Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-12
Mærkværdige Mynter, fundne i Sjælland. J Mai Maaned 1822 fandt hændelsesviis, ved Pløining en Bonde i Bonderup By, under Selsøe Gods i Horns Herred i Sjælland, en Samling af gamle Mynter. Om samme har nu Prof. og Ridder Ramus meddeelt en særdeles interessant Beretning i det Skandinaviske Literaturselskabs Skrifter, 20de Bind. Stedet, hvor Skatten skjultes, var en ringe Forhøining med en maadelig, rimeligviis til Mærke, sat, Steen over, hvilken Bonden i adskillige Aar havde ført sin Ploug omkring, men nu, efter Stenene Afvæltning, besluttede at bringe under Plougen. Strax ved Pløiningen sprang adskillige Mynter trem, og ved videre Gravning, til ikke meget over en Alens Dybde, fremkom den hele Skat, af henved 3 Pd. Vægt, i vel vedligeholdte Sølvmynter, uden at nogen Levning af disses yderligere Forvaring i Kar, Pose, eller andet Gjemsel derved fandtes. Under den 26 Juni tilstilledes det Kongelige Myntcabinet, igiennem Rentekammeret og Cabinettets Chef, et Antal af omtrent 1300 Sølvmynter, af Vægt 2 Pund 18 3/4 Lod, hvilke alle beholdtes for den Kongel. Samling, imod at Sølvets Værdie godtgjordes Finderen. Mynterne ere engelske, tydske og danske, og sær de engelske og danske af godt, overhoved omtrent 14 lødigt Sølv, meget faa 11-12 eller 12-13 lødigt. De ere alle af det Slags, som i Middelalderen kaldtes Denarier eller Penninge, Penninge; de danske og engelske meest lige af Størrelse, omtrent som vore gamle Sølv Tostillinger, og deres Vægt i Almindelighed omtrent 1 Ort eller 1/10 Lod. Antallet af de engelske Mynter er 90 Stykker, hvoriblandt 20 halve; af Kong Æthelred den 2den (9731013) 1 heel og 2 halve Stykker; af Kong Harald Harefod (1035 40) 4 Stykker af bekjendt Præg; af EdvardConfessor (100166) 17 hele. Af tydske Keisere fandtes Mynter af Otto 1, 2, 3, som regjerede efter hverandre fra 936 til 1002, men som man ikke godt kan adskille; af Henrik 2, 3, 4, som regierede de to første 100224, de to andre 1039-1106, hvis Mynter ligesaa vanskeligen kunne adskilles, og endeligen af Konrad 2, som regjerede 102439. De ere slagne i Cöln, Maynz, Andernach, Magdeburg og Strasburg, eller paa tvivlsomme og ulæselige Mynt steder. Af andre verdslig tydske Fyrster fandtes deels kun faa, deels vare de saa slet conserverede, at man med nogen Sikkerhed ikke har kunnet bestemme flere end omtrent en Snees Stykker at være saaledes. Disse ere af de Sachsiske Hertuger Bernhard 1, 2 (7931062), af en Hertug Henrik af Bayern, af hvilke fire, 4, 5, 6, 7, regjerede efter hverandre (1000 1106), af en Grev Albert af Namur, hvoraf 2, Albert 1, 2, regjerede omtrent 1000, og af Staden Magdeburg. Af tydske geistlige Mynter, som kunde bestemmes, vare omtrent 50 fra Cöln, Trier, Speyer, Würtzburg, Utrecht, alle af Herrer, der have regieret fra Tidsrummet mellem 924 til 1075. De danske Mynter beløbe sig til omtrent 850, og ere af Kongerne Knud den Store, Magnus den Gode og Svend, Estridsen. Da der af ingen sildigere Konge fandtes her Mynter, saa mener Hr. Forf., at det med Rimelighed kan antages, at de ere nedlagte i Jorden i Svend Estridsens Tid, altsaa inden 1076. J Sammenligning med de fremmede ere alle de danske meget vel bevarede og meget lidt ved Brug afslidte.