JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
Onsdagen den 6te Decbr. næstkommende, afholdes offentlig Auction over endeel Eege- og Bøgetræer, deels fældede og deels paa Roden, staaende i Frederichslunds Skove ved Hoved-Landeveien. Auctionen holdes i Rbkpenge Sedler og Tegn, og vederhæftige Kiøbere gives Credit til 1ste Februari 1821. De nærmere Conditioner opgives paa Auctionsstedet ved Skramshuset, tæt ved Landeveien, hvor de Lysthavende vilde møde Kl. 9 slet. Løverdagen den 2den December 1820 om Middagen Kl. 10 paa Tingstuen i Ringsted blive afholdt offentlig viestation over en nye Skolebygnings Overelse i Sigersted Bye og Sogn. Conditioner, Tegning og Overslag er forinden til Eftersyn paa mit Contoir, og bemærkes det at Bygningen skal opføres næste Aars Jis og Augusti Maaneder. Ringsted, den 14de November 1820. Harboff. Efter Vedkommendes Reqvisition, efter passeret Forlig bliver Parcellen No. 2, af Gaarden Svanholm, henhørende til Frankerup Bye, Ubye Sogn og er Arvefæsteeiendom fra Universitetet, staaende for Hartkorn 3 Tdr., der besiddes af Hans Olsen, stillet til 3de offentlige Auctioner, som afholdes: 1ste Auction, Tirsdagen den 12te Decbr. 1820 paa Herredscontoiret Kl. 10 Formiddag, 2den Auction, Tirsdagen den 25 samme Maaned og sammesteds og Tid og 3die Auction, Onsdagen den 10de Januari 1821 Kl. 10 Formiddag paa Parcellen selv. Auctions-Conditionerne ere 4 Dage forinden den første Auction til Eftersyn hos S. T. Hr. Cancellieraad Birck, i Staaelse og paa mit Contoir. – Denne Bekiendtgiørelse tiener tillige andre Panthavere til fornøden Efterretning overeensstemmende med Placaten af 22de April 1817 og Cancellie-Resolution af 23de Mai dette Aar. Artz- og Skippinge Herreders Contoir paa Kaastrup gaard ved Tømmerup, den 10de Novbr. 1820. F. D. Vett.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
J afdøde Pastor Elias Gruner og Hustroes Stervbo bliver Onsdagen den 13de Decbr. d. A. om Formiddagen. Kl. 11 slet, paa Løve Herreds Contoir i Tjørnlunde afholdt en Skiftesamling, hvilket herved til Efterretning for Enhver som maatte have noget at afgiøre i dette Stervbo, kundgiøres. Løve Herreds Contoir i Tiørnlunde, den 15de Novbr. Holm.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
Fredagen den 1 Decbr. d. A., om Eftermiddagen Kl. 1 slet, bliver paa undertegnedes Contoir afholdt en Skiftesamling i afdøde Gaardmand Søren Jensen i Hallensløv og Hustroes Stervbo, hvilket herved bekiendtgiøres til Efterretning for alle Vedkommende. Løve Herreds Contoir i Tjørnlunde, den 15de Novbr. Holm.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
Fredagen den 1 Decbr. d. A. om Formiddagen Kl. 11 slet, bliver paa undertegnedes Contoir afholdt en Skiftesamling i afdøde Pastor Herschends og Hustroes Stervbo, hvilket tiener til Efterretning for alle Vedkommende. Løve Herreds Contoir i Tjørnlunde, den 18de Novbr. Holm.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
J Løve Herreds Tinghuus bliver Torsdagen den 7de Decbr. d. 4, om Eftermiddagen Kl. 1 slet, afholdt en Skiftesamling i afdøde Professorinde Vaubers Stervboe, ved hvilken dette muelig forventes sluttet, hvorfor alle Vedkommende anmodes behagelig at give Møde. Love Herreds Contoir i Tiørnlunde, den 15de Novbr. Holm.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
