Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-10-28
Russernes Erobringer i Asien. Vi leve i en saa mærkværdig politisk Tidspunkt, at Enhver, som er nogenlunde bekjendt med de Begivenheder, som Historien fortæller os, og tillige med Landenes naturlige Beskaffenhed og Staternes indbyrdes Forhold, kan ikke andet end betragte, hvad der nu foregaaer paa Jorden, med største Opmærk, somhed og Jnteresse. Det er i øinefaldende, at Culturen gjor i nærværende Periode store Fremskridt over hele Jorden, at Menneskeslægtens Udvikling rykker frem med stærke Skridt, og at de største Forberedelser, gjøres til en ny Tingenes Tilstand i Menneskelivet. Australien aabner sig for Christendommen og Culturen, America har tilkjæmpet sig sin Selvstændighed, og er blot beskjæftiget med at ordne sine indvortes Forhold, og der foregaaer i denne Jordens Deel i Stilhed de største og følgerigste Forandringer. J Africa staaer Culturens Dørre vel endnu kun paa Klem, men ville formodentlig snart blive aabnede paa viid Gab: og Europa er beskjæftiget med at flytte sin Politik, sine Krige og sin Cultur til Asien. Høit hæver Menneskeslægtens Genius sin Fakkel over Jordkloden; det begynder at lysne rundt omkring den; vel synes kun Tilberedelserne at gjøres til den physiske Culturs Udbredelse, men den aandelige vil sikkert følge bagefter. Aanden slumrer, saalænge Legemet skal samle Kræfter, men naar dette først er skeet, saa viser den sig paa eengang i sin hele Styrke. Jntet synes uvigtigere ved det første Øiekast, end Russernes nærværende Foretagender i Asien, og Jntet, kan dog være politisk vigtigere. Hvilke Følger, siger man, kan vel Erobringen af nogle Søe= og Bjergfæstninger, som man neppe kjender af Navn, frembringe, Og dog ere disse Erobringer af en saadan Vigtighed for Ruslands Magt og for Culturens Befordring i Asien, at man kan være overbeviist om, at dette Rige aldrig giver dem tilbage ved en Fredsslutning; thi det er ved disse Fæstningers Erobring, at Rusland først faaer en fast Fod paa den caucasiske Jordtunge, bliver istand til at afskjære Tyrkerne al Forbindelse med deres talrige mahomedanske Undersaatter i hine Egne, og især med de ubetvingelige Bjerg beboere i de steile og næsten utilgjængelige caucasiske Bjerge, berøver dem al Tilførsel af Vaaben og svækker deres Selvtillid. Og ved at fordrive Tyrkerne af disse Positioner, vil Handelen imellem Asien og Europa, som bedste kan føres fra det caspiske til det sorte Hav over Tiflis, først erholde sin behørige Udstrækning og Sikkerhed. Tiflis vil derved blive fra nu af en overmaade anseelig Handelsstad; og heri ligger allerede en Grundvold til den nye Tingenes Tilstand, som vil tage sin Begyndelse i Menneskelivet. Faaer Engelland derfor ikke Ægypten, saa vil Rusland avancere et stort Skridt fremad for dette Land i Henseende til Handelen i Mellem Asien. Herved kommer det nu Rusland overordentlig tilpas, at det i flere Aar har lagt an paa at blive en Fabrikstat, hvilket kan sees af Udfaldet i Aar af den store russiske Handelsmesse i Nischnei Nowgrod, hvor de russiske Manufacturvarer ere næsten blevne gandske opkjøbte af persiske og armeniske foruden af indenlandske Kjøbmænd. Jstedetfor at fordum engelske Manufacturvarer oversvømmede det store russiske Rige, saa oversvømmes nu Asien af Ruslands Manufacturvarer.