Aalborg Stiftstidende, 1835-06-18
Nr. 55 af Thisted Amts-Avis, som indeholdt en Indrykkelse angaaende Fattigvæsenet i Thisted var af Censolagt under Beslag, og indsendt til det høikgl. danske Cancelli. Paa dette høie Collegiums Dom beroede det altsaa, om formeldte Nr. fremtidig maatte uddeles eller ikke. Den maa være falden ud til Redactionens Fordeel; thi det omqvæstionerede Nr. indtraf hertil med sidste Post, og Artiklen der formodentlig foranledigede Bladets Seqvester er af følgende Jndhold: "Det er noksom bekjendt, at Mange heri Byen holde Faar, uden at eie mindste Jordplet, hvorpaa disse kan fodes, men at Almisselemmer have havt saadan Frihed, er vistnok ikke forekommer i nogen Communes Fattigvæsens Annaler i hele Riget, førend Jndsenderen gjorde den Erfaring her, da forleden en Auction averteredes over et afgangen Fattiglems Efterladenskaber, hvoriblandt fandtes i Faar med Angel!!! Vel have vi i mange Aar været vidende om, at et Fattiglem heri Byen, aarlig opdrætter og feder Sviin, men det er saa gammelt, at Personen vist har erhvervet Hævd derpaa, og saa ofte gjentaget og forslidt for Vedkommende (som endogsaa fandt det underlig at man ville berøre sligt, som Noget overordentligt, at man er blevet kjed af at movere mere derom; men Faareavlen bliver dog langt skadeligere for Byens Jordeiere, end Svineopdrættet; thi Liebhaberne af hiin, spolerer i sin Jver for at vedligeholde sine Faars og Lams gode Huld, mere af Jordeierens Sæd og Græs, end hans Faar æde eller ere værd, naar Elskerne af dette derimod blot bedrage Fattigskatyderne for de Tønder Byg, ham aarlig er tilstaaet, og de barmhiertige Almissegivere for den Meld og det Brod, hans Børn tilhyle sig ved Dørene og siden kaste i Svinetruget. Heraf er det blevet Indsenderen klart, hvorfor den inventerede Arbeidsanstalt ei kunne nyde Fremme, og hvorfor den mødte saa megen Uvillie, saavel fra den ene som anden Side; thi man kunne jo ikke ret vel give Anstalten en saadan Udstrækning, at den kunne afgive Stalde for de Huusdyr, Fattiglemmerne maatte være i Besiddelse af, og som man ikke ville være grusom nok til at lade dem afskaffe. - Ogsaa til Historien om Fremgangen med Markfreden paa Thisted Jorder, vil dette afgive et værdigt Bidrag, thi man vil deraf see, at Aar 183 vare Jndvaanerne, hvad Hegn angik, endnu ikke videre end deres Forfædre i Aaret 1633. At ville troe, at Markfreden kan tilveiebringes ved 1 a 2 Gange aarlig at ud tromme Byen rundt: at fra Dato vare Byens Jorder lyst i Hegn, og at Overtræderne ville blive straffede efter den og den Forordnings hele Strænghed, er, mildest talt, latterligt; thi Overtræderne gaae mange Gange lige fra Udraaberne hen for at drive deres Faar ud paa de Græs gange, de ikke eie et Straa af. - At ville troe, at Fattigskatten, efter slige Oplysninger som nærværende, ret mange Gange tiere vil lade sig duplere eller triplere, er at stole for meget paa Ydernes Føielighed til at lade sig, commandere at pleie Dovenskab og Uforskammenhed, og inden vi see os om er Almisselemmernes nu allerede store Antal Legio. Jndsenderen, og upaatvivlelig Flere med ham, mener, at der med Almisseuddelingen af Fattigskatten burde vises nogen mere samvittighedsfuld Varsomhed, end hidindtil er skeet, idet man ikke nøie nok har undersøgt de sig meldende Personers Competence til at æde og drikke af Medborgernes Sveed. - Det var ønskeligt og gavnligt som det maatte blive Jndvaanerne befalet imellem sig selv indbyrdes, uden Vink fra nogen Autoritet, at vælge sine Fattig- og Skolecommissioner. Der formnes da, at man ville betrygge sig selv, ved at vælge Personer, som vare Posten voxne og ikke bleve aldeles ukyndige og villieløse Jabrødre. - - Idet jeg vil slutte, fortæller man mig, at Fattigcommissionen, indseende den begangne Feil, privatim skal have kjøbt ovennævnte Faar og Lam til en hidtil ukjendt høi Priis, og beregnet Fattigkassen denne Sum til Jndtægt, for dermed at erstatte Noget af det den Afdøde urettelig tildeelte Bidrag. Er dette sandte: en Af den i Folkebladet Nr. 5, leverede Oversigt over Medlemmerne i Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug seer man, at deres Antal for Øieblikket udgiør 1385, hvoraf 1018 opholde sig i Kjøbenhavn, 105 i velsingøer, 57 i Randers, 44 i Holbek, 42 i Roeskilde, 28, i Horsens, 26 i Nakskov, 11 i Vordingborg, 8 i Viborg, 15 i Hillerød, 4 i Kjerteminde og Marivo, 2 i Colding, i Stege, Rønne, Odense, Nyborg, Faaborg, Slesvig og Kiel 1 i hver, og 24 paa Landet. Dette allerede store Antal paa Medlemmer vil upaatvivlelig snart betydeligen tiltage, naar Selskabets Øiemed bliver meere bekjendt. Det er ogsaa naturligt, at Mange ønske at indtræde i et Selskab, i Spidsen for hvilket staae Mænd, som Ørsted, Schouw, Sibbern, Clausen, Guldberg. Jmod et aarligt Contingent af 2 Rbd. faae Selskabets Medlemmer ikke blot et Nr. af Folkebladet ugentlig, men ogsaa de Skrifter, som af Selskabet udgives.