Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-04
J Fundatsen for Skovkloster, som er fra 1135, kaldes Byen Næstweth, og deri nævnes baade store og lille Næstved. Pontoppidan maa altsaa ikke have exindret dette Actstykke, da han beskrev Næstved i sin Atlas, thi ellers kunde han ikke have sagt "at Byens Alder og Opkomst henhører, saavidt han slutter, til det tolvte Aarhundrede." Byen, i dens nuværende Tilstand, er temmelig stor, den Snees Gader, den eier, har megen Lighed med Peer Madsens Gang i Kjøbenhavn, og Brolægningen er af saadan Beskaffenhed, at man hvert Skridt, man kjører, faaer ligesom et electrisk Stød, dog Torvet, hvor det her liggende Militaire har sin Hovedvagt, er en temmelig anseelig Plads. Paa dette Torv findes ogsaa adskillige ret smukke Gaarde. Bygningerne ere i det Hele ikke blot uregelmæssige, men endog sande Carricaturer. Byen har sine to Klubber, sin Conditor, sine to Collecteurer, og et Læseselskab, som tæller en anseelig Deel danske Bøger. Pontoppidan meente allerede 1767, at Næstved, formedelst sit gode Vand og Levnetsmidlernes taalelige Priis, var beqvemt til Manufacturanlæg, men under mit korte Ophold der har jeg ikke sporet noget til saadanne Anlæg. – Efter nogle Timers Ophold i denne By toge vi lige til Kjøge, som ligger noget over 5 Mile fra Nestved. Paa denne lange Vei havde der naturligviis været megen Leilighed til Reisebemærkninger; men dertil var her mere Stof end Tid. Med Beskrivelser over Naturskjønheder, vil jeg desuden ikke trætte Læseren; disse lade sig kun føle, ikke beskrive; og enhver Sønderlemmelse af Skjønheden. er Skjønhedens Grav. Naar vi ville beundre Rosens Yndigheder, saa maa vi betragte den i sin Heelhed. Sønderplukke vi dens Blade for at vise dens Skjønhed i sine Enkeltheder, saa ophører den at være skjøn - ja, saa ophører den at være en Rose. Sommerfuglens gyldne Pragt maa kun sees, ville vi føle den med Fingeren, saa bortviske vi den som Støv. Jeg kjørte igjennem de meest paradisiske Egne, der vare en ClaudeLorrains Pensel værdige. Snart kom jeg igjennem den meest romantiske Skov, hvor Aarhundreder gamle Ege og Birke udbredte deres mørke, melankolske Skygger, snart øinede jeg de smilende Landsbyer, som med deres fremragende Kirketaarne venligen syntes at vinke ad den forbiilende Vandrende. Undtaleligt var det Jndtryk, som det ærværdige Gisselfeld med sine af den dalende Sol belyste hvide Mure gjorde paa min Siel, og som en Trylleborg laae her den gamle Peder Oxes Herresæde, omkrandset af Skov, svævende for mig som Fata Morgang i Aftenskumringens taagede Slør. Minder, som vare mit Hjerte saa dyrebare, randt mig i Tankerne. Jeg tænkde paa Peder Oxe, denne store Mand, der, selv miskjendt af sit Fædreneland, ikke ophørte at elske det som en kjerlig Søn en haardhjertet Moder. Jeg vilde saa gjerne i Nærheden beskue hans saa navnkundige Borg, men denne Gang var det mig kun forundt, at see den liig en stedse flygtende Aand. Mørket faldt alt mere og mere paa, og træt af Dagens Vandring, længtes jeg kun efter Hvile, ligesom Oldingen, der ved Enden af, sin jordiske Pillegrimsreise, mæt af Livets Nydelser, og kjed af dets Sorger, hvad enten han som en Hyre har behersket et Leed, eller som en Carl den Femte en halv Klode, kun ønsker paa den Jord, der saa ofte er den Dødelige for snæver, en eneste liden Plet, hvor han kan hvile sine trætte Been. Mødig ankom jeg Kl. 12 til Kjøge, hvor der paa Torvet var opslaaet Stader og Boder til næste Dags Marked. Paa to Vægtere nær laae Alting her indsvøbt i Morpheus's sorte Kaabe, og denne Gravens Taushed lod ikke formode, at den næste Dags Morgen vilde see her Altini støiende Bevægelse. Jeg tog ind hos Carl Hansen, en Mand, der har Ære af sit Gjestgiver sted, som uden Modsigelse er et af de bedste i Danmark, og i Sammenligning med de øvrige Kroer paa Kjøgeveien, et sandt Slot, baade i Henseende tilBygning og Beværtning. Den, som veed hvor vigtige gode Gjestgiversteder ere for et Land, vil tilstaae, at den Mand, der i en Række af Aar med største Orden og Paapasselighed har røgtet sin Dont, fortjener en Plads ved Siden af de Hæderligste af hans Medborgere.