Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-09-13
Fædrelandet. Kongehuset. Den 30 August bleve de jordiske Levninger af den høisalige Landgreve, Statholder og Feldtmarskal, Prinds Carl af Hessen bisatte i Slesvigs Domkirke. Den almindelige Kjærlighed og Holagtelse, som den Afdøde ved sin næsten 70-aarige Virksomhed i sit vigtige Kald og ved Hjertets og Aandens sjeldne Egenskaber havde erhvervet sig, viste sig i sit skjønneste Lys ved Liigbegjængelsen, hvortil ikke blot Staden Slesvigs Embedsmænd, men ogsaa Kieler Universitetets 4 Decani, Deputationer fra Jtzehoe, Rendsborg, Apenrade og Eckernførde samt mange andre Embedsmænd og Venner sluttede sig. Jfølge allerhøiste Befaling blev den Hensovede bisat som Generalfeldtmarskal med militaire Æresbeviisninger. Toget aabnedes med et Batterie af 6 pundige Kanoner og en Bataillon af det oldenborgske Regiment. Derefter fulgte Vogne med Sørgemarskallerne, 12 Majorer til at bære Liget, Officerer med Ordener og Jnsignier og den Høisaliges Kavallerer. Dernæst kom den med sex Heste forspændte Liigvogn, som fulgtes af Landgreve Frederik af Hessen samt Hertugen og Prindserne af Slesvig=Holsteen=Sønderborg-Glücksborg, i sexspændige Eqvipager, endvidere Prindserne Frederik og Emil af Augustenborg, en stor Mængde Officerer, Medlemmerne af Overretten og den slesvig-holstenske Regjering, Byen Slesvigs Magistrat, Advocater, Læger o. s. v. Bataillon af det slesvigske Jnfanterie=Regiment sluttede Toget, og Borgervæbningen paraderede i Gaderne. Da Toget var kommen til Kirken, bare de 12 Majorer Kisten hen for Alteret, hvor Hs. Hølærv. Superintendent Calliet nas sen holdt en salvelsesfuld Tale over Texten: "Herre, lad nu Din Tjener fare i Fred, (Lucas 11, 29). Under Artillerie= og Geværsalver blev nu Liget bragt ind i Gravkapellet, hvor Superintendenten fremsagde den sidste Bøn. - Der hviler nu den almindelig elskede Fyrste ved Siden af sin afdøde høie Gemalinde, der var hans kjerlige Ledsagerinde her paa Jorden i 65 Aar. Denne Tanke og Erindringen om, at han for 70 Aar siden netop paa samme Dag, som Bisættelsen fandt Sted, havde ført sin kongelige Brud til Alteret, forhøiede de Tilstedeværendes dybe Rørelse. Provindsialstænderne for Nørre=Jylland. Den videre Behandling af Sagen angaaende Auditeur Roulunds Petition om Offentlighed af Stændernes Forhandlinger er nu meddeelt i Stændertidenden, hvor den optager hele 3 Ark (No. 5759). Uden at anticipere den her i Avisen, successiv meddeelte Beretning om Forhandlingerne efter den Orden, hvori de foretages, har denne Sag dog, ved de forudfattede Domme, som i den Anledning offentlig ere fældede over den hæderlige jydske Stænderforsamling, vundet saa almindelig Jnteresse, at det vist vil være Læserne kjært, forinden at blive bekjendt med Resultatet, henvisende iøvrigt til den foreløbige Forhandling, hvoraf Udtog findes i Avisen Nr. 115, S. 458. Kommitteen, bestaaende af Dhrr. With, Otterstrøm, Frys, fandt, saavel med Hensyn til Kongen som Folket og Stænderne selv, Jntet til Hinder i at tilstæde fuldstændig Offentlighed ved Stændernes Forhandlinger og indstillede derfor til Forsamlingen at indgaae med en Petition derom til Hs. Majestæt, dog med den Jndskrænkning, at det maatte være Stænderne selv forbeholdt at udelukke enkelte Sager fra denne Offentlighed, og at Afstemningerne skee inden lukte Dørre. For det Tilfælde, at Forsamlingen ei skulde billige dette, indstillede Kommitteen subsidialiter: at Forsamlingen indgaaer med en allerunderdanigst Petition om at de Talendes Navne indføres i Stændertidenden." Foruden de flere Medlemmer, som udtalte deres forskjellige Anskuelser, viste den Kongelige Kommissarius, at der ikke kunde være skjellig Grund til at ønske en anden Offentlighed, end den der allerede havdes, medens Præsidenten paa sin Side bestred de mod Offentligheden anførte Jndvendinger og deriblandt den, at det endnu var for tidligt at indføre den fuldstændige Offentlighed, da de Deputerede endnu ikke vare modne dertil, med følgende Lignelse: "Men hvad skulle Vi lære, At tale for fremmede Tilhørere, at være uafhængige af dem; det kunne Vi jo ikke lære saalænge Dørrene ei ere aabne, ligesaa lidet som Man kan lære at svømme uden at gaae i Vandet." Herpaa bemærkede igjen den Kongelige Kommissarius: at Styrke og Færdighed i Foredraget meget vel kunde udvikles under den fortsatte Øvelse i at forhandle Sagerne uden Publikums Nærværelse, og at det da ret vel lod sig tænke, at den de fleste Medlemmer endnu manglende Tillid til deres Fremstillingsevne vilde forsvinde, og derved Betænkelighederne ved Dørrenes Aabning formindskes." Referenten (Assessor With) yttrede i sit Foredrag, at han næsten kunde ønsket, at Stændertidenden var bleven mindre fuldstændig end den er, for at Trangen til og Ønsket om Offentlighed ret levende havde kunne været følt og yttret, og endte med at gjentage den Roeskildske Forsamlings Vicepræsidents (Etatsraad Hvidts) Ord: "Bort med denne Beskedenhed, som altid stiller sig i Veien, naar det gjelder at handle med Bevidsthed af egen Kraft!" - Efterat Forsamlingen ved Afstemningen med 36 Stemmer mod 6 havde besluttet at indgive Petition i denne Sag, forkastede den med 24 mod 18 Kommitteens Hovedindstilling om fuldstændig Offentlighed, hvilket efter et Medlems Begjæring sattes under Afstemning med Kugler. Derimod bifaldt den med 39 Stemmer mod 3 Kommitteens subsidiære Jndstilling: "at Forsamlingen indgaaer med en allerunderdanigst Petition om at de Talendes Navne indføres i Stændertidenden, uden Hensyn til om de stille Amendements." Da Proponentens tredie Jndstillingspunkt at Resolutionen af 23 Septbr. 1835 maatte blive tagen tilbage, skulde sættes under Afstemning, forlangte et Medlem, at denne skulde skee med Kugler og paa Grund heraf tog Proponenten Jndstillingspunktet tilbage, da desuden Hovedspørgsmaalet var faldet, og Forsamligens Pluralitet, saaledes havde tilkjendegivet sin Mening om Sagen. Petitionen er udarbeidet af Referenten, Assessor With. Offentlige Foranstaltninger. Under 31 August er der meddeelt J. C. Borch Bevilling til at overtage og udøve sin afdøde Moders, Bogtrykker Borchs Enkes, Rettigheder og Forpligtelser, ikke allene med Hensyn til det hende forundte Bogtrykker=Privilegium i Aalborg, men ogsaa til Udgivelsen af Aalborg Stifts- og Avertissementstidende i Forbindelse med afdøde Bogtrykker Rees Enke.