde det neppe ansees muligt øieblikligen at bespare 1 1/2 Million, der efter det Ovenanførte maatte antages at medgaae deels til aarlig Afbetaling paa Gjelden og deels til det aarlige Forbrug; men om end Danmark er i den Stilling, at Statens Fornødenheder ikke kunne reduceres dertil, at der for Tiden kan gjøres Afbetaling paa den rentebærende Gjæld, og om, som en Følge deraf, Byrden af Statsgieldens Forretning maa vedvare, saa byder dog Nødvendigheden, at Statshuusholdningen maa bringes i en saadan Orden, at de aarlige Udgifter maae bestrides af de aarlige Jndtægter, thi en aarlig Underballance, eller med andre Ord en aarlig Forøgelse i Statsgjelden af i det mindste 6000,000 Rbd. fører til Ødelæggelse, om man endog til en Tid, ved at realisere kongelige rentebærende Activer eller ved ny Credit, kan holde en saadan kunstig Maskine sammen. Naar det allerede nu er umunere Modalitet, der maa rette sig efter Tiden ligt, at gjøre Afbetaling paa de contraherede Laan, vil dette naturligviis endnu mindre blive muligt, naar Gjelden stadigen forøges, og Staten derved belastes med en forøget Rente udgift. At Gjelden stiger i det Uendelige, maa ansees for den største Ulykke af alle, og der er saaledes vist nok Anledning til at gjøre Hans Majestæt opmærksom paa, hvor nødvendigt det er: at Besparelsessystemet ufortøvet forsaavidt sættes i Værk, at der ikke aarligen stiftes ny Gield, eller, hvilket i Virkningen er det samme, til aarligt Forbrug realiseres rentebærende Activer.
Berlingske Tidende, 1836-03-25
Den Kongelige Commissarius bemærkede, at Hans Majestæt allerede i Julii Maaned 1835 har befalet sin Finantsminister at lade anstille nøiagtig Undersøgelse om, hvorledes de til en fordeelagtig Finantsballance fornødne Besparelser kunne indføres, og at af denne Undersøgelse et Resultat er fremkommet, idet at de 100,000 Rbd., som i Finantsoversigten ere ansatte til Christiansborg Slots Fuldførelse, (hvorunder iøvrigt ogsaa Vedligeholdelsen og Lønningerne til det derved ansatte Personale ere indbefattede) ere blevne nedsatte til 50,000 Rbd.;at denne Undersøgelse vistnok i det Hele vilde føre til et ønskeligt Resultat, og at Stænderformen fortestru men ven største Staane, men da Jngen ellers tog Ordet – skredet til Afste samlingen, hvis den skulde bifalde Committeens Jndstilling i denne Henseende, saaledes vilde møde, hvad Hans Majestæt allerede tidligere har besluttet. VIII. Committeen antog dernæst, at dersom der maatte blive Spørgsmaal om at gjøre noget nyt Statslaan, vilde Regjeringen udelukkende anvende samme til Betaling af gammel Gield, men den antog det derhos for høist usandsynligt, at en saadan Omsætning kunde skee med Fordeel, thi om end Vilkaarene for slige Laan maatte synes billige, ere de dog altid forbundne med betydelige Udgifter og Opofrelser, fra Statens Side. Skulde Regjerringen derfor finde det uundgaaeligt nødvendigt at optage noget nyt Laan, saa maatte man, selv om det blev anvendt til Afbetaling paa allerede contraheret Gield, med Sikkerhed forudsætte, at dette inddirecte vilde lede til nye Byrder for Landet, og der var efter Committeens Mening, af denne Aarsag og i Medhold af H. 4 i Frd. 28de Mai 1831, tilstrækkelig Grund for Forsamlingen til allerunderdanigst hos Hans Majestæt at anholde om: "at intet Laan maatte vorde optaget, samt at han i alt Fald, forinden Han bestemte sig dertil, allernaadigst vilde lade forelægge Stænderne til Overveielse, hvorvidt større Opofrelser og Anstrængelser fra Rationens Side vare mulige, for at undgaae den trykkende Byrde af forøget Statsgjeld, hvorhos Committeen meente, at et sligt Andragende var saameget mindre betænkeligt, som det er en Erfaringssætning, at Hemmelighed ved Laans Optagelse er høist skadelig den frie Concurrence derimod gavnlig.
