Berlingske Tidende, 1836-03-03
Man siger fremdeles, at de, som have kjøbt Jorder, have regnet paa, at Jorden staaer for et lavt Hartkorn og betalt derefter. Men derimod kan siges, at Jngen bør kunne kjøbe sig fri for den Forpligtelse at betale ligemed Andre til Statens Fornødenheder. Desuden er jo den nye Matricul bebudet 1802 og Loftet gjentaget 1818, og enhver Landmand har nu i mange Aar vidst, at der blev arbeidet derpaa. Alle, som have kjøbt Jorder efter 1802 og især siden 1818, maatte jo forvente, ifølge det givne og gjentagne kongelige Løfte, at deres Skatter vilde blive forandrede efter den nye Matricul. De, som kjøbte Jord, der staaer høit i Hartkorn, ere jo berettigede til at forvente, at de nyere Skatter ville blive nedsatte for dem ved den nye Matricul og have samme Grund til at forvente Nedsættelse, som de, der have kjøbt Jord med lavt Hartkorn siden 1802, have Grund til at vente Forøgelse af deres Hartkorn. Det kan altsaa ikkun være de Kjøbere, der have kjøbt førend 1802, som virkeligen kunne have Grund til at sige, at de have gjort en Speculation, som Staten lader mislykkes ved at indføre en ny Matricul; men da der nu er hengaaet 33 Aar, siden Matriculen blev bebudet, saa er der neppe mange Kjøbere tilbage, som have kjøbt førend 1802, og desuden have disse Kjøbere nu i saa lang Tid havt den fulde Nytte af deres Speculation, da Skatterne endnu betales efter den gamle for 33 Aar allerede for upassende ansete Maalestok. Endelig bør det især for disse Kjøbere bemærkes, at de ældre Skatter, som hvilede paa Stedet, da de kjøbte det, og saa fremdeles efter den nye Matriculs Jndførelse blive uforandrede, saa at de i ingen Henseende kunne have Grund til at klage. Da imidlertid denne Maalestok sikkerligen ikke er bleven rigtigere i disse 33 Aar, men derved, at Jordernes Cultur i denne Tid betydeligt har tiltaget, uden Tvivl er bleven endmindre passende, saa er Trangen til en ny rigtigere Maalestok 1836 endnu større, end den var 1802. Endeligen siger man, at den nye Matricul i de mange Aar, som ere hengaaede under dens Forfærdigelse, allerede er bleven urigtig, da Jorderne netop i disse Aar paa mange Steder ere blevne meget forbedrede. Vi indrømme gjerne, at den nye Matricul, som desuden med alle menneskelige Arbeider maae have det tilfælles, at den ei kan være et feilfrit Værk, ogsaa i denne lange Tid er bleven meere urigtig. Jmidlertid kunne disse Urigtigheder dog paa ingen Maade sammenlignes med de Urigtigheder, som den gamle Matricul har, og man maa dog stedse vælge den bedre, skjøndt ufuldkomne Maalestok, fremfor en, som øiensynligen er langt slettere. Desuden vilde man vistnok falde i den føromtalte Feil: at beskatte Fliden, naar man for enhver ringe Jordforbedring strax vilde forhøie Hartkornet, for derved at forebygge enhver Urigtighed i Matriculen. Det bør endeligen ogsaa bemærkes, at det var en Følge af den, saa mange gavnlige Foretagender standsende Krig, som for en stor Deel var Aarsag i, at Matriculen saa seent er bleven færdig. De mange Udgifter, som Krigen foraarsagede, foranledigede Rentekammeret til at indskrænke Antallet af de Mænd, som arbeidede ved den nye Matricul, ligesom den øiebliklige Trang henvendte Opmærksomheden paa andre Gjenstande, saa at et Formaal, som ganske hørte til Fredens