JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-21
Den danske Literatur er beriget i disse Dage med et interessant Værk, dansk Synonymik eller Forklaring af eenstydige danske Ord ved Conferentsraad B. S. Sporon, Profess. M. L. Heiberg, Prof. J. Smidt, R. af D., og Udgiveren Pet. Er. Müller, Dr. og Prof. i Theol. R. af D. To Deele. 8. Paa den gyldendalske Boghandlings Forlag. Hr. Forfatteren har i Fortalen omhandlet de foregaaende Arbeider i Faget. "Sporon havde i sit Værks første Udgave ikke sat Artiklerne i nogen Orden. De tydske, franske, og engelske Synonymikere have fulgt en Slags alphabetisk Orden, i det de rettede sig efter Begyndelsesbogstavet af det Ord, som af de sammenlignede staaer først; men da det ofte er tilfældigt, hvilket af disse Ord sættes først, og de øvrige Ord ikke komme i Betragtning, er denne Orden selv i alphabetisk Henseende meget ufuldstændig, og gjør ikke engang et alphabetisk Register overflødigt. Hr. Profess. Dr. Müller har med Rette anseet Læsningen i Synonymik at ville vinde i Interesse, og de enkelte Artikler langt bedre tjene til at forklare hinanden, naar man fulgte Sagorden, saaledes at de Synonymer sammenlignedes efter hinanden, hvis Begreber vare nærmest beslægtede. Saadan Orden er her fulgt. Der er begyndt med Sielen og dens Evner, derfra gaaet over til Legemet, dets Organer og Virksomhed, derpaa omdet menneskelige Liv i Almindelighed og hvad dermed staaer i Forbindelse, de borgerlige Forhold og den menneskelige Virksomhed, Ære, Eiendom, Uenighed og Rettergang. Derpaa følge Ord henhørende til de almindelige Begreber af Skjebne, Tid og Rum, siden om Jorden, Vandet og Jlden, tilsidst hvad der vedkommer Almeenbegreberne: Sandhed, Grund og Delelighed. Denne Inddeeling er vist nok, betragtet som systematisk, saare ufuldkommen, men den maatte beroe paa Beskaffenheden af det forhaanden værende Stof, thi Artiklerne vare udarbeidede længe for Inddelingen blev gjort. Denne svarer til sin Hensigt, naar den giver Leilighed til at sammenstille den største Mængde af de eenstydige Ord, som tjene til gjensidigen at forklare hverandre, eller som udvikle Begreber, hvilke ere hinanden beslægtede. – Udviklinger af eenstydige Ords gjensidige Forhold have som Forstands Øvelser noget tiltrækkende ved sig. Det er i sig selv belønnende at see, hvorledes en dunkelt følt Forskjellighed omsider, ved at sætte Ordene i mangfoldige Forbindelser fremtræde med Klarhed, og da ligesom Udtrykket bliver mere bestemt, Tanken tillige vorder mere tydelig. Enhver Artikel udgjør en lille Afhandling for sig, hvis Forfattelse, naar man tilfulde kjender Begreberne og har den fornødne Kundskab om Sprogets ældre Tilstand, ikke kræver forberedende Undersøgelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-21
J Egnen af Ebeltoft er et Mord begaaet. Omstændighederne ere disse. Søren Pedersen, Spends, 27 Aar gl., og Broder, Jens Pedersen, Spends, 23 Aar gl., begge fødte i Gravlev Bye, Fugleslev Sogn, ere ved egen Tilstaaelse, der stadfæstes ved Sagens øvrige oplyste Omstændigheder, overbeviste om at have begaaet Mordet paa Tienestekarl Søren Hormann af Ulstrup, som Tirsdagen den 27de f. M. blev fundet død i en Torve grav, i Søeholts Mose. Begge Forbryderne viste under de første Forhør Fasthed i at benægte deres Udaad og forsikkre deres Uskyldighed; men da de hverken før eller efter Gierningen havde lagt Plan til noget overeenstemmende Udsagn for Retten, bleve de ved Uovereenstemmelser i deres