Berlingske Tidende, 1836-03-25
Den Kongelige Commissarius erindrede herved, at skjøndt det til hiin Tid ikke kunde forudsees, i hvilket Omfang Hertugdømmenes Beboere vilde benytte den dem givne Adgang til at udtræde af Forbindelse med Nationalbanken, saa kunde det dog forudsees, at de muligen i et betydeligt Omfang vilde benytte sig af de flere Midler, der vare dem givne, for at kunne udtræde af Forholdet til Banken, hvilket var overeensstemmende med de der herskende Ønsker og Synsmaader, og som man derfor søgte saameget som muligt at lette dem. Man holdt sig og den Tid overbeviist om, at Fleerheden vilde vælge at udtræde. Da saaledes Lovgiveren heel vel maatte forudsee Muligheden af et saadant Resultat, som det der indtraf, ja uden Tvivl endog betragtede dette som det sandsynligste, saa synes det lidet antageligt, at han har villet tilstaae de Actionærer, som bleve tilbage, saa overordentlige Fordele, som de, der nu vilde tilflyde Bank-Actionærerne, hvis virkelig de store Bidrag, som de udtraadte Jnteressenter maae yde, udelukkende skulde komme dem til Gode. Commissarius meente derfor, at hans Argumentation stod usvækket, idet han iøvrigt indrømmede, at denne ikke i og for sig selv kunde gjøre Udslag, hvad det ovennævnte Retspørgsmaal angaaer, hvorimod han haabede, at Forsamlingen vilde finde tilstrækkelig Grund til ikke, ved at udtale sig til Fordeel for den fra Bankens Side antagne Mening, at lægge Hindringer i Veien for en saadan Overeenskomst, som ellers mulig kunde være at tilveiebringe, og som maaskee fra begge Sider kunde findes høist tilraadelig. Professor Vang yttrede, at han, med Committeen, holdt for, at det ei er Forsamlingens Sag at fremkalde nogen Afgjørelse af det her omhandlede Retspørgsmaal, men at Committeen, med Hensyn hertil, ikke har været conseqvent ved at yttre, at de titomtalte 220,000 Rbd. 123, Aar skulle anvendes til Seddel-Jnddragelsen, thi den har derved bestemt udtalt sig over det Spørgsmaal, paa hvis Besvarelse den ei troede at burde indlade sig; han foreslog derfor det Amendement, at man enten til Yttringen om de 23 Aar, eller nogen anden bestemt Frist, føier det Tillæg: "efter den i Bankens Regnskaber forudsatte Beregning", eller og bruger et meere ubestemt Udtryk, saasom: en Række af Aar, til hvis Brug man er fuldkommen beføiet, da Banken, selv ved den for Finantserne fordeelagtigste Afgjørelse af Spørgsmaalet, har Krav paa hine 820,000 Rbd. idetmindste i 15 eller 16 Aar endnu. Det blev ogsaa senere fra Committeens Side indrømmet, at det var rigtigst, at man undgik at nævne noget bestemt Aaremaal som Grændsen for Bankens Ret.
