Aarhuus Stifts-Tidende, 1831-06-23
Prælaternes og Ridderskabets Promemoria til det Slesvig=Holsten-Lauenborgske Cancellie: "Da i forrige Vinter politiske Bevægelser yttrede sig i Hertugdømmerne Slesvig og Holsten, forenede Prælater og Ridderskab sig til at indgive den under 22de Novbr. f. A. indleverede allerunderdanigste Adresse til Hs. Majestæt, de meddeelte den til de til Ridderskabets Korps ikke henhørende Godsbesiddere, og havde den Fyldestgjørelse at see, at disse saa aldeles hyldede de af Ridderskabet yttrede Grundsætninger, at de ubetinget tiltraadte den allerunderdanigste Adresse. Hans Kongelige Majestæt havde den Naade, med særdeles Velbehag at modtage denne af samtlige Godsbesiddere i Forening indleverede Adresse. J Januari d. A. have Prælater og Ridderskab, dog ikke af officiel Vei, erholdt Kundskab om, at det paa allerhøieste Sted tilsigtedes at indføre adskilte raadgivende Provindsial=Stænder, for hvilke de, samme Gjenstand vedkommende, preussiske Love fra Aaret 1823 skulde lægges tilGrund. Jo mere og jo dybere en saa vigtig Forholdsregel vilde indgribe i den gamle, ingenlunde ophævede, men meget mere ved den allerhøieste Stadfæstelse af Privilegierne i Aaret 1816 anerkjendte fælleds landstændiske Forfatning for begge Hertugdømmer, desmere holde Prælater og Ridderskab, som det eneste endnu tilbageværende repræsenterende Korps i Landet, det for Pligt, førend en saadan Forholdsregel erholder allerhøieste Stadfæstelse, at anbefale Landets Rettigheder til Hs. M. Opmærksomhed, i Særdeleshed da Prælater og Ridderskab, skjøndt de troe, ogsaa i de sidste vanskelige Tider at have viist sig værdige til Allerhøistsammes Tillid, i længere Tid forgiæves have ventet efter en officiel Bekræftelse eller Gjendrivelse af den, ved confidentielle Meddelelser fra de høieste Regjerings=Poster og gjennem de offentlige Blade modtagne Efterretning om det allerhøieste Reskript af 11te Januar sidstl. til det høistpriselige Cancellie. Dersom Prælater og Ridderskab tøvede indtil det i Medfør af dette allerhøieste Reskript til Forelæggelse bestemte Forfatnings-Udkast havde faaet allerhøieste Stadfæstelse, eller og ikkun indtil samme, som bebudet, var forelagt erfarne Mænd i Landet til Betænkning, hvilke neppe ville have at yttre sig om Principet, men sandsynligviis kun om de enkelte Bestemmelser, og i ethvert Tilfælde uden afgjørende Stemme, saa maatte de vente den retfærdige Bebreidelse af deres Medborgere og Efterkommere, at de havde ladet den gunstige Tidspunkt hengaae ubenyttet til at tale paa Landets Rettigheder, den Tidspunkt, da Sagen endnu er res integra, da Modforestillinger endnu kunne gjøres uden at tilsidesætte den hellige Pligt: ærefrygtsfuld Lydighed, og uden at sætte den offentlige Rolighed i Fare. Prælater og Ridderskab have i deres paa allerhøieste Sted med Velbehag modtagne Adresse af 22de Novbr. f. A. yttret der Mening, at det, i Særdeleshed i den nærværende stærk bevægede Tid ikke er raadeligt at overile Overveielsen af Landets vigtigste Anliggender. Naar de nu tage sig den Frihed at gjentage deres da fremsatte Yttring, ere de lang fra at ville optræde forstyrrende og hindrende imod Hs. M. landsfaderlige Hensigter til at forbedre Landets Tilstand, navnlig i administrativ Henseende; meget mere ere de ligesaa beredte som villige til, ogsaa fra deres Side ved opoffrende Medvirken at komme imøde hvad der kan tjene til at opnaae dette heldbringende Øiemed, og, i det de erkjende Tidens Fordringer, ville de ikke hævde det upassende og Anomaliske i deres eget Korpses Forfatning imod nyere Jndretninger, der sigte til Landets almene Bedste. Men, jo fastere deres Anskuelse og Overbeviisning er i denne Henseende, jo mere de ønske, at begge Hertugdømmernes bestaaende Forfatning underkastes Modificationer der svare til Tiden, desmere troe de at maatte udhæve og til allerhøieste Beskyttelse anbefale sammes Grundvold, hvilken efter deres Overbeviisning er uforanderlig. Denne uforanderlige Grundvold for Landets Forfatning er begge Hertugdømmernes Ret til en fælleds Landdag. Til Beviis herfor troe Prælater og Ridderskab at kunne henholde sig til den ærbødigst vedlagte i deres Forsamling af 8de October 1816 besluttede umiddelbare Forestilling til Hs. M. om at vedligeholde og styrke den fælleds Forfatning og ældgamle Forbindelse imellem Hertugdømmerne Slesvig og Holsten. J denne Forestilling er med uigjendrivelige historiske og politiske Grunde beviist: 1) at den nøie Forbindelse imellem begge Hertugdømmer er det ældste af de Slesvig=Holstenske Privilegier. 