Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
J Pengesager føres man alene til Resultat ved Tal, før Krigen ansloges Seddelcirculationen for Danmark til 14 Millioner, efter den Tids Cours lig med 10 Millioner Species, som svarer til 20 Millioner Rigsbankdaler i Sølvdalere. Seddelmassens Totalitet angives nu at være 33,582,000 Rbd.; det til Circulationen Fornødne, ansættes til 20,000,000 Rbd.; følgelig er i Omløb meer, end som burde være, 13,582,000 Rbd. Bemeldte 33 1/2 Mill. Rbd. i Sedler har i den senere Tid haft en Metalværdie, afvexlende fra 4 1/2 til 8 Mill. Specier; de 13 1/2 Mill. Rbd. burde sættes ud af Omløb for at standse Coursens Sprinegen. Man skal have gjort Banken Tilbud af et Laan i Sølv, maaskee var et saadant Laan ikke at fraraade? Det Bankens Fordeel alene kan afgjøre; for med 2 1/2 Mill. i Species at kunne strax befrie Landet for den overflødige Circulation, som blev at inddrage til laveste Cours, om endog dette Surplus lod sig inddrage til laveste Cours, ville altid Tilbagebetalingen af Capitalen, saavelsom III Renterne udgaae af Landet være baade besværlig og svækkende for vor formindskede Formue, især da det lader sandsynlig til, at disse 2 1/2 Million Species i Sølv, indførte over Fornødenheden af Circulationen, ville vandre tilbage til Udlandet. Men kunde Banken ikke, ved et mindre kostbart og mindre byrdefuldt, dog tillige kraftigt og vigtigt Middel befrie os for de overflødige Sedler, og styre Coursens Mobilitet? Det fortjener at undersøges. Alle partielle Forsøg, som Banken maaskee kunde afbenytte for at styre Coursen, lader sig ikke vel forene med Begrebet om dens Bestemmelse; dens Kræfter bør anvendes til en eneste afgjørende Operation, og saalænge spares indtil den kan udføres. At anvende dens Kræfter paa at tvinge Coursen, ved at sælge paa Børsen en Sum af en halv Million Mark Banco til en lav Cours, endog under 400, hvorpaa dog Coursen, ikke kunde holdes, var dog ikke af større Nytte, end lignende Foranstaltninger af det nedlagte Bankcontoir for at tvinge Coursen. Har Banken Overskud i Sølv, lad den discontere med Sølv, hvortil den aldrig vil mangle paa Leilighed. Paa en langt sikkrere Maade kunde Banken gaae frem, efter sin Jndretning, ved Hielp af Heftelses Renten, da man, i Følge det aflagde Regnskab kan udregne, at til 1828 vil Sedlerne være ude af Circulation. Men allerede inden den Tid maa Virkningen af Sedlernes Jnddragelse vise sig, da om nogle Aar saa mange Sedler maa være inddragne, at de Tilbageblevne blive passende med Circulationens Fordringer. Den Tanke, som for Tiden endnu staaer i Baggrunden, at Banken, er et Amortisations-Jnstitut, kommer nærmere forDagen, og bliver til Overbevisning. Ubemærkt blive Sedlerne pari, og al det Sølv, lidet eller meget, som nu er bunden af Coursen, vil blive frit og circulere i Forening med Sedlerne. Disse ere Rigsbankens Resourcer i Tiden; men da Tiden driver os, bør man ikke udsætte til den følgende Dag, hvad der kunde gjøres strax. Efter det fremlagde Regnskab, Side 47, 48. 86, er Bankens aarlige Overskud, 1,227,700 Rbd. Sølvværdie, forholder det sig saaledes, burde en Deel af dette Overskud anvendes til at forskaffe Samfundet den største muelige Nytte, nemlig en pari Cours. Efter min yttrede Formening, vil den Sum, som skulde inddrages, udgjøre 13 Mill. Rbd., som a 4 pCt. i Rente vilde udfordre aarligen til Forrentning 520,000 Rbd. Naar Banken indløser med en Rente af 4 pCt. i Sølv, der fire Rigsbankdaler i rede Sølv, for hvert 100 Rbd. indleveret i Sedler, vil det ikke vare længe, forinden en pari Cours haves. Summen, der vilde drages ud af Circulationen, og komme paa Banken, forinden saadan pari Cours opnaaes, turde maaskee være langt mindre end den anførte, men i ethvert Tilfælde ikke overstige Bankens Kræfter, og vilde tilvisse befrie os fra det nærværende Onde. Det synes derfor at være en kjer Pligt for Banken at efterkomme, som Grundeierne, ved at betale Heftelsens Afgifter, have en Ret til at fordre, og, hvortil Banken i de betroede Midler ogsaa sinder Kræfter for strax at kunne udføre det.