Berlingske Tidende, 1836-03-25
Saavel Secretær Algreen-Ussing som et andet Medlem af Forsamlingen vare af den Formening, at da der vilde medgaae saa lang Tid, inden Finantserne erholdt Raadighed over den nævnte Sum, syntes det mindre hensigtsmæssigt nu at andrage paa sammes Anvendelse med Hensyn til det Tidspunkt, naar denne Sum blev til Finantsernes Disposition, hvorhos den Førstnævnte tilføiede, at han ikke kunde ansee det som noget trøsteligt, at der saaledes efter en lang Række af Aar bliver et Beløb ledigt, hvormed der kan begyndes paa Gjeldens Afbetaling, og han maatte ansee det som høist sørgeligt, om dette først da kunde tage sin Begyndelse, saa meget mere, som mangfoldige Omstændigheder i den Tid kunde indtræffe, der vilde gjøre det umuligt at disponere over hiin Sum paa den nævnte Maade.
Berlingske Tidende, 1836-03-25
J Henseende til den anden Kilde, ved hvis Hjelp Afdrag paa Statsgjelden kunde finde Sted, bemærkede Committeen, at Finantsoversigten udviser, at Staten i kongelige Jordebogs-, Forpagtnings- og Først-Jntrader m. m., har en Jndtægt for Danmark af 154,000 Rbd., for Slesvig og Holsten af 1,336,000 Rbd., og da disse Eiendomme formeentligen for endeel kunde sælges, endog med betydelig Fordeel for Statskassen, vilde denne intet lide derved, at de realiseredes, forsaavidt Salget var nødvendigt til Betaling af Kapitalgield. En saadan Fremgangsmaade havde Regjeringen tidligere brugt, idet man i 17641770 med Held bortsolgte Domæner, for dermed at betale Gield.
Berlingske Tidende, 1836-03-25
Den Kongelige Commissarius bemærkede, at hvad de Godser angaaer, som den kongelige Kasse har overtaget for de Laan, hvormed Eierne bleve forstrakte af det i 1819 oprettede Laanefond, saa er det bekjendt, at Regjeringen, efterat Omstændighederne ere blevne nogenlunde gunstige for Afhændelsen af Jordeiendomme, søger at skille sig ved disse, naar antagelige Kjøbesummer ere at erholde. De øvrige og ældre kongelige Godser vilde maaskee være at sælge saaledes, at Kjøbesummen gav en større Rente is end Eiendommens nuværende rene Jndtægt udgjør; men disse Eiendommes Afhændelse vilde uden Tvivl være til ubodelig Skade for LandetsForstvæsen. Det er bekjendt, at Forstvæsenet paa de kongelige Godser drives til en langt større Fuldkommenhed end paa den største Deel af de private Godser, og at den Omstændighed, at Skove give den bedste Jndtægt ved deres Omhugning og Grundens Anvendelse til Agerdyrkning, giør, at Skovenes Vedligeholdelse maa garanteres ved Tvangsbestemmelser, der i og forsig selv ere ubehagelige, og dog ikke altid fuldstændigen kunne overholdes under den Collision hvori de komme med Eiernes Jnteresse. Den største Deel af de betydelige Domæne-Jndtægter for Hertugdømmene, der ere opførte paa Finantsoversigten, hidrører, saavidt Commissarius, bekjendt, ikke fra Godser, hvorover Kongen har fuldstændig Eiendom, men fra bestemte Afgifter, der ved Eiendommenes Overladelse til Andre ere blevne den kongelige Kasse reserverede. Salget af disse Afgifter vilde ikke lettelig kunne iværksættes uden Tab. Jøvrigt turde det være en Feiltagelse, naar Committeen mener, at de Salg af Domæner, som i en tidligere Periode have været foregaaede, have været fordeelagtige for Staten. Proponenten, Grosserer Knudtzon, henstillede, om det ikke maatte være passende, i Petitionen at fremsætte det Ønske: "at de Eiendomme, som give aarligt Tab for Statskassen, om muligt, maatte blive realiserede. Som saadanne nævnede han Øbjerggaard, Usserød- og KjøngsFabrik, Bagesvogn, Moesgaard og Buderupsholm i Jylland, og Porcellains-Fabriken i Kjøbenhavn.
