Københavns Adresseavis, 1785-09-26
Fortsættelse af de Priismaterier og Premier, som det kongelige danske Landhuusholdings Selskab udsætter for Hs. Kongelige Majestæts Riger og Lande i Aaret 1785. (See No. 176. Folk af Bondestanden kan æske alle 6 Premier, men de af de andre Stænder allene de 3 første. Troeværdige Attester og Sagens Rigtighed, som tillige maatte bevidne, at det alt er af een Mands Avl, maae indsendes inden 31 Desember 1787. Selskabet agter oftere at udsætte disse Premier, og vil desuden med Fornøielse modtage Efterretninger om andre nyttige Have Vexters Avl og nye Havers Anlæg i Island. 39. Havedyrkningen er hos Land=Almuen paa de allerfleste Steder næsten ganske forsømt, og den savner derved den sunde og gode Føde, som af Have=Vexter kan haves. Selskabet har derfor allerede givet en Premie for en dansk Have=Katekismus, hvilket kronede Skrift vorder trykt og uddeelt. Efterat Selskabet saaledes har sørget for, at Land=Almuen og Have=Væsenet kan erholde den fornødne Kundskab; saa gaaer det nu videre, og opmuntrer Have Dyrkningen selv, og til den Ende udsætte følgende Premier: 2. For den Gærtner, som paa den kraftigste og virksomste Maade udbreder Havedyrkningen iblant Bønder og anden Land=Almue, for den priseligste Handling i denne Sag, den anden Guldmedalje eller 500 Rdlr. For den, som herudi kommer nærmest ved største Flid, den tredie Guld=Medalje eller 25 Rdlr. For den næste derefter den første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. Atter for den nærmeste Flid og Omhue herudi den anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. Og endelig forden ringeste Flid den tredie Sølvmedalje eller 5 Rdlr. Selskabet forlanger ikkun Dyrkning af de Planter, som hos os villigen voxer og ere passende for en BondeHave, saasom Hvidkaal, Grønkaal, Gulerødder, Hvideroer, Kaalrabbi over eller under Jorden, Kartofler, m.v. Ved at udbrede Huvedyrkningen, forstaaer Selskabet, at den Premie=Æskende bør have viist Bønderne enten hos sig selv, eller hos Bonden, eller hos tredie Mand, Haandgrebene ved Havens ordentlige Indretning, Besaaening, Plantning og Vexternes øvrige fornødne Oppasning, og at han med gode Attester beviser, at Bønderne selv paa egen Haand derefter haver nogenlunde rygtet deres Have med Nytte og Fordeel i det paafølgende Aar. Premierne kan derfor ikke æskes førend i Desember 1787. Selskabet anseer den Gærtner for at have paa kraftigste og virksomste Maade udbredet Havedyrkningen, som herudi har oplært de fleste Bønder, Bønderkoner eller deres Folk og Børn, hvorved dog tillige vil tages i Betragtning Have=Vexternes Mængde og Godhed, Egnens Beskaffenhed, og Almuens større eller mindre Lyst til Have=Væsenet, hvilket alt i Atte sterne maatte oplyses. b. Dersom nogen anden Mand paa Landet Præst, Degn, Skoleholder, Møller, eller andre, udbreder Havedyrkningen iblant Bønderne i deres Egn, da forbeholder Selskabet sig efter Omstændighederne at belønne dem. c. Paa det at de Bønder, som vilde legge sig efter den for dem nyttige Havedyrkning, ikke skulde mangle Opmuntringer, saa udsætter Selskabet end videre for de Bønder, som paa forbeskrevne Maade lader sig oplære i Havedyrkningen, følgende Premier, For den Bonde eller Bondekone, som herudi har bragt det til den største Fuldkommenhed, den første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. For den dernæst den anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. For den derefter den tredie Sølvmedalje eller 5 Rdlr. Denne Premie kan en allene æskes af Gaardmænd, men endog af Huusmænd. Ved paalidelige Attester maae det bevises, at den Æskende ei forhen har lagt sig efter Havedyrkningen, men at han derudi er oplært efter Bekjendtgjørelsen af dette, at han selv i Sommeren 1787 har uden betydelig Hielp af sin Læremmester bestyret sin Have, hvad og hvor meget han derudi har avlet, om han haver solgt eller forbrugt det i sin egen Huusholdning. Premierne æskes i Desember 1787. d. Da Proprietærerne ved deres Opmuntring og Tilskyndelse meget kan bidrage til denne nyttige Sags Fremme, saa vil Selskabet og offentligen nævne og efter Omstændighederne med Fornøielse belønne de Landgodseere, som befordrer Havedyrkningen iblant deres Bønder. c. Selskabet vil ligeledes belønne Degne og Skoleholdere, som selv ved Havers Anlæg vil foregaae andre med et got Exempel. Alle ovenstaaende Premier, udsættes i Dannemark særskilt for Jylland og særskilt for Øerne, og i Norge ligeledes færskilt baade norden og søndenfields. 40. Da Have=Dyrkningen især i Norge ikke haver gjort nogen Fremgang; saa vil Selskabet. ydermeere dertil umiddelbar opmuntre Bønder og Huusmænd der i Riget ved følgende Premier: For den priseligste og største Flid udi en norsk Bonde=Haves Anlæg, begyndt 1776, udsættes 20 Rdlr. For den næste Flid, 10 Rdlr. For den dernæst, 5 Rdlr. Hvilke Premier, udsættes særskilt for de 4 Stifter i Norge. Premierne æskes inden Aarets Udgang 1787, og maatte med Attester bevises Havens Størrelse, Grundens Beskaffenhed, de derudi avlede Urter, Roer og Rødder, samt deres Anvendelse enten i Bondens egen Huusholdning eller ved Salg. Selskabet forbeholder sig ei allene nærmere at opmuntre og belønne Have=Væsenet i Norge, men vil endog belønne andre uden for Bondestanden, saasom Landsbye= og Bøygde=Klokkere, Giestgivere og andre, som maatte anlægge Haver efter Bekjendtgjørelsen af dette. S. og næst forrige No. c. 41. For at opmuntre Bondestanden i Dannemark til Frugttræers Opelskning udsættes følgende Premier, For den største Mængde enten af Svedske= eller Katrine=Blommetræer, eller og af gode Æble, Pære= og Kirsebærtræer, optrukne efter Bekiendtgjørelsen af dette, ikke mindre end 50 Stykker, 30 Rdlr. For den næst største Mængde, ikke mindre end 30 Træer 15 Rdlr. For næste Mængde, ikke mindre end 20 Træer, 10 Rdlr. For næste, ikke mindre end 10 Træer, 5 Rdlr. Disse Premier udsættes færskilt: 1) For Sielland, Møen og Bornholm. For Nørre Jylland. 