Københavns Adresseavis, 1777-02-26
En Ven i Obersachsen bragte mig i Aaret 1767 paa de Tanker, at tage de Sideskud, der undertiden findes paa Porro, naar den og Vinteren bliver taget op af Kielderen, eller, naar Jorden er aaben, op af Haven, og bruges til Mad, hvilke Sideskud findes især, naar den er voxet meget tyk, og har staaet dybt i Jorden; og at plante disse i Haven, saasnart man efter Vinteren kunne komme i Jorden igien. Da disse Sideskud har Skikkelse af Porro planter, saa formodede han og jeg, at der vilde voxe ordentlig Porro af samme; ligesaaledes som der af Sideskuddene paa Artiskokkene opvoxer nye Artiskokstokke af samme Art, naar man forplanter dem, af hvilke man da een eller to Maaneder tidligere faaer Artiskokker, end man saaer naar man avler nye Planter af Frøe. Vi formodede, at da man af Siddeskuddene af Porro kunde allerede benytte sig til Forplantning i Februarii eller Martii, eller saasnart ikkun Jorden blev aaben igien, saa skulde man paa denne Maade allerede ved Pintzedag have fuldvoxen Porro, som ikke i dette Aar skulde gaae i Frøe; i Stedet for, at naar man faaer den først i April, og forplanter den i Maii, man ey førend sidst i August kan bruge den. Jeg samlede i denne Henseende den følgende Vinter over en god Deel af saadanne Skud, og plantede dem i Martii 1768, i Haab, ved Pintzedag at have spiselig Porro. Men min Formodning traf ikke ind. J Stedet for at de forplantede Skud skulde skyde deres Blade i Længde og Brede, ligesom ordentlige Porroplanter, der staaer i Vext, og deres Stængel skulde voxe i en trumledanned Tykkels- og Runding, saa gik de paa den Tid, da den Porro som sættes til Frøe, pleyer at skyde i Veyret, og da de neppe vare blevne saa tykke som en Tobaks=Pibestilk, i Veyret med deres Stængel til at bære Frøe. Mit Haab blev ltsaa til intet, at jeg uden Hielp af et Mistbeed og i den frie Have skulde usædvanlig tidlig faae spiselig Porro, da der endog ikke af et eneste Skud blev nye Porro, men de alle gik i Frøe. Jmidlertid lod seg dem dog staae, ikke i den Hensigt at faae Frøe deraf, men af en Hændelse; thi Frøet vilde have været udueligt, da de frøebærende Stokke ey vare for dentlig voxne Porrostokke. Og ligesaa af en Hændelse merkede jeg i Junio, at ved adskillige af disse Stokke, især ved dem, som vare sildigst opskudte, vare ligesaadanne Sideskud fremkomne, som de selv vare i Henseende til deres Oprindelse, og at Tallet paa samme formerede sig ved nogle i Julii Maaned til tre og fire Skud. Jeg skaer altsaa nogle Frøstængler af, for at see, hvad der vilde videre blive deraf. Dette havde denne Virkning, at Sideskuddenes Tal formerede sig hos nogle af dem, og at en saadan Busk lignede til Anseende en Perleløgbusk, som endnu ikke er forsynet med mange Sideskud. Jeg optog nogle deraf og fandt, at der af Plantens underste Deel vare allerede fremkomne saa mange smaa Zwiebler, der lignede Perler, som samme Planter havde at Sideskud; jeg fandt og, at nogle af disse Planter vare ligesom voxne puklede paa den anden Side af de første Sideskud, og at der under Huuden laae flere smaa rundZwiebler, som vare færdige at sprænge den Hund i Stykker, under hvilken de laae, og derpaa at skyde deres Blade op af Jorden; og at endelig alle disse smaa Ziebler havde ligesaadan Skikkelse, Lugt og Smag, som den Løg, hvilken jeg den gang allerede i to Aar havde havt under Navn af Pereløg, som en særdeles Løg=Art. Jeg lod altsaa de øvrige voxe i Roe, og tog dem først op paa den Tid, da deres Blade viisnede og deres Vext havde Ende, og fik lutter Perlelog Zwiebler, endskiønt ikkun i et lidet Antal og mestendeels smaa, efterdi de neppe havde havt fire Maaneder til at voxe udi. Disse nye Zwrebler plantede jeg ligesom den Perleløg, hvilken jeg allerede havde, da Plantetiden kom det følgende Aar. De udkimede, og kom snart op, ligesom hine, de formerede sig og ligeledes som hine, ved flere nye Sideskud, og vare den ordentlige Øerleløg. Hvo der at saa endnu ikke har Perlelog, han kan ikkun af den Porro, som