Berlingske Tidende, 1836-03-25
Den Kongelige Commissarius bemærkede, at naar der ankes over, at Regjeringen kun sælger de bedre Statseiendomme, men ikke dem, der ingen reen Jndtægt give, saa kunde dette lettelig forklares deraf, at de sidste ingen Kjøbere finde; hvad i Særdeleshed Øbjerggaard angaaer, da hidrører Tabet udentvivl fra den Linnedfabrication, som i et almeennyttigt Øie marn, Ditmarsken, Lauenborg og Oldenborg. Gjøre med, og vist ikke uden gavnlige Følger for denne Jndustries Udbredelse, der har været drevet.
Berlingske Tidende, 1836-03-25
Et Medlem gjorde opmærksom paa det Vanskelige og maaskee Mislige i at raade til Salg af Domæner; disse ere altid en sikker Jndtægtskilde og en paalidelig Ressource i en stor og uventet Nød. Naar der ved Salget ikke erholdes en betydelig høiere Rente end de aarlige Revenuer, kan Afhændelsen aldrig være tilraadelig. De betydelige Domænesalg, der fandt Sted i 1770, have neppe været fordeelagtige for Staten, eftersom de dengang solgte Domæner senere ere udbragte til meer end den sexdobbelte Værdi; hvis man i Perioden 1820-1830 havde solgt Domæner for at dække det stedfundne Deficit vilde Tabet mod Nutidens Priser sikkert kunne anslaaes til 40 pCt. Han kunde derfor ikke tiltræde Committeens Forslag om Domænernes Salg. Et andet Medlem indvendte herimod, at den høiere Værdi, som de i 1770 solgte Godser, nu havde i Forhold til den Tid, ikke kunde afgive noget Beviis for, at Statskassen havde lidt Tab ved deres Afhændelse, da der jo maatte tages Hensyn til, om Staten, hvis disse Eiendomme vare forblevne i dens Besiddelse, vilde have havt Tab eller Fordeel.
Berlingske Tidende, 1836-03-25
Secretær Algreen-Ussing bemærkede, med Hensyn til Committeens Forslag at anvende de separate Fonds og Domænerne til Gjeldens Afbetaling, at man derved ikke kom Maalet nærmere, eftersom Staten saaledes formindskede sin Kapitalformue, og Statsgjelden i Virkeligheden ikke blev mindre, hvilket dog var det, hvorpaa der først og fremmest maatte arbeides. Kl. Committeens Betænkning gik endeligen ud paa, at Statens Finantsvæsen maatte vorde underkastet den allernøiagtigste Revision, at en anden Form i Bestyrelsen af Stats huusholdningen maatte blive indført, og at Forsamlingen derfor burde anholde om: at en Commission, bestaaende tildeels af Mænd af Folket, maatte vorde nedsat til at undersøge Finantsernes og Statssjeldens Tilstand og at udarbeide en Plan, der, paa nærmere allerhøieste Approbation, kunde vorde lagt til Grund for Statens aarlige Huusholdning og Gjeldens Afbetaling.
