Viborger Samler, 1848-12-27
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. "Skjeld mig ud for et Dummerhoved: stig at jeg ikke kan begribe og forudsee Noget; jeg indvender ikke et eneste Ord imod disse Beskyldninger; jeg siger kun: "Jeg har ikke forstaaet Frankerig; men det er min Trøst, at jeg deler Skjebne med Frankerigs meest udmærkede Mænd, – med en Dufaure, en Vivien, en Lamoriciere og med selve Cavaignac", saaledes skriver Hamb. Corresp.'s Parisercorrespondent. Louis Napoleon bliver Præsident for den franske Republik; – det er sandt, det er en uomstødelig Sandhed; men begribe den, kan man ikke. De Faldne, de Deputerede, staae forbløffede; Seierberrerne ere end mere forbløffede; de troe ikke deres egne Øine og Ører. En saa uhyre Majoritet for Bonaparte havde Jngen ventet, en saadan Minoritet for La martine, Ledru-Rollin og for Vincennerfangen Raspailhavde Jngen kunne ane. Af 7 1/2 Mill. Vælgere erholder Louis Napoleon henved 5 Mill. Stemmer. Har et Land nogensinde udtalt sig tydeligt, da er det Frankerig, i dette Tilfælde. Og dette Votum er betegnende, denne Coalition af de meest forskjellige Partier for at hæve en Bonaparte til Præsidentværdigheden lover store Resultater: thi denne Udnævnelse er en Protest imod det nuværende Regimentes Bestaaen, man vil til enhver Priis gjøre Ende paa Nationals Parti; – denne Udnævnelse er fremdeles en Protest imod Republiken overhovedet – denne Republik som man ønsker snarest muligt at stede til Jorden; – denne Udnævnelse er endelig en overraskende Manifestation af Keiserdømmet, som man forlængst antog kun at eristere i Frankerig som en Tradition; men hvis Cultus er med Troskab og Pictet næret og pleiet i Frankerig af Landets talrige Befolkning. Men i denne Sønderlemmelse af det store Resultat af den almindelige Afstemning ligger ogsaa Antydningen af Frankerigs nærmeste Fremtid. Man har styrtet National, man vil af alle Kræfter nu arbeide paa at lade Republiken forsvinde. Carrel, Redacteur, af National, faldt i en Duel for Emile GirardinsKugle, og dennes Journal – la Presse – har overvældet National. Masserne, og navnligen Landbeboerne, ville understøtte Reactionen i at styrte den unge Fristat, i det de smigre sig med Haabet om saaledes at virke til en Restauration af Keiserdømmet. De republicanske Grundpiller ville omstyrtes og nedrives, den ene efter den anden, de republicanske Jnstitutioner ville bortfalde eller forfalskes, og ustandseligen vil Louis Bonaparte rives hen til det arvelige Monarchie. Først da naar man har tilintetgjort Republiken, vil man søge at blive færdig med Louis Bonaparte, og her er det farlige Vendepunct, Her vil den store Majoritet, der løftede ham op paa Præsidentstolen, opløses: da ville Legitimisterne arbeide paa Henrik den Femte, Orleanisterne for Greven af Paris, Imperialisterne for deres Keiser; til samme Tid ville alle Republicanerne – de blaae, de tricolore, de røde – slutte sig tæt til hverandre og kæmpe for Republiken imod Monarchiet. Resultatet af disse Conflicter er det frygteligste af alle Ord: Borgerkrig. Ja dette Frankerig beboes af en isandhed letsindig Nation; idag er Alt gjennemtrængt af Jubel; man triumpherer; alt Partihed er glemt, fordi den fælleds Modstander er styrtet; Courserne stige, men om 6 Uger, om 2 Maaneder i det høieste ville de atter falde, falde dybere end i Februar og Marts 1848, og først da vil man indsee at Frankerig kun er traadt ind i et nyt Provisorium, at Frankerigs politiske Stilling til Udlandet er forværret som en Følge af de andre Nationers opvaagnende Mistillid til Navnet Bonaparte, og at paa den anden Side Navnet Bonaparte ei. kan ophjælpe Handelen, Jndustrien, Crediten eller fremtrylle Tillid. Om to Maaneders Forløb ville maaskee Millioner tilstaae, at Cavaignac vilde have været den bedste Præsident for den bedste Republik. Denne udmærkede Mands store Ulykke var, at han paa eengang var Valgcandidat og Regjering, og i Frankerig, er enhver Regjering upopulair. - Og naar saaledes et halvt Dusin Regjeringer ere styrtede, vil man maaskee indsee, at Frankerig er et ustyrligt Land(un pas ingouvernable). - Polen, Dit Exempel var forgiæves. Man vil atter sige: De have ikke lært ikke glemt Noget (s nont rien appriis, rien omblig!) Til Foranstaaende føie vi følgende bemærkninger af Journ, des Deb., – denne Journal, der først af alle de store Organer havde Mod til at antage sig den styrtede Kongefamilie: "Man troede at Navnet Bonaparte kun levede i den folkelige Hukommelse som en Legende, og det er denne, der havde Livskraft til at vælge Republikens Præsident; Personligheden var lidet bekjendt; kun Navnet talte. Politiken blev her duperet; den kunde kun bestemme Qvaliteten, men Navnet "Bonaparte, fremmaanede Qvantiteten. – Det er anden Gang, at det republicanske Parti er styrtet i Frankerig, vi ere tilbøielige til at troe, at Republiken er en Regjeringsform, der kan passe sig for flere Lande, til Er. for Hollands, Sweiz's og de forenede nordamericanske Staters Vedkommende men vi troe, at Republiken ikke passer sig for Frankerig, hvor Republikanerne hidtil kun have beskæmmet Republiken.