Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1809-12-22
J Følge vores Proclamation, dateret 26de Juni 1809, skulde i de meest nærliggende Steder Nationens Nepræsentanter have været forsamlede, at afgjøre hvad der var meest tjenligt til Landets Tarv, men endnu finder vi, at Øvrighedspersonerne have langt fra gjort de fornødne Anstalter til en nødvendig Sammenkomst; vi have ei længer været i Stand til at imodstaae den almindelige Mands Ønske, som ei allene haver soliciteret mig om at bestyre Landets Sager, men endogsaa i Hundredetal have tilbudt sig uden mindste Tvang til Landets Forsvar. 1) Derfor er det herved erklæret, at vi Jørgen Jørgensen haver paataget os Landets Bestyrelse som Beskytter, indtil en ordentlig Constitution er fastsat, med Fuldmagt til at føre Krig og slutte Fred med udenlandske Potentater; 2) at Krigsfolket haver udnævnt mig til deres Anfører til Lands og Søes, og til at bestride det hele militaire Departement i Landet; 3) at det islandske Flag skal være blaat med tre hvide Stokfiske i, og hvis Ære vi vil paatage os at forsvare med vort Liv og Blod; 4) at Stiftamtets Segl er ei længer gjældende, men alle offentlige Documenter af Vigtighed skulle være underskrevne af mig selv, og mit Segl dertil (J. J.), indtil Repræsentanterne kunne forsamles og foranstalte et passende Segl; 5) at alle de Embedsmænd, som af Fædrenelands Kjærlighed have indgivet Promemoria om, at de ønske at forblive i deres Embede og tjene Landet i denne vanskelige og farlige Stilling, det nylig stod i, deres Lønninger skulle vedblive, da derimod de Embedsmænd, som have været nærliggende, og ei have erklæret sig, ere herved gandske og aldeles frasat fra deres Embeder, undtagen de inden den 20de Julii indgive gyldige Aarsager, hvorfor de ei have indsendt deres Resignation eller Tilstaaelse om Vedblivelse i deres Embeder, og efter den Dato skal indgives en Liste, i hvilken man vil see, hvilke Embedsmænd der vedbliver i deres Embede og hvilke ikke, og fra den Dato skal enhver Person i Landet, der adlyder en eneste befaling fra slige Personer, ansees som en Forræder; dog give vi endnu 4 Ugers Tid til de længst bortliggende Steder. 6) at alle Embedsmænd, som ønske det at resignere, skulle transporteres frit til Kjøbenhavn, naar dertil forskaffes Leilighed; imidlertid byde og befale vi, at alle saadanne Embedsmænd skulle holde sig færdige til at sendes til Vestmanne, at de ei med deres Cabaler skulle forstyrre den almindelige Lyksalighed og Fred, undtagen de kunne skaffe behørige Cautioner for deres gode Opførsel; 7) at vi have med den største Fornøielse seet, at den islandske Geistlighed haver forfremmet Fred og god Orden i denne farlige Tidspunct, hvorfor vi love at udbetale dem alle deres Lønninger og alle Pensioner til deres Enker, samt saa meget mueligt forbedre deres Kaar. 8) at Landet skal sættes i ordentlig Forsvarsstand, uden mindste Tillæg af Skatter paa Nationen; 9) at en Person skal have Fuldmagt til at ratificere Fred med Hs. Majestæt Kongen af Storbrittannien; 10) at alle engelske Undersaatter skulle have fuldkommen Frihed i Landet, til at handle og nedsætte sig, naar de ei forbryder sig mod Landets Love, og alle, som uforskyldt fornærme nogen Undersaat afden kgl. brittanniske Majestæt, skal straffes, 11) at ingen civile eller geistlige Embeder maae besættes af andre end indfødte Jslændere; 12) at vi forpligte os til at nedlægge vores Embede i det Øieblik en Forsamling af Nationens Repræsentantere have havt Sted, som skulle kaldes sammen næste Aar den 1ste Juli 1810, og naar samme haver fastsat en ordentlig Constitution, og at den fattige og almindelige Mand haver lige saa megen Andeel i deres egen Begjæring som den Fornemme. 