Berlingske Tidende, 1836-03-25
Kjöbenhavn. Trykt i det Berlingske Officin, med Hurtigpresse.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
de Forsendelse. en til poster. rer pride. lege politiske
Berlingske Tidende, 1836-03-26
vertissement. Berlingske idende. Udgivet og forlagt ved Brødrene Berling; redigeret af Archiater Schönberg. Løverdagen den 26de Marts. No 74.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
Udenlandske Efterretninger. Frankerig.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
Paris, den 15de Marts. – J Deputerede-Kamrets Møde den 11de d. M. gav Hr. Lacave Laplagne Beretning over Hr. Gouins Rente-Reductions-Forslag. De med Regjeringens Anskuelser, stemmende Slutninger i hans udførlige Beretning gik ud paa, at Kamret burde opsætte Discussionen, over den, den 6te f. M. under Overveielse dragne Proposition angaaende Udøvelsen af Statens Ret, at udbetale sine Creditorer Rominal-Beløbet af Fem procents-Renterne. Ministrenes Meddelelser, tilhvilke Beretningen havde Hensyn, opfattedes derpaa af Hr. Thiers i følgende korte Foredrag: "Uden at ville foregribe de forestaaende Debatter, troer jeg at være, saavel Commissionen som Landet selv skyldig, her kortelig at gjentage det, hvortil Regjeringen, ligeoverfor Commissionen, har forpligtet sig. Dette skeer, for at al Usikkerhed kan forsvinde, idet, som De vel vide, Usikkerhed i finantsielle Materier kun alt for ofte fremfører store Ulykker. Regjeringen har nemlig tænkt, at det foreliggende Stridsspørgsmaal, ligesom alle Stridsspørgsmaal, ved hvis Afgjørelse modstaaende Jnteresser komme med i Spillet, maa udjevnes paa en billig Maade. Regjeringen er derfor af den Mening, at den, under Forbeholdning af den nyere Modalitet, der maa rette sig efter Tiden og Omstændighederne, har at give sig selv den Opgave, at udfinde en Reductionsmaade, ved hvilken Capilalisterne kun miste en halv pCt. Regjeringen er endvidere af den Mening, at da de nuværende Tidsomstændigheder ikke ere heldige for Reductionen, maa Fremlæggelsen af et Lov-Project, i hvilket Tiden tilOperationens Jværksættelse bliver at bestemme, udsættes til næste Session. Denne Erklæring aflægger jeg i Regjeringens Navn, dog med den Forbehold ning, at hvis indtil da særdeles alvorlige Omstændigheder skulde indtræde og da gjøre Fuldbyrdelsen, af denne Operation umulig, Regjeringen i saa Fald vil raadslaae med Kamret over disse Omstændigheder og, saaledes som den nu har været det, vedblive at være Herre over og bedømme, hvorvidt Reductionen, maatte være beleilig eller ubeleilig." Forskjeller mellem det nuværende Ministeriums Synspunkt og det forrige ligger deri, at det forrige Ministerium, slet ingen Forpligtelse vilde paalægge sig med Hensyn til Reductionen, medens det nuværende forpligter sig til, i næste Session at fremlægge et Project, hvis ikke ganske særdeles uheldige Omstændigheder, der da blive nøiere at forklare, skulde komme imellem. Man kan derfor ingenlunde med "Journal des Debats sige, at det nuværende Ministerium indtager, med Hensyn til Reductions-Spørgsmaalet, samme Stilling om det forrige. Det nævnte Blad gjør iøvrigt atter i Udfald paa det nuværende Cabinet, og minder det om, at det skylder sin egen Ære, aldeles utvetydigt at udtale sig om sine Anskuelser af alle politiske Forhold.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
J Deputerede Kamrets Onsdagsmøde skred man til Discussionen over det ministerielle Lov-Forslag angaaende Fremmed=Lovens Forlængelse indtil Slutningen af næste Session. Kun den legitimistiske Hr. Dugabe tog ved denne Lejlighed Ordet, forat udtale sig misbilligende over, at nogle til det franske Gebeet flygtede Spaniere vare blevne indspærrede og endnu holdtes fangne. Hr. Montalivet, Ministren for det Jndre, svarede, at dette Lod havde kun truffet Grev de Espagne og dennes redsagere. Som bekjendt, havde Greven brudt sit Æresord, var undveget fra Montpellier og vendt tilbage til Spanien. Og da han nu ikke havde kunne holde sig i Spanien med sin Vande, men var flygtet for Christinerne over paa fransk Gebeet, havde man maattet betragte ham og Hans, da de traffes med Vaaben i Hænderne, som Krigsfanger og behandle dem som saadanne. Hr. Dugads indvendte, at disse Personer ikke havde vidst at de befandt