Samtlige Arvinger efter afdøde Ungkarl Espen Pedersen paa Reersøe, indkaldes herved med 12 Ugers Varsel, i Overeensstemmelse med Placaten af 26de Octbr. 1792, at melde sig og legitimere sin Arveret for undertegnede Skifteforvalter. Tillige indkaldes med lige Varsel enhver som maatte have nogen Fordring eller staae i Gield til den Afdøde, at melde sig hos Skifteretten. Løre Herreds Contoir i Tjørnlunde, den 15de Novbr. Holm.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
Credi- og Debitorer i Stervboet efter afgangne, forhenværende Skovrider ved Grevskabet Knuthenborg i Lolland, og senere Fæstegaardmand i Nidløse Bye og Sogn, under Sorøe Academies nordre Godsdistrict, Henrich Møller, indkaldes herved med 12 Ugers Varsel, at møde for mig, som Skifteforvalter, de Første for at beviistiggjøre deres Krav, og de Sidste, for at betale deres Gield til Boet. Tersløsegaard pr. Sorøe, den 19de Novbr. 1320. Schythe.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
Paa Taarnholm, kan bekommes gode Sviin af fortrinlig Race, til forskjellig Alder og Priser. Ligesaa kan ogsaa sammesteds erholdes gode Hollænder=Oste. Man henvender sig desangaaende til AvlingsforvaterSchwensen.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
Den i endeel Aar her for sit sikkre Treffen bekiendte Silhonetteur F. L. Schmitz, er ankommen og logerer hos Mad. Kikkebusch, og opholder sig kun faa Dage. De, som ønske Familiestykker eller enkelte Silhonetter, behage at sende Bud; hvor der findes Glas og Ramme, kan paa en Aften faae et Stykke færdigt for den billige Priis. 3 til 5 Rbdlr. med Lys og Skygge i Groupperne, meget smukt, saa at enhver vil være fornøiet med mit Arbeide.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
For en ferm Kokkepige er en Condition ledig til førstkommende Nytaar, men uden gode Recommedationer nytter det ikke at melde sig. Bogtrykker Magnus giver Anviisning.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
Af en Gaard her i Byen er Fredagen den 10de denne Maaned bortgaaet et hvidt Faar, som blev klippet i Efteraaret, hvoraf det ene Øre var halvt afskaaret og det andet flakt. Hvo som kan give nogen Oplysning om samme loves en passende Douceur, naar man desangaaende henvender sig til Bogtrykker Magnus i Slagelse.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
En god Slagtersvend som haver Beviser og forstaaer sin Profession, kan bekomme en god Condition naar han henvender sig til Bogtrykker Magnus i Slagelse.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
den Vest- Siællandske Avis, eller: Slagelse. Ugeblad. den landske Historie. uden og indenfor vigtigste Nyeheder. Dagens Redigeret af Fastor og Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. Tirsdagen, den 28. November 1820. 16te Aarg. (Nr. 98 Jrade den 28. Nanemha 70. Med Kongl. allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten til Danmark og Hertugdømmene.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Betragtninger over de Statsomvæltninger, som i Aar ere foregaaede i det sydlige Europa.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
(Fortsættelse.) Hvad lærer derfore Betragtningen over vore Tiders Begivenheder og den Aand, som nu hersker blandt Europas Nationer, den roelige og upartiske Tænker, viser den os ikke, at Menneskene i deres Higen efter udvortes og jordisk Lykke, atter bevæge sig efter et saadant Phantom, som fremstiller sig for deres Phantasie og som de jage og gribe efter saalænge, indtil de atter ved at giennemgaae en nye Erfarings Skole have overbeviist sig om, at den udvortes Lykke ikke heller der er at finde. Er det derfore ikke Sandhed hvad den Østerrigske Keiser sagde nyelig i sin Tale til de Ungariske Deputerede: at et Slags Vanvid er overfaldet Nationerne i vore Dage ved den Higen, som de føle til at omstøbe deres Statsforfatninger, var dette ikke saaledes, var det en fornuftig Bestræbelse, som fortiente Agtelse og Biefald, saa maatte den være enten en Følge af vel gjennemtænkte Grundsætninger, eller af sikkre og velgiørende Erfaringer, som man havde for Øinene; vi ville prøve begge Deele.