Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-02-09
Udenlandske Efterretninger. Forhandlingerne i det franske Deputeretkammer angaaende Adressen have faaet langt mere Betydning, end man havde turdet vente, fornemmelig ved en mærværdig Tale af Hr. Lamartine, der har vakt en Sensation, hvortil Frankrigs parlamentariske Liv i de senere Aar neppe kan opvise Magen Denne ædle Folkeven, der er bekjendt som en begeistret Digter og stor Taler, har i længere Tid syntes at tilhøre det conservative Parti, dog uden at deele eller forsvare dettes Anskuelser og Foretagender, men kun fordi han misbilliger den Retning, dets Modstandere havde taget. Nu optraadte han pludselig i Mødet den 27de Januar med den meest afgjørende og igienkaldelige Opposition mod det hele Regjeringssystem, som er fulgt siden Julirevolutionen, og sluttede sig vel ikke ganske til noget bestaaende politisk Partie, men stillede sig snarere selv i Spidsen af et nyt Parti, der først skal danne sig, og fremtraadte som Leder af en Opposition, hvis Angreb vil blive meget farlig for den nuværende Regjering. Han begyndte med den Erklæring, at han ikke kunde stemme overeens med en foregaaende Taler, som havde yttret, at den Feil, som berøver Frankrig sin Kraft, ligger hos Ministeriet; Feilen ligger hverken hos det nuværende Ministerium, eller hos det, der var før eller vil følge efter; den er at søge høiere, den ligger i den falske Stilling, i det hele System. Han vilde derfor ikke, som det hidtil var skeet, bekæmpe enkelte Paragrapher, men den hele Adresse, den Mand, der gaaer igjennem den; den indeholder nemlig en vis Følelse af politisk Velbefindende, Lykønskninger til Landet og Kronen, og at slutte sig dertil forbød hans Samvittighed ham. - Under hyppige og stormende Bifaldsyttringer fra venstre Side, der undertiden fandt Gjenklang fra yderste Høire, og under heftig Knurren fra Centrum og afbrydende Udraab fra enkelte Conservative, navnlig flere Ministre, skildrede han nu meget udførligt Regjeringens Politik i de sidste 12 Aar som en Række af Statsfeil saavel i de indenlandske Foranstaltninger, som i Forhold til Udlandet; dog billigede han Bestræbelserne for Fredens Opretholdelse, men paastod, at man siden 1834 i Virkeligheden Jntet havde gjort derfor, og at Frankrig nu stod mere isoleret og mere truet end nogensinde. Men han frygtede ikke for Frankrigs Fremtid, naar kun Oppositionen sluttede sig nøie sammen til en kraftig national Opposition, da maatte selv Regjeringens Feil tjene til Frankrigs Gjenfødelse, ligesom det skeete ved Julirevolutionen. Denne Tale frembragte en saa stor Bevægelse i Kammeret, at det varede mere end en halv Time, inden Underviisningsministeren Villemain kunde komme til Orde med et svagt Forsvar. Pariser bladene for de følgende Dage beskjæftige sig næsten udelukkende med Lamartines Tale, som øiensynlig har givet Oppositionen en uventet holdning og Styrke, og gjort et saa meget større Jndtryk, som de udmærkede Talere Beaumont og Toqveville næsten ganske have sluttet sig til ham. Dog bleve de 4 første Paragrapher af Adressen som Kammerets Smerte over Hertugen af Orleans Død, Regentskabsloven, Landets Rolighed og finantsielle Flor, og dets venskabelige Forhold til de andre Magter) næsten eenstemmig antagne i Mødet den 30te Januar, uden at noget Amendement blev fremsat dertil. Men Guizot skal have opgivet sin Beslutning at fordre Paragraphen og Visitationsretten udelukket, og Mininisteriet viser tydelig, at det erkjender sin vanskelige Stilling.