Forklaringer overtydede om flere Usandheder, hvilke først bragte Søren Pedersen Spends til Bekjendelse. Begge Brødrene, som sidde arresterede i Ebeltoft, have da forklaret: at de Mandagen den 26de f. M., paa hvilken Dag de havde mødt for Landmilice-Sessionen i Ebeltoft, fulgte hjemad med den Dræbte af Aarhuus Landevei, hvor de imellem Egsmark og Ulstrup, under opdigtet Paaskud, bevægede ham til at vige fra Landeveien ad en Bieves til Søeholt; men fra denne dreiede de atter om af en Vej til Ulstrup. Søren Hoemanvar til Hest, og havde tilladt Søren Spends at sidde op bag ved sig et Stykke af Veien. Da de vare komne til Trollebækken ved Søeholts Mose, og Søren Hoemann, som for at røre sig var gaaet et Stykke af Veien, her atter vilde stige tilHest, stødte begge Brødrene til hinanden, som Tegn paa, at de nu skulde begynde det aftalte Angreb. Søren Spends gav ham strax det første Slag, og inden Søren Hoemann fik Tid til at sætte sig til Modværge, greb Jens Spends ham med al sin Magt saaledes med begge Hænder om Halsen, at hans Aande stemtes og han ingen Lyd kunde give fra sig. Med en Vognkjæp, som Jens Spends havde medbragt fra Cheltoft, gav nu Søren Spends den Afdøde 2 a 3 Slag, drevne med al Magt, paa Hovedet. Morderne ansaae ham nu for livløs, slæbte ham derfor fra Velen over Tørvemosen og kastede ham i nærmeste Tørvegrav. Ved hans Nedfald gav han endnu et svagt Raab fra sig, hvorover Søren Spends atter med Vogn kjæppen tilføiede ham 2 kraftige Slag paa Hovedet. Som Motiv til den begangne Forbrydelse. har Jens Spends anført, at Søren Hoemann ved enhver Leilighed søgte at fortrædige ham og har Had til ham, samt at han ofte uforskyldt havde udskjældt og fornærmet ham; men Gjenstandene for de Stridigheder, de have havt sammen, have kun været af liden Betydenhed. Jens Spends har vedgaaet, at han ved Sammenkomsten med sin Broder i Ebeltoft den 26de f. M., har tilskyndet og overtalt denne til at være ham behjælpelig med, paa deres Hjemreise at ombringe Søren Hoemann, hvem han allerede over en Maaned havde tænkt paa at myrde. Ved den med Liget foretagne Obduction forefandtes indløbet Blod i Hjernen og 8 betydelige Saar paa Hovedet, hvoraf flere skjønnedes at være dødelige. Da Søren Hoemanns afsjællede Legeme blev fundet, savnedes intet af hans Tøi, og det ei heller oplyst, at Forbrydernes Hensigt har været at plyndre ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-21
Blandede Efterretninger. Portochaisebærere i Dresden og Gondoler i Venedig. "Jeg glæder mig hver Gang jeg kommer til Dresden; thi til det meget Skjønne, som denne herlige Stad allerede længe har havt, er da stedse noget Nyt tilføjet, som gjør et behageligt Jndtryk. Til det Nyeste, som især tildrog sig min Opmærksomhed, regner jeg Told og Vagthuset ved Meisner-Porten, den klare Gasbelysning i og omkring Slottet, omkring den katolske Kirke, ved Indgangen til Broen, paa beg Sider af de Brühlske Terras=Veie. Kommer jeg maaskee om et Aar til Dresden, saa skulle vel de to foreslaaede Rondeaux, Bassinet, de to Rækker af Kjøbmændsboder, af hvilke en allerede er opført paa den saa kaldte Demoleringsplads, være færdige. Alle disse Gjenstande fryde Øiet; men hvorfor skal man tillige, ved Indgangen af Slotsgaden, endnu stedse see de afskyelige gulklædte Portochaisebærere med deres Dødningebaarer, J hele Tydskland finder man dem ei andensteds; og man har kun de Venetianske Gondoler at ligne dem med, hvilke gjøre Øjet lige saa ondt, og afstikke lige