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Man mærker det strax i saadanne Statsforfatninger, naar de saaledes begynde at udarte; da hører man ikke længere Folkets Repræsentantere tale med koldt Blod, med Sindighed, med Agtelse forandres Meninger, med Tilbøielighed til at høre Sandheden at bestige Talestolen; men da vanhelliges den af bruusende Heftighed, vilde Lidenskaber, fornærmende Ord, bitter Spot; da nævnes Friehed fra hver Mund, imedens Herskesygen boer i hvert Hierte, da seer man Repræsentanterne at sammenklynge sig i Partier istedetfor selvstændigt og uafhængigt at hylde Sandheden fra hvis Mund den saa kommer; da er alt i Bevægelse, naar Gienstænde forhandles, som sætte Lidenskaberne i Oprør, og da seer man dem sidde uopmærksomme eller at udeblive naar de vigtigste offentlige Anliggender skulle overlægges; men som ikke have en saadan Jnterresse. Saasnart man seer disse Symptomer at vise sig, saa kan man føle sig overbeviist om at Statsforfatningen er allerede fordærvet. Hvad bliver nu Følgen af en saadan Corruption? enten den naar Regieringen er svag, at Staten opløser sig i indvortes Forvirringer og maae prøve alle Anarchiets Elendigheder; hele Folket bliver derved sat i en lidenskabelig Tilstand og gjort væsentlig ulykkelig; eller naar Regieringen er kraftfuld, at den da nødes til at bestikke de Repræsentantere, som ere af den meest uroelige Charakteer, besidde de fleste Talenter og have den største Jndflydelse, for at kunne holde Statens Maskine i Gang og sætte fine Planer igiennem. Hvilke ulyksalige Følger et saadant System frembringer behøver man ikke at stil dre; den nyere Historie taler derfor alt for tydeligt.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Ethvert Menneske som har giennemgaaet Livets Skole og har Erfaringen for sig, føler sig desuden overbeviist om, at der vanskeligt lader sig udrette noget stort og varigt Gode ved en Forening af mange. En stor Forsamling af Raadgivere lider under to Sygdomme, Ligegyldighed eller Uenighed; det overskuende Blik, den Klarhed, som bør bestæle en offentlig Foranstaltning taber sig. Hvilken Soliditet gav ikke Peter Fars Regent Viisdom Ruslands, Frederik den Stores Preussens og Napoleons Frankrigs Statsbestyrelse? de velgiørende Følger deraf forplante sig igiennem flere Slægter; et stort Hoved skaber en chavtisk Forvirring om til den lyseste Orden, manges Raad bringe ofte et uhelbredeligt Chans tilveie. Hvad nytter det at Repræsentantere sidde i hundredeviis forsamlede for at afgive deres Stemmer om offentlige Anliggender, hvorom de fleste ikke dog besidde den mindste Kundskab og Erfaring, en retskaffen Repræsentant maatte rødme og skiælve ved at skulle ved sin Mening biedrage til offentlige Sagers Afgiørelse, hvorom han ingen Mening kan have.