Viborger Samler, 1844-11-30
Den i Sagen nedsatte Comitee yttrede i denne Anledning, at en Kundgjørelse af saadant Jndhold fra Regjeringens Side, som Proponenten havde foreslaaet, ingenlunde vilde kunne blive udtydet, som nogen Renunciation paa Hertugdommet Holsteens Forbindelse med den danske Stat. De danske Stænder maatte visselig holde for, at dette Hertugdomme ved Patentet af 9de September 1806 difinitivt var blevet forenet til een Stat med Danmark, og at denne Forbindelse ei var blevet hævet, men tvertimod bestyrket derved, at Kongen af Danmark for Høl steens Vedkommende tiltraadte det tydske Forbund (S. 1806).Med Hensyn hertil erklærede jeg under Sagens foreløbige Behandling, at jeg, imod det saaledes Anførte, vist ikke skulde indvende Noget, at navnligen det Sidste forekom mig aldeles evident, og at det var mig saa meget desto kjærere, at dette i Stænderne var blevet udtalt, som den Polemik, der fra de danske Blades Side var blevet ført lige indtil de sidste Par Aar, havde været rettet paa at vise, at Holsteen ved dets Jndlemmelse i det tydske Forbund var blevet afløst fra Danmark, at Kundgjørelsen i Patentet af 1806 derved var sat ud af Kraft, og at det derfor var nødvendigt, allerede nu at forberede sig paa en Adskillelse, ved at løsne Forbindelsen mellem Danmark og Holsteen (S. 1812). Det er saa langt fra, at den Maade, hvorpaa jeg i den viborgske Forsamling har yttret mig, har fundet Bifald hos dem, der forsvare den deelte Arvegangsmaade, at disse mine Yttringer have været Gjenstand for heftige Angreb i et af de meest læste tydske Blade (Allgemeine Zeitung, hvilke udentvivl hidrører fra en betydende Tilhænger af Paastanden om den adskilte Arvefølge. Det har saavel ved denne, som ved andre Leiligheder viist sig, at hvad jeg har anført til Fordeel for den udeelte Arvegangs maade, har opvakt meere Uvillie hos dem, hvem den modsatte Mening ligger paa Hjerte, end private Yttringer, hvori man har lagt en større Tillid til sin Mening for Dagen. Der er saaledes vistnok aldeles ingen Uovereensstemmelse imellem mine forskjellige Yttringer, angaaende det her omhandlede Anliggende, men kun en forskjellig Nuancering. Som Sagen stod, da der i den viborgske Forsamling i 1842 først blev Anledning til at røre ved samme, maatte jeg finde det ønskeligt, at den kunde afgjøres uden Impuls fra Stændernes Side. Under Forhandlingerne i den sidst afholdte jydske Forsamling var der ikke Tale om en Motion, som directe gik ud paa, at bringe Spørgsmaalet til Afgjørelse; men der blev fremført Klage over, at Regjeringen ikke derover havde udtalt sig, og imod disse Klager havde jeg at retfærdiggjøre Regjeringen. Under de Agitækoner, som i alle Statens Dele ere blevne opvakte med Hensyn til Successionsspørgsmaalene, har Sagen imidlertid nu faaet en saadan Vending, at jeg har fundet det rigtigere at møde den her fremkomne Proposition, som desuden havde en saa patriotisk Tendents, med Velvillie, end at modsætte mig samme. Saavel ved Hs. Maj. Kongens Ankomst til Holbek, som ved Bortreisen escorteredes Hs. Majestæt af Meerløse og Tudse Herreders unge Gaardmænd tilhest, hvortil de gjennem deres Herredsfoged Hr. Justitsraad Lynge havde udbedet sig allernaadigst Tilladelse; ligesom Hr. Baron v. Løvenskjold til Løvenborg mødte Hs. Maj. en Fjerdingvei fra Holbek med 50 Fakkelbærere, der red om Kongens Vogn indtil Baroniets yderste Grændser. Odense, den 26de Novbr. Hs. Kgl. H. Kronprindsen ankom hertil Slottet igaar Aftes. – Jfølge den nu foretagne Licitation ville Byens Borgere spare over Halvdelen af hvad der hidtil aarligen maatte udredes i Fourageleie, ligesom ogsaa Jndqvarteringens Udgifter ere saare betydeligt formindskede ved Opførelsen af den nye Kaserne i Vindegaden. Som man erfarer, vil Hr. Proprietair Hansen adaare bygge endnu en Kaserne, ved Siden af den af ham allerede opførte, og den skal ligeledes rumme en Eskadron. Denne virksomme Mand, der maaskee undertiden netop ved sin entreprenante Aand er af Enkelte bleven betragtet som en Art "Rolighedsforstyrrer, har visselig neppe