3) For Fyen, Lolland, Falster, og de øvrige Øer. De kan allene vindes af Gaard og Huusmænd, saa og af Skoleholdere paa Landet og Skovfogder; men Huusmændene kan imod de andre æske forde halve Mængder. De æskes ikke førend i Desember 1792. Synet, hvorpaa Attesterne grunder sig, maae tages Sommeren eller Høsten 1792, naar Frugten er paa Træerne, og Attesterne maae tydeligen bevidne, at Træerne ere i god Vext og frugtbærende, samt naar de ere satte, og af hvad Sorter de ere. Af de tørrede, Blommer maatte indsendes en liden Prøve, da deres Godhed ogsaa vil komme i Betragtning. Naar de øvrige Omstændigheder ere lige, da vil de Æskende, som selv haver opelsket Træerne enten af Kjernen eller af vilde Stammer, og siden podet eller proppet dem, nyde Fortrin for dem, som have anskaffet sig dem andensteds fra, ligesom og Selskabet under Bedømmelsen vil paasee, om slige Frugter tilforn haver været almindelige der i Egnen eller ikke, hvilket alt i Attesterne maae oplyses. Selskabet agter oftere at udsætte disse og med Tiden flere Premier, endog for vilde Træers Opelskning. 47. Da Sr. skabet har havt den Fornøielse at belønne adskillige Træeskolers Anlæg, saa tør det saa meget meere haabe, at flere ville efterfølge slige Exempler, og vedbliver derfor at udsætte følgende Premier for Landet og Kjøbstæderne i begge Rigerne: For den største, efter Bekjendtgjørelsen af dette, anlagte Træeskole, bestaaende af ikke mindre end 300 nyttige Frugttræer af gode Sorter, den anden Guldmedalje eller 500 Rdlr. For den næst største, paa ikke mindre end 200 Træer, 20 Rdlr. For den næst derefter, paa ikke mindre end 100 Træer, 10 Rdlr. Disse Premier, som Selskabet agter oftere at udsætte, kan æskes inden Desember Maaneds Udgang 1789, men de kan ikke vindes, med mindre Attesterne tydeligen forklarer naar Anlægget er skeet, samt beviser, at de, hvorfor Premie æskes, alle ved Synet, som maae tages i Sommeren 1789, ere i god Grøde, samt store nok til at udplantes af Skolen. Det maatte ogsaa oplyses, om Træerne ere podede eller ikke, da Selskabet vil give de pobede Fortrin, naar det bevises, at de ere af gode Sorter, men for de upodede kan ikke vindes Premie, uden at de ere optrukne af Kjerner eller Frøe. J øvrigt udsættes Premierne efter Stæderne saaledes: a. For det første udsættes bemeldte Premier for alle danske Kjøbstæder, Kjøbenhavn og dens Forstæder undtagne, b. Dernæst udsættes de paa lige Vilkaar for Kjøbenhavn og dens Territorium, samt for Frideriksberg, imod at vindes for dobbelte Mængder. c. Udsættes de ligeledes for Landet stiftsviis efter de 6 geistlige Stifter, saa at Kjøbstæd samæsker mod Kjøbstæd og Landmand mod Landmand, dog med den Forskiel, at Huusmænd kan samæske for halve Mængder. d. Tre Premier af lige Værdie udsættes paa samme Vilkaar for alle norske Kjøbstæder og fordem, som boer i Nærheden af dem, for følgende Mængder, nemlig 200, 150 og 100 Træer. c. De Landmænd, i Norge, som boer over 6 Mile fra Kjøbstæderne og Søen, kan ei allene æske den ovenmeldte største Premie; men for dem udsættes følgende særskilte Premier for mindre Mængdeer og paa lige Vilkaar, nemlig: 30 Rdlr. for ikke mindre end 100 Træer. 15 Rdlr. for ikke mindre end 70, og 10 Rdlr. for ikke mindre end 40, og kan disse vindes stiftsviis. Dersom fleres Æskninger skulde være lige, da vil den nyde Fortrin, som ved Anlægget har havt de største Vanskeligheder at overvinde, hvorfor saadant i Attesterne maatte forklares, ligesom og hvilke Egne ved ethvert saadant Anlæg kunde ventes forsynede. 43. For den beste Peberod, i alle Maader liig den Tydske som indføres, her i Dannemark avlet, giver Selskabet disse Premier, For ikke mindre end 1000 Pund, Selskabets første Sølvmedalje eller 200 Rdlr. For ikke mindre end 800 Pund, Selskabets anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. For ikke mindre end 600 Pund, Selskabets tredie Sølvmedalje eller 5 Rdlr. Det maae gotgjøres, at Peberoden her i Landet er avlet, og ved Afsætning befunden efter Hensigten, og indsendes en liden Prøve et Pund eller to deraf. Ogsaa maae man offentlig i Aviserne have budt den tilfals under Egenskab at være saa god som den Tydske, hvilket i indsendte Attester om Prøvens Rigtighed tillige meldes. Ved Aarets Udgang 1788 modtages Æskningerne, og maae Anlægget være gjort efter Bekjendtgiørelsen af denne Liste, i det mindste i indeværende Aar 1785. 44. Da Plønning, og Kjørsel med Stude er paa faa Steder i Dannemark i Brug, saa udsættes for den Bonde, som beviser at have i Aaret 1786 eller 1787 faaet Stude tilvendt til at pløie, og kjøre med for sig selv, ikke mindre end tvende Par, 20 Rdlr. For ikke mindre end et Par, 10 Rdlr. Det maae vedbørligen bevises ved Æskningen, til hvilken Tid man har begyndt dette Foretagende, da Premie kun gives for de Stude, som ere tilvandte efter denne Listes Bekjendtgjørelse. Ligeledes maae og anmeldes hvad Arbeide der paa denne Maade omtrent er forrettet. Premerne udsættes for de 6 geistlige Stifter i Dannemark og kan æskes til Udgangen af Aaret 1787. 