Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-09-15
America vil der opstaae to frygtelige Fristater, der Aarhundreder igjennem ville blive uovervindelige o. s. v. Har en Sværmer allerede forudsagt dette for mange Aar siden, hvorfor skulde nu ikke en Politiker vove det, Men begge Keiserne maa blive, enige eller ikke, i begge Tilfælde have vi store Ting at vente. Blive de enige, saa deele de den gamle Verden imellem sig, blive de uenige, saa knuse de den. Da Resultaterne i det første Tilfælde ikke ere saa problematiske, saa ville vi kun tale om dem i sidste Fald. - Om altsaa den gode Forstaaelse mellem begge Riger skulde ophøre, saa var der vel ingen Tvivl om, at Storbritannien vilde slaae sig paa Russisk Side. Ogsaa Preussen, og Sverrig vilde nok tvinges til dette Forbund *). Hele Nordens Søe- og Landmagt vilde saaledes blive rustet mod Sønden. At da alle Øer (?) og Have vilde bedækkes af Engelsk Russiske Flaader er ikke at tvivle om, thi de Engelske gjøre dette jo allerede nu allene; men at ligeledes den sydlige Landmagt, saalænge den af Napoleon er militairisk organiseret og anført, snart vil oversvømme de nordlige Provindser, derpaa har den forbigangne Krigshistorie givet os tilstrækkelige Beviser. Kun en overordentlig Begivenhed, eller ved vedholdende Kamp tilveiebragt Folkevandring, kan aabne de nordiske Folkeslag Adgang til Sønden; men da vil ogsaa Barbariet træde ind igjen, som, ved lignende Begivenheder tilveiebragt, i det fjerde og femte Aarhundrede efter Christi Fødsel, har kunst al gammel Cultur. - J den store Kjæmpestrid mellem Frankrige og Rusland vil meget komme an paa, til hvilken Side Østerrige slaaer sig "*). Dette Keiserdømme, er vel ved de ulykkelige Krige, som det har ført mod Napoleon, sjunket i sin fordums Storhed. Jmidlertid er det mellem begge de store Riger endnu saa stærkt og kraftigt vedligeholdt, at det bestandig har en betydelig Vægt i den politiske Vægtskaal. Slaaer det sig til Russisk Side, saa staaer det Fare for, fra Polen og de Jllyriske Provindser, at adskilles i Midten. Men slutter det sig til Fransk Side, saa har det i Polen en Formuur, og fra Jtalien og Tydskland af strax en kraftig Støtte, der tjener den hele Franske Magt til Reserve. Keiser Napoleons Ord: "han anseer det Østerrigske Monarkies Vedligeholdelse for fordeelagtig for Europas System og Frankriges Tarv, synes ikke at have været blotte politiske Udflugter. Han har ved Freden i Wien godtgjort det. Ved de der fastsatte Afstaaelser blev vel Østerrige paa høire og venstre Side omgivet af Franske Bunds 1) Dette falder nu bort, da en Fransk Prinds er kaldet til den Svenske Trone og Preussen ved flere end eet Baand er forbunden med Frankrige. Udgiv Nu er der ingen Tvivl om, at Østerrige, i saadant et Tilfælde, slaaer sig til Fransk Side. forvandte, som i Tilfælde af fiendtlig Sindelav mod Frankrige kunne flankere det og endog trænge ind i dets Hjerte; men det blev paa den anden Side saa dækket mod Rusland, at det fra den Kant kun paa een Side aabent, strax kan have en mægtig Understøttelse fra Polen, Tydskland og Jtalien. - Rusland har ved de sidste Fredsslutninger faaet Finland og atter en Deel af Polen igjen, hvorved det umiddelbar behersker Sverrig, og Preussen. Men begge Magter ville ikke saasnart glemme det, at de have maatte afstaae disse Provindser til deres Beskytter, og altsaa i det nordiske Forbund ikke stride med det Eftertryk, som den sydlige kjæmper.