saa slemt mod Lagun-Stadens skjønne Palater, om Portochaiserne i Dresden med Stadens venlige Borgerhuse. Vil man end ei ganske afskaffe Portochaiserne, saa give man dem dog i det mindste et bedre Anstrøg, og Bærernes lange til Hælene gaaende gule, graa eller blaa Kjoler ombytte man med hensigtsmæssigere korte Trøier eller Collets, for at de ikke skulle staae Fare for at drives fort af Vinden. Hesp. Say. J Dinglers polyt. Journal Auge d. A. Nr. 1 S. 211 kaldes Sayen ellendig Snakker (Schwatzer), der overalt finder saa mange Eftersnakkere. – Naar vi give Hollænderne vort Tømmer for deres skjønne Lærredsvarer, deres ypperlige Klæde, deres fine Papir o. s. v. saa ere vi Æsler, som man skulde prygle, saalænge indtil intet er mere tilbage af de lange Ørehaar etc.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-21
Bemærkninger af Lichtenberg. Der gives en Maade at forlænge Livet paa, hvilken ganske er i vor Magt: at staae tidlig op hensigtsmæssig Brug af Tiden, Valg af de bedste Midler til Øjemedet, og, naar de ere valgte, munter Udførelse. Paa denne Maade kan man vorde saare gammel, aldenstund man ikke vurderer Livet efter Almanakken; men hvad det bedste er, saa vorder ogsaa hint Liv, som vi med Almanakker udmaale, forlænget ved det, hvis Maalestav Fortjenesten er. Naar man engang har et Arbeide for sig, saa er det godt ved Udførelsen ikke strax at forestille sig det Hele, thi dette har for mig i det mindste meget nedslaaende, men man arbeide paa det, man har ligge for sig, og naar man er færdig dermed, gaae man til det nærmeste. At begynde en Ting i Øeblikket, og ikke opsætte den et Minut, end sige en Tid eller en Dag, er ligeledes et Middel til at udstrække Tiden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-21
Jeg anseer Recensioner som et Slags Børnesygdom, der mere eller mindre overfalder de nyfødte Bøger. Man har Exempel paa, at de sundeste døe deraf, og de svagelige ofte slippe igiennem. Mange faae dem slet ikke. Man har ofte forsøgt paa at forebygge dem ved Amuleter af Fortale og Dedication, eller endog ved egne Domme, at makulere dem, men det hielper ikke altid. Det kunde vel endog være, at en vis Generation, i den rette op- og nedstigende Linie, udgjorde et Heelt, som vorder enten fuldkomnere eller slettere. At f. Ex. den berømte Hovards Søn er bleven ganske gal, kunde staae i Sammenhæng med Faderens Genie. Thi, uden hos sande Menneskekjendere at komme i Mistanke for at ville nedsætte denne store Mand eller gjøre hans Dyd mistænkt, kan man paastaae at han vilde have undladt mangt et Foretagende, dersom han ikke allerede havde havt en liden Snert, og i det mindste fjerne Anlæg til det, hans Søn siden virkelig blev. Den berømte Hovard besøgte mig. Hvorfor, kan jeg egentlig ikke sige, med mindre han maaskee har villet tage min Stue, den jeg da i 1 1/2 Aar ikke havde forladt, som et Fængsel i Øiesyn. Sterne staaer ikke paa et saare højt Trin, ikke paa den ædleste Vei. Fjelding staaer ikke fuldt saa højt, paa en langt ædlere Vei. Det er den Vei, som den maa betræde, der engang vorder Jordens største Skribent, og hans Thom Jones er tilvisse et af de bedste Værker, som nogensinde ere blevne skrevne. Havde han vidst et lidet Korn mere at indtage os for sin Sofie, og havde han der, hvor vi høre kun ham, ofte været kortere, saa vilde maaskee slet intet Værk overgaae det. Da Menneskene ere saa tilbøielige til Opsættelse og til Langsomhed, og det som skal gaae for sig om Morgenen Kl. 5, sædvanlig først skeer Kl. 6, saa kan man sikker regne paa, at vinde Overhaand i en Ting, naar man foretager sig Alt uden mindste Opsættelse. Ogsaa jeg troer paa den Helvetiusske Sætning: Man kan, hvad man vil, men ikke Alt hvad man rolig ønsker sig at kunne, vil man. Den Maade at ville paa, Helvetius mener, er umodstaaelig Begjerlighed, hvilken fast aldrig er uden den Evne, som udfordres. Kjøbenhavns Børs d. 2 November 1838. Hamburg 2 M., a vista M. Species 210 Specier solgtes til 12 Rbmk. 958. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 148 Rbd. Sal. pr. 100 Specier Svenske Sedler. Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Rbd. Sedl. Dito Dito. . . . . 91 1 i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-21
Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 3 103 Rbd. r. S. Dito Dito. . 108 i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 101 – r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn los, i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 99 1/2 100 r. S. i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . 4 pC. uopsig, norske Statsobligat. 622) 68 Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer 7.12 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. annammandanSexogtyvende Aargang. No. 94. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Ved Hs. Ex. vor Statsministers m. m. Forfatterens til Folkesangen: Hvor herligt Brødre, og til Skriftet: Store gode Handlinger, Ove Malling. pludselige og ligt hans hele Levnet fred krydrede Endeligt. paagaaFra jordisk Statsraad op i højest Samfunds Kamre, Hvortil paa øverst Trin Du stod, indtræder Du Først nødes vi vel til Din Stigen at besamre; Men trøstede snart troe Dig himmelsalig nu Blandt os alt her erhverved Du, som god og viis, Ret til at lønnes hist med evig Lov og Priis. Beundringsværdig fort Du skred til alle Sider Af Landsmænd elsket, æret rundt som i Dit Hjem: Stemt tonerigst for herligt Præg af Fordums Tider, Tillaars i Hu med Ungkrafts Aand Du higed frem, Til spillende omsider Mester selv af Maal. Du Konge, Fødeland, hver offred bredfuld Skaal. Tirsdagen den 24 November 1829. Du oprømt sang om Formænds Færd i Hvergarns Kitler, Med Værger, Kruse udstaffered Fædres Kreds Alt for at styre Jagten efter Ordner, Titler, Ja ganske uden dem at slille os tilfreds. Med meer Erfaring neppe nogen Dannemand Hver Alders sande Fortrin, Mangler skildre kan. Med lykkeligste Farver, Skygger frem Du kaldet hæderkrandse. Hint tids daad og Tarv Nord: J Sammenhold med Dettes Egeskienke falder Dybt vort mahognie Spise=Thee- og Spillebord. Fortroligt med storgode Handlinger bekjendt Du derom rigt og skjønt os mindet har paa Prent. Knap nogen offentlig, knap egen indre Vandel Sig bedre røgte, parre lod for fælleds Gavn; Ulignelig var Din Aarvaagenhed i Handel, Og vanskeligt med Det sig rimer fremmedt Navn: Saaledes stemplet Du vor Ove Malling. staaer, Skal længe staae, som alt Du stod i mange Aar. Til Ungdoms Mønster Dig jeg tidligt torde stille, Dig allerede stor Toldkammer-Secretær. Snart huld bevaagen Du betegned mig skjønt lille Som flittig lydig Dig hengiven Voluntær, Strax jeg erkjendtlig modig frisk i Fart opsprang, Til Pest mig drog i tungest, daglig - Undergang. P. Blicherolsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Fødsels- og Pleiestiftelsen i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
