Viborger Samler, 1841-09-09
Neustadt (i Holsteen), den 28de August. Jforgaars blev Slagter Burmeister her af Byen, som ifjor paa en oprørende Maade myrdede tvende Slagterdrenge, for at berøve dem nogle Dalere, henrettet med Øxen paa det adelige Gods Hasselborgs Territorium af Skarpretteren fra Oldenborg. Der fandt ved dette rædsomme Optrinet stort Tilløb af Mennesker Sted, hvoriblandt mange Fruentimmer. Efter Rygtet skal Morderen for sin Død have viist Anger over sin begangne onde Gierning. (Duvk.) Horsens. Paa Merringgaard, som beboes og eies af Hr. Generalkrigscommiss. Serene d'Acqueria, og er beliggende 2 Mile herfra Byen, opstod i Søndags Morges Kl. 4, en pludselig Jldebrand i Bryggerhuset, der paa megen kort Tid tilintetgjorde dette samt Fæhuset, der vare sammenbyggede, tilligemed det lange Stuehuus, hvorpaa vare 5 Skorstene. Kreaturerne bleve heldigviis reddede, men desværre, skal næsten alt Hr. Generalkrigsc. Jndboe, der efter Forlydende ikke skal være assureret, være gaaet op i Luerne, selv noget af Sølv- og Guld tøiet, hvortil der ikke gaves Tid til at redde alt, fandtes smeltet i Klumper blandt Ruinerne. Forpagterboligen, som beboes af Hr. Forpagter Hansen, blev ubeskadiget af Jlden. Noget op paa Formiddagen kom en af vor Byes Sprøiter til Hielp, som heldigviis kraftigen bidrog til at standse Jldens videre Udbredelse, der ellers sikkert havde, især da Vinden om Formiddagen vendte sig, medtaget de øvrige Bygninger af Gaarden. Jlden opkom ved Uforsigtighed af en Pige der fyrede med Rapshalm under Bryggerkjedelen, og idet hun forlod samme, for, som der siges, at malke Køerne, tog det Overhaand, og tændte en heel Bunke Halm som laae i Bryggerhuset, hvorved Bygningerne snart stode i luende Flammer. Pigen blev meget forbrændt, og er ført her til Byens Sygehuus. (Hs. A.) Randers, den 8de Septbr. Om Væddeløbene igaar paa herværende Bane har Redactionen (der var forhindret fra selv at overvære Samme) fra agtværdig Haand modtaget følgende Beretning: "Jdag (den 7de opførtes anden og sidste Act af Forestillingen paa vor Væddeløbsbane for iaar. Uagtet Veiret i Førstningen truede med Regn, havde Publicum indfundet sig i talrig Mængde og syntes strax fra Begyndelsen af at være i en Stemning fra Scenerne igaar, der paa en eller anden Maade maatte skaffe sig Luft. J første Løb om Kongeprisen 800 Rbd. og anden Præmie 300 Rbd. underholdt Hr. Fischer fra Augustenborg med sine 2 Hingster Hasselburg og the Cryer og Hertugen med sin aldeles lamme Fuxhoppe Plenary Publicum paa det bedste. Da Førstnævnte nemlig ikke kunde vinde begge Præmier, med mindre der var en tredie Concurrent, blev Hertugens Hest med megen Møie trukken til Udgangsstedet for Løbet, hvor Jockeyen, der forresten ikke engang var i fuldstændig Ridedragt, steg op, men ogsaa blev, overladende Hr. Fischer Concurrencen med si selv. Publicum, som imidlertid var dum nok til ikke at finde hele dette Arrangement moersomt, ledsagede Hr. Fischers seirende Heste under Opløbet med en stærk Piben, der vedvarede i flere Minutter Et, udentvivl ironisk Hurraraab af en Klynge Mennesker blev af Hr. Fischer, staaende paa den for Dommeren bestemte Forhøining, besvaret ved gjentagne Gange at tage Hatten af. Da Hr. Fischer saaledes indirecte havde erklæret sig selv for Hovedpersonen, og Publicum havde faaet en bestemt Mand at holde sig til, tiltog Pibningen og Larmen i den