bruges til at spise Vinteren over, tage de Sideskud, som findes paa den, og derved passe, at der bliver siddende nogle Trævler af Rødderne ved dem, forvare dem saa i sugtig Sand efterhaanden, alt som Porroenbliver brugt til Spise, indtil Februarii eller Martii, og planter dem siden 1/2 Fod fra hinanden i saadan Jord, hvorpaa ingen Giødning meere er at see, saa dybt, som de ere hvide, og som de følgelig tilforn har staaet i Jorden; der setter sig da paa adskillige af dem strax nogle smaa runde Zwiebler, hvilke man kan tage op, naar de Blade, som de har skudt, ere blevne tørre, og i September forplante dem i et ordentligt beed 1/2 Fod fra hinanden i Qvadrat, saa skal han allerede i det følgende Aar have en rig Høst deraf. Skulde det skee, at der ingen Sideskud fandtes paa Porroen i dette Aar, saa er der endnu et Middel, hvoriedes man dog alligevel selv kan avle Perleløg, nemlig formedelst de Porrostængler, som sættes om Foraaret til Frøe. Omendskiønt nemlig Porrven den første Sommer ingen Sideskud har sat, saa vil man dog alligevel iblant en Qvantitet Porrø, som er sat til Frøe, finde adskillige Frøe stængler, ved hvilke der har sat sig Skud paa den Tid, de bære Frøe. Paa disse vil man, naar Frøeter modent. finde nogle smaa Zwiebler, der glindse som Perier, ere runde eller rund tilsvidsede, eller fladrunde, saa store som en Lindse eller Ert, men fielden større. Ja man finder dem endog undertiden paa de tørre Porrostængler, efterat Frøet er blevet modent, om man endskiønt ingen Sideskud har seet derpaa; men de kan let blive borte i Jorden, naar man ikke forsigtig tager Porrostængelen op, efterdi de har sprængt dens yderste Hund, under hvilken de ere voxne, og ligger nu saa smaa og tildeels endnu mindre end en Ert ved Siden af Moderstammen. Endogsaa formedelst disse kan man forskaffe sig ordentlig Perleløg, naar man planter dem efter den forhen givne Anviisning Den saa kaldede Perleløg er altsaa ganske aabenbar en Yngel af Porro, og hvo som har Porro, i det mindste tyk voxen, kan selv uden Frøe og Zwiebler avle Perleløg. Af de Zwiebler, ved hvilke den formerer sig, bliver heller ikke Porro igien, men den bliver stedse Perleløg. Om der imidlertid af Perlelogs Frøe bliver Perleløg igien eller Porro kan jeg ikke sige; thi Moderzwiebelen af Perleløgen skyder, som oftest en Frøestængel, der er den paa Potro ganske liig, kun at den er noget tyndere og lavere, og ligner Porrofrøe. Jeg har ikke gjemt dette Frøe, deels fordi Frøet ikke duer noget, om der skulde voxe Porro deraf, deels fordi om der skulde blive Perleløg deraf, man da vilde foraarsage sig ligesaa ufornøden en Umag, at avle Perlesøg af Frøe, som om man vilde avle Kartofler af Frøe, da man uden Møye kan formere Perleløgen ved sine Zwiebler, end- og ved dem, der neppe ere saa store som en Ert. Da nu Perleløg er en Yngel af Porro, saa er det heraf tillige klart, hvortil samme bruges, nemlig til selvsamme Brug som Porro. Den kan altsaa ikke bruges i Stedet for Skalotter Purreløg, hvilke allesammen har hule og rordannede Blade, men i Stedet for Port, hvis flade Blade ogsaa fuldkommen ligner dens Blade. Om Foraaret omtrent i Maji bliver den brugbar til Spiisning paa den Tid, naar Porroen fra forrige Aar gaaer i Frøe, og bliver ubrugbar. Den har vel endda ingen ret runde, men ikkun tynde trumledannede Zwiebler, ligesom unge Porro planter; men man kan dog i Maden bruge dens endda tynde Stængel, saavidt den har staaet i Jorden, ja ogsaa dens fine Blade, om man vil. Naar den har sat Zwiebler efter Pintsedag, kan man tage dem op af Jorden lige indtil den Tid, da den begynder at tabe sine Blade, og stedse have dem friske til Brug i Kiøkkenet, og naar den er tør og moden henimod Jacobi Dag, saa kan man forvare de optagne Zwiebler, og bruge dem til Spiisning Henimod Mikkelsdag begynder den at skyde ud, og bliver da nedsat paa nye, og imod den Tid er den nye Porro spiselig i dens Sted. Saaledes kan man et halvt Aar om det andet afvexle med den og med Porro. Ulykkelig Tilfælde.