45. Da det er erfaret, at de jydske Staldstude, som de Slesvig=Holsteenske Mærskbønder først paa Aaret indkjøber i Jylland, og derefter sætter paa deres Græsgange, paa en langt kraftigere Maade til Slutning fedes i Mærsken, end i lige lang Tid paa de jydske Staldgaarde, og Hamborg, sym disse især tilføres, endog derved, andre Aarsager ei at berøre, kan have det fedeste Oxekjød langt bedre og til ringere Priser end Kjøbenhavn, ei at tale om det meget Korn, som ved denne Fedning spares, og at forbigaae de mange røgede Oxebrøster af danske Øxen, hvorfor Penge udgaaer fra Dannemark til Hamborg, hvilke maaskee dog og engang kunde blive ufornødne, saa udsætter Selskabet, og saa meget meere som mange Stald gaarde i Jylland nu forvandles til Hollænderier, for selv at erfare Forskjellen i Priserne og Godheden i Fedningen paa indførte Øxen fra Mærsken i Ligning mod de fra Jylland til Kjøbenhavn overførte, følgende Premier: For den Slagter i Kjøbenhavn, som i tilstundende Aars Sommer, Høst eller Efteraar fører fra en af de flesvigske Stæder: Apenrade, Flensborg, Cappel, Eckernførde eller andre, Øxen fra jydske Staldgaarde, fedede i Mær sken, til noget Sted i Sielland og derfra til Kjøbenhavn, ikke mindre end 30 Par, 100 Rdlr. For ikke mindre end 15 Par, inførste paa lige Vilkaar, 50 Rdlr. Med Æskningen, som indsendes inden Udgangen af Aaret 1736, maae følge troværdige Attester fra Stæderne, hvor Øxene ere indkjøbte, at de virkeligen ere jydske Stald øren overfedede i Mærsken. Om Fedningens Beskaffenhed og Priserne, det ene mod det andet beregnet, forbeholder Selskabet sig efter Omstændighederne af Tid og Leilighed hos Vedkommende at indhente mundtlig eller skriftlig Oplysning her, ligesom og at tage Kreaturene, selv i Øjesyn, til hvilken Ende det maatte Selskabet tilkjendegives, naar de ere ankomne, uagtet man endnu ikke har indsendt sin Premie=Æskning derfor. Dersom en Slagter har selv gjort Jndkjøbet i Mærsken, og besørget Studene derfra overførte, og saaledes derved erhvervet sig en fornøden Erfarenhed om denne Handel i sin egen Omkreds, da vil saadant, foruden Premien i Penge, efter Vigtigheden af den anvendte Flid derpaa, og den Oplysning han derom kan give, desuden med en eller anden Medalje vorde belønnet. 46. Da Selskabet haver erfaret, at Faarcavlens Udbredelse i adskillige Henseender er meere passende og vigtigere for Norge, i Almindelighed betragtet, end for Dannemark, saa udsætter det i Forhold derefter følgende Premier for denne vigtige Avl: For den, som med troværdige Attester, efter Selskabets Forskrift, beviser at have tillagt den talrigste og beste Hjord med sineste Uld, af afrikansk, spansk eller engelsk Art, samt tillige omstændelig og med Nøjagtighed indberetter Behandlingsmaaden, hvorledes han har drevet hans Faareavl i Henseende til Formerelse, Føde, Malkning, Klipning, om denne skeer en eller flere Gange om Aaret, og Huusningsmaade, samt øvrige Behandling og Pleie i alle Aarets Tider. 1) For Norge, For den beste og talrigste saaledes beskafne Hjord, med hosføjed Underretning, ikke mindre end 100 Stykker (Lammene, uberegnede) den anden Guldmedalje eller 500 Rdlr. For 60 Stykker paa samme Vilkaar, 30 Rdlr. For 40 For 20 For 10.2) a. For Dannemark, samt for Slesvig og Holsteen for sig udsættes ligeledes og paa anførste Vilkaar, For 100 Stykker Faar 400 Rdlr. For 50 For 24. b. Folk af Bondestanden i Dannemark, Slesvig og Holsteen kan æske Premier mod andre for halve Mængder. Til Prøver maatte fra vedkommende Steder indsendes et Skind med Ulden paa, forsynet med den Attesterendes Segl. Attesterne og Hjordens Virkelighed og Jndberetninger nes Rigtighed maae være særdeles paalidelige og forsynede med samme Segl som Prøveskindet, og Premien maae, som forhen udsat, æskes inden Desember Maaneds Udgang Aar 1785. Den, som engang har vundet Premie herfor, kan ikke oftere vinde den, med mindre han tilstrekkeligen beviser, at han siden ei allene har forøget, men og tillige kjendeligen forbedret sin Faareavl. 47. Da Selskabet i Følge indberettede Erfaringer er overbeviist om, at det vilde være særdeles nyttigt, om de norske ubeboede Udøer bleve brugte til vilde Faars Avling: saa udsættes følgende Premier, For den talrigste og beste Hjord af vilde Faar, af engelsk, spansk eller aftekansk Art, levende Vinter og Sommer paa de norske ubeboede Udøer, ikke mindre end 30 Stykker, Selskabets anden Guldmedalje eller 500 Rdlr. For den næst beste Hjord, ikke mindre end 20 Stykker, den første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. For den beste dernæst, ikke mindre end 15 Stykker, den anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. Disse Premier kan ikke æskes uden for saadanne Øer Besættelse, som ikke forhen har været brugte til deslige fine Faars Avling. Med Attesterne og Prøverne forholdes ligesom ved forrige Rummer er foreskrevet, og Premien æskes, som forhen udsat, inden Desember Maaneds Udgang 1785. 48. 2. For den Bonde i de meest nordlige Provinser i og oven for Norge, som fra denne Listes Bekiendtgjørelse, til Æskning skeer, beviisligen gotgjør for Selskabet, paa den beste Maade at have benyttet sig af Rensdyret, saavel i hans egen Huusholdning, som ved at forædle og til andre at afsætte Rensdyrets Melk eller Ost, dets Kjød, Hud, Horn og Haar m.v., Selskabets første Medalje i Sølv eller 20 Rdlr. For den, som i denne Huusholdningsmaade har dernæst viist sig meest klog og opmerksom, Selskabets anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. For den tredie derefter, Selskabets tredie Sølvmedalie eller 5 Rdlr. Premien kan æskes saavel fordet tamme som for det vilde Rensdyr, og Æskningen, indsendes inden Udgangen af Aaret 1786. b. Og da Selskabet har erfaret, at dette nyttige Dyr kan leve paa mange Fielde i Norge, hvor Rensmossen endog falder i Overflod, men hvor det dog endnu aldrig har været, især i de søndenfieldske Dele af Riget; saa agter Selskabet at belønne dem, som paatager sig denne Handel med Jndførsel af Rensdyr fra Finmarken eller andre Steder til de Egne, hvor de ikke tilforn haver levet, alt i Forhold til de Dyr, som saaledes indføres og ansættes, og de Vanskeligheder, som ved saadan Leilighed vare overvundne. Æskningen herfor indsendes inden Aarets Udgang 1786, eller i det længste til Udgangen af Januar, 1787. 