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Hvorledes skulle saadanne repræsentative Statsformer desuden være indrettede, man tænke kan sig det paa to Maader, enten saaledes, at hver Stand blot repræsenteres, eller at Repræsentanterne vælges af heele Folkets Masse; i det første Tilfælde bliver det indlysende, at hver Stands særskildte Jnteresse vil faae Overhaand over Statens almindelige, og at Stænderne ville søge ved at indgaae Forbindelser med hverandre, at undertrykke hverandre; der kan ingen større Ulykke tænkes i en Stat, end naar Stænderne træde misundelige og iversyge op imod hinanden; da Statens Vel beroer paa, at Stændernes Jnteresse smeltes indi hinanden, og at et fælleds Venskabs=Baand, forbinder dem. Forkaster man derfor med Føie denne Indretning og foretrækker den at lade Repræsentanterne vælges af hele Folkets Masse og at afgive deres Stemmer uden Hensyn paa Stænder; saa opstaaer det Spørgsmaal, hvorledes skulle de vælges; man erkiender i Almindeliged den Grundsætning for at være rigtig, at ingen bør være Valgberettiget, som ikke har en Eiendom eller ordentlig Næringsvei i Staten, som kan binde ham til at føle Jnterresse for dens Vel? Men hvorledes skal Grændsen nu trækkes, skulle Valgene overgives meest i de Riges og Mægtiges, eller meest i det større, men mindre formuende Antal af Statsborgeres Hænder, i det første Tilfælde staaer Staten Fare for at for at forfalde til et trykkende Aristokratie, og i det andet til et løileløst Demokratie.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
J det første Tilfælde vil Egennytte, i det andet Uvidenheden lede Valgene. Det oplyste Monarkie forebygger alle disse Farer; det holder Ballance, imellem Stændernes indbyrdes Jalousie, man seer det lette Bondens Kaar trods Godseierens Modstand; og efterhaanden at lade enhver Oldtids Fordom vige for Oplysningens Soel. Skulle Staterne blive lykkelige, saa maa man søge at sætte en reen Villie i deres Spidse. Naturens Jndretning lige Indretninmaae være Mønsteret for de menne ger, som dens Jndretning viser sig at være Værket af en Eenhed, saaledes maae de selskabelige Jndretninger ogsaa ære det. J denne Forstand er det ikke urigtigt naar det hedder, at Kongerne ere Guder; de kunne nærme sig til denne Benævnelse, naar de ville giøre den Menneskeverdens Vel, som er betroet til deres Bestyrelse, til deres Formaal. Det var tungt om den Tid skulde komme paa Jorden, at Menneskene skulle blive ubekiendte med den Lykke, som et Folk nyder under en god Konges Regiering; hvor Stænderne ere affondrede fra hinanden uden at misunde hinanden; hvor Familierne leve sammen, uden at cabalere mod hinanden, og hade hinanden; hvor hver Mand i Staten passer sin Dont, uden at gruble over hvorledes Staten skal bestyres, hvor man overlader Statens Bestyrelse til de Personer, som paa Erfaringens Vei have forskaffet sig Jndsigter om de offentlige Anliggenders Beskaffenhed; og især hvor Misfornøielse og Utilfredshed ikke er bleven en almindelig Aandsygdom. - Hvor ulykkeligt er dog ikke det Land, hvor dets Jndvaanere tænke paa at reformere alt andet, undtagen paa at reformere (Forts. følger.) sig selv.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Nyeste Post-Efterretninger. Der meldes fra det Østerrigske under 15de November: at endskiøndt intet officielt er endnu bekiendtgjort fra Hoffet om dette Riges Forhold til Kongeriget af begge Sicilierne saa holder man det dog for at være sikkert at Kongeriget Neapel vil blive militairisk besat fra Østerrigs Side efter Aftale med Keiserens ophøiede Allierede den Russiske Keiser og Kongen af Preussen. Fra Englands Side forventer man for Tiden ingen umiddelbar Medvirkning til denne Forholdsregel, dog skal en Engelsk Observations-Eskadre blive opstillet i Bugten ved Neapel for i Nødsfald at tiene den Kongelige Familie til Beskyttelse. (Orlogskibet Vengeur, som overbragte Feldtmarskal Beresford til Lissabon er