Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-03-31
Ordsproget siger: en Prophet gjelder ingensteds mindre, end i sit eget Fædreland. Dette kan ikke allene anvendes paa Propheter, hvoraf der i denne Tid ikke gives andre end Veir- og Ulykkes, men ogsaa paa Mærkværdigheder. Hvor mange Huu drede Mile reiser man ikke ofte for at see Ting, hvis Mage man har ligge for sine Øine, uden engang at lægge Mærke dertil. – Neppe gives deri hele Europa en Øe af saa lidet Omfang som Slotsholm, der indbefatter saa mange Mærkværdigheder, som denne Plet. Her er Christiansborg, et af de meest glimrende og største Slotte i Europa, med Kirke og Theater; det store Kongelige Bibliothek, een af de største og kostbareste Bog Manuskript- og Kobbersamlinger i Verden; Konstkamret med den herlige Maleriesamling; Proviantgaarden, med sin egen lille indsluttede Havn, hvor Skibe med Levnetsmidler for hele Marinen og Holmens Mandskab kunne løbe ind og ligge trygge som i Abrahams Skjød; – Tøihuset med sine 60,000 Geværer, med sine Canoner, al muelig Krigsmunition og Trophæer fra Oldtiden; Staldene med de udvalgteste Heste, alle avlede paa dansk Grund; - Ridehuset, maaskee eet af de skjønneste og største i Europa, - Cancelliebygningen, med Rentekamret og alle Rigets øvrige Collegier, hvor dets vigtigste Anliggender, ligefra Elben til Jshavet, veies, prøves, besluttes, med det geheime Archiv, hvor de til Fædrenelandets Statistik, Politik og Historie hørende Haandskrifter, nogle af 7800 Aars Ælde, i største Orden opbevares. Og hvad kan en dansk Konge ikke Alt overskue fra Balconen af sit Slot, der overalt er omgivet med Vand og Vindebroer. - Den gamle, ærværdige Børs, med sin Canal, til Sikkerhed mod Jldebrand og til Beqvemhed for Kjøbmandsgodses Befordring, med sit mærkværdige Taarn; - Banken og Zahl kamret med Rigets Skatte. - Paa den ene Side Østersøen, med sine frem og tilbageseilende Skibe, paa den anden Sundet, ligge for det Kongelige Verft med sine Værksteder og Magaziner, og i Nærheden deraf Dokken, den udødelige Gerners uforgjængelige Mindemærke. Og alt dette er Frugten af danske Kongers utrættelige Stræben i en Række af fire Aarhundreder. Slotsholm har, saa at sige, været den Spire, hvoraf Kjøbenhavn siden udviklede sig. Kongestadens Grund har sandsynligviis i Oldtiden for det meste bestaaet af Smaaer eller Holme, adskilte ved smaa Sunde, og saaledes i det Smaa været et Billede paa Danmark i det Store. De vig tigste heraf have nok altid været Slotsholm og Bremerholm. Paa Slotsholm havde Absalon for omtrent 650 Aar siden sit Bohuus, omgivet med en Ringmuur og nogle Taarne, hvorfra den Tid, da Krudtet endnu ikke var opfundet, de danske Pile lynede mod Fienden. Jndtil for 200 Aar siden var her Byens Toldbod, og Navnet Kjøbenhavn, eller Kjøbmænds Havn, viser, at Staden, fra de ældste Tider har været anseet for den beqvemmeste til Skibsfart og Handel. De fleste Nationer handlede herpaa. Derfra de saa forskjellige Benævnelser: Kiøpinghafn, Kopmanshaffn, Kiøpmannæhann, Kopendehaffn, Kiøbmændshann, Kaufmannshaven, Kopmannehaven, Kopenhagen, Copenhagne &c., thi Staden var i Grunden navnløs og kaldtes oprindelig Hafn eller Hafne. J Absalons Tid hedte den Urbs Absalonica. Hvilken Stad i Verden kan vel ogsaa have en skjønnere Beliggenhed, Jkke allene ligger den ved to af Europas Hoved-Søer: Nordsøen og Vesterhavet, men den er og saaledes gjennemskaaren med Canaler, at en Kjøbmand, der boer i Nyhavn eller ved een af Canalerne, kan lade de Skibe, der komme ligge fra Ost- og Vestindien, i det mindste ved Hielp af Pramme, losse uden for sit Pakhuus. Men Tidsomstændighederne, fulde af Uheld, have desværre for Øieblikket tilintetgjort Frugterne af alle disse store og sjeldne Anlæg, Kjøbmændene ere for en stor Deel ødelagte, Pakhusene tomme og Skibene uden Fragt.