49. Den skjønne Fremgang Selskabet lover sig af sine Opmuntringer for Bicavlen i begge Rigerne, men især i Dannemark, gjør at det fremdeles udsætte følgende Premier, For den største Mængde Biestader med vel overfødte Bier, som den Æskende selv har tillagt, og ikke tilkjøbt sig, laant eller paa nogen anden saadan Maade erhvervet: 1) For ethvert af de sex geisteige Stifter i Dannemark. v. En Premie af 20 Rdlr. for ikke mindre end 40 Biestader. En Premie for næste Antal, ikke mindre end 30 Stader, 15 Rdlr. En Premie for største Antal derefter, ikke mindre end 20 Stader, 10 Rdlr. Og endelig en Premie af 5 Rdlr. for ikke mindre end 10 Stader. Folk af Bondestanden, Degne og Skoleholdere, samt Haandverkere, som efter Loven maae boe paa Landet, kan allene vinde disse Premier for bemeldte Mængder; men Folk af andre Stænder kan med dobbelte Mængder, nemlig 80 og 60 Stader, samaske, dog ikkun til de 2 største Premier. Herregaardene ere herfra udelukte, b. J Tilfælde at de indsendte Æskninger angaaer nye Biehavers Anlæg vil samme blive overordentligen belønnet, naar de skulle komme i Strid med ældre Anlæg. c. Og da Selskabet har erfaret, at det falder Huusmændene ulige besværligere at opbringe det fordrede Antal, end andre af Bondestanden; saa udsættes for deres Skyld følgende nye Premier, For den største Mængde Biestader med vel overfødte Bier, som Huusmænd selv haver tillagt sig og ikke tilkjøbt sig, laant eller paa andre Maader erhvervet, for ikke mindre end 30 Stader, 20 Rdlr. For ikke mindre end 15 Stader, 10 Rdlr. For næste Antal, ikke mindre end 12 Stader, 8 Rdlr. For en mindre end 10 Stader, Rdlr. For en mindre end 5 Stader, 3 Rdlr. Disse Premier udsættes og for ethvert af de 6 geistlige Stifter i Dannemark, og særskilt for Huusmænd, hvilke i samme Stift æskeer allene med Huusmænd, og ikke med Bønder eller Folk af andre Stænder. Med Attester og Æskningstiden forholdes, som ved næstfølgende Premier, bliver meldet. Af de Stader, som de Æskende kan have udestaaende hos andre, regnes to lige mod et, som de haver hjemme. C. Skjønt Selskabet saaledes har udsat Premier for alle Stifter, udsætter det dog særskilt Premier for de Biestader, som efter denne Listes Bekjendtgiørelse ere tillagte paa de jydske Lyngheder i Særdeleshed, og anseer dem til Premie værdige, ligesom de samlet udgjorde et særskilt Stift, og det ydermeere med Fortrin, at kunne æske Premie for halve Mængder imod andre. 2) For Norge. I Almindelighed paa samme Vilkaar, som foran er meldt: 40 Rdlr. for ikke mindre end 30 Biestader. 20 Rdlr. 20 Biestader. 10 Rdlr. 8 Biestader. 5 Rdlr. 4 Biestader. Folk af Bondestanden kan vinde disse Premier i Kap med andre for 15, 10, 5 og 3 Stader. I de fornødne tilforladelige Attester, der maae være nøie indrettede efter Forcrindringerne for ved denne Liste, maae meldes, hvormegen Vox og Honning i det angivne Tal af Biestader, for seneste Aar er avlet, samt og Svermene ved Optagelsen ere blevne i Behold eller ødelagde, hvilke Omstændigheder, naar alt ellers er lige, vil blive tagne i Betragtning. De, som indsender Æstninger for Magasin=Stader, maae bevise, at Kuberne ere fuldbyggede, paa det deres Værd des vissere kan bestemmes imod enkelte Stader. Premien, som forhen har været udsat, æskes inden Desember Maaneds Udgang 1785; dog maae Attesterne og Synet øver Bierne være tagen i Juni Maaned, og tillige tydeligen bevidne, at alle Staderne, til den Tid Attesten blev givet, vare i god Behold, og de med overfødte Bier udtrykkeligen nævnes ved Tal, for at kunne skilles fra Sverme, skiønt Æskningen derfor ikke behøves at indsendes førend ved Desember Maaneds Udgang. Glemmes eller forbigaaes den Omstændighed i Attesteen og Biernes Overfødning, bliver der paa den hele Æskning ikke agtet. De, som engang herfor haver faaet Premie eller Belønning, kan ikke oftere vinde nogen, undtagen for de Biestader, som de i Fremtiden maatte bevise sig at have tillagt over det Antal, for hvilke de engang ere belønnede, hvilket forhen belønnede Antal altid bliver at fradrage. 50. Da Selskabet i flere Aar har erfaret den nyttige Bieavls aarlige Fremvext her i Rigerne, saa vil det og opmuntre Saae til forskjellige Aarets Tider kan give Bierne Materie til Bieverket, og udsætter derfor følgende Premier: Forden, som i eller ved sin Biehave planter de fleste Træer, eller Vexter, hvoraf Bierne kan trække ei allene tidlig om Vaaren, men endog om Sommeren og sildig paa Efteraaret. For den største Flid herudi den første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. For den næste Flid den anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. For den næste Flid den tredie Sølvmedalje eller 5 Rdlr. De Træer og Planter, som Selskabet dertil vilde anbefale, ere: For Foraaret: Hassel, Elle, Tørstebær, Carniol, Birk, Asp Kastanier, Vidier, Ribs, Stikkelsbær, alle Slags Frugttræer, Krokus, eller den saa kaldede Vintergjek, Kokleare og andre Blomster. For Sommeren: Lindetræer, Dverg=Mandeltræer eller Amygdalus Nena, og det siberiske Ertetræe, Klever, Esparsette, Luserne, Erter, Vikker, Hør og Hamp, Boghvede, Vau, hvilken sidste er saa meget merkeligere, som den desuden er en nyttig Farveplante, m.v. For Efteraaret: Timian, Salvie, Vintermerian, Soelblommer, m. v. Disse Premier kan først æskes i Desember 1787, og Attesterne maatte oplyse, hvilke Planter og Træer der haver været dyrkede, og i hvor stor Mængde, samt Antallet af det Biestader, som derved ere forsynede, og endeligen tilføje Efterretning, hvorvidt Bieverket over det sædvanlige derved er forøget, da Selskabet for Eftertiden agter at lægge Merke til den Nytte, som saadanne Plantninger maatte medføre. 