ogsaa ankommen til Neapel; Admiral Moore vil forlægge nogle Krigskibe til Baja en Miil derfra, for at forebygge videre Anledning til Besværinger over Flodens Størrelse.) Nogle ere af den Mening, at saasnart den Østerrigske Armee rykker frem imod Neapel, saa vil en Contra Revolution udbryde der til Fordeel for det gamle System. Jfølge et usikkert Rygte skal Erkehertug, Ferdinand af Este overdrages Commanden af den Arme, som marscherer imod Neapel. Man formoder at Kongressen i Troppau vil endes i næste Maaned; thi Forhandlingerne der skulle pludselig have taget en Vending, som udkræver den hurtigste Afgiørelse. Det hedder: at en Coureer skal være afsendt fra Troppau til Neapel med Cabinetternes desinitive Beslutning. Hs. Keiserlige Høihed Erkehertug Rudolph er ankommen til Troppau den 15de November. - Ogsaa Paven siges at ruste sig og at sæt Fæstningsværkerne ved Ankong i Stand. Paa den anden Side har Rigsforstanderen i Neavel mønstret 18000 Mand, som ere afgaaede til Grændsen Hvorledes det egentlig seer ud i dette Kongerige er ikke godt at vide. Man havde i Hovedstaden udbredet den falske Efterretning, at General Bianch i skulde i Spidsen for 16 Regimenter og mange 1000 Carbonaris have proclameret en Constitution i det Land hvori han er ansat. Dette Rygte lod Regieringen giendrive den følgende Dag og Udbrederen deraf arrestere. - Modificationerne i den Spanske Constitution skulle allerede være udarbeidede og skulle forelægges Kongen den 6te November. - General Coletta er hidindtil blevet forhindret formedelst Modvind at afseile til Sicigien. - J Palermo skal det være roeligt og Folket har opgivet Tanken om Øens Uafhængighed; Fyrsten af St. Cataldo skal være flygtet til Malta. Jfølge andre Efterretninger har man søgt at skiule for Almuen, at Parlamentet har forkastet Constitutionen. Alle muelige Krigsfornødenheder blive nu overbragte fra Sicilien til Neapel, De Franske Financers Tilstand skal være saagod, at naar en nye Krig ikke bryder ud saa ville Renterne af Nationalgielden, som nu udgiøre 230 Millioner inden 10 Aar ved det synkende Fond kunne nedsættes til 80, hvorved Skatterne kunne blive 150 Millioner mindre. - Hertuginden af Berry har indlagt en Forbøn for Gravier og Bouton i et Brev til Kongen; hvori hun forsikkrer at deres Forsøg paa at forskrække hende ikke skulle have lykkes dem, om de endogsaa vare blevne udførte.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Den bekiendte Tallien, som styrtede Robespierre er nu død i Paris. – J Militairfængselet i Dion have Fangerne gjort Oprør saa at Tropperne maatte kaldes til Hielp, de bleve nødte at fyre saaat flere Mennesker bleve dræbte eller saarede.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Jfølge et lithographisk Søekaart, som det Engelske Admiralitet har bekiendtgjort om den sidste Nord pol Expedition skal Landcaster-Sund være 150 Engelske Mille langt (37 1/2 Danske) og omtrent 20 til 25 Mile bredt, da Skibene forlod Sundet, saa styrede de 100 Mile mod Syden, hvorpaa de vendte tilbage til det samme Punkt, og trængte derefter i lige Linie frem mod Vesten. Disse Opdagelser have allerede havt en merkantilsk Nytte, thi Hval fangere have vovet sig ind i Landcaster-Sund og gjort rigelige Fangster. – For at komme til Mel ville Øen hvor Skibene overvintrede, maatte de arbeide dem igiennem Alen tyk Jis. Under den 90 vestlig Længde havde man slet ingen videre Nytte, af Compasset. – Den bekiendte Friheds-Skribent Professor Arndt i Bonn er bleven afsat af den Preusiske Regiering.