13) at alle danske Eiendomme paa Den skulle confiskeres til Landets Bedste, og den som skulde skiule nogen Kassebeholdning eller andre ganske Eiendomme skal straffes; 14) at Amtmændene, enten de vedblive deres Embede eller ei, skal sørge for denne Proclamations Befordring, og illukke og forsegle alle danske Pakhuse i deres Amter, samt imodtage alle Kassebeholdninger tilhørende de Danske; 15) at adskillige Embedsmænd, af Frygt for den danske Regjering, ei have erklæret sig, men have underrettet mig, at de fuldkommen bifalde nærværende System, og selv ønske paa en vis Maade at være forceret til at bestride Landets Sager, men siden vi ei have andet i Sigte end Landets Bedste, tillade vi fuldkommen Saadanne, som ei ere bestelede af Patriotisme nok til at elske deres eget Fædreneland, at reise til Kjøbenhavn; 16) at vi ere nødte til, for vor egen Værdigheds Skyld, ei at taale den mindste Uærbødighed, ei heller at nogen overskrider den mindste Artikel i denne vores Proclamation, som allene har Landets Gode i Hensyn, derfor høitideligen erklærer, at den første, som skulde søge at forhindre Landets Lyksalighed, eller forstyrre den almindelige Fred, skal ufortøvet straffes paa Livet, uden at have den mindste Fordeel af den civile Ret. 17) J alle andre Henseender skulle Love og Forordninger staae saaledes som forhen, indtil Constitutionen er fastsat, undtagen at enhver Jslænder kan fare frit frem og tilbage i Landet, hvor han ønsker, og handle hvor han bedst finder for Godt, uden Pas fra Amtmand eller andre Myndigheder, dog maae alle Domme underskrives af mig, førend de exeqveres. Reikevig den 11te Juli 1809. Udgivet under vores Haand og Seigl. Jørgen Jørgensen. Beskytter af hele Den Jsland, og Overstcommanderende til Lands og Vands. L. S. Vi Jørgen Jørgensen, Beskytter af hele Den Jsland og Høistcommanderende til Lands og Søes, gjøre vitterligt, at vi have bevilget og tilladt, saaog hermed bevilge og tillade, at Laugrettesmand Haagen, Vilhelmsen og Anne Joynsdatter af Hvalnæs Kirkesogn i Guldbringe Syssel, maae, aden foregaaende Tillysning af Prædikestolen, hjemme i Huuset sammendies, naar ellers intet befindes deres Ægteskab lovligen at hindre, dog skal Kirken og dens Betienter samt andre Vedkommende desformedelst intet i deres Rettigheder afgaae. Regjerings-Contoiret i Island, d. 5 Aug. 1809. Givet under vor Haand og Seigl. Jørgen Jørgensen. Forordning, angaaende Forhøielse indtil videre i det stemplede Papiirs Taxt i Kongerigerne i Danmark og Norge. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, &c., Giøre alle vitterligt: Da det under nærværende Omstændigheder er høist nødvendigt, at Statens Jndtægter forøges, saa ville Vi iblandt andet have i det anordnede stemplede Papiirs Taxt paabuden en Forhøielse, der skal tilflyde Vor Skatkammer-Afdrags Fond. Det er derfor herved Vor Villie og Befaling, at alt stemplet Papiir i Vore Riger Danmark og Norge skal fra Begyndelsen af tilstundende Aar 1810 og indtil videre betales med 50 Procent mere, end ved Forordningen af 25de Mai 1804 er bestemt, og den Papiret paatrykte Taxt lyder paa Og bliver det stemplede Papiir til 27 Skilling, for at undgaae Brøk, at betale med fulde 41 Skill. Hvorefter Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. - Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 9de December 1809. Under Vor Kongelige Haand og Seigl. Frederik R. (L. S.) Reventlow. Moltke. Wormskjold. Fridsck. Kongslew.