Ribe Stifts Adresseaviser, 1846-04-27
Indenlandske Efterretninger. J Fædrelandets forrige Løverdagsnumer læses følgende mærkelige Skrivelse af 18. ds. fra Hr. Skolelærer Gleerup. Hr. Redacteur. – Da det maaskee kan interessere Dem at erholde Underretning om, hvad der passerede i Holbek i Tirsdags, i Anledning af et paatænkt Møde af Landcommunalforeningen for Holbeks Amt, tillader jeg mig herved at give Dem en kort Beretning derom, overladende til Dem at gjøre hvilket Brug deraf De bedst synes. - Holbets Politimester, Justitsraad Petersen, havde ved Skrivelse af 6. de meddeelt mig Underretning om, at det berammede Møde ikke kunde tillades afholdt; (den imellem os førte Correspondance findes i sidste Almueven"). Da jeg imidlertid ikke noget Øieblik kunde respectere et saadant dictatorisk Forbud, og Tiden tillige var saa langt fremrykket, at jeg, om jeg end havde villet, ikke havde kunnet tilbagekalde Mødet, bestemte jeg mig til ikke at ændse berørte Forbud, men at lade det komme dertil, at Politimesteren skulde opløse Forsamlingen, da jeg ansaae det for en aaben og lovlig Demonstration, imod den Politiemyndighed, der, navnlig paa Holbeks Amt, havde i den senere Tid usurperet en Magt, som maatte frembringe en Tilstand af Uhyggelighed, og, hvad værre er – af Uvished om, hvad der er tilladt og hvad forbudt; desuden var det min Agt for Forsamlingen at foreslaae, at Foreningen paa Stedet indgav Klage til Kongen. – Efterat jeg paa den til Mødet berammede Dag, den 14. ds., var ankommen til Holbek og havde seet, at Byens Borgercorps var under Vaaben, blev jeg kaldt til et Politteforhør, hvor jeg erklærede, hvad jeg allerede har tilskrevet Dem, at jeg hverken havde kunnet eller villet tilbagekalde Mødet; at jeg ikke kunde respectere det nedlagte Forbud, men kun Magten. Det blev mig derpaa paalagt, ikke at indfinde mig i Foreningen, hverken som dens Formand eller Medlem, hvorimod jeg forlangte at være tilstede, da Forsamlingen kun kunde betragtes som en virkelig consittueret Forsamling, naar jeg, som Foreningens Formand, havde aabnet den, og da jeg ønskede at gjøre Forsamlingen bekjendt med det Passerede, samt at foreslaae en øieblikkelig Klage til Kongen. - dette sidste Punct, tillod Justitsraaden. – altsaa ogsaa min Tilstedeværelse. Justitsraaden begav sig nu hen til de forsamlede Medlemmer, og nedlagde sit Forbud imod, at Landcommunalforeningen afholdt Mødet; og efterat jeg derpaa, med Hr. Justitsraadens Tilladelse, havde gjort Forsamlingen bekjendt med, hvad der var foregaaet og med men Beslutning, paa Foreningens Vegne at respectere Magten, hvilket Forsamlingen befaldt, foreslog jeg, at der skulde udvælges 3 Medlemmer til øieblikkelig og paa Stedet at forfatte en Klage til Kongen, som af de tilstedeværende Medlemmer skulde underskrives, – hvilket Forslag Forsamlingen ligeledes vedtog. Klagen, hvoraf herved følger en Afskrift, blev derefter conciperet, vedtaget, og forsynet med 164 Underskrifter, den er igaar af mig afleveret til Kongens jourhavende Adjutant; paa Mandag agter jeg at søge Audients hos Hans Majestæt. – Efterat Landcommunalforeningsmødet efter Klagens Underskrift var hævet, afholdt den nylig stiftede Brandforsikkring for Amtet et Møde; dette Møde havde Politiemesteren ogsaa i Sinde at forbyde, paa Grund af at han - ved en Forsømmelse, som var mig uvitterlig - først havde faaet Anmeldelse om Mødet om Morgenen Kl. 8, han tillod det imidlertid, men lod os tydelig mærte, at han betragtede denne Tilladelse som en sær human og naadig Handling. Derefter vare Forhandlingerne forbi; Borgervæbningen blev sendt hjem og Medlemmerne af Landcommunalforeningen forsamlede sig til et Aftensmaaltid. Ved Politieprotocollen var jeg, tilligemed hvert enkelt Medlem, allerede bleven gjort ansvarlig for de Toaster, derved udbragtes, og betydet, at der ikke maatte omtales de i Cancellie-Circulairet forbudte Gjenstande og eiheller Circulairet selv. Justitsraaden, som imidlertid ikke var tilbord, hvilket jeg vil svare for etheller var blevet ham tilladt, aabnede Maaltidet med en Tale, hvori han fortalte Noget om den ubehagelige Embedspligt, som han idag maatte udøve, og gjentog til Forsamlingen, hvad der var mig sagt til Prototollen; derefter spistes og taltes der under Opsyn af Holbeks samlede Polittemagt, ligefra Borgermesteren til den simpleste Betjent - Jeg er overbeviist om, at der hele denne uhyggelige Dag, paa hvilken man saae Borgere staae bevæbnede mod Borgere, ikke forefaldt det Allermindste, som selv den meest skørhovede Politiemester kunde hænge sig i, og at navnlig Bønderne lagde en Rolighed, Sømmelighed og Takt for Dagen, som jeg nok kunde ønske, at visse Folk, der betragte Bonden halvt som Tosse, og halvt som Barn, havde været Vidne til."