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Jndenlandske Efterretninger. Kiøbenhavn den 17de November. Løverdagen den 11te d. M. holdtes i Regentskirken Universiterets sædvanlige Høitidelighed i Anledning af Luthers Reformation og Kiøbenhavns Universitets Restaurat on ved Høisalig Kong Christian den 3die Jndbydelsesprogrammet, forfattet af Professor i Æsthetiken A. Øhlenschlager, R. af D., handlede om Overeensstemmelse mellem Digternes Værker, og deres personlige Charakteer, historisk beviist ved kritisk Fremstilling af deres Levnet, fra de ældste til nærværende Tider. Ved Festen holdt ligeledes Prof. Ridder Øhlenschlager en latinsk Tale, der udviklede: De Lærdes brøderlige Samfund ved Universiteterne, og om Luther, som Videnskabsdyrker nes ædelste, lærerigste Mønster. - Derpaa fremstod Hr. Etatsraad Ridder Wad. det philosophiske Faculiets Decanus, og, efter en kort Jndledning om Høisalig Kong Christian den 3dies Fortieneste ved at indføre den evangeliske Religion i sine Stater og ved at beskytte Videnskaberne i Almindelighed og Universitetet i Særdeleshed, gav Efterretning om Udfaldet af den i dette Aars October og November holdte Examen Artium, hvoraf faaes at 136 Studerende ere denne Gang blevne academiske Borgere, af hvilke 1, nemlig Johannes Madvig fra Frederiksborg Skole, var udmærket. 94 vare Laudabilis, 38 Haudillaudabilis og 3 Non contemnendi. J Alt havde 142 været anmeldte, blandt hvilke 3 formedelst anmeldte Forfald ei indfandt sig, 2 antoges ei til mundtlig Prøve formedelst den latinske Stiils Ringhed, og 1 erklæredes umoden. Den Udmærkede blev af Decanus fremkaldt og offentligen roest, og samtlige antagne Dimitterede bleve proclamerede som det kiøbenhavnske Universitets Medborgere.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
(Forts. følger.)
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Altona. Siden Rathgens Mord har der midt i vor ellers saa fredelige Stad tildraget sig en anden Begivenhed, ikke mindre sørgelig, skiøndt mindre rædselfuld: En ung Pige af god Familie, der conditionerede som Huusjomfrue, havde i et Aarstid været forlovet med en Typograph i et af vore Officiner, men paa nogen Tid troet at mærke Ligegyldighed hos sin Elsker, og derfor hensiunket i dybeste Tungsind. En Dag beder hun sin Frue om Tilladelse at gaae ud, og hun beslutter at giøre det sidste Forsøg paa sin Elskedes Hierte. Men Denne er, uagtet hendes Taarer og Bønner, fast besluttet, ingen ny Forbindelse at knytte med hende, saa at Pigen høist fortvivlet hiemvender til sit Herskab, der, fortørnet over hendes sildige Hjemkomst, har lukket Døren for hende og fra Vinduet tilkiendegiver hende, at hun kunde gaae didhen, hvorfra hun kom. Med kummerfuldt Hierte tilbringer den ulykkelige Pige Natten omkring paa Gaderne i Mulm og Mørke, og indfinder sig næste Morgen atter ved sit Herskabs Huus, i den Hensigt at aabenbare Fruen Alt og røre hendes Hierte til Medlidenhed, men forgiæves. Kort efter seer man i Pamaille, vor Stads berømte Spadseregang, et ungt, veltlædt Fruentimmer spadsere op og ned, snart hurtigt, snart langtsomt, og pludseligt styrter hun omkuld i Strømme af sit eget Blod. Det var hiin ulykkelige, arme Pige, der udskudt af Verden havde endt sit Liv, ved for alle de Spadserendes Øine at skiære Halsen over paa sig med en Kniv. Hun døde faa Timer efter, beklaget af Alle. – En tredie forgelig Begivenhed er den, at en ung Mand af Stadens anseeligste Familier i disse Dage har druknet sig, man siger, fordi Forældrene havde nægtet ham sin Brud. Efter alle Vidnedsbyrd var han en af de elskværdigste og sæ deligste unge Mænd, som endnu derhos stod i be Skild.) tydelige merkantilske Forhold.