Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-05-18
Ved at skildre den indere Deel af Serailet. kommer Jos. von Hammer i sit Værk Constantinopolis und Bosporos, brilich und geschichtlich beschrieben, ogsaa til at tale om det Værelse, hvori den Keis. Skat gjemmes. J een af disse hvælvede Salle, siger han, seer man endnu fra Taverniers Tid Hylder med Carl V. Portrait og mange Bøger og Haandskrifter i forskjellige europæiske Sprog, som have deres Oprindelse fra det Bibliothek, der under Soliman, med Tilnavnet Lovgiveren, var en Deel af det Rov Tyrkerne gjorde ved Ofens Erobring. Rygtet har længe forvexlet med disse Levninger af Mathias Corvins Bibliothek, der opbevares i det Keis. Skatkammer, Resterne af et Bibliothek, der hidrører fra de bysantinske Keiseres Tid, og som har skuffet mange Bibliomaners Haab, uagtet Sagen allerede var fuldkomment oplyst, endog efter de Undersøgelser, der i den Henseende ere blevne gjorte. Tre Geistlige have i forskjellige Tidspuncter foresat, som Hovedmaal for deres Reise til Constantinopel, at anstille Undersøgelfer angaaende Bibliotheket i Serailet, uden aldeles at kunne opnaae deres Øjemed. Disse vare Abbed Servin, Abbed Toderini og Decanus Carlysle. Den første fik til Svar, at Bøgerne vare blevne brændte; den anden forskaffede sig en Catalog over det orientalske Bibliothek i Seraillet; den tredie endeligen, understøttet af den engelske Ambassadeur Lord Elgins Anseelse, kom til at see med egne Øine Værelset og det orientalske Bibliotheks Bøger, der hører til Moskeen Bostan Diamist, som findes i Haugen, ved Portens Side. Det er naturligt, at han ikke fandt mindste Spor til noget græsk eller latinsk Haandskrift. J den Forudsætning, at der ikke kunde bygges hverken paa det Svar, Abbed Servin fik, at Levningerne af de græske Haandskrifter ere blevne brændte, eller paa den franske Ambassadeur Gerardins Beretning, at de, der vare tilovers af disse Bøger, ere i hans Tid blevne solgte i Pera, og, antagende, at der endnu i vore Dage maa findes i Serailet Levninger af de græske Keiseres Bibliothek, vil det sikkerligen ikke være i det af Carlysle besøgte Haugebibliothek, det maa være i det Bibliothek, som findes i den inderste Deel af Harem (det vil sige Qvindernes Boliger) at det bør søges. Dette Bibliothek er de Keiserlige Annalers udtrykkelige Vidnesbyrd, at de Bøger, som forhen have været adspredte i Serailet, ere blevne samlede og hensatte. Da dette Sted i de ottomanske Annaler, saa vigtige for Serail bibliothekets Historie, ikke har været de tre Reisende, jeg har omtalet, bekiendte, og paa Grund af deres Uvidenhed i det Sprog, hvori samme ere skrevne, har været dem ligesaa utilgjængelige, som Bibliotheket selv i det Indere af Serailet, saa vil jeg give her en bogstavelig Oversættelse. - Hammer anfører derpaa det Sted af Annalerne, hvori det hedder, at i Aaret af Hegire 1131 (1718 eft. C. F.) vilde Sultanen uddrage af Forglemmelsens Støv de utallige kostbare Bøger og skjønne Haandskrifter, samlede fra alle Kanter, siden det ottomanske Riges Stiftelse, og modtagne, deels som Foræringer, deels ved Kjøb, Bøger, som hidtil have været indelukkede i det Keis. Skatkammers Jnderste, befalende, at man skulde opføre i den inderste Gaard et Bibliothek, for at gjemme der Bøgerne. Den tyrkiske Forfatter angiver nøje den Plads, som denne Bogsamling optog, og beskriver Ceremonien ved dens Jndvielse. - Dersom det, der er anført paa dette Sted, siger Hammer, er fuldkommen nøiagtigt, maa man opgive alt Haab om, nogensinde at finde i Serailbibliotheket noget græsk Haandskrift, da, efter Annalernes egne Udtryk, man kun opbevarer der Bøger, der ere kjøbte for Penge, eller modtagne som Foræringer, siden det ottomanske Keiserdømmes Stiftelse. Jmidlertid er det ikke noksom godtgjort, at Bøger, som maatte findes ved Constantinopels Erobring, ei vare indbefattede deri, og i dette Tilfælde er endnu en Gnist af Haab tilbage, at faae engang derfra Manuskripter, som ere Levninger af de ungerske Kongers eller de græsk-constantinopolitanske Keiseres Bibliothek. Men dette var indskrænket til saa ubetydelige Ting i de byzantinske Keiseres Tid formedelst Jldebrande og andre Tilfælde, at om man end antog, at det var ganske gaaet til Grunde i de ottomanske Keiseres Hænder, kan dette Tab ikke opvække meget stor Sorg. Det er med dette Bibliothek, som med det af Omaopbrændte i Alexandrien. Uforkastelige Vidnesbyrd af forskjellige arabiske Forfattere lade ingen Tvivl tilovers, at Omar ikke har ladet brænde, hvad han af Bøger fandt i Alexandrien, men at før ham Jldebrande og andre ulykkelige Hændelser havde tilintetgjort den største Deel af Polomæernes berømte Bibliothek.