Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1837-03-19
J et Brev fra Worms 19-aarige Søster tilhans Defensor, skildres Broderen, som stedse higende efter Storhed, med et religiøst Sindelag, begavet med ikke uheldige Digterevner, som et godmodigt Menneske, hos hvem det fremherskende Træk var den ømmeste Kjærlighed for Forældre og Sødskende. At han desuagtet usandfærdigen angav sin Fader som Morderen, forklarer Defensor, som en Tilkjendegivelse af hiin inderlige Kiærlighed, skjøndt i den forunderligste, rædselfuldeste Skikkelse, i det han har søgt at forvandle sin Faders og Families Sorg over ham, til Afsky og Forbandelse, for derved at lindre de ham kiæreste jordiske Væseners Smerte og Kummer. Til disse Karakteertræk føies i Defensions-Jndlægget endnu følgende bemærkninger af hans mere physiske Liv, han har aldrig nydt Spiritus, aldrig røget Tobak, han har ikke spillet Kort og han har aldrig havt nogen Kjærligheds-Forbindelse. Fra den Tid han hemmeligen forlod Onclens Huus i Lolland og gik til Hamborg, begyndte hans Ulykkes=Periode, og en sørgelig Forandring indtraadte i hans Handle- og Levemaade. Alle hans Beretninger til Forældrene vrimlede at Usandheder. Efterat han i den usleste Forfatning havde forladt Hamborg, hvor hans egentlige Ærinde 30 Aar. havde været at lade sig hverve til Batavia, tilbragte han Sommeren 1834 hos Forældrene. den Tid, skriver Søsteren, viste han de tydeligste Tegn til Tungsindighed, som ofte overgik til en heftig Graad, hvor han kaldte sig selv bestemt til, aldrig at blive lykkelig her i Livet og ønskede ofte at være død. Historien om hans mislykkede Anbringelse ved Lyngbye Seminarium ved Greenaa er bekjendt. Pengene han sendte Seminarie=Forstanderen, som denne havde udlagt for ham, havde han laant hos en Madam. H. i Kjøbenhavn, hos hvem han logerede og for hvem han foregav at han var Katholik, og en reisende Handelsbetjent fra Hamborg. Hun havde den Tillid til ham, at hun paa hans blotte Ord laante ham 70 Rbd., som han tilbagebetalte hende efter Tønders Mord. For at berolige Forældrene med Hensyn til hans Stilling, tilskrev han dem flere Breve daterede fra Steder hvor han ikke opholdt sig, opspandt en heel Kjærlighedshistorie med en riig men aldrende Pige i Hamborg ved Navn Lucilia Frosch, der var i Familie med hans foregivne Principal Knauch og eiede en Capital der gav aarlige Renter af 23,000 Mk. Hamb. Bco.,men som Formynderen, en Senator Knauch, alle beholdt for hendes Ophold i hans Huus. Hun maatte derfor ud af dette og hjem til Nyborg. Han fortalte dem og om sine Reiser til Sverrig og Norge, med hans Forlovedes Broder, at han agtede om føie Tid at komme hjem for at overlægge Alt med Forældrene om hans Fremtids Liv, at han var hindret i dette sit Forsæt ved Lucilias Ankomst til Kjøbenhavn, efterat hun havde gjort en Reise med Familien til Jtalien o. s. v. J al denne Herlighed var hans Pengeforlegenhed dog saa stor, at han fra Kjøbenhavn tilskrev Moderen om et Laan af 5. Rbd., som han lovede at tilbagebetale og 8 Dage. J dette Brev, som var det sidste for Mordet, siger han blandt Andet: "Strid med mig mine Bekymringsdage, og deel med mig de Glæder jeg tilkjæmper mig. Alt som Barn samlede jeg efter et Drømmebillede; det maa jeg eie i Virkeligheden, dertil har Forsynet skabt mig, og født mig, og det vil ikke lade sit eget Værk synke. Han lover at komme hjem til Moderens Geburtsdag, men da han siden Maidag læste til dansk juridisk Exammen, vilde han nødig forlade Kjøbenhavn høiere end en 8 Dages Tid. (Fortsættes.) (Af Kbhpst.)