Aalborg Stiftstidende, 1836-07-02
Kjøbenhavn, den 28de Junii. Toldinspectionens Erklæring (see Nr. 103) er saalydende: Udgiveren af Fædrelandet, har ikke taget i Betænkning, ikke alene at kaste en Skygge paa den kbhvnske. Toldinspections Embeds førsel, men ligefrem gjort beskyldninger imod den. J Bevidstheden om med ligesaamegen Samvittighedsfuldhed som pligtskyldig Jver at rygte dens Kald, kunde den med Rolighed oversee disse Beskyldninger, men formedelst Sagens Vigtighed, og forat en ligesaa talrig som hæderlig Classe af Medborgere, som den danske Landmand er, og som ikke saa nøie kan kjende til Forholdene, og som muligen kunde fristes til at troe, at Toldvæsenet i et for dem saa vigtigt Anliggende har med Tilsidesættelse af Overholdelse af Lovens Bydende indladt sig paa at bedømme om denne er rigtig eller ikke, og ved Selvraadighed villet bøde paa dens formeentlige Mangler, meddeles her Folgende: Det er tilladt at tage fremmede Kornvarer paa Creditoplag. Disse skulle eftersees ved hvert Qvartals Begyndelse, hvilket ogsaa skeer. Men ogsaa extra Undersøgelser ere tilladte naar dertil findes Anledning. Da Jnsp. fandt, at der var en saadan Anledning sidst i forrige Maaned, blev en extra Jnqvisition foretaget d. 30te Mai hos nogle af dem, som havde paa Oplag de største Partier af fremmede Kornvarer. Herved forekom mistænkelige Omstændigheder, hvorfor Jnspectionen indberettede saadant til det kgl. G. T. og C. Collegium, og sluttede sin Beretning saaledes: At det blandt de Handlende undertiden, er brugeligt paa denne Maade at eludere Toldbestemmelserne for fremmed Korns Jndførsel, og at denne Maade vil vedblive saa længe der med Jndførselstold paa fremmede Kornvarer tillige finder Creditoplag Sted, har oftere været berørt, og Jnsp. kan ikke finde det passende at være Medvider i en Tolddefrandation uden at arbeide den imod, saameget det staaer i dens Magt. Under nærværende Omstændigheder er det imidlertid ikke muligt at forhindre slige Foretagender, saa aabenbare de end ere, og vi maa derfor lade os nøie med, derom at giøre Jndberetning til det høie Collegium. Af Ovenstaaende vil det saaledes være klart, at Toldinsp. ingenlunde har undladt at opfylde sin Pligt, og at de gjorte Beskyldninger imod den ere ugrundede. Det er nu over et Aar siden, at man begyndte paa at om lægge Steenbroen paa Kongens Nytorv. Der gives vist faa store Torve i Verden, hvor det er saa let at skaffe Vandet det nødvendige Afløb, som her, hvor store Canaler fra 2 forskjellige Sider støde directe op til Torvet og altsaa kunne modtage de Render, man kunde give saa stærkt Fald som man vilde, uden at behøve at skrue hele Torvet op. Publicum er derfor vist bleven meget forundret ved at see Brolægningsvæsenet med stor Besværlighed, stor Langsomhed og vistnok overordentlig stor Bekostning arbeide sig op iveiret under en Vinkel, der, fortsat efter samme Maalestok, desuden maatte berøve Torvet alt Syn, idet hele Kjælderetagen paa de omkringliggende Huse derved maatte skjules, og disse altsaa see ud, som om de vare sunkne i Jorden. Desuden stødte man derved paa den, dog let forudseelige Vanskelighed, at Statuen midt paa Torvet vilde komme til at staae som i en Kjælder, hvis hele Torvet blev forvandlet til et Bjerg. For altsaa ikke levende at begrave Statuen, maatte denne hæves; men nu hørte man, at dette ikke kunde skee uden store Bekostninger; ja at det, paa Grund af et Broktilfælde, Hesten, skal lide af, maaske endog var ugjørligt. Alt som Bjerget vore de, vorede ogsaa Vanskelighederne, og for Øieblikket er alt Arbeide, sat i Bero, og Torvet, der nys saae ud som en Myretne liggeni nu som en complet Brasmark, ja der tales endog om, at bryde op igjen, hvad man nylig med fior Besvær og stor Bekostning har opført. Er dette sandt, da vide vi i Sandhed ikke, hvorledes Magistraten vil forsvare en saadan Omgangsmaade med Communens, ved tunge Skatter tilveiebragte, Midler. (Kbhvnspst.