51. Det er bekjendt nol, hvor slet Tørvemoserne paa de fleste Steder behandles, saa at ikke det halve af dem nyttes, men enten bliver de staaende til unyttige Bænke, eller de ikke for Vandet kan opskjeres. Selskabet udsætter derfor følgende Premier: For den Bondebye eller enkelt Landmand, som i trende paafølgende Aar, og altsaa indtil Mikkelsdag 1788, paa den ordentligste Maade behandler sin Tørvemose, den tredie Guldmedalje eller 25 Rdlr. For den, som herudi kommer nærmest, den første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. For den næste Flid og Orden herudi, den anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. For den nærmeste herved igjen den tredie Sølvmedalte eller 5 Rdlr. Ved den ordentligste Behandling af Tørvemosen forstaaer Selskabet, at Gravenne føres aarligen parallele og i lige Linie tvers over hele Mosen, saavidt muelig være kan, at Vandet; enten afledes ved Gravning, Øsning eller nogen Maskine, at enhver Grav nyttes i Dybden paa en Tørv nær, at Grønsværen, Affald og Smulninger af Tørven igjennedkastes i Graven, naar den ganske forlades, for at befordre Vexten af Vandplanterne og nye TørvejordsTilvext i Tiden, m.v. Ved Attesterne maae Omgangs maaden, Mosernes Størrelse og Beskaffenhed, og Mængden af den opskaarne Tørv oplyses og bevises og end videre forklares, om man der i Egnen forhen har behandlet Tørvemoserne ordentligen, eller om man nu først dermed har begyndt, hvilket alt ved Bedømmelsen, vil komme i Betragtning. Enkelt Mand vil komme til at samæske med enkelt Mand, og Bye med Bye, Æskningen maae indsendes i Desember 1788. Disse Premier udsættes for Jylland og Fyen særskilt, og særskilt for de øvrige Øer. 52. I Heder, Overdreve, Skove og paa andre Steder findes mange Moser, hvilke kommer til ingen eller megen liden Nytte enten som Græsning og Engbund eller som Tørveskjer betragtede. Selskabet udsætter i denne Henseende følgende Premier: For Besaaningen eller Beplantningen af de største eller fleste af ovenmeldte Moser med Elle, Vider eller andre i fugtig Grund voxende Busk- og Træesorter efter Bekjendtgjørelsen af dette, den første Sølvmedalie eller 20 Rdlr. For de største og fleste Moser derefter den anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. For de derefter, den tredie Sølvmedalje eller 5 Rdlr. Disse Premier kan ei æskes før Desember 1789, og Attesterne maatte forklare, at Besaaningen er skeet 1785 eller 1786 i det seneste, og at de unge Planter i August eller September, 1789 befandtes i god Stand. Ligeledes maae forklares Mosernes Størrelse udi Tønder Land, og Planternes ungefærlige Mængde. De udsættes som næst forrige særskilt for Jylland og Fyen, og for de øvrige Øer ligesaa. Dersom Selskabet skulde blive underrettet om nogen merkelig og stor Flid udi saadanne Mosers Besaa ning, da vil det efter Omstændighederne forhøie disse Premier. 53. For den største Mængde i norske Farvande fangen og paa hollandsk Maade best virket, nedlagt og omsaltet Sild, saltet allene med St. Hybes Salt, imellem 10de og 15de Dag paa nye omlagt, og med samme Salt nedsaltet og nedsendt fra Norge til Forhandling i Kjøbenhavn. For den største Mængde, ikke mindre end 200 Fierdinger, Selskabets første Guldmedalie eller 100 Rdlr. For den næste, ikke mindre end 100 Fjerdinger, Selskabets anden Guldmedalle eller 500 Rdlr. For næst derefter, ikke mindre end 50 Fjerdinger, Selskabets første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. Den Maade, Sildene vil nedlegges paa efter hollandsk Maade, findes anført i Listen for 1781. Selskabet vil nøie paasee, at den der foreslagne hollandske Plan følges saavel i Henseende til Saltet, som i Henseende til Sorteringen, Nedlegningen, Baandenes Antal og sammes Egenskab, som maatte erindres at være af stærkeste Træe, og at de ere net gjorte og vel paalagte. Attester maae gotgjøre, at Silden er nedsaltet i det mindste inden 12 Timer efter Fangsteen. Ligeledes maae Attester bevise, at Silden er fangen af danske eller norske Undersaatter og for dansk eller norsk Regning. Premien vil, som forhen udsat, æskes, og Silden geledes af bemeldte tilforladelige Beviser inden Januarii Maaneds Udgang 1786. Den eller de, som engang haver vundet den første og anden Premie, kom ikke æske Premie til Erholdelse deraf oftere. De, som æsker Premie fra et Sted, hvor en Guldmedalje tilforn, er vundet, og Silde=Saltningsmaaden følgelig bekjendt, kan kun vinde Premier i Sølv. 54. For den største Mængde, ikke mindre end 50 Fierdinger, i de norske Farvande fangen og i lukt Fartøi strax virket og beste nedsaltet fed Høstsild, Selskabets første Guldmedalje eller 100 Rdlr. Premien maatte æskes inden sidste Januar 1786, og i det mindste maatte af forbemeldte Mængde til Selskabets Eftersyn og Undersøgning nedsendes 5 Fjerdinger. Attesterne maae ei allene formeligen og opdentligen gotgiøre, at Silden er fangen i benævnte Farvande, samt ganet, virket og nedlagt i et saadant Fartøi, som forhen meldt er, men de maatte endog tydeligen bevidne, at Fangsten og Behandlingen er foranstaltet af danske eller norske Redere, samt at den hele Mængde virkeligen er fiskeet ved et og det samme Fartøi. Ved Æskningernes Bedømmelse vil den have Fortrinet, som naar alle øvrige Omstændigheder ere lige, tillige medde. ler en ordentlig og tilforladelig Efterretning om den brugte Maade i at fange og behandle Sildene, som omdet dertil anvendte Redskab, saavel som om Fartøiets Størrelse og beskaffenhed, samt og hvor, og hvor langt fra Kysten Fangsten er skeet. 