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Odense, d. 21de Novbr. sidste Løverdag, den 11te d. M., var ved Svendborg om Morgenen tidlig ganske almindeligt Vand; samme Morgen Kl. 8 var det allerede steget betydeligt, men vedblev at stige, Kl. 12 Middag maatte den saakaldte Bye mølle standses, da Bagvandet steeg saa høit, at Huusene ikke kunde drives af det paafaldende Vand: det vedblev at stige til Kl. 7 3/4 om Aftenen, og man kan med Sikkerhed sige, at det var steget til 3 1/2 Al. Høide. Samme Tid stod den derværende Skibsbroe under Vand, der endog løb et Stykke op i Byens Strandgade. Den saakaldte Kuninggade var saa opfyldt af det stigende Vand, at det var af 1 Alen og 3 Tommers Høide, saa at det var af1 Alen og 3 Tommers Høide, saa at det løb ind af adskillige Huse, og de i denne Gade boende Folk bleve ei allene forhindrede fra at komme ud af deres Huse, men maatte ogsaa flytte deres Kreature, som for det meste bestod af Sviin, een af disse Beboere, maatte endog tage et sligt Dyr ind i Stuen. Om Aftenen Jl. 8 aftog Høiden, og saa hurtig, at man Kl. 9 kunde ubindret gaae med Skoe, hvor man før seilede. Morgenen derpaa var Vandet, faldet saameget, at man kunde gaae paa den saakaldte Koeholm (et Sted lige uden for Skibsbroen, i Stranden), som ved almindeligt Vand ikke kan sees. Mange gamle Folk og Søemænd troe, at denne Begivenhed bebuder os en streng Vinter.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-28
Det har behaget Hs. Majestæt Kongen, ved Placat af 22 d. M., allernaadigst at fastsætte følgende: Vi Frederik den Stette, af Guds Naade, Konge til Danmark, a. a., giøre vitterligt: Da Landets Pengevæsen, efter den betydelige SeddelJnddragelse, som Nationalbanken i dette Aar har iværksat, viser sig at have naaet en saadan Grad, af Fasthed, at Udlaan og andre Gields-Contracter, indgaaede i Sedler og Tegn, ikke længere kunne have de skadelige Følger, hvis Forebyggelse var Øiemedet med den befaling om alle contractmæssige, paa Tid indgaaede, Pengeforpligtelsers Afslutning i Sølv, som indeholdes i Vort aabne Brev af 6te April 1818, saa have Vi besluttet, til Lettelse for Pengeomløbet, at ophæve foranførte Jndskrænkning, hvorhos Vi dog, paa den anden Side, have fundet, at den Frihed, som forhen har været givet til, af Seddelgield at betinge sig høiere Rente end den Anordningerne ellers tilstæde, efter de nuværende Omstændigheder, ikke bør finde Sted. Vi fastsætte derfor som følger: §. 1. Det skal for Fremtiden atter være tilladt at indgaae Contracter og udstæde Forskrivninger. lydende paa Rigsbanksedler og Tegn, saaledes, at Betalingen skeer med det fastsatte Beløb i Rigsbankrepræsentativer, uden Hensyn til den anordnede Qvartalscours, med hvilken der ellers i eet og alt skal forholdes efter de hidtil givne Forskrifter. S. 2. Dog skal den Tilladelse, som ved Vor Forordning af 5te Januari 1812, §. 21, og Vor allerhøieste Resolution af 20de April næstefter (kundgjort ved Cancellie-Placat af 27de samme Maaned er givet til at tage i Procent høiere Rente af Laan, i Sedler og Tegn, end den, der ellers ved Anordningerne er tilladt, være ophævet med Hensyn til de Gieldsforpligtelser, som for Fremtiden indgaaes; hvorimod dette Vort Bud skal være uden Jndflydelse paa de ældre Forpligtelser i Sedler og Tegn, hvorved hiin høiere Rente lovligen er betinget. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette.