Jyske Efterretninger, 1770-08-31
Om Can blandt den utallige Mængde af forskiellige Fugle=Ar(o ter og Slegter, der alle bære Vidne om Skaberens Viisdom, hvilken falder stedse meere i Øynene, jo meere man undersøger disse levende Maschiners Natur. og konstige Bygning, fortiener og at erindres den lille smukke og deylige Fugl, den fortreffelige Sanger, den af mange meget elsket Canariefugl, som hos os opelskes i Buur, og opklækkes med stor Omhyggelighed. De der ere Elskere af disse Fugle, vilde vist ikke fortryde paa, at man meddeeler dem noget om dette yndige Slags Fugle, deres Herkomst, forskiellige Arter, Skiønhed, Vedligeholdelse, Leveorden og fornødne Oppasning, m.v. - Dette Slags. Fug Fugle skal være kommet til Europa fra de Canariske Øer, Nogle have graae Vinger, og den Art holdes for den sæd som ligge i det Atlantiske Hav, de ere af forskiellige Artervanligste, dens Strube er stærkere og mandigere. De andre ere blandet gule, og deres Sang er svagere og sagtere. En tredie Art er guul= og graae plættet; denne bliver meest søgt, fordi dens Stemme er hverken for stærk eller for svag Den kommer af Samqvem imellem en Han og Hun af forskiellig Farve. Hannen er guulere end Hunnen paa Brystet, under Bugen, oven paa Hovedet og hos Nebbet; man Legeme, og have længste Stiert, thi disse lære dest at synge. giør meget Væsen af de Hanner, som ere meeest smale af Man kan skielne Kiønnene paa Sangens Forskiellighed. Hunnen synger svagt, og holder ingen sammenhængende, Stemme, men har ikkun en afbrudt Røst; Hannens Tonen, ere derimod stærkere, de udføre Røsten længe uden at tab Aanden, de kan synge lavt og høyt, og give deres Røst forskiellige Bøyelser, hvorved deres Sang faaer en behagelig Melodie, men naar de blive gamle, forlade Kræfterne dem, de vorde da svage og skrøbelige, der avles tykke Skorpen neden ved Kløerne, og deres Sang taber al den Yndighed og Vellyd, hvilken den tilforn havde. Denne Fugl er et lers af et meget hidsigt Temperament, og lever gemeenligen 18 til 20 Aar, saafremt man bærer ret Omsorg for den baade i Sang og Smukhed, de staae ikke heller Fare for at De Tydske Canariefugle holdes for at være de beste af alle blive saa feede, som andre; thi deres megen Fyrrighed og langvarige Sang hindrer dem fra at blive det. Hvad Canariefuglenes Fode angaaer, da bør de passes hver Dag om Morgenen tidlig, man underholder dem med HampefrøeHirse= og Roefrøe, og naar det synes, at de ikke har Lyst dertil, kan man give dem lidt Sukker deriblant. Man kan ogsaa give den nogle Lactukblade, Fuglegræs, Kaarsurt, Lavendelfrøe og Tvebak, for at styrke deres Mave, og igien at skaffe dem Tidighed, men de maae ikkuns faae lidet deraf at det ey skal hidse dem. J Hekke=Tiden ere Myre=Æg deres beste Æde, dersom man ellers forandrer deres Æde blive de letteligen syge, Rød=Arven muntrer dem meget derved kan de og conserveres ved deres Sundhed. Canriefuglene blive tidt angrebne af Feberen, og da maae man strax udforske Aarsagen, og bruge Midler derimod. M. Hervieux har skrevet en Afhandling og Canariefugle, og der viist Maaden at opklække og parre dem, for at faae gode Arter han har ogsaa viist Mærkerne Tegnene og Aarsagerne til deres Sygdomme, saa og mange Maader at læge dem paa Deres Sygdomme bestaae meest der, at Hovedet bulner op og svolmer, og da skal man smøre dem nogle Gange med Smør eller Hønsesit, naar Bylden er moden, trykker man Materien ud, og bliver ved at smøre, indtil den er lægt. For Luus giver man dem Melon=Kierner, og bestænker dem ugentlig 2 eller tre Gange med Viin, helst i Soelskinn, at de des hastigere kan tørres. - Hvert Aar i Høst fælde Canarie fuglene, saa de miste alle deres Fiær, og paa den Tid maae man beholde Buret i Kammeret, paa det Fuglene ikke skulle stilles blotte for Kulden; de maae da ingen kiølende Sager faae at æde, i sær ingen Lactuker, hvoraf de maatte døe Deres Legemer har paa den Tid Varme fornøden, deres Mave er svag, og opløser ikke got de ufordøyelige Spiser, man maae derfor søge at vedligeholde den naturlige Varme, hos dem, og ikkun give dem saadant, som kan opvarme dem, i al den Tid hører man ingen Sang af dem, indtil omsider Fiærene med Sangen indfinder sig igien. - J de behagelige Foraarsdage fuldføre Fuglene deres Parring, og giøre den høytidelig ved deres bestandige Sang. Man sætter da smaae Kurve af Vidieriis ind i Buuret, strøer Fiær, Mus Høe og Haar i Buret, og derpaa seer med Fornøyelse, hvordan begge Magerne arbeyde med deres Næb og Kløer paa at tilberede Reden for deres spæde Unger. Dersom dem da fattes Mus, saa plukke de tidt deres egne Fiære, og legge dem ganske kunstig i Kurvene. Saasnart Hunnen har lagt Æg, bliver den stedse siddende paa Neden, Hannen er da i største Uroe, at Hunnen skal blive kiæd af at sidde, og forlade Æggene, hvilke snart skulle tabe deres Varme, og med den deres Liv. Naar hun hungrer, saa bringer han hende sin Føde, hvilken han med Næbbet fylder i hendes. Men naar hun da endelig bliver kied deraf, saa sætter han sig i hendes Sted, skiuler Æggene med sine Vinger, og var Mm 2 mer mer dem saa længe, indtil Hunnen kommer igien for at aflese ham. Efter 14 Dages Rugen komme Ungerne tilsyne, og naar alting gaaer lykkelig, saa faaer man 5 deraf, thi flere komme aldrig af et Rugen; og naar disse begynde at vorde laadne, og faae de første Fiær, saa tager man dem af Buuret og sætter dem i et andet; thi ellers plukker Moderen til deres Fiær til en nye Reede, og derved befordret deres Undergang. - Stiglitserne parre sig gierne med Canariefuglene, men de Unger, som deraf komme, yngle ikke, og det Slags, som kommer af ovenmældte Parring, kaldes Canarie=Stiglitser. (S. T.) Hr. Oberst de Poulson til Børglum Kloster skal, efter Beretning, i disse Dage have solgt bemældte Gaard og Gods til Hr. Etatsraad de Rosencrone for den Summe 100000 Rdlr.