5. For den største Mængde best røgede Sild beviisligen fra et Silderøgerie i Norge, inden eller udenrigsk afsat, giver Selskabet sin tredie Guldmedalje. For den næste Mængde derefter, den første Sølvmedalje. For den næst paa følgende, den anden Sølvmedalje. Mængderne lader Selskabet til videre ubestemt. Premierne, som æskes til Udgangen af Aaret 1786, udsættes kun for Stæderne og deres Borgere, og maae ikke ved noget andet Selskab være æsket Premie for samme Sild. Prøver i det mindste af 100 Stykker ned sendes med Attester om deres Lighed til Resten. Dersom der med Æskningen følger Efterretning om den Jndpakningsmaade, som man har anseet at være den beste, og Oplysning om, hvorvidt man kunde kjende og ved Erfaring have prøvet Forskjellen imellem den holsteenske Silde=Røgningsmaade, den Parmouthske, som det Bergenske nyttige Selskab har bekjendtgjort, og den Hollandske, vil saadank være Selskabet behageligt, og, naar Resten er lige, ved Premie=Tilkjendelsen finde sin Priis. 56. For den, som udfører fra Dannemark til Norge eller Sverrig, eller andre fremmede Steder i Kattegattet og Østersøen, Karper her i Riget avlede, ikke mindre end 1000 Stykker, at regne fra denne Listes Bekjendtgjørelse til 1ste Mai 1786, udsætter Selskabet atter sin anden Medalze i Guld eller 500 Rdlr. For den næste, som udfører samme Slags Fisk paa samme Vilkaar, ikke mindre end 700 Stykker, Selskabets tredie GuldPedalje eller 25 Rdlr. For næste Mængde derefter, ikke mindre end 500 Stykker, Selskabets første Medallii Sølv eller 20 Rdlr. Premierne udsættes særskilt for Norge og færskilt for Sverrig og de andre østersøiske Stæder. Troeværdige Attester især fra Stedet, hvor Salget er skeet, maae bevidne Sagens Rigtighed. Premierne æskes inden sidste Desember 1785 og udsættes igjen for følgende Aar. 57. Da Selskabet med Fornøi, else har erfaret, at Drivgarn nu med Fordeel er bleven brugt i Jsefjorden; saa udsætter det atter for Fiskerierne der, drevne paa samme Maade, følgende Premier, nem lig: For den eller dem, som linden Aarets Udgang got giør, med Drivgarn at have gjort den største Fangst af Sild eller andre der faldende Fiskesorter, 30 Rdlr. For næste Mængde 200 Rdlr., for den derefter 10 Rdlr., og for den derpaa 5 Rdlr. Selskabet lader med Villie Mængderne ubestemte. Premierne æskes til Aarets Udgang og vil blive oftere udsat. Den første Premie kan af en og samme Person ikke vindes meer end en Gang, og til de ringere Premier kan man ei sammæske uden med større Mængder af Værdie, end dem, hvorfor Premie, før er vunden. De Æskende maae ei allene tilføre deres Æskninger den fangede Mængde, men og Prisen Fiskene ere solgte for, samt Stedet de især ere solgte paa. 58. Skjønt der skal falde en temmelig Mængde af den saa kaldede Springer eller paa norsk Makrel=Større, men egentlig paa dansk Tanteie, Scomber Thynnus Linnæi Søen ved Helsingøer især, saa skal det dog kun være heel sielden, og ved en Hændelse, at der bliver fanget en, hvilken da som en Rarhed sendes til det kongelige Kjøkken. Aarsagen hertil skal være Fangstens Fare og Vanskelighed. Men da Selskabet er underrettet om, at den uden Fare lader sig fange paa den Maade, som strax bliver anført; saa udsætter det til Befordring af denne Fangst følgende Premier, For den Fisker, som imellem Kjøbenhavn og Helsingøer gjør den lykkeligste Fangst af den paa det sidste Sted saa kaldede Springer eller MakrelStørre, 30 Rdlr. For den dernæst lykkelige Fangst 20 Rdlr., og for den derpaa 10 Rdlr. I Tilfælde der æskes Premie for lige Mængde, beholder den Fortrinnet, som har gjort den første Fangst. Maaden denne Fistkan fanges paa, er ved Krog, gjort i Skikkelse som en Sild, ibunden en 12 garns Linie paa 50 til 80 Favne med en Tønde i Enden. Saasnart man merker, at den har slugt Krogen, lader man den dermed gaae sin Kaas firer Linien ud og tilsidst Tønden, og lader den derved løbe sig mat eller til døde, imens man bereder sig til at forfølge sit Bytte, hvilket alt kan skee uden mindste Fare. Æskningen indsendes inden Udgangen af Aaret 1786. Med samme maae følge troværdige Attester og Sagens Rigtighed. J Tilfælde Fisken sendes til Kjøbenhavn ønsker Selskabet sig derom underrettet. 59. Som man har erfaret, at der ofte ikke lagttages den forsynligste Omgangsmaade i Henseende til de smaae Hummere, som med de større fanges ved de norske Hummerfiskerier; men mange af disse, som kunde spares fra Ødeleggelse, uden at blive nogen til Nytte omkommer, saa at baade Hum merne og andre Fiske tillige, som gjerne søger Hummer nes Ravn, derved merkeligen formindskes; saa udsætter Selskabet atter, for at afværge saa meget mueligt dette Onde, følgende Premier, For den Fisker, som i den Tid Hummerfangsten varer, nemlig fra et Aars Efteraar til Slutningen af paa følgende Aars Foraar, af de fangede smaae Hummere igjen udsætter de fleste levende og ubeskadigede, nemlig: For den største Mængde smaae Hummere saaledes udsatte, ikke mindre end 300 Stykker, 4 Rdlr. For den næste, ikke mindre end 200 Stykker, 3 Rdlr. For den derefter, ikke mindre end 100 Stykker, 1 Rdlr. Premierne udsættes havneviis, og kan følgelig æskes særskilt for enhver norsk Havn, hvor Hum merfangsten drives, og hvorfra Hummere udføres til fremmede eller indenrigske Stæder. Med Æskningerne maae følge troværdige Attester fra Kommissionærerne for Hummerfiskerierne eller andre nærværende gode Mænd paa Stedet, som bevidner Rigtigheden af det, hvorfor Premie æskes, nemlig: at de haver seet eller ved med stor Formodning, at det Antal Hummere, hvorfor Premie fordres, er levende igjen udsat. Æskningerne maae være indsendte til Selskabet inden Desember Maaneds Udgang 1785. 