Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1835-08-28
Jndenlandsk. Et nylig udkommet lidet Skrivt, under Titel, Brudstykker af mit Levnetsløb, af Niels Mortensen, forhen Sognefoged og Lægdsmand i Beenløse Sogn, er især mærkeligt, da Forfatteren, som det synes, med at Oprigtighed fortæller, hvorledes han, fra en formuende Mand, ved en mageløs Behandling skal være bragt til Bettelstaven. J Følge den her givne Beretning fæstede han i Aaret 1796 af Hr. Etatsraad v. Neergaard (daværende Herre til Ringsted Kloster og Kjærup, hvis Humanitet han ikke nok kan berømme, en Gaard paa Kjærup Gods, og ved Flid og Anstrængelse lykkedes det ham at forbedre sine Jorder, ligesom han og med en Bekostning af 3,200 Rd. lod grave en Canal fra en paa Lodden beliggende ypperlig Tørvemose, for hvilket herculiske Arbeide det kongelige Landhuusholdningsselskab hædrede ham med en passende Opmuntring. J Aaret 1806 fik samtlige Kjærup Godses Bønder befaling at aflevere deres Fæstebreve og Skattebøger, for at disse kunde vorde efterseete af Øvrigheden; men da Ringsted Klosters Brand kort efter indtraf, foregav Man, at Fæstebrevet tilligemed flere Documenter var brændt, og da han i Aaret 1813 ogsaa maatte udlevere sin originale Fæstecontract, for at Man derefter kunde udfærdige et nyt Fæstebrev, blev et saadant ham vel præsenteret, men aldrig af ham modtaget eller underskrevet, da det ikke i fjerneste Henseende havde Lighed meddet gamle Fæstebrev. Da siden, i Aaret 1825, Kjærup Gods, efter en Panthavers Reqvisition, skulde bortsælges ved offentlig Auction, besluttede flere af Godsets dengang formuende Bønder at kjøbe det, hvortil de committerede Niels Mortensen. Han blev ogsaa ved fjerde Auction, den 8de Juni 1825, Høistbydende; men uagtet han havde budet 76,000 Rbd. og Jngen gjorde Overbud, og uagtet han paa Stedet kunde tilveiebringe 38,000 Rbd. og tilbød forinden Forløbet af 48 Timer at betale Resten, blev der nægtet Hammerslag; tværtimod skreed Man endnu samme Dag, uden nogensomhelst offentlig Bekjendtgjørelse, til en ny eller femte Auction, hvorved Godset, efter aldeles forandrede Conditioner, blev solgt for 32,000 Rbd. til første Prioritets=Panthaver, og Kongens eller Statens Kasse ligefrem tabte 17,000 Rbd. "Fra hiin Dage, vedbliver Forfatteren, "skriver sig min Ruin og mine ufortjente Lidelser." Den 28de October 1828 overraskede Man ham pludselig med en Arrestforretning, hvorved Man beskrev samtlige hans Løsøre og Kreaturer, nedbrød hans indmurede Kjedler og Kakkelovn, kort Alt, hvilket Man strax førte til Herregaarden. "Dog dette, tilføies der, var ei det afskyeligste; thi Man kastede Maaden, der var tillavet for mig og mine Folk, i Rendestenen, spildte mit nylig bryggede Øl, for ogsaa at kunne bringe Foustagerne og Madkarrene bort. J Stedet for at forfølge Arresten, lod Herremanden mig den 9de November 1829, ved Nattetid, udjages af min Gaard med min gamle Kone og mine Folk, overladende til mig og Mine at søge Natteleie hvor Os lystede." Den ulykkelige gamle Kone vankede saaledes i Fortvivlelse om paa Marken i en halv vanvittig Tilstand, og faaer siden Rystelse eller falder i en melancolsk Sindstilstand, hvergang et Menneske, der ei er klædt i Bonderdragt, træder ind af Døren. Efter i over 2 Maaneder at have omvanket med sine Folk maatte Niels Mortensen, for igjen at komme i Besiddelse af Gaarden, ved et tvunget Forlig lade sig fraskrive Gaardens Torvemose, hvorpaa der blev afholdt Auction. Man kastede ham derhos den ene Proces efter den anden paa Halsen, for ganske at ruinere ham, indtil Man endelig kronede Værket, ved den 6te April d. A. at lade ham kastes ud af Gaarden, ompløie de tilsaaede Jorder, o.s. v. Ved Dom af 17de Juni d. A. har Underdommeren dømt ham til at have det i Aaret 1813 meddeelte Fæstebrev forbrudt, skjøndt han, som forhen anført, aldrig har underskrevet eller imodtaget det, og skjøndt han i 17 Aar forud, fra 1796 indtil 1813, var i lovlig Besiddelse af Fæstegaarden. Forfatteren borger med sit Liv for, at Alt er den rene, uskrømtede og beviislige Sandhed, og nærer derfor det Haab, at vor liberale Regjering vil anledige stræng Undersøgelse af hans og alle Vedkommendes Forhold. "Jeg bedrog aldrig Nogen!" – saa ender Skrivtet, der er tilegnet Hs. Exc. Geheime-, Stats- og Justitsminister v. Stemann – "jeg har aldrig med beraad Hu fortrædiget mine Medmennesker, og staaer derfor med freidigt Mod opreist i Ulykken, anbefalende min fremtidige Skjæbne i Guds, Kongens og vor retfærdige Regjerings Hænder!" – Ved Anmeldelsen heraf i sin Avis deeler Hr. Cancelliraad Hempel det Ønske: at en upartisk og retfærdig Undersøgelse virkelig maatte finde Sted; thi, siger han, var slig en Adfærd endog kun halvsand, vilde det være grueligt, og i modsat Fald bør det Rette oplyses. Hvilken Ven af Lov og Orden kan overalt læse slige Skildringer uden levende Deeltagelse; thi det mangler ikke, at mangen Egn har Sidestykker dertil at opvise! Saaledes mindes Man fra Godslagteriets ikke fjerne Dage flere velhavende Bønders Ødelæggelse her i Odense Egnen, fordi de, efter at have i fuld Tillid kjøbt deres Gaarde og indbetalt deres suurt erhvervede Penge, for sildigt opdagede, at Gaardene vare pantsatte, hvilket ikke skal være bleven bemærket ved en nye Herreds-Jnddeeling og Pantebøgernes deraf følgende Adskillelse. Uden egen Skyld og uden mindste Opreisning bleve saaledes disse Landmænd nedstyrtede fra Velstand i Armod, og det uden at Nogen rørte sig til deres Frelse. Har Tiden eller rettere Døden end nu tildeels udtørret de Lidendes Sukke, bør Exemplet ligefuldt tjene til Advarsel for kommende Slægter, hvorfor ethvert Bidrag til at drage lignende Udaad for Lyset umiskjendeligt maa ansees for den værdigste Brug af Publiciteten."