Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1738-09-01
Den 15. Septembr. er Tolder Rasmus Poulsen Allernaadigst beskieret til at være tilligemed virkelig Cammer Raad Ungarn. Dette Kongerige er vel et herligt og velsignet Land, som af Gud med alle til dette Livs Ophold fornødne Ting rugeligen er forsynet, men har derved den Uheld, at det paa den eene Side har meget slette og slemme Naboer. Det er nu over 250 Aar, siden de angrændsende Tyrker af all Magt have tragFor September-Maaned Aar er at stort sig Messer af dette depige Kongrige som er 80 Miille stoert udi Længden, og fordi de Ungarer med egne Kræfter ikke have kundet værge sig imod denne grumme og bloedgierrige Fiende, er det kommen saa vidt, at Riget har tab sine egne Konger, efterat den sidste, ved Navn Ludovicus, 1524 ved Mohatz af Tyrkerne ynkeligen blev ihielslagen, hvorpaa den Ungarske Krone faldt til det Durchl. Ertz-Hertugelige Østerrigske Huus, og i særdeeleshed til den da værende Romers Konge Ferdinandum 1. som var Kaysers Caroli V. Hr. BrodeOmendskiønt nu Høy-bemeldte Herrer af yderste Magt udi de res heele Regierings Tiid imodstode Barbarerne, var Kriigen Lykke dog heel foranderlig og Tyrkerne oversvømmede ikke alleene med en Armee af nogle 100000 Mænd det heele Kongerige, men brøde og ind udi Tydskland, ja beleyrede 1529. der Kayserl. Residentz-Stad Wien selv, saa man samme Tiid havde nok at bestille med at drive disse Barbarer tilbage. Siden den Tiid har Kongeriget Ungarn altid været Trætte Æblet imellem den Romerske og Tyrkiske Kayser, og har snart den eene snart den anden derudi spillet Mester, saa end og den sidste ved Mands Minde anden gang har tildristet sig, efter de fleeste Ungarske Fæstningers Conqvete med en forskrækkelig KriigsHær 1683. at gaae for Wien, i henseende at undertvinge denne høyst vigtige Stad, og paa den Maade at stille Conqveten af sit nye erobrede Kongerige udi Sikkerhed for de Tydske; men ogsaa dette andet Foretagende har ikke vildet lykkes Tyrkerne, det de med Skam og Spot samt stoer Forliis ey allerne ere blevne bortjagede fra Wien, men og uddrevne af det heele Kongerige Ungarn, det Temeswarer-Bannat undtagen, som man udi Freden til Carlowitz 1699. fandt for godt, indtil videre at lade udi deres Hænder. Da det nu 1716. igien kom til Ruptur imellem de Christne og Tyrkerne, havde de første under deres klog og dappre Anfører Printz Eugenio, Høy priisel. Jhukommelse den ugemeene Lykke, at de udi 2 stoere Felt Slag saaledes for min Aar 1738. til mindskede Tyrkernes Antall, at disse stolte Varbarer ey vare Stand, at komme saavel omtalte Temeswar, som Staden Belgrad til Hielp, hvorfore begge importante Hoved-Fæstninger, der af Naturen og Konsten ere gjorte faste, efter hinanden faldt udi de Christnes Hænder, og de samme Tiid frygtagtige Muselmænd end ydermeere bleve tvungne til, udi den paafølgende Passarowitziske Fred 1718, at lade de Christne beholde samme med underliggende Bannater eller Districter: Altsaa blev Ungarn den gang renset af det Mahometaniske Unzifer, hvilken Lyksalighed Indbyggerne ogsaa siden den Tiid udi 20 Aar have nydet, indtil udi nærværende atter forefaldne Feide; Thi fra dette Kongerige indløbe ret ubehagelige Tidender, og er den saa meget magtpaaliggende Fæstning Nye-Orsova nyligen bleven Tyrkerne til et fædt Bytte. Angaaende denne ulykkelige Hendelse har man følgende Omstændigheder, Fæstningen har udi lang Tiid meget dapper værget sig for den overveiende fiendtlige Magt, saa at Tyrkerne derfor skal have tabt henved 4 til 5000 Mænd, indtil de omsider have undermineret det uden for Fæstningen beliggende Fort, St. Elisabeth, og ladet det samt den derudi liggende Kayserlig Garnison opflyve i Luften, hvorefter de des heftigere have angrebet Fæstningen Orsova selv i at beskyde den udi 7 Timer med 1000 Metall-Canoner, og ved saadan Force endeligen have tvunget Besættningen, til at overgive sig med Accord, som ogsaa nestafvigte 18 Augusti er skeet og have de Kayserlige med all Æres-Tegn taget deres Udmarsch af Fæstningen. Orsova er altsaa udi Tyrkernes Hænder, og tilligemed Fæstningen et vigtigt og herligt Artillerie af 200 Canoner, hvoraf halvparten har været af Metall, foruden en utroelig Mængde af Kriigs-Provision, udi Krud, Kugler, Bomber og Carcasser bestaaende, og har været bestemt til Widdins Beleyring, som dog nu altsammen er bleven Tyrkerne til Deel, der saa strax efter Orsovæ Erobring have bemægtiget sig Vipalanske og de fleeste Stæder udi det Temesvarer Bannat igien og For Septenber-Maaned og nu have en aaben Vey til Nøglerne af Kongeriget Ungarsom ere de 2 Fæstninger Belgrad og Temesvar, som af den nu trues at blive hiemsøgte. J det øvrige er Commandanten udi Orsova, Oberst af Kornberg, ved sin underhavende Fæstnings Opgivelse værst faren; Thi i Følge af Breve fra Wien skulde ved en anstillet nøye Undersøgning være befunden, at de Aarsager, som havde bevæget bemeldte Oberst til at opgive Pladsen, ikke vare saa tilstrækkelige, som han, Commandanten, havde meenet, og at han derfore burde have oppebiet den allereede i Verk satte Undsætning; for hvilken Aarsag en Kayserl. Ordre skulde være afskikket til General-Felt-Marschall, Greve af Königseck, at anstille et ordentlig Kriigs-Forhør, og eftersom det udfaldt, strax uden videre Forespørsel at lade bringe til Execution, hvorom Tiiden best vil give Vished og nærmere Oplysning tilkiende.