Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1815-07-20
J mange Deele er ellers væsentlig Forskiel paa Omstændighederne ved Indtagelsen af Frankerigs Hovedstad i Fjor og i Aar. Den Gang var Krigen dermed tilende; i Aar er Bonaparte endnu paa Færde og kan muligt endnu udruge de forvovneste Planer. For en Plyndring er Paris vel begge Gange sluppet fri, men i Aar har Man Jnteladet sig foreskrive hverken i Henseende til de ranede Kunstværker, eller Fritagelse for Jndqvartering. De Allierede kunne skalte og valte som Seierherrer, udskrive Kontributioner og Reqvisitioner, og Man tør haabe, at Hertugen af Wellington vil ved sin Jndflydelse bringe det dertil, at den sidste Levning af Jakobinismen vorder udslettet, de oprorske Soldater afvæbnede og alle Kunstskatte tilbagegivne deres retmæssige Eiere, for at skille de overvundne Franzoser ved de Trofæer, hvoraf de pralede saa meget. Saavel Regjerings Kommissionen som begge Kamren bleve opløste for Kongens Ankomst. Da Hertugen af Otranto (Fouchs) den 4de lod Repræsentanternes Kammer vide, at alle Regieringens Anstrængelser havde været forgjøves og meddeelte det den sluttede Konvention, begyndte Man endnu at debattere om den tilkommende Konstitution, dekretterede alle Tropperne Tak og stillede den treefarvede Fane og Kokarde under Armeens specielle Sauvegade Da Garat roste Regjeringen for den ærefulde Kapitulation, bemærkede et Medlem, at det ver ingen Kapitulation, men en Konvention. Den 5te udstædte Regjerings kommissionen en Proklamation til Franzoserne, hvorefter den har søgt at sikre Hovedstaden for en Beleirings Rædsler og forhindre unyttig Blodsudgydelse, og trøster Folket med at det vil faae Garantier af Magterne, og at Freden er nødvendig for Landets Handel, Kunster, Sædelighed &c. Samme Dag udstædte Repræsentanternes Kammer ligeledes ved sin Præsident Lanjuinais en Erklæring af saadant Jndhold: enhver Regjering, som blot har eet Parties Villie for sig, eller paatvinges med Magt, som ikke antager Nationalfarverne, eller garanterer det repræsentative System, Adelens Afskaffelse &c., vil kunsvære af kort Varighed og ikke sikre Frankeries og Europas Fred Og Vi protesterer forud imod Vold og Uurpation. Mødet var meget stormende og Man spærrede Dørrene for dem, som vilde ud. Efter Pariser Blade spiste Fouchs næste Dag hos Wellington, hvilket Londoner Blade dog ikke finde troligt. J en Konferenz, som de havde sammen, erklærede den Sidste imidlertid, at Ludvig VII ydede den beste Garantie for Roligheden; valgte Franzoserne nogen anden Souvernin, da maatte Garantien bestaae i Aftrædelser. Herpaa sendte Regjerings-Kommissionen den 7de et nyt Budskab til Pairskammeret af Jndhold: at uagtet Man hidtil havde troet, at de allierede Souverainer vilde samtykke Valget af den Prinds, der skulde regjere over Frankerig, saa havde deres Ministre og Generaler dog nu erklæret, at de alle havde forbundet sig til at at sætte Ludvig igjen paa Tronen og at han vilde holde sit Jndtog næste Morgen. Da desuden fremmede Tropper havde besat Thuillerierne, og Regjeringens Raadslagninger ikke længer vare frie, holde den det for Pligt at gaae fra hverandre. Pairerne gjorde strax der samme; men i Repræsentanternes Kammer foreslog enkelte Medlemmer endnu at blive paa sin Post, indtil Man blev fordrevet af Brionetten, hvorover fra alle Sider raabtes Bravo. Præsidenten udsatte derpaa Møden til næste Morgen; men denne er endnu ikke kommet, da General Dessolles, som under Monsjeur igjen har faaet Kommanden over Nationalgaden, lod begge Kamrene lukke Kl. 6 om Morgenen.