Aarhuus Stifts-Tidende, 1822-09-06
Grækernes Frihedskamp. Om Slaget ved Thermopplæ har man denne Post bag adskillige Beretninger, der samtligen bevidne Grækernes store Seier. Nogen egentlig græsk Bulletin, angaaende denne høistvigtige Begivenhed, haves endnu ikke, da Armeen ingen Trykkepresser fører med sig men desuagtet kan man som det synes, temmeligen sikkert stole paa de Efterretninger som her meddeles - Grækerne vidste ret vel, at Tyrkerne havde ifinde at foretage et Hovedangreb, hvisaarsag de havde sammenkaldt alle stridbare Mænd. Erkebiskop Germands fra Patra opbød saagar Mainotternes krigerske Fruentimmer, og over 2000 af dem fulgte hans Opraab Alt siden 3die Juli stod Grækerhæren kampberedt ved Thermopplæ. Den 11te Juli rykkede den ud fra Bjergene, for at vove den første formelige Træfning i fri Mark Den 12te blev en Proklamation forkyndt, hvori Ypsilanti saalunde talte: "Tapre Grækere For førstegang staae vi i stort Feltslag ligeoverfor vor Fjende. Det er Dødsnødsværge som driver os. Sku hen til Chios, og jeg behøver ei at sige mere. Religionen leve Barbarerne døe!" Grækerne begyndte Kampen med rasende Begeistring, men den 13de maatte de med betydeligt Tab trække sig tilbage. Jmidlertid havde de ved Thermopplæ igien opstillet sig i Baghold, og her blev Hovedslaget holdt den 14de. Død og Fordærvelse udbredte sig blandt Tyrkerne, i tusindviis segnede de for Grækernes Sværde, og næsten hele Tyrkebæren blev tilintetgjort. Ved Enden af Thermopplæs Snevring havde 700 Grækere til henved Aften standset den hele tyrkiske Armee, indtil Grækerbæren havde heel omgaaet den. De græske Fruentimmer førte tiaars Drenge ind i Kampen og kastede Stene ned fra Klipperne paa de uhyre tæt sammentrængte Tyrker nede i Dalen. Det gamle, Grækenland seer sig pludselig gienfødt. Jstedetfor en Leonidas saae man her den unge Botzaris, der, efter at han den hele Dag havde opholdt Tyrkerne i Thermopplæ, opgav sin Aand under Raabet: Frihed, Hans Liig bragtes til Corinth, ledsaget at 1000 Qvinder og 160 Præster, der hver Time paa den hele Vei istemte Jubelsange til Gude Ære. Og Odysseus, nu først kjender man hans sidste Heltedaad: af Patriotisme bragte han sit Liv til Offer for at frelse Grækenland. Dagen for det store Slag var han med tohundrede kiække Landsmænd gaaet over til Churschid Paska, og tilbudt ham sin Raad og Hielp, da Grækernes indbyrdes Uenighed ei anstod ham. Tyrken modtog ham vel, men da han mærkede, at han var narret, lod han Hovederne hugge af Odpsseus og alle hans Tohundrede. Hvo skulde troet, at slige Heltebedrifter endnu vilde blive fornyede, og at det har slumret saadan Kraft. Følgerne ere uberegnelige. Ligesom Grækerne rykke fremad, maa hver Bye, hver Stad slutte sig til Dødsnødværget. Blandt det uhyre Bytte som Grækerne har gjort, nævnes Cholschid Paskas hele Krigskasse, hvori der befandt sig en betydelige Deel af Alv Paskas Skatte. Fangernes Tal anslaaes endnu til 11000. Statholderen af Thesselonich var ved et Firman opfordret Muselmændene til en almindelig Bevæbning og befalet Unge og Gamle at arbeide Rat og Dag paa at sætte Macedoniens Hovedstad i stærk Forsvarsstand. Fra Bitolig skrives, den 31te: "Nu straaler Korset med en langt større Glands end nogensinde. Halvmaanen hæver. Vi tilbede Guds Almagt.