Grad, at Hr. Fischer der nu havde faaet sine 1,100 Rbd., sagde Tak for denne Gang og i al Hast forlod Valpladsen under almindelig Piben. Andet og tredie Løb tilendebragdes nu under levende Acclamationer fra Publicums Side saaledes, at i Bondeløbet (heats) Gaardmand J. Pedersen af Grumstrup tog første Præmie (80 Rbd. r. Sv.) og Gaardmand N. Christensen af Jngerslev anden Præmie 40 Rbd. r. Sv.), og i 3die Løb (Prinds Frederik Carl Christians Løb) Proprietair Pind til Krannestrup tog 1ste Præmie ( 3/4 af Jndsatsen og 100 Rbd.) samt Gaardmand N. Christensen af Jngerslev 2den Præmie: 1/2 af Jndsatsen c: 13 Rbd. 2 Mk. Hvorvidt Løbene igaar og idag have givet Publicum Anledning til engang tydeligt at yttre sin Misfornøielse med Væddeløbene i den nuværende Skikkelse, tør Meddeleren roligt overlade endog til den ledende Committees egen Bedømmelse, og tillader han sig at slutte denne Beretning med at fremstille den Scene, der nu paafulgte. – Efter at Løbene vare tilende, blev største Delen af de Forsamlede tilbage paa Pladsen. Grunden hertil var nemlig, at et, vi ville troe, blot uforsigtigt og ikke saa ilde meent Udtryk af et af Committeens Medlemmer, Hr. Ridtmester v. Friis, hvorved han nemlig havde betegnet det ved første Løb stedfundne Optrin som "Drengestreger, i den Grad havde indigneret de herved Fornærmede, at de med Bestemthed, men vistnok ikke paa en ganske passende Maade, fordrede af Hr. Ridtmesteren, at han skulde træde frem, naturligviis for at afgive en Erklæring med Hensyn til de af ham brugte Yttringer. De han tøvede med at opfylde denne Fordring, og Folket ikke syntes villigt til at forlade Pladsen, indtraf den Mærkelighed, (foranlediget af hvem skal Meddeleren ikke kunne sige) at de til Ordens Vedligeholdelse beordrede Dragoner vendte deres Heste mod de Tilstedeværende, tilsyneladende for at drive dem fra hinanden. En saadan, som det synes, aldeles unødvendig, og ved de Tilstedeværendes Opførsel heller ikke motiveret Fremfærd maatte naturligviis vække almindelig Forbittrelse: det var derfor ogsaa en almindelig Beslutning, ikke at vige for den militaire Magt. Følgen blev, at Dragonerne, uvisse om, Hvad de skulle gjøre, paa den tilstedeværende Politimesters Opfordring, og Mængdens gjentagne Raab: "Sablen i Skeden, og det strax." trak sig noget tilbage. Hr. Ridtmesteren besteeg nu Tribunen, og forstod ved et roligt og værdigt Foredrag at stille den stedfundne Bevægelse. Dette er i Korthed Hvad der tildrog sig. Denne, i sig selv, ikke vigtige Tildragelse giver imidlertid rigeligt Stof til Betragtninger. Den viser, og det er glædeligt, at Borgerens og Bondens Selvbevidsthed er saaledes vakt, at disse Stænder her hos os ikke længere taale en tilsidesættende Behandling af Høierestaaende, og at Fortidens uværdige Underdanighed for disse er tabt, de fordre nu, at en paa Agtelse grundet Høflighed skal saavel ydes imod, som fordres af dem. Men en anden, ikke mindre glædelig Omstændighed er det, at de Samme, der med Fasthed paastaae deres Ret, ere ligesaa modtagelige for en med Grunde ledsaget Forklaring. Sluttelig bemærkes at der i Beretningen og Væddeløbene her i Mandags har indsneget sig den Urigtighed, at det ikke var Hertugen af Augustenborgs Plenary, men Hr. Fischers Haselburg, der tog de 600 Rbd. ved at spadsere Banen rundt. Nogle ville mene, at denne Forvexling egentlig ikke har stort at betyde. (Rd. Av.)