J Forbindelse med den Oversigt, som i dette Tidsskrift, Aargangen 1828 Nr. 30 er givet, meddeles følgende nærmere Efterretninger, uddragne, af Collegialtid. d. A. Nr. 45. 46. 4., hvor udførlige Meddelelser og Tabeller haves. J Aarene 1825. 1826. 1827. har Antallet af de fødende været: 1. Ugifte. fritliggende. for ugentlig Betaling af 3 1/2 Rbdl. for ugentlig Betaling af 7 Rbdl. og derover 28 2. Gifte. fritliggende . . 165 184 for Betaling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
J alt af Ugifte og Ge Deraf døde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
J Middeltal aarlig døde 20, eller to af hundrede. Af Ugifte have betalt Alimentationsbidrag, for at efterlade deres Børn
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
J Middeltal have dagligen været paa Stiftelsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
De paa Stiftelsen fødte Børn, og medens deres Ophold sammesteds. har været i alt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Dødfødte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
J Middeltal aarlig 60, eller, af hundrede Fødsler. Døde kort efter Fødselen. J Middeltal aarlig 35, og 4 af hundrede Fødsler. Modtagne til egen Forsørgelse saavel af ugifte, som af gifte Mødre. Overgaaede til Pleiestiftel. sen i alt J Middeltal har daglig været opholdt: Børn Ammer
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Efter Udgangen fra Pleie stiftelsen, medens deres Ophold hos Mødrene, eller hos Fremmede for den Tid Stiftelsen har betalt for dem, har Børnenes Antal været: hos Mødrene med Understyttelse. 1811 deraf døde
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
hos Fremmede mod Pleie løn. . . 182 152 deraf døde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
J Middeltal opholdt daglig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
J Middeltal døde af hundrede i et Aar. hos Mødrene 2 Fremmede 22.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Stiftelsens Grundfond skal, ifølge kongl. Resol. af 4 Nov. d. A., udgjøre en rund Sun af 220,000 Rbdl. Sølv, der ikke maa røres, med allene tjene til ved dens Renter at bidrage til de løbende Udtægter. Under samme er indbefatte Hofraad Amsel Meyers Legat i en kongl. Obligation af 25000 Rbdl. Sølv. Derimod er under samme ikke indbefattet den Kapital, hvis Renter efter Dronning Juliane Maries Legat, ere henlagte til Lønning for Stiftelsens Professor i Fødselsvidenskaben. Ei heller Værdien af Stiftelsens tre Gaarde. Stiftelsens Indtægter bestaae i: 1. Renter af dens Activer. 2. Efter kongl. Resol. af 22 Apr. 1782, i Anledning af Børnenes Udsættelse paa Landet, 11280 Rbdl. Sølv aarlig. 3. Efter kongl. Reser. af 23 Marts 178, aarligen af Zahlkassen 4230, og af Postkassen 3600 Rbdl. Sølv. 4. Efter kongl. Resol. af 8 Oct. 1824, og Normalreglementet, 25000 Rbdl. Sølv aarlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
5. Af Kjøbenhavns Fattiggrundskat, efter Reser. 17 Marts 1774, og Forordn. af 21 Apr. 1812, 5000 Rbdl. Sølv. 6. Af det Classenske Fideicommis 1000 Rbdl. Sølv. 7. Hesteskattens Beløb, som efter Middeltal af Aarene 1825, 6 og 7 er omtrent 4000 Rbdl. Sedler. 8. Collectpenge. 9. Kammerleie af de betalende Fødende. 10. Alimentationspenge etc. Af Udgivterne, som, efter Middeltal af bemelte tre Aar, var 76400 Rbdl., var den største Deel nemlig 56000 Rbdl. Betaling for de Pleiestiftelsen vedkommende Børn hos Mødrene eller hos Fremmede. - Denne Betaling er ugentlig 4 Mk. Tegn for det første Aar, og 5 Mk. Tegn for de to næste Aar, Naar Barnet har fyldt det tredie Aar ophører Understøttelsen. Førend den ved kongl. Resol. af 8 Oct. 1824 bestemte Jndskrænkning i Understyttelserne, udgjorde sammes Beløb omtrent 15700 Rbdl. mere, aarligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Kong Christian den Førstes Reise til Rom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
