Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1838-10-16
Fædrelandet. J den roeskildske Stænderforsamlings 9 Møde den 5 dennes foredrog Etatsraad Steenfeldt et Forslag om en Revision og Forandring af Fattigvæsens Lovgivningen. Efter at Proponenten havde gjort opmærksom paa, at den forøgede Fattigskat neppe kunde søges i en tiltagende Armod, men snarere i at flere Jndivider nu vare berettigede til at fordre Understøttelse; gik han over til at udvikle de Punkter, han troede man fornemmelig burde rette sin Opmærksomhed paa, og angav disse at være: 1) Tvangsarbeidshuse. 2) Om Erhvervelsen af Forsørgelsesret ved et stadigt Ophold i et District i en vis Tid. 3) Om fattige Børns Skolegang. 4) Om Amtsfattigkasserne, og 5) nogle mindre væsentlige Forandringer i den gjældende Fattiglovgivning. Hvad Tvangsarbeidshuse angik, da meente Proponenten at de ei skulde oprettes i enhver Commune, men derimod kun for større Districter, som et Amt eller Stift. Tiden til efter et stadigt Ophold i et District at vinde Forsørgelsesret meente Proponenten skulde udvides til at være 5 Aar for dem der havde været enten Borgere eller Eiendomsbesiddere paa et Sted, men til 10 Aar for Tyende, ugifte Dagleiere og Fruentimmer, som ernærede dem ved deres Hænders Arbeide, og til 15 Aar for Udlændinger. Hvad de fattige Børns Skolegang angik, da formeente Proponenten at der burde sørges for at Læretimernes Antal forøgedes for Disciplene i den yngre Alder, saa at de, naar de bleve 13 Aar gamle, og kunde selv erhverve noget, kunde nyde godt af Bestemmelsen i Skoleanordningen af 1814 om kun 2 Gange om Maaneden at freqventere Skolen. For Amtsfattigkasserne vilde Proponenten have en anden Revisionsmaade og offentlige Regnskaber. Blandt de mindre væsentlige Forandringer henregnede Proponenten fornemmelig Afskaffelsen af den tidspildende Skik at Fattigcommissionerne kun corresponderede med hverandre gjennem Amtmændene istedetfor directe med hverandre. Efterat Justitsraad Povelsen havde yttret den Formening at Fattiglovgivningen ikke trængte til nogen egentlig Revision, gjennemgik Commissarius omstændeligen Forslaget og viste derved de Ulemper det vilde medføre, men da den jydske Stænderforsamling tidligere havde andraget Øer. paa en Forandring af Tiden i hvilken Forsørgelsesret nu kan vindes, anbefalede han denne Deel af Forslaget til at komme under nærmere Overveielse, og da flere af Forsamlingens Medlemmer, ligeledes udtalte sig herfor, blev det ogsaa ved Afstemning besluttet med 63 Stemmer mod 2 at udvælge en Committee til at tage denne Deel af Forslaget under nærmere Overveielse. Valget af denne Committee, der skulde bestaae af 3 Medlemmer, blev imidlertid udsat indtil Forsamlingen havde taget Beslutning over et af Kammerherre GrevenkopCastenskjold fremsat Forslag om at Amtsfattigbestyrelsens Jndberetninger og Amts fattigkasse-Regnskaberne ved Trykken maatte bekjendtgjøres. Kjøbenhavnsposten, gjendriver et i flere fremmede Blade circulerende Rygte, at Rusland og Sverrig, der foregives at have indgaaet en of- og defensiv Alliance, skulle ville inddrage Danmark i et saadant Forbund og at man til Opnaaelsen af dette Øiemed, saafremt en blot Jndbydelse ikke skulde være tilstrækkelig, vilde anvende de Midler, som efter Omstændighederne maatte være fornødne til at opnaae den foresatte Hensigt. Den russiske Regjering, der med saa beundringsværdige Anstrængelser arbeider paa at fremme sit eget Folks Fremskridt i Cultur og Rigdom, kan derfor vist aldrig tænke paa at ville berøve et andet Folk Frugterne af en ældre og derfor videre fremskreden Civilisation, end mindre paa at gjøre noget Jndgreb i en uafhængig Stats Selvstændighed og i den ældste legitimeste Regentsamilies Prærogativer, og hiin Fabel er altsaa ligesaavel en Jnjurie imod Rusland, som imod Danmark, og fremfor alt en Jnjurie imod Sverrig, som paa engang beskyldes for, at ville svigte den Sag, hvis fødte og naturlige Forfægter det er og tillige at ville udøve Forlokkelse og Tvang imod et Brøderfolk, med hvilket det vist aldrig har levet i mere inderlig Samklang end netop nu. Ligesom den af os bekæmpede Paastand derfor vistnok i Sverrig vil finde den alvorligste Modsigelse, saaledes turde det være om ikke nødvendigt, saa dog aldeles passende, at der ogsaa fra vor Side bliver nedlagt en Protest imod samme.