forskyldt denne Titel, men vel fortjent at kaldes en nidkjær "Magelighedsforstyrrer, og Hader af gammel Slendrian. Hr. Hansen, der, som bekjendt, har solgt Kragsberggaard, har i disse Dage kjøbt Hr. Jnspecteur Eilschous Gaard i Nedergade for4800 Rbd. og flytter saaledes midt ind i den Commune, hvor han i en Aarrække har sat Manges Hænder i gavnlig Virksomhed. (Hamp. Av.)"Altona Mercur, meddeler følgende fra Altona til den nuværende holsteenske Stænderforsamling afsendte Adresse: Den befindige og kraftfulde Tænkemaade, som de holsteenske Stænder atter have lagt for Dagen i deres Tak=Adresse til Hs. M. vor kongelige Hertug, hvori de, strax i Begyndelsen, af deres Sammenkomst i indeværende Aar, have betegnet den Vei, hvilken de som Repræsentanter for Landets Rettigheder, og Nationalitet ere kaldede til at holde sig paa, gjor det til en behagelig Pligt for underskrevne Borgere og Jndbyggere i Staden Altona, herved offentligt at udtale de Taknemmeligbedsfølelser og den Anerkjendelse, som Stænderforsamlingens Opførsel har fremkaldt i hele Landet. Men ikke alene Tak for det betydningsfulde Jndhold af Stændernes Adresse til H. M. vor kongelige Hertug ansee Undertegnede sig forpligtede til at bringe; de ansee det for en ikke mindre paatrængende Fornødenhed her at forelægge deres Anskuelse om en Tildragelse, der har opfyldt hele Landet med den retfærdigste Uvillie. Naar nemlig den Roeskildske Stænderforsamling med stor Majoritet, har sluttet sig til een af dens Deputeredes Andragende om at Hs. M. for at bevirke Statseenheden maatte ville incorporere Hertugdømmerne i det danske Rige, naar fremdeles den kongl. Commissarius i bemeldte Forsamling har vovet at betegne ovennævnte Andragende som høist værdigt til at anbefales til Hs. M. Overveielse: – saa nære de Undertegnede tilligemed alle Landets Jndvaanere den urokkelige Tillid til H.M. Kjærlighed og Retfærdighed imod alle Undersaatter, at Han paa det meest afgjørende vil være ugunstig imod den Roeskildske Forsamlings lovstridige Provocationer, der sætte Hertugdømmernes statsretlige Tilstand og Nationalforhold i Fare, og imod den derværende kongelige Commissarii Yttringer. Men tillige vedgaae de det at være deres moralske Forpligtelse, forden holsteenske Stænderforsamling, hvis Betydning beroer paa det statsretlige Grundlag, som den Roeskildske Stænderforsamling og dens kongelige Commissarius bestræbe sig for at undergrave, med klare Ord at udtale deres Overbeviisning om at Hertugdømmerne ikke vilde indlemmes i det danske Rige, og paa lovlig Maade heller ikke kunne vorde det. Jo større Tillid Landet har til fine Repræsentanter, jo meere levende i Hertugdømmerne den Bevidsthed er, at de holsteenske Stænder under alle Omstændigheder ville bevare deres befindige, men energiske Holdning, desto indstændigere lægge undertegnede Borgere og Jndvaanere i Altona dem paa Hjerte denne Bøn, at den holsteenske Stænderforsamling vil bevare og haandhæve Landets Rettigheder ligeoverfor den Roeskildske Forsamlings Provocationer og Yttringerne af dens kongelige Commissarius. Med "Kieler Correspondent, fulgte sidst et Aftryk af den til den holsteenske Stænderforsamling fra Kiel indgivne Adresse i Anledning af det Ussingske Andragende. Den begynder med de Ord, Slesvig=Holstenerne for Øieblikket helst føre i Munden: "at den roeskildske Stænderforsamlings Fremfærd hos dem har frembragt einen tiesen und schmerzlichen Eindruck, og indeholder, foruden de velbekjendte Beviser for "Slesvig=Holsteens" Souverainitet og Uafhængighed af Danmark, endvidere en grov og nærgaaende Sigtelse mod de roeskildske Stænder, den nemlig: at de raade Kongen til at øve Vilkaarlighed, bøie Retten, bringe Forbindelsen mellem hans Stater udaf det rette Forhold og sammenkunstle dem under en ny vilkaarlig Stats=Form, og at de derfor – det siges reent ud - maae stemples som dem, der med formastelig Haand berøre den hellige Krone." Adressen er forsynet med 99 Underskrifter, hvoriblandt tælles næsten alle Universitetets Professorer; Professorerne Poulsen og Flor dog ikke. (Aft.)