60, Svartfuglen) fanges i Almindelighed i Island og paa Færøerne paa en Maade, som gjerne er sammenføiet med megen og ofte med Livsfare. Omkring Drangøe i Skagefjorden i Island fanges den derimod paa en Maade, som er ikke mindre end farlig hvilken Maade det kongelige Rentekammer ved en trykt Afhandling i det danske Sprog har ladet bekjendtgjøre paa Færøerne, for der at efterfølges. Da denne af Hr. Lector Olavsen beskrevne Maade er meget sikker, og kan blive enhver, som bruger denne Jagt, til merkelig Tieneste, og Svartfuglen er en ikke ubetydelig Næringsgreen, der paa Øerne, saa udsætter Selskabet til Befordring af det høylovlige Rentekammers priselige Hensigt følgende Premier, For den, som omkring Færøerne lykkeligst betjener sig af den drangøeske Maade at fange Svartfuglen paa, 30 Kroner. For den, som dernæst gjør den lykkeligste Fangst, 20 Kroner. For den derefter, 10 Kroner, Dersom lige Fangst anmeldes, faaer den Fortrinet, som først har betjent sig af det bekjendtgjorte Middel. Æsk ningen, som maae geledes af troværdige Attester om Sagens Rigtighed, og anføre baade Fuglenes Mængde og Tiden de ere fangede udi, indsendes inden Udgangen af Aaret 1786, og udsættes bemeldte Premier i det mindste endnu for 3 Aar. 61. For den Borger, som fra en af de danske Kjøbstæder uden for Kjøbenhavn inden Udgangen af Aaret 1785 tilsender Selskabet den beste Prøve, ikke mindre end 8 Flasker af Ølsorter, bryggede c) Ved Svartfuglen forstaaes under et almindeligt Navn, de 4 Arter, (i Almindelighed saa kaldede Alker) som efter Professor Brunniches Navngivelse i hans Ornith. boregl. kaldes: Alca Torda, A. unsulcata, Uria Lomvin, og H. Troille, egentlig 2 Arter af Alker og 2 Arter af Lomvier hos ham. S. Olavsens og Povelsens Reise. 1 D. 5,527. hos ham selv af Malt, som han enten selv har gjort, eller som er gjort paa Stedet, hvor han boer. Samme Øl maae og være brygget for offentligen at sælges. For den beste Sort og tillige største Mængde, som deraf er brygget, Selskabets anden Guld=Medalje For den næste i Godhed og Mængde Selskabets tredie Guldmedalje. For den derefter den første Sølvmedalje Øllet maae ikke være tilsat nogen Slags Kryderie og allene bestaae af Malt og Humle foruden dets Vand og Gjer. Maltspiren maae ei heller være anvendt ved Øllet hverken ved Maltet, da det derfra bør renses, ei heller derefter for at give det en brun Kolør, som slet ikke vil blive paaseet. Det vil og blive bedømt efter sin indvortes Godhed mere end efter sin Mængde, da hiin især her paasees, hvor Egenskaber kunde være i Strid med hinanden. Mængderne, som kan brygges, bestemmes ikke, fordi det for nærværende bliver Selskabet meest om Godheden at gjøre, og udsættes Premierne for flere Aar. Ølsorter kan indsendes af Værdie fra 2 Rdlr. til 8 Rdlr. Tønden efter enhvers Behag; men Priserne, hvortil Øllerne kan sælges, maae følge med de merkede, vel forkede, eller med Staaltraad forsynede og nummererede Flasker, som desuden geledes af Attester, at Prøverne svarer til den angivne Mængde, der haves hjemme, eller er brygget til samme Tid. Uklaret Øl kan det ikke nytte at indsende. At Øller kan klares som Viin, ved Brissel, (Huusblas opløst i Viin eller Øl) i større eller mindre Mængde efter Øllets Styrke anvendt, og omklaret dermed, naar Øllerne ere af de sterkeste Sorter, er bekiendt. Ved Bedømmelsen vil tillige blive paaseet Priserne, Øllerne kan sælges til, og Tiden de kan holde sig udi, hvorfor og Brygningstiden, da Øllet er bleven brygget, maae med Priserne anmeldes. For dem som ellers maatte have Lyst at lære Bryggerkonsten fra Grunden af, og blant andet indsee Fornødenheden af Thermometerets Brug saavel ved Maltgjøren som ved Brygning anmerkes, at et Skrift under Titel: The Theory and Practice of Brewing by Michael Combrune, Brever, trykt til London 1762 i Qvart og siden i Octav, oven anmeldt, giver derom en Underretning, som enhver Brygger her i Landet med Føie kan sætte høieste Priis paa. Hr. Bergraad F. V. Henn har og især betjent sig deraf i hans Versuch alle Arten Biere nach englischen Grundsatzen zu brauen, 1ster Th. Hvo, som faaes paa vore Boglader. 62. For det beste Jnstrument med beskriv ning og Anvendelse, hvorved ethvert Øls Styrke og Værdie ubedragelig kan findes, udsætter Selskabet sin anden Guldmedalje eller 500 Rdlr. Det vigtigste, som hidtil i denne Materie er gjort, kan Forfatterne finde i de svenske Videnskabers Selskabs Afhandlinger for 1763. og 1770; ligesom in der Braunschw. Anz. v. J. 1761, og in Leipz. Samml. 1761. Afhandling herom modtages til Oktober Maaneds Udgang 1786. 