Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-07-04
Denne Jndbydelse, der ogsaa blev sendt i tydsk Oversættelse til det sydlige Slesvig og til Holsten, virkede da omtrent som en tændt Brand i Næsen paa Fanatikerne af Modpartiet; men haabe maa man, at Nordslesvigernes sindige, klare Fremstilling endelig vil overbevise dem, der endnu ikke ere forblindede af Partilidenskaben, om at Sprogsagen og de danske Slesvigeres Stræben efter en til Tidens Fordringer svarende Dannelse har en baade dybere og ædlere Rod end politisk Stridslyst, og endelig slaae den ligesaa grundløse som enfoldige Snak til Jorden, at det ikke er de Danske om Andet at gjøre, end om at erobre Hertugdømmet for Kongeriget. At Jtzehoeren vilde komme i Fyr og Flamme var at forudsee; men de danske Slesvigere have maaskee dog neppe ventet, at han i denne Anledning skulde have gjort dem saa stor en Tjeneste, som han i sin blinde Hidsighed virkelig gjorde, nu rykkede nemlig Hr. Schönfeld endelig ud med Sproget paa en Maade, der vel vil aabne Alles Øine for hans og hans Tilhængeres Færd og Bestræbelser. J Jtzeboer Wochenbl. No. 25 meddeles Slesvigernes ovenomtalte anden Jndbydelse, men ledsages tillige med en Recommendation paa graat Papir, der baade har Næb og Kløer. Her hedder det med rene og tydelige Ord, at det kun er en tom Phrase, at Modersmaalet er det eneste rette Middel for Oplysnings Udbredelse blandt Folket; det Sande er - saa mener Hr. Schönfeld, – at man kun ved Udbredelse af det dannede Landsprog kommer til almindelig Folkedannelse; men dette dannede Landssprog er i Slesvig og Holsten det Høitydske - trods "Justitsraad With og Dievlens Advocater, som han under at føre i Munden." Vil altsaa Folket opsvinge sig til Dannelse, maa det finde sig i, kun at bruge sit Modersmaal enten det nu er Plat dansk eller Plattydsk til Huusbehov og derimod stræbe at tilegne sig det elegante og dannede Landsprog. Det maa derfor være tydske Skoler, ikke danske, der bør oprettes i Nordslesvig. Ro og Fred kan der kun komme i Hertugdømmet, naar det danske Væsen taalmodig underkaster sig den Overvægt, det tydske nu engang har vundet. Denne Nordslesvigernes Vedhængen ved deres Modersmaal staaer i den meest skjærende Modsætning til deres Stræben efter Dannelse!! - thi paa Dansk høres ikke Disse og andet end Dumheder, – er vel Meningen). lignende ere Hr. Schönfelds smukke Ord, dem han værdigen kroner med de kjærlige Ord: "Ønske Nordslesvigerne at opnaae tydsk Dannelse, saa kunne de sikkert regne paa deres tydske Landsmænds Bistand. Ville de hellere være Danske, saa maae de blive os fra Livet. - Tydeligere kan det ikke siges, at det schleswigholsteinske Parti stræber efter at underkue det danske Sprog, den danske Nationalitet i Slesvig, og vi Danske maae paa en Maade takke Jtzehoeren for hans ubesindige Aabenmundethed, thi saadanne Ord kunne kun tjene til at spænde hver Nerve i de Vaagne iblandt os, og vække dem op af Søvnen, der endnu maaskee ikke ville troe, at Kampen virkelig gielder og Danskhedens Ret til at modstaae Germannismen, der vil træde den i Støvet. - Vi kunne derfor ikke ansee det for mere end et Kunstgreb, naar Hr. Schönfeld ved samme Leilighed varer Slesvigerne imod det danske Væsens Udbredelse, fordi dette vilde ende med, at Slesvig blev incorporeret i Kongeriget, saa at Polen og Slesvig da skulde nævnes sammen i Historien, Disse snedige Jnsinuationer have ikke nogensomhelst Grund i det danske Folks Ønske, saalidt som i den danske Regjerings Politik; thi det er ikke faldet nogen Dansk ind at ønske Slesvigs eiendommelige borgerlige Forfatning rokket, og naar enkelte Stemmer i Danmark have talt om Slesvigs Løsrivelse fra Holsteen, saa have vore Modstandere kun deres egne høirøstede Skrig om at rive Slesvig, ganske fra Danmark at takke for denne yderste danske Modsætning, der iøvrigt hidtil ingen almindelig Gienklang har fundet hos os. Men vort Sprog, vort danske Væsen ville vi ikke lade træde paa Nakken af en Haandfuld Schleswigholsteinere, der med skjærende Haan forkynder os, at for det Første indtil Kongeagen maa Dansken finde sig i at kysse Støvet under Tydskerens Fod. Trompeter i 6te Dragouregiment Johan Evald er beskikket til Raadstuetjener i Odense. Dødsfald. Artilleriekapitain Hertels Kone, f. Thomsen, i Kbhavn, 43 Aar; J. C. Sommer, paa Kjettrupgaard, 35 Aar; Kjøbmand R. J. Lemmich, i Aarhuus, 50 Aar; forhenv. Proprietair C. Møller, paa Rathlausdal, 63 Aar.