2) at dette aldrig er ophævet, men altid anerkjendt. 3) at dets Stadfæstelse allerede indeholdes i Stadfæstelsen af Privilegierne overhovedet. 4) at samme altid har bestaaet til høieste fælleds Gavn faa Slesvig og Halsten, ja til Gavn for hele Riget. Det foranførte Skrifts Jndhold er ikke nogensinde grundigen gjendrevet; Omstændighederne have ikke forandret sig; meget mere udtales ogsaa nu fra alle Sider det levende Ønske, at Hertugdømmernes fælleds Forfatning vedligeholdes, samt ved og med den Muligheden af ogsaa endnu da at blive paa det nøieste forbundne indbyrdes og med Kongeriget, naar engang, som Følge af Begivenheder, der ei ere at forandre, den Lykke ikke meere maatte være dem forundt, at staae under een og samme Monark Scepter. Ogsaa nu forkyndes den Hensigt, at vedligeholde nexus socialis mellem Ridderskabet, men ogsaa nu begriber Man ikke, hvorledes denne nexus socialis kan være af nogensomhelst politisk Betydning og af nogensomhelst Nytte for Landet, naar dette betages Ret til en fælleds Landdag. Ogsaa nu er Bekymringen i begge Hertugdømmerne stor, større end 1816, betænkeligere formedelst Tidsbegivenhederne, der ryste Alt og rive mægtig med sig, og Alles Øine ere henvendte paa Prælater og Ridderskab, som de ansvarlige Depositarier for Landets Rettigheder. Nu kunne, endnu tør, nu maae Prælater og Ridderskab tale for begge Hertugdømmers fælleds Jnteresser, ere først særskilte raadgivende Forsamlinger indførte, kunne de det ikke længer. Man kan altsaa ikke fortænke dem i at de benytte den nærværende Tidspunkt, til at gjentage deres tidligere, under lignende, men mindre truende Omstængigheder affattede Deductioner. Resultatet af samme er, at Opretholdelsen af begge Hertugdømmernes gamle fælleds Forfatning er garanteret ved utallige Tractater og Bebrevelser, der vilde blive forandrede ved adskilte raadgivende Provindsialstænders Jndførelse. Derimod kunde Jndførelsen, af fælleds raadgivende Stænder for begge Hertugdom merne af en forfatningsmæssig Vei, det vil sige, efter Underhandling med de Vedkommende, være ønskelig. En saadan Underhandling vilde knyttes under de gunstigste Forvarsler, naar det maatte behage Hans Majestæt at erklæret At Jndførelsen af saadanne fælleds raa dgivende Stænder kun er en provisorisk Forholdsregel, hvorved efter allerhøieste Villie begge Hertugdømmernes gamle fælleds Forfatning ingenlunde skal ophæves, men sammes Gjenoplivelse ikkun forberedes ved Modisicationer, der svare til Tiderne."J alle disse Henseender har Ridderskabets Korps samme Jnteresse, som de til dette ikke hørende Godsbesiddere, og det ønsker at raadslaae og forene sig med dem om samme Men, da den større Jndsigt og den større Kundskab til Landets Forfatning er afhængig af Grundbesiddelsens Størrelse, og følgelig den ved allerhøieste Regulativ af 1778 fastsatte Stemmegivning efter Plovtal, her, hvor der aldeles ikke er Tale og Afgivter, der skulle reparteres efter Plov tal, men om langt vigtigere Gjenstande, turde være lidet anvendelig, da fremdeles kun den mundtlige Udvexling af Anskuelser kan føre til et almindelig tilfredsstillende Resultat af de fælleds Forhandlinger, saa ønsker Prælater og Ridderskab at turde overveie begge Hertugdømmernes fælleds Anliggender i fælleds Forsamlinger af samtlige Godsbesiddere, og i det Foranførte indeholdes saaledes Motiverne til deres Ansøgning til det høistpriselige Cancellie af 23de Februar d. A., hvilken de gjentagende allerærbødigst bede anbefalet til allerhøieste Bevilgelse. Kiel, i den bestandige Deputation afde Slesvig=Holstenske Prælater og Ridderskab den 7de April 1831. C. Moltke. Buchwaldt. F. Rantzau. C. Sr. v. Rantzau. J. Sr. v. Baudissin.