sig paa franske Gebeet, og det var derfor utilladeligt og stridende mod Folkeretten, hvis man paa dem vilde hævne sig over deres Parti, og ikke behandle dem lige med andre Flygtninge. Efterat Hr. Thiers havde repliceret og forsikret, at disse Jndivider rigtignok bleve behandlede som Krigsfanger, men forresten med den største Skaansel, blev der da Jngen ellers tog Ordet – skredet til Afstemning over Lovens enkelte Artikler, og den antoges med 230 hvide Kugler mod 38 sorte. - Om Torsdagen fandt der intet offentligt Møde Sted. Kammeret beskjeftigede sig i sine Bureauer, og man gik derpaa over til at beraadslaae over den, for det løbende Aar foreslaaede Supplementar-Credit for de fremmede Flygtninge, til Beløb af 500,000 Fr., da nemlig den, i det ordentlige Budget fastsatte Credit ikke slog til. Denne Materie førte Hr. Lavielle til at besvære sig over Ordonantsen af 3die Juli, ved hvitten, i Udførelsen af Quadrupel-Alliants-Tractaten, de franske Departementers Samqvem med Spanien paa Grændserne meget indskrænkes, for at der atte stal blive tilført Carlisterne Vaaben eller andre Krigs- eller Livs-Fornødenheder. Taleren meente nu, at denne Bestemmelse kom især den engelske Handel til Gode, uden i ringeste Maade at gavne Christinerne. Thi Erfaringen viste, at Carlisterne forsynedes fra England af med alt Nødvendigt, og at de altsaa lode Englænderne tilflyde deres Penge hvilke, hvis tun hine Spærrings-Forholdsregler itte vare, vilde komme de franske Grændse-Departementer, til Gode. Denne Excursion havde imidlertid ingen videre Følger, end at Ministrene Thiers og d'Ar gout søgte at retfærdiggjøre den franske Regjerings Forhold som en nødvendig Følge af den saare hensigtsmæssige Quadrupel-Alliants-Tractat, og at forsvare den engelske Regjering mod enhver Mistanke, om Medskyld i den, maaskee fra England af under holdte Forbindelse med Carlisterne.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
Spanien. Fra Krigsskuepladsen melder en telegraphisk Depesche, at den christinske General Espartero har slaaet Carlisterne, ved Ordunna den 6te denne Maaned og ved Galvacado den 9de, Cordova selv skal den 10de være blevet indviklet i Kamp med dem ved Salvatierra. – Andre telegraphiske Meddelelser melde, at General Mina var den 10de d. M. brudt op fra Barcelona, efterat han af Stadens Jndvaanere havde hævet en Contribution af 500,000 Realer til Bestridelsen af hans Fornødenheder paa Toget. De catalonske faste Pladse, Ripoll og Campredon ere tæt indesluttede af carlistiske Vander.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
Jtalien. Rom, den 6te Marts. – Hr. Blondel var Culebroeck, belgisk Legations-Secretair ved den hellige Stol, er af sin Regjering udnævnt til midlertidig Forretningsfører her. – Den romerske Regjering vil overlade den store Domaine Mesola, ved Poflodens Udløb, til hvilken man endnu ingen Kjøber har fundet, til det rige Hospital St. Spirito. Skjøndt Kjøbesummens Størrelse endnu ikke er bekjendt, kan man dog antage, at den vil langt overstige 1,000,000 Seudi. En saadan Handel vil give Finantserne gode Udsigter for det løbende Aar, især da Saget af andre lignende Statsgodser maaskee ville indbringe ligesaameget.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
General Cubidres, Befalingsmand for de franske Tropper i Ancona, er paa sin Reise til Paris kommet herigjennem. Vore Caffehuus-Politikere bring naturligviis allerede hans Reise i Forbindelse med en forestaaende Bortmarsch af de Franske fra Ancona. Jmidlertid er det vistnok utvivlsomt, at Frankerig under nærværende Omstændigheder netop vil søge at forblive i Besiddelse af et saa vigtigt Punkt ved det adriatiske Hav. Recrolog.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
Den 3die d. M. døde i Rom den bekjendte Billedhugger Math. Kessels fra Mastricht, og blev begravet den 5te. Han var Medlem af flere Academier, og et romersk Blad erklærede, at ved hans Død mistede ikke alene Rom, men hele Europa en af sine største Kunstnere.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
J Gotha døde den 13de dennes den ved sine gengraphiske Arbeider bekjendte Geheime-RegjeringsraAdolf Stieler.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
Jndenlandske Efterretninger. benhavn, den 26de Marts.
