Jyske Efterretninger, 1800-07-07
Trykkes og udgives 2 Gange, Jtalien. Feldt slaget ved Marone, den 14 Junii afgjorde Jtaliens og den afterrigske Armees Skjebne. En Vaabenstilstand er sluttet, og alle af de Keiserlige besatte Festninger i Jtalten ere, Mantue og nogle faae andre Stæder undtagne faldne i de Franskes Hænder. Omstændighederne ved denne stor rer, i Historienerempestsse Begivenhed ere følgende: Efter Slaget ved Montebello satte Reservearmeen sig i Marsch, for at gaae over Strivig. Avangerden under Gen. Gaardame traf den 13de Fienden, som forsvarede Approscherne ved Bormida og de 3 Broer han havde ved Alessensrig. Den kastede ham, fratog ham 2 Kanoner og 100 Kangne. Til samme Tid ankom Divisionen Chabran lange Polige for Valenca, for at hindre Fienden fra at gaae over denne Flød. General Melas var derfor indsluttet mellem Bormidda og Po. Den eneste hom endnu overblevne Rettaile til Genua var afskaaren. Den 14 i Dagbrækningen gik Fienden over Bormida, for at bane sig en Udvei. Han brød frem med Magt, overfaldt de Franskes Avantgarde og begynte Slaget med største Eftertryk. Vi (siger Reservearmeens Bullerinaf 15de, have under Slaget firegange været i Rettrade og firegange trængte frem igien. aller end 60 Kanoner bleve at begge Patter paa forskiellige Punkter og Timer tagne og gientagne. Rytteriet angreb 12 Gange med forskiellig Lykke. Klokker var 3 Eftermiddag. 10000 Mand Rytterie rverstøiede vor høire Fløi i den prægtige Slette af St. Julien. Det undrestytte des af en Linie Jnfanterie og mege Artillerie. Gardens Grenaderer bleve som en Redoute af Granit og stille i Midten af denne umaalelige Slette. Jntet kunne giennembryde den. Rytterie, Jnfanterie, At ender, P. F. Wandati. tillerie, Alt blev frugtesløs rettet mod denne Batailon. Da saa man med Sandhed, hvad en Haandfuld behiertide Folk farmaae. Ved denne haarnakne Modstand blev Fiendens venstre Fløi holdt i Tømme og vor høire Fløi understøttet indtil Gen Monier ankom, der ved Bajonetten borttog Byen Cariolo. Dengang giør de det fiendtlige Rytterie en hurtig Bevægelse mod vor venstre Fløi, som allerede vaklede og hvis Rettrade derved fremskyndres. Fienden rykkede paa den hele Linie frem og skiød med Kartetskeer fra mere end 100 Kanoner. Veiene vare skiulte med Flygtninge, saarede og Vrag. 2 laget syntes tabt. Man lod Fienden rykke an indtil et Flinteskud nær Byen St. Julien, hvor Divisionen Desaix stod i Slagorden. Alle Klygtninge samlede sig bag ved den. Allerede begik Fienden Heiler, som bebudede hans Katastrophe. De bredte deres Fløie forvidt ud. - Bonapartes Nærværelse oplivede Tropvernes mod: "Børn, røgbde han, betænk, at jeg er vandt til, at holde Natteleie paa Valdpladsen." Under det Seiersraab: Republiken leve! Overkonsulen leve! rykkede Desaix i Stormskridt an paa Centrummer. J et Øieblik var Fienden kastet. General Kellermann, som den hele Dag havde dekket vor venstre Fløies Rettrade med sit svære Rytterie, giorde til ligge et saa eftertrykkelig Angreb, at 6000 Grenaderer og General Zach bleve gjorte tilfange, men flere fiendlige Generaler dræbte. Den hele Armee fulgte denne Bevægelse. Fiendens høire Fløi blev afskaaren. Bestyresning og Skrek udbrede sig blandt dens Geleder. Det østerrigske Rytterie var rykket hen til Centrummet, for at dekke Rettraden. Brigadechef Barsieres, i Spidsen af Halsbrækkerne (Casse-Cols) og Grenaderer ne giennembrød ved et modfuldt Angreb det findtlige Rytteries Linie hvorved Flendens Nederlag blev fuldstændigt. Vi erobrede 15 Faner, 40 Kanoner, givede 6 til 8000 Fangne, og over 60000 ender bleve paa Valpladsen. Ogsaa vort Forliis er betydeligt. Vi havde 600 Døde, 1500 Saarede og 900 Fangne. Generalerne Bondet, Champeaux opMainoni ere saarede, Overgeneral Berriers Klæder vare giennemhullede af Kugler. General Defolk blev, just da hans Division begyndte Angreber, skudt og døde paa Stedet, med de Ord: "Det smerter mig, at jeg ikke har gjort nok, for at leve blant Efterkommerne." - Da men midt i den heftieste Jld meldte Bonaparte, at Desax var død, undslev hom er Ord: Hvorfor tør jeg ikke græde?" - En følge af dette Stag var en den 16 Junii Alessandrig mellem Generalerne Bectier og Melge sluttet Konvention af Jndhold: 1) Jnd il der kommer Svar tilbage fra Wien, skal der være Vaabenstilstand imellem den keiserl. og franske Armee i Nagen. 2) Den keiser. Armee desætter alle Landene mellem Mincio og Po nemlig Peschitra, Man ug og Borgoforte, men paa den høire Poedred blot Kæstningen Forrara. 3) Den besætter ogsaae Tostang og Ancona. 4) Den fransk Armee skal besætte Landene mistem Chiusa, Oglio og Po. 5) Landen mellem Chiusa og Mincio blive ude satte. 6) Citadellerne af Tortona, Altssandrig, Mayland, Turin, Puzzishitane, Arona og Pitzenza overgives til den franske Armee fra den 16 til 20 Junii. 7) Titadellerne af Coni, Cava, Navona og Genufra 20 til 24 Junii. 8 Fortet Udhan fra 24 til 26 Junii. 9) a tillertet i deste Pladsre deles saaledes at den øster. Armee beholder det af østerrisk Kalibi- og den fr. Armee det af italiensk, plemontesisk og fransk Kaliber. 10) De kelserl. Garnisoner udmarschere med Militaire Honeure og med deres Vaaben og Bagage begive sig paa den korteste Vei til Manna. 11)