Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1838-09-27
Budenlandsk. J Bladet "Dagen" læses Følgende: "Efterat Sagen angaaende de nye rothschildske 3 pCt. Obligationer havde med al Mine af Grundighed været gjennemgaaet i Fædrelandet, og den sig altid forivrende Kjøbenhavnspost paa sædvanlig Viis have givet Trompet Variationer til dette Thema, har nu Fædrelandets Redacteur i sidste Løverdags Nummer udstædt en i Virkeligheden total Tilbagekaldelse af Hvad han tidligere havde yttret mod Udvexlingen af de ældre Obligationer for de nye, medens Fædrelandets Allierede endnu i Fredags-No. synger den gamle Vise, og indstævner Hoved=Obligations Contrasignanter for Efterverdenens Domstol. Det er nu, hvad enhver uhildet Fædrelandsven altid maattet antage, aldeles godtgjort, at hele Jeremiaden indskrænker sig til, at nogle enkelte Udtryk i den nye Obligation ere mindre tydeligt affattede, men at ellers Forpligtelsen efter den nye Obligation er den samme som efter den ældre, og at de nye Partial=Obligationer have en uformindsket Værdi. Hvor høilig maa det da ikke harme enhver sand Patriot, at en saa ringe Omstændighed kan af en Medborger ansees tilstrækkelig til at fremføre de bittreste Jnsinuationer mod Regjeringen, og ikke nok hermed, endog selv besørge sine beskyldninger paa samme Tid indførte i et udenlandsk Blad (the Times), skjøndt disses Udbredelse paa Obligationernes rette Marked muligen maatte kunne have skadelige Jndflydelse paa Danmarks Credit i Udlandet. En saa upatriotisk Fremgangsmaade har ikke kunne Andet, end vække en billig Jndignation hos alle bedre tæmende Danske, og vi kunne formode, at Jndtrykket ei har været meget anderledes i selve England; thi skjøndt Britten vel er vandt til temmelig drøie Angreb i det offentlige Liv, er det vist uden Exempel i den engelske Historie, at selv den ultraradicaleste Journalist ei skulde have følt Skam og Undseelse ved i Udlandet at nedsætte sit Fædreland i dets Regjering og at fremføre Noget, der var istand til at ryste Landets offentlige Credit. Sligt vilde stride altformeget mod Englændernes public spirit, og denne Følelse er det, der heller ikke har kunnet give den Tro Jndpas i London, at den danske Regjering skulde kunne have foretaget Noget, der i mindste Maade kunde forringe dens velgrundede og velbefæstede offentlige Tillid; og det er saa meget mærkeligere, som denne Tillid i udvortes Henseende alene har kunne støtte sig til den af Huset Rothschild afgivne løse Erklæring, at Opkjøbet af Obligationerne skulde fremdeles skee paa samme Maade som hidtil."Hr. Walther paa Haraldslund har i en Jnserat i Aarhuus Avis No. 155 taget til Gjenmæle, mod Artiklen Og dertil tie Præsterne" (vide Følgebladet til Thisted Avis No. 5) og siger deri: "At man kaster min Afskrivers Forseelse, der forverlede den africanske Kyst med den assiatiske paa mig, beskylder mig for Uvidenhed og opfordrer alle Præster til at drage mig til Ansvar, er dog egentlig vel alt for strængt handlet. Dog Forfatterens Opsats synes i det Hele taget at være en obseeen Blanding af geistlige stoiske Sophi ismer; dette er min Trøst. Han maae forøvrigt søge at overbevise Geistligheden om, at det var bedre at indbringe deres Taler strængt i Pericopeer, og at følge Homelitikkens Regler, og saaledes hellere at virke paa Menneskets Forstand, end ved et directe Hjertesprog at røre Hjertet og forbedre Gemyttet. Jeg anseer dog den sidste Maade, forat være den bedre. Den lærde Forfatter paastaaer, ogsaa, at Jøderne aldrig ere blevne straffede og forfulgte af de Christne; men Historien beviser at dette er aabenbare Løgn. Han paastaaer endvidere, at fordi Jøderne sagde til Herodes: "Christi Blod kommer over os og vore Børn" saa udspringer deraf eene og allene al Ulykke og evig Fordømmelse for Jøderne. Hvilken taabelig Tanke, hvis han ville tilgive min Uvidenhed, saa anseer jeg dette for Blasmephie, Guddommen uddeler vist ikke ved Barnets Vugge allerede Livets mørke Lod. Blandt Ørkernes Vilde, Ziguenere, Jøder, eller Christne - saa er dog Patteglutten et Menneskebarn, der har lige Krav paa Menneskerettigheder. Gud selv er Kjerligheden, og ingen Dødelig maae vove, som Troens giftige Lovgiver, at optræde med den Paastand, at det algode Forsyn skulle evig straffe Jødernes Forbrydelse."