Viborger Samler, 1799-08-12
Et nyt litterarisk Selskab i Kiøbenhavn, som skylder tilfældige Omstændigheder sin Oprindelse, har i det mindste troet at burde forædle sin Tilværelse ved sligt et Forsøg. Det agter derfor fra Aaret 1800 af at udgive en almindelig Fædrelands-Tidende, hvorved det bedst haaber at nærme sig det angivne Maal. Alle Foranstaltninger i Samfundets forskiellige Deele, alle Fremskridt eller Tilbageskridt i Videnskabernes og Konsternes forskiellige Provindser, alle for de forskiellige Stænder og Aldere nogenlunde vigtige Begivenheder, med eet Ord, alle Nyeheder, der formodes meest at kunne interessere vore Læsere som norske og danske Borgere, skulde meddeeles saa hastigen, nøiagtigen, og fuldstændigen, som mueligt: og for at kunne læses af Alle med Nytte og Fornøielse, bør Bladets Tone efter Jndholdets Forskiellighed paa sine Steder være ligesaa forstaaelig for Almuen, som den paa andre Steder bør svare til øvede Tænkeres Forventning. Tyskland eier et lignende, men i Henseende til Jndhold og Tone mere indskrænket Blad i Bekkers National-eitung, der Deutschen; og det sieldne Hædersminde, en enkelt Mand har reist sig ved en næsten tyve Aars utrættelig Virksomhed og Gavnelyst, giver os Haab om, at et Selskab af Patrioter uden Hensyn til egne Fordeele vil kunne giøre om ikke meere, dog i det mindste lige saa meget hos os. Eller tør en almeennyttig Plan ikke love sig levende Deeltagelse af tænkende Mænd baade i Hovedstaden og Provindserne? For at udført den paa kraftigste Maade, findes tvende Anstalter nødvendige. 1. Et litterarisk Selskab, som til denne Hensigt organiserer sig i Rigernes Middelpunct, her i Hovedstaden. Enhver Menneskekiender veed, hvor meget vore Tanker vinde i Lys og Fuldstændighed, naar vi drøvte dem i Vennekreds. Nye Jndvendinger nøde tidt den største Tænker til at betragte en bekiendt, maaskee alt for bekiendt Gienstand fra en nye Side, og den venskabelige Samtales stigende Varme ophøier hans Sieleevner saa meget, at han undertiden ender med et Resultat, som han aldrig havde fundet i den rolige Eensomhed. Den daglige, utvungne Omgang i Selskabets Værelser er derfor yderst vigtig. Her vilde Medlemmerne frie villigen forsamle sig efter egen Tid og Leilighed, for at meddeele deres Jagttagelser, for indbyrdes at opmuntre hinanden til videre Fremstræben, for at høre og bedømme indsendte Bidrag, for at fortælle eller høre Dagens vigtigste Tildragelser, med eet Ord, for at underrette og underrettes: og et almeennyttigt Foretagende, der begynder med Varme, vil rimeligviis paa denne Maade vedligeholdes med Kraft. Man forvexle altsaa ikke dette til gavnende Virksomhed indrettede Selskab med en sædvanlig Klub, hvor uskyldig Moroe, som heller ikke udelukkes her, ene og allene er Hovedhensigten. Oplyste Borgere af alle Stænder her i Hovedstaden indbydes derfor at tiltræde et Selskab, som gjerne vil gavne, og ei kan gavne efter Ønske uden Manges Deeltagelse. Man frygte ikke for alt for megen Opofrelse af Tid og Kraft, de fleeste, som bedst vilde være istand til at kunne bidrage til Selskabets Virksomhed, have allerede en bestemt Virkekreds i Staten, som behøver og fordrer den vigtigste Deel af deres Omhue. Selskabets Foretagende skal til den Ende indrettes saaledes, at der kan virkes Meget, naar af mange Medlemmer Enhver ikkun bidrager Lidet. Jo større et Antal af Dannemænd der altsaa vil hædre Selskabet med deres Navne, og gavne det med nogle Frietimer; des større vil ogsaa det aarlige Udbytte for Fædrelandet kunne blive 2. En udbredt Brevvexling med oplyste Menneskekiendere og Patrioter i alle danske og norske Provindser. Her er ikke Stedet til at tale om de Jndretninger, der ere gjorte i Selskabet selv til at føre denne Brev verling. Men at den er uundgaaeligen nødvendig til at opnaae Selskabets Hovedformaal, flyder af Sagens Natur. Foruden de Mænd, som denne Jndbydelse med Tillid til deres Fædrelandskierlighed udtrykkeligen tilsendes, og som siden antages til Selskabets ordentlige korresponderende Medlemmer, opfordres herved alle tænkende Patrioter paa Landet og i Kiøbstæderne til at meddeele os vigtige Jagttagelser, Charaktertræk, og Facta af deres Kreds, enten til Hæder eller Advarsel. Da man i Forveien er kan vide, om deslige Bidrag svare til Bladets Øiemed, saa synes det billigt, at de indsendes frankerede til det nye literariske Selskab i Kiøbenhavn, hvorimod det er Selskabets Pligt, naar det forlanges, at betale hvert Arbeide, som antager. Det fastsatte Honorar er 5 Rdlr. for Arket; og efter denne Maalestok betales hvert Bidrag forholdsmæssig. Skulde Selskabets Foretagende være hældigt nok til at finde Bifald og Understøttelse; skulde dets almindelige Fædrelands-Tidende udbredes saa vidt, at den med Føie kunde kaldes et Nationalblad, og Afsætningen vorde saa stor, at der kunde vindes et betydeligt Overskud over de til Selskabets og Bladets Bestyrelse fornødne aarlige Udgivter, saa er det een af Selskabets helligste Grundlove, at samle dette Overskud, og i sin Tid at anvende denne Gevinst til det almindelige Bedste, f. Ex. til en Understøttelses-Fonds for Lærde, der ved Alder, Svaghed, eller Uheld, geraade i Nød, eller til andre almeennyttige Anstalter, som det nu synes for tidlig at tale om. Vore Medborgere ville tillade os at stole paa deres bifald, naar de overbevises om, at ingen mercantilsk Speculation, men den reeneste Gavnelyst har foreenet os, og derfor slaae vi og tryggeligen vor Liid til, at mange ædle Borgere i Danmark og Norge vilde værdige vort almeennyttige Arbeide deres Opmærksomhed og virksomme Deeltagelse.