Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-03-04
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Det nye Cabinet er nu endelig færdigt. Af Ordonnantser, som Moniteuren bekjendt gjorde d. 22de f. M., seer man at dets definitive Sammensætning er følgende: Hr. Thiers, Præsident og Udenrigsminister; Hr. Sauzet, Seglbevarer, Justits- og Cultus Minister; Grev Montalivet, Jndenrigsminister; Hr. Passy Handelsminister; Hr. Pe let de la Loyere, Underviisningsminister; Hr. Maison, Duperre og d'Argout, Krigs-Marine og FinantsMinistre. Det nye Ministerium blev i Deputeertkammeret modtaget med en paafaldende Kulde. Hr. Thiers intryducerede det med en Tale, hvis Hovedindhold var, at de nye Ministre vare i alle Puncter, enige med hverandre, at de vilde tilegne sig det hidtil fulgte Regjeringsystem, og at derfor Alt vilde blive ved det Gamle. Da Hr. Thiers forlod Talerstolen, forblev alt stille, og intet Tegn paa bifald lod sig høre. J Pairskammeret blev en Tale af samme Jndhold modtagen med langt mere Velbehag; men Hr. Thiers sluttede ogsaa med at sige Kammeret en Compliment for det Mod og den Jndsigt, som det nylig i den Fieschiske Sag atter havde lagt for Dagen. Denne Compliment finde de uafhængige Blade yderst anstødelig, navnlig kunde de slet ikke indsee, hvori det Mod ligger, som Pairsretten ved denne Leilighed atter slal have viist. Jøvrigt vil man ikke ret troe Ministerpræsidentens Forsikkring om, at Alt vil blive ved det Gamle. Man tvivler vel ingenlunde om, at dette er hans Villie for Øieblikket; men man venter, at denne, saa ofte modificerede, Villie atter kan lade sig forandre ved Omstændighedernes Magt, og man holder for, at Ministeriet ikke vil kunne holde sig, med mindre det i Eet og Andet giver efter for den frisindede Opposition i Kammeret. J denne Mening er man især blevet bestyrket ved Udfaldet af Vicepræsidendontvalgene, som vare en følge af de 3 fortige Vicepræstdenters, dre. Saudt, Passys og Pelets, Jndtrædelse i Ministeriet Det nye Cabinets Candidater vare Calmon, Ganneron og Teste, mod hvilke Exministrenes Parti satte Onchatel, Persit og Jacqueminot. Den dynastiske Opposition, under Odilon Barrots og Mauguins Fane, som intet Haab havde om at trænge igjennem med sine egne Candidater, sloge sig ved denne Afstemning til Ministrenes Parti, og saaledes bleve Calmon og Teste valgte; men da det dog, uagtet denne Coalition, lykkedes Exministrenes Parti, understøttet af Legitimisterne, at sætte Valget af Hr. Duchtel igjennem: saa seer man deri et Beviis paa, at Ministeriets Stilling er heelt mislig. Af alle Journaler er Jmperial den eneste, som ubetinget lovpriser det nye Ministerium. Journal de Paris vil imidlertid ogsaa træde i dets Tjeneste, hvorimod J. des Dehats synes tvivlraadig og indtager en Stilling, hvori den, efter Omstændighederne, kan træde op for eller imod de nye Ministre. - Gazette des Tribunaux publicerer nu Resultatet af de Forhører, som holdtes over Fieschi, Morey op Pspin efter Dommens Afsigelse. Popin tilstod i disse, at han var Medvider i Attentatet, men paastod tillige, at han havde omvendt Alt, forat bringe Fieschi fra det, og at han endog til den Ende havde tilintetgjort Træmodellen til Maskinen. Fieschi indrømmede, at det var sandt, at Pepin i en Sammenkomst med ham og Moren, havde i en heel Time gjort Jndvendinger mod Attentatet, især paa Grund af de Mange, der vilde falde som dets Offere; men da Fieschi havde erklæret, at en Beslutning maatte fattes, og at man enten maatte opgive hele Sagen eller kjøbe Flinteløbene: saa var det blevet ved den stidste Beslutning, og Moren havde Dagen efter bragt ham Pengene. Pepin nægtede at have deeltaget i denne Beslutning, ligesom og at have givet Penge til Flinteløbene, samt erklærede, at det var Frygt for Fieschis Dolk, der havde hindret ham i ganske at beyde Forbindelsen og opgive Planen. Da imidlertid Fieschi senere erklærede sig overtydet om at Pepin havde holdt et Antal af sine Venner i Beredskab, for med dem at bryde løs, saasnart Attentatet var lykket: saa holdtes der endnu et Forhør over P. Natten for Henrettelsen. I dette tilstod P., at han havde været Medlem af et hemmeligt Selskab, hvis Formaal var at styrte Regjeringen, og at han ogsaa havde sagt til flere Medlemmer af dette Selskab, navnlig til den betjendte Republikaner Blangni, til Doctor Recutt og en vis Floriot, at et Attentat mod Kongens Liv vilde blive udført d. 28de Juli, uden dog at angive nærme Omstændigheder. Forresten blev han ved den Paastand, at han stedse havde fraraadet Gjerningen og fler ikke bidraget til dens Fuldbringelse. Det sidste Forhørnover Moren var aldeles frugtesløst; han blev ved den Erklæring, at han var uvidende om det Hele, og at han, dersom han havde vidst Noget derom, vilde have angivet det. Mærkeligt er det i alt Fald, at skjønt Fieschis sidste Forklaringer ikke stemmede overeens med de tidligere, i hvilke han skildrede sig selv som et Redskab i Pepins og Moreys Hænder, og der altsaa i det Hele ikke kunde lægges megen Vægt paa hans Vidnesbyrd, dog ingen Formildelse kunde udvirkes for P. og M. Fieschi havde før sin Død anbefalet sin Frille, Nina Lassave, til Hr. Parquins Omsorg; men hun har vidst at hjælpe sig selv; hun har ladet sig fæste, som Skienkepige i et Kaffehuus, og skal, siger man, have 1000 Fr. om Maaneden. Uagtet denne uhyre Priis synes det, som om Værten staaer sig godt ved det; thi Kaffehuset har faaet et saadant Tilløb, at uagtet der erlægges 1 Fr. i Entreepenge, er det hver Dag overfyldt og dertil endnu beleiret af en talrig Skare, som venter paa at komme ind. Under disse Omstændigheder har Hr. Parquin offentlig erklæret, at han Jntet vil have med Jfr. Nina at bestille.