(J Nr. 5 af dette Blad læstes noget omde to danske Konger, Knud den Stores og ErikEjegods Reiser til Rom; her optages af den nyelig udkomne 2den Deel af Danmarks Riges Historie, af Dr. Gustav L. Baden. S. 289 o. s. Kong Christian den Førstes Reise didhen.) Nu kom det (1474) Aar, da den af Steen Sture berammede store Samling mellem de Danske og Svenske skulde holdes. Men Kong Christian, istedetfor at tage til denne Samling, gjør til Hest og i sorte Klæder en Pilegrimsreise til Rom, for, som sagdes, at faae Pavens Absolution fra en Reise til den hellige Grav, som han engang under et farligt Tilfælde i Sverrig skal have lovet. Paa baade Hen= og Tilbagerejsen besøgte Kongen Keiser Friederich III, foruden mange andre Førster i Tydskland og Jtalien. Paa Tilbagerejsen gjennem Rothenburg ophøiede Keiseren Holsteen, Stormarn, Vagrien og Ditmarsken til et Hertugdom, men Ditmarsken som var en frie Stat skulde først erobres, og som vi i det Følgende vil faae at see, blev denne Erobring ikke saa let.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
J Rom modtoges Kongen med megen Høitid og Artighed af Pave Sixtus VI, som strax aflagde ham med den vidt berømte gyldne Rose og flere saadanne hellige Snorrepiberier. Paven beklagede kun, at de maatte conversere hinanden ved Tolk, da Kongen ikke kunde tale eller forstod Latin, hvad var synderligt nok, da Latin den Gang var et almindeligt Hofsprog, som og allerede i den gyldne Bulle var forlængst paalagt Churførsterne at lade deres Prindser undervise i det latinske Sprog. Christian fik nu og fornyet Pavetilladelse til at oprette et Universitet i Danmark, og det uden de Jndskrænkninger som en lige Tilladelse af 1418 indeholdt. Løvtet om en Reise til den hellige Grav befriede Paven Kongen fra, mod at han skulde gjøre en hellig Stiftelse, hvorfra da og nu Wartous Hospital i Kjøbenhavn har sin Oprindelse. Christian skal ellers have sagt, hvad da flere Reisende den Tid sagde, at han havde forestillet sig Rom helligere end han nu fandt den; men Christian som flere Pilegrimsfarere havde ikke den Menneskekundskab, som ville have lært dem, at al Bigotterie er Forstillelse og Hyklerie. Da paa sin Tilbagereise Kongen opholdt sig længe hos Keiseren i Augsburg, saa skal han her have udmærket sig ved at forlige adskillige Førster, som havde Stridigheder med hinanden. Vore Historieskrivere rose Christian meget herfor, og vistnok var hans Charakteer Fredelighed, og den stundum endda for megen efter en Konges Stilling; men det maa og bemærkes, at Førsterne til deres gjensidige Stridigheders Afgjørelse helst søgte langt fraværende Førster, som de der vare unteresserede i Stridigheders Udfald. Derfor og at Kong Christian ikke saasnart var kommen hjem fra sin kostbare Romerreise, før han paatog sig en endnu fast kostbarere til Cøln, for her at forlige Ærkebispen med sit Domcapitel. Denne Strid havde i Tydskland og mellem de tydske Førster var megen Sensation, fordi Burgundiens krigerske Hertug Carl blandede sig i den og tog Ærkebispens Partie, hvorfor igjen nogle tydske Førster toge sig af Capitlet. Kongen tog da først til Dusseldorf, hvor han samtalede med Hertug