Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-04-18
Under Overskriften Sæde-Auctioner læses i Fredb. Amts T. Følgende: Af sørgelig Erfaring er det her i Frederiksborg Amt noksom bekjendt, at enkelte formuende Landmænd - Bønder saavelsom Jkke=Bønder - i mange Tider have havt for Skik, hvert Foraar at holde de saakaldte Sæde auctioner. Ogsaa veed Enhver, af hvilken Beskaffenhed disse Auctioner ere, hvilke Varer der i Almindelighed udbydes, hvilke Priser der betales, hvilke Conditioner Kjøberne ere tilstaaede, og endelig veed Enhver, hvorofte denne Aagren med Brød har givet fattige Familier Naadestødet. Sædeauctionerne, hvor næsten kun absolute NødvendighedsArtikler udbydes, saasom Sæd, Kartofler, Flæsk De osv., og hvor Kjøberen lokkes med 6 Maaneders Credit til at styrte sig i ubetalelig Gjæld, ere for Humanitetens Domstol en Afskyelighed, som vi endnu aldrig have hørt Nogen driste sig til at forsvare, men som man hidtil har savnet det rette Greb paa at faae ryddet af Veien. Vi have imidlertid nu modtaget en Efterretning, der i denne Henseende lader haabe det bedste for Fremtiden. Æren for her i Egnen at have gjort det første alvorlige Skridt til Modarbeidelse af hiint Uvæsen, tilkommer Hjørlunde Sogn. Ved en Leilighed, hvor flere af Sognets Beboere vare forsamlede, fremkom nemlig for nylig en af de Tilstedeværende med følgende Forslag: Flere Aars Erfarenhed har noksom viist, at de saa hyppigt stedfindende Sædeauctioner have, om ikke ganske, forvoldet en Deel af den fattige Klasses Ruin, saa dog bidraget sit hertil, da Mange, som trænge til Saaesæd og Brødkorn for Sommeren, søge til disse Auctioner, hvor Henstanden med Betalingen forleder dem til at underkaste sig opskruede Priser, ja undertiden en Trediedeel mere end de gangbare Torvepriser, hvilket de gjøre i det svage Haab i Mellemtiden at kunne tilveiebringe Penge, naar imidlertid Betalingstiden er kommen, have de, som meget ofte er hændet, været udsatte for Retsforfølgning for mislig Betaling, hvilket atter har foraarsaget dem følelige Udgifter. For muligen at kunne afværge dette Onde vort Sogn er det jeg herved tillader mig at foreslaae, at vi gjøre et Forsøg paa at danne en Forening, ved at vi hver især tegne os for et lidet Qvantum af Rug, Byg, Ærter, Havre eller Kartofler, som efter de gjældende Priser og mod Henstand med Betalingen til 1ste November d. A., kunde i dette Foraar eller tilstundende Sommer uddeles blandt dem af Sognets Beboere, som man maatte ansee for meest værdige og trængende. Paa dette Forslag traadte endnu ved samme Leilighed 5 Mænd sammen, udstedte en Jndbydelse til Sognet om Bidrag i Sæd eller Kartofler, og faa Dage efter var der allerede tegnet for 45 Tdr. Sæd og 36 Tdr. Kartofler. Udleveringen er bestemt at begynde 1ste April og ender den 20de Mai. Comiteen samles hver Søndag for at bestemme, deels hvem der skal understøttes, deels Priserne for den følgende Uge. Alle, som have tegnet sig til at levere Sæd, hvilken maa være af god Qvalitet og i forsvarligt Maal, faae lige meget for Tønden, uden Hensyn til den Ugepriis, til hvilken Sæden er leveret. – Disse ere omtrent Hovedbetingelserne for Hjørlundernes Sæde=Credit forening. Men ligesaa hæderligt som det er at give, ligesaa smukt er det at følge et godt Exempel; som et saadant er Sagen her bleven meddeelt. Det er et ret morsomt lille Factum, at det i Løverdagsnumeret af dette Blad meddeelte islandske Sprog-Resc. af 8de dennes alt har foranlediget meget ivrige Bestræbelser for at skaffe en tyveaarig Exam. juris, der for Tiden ernærer sig ved Boghandel i en sjællandsk Kjøbstad, en Jnformator i det islandske Sprog, med Forpligtelse til, for et passende Honorar (40 Rbd., fri Kost og andre Agrements, samt fremtidige Udsigter til en Huuslærerpost), efter tre Ugers Jnformation at meddele ham paalidelige Attest for, at han har de i Rescriptet, med Hensyn til Kundskab i det islandske Sprog, fordrede Qvalificationer. - Maaskee kunde det i samme Anledning være ret passende at minde Rentekammeret om, at Frangn. 26de Jan. 1821. kun giver danske Jurister Adgang til Sysselmandsembederne paa Jsland naar fornødent, men at der aldeles ingen Fornødenhed, end sige Nødvendighed er for at ansætte danske Jurister i islandske Embeder, naar fleeraarige, dygtige, indfødte juridiske Candidater have meldt sig som Ansøgere (Fædrel.) til disse.