Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-07-23
Fædrelandet. Folkefesten paa Skamlingsbanken, der afholdtes Fredagen den 18de Juli, var iaar begunstiget af det skjønneste Veir, og havde atter samlet over en halv Snees tusinde Deeltagere af alle Klasser og fra Landets forskjellige Egne omkring Høiskamlings Tinde fra hvilken det store Dannebroge varede og skuedes vide fra i Slesvig, Nørrejylland og Fyen. Dampskibene Maagen" og Frederik den Sjette havde medbragt Gjæster fra Sjælland, Falster og Lolland og Svendborg og Assens medtaget en Mængde Fyenboer, der tillige i store Masser indfandt sig tildeels i Seilskibe og Baade fra Middelfart og Vestkysten, tildeels over Snoghøi og Colding. Da Dampskibenes Passagerer vare landsatte paa den skjønne Kyst ved Skamlings bankens Fod, modtoges de af Professor Flor og Sognefoged Kal Hansen fra Vonsild, der, efter gjensidige jublende Hilsener, førte de Ankomne, med et Musikcorps i Spidsen, til Festpladsen, foran hvilken de i den nærliggende Skov først modtoges med en af Redacteur Koch forfattet Velkomstsang, ligesom ogsaa siden paa selve Banken foran Bestyrelsens store Telt med jublende Hurraraab. For Festtalerne toge deres Begyndelse erklærede Laurids Skau i Bestyrelsens Navn fra den høieste Tinde Pastor Grundtvig, hvis Fraværelse man meget beklagede, som udnævnt tilÆresactionair i Skamlingsbanken, hvorpaa Processionen satte sig i Bevægelse til Talerstolen med Musik, og under Afsyngning af en Sang til Melodien; anskap, Frihet og Fosterland. Tusinder havde alt leiret sig omkring Talerstolen, som Sognefoged Petersen i Steenderup først besteg og efter en hjertelig Velkomst til Alle korteligt skildrede, hvad der havde mødt den slesvigske Forening i det forløbne Aar, fremhævede det store Tab, den havde lidt ved Peter Hjort, Lorenzens Død, udtalede dens Haab for Fremtiden, til Kongen, i hvilket Haab han udbragte et Leye for Kong Christian den Ottende, der besvaredes med et tredobbelt Hurra. Under stærk Acclamation fremtraadte derpaa Laurids Skau, der i et længere Foredrag, efter at have skildret Valgerdas Optræden i Fædrelandet som en Begivenhed, især fremhævede Vigtigheden af Qvindens Jnteresse for enhver Sag, der skal nyde Fremme. Pastor Steen Steensen Blicher, der ogsaa hilsedes af Tilhørerne, fremsagde først et Mindedigt over Peter Hjorth Lorenzen, og viste derpaa i en Tale, hvis Thema var Danmark fremfor Alt, Vigtigheden af almindelig Værnepligts Jndførelse. En ung Bonde, Peter Navn fra Hammelev, som har været Elev paa Høiskolen i Rødding, tolkede Elevernes Tak til dens Velgjørere, og søgte i et ideligt med Bifaldsyttringer afbrudt humoristisk Foredrag ved sit eget Exempel at oplyse Skolens Vigtighed for den nordslesvigske Bondestand. Formiddags talerne sluttede Student Fr. Barfved med et improviseret Foredrag om Niels Ebbesen som Ærens Ridder. – J Bestyrelsens Telt deeltoge omtrent 800 Personer af begge Kjøn i Middagspiisningen. Stemningen var der ikke alene meget gemytlig, hvortil forskjellige korte, men interessante bemærkninger og Toaster af Professor Flor ikke lidet bidrog; men Begestringen bragte tillige paa Fleres Læber Ord, der gjorde et levende Jndtryk og fremkaldte stærke Bifaldsyttringer, navnligen fremhæve vi Laurids Skau for Gjød wad, Carl Ploug for den usynlige Professor Flor, Oliemøller Schytte for Sagens Fremme ved alle lovlige Midler, Pastor Rasmussen fra Steenstrup, Pastor Møller fra Nykirke og Overlærer Sick fra Odense, Jblandt de Talere, som om Eftermiddagen bestege Talerstolen, nævne vi idag, idet vi forbeholde os at komme tilbage til disses og de øvrige Taleres Foredrag, Journalist Carl Ploug, der ved sin Fremtrædelse hilsedes med almindelig Acclamation, og Pastor Møller fra Nykirke, hvis Tale synes at have været den, der gjorde det dybeste Jndtryk paa Forsamlingen. (Ths. A.)