Carl, fra hvem han saa gik først til Cøln saa til Andernach, for at underhandle med Capitlet og Førsterne, men han maatte, efter flere saadanne forgiæves Reiser til og fra, endelig opgive alt Haab om at kunde udvirke Fred, og kom derfor hjem i følgende (1475) Aar. Jmidlertid havde baade denne Reise og Romerreisen, og en Andagtsreise, Kongen med sin Dronning gjorde mellem dem, til den hellige Hostie i Wilsnack, medtaget betydelige Pengesummer, der vist nok kunde have været anvendte til nyttigere Brug for Kongen og hans Riger og Lande.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Fragmenter af en Thuringers Reise journal i Efteraaret 1828.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Paa en kold og taagefuld Septembermorgen, besteg vi Dampskibet Concordia paa en Fart til Mainz. Jeg begav mig strax ned i Pavillonen eller den første Kahyt, vel indhyllet og tildækket, for ikke at forkjøle mig. Nu kom Skibet i Gang, en Bevægelse, som om man boede paa en Mølle. dog ikke saa stærkt og saa rystende. Jeg blev siddende, thi Taagen var saa stærk, at man derved intet kunde skjelne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Udsigterne af Nedre- og Over-Lahnstein, og Lahn's Udløb i Rhinen, gik tabt. J Omegnen af Rhens kunde jeg ikke længere tilbageholde min Nysgierrighed og steg op paa Dækket. Det var endnu noget koldt og duftigt, men snart brød Solen frem og jeg saae Braubach og Marburg. Dampskibet omendskjønt opad Rhinen, altsaa imod Strømmen, gik dog saa hurtigt som en Hest, der løber et middelmaadigt Trav. Da saae jeg igjen i Forbisvævende alle Rhinens Skjønheder, som fra tidlige Tider vare mig bekjendte. Veiret blev vidunderskjønt, og Dampskibet forskaffede den mangfoldigste Underholdning. Intet overgaaer Nydelsen af, fra Dækket at see paa de herlige Naturudsigter og overglide den skjønne Flod. Afvexlingerne tage ingen Ende. Snart bliver man staaende en Smule ved Maskinen, og seer til her Da flyver pludselig et Skib under fulde Segl forbi. En blæsende Extrapost passerer Rhinchausseen. Klokkerne paa Dampskibet klingre, for at antyde, at der er Passagerer ombord, som vil lande og vente Baade fra Land. Bacharah er en saadan Station, længere hen St. Goar, Caub, Bingen, Elveld. Der bliver standset en Smule, Passagerer afgaa, andre komme om Bord. Toldbetjentene, undersøge deres Pakker; de Nyankomne blive lagt tagne til Punkt og Prikke; man erkyndiger sig om hvad de hede, hvad de ere o. s. v. Hist opstaaer en Strid, man iler, for at opdage Aarsagen til samme, for at bilægge den. Netop er i Kjøkkenet frisk Beefsteg eller Cotelets færdig, som behageligen dufter Næsen imøde. Der grupperer sig en Kreds om en Flaske, den bliver omstødt, man vil ogsaa være med derved. J samme Øieblik hører man Spørgsmaal efter en af Selskabet; ingen veed hvor han er. Man søger, og søger, og finder ham endelig i Kahytten, i et Hjørne af Sophaen beskjeftiget med en Middagssøvn. Saaledes gives der hvert Øjeblik noget Andet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
J Hoftidenden lovede Ministeren Peel de Oprørere, i Spitalfields, der vilde angive sine Medskyldige, Pardon, og 200 Pund Sterling, dersom Angivelserne vare saaledes beskafne, at man kunde straffe de Skyldige. J Birmingham holdtes ligeledes en Folkesamling i Anledning af den herskende Nød men alting gik roligt og ordentligt af. J Manchester overgave 8000 Fabricanter en Petition til Parlamentet, for at udvirke et Regulativ for Arbeidernes Løn. N. M.)