Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-01-20
ved disse blodige Fægtninger mødte det Barbarie, at Grækerne brændemærkede i Panden med et gloende Jern nogle Tyrkiske Soldater, som de havde taget til Fange; den Engelske Ambassadeur Hr. Stratford Canning besværede sig derover i en Skrivelse til Præsidenten af 23de December, dateret fra Rheden ved Poros, og sagde deri, at han var saameget mere beføiet til at besvære sig over denne Grusomhed, som han endnu beklædte en Ambassadeurs Post ved den Ottomanniske Regjering. Præsidenten svarede derpaa under 25de December, at han var misfornøiet med det Passerede, og at han sikkert skulde træffe de fornødne Forholdsregler for at forebygge at sligt skulde ikke eftere mode. Han vilde imidlertid tilsende Ambassadeuren to Dokumenter; det ene for at opklare hvorledes det var gaaet til med denne Exces; det andet for at overbevise ham om, at Grækerne og saa vidste at behandle deres Fiender paa en regelmæssig Maade. Af det første gav det sig tilkiende, at den Tyrkiske Bey Prevista og den Græske Anfører Tavella havde truet hinanden ved Begyndelsen af en Fægtning. Tyrken havde sagt til Grækeren: at fik han fat paa hans Folk, saa vilde han lade dem lemlæste. Grækeren svarede: at han skulde pakke sig; thi fik han ham eller hans Folk tilfange, saa vilde han lade dem brændemærke; det kom nu til Slagsmaal, Grækerne havde lykken med sig, og Trudslen blev nu exeqveret paa de Tyrker, som bleve tagne til Fange; dog blev ingen Officeer brændemærket, og ved Soldaterne blev det gjort paa en saa lempelig Maade, at Arret vil være forsvundet efter et Par Dages Forløb. - Det andet Dokument er en Jndberetning fra Stratarchen Demetrius Ypstlanti til Præsidenten, dateret Livadien den 18de November 1828, hvori han melder, at Muhurdar Aga rømmede denne Stad med 1000 Mand efter en affattet Capitulation, hvori disse Tropper forpligtede sig til ikke at tiene i denne Krig mod Grækerne. Denne Capitulation blev holdet og Garnisonen afmarscherede uhindret. Paa Morea selv staaer det ganske godt til paa det nær, at Pesten har yttret sig Nærheden af Patras, saa at de Franske see sig nødsagede til at opstille en Sundheds-Cordon. Man var af den Mening i Navarino, at flere Franske Regimenter skulle afgaae fra Toulon og Engelske Tropper fra de Joniske Øer for at besætte Candia; da Admiral Malcolm, som i Spidsen for 11 Engelske og 11 Franske Officere havde begivet sig til Mustapha Pascha i Kanea for at afslutte en Vaabenstilstand imellem ham og Grækerne paa de Vilkaar, at Tyrkerne skulle indtil videre beholde Fæstningerne og Grækerne det flade Land, ikke havde formaaet at udrette noget. Paschaen giorde andre Fordringer, Admiralen erklærede, at her var det ikke passende at foreskrive betingelser; men at antage de, som de allierede Magter vilde foreskrive. Tydskeren Baron Reineck commanderer de Græske Tropper paa denne Øe. – Da Frankerige og England have antaget det Princip at Grækenland skal for det første indskrænkes til Morea og de Cycladiske Øer, for ved denne Moderation at formaae Sultanen til at antage Pacificationstractaten, saa har det usikkre Rygte været i Omløb at disse Magters Gesandte have forlangt af Præsidenten, at han skal standse Grækernes Angreb paa Tyrkerne i det egentlige Grækenland for ikke at irritere Sultanen; men dersom der ogsaa er noget i dette Rygte, saa vilde hele Sagen falde bort, dersom det er sandt hvad man fortæller paa Ægina at Sultanen har udnævnt en nye Pascha over Morea og vil sende en Armee paa 40,000 Mand dertil. – Man maae være høist begiærlig for at erfare hvad Sultanen vil svare paa de Propositioner, som nu blive ham gjorte fra Engelsk og Fransk Side; men Porten begriber det heelt vel, at Grækerne ville begynde med at forlange Morea og ende med at forlange Constantinopel. – Desuden kan man forlange af Grækerne, at de skulle give Salona, Livadia og hvad de have erobret paa hiin Side af Jordtungen ved Corinth tilbage til Tyrkerne? Jo længere denne Græske Sag staaer paa desto meere forviklet bliver den.