Aalborg Stiftstidende, 1834-07-02
Portugal. Om Begivenhederne i dette Land, fra 22de Mai til 1ste Juni, meddeler nu Chronica følgende Beretning. Efterat Hertugen af Terceira havde overvunden Miguelisterne den 16de, forfulgte han dem paa Veien til Evora, og affærdigede den 22de en Depesche til Lissabon for at forespørge, hvad han havde at gjøre, om Fjenden skulde forlange at underhandle. Krigs-Ministeren svarede den 24de i tre Depescher. I den første heed det, at Hertugen havde at rette sig efter det af D. Pedro udstedte Amnestiedecret, dog saaledes, at han ikke tilstod dem, der vilde overgive sig, nogen Frist, men fordrede øieblikkelig Underkastelse; desaarsamaatte han uden Henstand forfølge Fjenden, og med Vaabenmagt tvinge ham til Underkastelse paa Naade og Ungaden D. Miguel og hvo af den portugisiske eller spanske KongeFamilie, der maatte befinde sig i den fjendtlige Leie, skulde bringes til Alden Gallego. Den anden Depesche forhøiMarschallen at love Officererne i den fjendtlige Hær fremtidig Besiddelse af deres Rang; den tredie endelig meldte, at der fra Saldanhas Hovedkvarteer i Lissabon var indløben er Efterretning om at D. Miguel havde forlangt at underhandle, men at Saldanha var bleven instrueret om ikke at indlade sig paa nogen Underhandling, før Fjenden fuldkommen havde overgivet sig, og iøvrigt ganske at rette sig efter Hertugen af Terceiras Fremfærd. Jmidlertid var Terceira rykket frem til Landsbyen Paria for at nærme sig Veien, som fører fra Evora (hvor De Miguel stod) til Elvas, hvorhen han vilde) og saaledes baade hindre ham fra at proviantere sig paa første Sted, og rykke ind i det sidste. Her, i Paria, fik nu Terceira en Skrivelse fra den miguelistiske Overgeneral Lemos, hvori han underretter ham om, at han allerede Dagen i Forveien havde expederet en Skrivelse til ham, men at han vilde gjentage sammes Jndhold, da han befrygtede, at den ikke skulde have naaet sit Bestemmelsested (som den heller ikke havde, Begge disse Skrivelser gik ud paa, at Lemos ønskede en Vaabenstilstand, og en Samtale med Terceira, hvortil dog denne svarede ganske kort, at han marscherede til Estremoz, og forinden ikke kunde høre noget Forslag. Af disse 3 Breve sendte Terceira Copier saavel til Saldanha, som til Krigsministeren; den sidste tilstillede han ligeledes et opsnappet Brev fra en miguelistisk Jntendant til Øvrighederne i Omegnen, hvori disse paalægges at lade alt det Byg høste og udtærske, som de kunde overkomme, og transportere det til Evorg. Den følgende Dag (25de Mai) afgik atter en Depesche fra Terceira til Krigsministeren, hvori han tilmeldes denne, at han havde bragt i Erfaring, at Saldanha havde besluttet at standse Forfølgelsen i 24 Timer, hvorfor han stod i Begreb med at ile til hans Hovedkvarteer i Monte-Mor, for at conferere med ham desangaaende. Denne General (Saldanha, havde nemlig faaet lignende Skrivelser fra den miguelistiske Overgeneral, men hans Svarpaa samme var ikke saa kort og tørt som Hertugen af Terceiras. J sit første Brev lover han General Lemos, at han til et Beviis paa sine fredelige Hensigter vil gjøre Holdt den følgende Dag i Monte-Mor, men tilføier, at han holder det for sin Pligt at anmelde, at Don Pedro i Dronningens Navn allerede har ratificeret en Tractat med England, Frankrig og Spanien, ved hvilken disse 4 Magter forpligte sig til ikke at nedlægge Vaabnene, før begge Kron=Prætendenterne have forladt Halvøen. Hertil gav Lemos det listige Svar, at han med Fornøielse modtog den af Saldanha tilbudne Vaabenstilstand, ventede, at Terceira ligeledes vilde ansee sig bunden af samme, og lovede derhos, at han paa sin Side ogsaa vilde afholde sig fra alle Fjendtligheder. Tillige tilkjendegav han, at hans Regjering havde afsendt en Agent til den engelske Gesandt i Lissabon, for at indlede en Underhandling, og at en fra den sidste affærdiget Officeer just nylig var indtruffen i Evora med Anmeldelse om den afsluttede Qvadrupel-Alliance. Saldanha, som imidlertid nøiere havde overveiet Sagen, og tillige faaet en nyere Jnstrux fra Lissabon, svarede herpaa, at om en Vaabenstilstand kunde Talen slet ikke være, da hverken han eller Terceira vare bemyndigede til at slutte en saadan ; meget mere vilde de den følgende Dag begge marschere til Arracolos, og der oppebie den miguelistiske Generals endelige Beslutning, hvis samme ikke var efter Ønske, vilde de ufortøvet angribe Evora. Med Brevet fulgte et Aftryk af D. Pedros Amnestiedecret, og i Henseende til D. Miguel den Bestemmelse, at han skulde erholde en aarlig Pension af 60 Contos R. samt kunne disponere over sin Formue, under de Betingelser, at han udleverede Alt hvad der tilhørte Kronen eller andre Jndivider, for lod Portugal inden 14 Dage - indtil hvilken Tid han stod under Regjeringens Beskyttelse - paa et af de 4 Magters Skibe, som han selv kunde vælge, samt lovede, under Forliis af sin Apanage, at han hverken vilde vende tilbage til Portugal eller blande sig i Landets politiske Anliggender. Hans Tropper skulde nedlægge Vaabnene paa de bestemte Stæder, og ufortøvet vende tilbage til deres Hjemstavn, hvide vilde nyde Godt af Amnestien. Foranstaaende Betingelser bleve da antagne, og desangaaende den 26de Mai en Overeenskomst underskreven af Terceira, Saldanha og Lemos, ved hvilken den sidste forpligtede sig til at bringe følgende Punkter til Udførelse. Til alle Steder, hvor der endnu stod miguelistiske Tropper, skal Befaling afgaae, øieblikkelig at underkaste sig Dronning Mari as Regjering; det samme gielder om alle militaire, civile og kirkelige Autoriteter paa hiin Side Havet. D. Miguel skal den 30te Mai afgaae fra Evora til Sines, for der at indskibe sig; han skal ledsages derhen af dem, der hører til hans Huusstand, 20 af hans egne Cavallerister og 2 Esquadroner pedrinske Tropper. Den 31te Mai skulle de miguelistiske Tropper i Evora nedlægge Vaabnene, og derpaa, under Commando af visse af de pedrinske Generaler udnævnte Officerer, afgaae til deres Hjemstavn.