Berlingske Tidende, 1836-03-26
Den Kongelige Storbrittaniske Gesandt har i en gjennem Departementet for de udenlandske Sager indgiven Forestilling, paa sin Regjerings Vegne, henledet den danske Regjerings Opmærksomhed paa, at Slaver, som tilhøre brittiske, paa Anguilla, etablerede Undersaatter, ikke sjeldent i Løbet af de to sidste Aar af dem ere blevne bragte til St. Thomas, hvor nogle bleve solgte, andre holdte i Slaveri af deres brittiske Eiere, og atter andre førte til Portorico og solgte der. bemeldte Gesandtskab anmærkede derhos, at endskjøndt Gouverneuren paa St. Thomas har viist sig meget beredvillig til at udlevere til de brittiske Autoriteter alle af dem reclamerede Slaver, og kun begjært, at deres fulde Værdi skulde udbetales til deres Eiere som en Skadesløsholdelse, har han dog ikke anseet sig bemyndiget til at give Forsikkring om, at alle saadanne Handler for Fremtiden skulle ansees ulovlige. Det var imidlertid, i Mangel af saadan Forsikkring, at befrygte, at Ejerne af slige brittiske Negere, som paa fremmede Øer holdes i Slaveri, vilde, naar de vidste, at de ikke imod deres Villie kunde tvinges til at udlevere dem, stole paa den brittiske Regjerings Bestræbelse for og Ønsket om at erholde dem tilbage, og derved lade sig bevæge til at begjære overdrevne Priser for dem, og at de høje Priser, som saaledes kunde opnaaes, vilde indeholde en yderligere Opfordring for de Personer, som beskjeftige sig med denne Handel, til fremdeles at drive den med forøget Virksomhed. Paa Grund deraf har den brittiske Regjering antaget at det ikke vilde være ubilligt, at, naar der blev udredet fuld Erstatning for alle Slaver, som saaledes maatte være kjøbte inden 1ste August 1834, da enhver fremmed Eier af Slaver, om hvilken det blev oplyst, at de paa en ulovlig Maade vare uførte fra en brittisk Coloni, skulde, imod at erholde saadanne Slavers fulde Værdi, være forpligtet til, under lovlig Tvang, at udlevere dem, og det hvad enten de maatte være hemmeligen udførte fra en brittisk Coloni, eller de ved Udførselen falskeligen vare opgivne for vedkommende Told-Embedsmænd som Huusslaver og henhørende til Eierens personlige Opvartning, og ligemeget om de fra en brittisk Coloni vare komne directe eller ved at bringes fra Ø til Ø vare gaaede over i deres nuværende Herres Besiddelse. Med Hensyn til Salg, som have fundet Sted senere end 1ste August 1834, kunde derimod den engelske Regjering, eftersom de britteske Negere fra dette Tidspunkt, ere frie brittiske Undersaatter, og det kan ikke tilstedes, at frie brittiske Undersaatter, af hvad Farve de end ere, bortstjælles til fremmede Lande, og der holdes i Slaveri, ikke indrømme nogen Godtgjørelse for deres Tilbagelevering, og har derfor andraget paa, at denne maatte paabydes uden videre at skulle finde Sted.