Berlingske Tidende, 1812-08-14
London, den 22de Juli. Den Tale, hvormed Hr. Brougham den 16de Juni ledsagede sin Motion for Ophævelsen af Cabinetsordrerne, var et af de nyere Tiders største Mesterstykker af parlementarisk Veltalenhed. Ogsaa hørtes den fra Begyndelsen til Enden med største Opmærksomhed af Underhuset. Efterat Taleren havde udkastet en rørende Skildring over de arbeidende Folkeklassers Elendighed i Fabrik= og Manufacturstæderne, efterat han havde angivet Standsningen i den americanske Handel som sammes Hovedaarsag, og sat denne Handels Vigtighed og Fordeele for Storbrittanien i det klareste Lys, sluttede han sit veltalende Foredrag med følgende Ord :"Jeg har fremsat mine Tanker om den americanske Handels Vigtighed, og nu besværger jeg Huset at betragte hvad der er sat i dens Sted. Den er erstattet ved en elendig, uroesværdig, underfundig i Handel, der kun er nyttig for Fienderne, udruster deres Skibe, og forskaffe dem de Midler, som de manglede til at føre Krig imod os. Den sande, betydelige, retfærdige og sikre Fordeel, som opstod af den americanske Handel, er opofftet for denne. Jeg spørger endnu, hvorhen vi tænke at fordrive Americanerne? Vi have endt det forrige Aarhundrede med en Handling, hvorved vi tabte America; vi have begyndt det nærværende med Skridt, der ikke ere mindre upolitiske og ukloge. Jeg vil ikke paa nye gaae ind i de afhørte Vidners Udsaan; jeg føler mig dertil for udmattet, men jeg henviser Huset til dem selv, for at overtyde sig og Cabinetsordrernes ufravigelige Følger. Vi have seet, at i alle Dele af de Forenede Stater ere fremstaaede i Mænd, som ved deres Skarpsind have skuffet vor fiendtlige Politik. Der er ingen Gienstand af vore Manufacturer, som de nu ikke selv i vilde være istand til at fabrikere. J Staten New-Yorck alene ere 40,000 Væverstole. Vi have seet Prøver af Manufacturvare, der love inden kort Tid at kappes med vore. J Pittsburgh er anlagt en e Glasfabrik, tæt ved et Kullag, som ikke ligger mere end 15 Tommer under Jordens Overflade, og er 15 Fod tykt. Kullet er overmaade godt Kiøb, og det der fabrikerede Glas er ligesaa godt som det engelske. Jeg anfører dette, for at overbevise Huset og vore Fore holdsreglers uundgaaelige Følger, og jeg besværger det, men det endnu er Tid, men vi endnu have et Øieblik hvori vi kunne aande, at holde inde med en fordærvelig Politik, hvis Virkninger jeg har fremstillet. Ville vi endnu vedblive den 5 til 6 Aar, da vil det være for sildig at raadslaae derover. Jeg formoder at man vil ansee mine Raad for en Virkning af Fragt man vil maaskee sige, at man seer paa dem de ere indgivne af Bekymring for den Skabe der kan tilføies os af America. Men hvor i ville sige dette, uden de som skiælve for at de franske og tyske Manufacturer ville ødelægge vore, naar vore Conseilordrer og vort Blodesystem ere ophævede, og de som frygte for, at de Franskes og Tyskes Capitaler og Kunstflid vilde blive istand til at træde i lykkelig Væddestrid med de engelske, Deres Frygt gaaer ud paa, at de franske Qvincaillerier Uldvare og andre Ubetydeligheder, der udføres fra Frankrig, skulle ruinere Manufacturerne i Warwick og Yorck. Men den Frygt jeg indgiver dem er af en anden Art, og jeg overlader til Huset at afgiøre, hvilken der er meest grundet. Ogsaa jeg fryg i ter, dog ikke for Frankrigs Kunster, men for dets Vaaben. Fra denne Side forestaae os Farer, som vi endnu forstørre ved vor Opførsel mod America. Tænker paa Spanien; betænker, at J maae opoffre Eders Jnteresse for Spanien formedelst Krigen med de Forenede Stater, Vi have indviklet os dybt i Spaniernes Sag, og staae, hvilket jeg er underrettet og af Personer, der i mine Tanker vide det bedre end jeg, paa en critisk Punkt, hvor vi maae giøre store Anstrængelser, om vi triumpherende ville forlade denne Kampplads, thi hvad mig angaaer, da tilstaaer jeg, at jeg ikke overiler mig i mine Forhaabninger. Hvis det da skal være, da lader os, for Guds Skyld, giøre disse store Anstrængelser, Lader os forene vore Vaaben, og ikke igjen henfalde til Vildfarelser, der saa ofte have bedraget os. Men hvad jeg meest frygter for, hvad jeg meest beklager, vilde i nærværende Øieblik være en Krig med de Forenede Stater, Vi vilde da nødes til at drage vore Tropper fra Portugal, og sende dem til Canada, og at forsyne Portugamed Levnetsmidler fra Engelland, Man vil maaskee ogsaa spørge, om jeg vil, at man skal opgive Spanien for at undgaae Krigen med America Nei; men jeg troer at vi have udviist saameget Mod, erhvervet og saamegen Hæder ved vore Vaaben, udført saa store Bedrivter, hævet vor Nations Storhed til saa høit et Trin, at vi kunne tilbyde Am rica Fred. Og hvo ere de Raadgivere, hvis Raad gaae ud paa at vanære Fædrelandet? Er det dem, der ville behandle os som et Folk, hvis Hæder endnu ikke er fast grundet, som vil paastaae at den engelske Nation først skal erhverve sig et Navn, og derfor ikke bør staae stille og søge et Folks Venskab, som har samme Oprindelse som vil eller er det dem, der høit sige, at vi ere et stort, et krigersk Folk, at den hvor vi have kiæmpet have vi ogsaa seiret, at vi endnu aldrig ere stegne til et høiere Hæderstrin end i nærværende Øieblik, Saaledes er den Stilling hvori Engelland nu staaer, og hvis vi tilbyde America Fred, ville vi ikke fornedre den. Kunde vi misunder America? Gode Gud, jeg kan ikke udsige dette Spørgsmaal med koldt Blod. Misunde America. Jeg kunde ligesaa godt misund den Kiøbmand, der leverer mig en Vare jeg selv mangler. America er for svag en Magt til at skade os, og var den endog saa mægtig som Frankrig, saa er den for langt borte til at kunne saare os, I Underhusets Møde den 26de Juni erindrede Hr. Baring, at man havde bragt en fangen fransk General, der 2 Gange havde brud sit Ord, til Fangeskibene ved Charam, og spærret ham inde i det underste Rum hos 400 Gemene, og at denne Straf syntes ham for haard; man har, tilføiede han, vel ogsaa hørt, at en engelsk Officeer har brudt sit Ord i Frankrig. - Hr. Croker sagde, at Hr. Barings Paastand med Hensyn til Behandlingen paa Fangskibene ikke var sand og Hr. Castlereagh erklærede at ingen Engellænder, naar man undtagen een Midshipman, har brudt sit Ord i Frankrig (Moniteuren lægger til denne Artikel en Note, hvori den paastaaer at det er Engellænderne, der først have brudt deres Ord).