Berlingske Tidende, 1778-11-16
Stockholm, den 5te Nov. Den 31te Oct vare Rigs=Stænderne forsamlede in plenplenorum paa Rigssalen. Hs. Majest, sad paa Thronen i sin Kongel. Prydelse, med Gustav Adolphs Krone og Zepter, havende bag sig staaende Capitain-Lieutenanten af Liv Drabanterne, Obersten af Liv=Garden og Chefen for de lette Dragoner, Ober=Kammerherren og Ober=Hof=Jægermesteren. For ved Hs. Majest, stod et med blaat Fløyel beklædt Bord, hvorpaa laae Hs. Majests, høye Beretning og Rigets Tilstand og naadige Propositioner til Rigets Stænder. Deres Kongel. Høyheder Hertugene sadde strax ved paa venstre Side. Længere frem paa begge Sider sadde Rigs=Raaderne i deres Raads=Dragt paa Tabouretter. Paa høyre Side inden for Skranken sad Landmarskalken, paa venstre Side Erke Biskopen og begge Tallemændene af Borger= og Bondestanden. Ved Hs. Majests Side stod Hof=Cantzleren Friherre Sparre. Den ældste Rigs=Raad Græve Hopken havde for ved sig et Bord, hvorpaa laae de Herrer Rigs=Raa ders Betænkninger i Anledning af Hs. Majests, naadige Propositioner, tilligemed Raads=Protocollerne. Paa samme Side længere tilbage ved den nederste Trappe af Thronen, var endnu et Bord, hvorpaa laae Regierings=Formen af 21de Aug. 1772, og ved samme blev den første Expeditions=Secretair ved den udenlandske Stats=Expedition, Fredenheim, staaende, for efter naadigst befaling at føre Protocollen, Paa begge Sider uden for Skranken stillede sig de øvrige Embedsmænd af Hoffet og Canceliet. Ridderskabet og Adelen sadde paa høyre, og de andre Stænder paa venstre Side af den store Gang i Salen. Hs. Majest. slog til Lyd med en Sølv=Hammer, som Sverrigs forrige Konger altid ved Rigs=Mødet have brugt dertil, og behagede, at aabne dette Møde med følgende Tale, hvorved alle i Salen værende stode Velbaarne, Ædle og Velbyrdige, Ærværdige, Værdige, Vellærde, Ærebaarne, Forstandige, Velagtede, Hederværdige og Redelige gode Herrer og Svenske Mænd Jblant de gamle Rettigheder, som jeg ved Oplivelse af Sverrigs forrige Love, har igien vundet, anseer jeg som een af de ypperste den, Frihed at tale selv til mit Folk og ubehindret at overlægge Rigets Sager med dem. Det er derfor min behageligste Forretning, ved hvert første Møde selv at kund meddeele Rigets Stænder Underretning om hvad der siden Eders sidste Sammenkomst har tildraget sig med Riget, der Grander og Bundts-Forvandte. Jndtager derfor Eder Sæder, Gode Herrer og Mænd, og hører med den fornødne Opmerksomhed paa hvad jeg nu agter at sige Eder. Hvorpaa Hs. Majest. behagede at give Rigets Stænder en Beskrivelse over Rigets nærværende Forfatning, i Henseende til de udenrigske Magter, saavidt Stænderne behøvede at vid samme, og kunde være tilstrekkelig til at vise, at Hs. Majest har sat Riget i Almindelighed i større Anseelse, og især udi den Tilstand, at kunde paa engang med Sikkerhed vedligeholde et Naboe Venskab paa begge Rigets Sider, som ved Slægtskabs Baand paa det kraftigste befæstes, og at bestyrke Forbundet med gamle Venner. Hs. Majest. slog atter til Lyd og befalede Hof=Cantzleren at oplæse de Poster om Rigets indvortes Tilstand, som Hs. Majest. fandt for got, at meddeelt Rigets Stænder, og af hvilke de kunde indsee, at der er ingen Deel af Regierings Forfatningen og ingen Green af alt hvad som bidrager til det almindelige Beste, som Hs. Majest. jo den forløbne korte Tid af 6 Aar har ophiulpet, og allerede bragt i fuldkommen Stand, eller sat i Gang til at kunde naa samme, samt at næsten hver Dag i Hs. Majests. Regiering er blevet udmerket med noget stort og væsenligt for Rigets Vel. Efter at disse Poster vare oplæste, behagede Hs. Majestæt at overlevere Landmarskalken, Erke Biskopen, og Talemændene, som desaarsag traadte op for Thronen, et Exemplar deraf for hver Stand. Hvorpaa Hs. Majest tiltalede Rigets Stænder hver for sig angaaende de Propositioner, som Hs. Majest. behagede at giøre dem, og som angik 1) Moraliteten i Loven ved Forbrydelsers Undersøgning, og hvad den kan findes i Loven, som opmuntrer Angivere og standser Ærlighed og Fortroelighed. 2) Jndskrænkning af Dødsstrax for Barnemord, samt nogle andre Forbrydelser og Misgierninger, og Forbrydernes Bestraffelse i det Sted med en saa vel haanlig som kiendelig Straf. 3) Præscriptions Tiden i Forbrydelserne. 4) At andre Forbrydelser ikke maae straffes med Forliis af Ære, end de, som indbefatter udi sig Jnfamie, eller Nedrighed og Skam. 5) De Bøder, som efter egen Kiendelse og Dom tilfalde Dommere og Executorer. - Efter at disse Propositioner vare af Hof=Cantzleren blevne forelæste Rigstænderne, lod Hs. Majest. ved Rigs=Raad Horn oplæse Rigs=Raadernes Tanker derover og endte til sidst dette Plenum med en kort Tale, hvorpaa Hs. Majest. i sædvanlig Orden begav sig tilbage giennem Raadssalerne til sine Gemakker, og da Landmarskalken havde givet Tegn med Staven, skildtes Rigstænderne fra hinanden. Den 9de Nov. Hs. Majest. Dronningen og Hs. K. H. Kron=Prindsen befinde sig, Gud være lovet, vel. -J Dag er ved en Herold bekiendtgjort Rigets Stænder, at Hs. K. H. Krøn=Prindsens Døde=Act skal skee i Morgen Eftermiddag i Slots=Capellet. Hs. Majest, behagede i Dag Eftermiddag, at lade Rigets Stænder indbyde til Faddere, ved Ober=Hof=Staldmesteren, Græve, Adolph Lewenhaupt, som i en med 6 Heste forspændt Vogn begav sig til Stænder, nes Plena, og tilsagde dem, paa Hs. Majests Vegne, ved Deputerede som Faddere at bivaane bemeldte Døbe=Act nemlig de 3 ældste Græver, 3 ældste Fri=Herrer, 6 ældste at anden Classe, 6 ældste af 3die Classe, samt 9 af hver de andre 3 Stænder.