63. Da det er bekjendt, at Holland for Handelens Skyld paa Øst indien gjør anseelige Leveranser til Dannemark og Norge af Jenever=Brænde iin; men det dog ikke kan feile, at Dannemark jo ligesaavel som Fremmede maae kunde destillere Jeneveren, hvortil Rorge desuden haver Enebærene i Mængde, saa udsætter Selskabet fremdeles: Forden beste Prøve af dansk eller norsk Jenever, af Smag og Kolør liig den Hollandske, ikke mindre end 5 Tønder, hvoraf en Pot inden 1 Desember i dette Aar fremsendes til Selskabet, sin tredie Guldmedalje eller 25 Rdlr. For den næst beste Sørt, ikke mindre end 3 Tønder, Selskabets første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. Med Prøverne maae følge troværdige Attester, at det hele, som indsendes til Selskabet, saavel Brændevinet selv som den paa satte Enebær, er brændt og destilleret her i Rigerne og af danske eller norske Produkter. 64. Da man har merket, at Spinderier, tjenlige for Manufakturister og Fabrikører, ere kun i heel maadelig Drift, ja fast ikke til, med mindre de drives fra Hovedstaden; men det dog er baade mueligt og for Anlæggere af samme meget fordeelagtigt, samt for Spindere og Spindersker en vigtig Næring, naar slige ordentlige Spinderier kunde komme ret i Gang; saa udsættes følgende Premier foralle smaae Kjøbstæder, For den Kjøbmand eller anden i Kiøbstæderne, som paa egen Regning, og uden anden Opmuntring eller Betaling, anlægger de største Spinderier, og deraf erhverver det meste og best spundne Garn af dansk Uld inden den 1ste October 1785. For den største Mængde, ikke mindre end 4000 Pund, Selskabets anden Guldmedalje eller 500 Rdlr. For næste Mængde, ikke mindre end 300 Pund, 30 Rdlr. For næste Mængde derefter, ikke mindre end 200 Pund, 20 Rdlr. At tester af vedbørlig Paalidelighed maae indsendes til Selskabet inden den 1ste December 1785. J samme maae bevidnes af troværdige Vidner, som har feet og undersøgt Tingen, at den Mængde Spind, som Attesten gives om, virkelig findes paa Stedet, eller er da funden, der, spunden i Vedkommendes anlagde Spinderier efter denne Premies Bekjendtgjørelse, at Finhed og Godhed af Garnet i alt svarer til den eller de Prøver, som maae følge Attesten Selskabet til Efterretning. Derhos maae tillige meldes den Mængde anden Slags Spind, finere og grovere, som i det Spinderie er udbragt, tilligemed det hele Spinderies Hænder efter Kjøn og Alder, denne regnet til Ungdom under 13 Aar, Middelalder derfra til 40 Aar, og Alderdom derover. Ved dansk Uld forstaaes her den Uld, som falder i hans Majestæts Riger og Lande. Garnet maae være haspet paa de i kjøbenhavnske Manufakturer og Fabriker efter kongelig befaling brugelige Hasper, 2 Alen danske i Vide, og Stykket eller Strengen bestaae af 10 Knek, hvert Knek til 40 Traade, uden hvilket Maal intet Garn kan komme i Betragtning til Prisen. Ved Premiens Tildømmelse regnes Mængden mod Finhed og Godhed, saa den faaer den største Premie, hvis Garn har høieste og flest gode Egenskaber. Man veed, at skjønt Skotterokkeaarn er meest fordeelagtigt for dem at spinde, som forstaaer Konsten vel, da et meget større Arbeid giøres i en kortere Tid end ved andre Rokke, saa dog, da Manufakturerne har mindst Mangel paa Skotterokkespind, bestemmes her ingen vis Spindemaade i Henseende til Rokken, ei heller om Spindet er af kæmmet eller kardet Uld. 65. a. Forde trende Stiftelser Christians Pleiehuus, det almindelige Hospital, og St. Nikolai Fattiges Skole, udsætter Selskabet efterskrevne Premier, For beste og fineste Linnedspind i største Mængde, 20 Rdlr. For næst beste og fineste i næst største Mængde, 15 Rdlr., og endelig fordet næste derefter i Godhed og Mængde, 5 Rdlr. Disse Premier vindes stiftelseviis saaledes, at en Stiftelse er vinder meere end en Premie. De vundne Premiers Uddeling bestemmes paa den Maade, at den Person, der vinder Premien for Stiftelsen, skal deraf allene nyde de to Femtedele, da derimod det øvrige af den vundne Premie uddeles til de beste og flittigste Spindersker og Spindere i samme Stiftelse, hvilken Uddeeling Selskabet overlader til enhver Stiftelses Foresatte, hvorved dog er at merke, at det Spind, som Selskabet belønner, maae altsammen være af en og samme Haand. En Prøve af Priisarbeidet, ikke mindre end 1 Pund, maae være indleveret inden sidste Desember indeværende Aar, og i enhver Stiftelses Attest anføres, hvormeget saadant Priis spind, der i dette Aar er forfærdiget, enten af en og samme Haand eller af flere, hvilket derpaa forevises, naar Selskabet det forlanger, b. Videre udsætter Selskabet. for de her i Kjøbenhavn ny anlagde Friskoler følgende Premier, der ligeledes skal vindes skoleviis, nemlig En Premie paa 20 Rdlr. for det beste og fineste Linned spind i største Mængde af en og samme Haand. En Premie paa 10 Rdlr. for det næst beste og fineste, ligeledes Linnedspind, i næst største Mængde. En Premie paa 15 Rdlr. for det beste Uldspind i største Mængde af en og samme Haand, og endelig en Premie paa 5 Rdlr. for næst beste, ligeledes Uldspind, i næst største Mængde, Fjerdedelen af den vundne Premie skal tilhøre og komme det Barn tilgode, der har forfærdiget det belønnede Spind, og det øvrige af Premien skal uddeles til de beste og dueligste Spindersker eller Spindere i samme Skole i Forhold til deres udviste Flid og Kunst, hvilken Uddeeling Selskabet overlader til enhver Skoles Jnspektører. Prøver af ethvert Priisspind, i det mindste af 1 Pund Garn, maae forevises, intet Spind indsendes ringere end til 3 Strenge, og paalidelige Attester maae medfølge, som bevidner, at den hele Mængde af samme Spind er af lige Godhed, da ellers det Jndsendte ei tages i Betragtning. Den Skole, der vinder en Premie for et Slags Spind, være sig enten ulden eller linned, skal derfor ikke udelukkes fra at kunne tage Deel i Belønningen, for det andet Slags Spind. (Slutningen følger.)