rolige Sysler, nødvendigen i nogen Tid maatte tilsidesættes. Efter saaledes at have omtalt de Jndsigelser, som synes at have nogen Betydning, tillade vi os at gaae til Hovedspørgsmaalet, som efter de oplyste Omstændigheder maa være dette, hvilken Deel af de siden 1802 Jorderne paalagte Skatter skal udredes efter den nye Matricul, Dette Spørgsmaals Besvarelse maa ansees for saa meget vanskeligere, som Skattesystemet i de forløbne Aar ikke alene har varieret med Hensyn til den Maalestok, hvorefter Skatten svares, men og saa fordi Forholdet imellem de Skatter, som 1802 bleve svarede af de frie og contribuable Jorder, var ganske anderledes, end det er nu i Aaret 1836. De Skatter, som 1802 hvilede paa det frie Hartkorn, udgjorde, naar de slaaes til een Summa, ikkun 62 s. Courant, som er 1 Rbdlr. 6 1/2 s. S. pr. Td. Hartkorn, og de Skatter, som til den Tid bleve svarede af det contribuable Hartkorn, naar de slaaes til een Summa, 3 Rbdlr. 60 s. Courant, som er 5 Rbdlr. 4 Mk. 13 s. S. pr. Td. Hartkorn; og 1818 udgjør Landskatten 6 Rbd., pr. Tønde af det frie Hartkorn og 8 Rbdlr. deles Committee, der skulde raadslaae over hvilkar. M. . . . 32 s. pr. Td. af det contribuable Hartkorn. J Aaret 1802 var altsaa Forholdet imellem Skatterne, som svares af det frie, og dem, som svares af det ufrie Hartkorn, som 1 til 5 1/2, og i Aaret 1818 var det som 1 til 1 3/8. Men uagtet det vistnok fortjener at lægges Mærke til, hvor meget det Forhold, hvori Skatterne svares af de frie Jorder, har nærmet sig til de Skatter, som svares af de contribuable Jorder, i Løbet af de 16 Aar fra 1002 til 1818, saa kunde neppe Nogen, især efterat det sidste Forhold nu har bestaaet i næsten 18 Aar, tænke paa, at dette Forhold ved en ny Matriculs Jndførelse eller til Fordeel for de frie Jorder skulde blive forandret. Staten trænger, som vi vide, til alle de nuværende Skatter, og da det ufrie Hartkorn er tilstrækkeligen bebyrdet og ikke kan bære flere Skatter, saa maa det frie Hartkorn ogsaa beholde alle de Skatter, som for nærværende Tid hvile paa samme. Antage vi nu denne Regel, at Forholdet, hvori Skatter svares af det frig og ufrie Hartkorn, skal blive uforandret, saa maae vi, for at beregne, hvor meget Skatterne ere stegne siden 1802, inden Fregn. af 1ste October var emaneret, og indtil 1836, fordeele alle de Skatter, som bleve svarede af Hartkornet 1802, paa alt Hartkorn, som om frit og ufrit Hartkorn havde svaret lige Meget, som giver et Beløb af 3 Rbd. 32 s. Courant, som er 5 Rbd. 32 s. i r. S. pr. Tønde Hartkorn, og paa samme Maade, fordeele hele den nuværende Landskats Bekob paa alt Hartkorn, som giver et Beløb af 7 Rbd. 80 s. r. S. pr. Tønde Hartkorn, altsaa ere Hartkornsskatterne stegne 2 Rbd. 18 s. pr. Tønde Hartkorn i denne Tid, hvori dog bør afkortes den 1/3 Deel i Landskatten, som for Tiden er eftergiven, og som, fordeelt paa alt Hartkorn, vilde udgjøre 5 Mk. 14 s. pr. Tønde Hartkorn. Der svares altsaa forTiden 1 Rbd. 50 sk. mere pr. Tønde Hartkorn end 1802, og deraf skal endeel svares efter den gamle, og endeel efter den nye Matricul. Denne Deel er bestemt i Frd. 1ste October 1802 § 44; det skulde nemlig være, hvad Besidderen af Jorderne svarede efter denne Forordning, men derimod ikke den Deel af Skatten, som Brugeren skulde svare.