Berlingske Tidende, 1832-04-21
Paris, den 11te April. Breve fra Schweiz, som i Morges ere hidkomne, modsige bestemt det Rygte, at Cholera er udbrudt i Bern og i Genf. "J den sidste Tid har en Ansøgning fra St. Simonisterne, om at faae Elysee-Bourbon til Leie, opvakt megen Forundring i Ministrenes Hoteller og i Tullerierne. Man havde ikke troet, at den ny Religion allerede var mægtig nok til at kunne til byde 100, Franes om Aaret for sin Boelig, og at den kund falde paa, at flytte ind i et Slot, hvor Keisermoderen boede hvor Napoleon viste sig for Folket efter sin Hjemkomst fra Waterloo: i et Slot, som Hertuginden af Berry valgte til sit Yndlingsopholdsted, og som hører til den ny Regjerings skjønneste Besiddelser. Man frygter, at Antallet paa de Besøgende og Proselyterne vilde tiltage meer i Elysse=Bourbons yndefulde Alleer, end i det simple Huus i Gaden Monsigny, og det er derfor le at forudsee, at Regjeringen vil afslaae Ansøgningen, saa ondt det end kan gjøre den, at have en Jndtægt af 100,000 Franes mindre om Aaret. Pav Enfantin er forberedt herpaa. Bliver Elyske Bourbon ham ikke til Deel, saa tænker han paa, at bygge et Pallads fra nyt af, som endnu langt skal overgaae det andet i Pragt. Det mangler ham ikke paa Midler hertil, thi St. Simonisternes Kasse, der nyelig var næsten ganske tom, er nu rigeligen fyldt med Guld. Vel optage de ikke nu Laan, saaledes som i Hr. Rodrigues's Tid, men søge at forskaffe sig saadanne Proselyter, som i deres varme Troesiver til byde hele deres Formue, i Stedet for Rentecoupons. Dette lykkes ogsaa St. Simonisterne over al Forventning. Endnu i disse Dage har den unge Hr. Jules Toche sendt dem 80,000 Franes, Hr. Louvot de Martinscourt 35,000 Fr. Ved Hjelp af disse og mange flere Penge vedbliver Enfantin, at arrangere glimrende Soireer, hvortil Mennesker af alle muelige politiske Confessioner inviteres og ved snilde Apostle opmuntres til at skifte Troe; han lader moralskereligiøs politiske Prædikener holdes i alle Qvarterer af Hovedstaden, i Gaderne la Tour d'Auvergne, Contrescarpe og Antoine, Odeon, Place de Hotel de Ville, Place de la Sorbonne o. s. v., men overalt kun for tyve Personer paa Grund af den 29de Artikel i Straffecoderen; han sender Missionairer til Provindserne, til England, siden til Jtalien; han lader hver Uge 12,000 Exemplarer af Almueskriftetrykkes, hvori den ny Christendom, paa en meget behændig Maade anbefales i enhver Tone, for Republicanerne fra den revolutionaire Synspunkt, for Carlisterne og Mændene af JusteMilien fra Hjerachiets, han holder Loger i Theatret til sine Disciple, lader dem kjøre i Calescher over Boulevarderne, besøge Salonerne; kort, han opbyder Alt for at forhøje sin Religions Glands og drage Mængdens Øine paa den; hvilket naturligviis vilde lykkes ham endnu bedre, dersom Regjeringen besluttede, at leie ham Slottet Elyske-Bourbon for de budne 100000 Fr. aarlig. Dog, det er allerede forhen bemærket, Regjeringen, tænker aldeles ikke herpaa, men har tvertimod i Sinde, at stevne Dhrr. Enfantin og Michel Chevalier ind for Retten. Herover er Retspersonalet, efter hvad en Magistratsperson har fortalt St. Simonisterne, i stor Forlegenhed. Generalfiskalen Hr. Persil har faaet det Hverv, at bebreide Pav Enfantin, at han vil indføre mobile Ægteskaber, og frygter nu, at Enfantin og Chevalier offentligen og ligefrem skulle bringe hans Forhold til en Kirkeværges Kone og denne Kirkeværges Forhold til hans (Persils) Kone til Publicums Kundskab. Ligesom Generalfiskalen, er ogsaa Advocaten Desmortier meget ængstelig. Han er nemlig uroelig over, at St. Simonisterne skulle sladdre om hans Æventyr i Arcy sur Anbe eller endog bringe Dommerens Koni Corbeil i Vanrygte. Og eftersom hiin Magistratsperson har forraadet til Pav Enfantin, hvor bange Anklagerne ere, saa vil nu ganske bestemt Enfantin benytte sig af denne Omstændighed, og fortælle det Ovenanførte med dets mindste Details, naar han kommer for Retten, og desuden forud erkyndige sig om alle Dommernes og Edsvornes Liv og Vandel. Retspersonalet er altsaa i Forlegenhed, men det har Ordre af Regjeringen, og Klagen maa altsaa anhængiggjøres. - Blandt dem, som ville Pater Enfantin haardt tillive, hører ogsaa hans fordums Ven, den excommunicerede Pave Rodrigues, som for kort Tid siden lod St. Simonisternes Papirer forsegles. Hr. Rodrigues vilde nemlig give Soirser og havde ingen Penge; han vilde lade Flyveblade trykkes mod Enfantin, og Hr. Evrat opsagde ham sin Tjeneste; han vilde beværte sine Tilhængere i Hotel du Nord, men Kokken sammesteds efterlignede Bogtrykker Everat, og da Hr. Rodrigues, som engang var associeret med en Vexelagent, har tabt al sin Credit paa Børsen, saa vil han hellere see hele den St. Simonistiske Religion gaae fallit, end at Pav Enfantin, beholder de betydelige Summer mellem Hænder. - Ligesom Hr. Rodriques, er ogsaa den forrige Medpave, Hr. Bagaard, opbragt paa Enfantin og det af følgende Grund. Baard havde nemlig bebreidet ham, at han ikke kjendte Fruentimmer, efterde han ikke var gift. Men Enfantin, hvis Falkeøje gjennemskuer Alt, fik Madame Baard til at tilstaae, at hun ikke var Artillerieofficeren Margerin, (hvem Enfantin sidenefter satte i Band) ugunstig; efter hans Forlangende tilstod hun det ogsaa for sin Ægtefælle, som ikke studsede lidet, og erklærede ham, at han var un homme i affections profondes, hun der, mod une femane à affections vives, de kunde altsaa ikke komme ud af det med hinanden. Bazard vilde ikke lade sig skilles; Collegiet paastod derimod Skilsmissen; Bazard traadte ud deraf, hans Kone blev tilbage og vilde være Pavinde; Enfantin var af en anden Mening, hvorfor hun gik tilbage til sin Mand, som nu i sin Forbittrelse angriber Medpaven endnu heftigere, end Hr. Rodrigues giør, ja endog, som man fortæller, har sendt Nouvelliste nogle Broschurer og Pamphleter mod Enfantin. Det er mærkværdigt, med hvilken Sjælsroelighed Enfantin og Michel Chevalier fortsætte deres Apostolat, midt under de Storme, hvormed Regjeringen og Rodrigues og Bagaard true dem; Skade er det, at disse lærde Mænd ikke have sat sig et andet Formaal, som bedre og værdigere kunde forenes med Menneskehedens nærmeste Tarv, end St. Simonismen. Dog vi ville lade enhver beholde sin Overbeviisning; vor Hensigt var blot, at gjøre Læserne bekjendte med den ny Læres Stand, punkt og kaste et forberedende Blik paa de nærforestaaende, høist interessante, Processer,