Berlingske Tidende, 1830-03-26
London, den 9de Marts. (Slutningen af Protocollen den 4de Januar 1830, om de græske Anliggende, see Nr. 48). 6) Den ottomanske Port tilstaaer dem af sine græske Undersaatter, der attraae, at forlade det tyrkiske Territorium, et Aars Frist til at sælge deres Eiendomme og drage frit ud af Landet; Den græske Regjering bevilger dem af Grækenlands Jndvaanere, der ville drage til Tyrkiet, den samme Frihed. 7) Alle græske Stridskræfter til Lands og til Vands skulle snarest mueligt rømme de Districter, Fæstninger og Øer, som de have besat, og som ligge udenfor den for Grækenlands Grændser i den anden Artikel bestemte Demarcations=Linie, og drage til bage indenfor denne. 8) Ethvert af de tre Hoffer beholder den Rettighed, som den 6te Artikel i Tractaten af 6te Juli 1827 hjemler det: at garantere samtlige ovenmeldte Bestemmelser og Clausuler. Garantier Acterne, om saadanne agtes fornødne, udstædes særskildte. Virkningen af disse forskjellige Acter skal, ifølge den paaberaabte Artikel, fremdeles vorde Gienstand for de høje Magters Raadslutninger. Paa den ny græske Stats Territorium maa ingen Tropper fra nogen af de tre contraherende Magter komme, uden at de to andre Hoffer, der have underskrevet Tractaten, samtykke det. 9) For at afværge de Collisioner, som uundgaaeligen maatte opstaae imellem græske og tyrkiske Commissarier, naar Grækenlands Grændseskiel ved disses Møde skal fastsættes, er man kommen overeens om, at dette Hverv overdrages til britiske, franske og russiske Commissarier, der forsynes med en Jnstruction, skulle bestemme den ovennævnte Grændses Løb med al muelig Nøjagtighed, og til den Ende nøje følge den i 2den Artikel bestemte Linie, betegne den med Pæle, derover udfærdige og underskriv to Karter, af hvilke det ene skal tilstilles den ottomanske, det andet den græske Regjering. Commissarierne forpligtes til at fuldende dette dem overdragne Hverv inden sex Maaneders Forløb, I det Tilfælde, at Meningsforskjellighed opstaaer imellem de tre Commissarier, saa afgiør Stemmernes Pluralitet hvad der skal vedtages. 10) Den ottomanske Regjering skal ved de tre Hoffers Befuldmægtigede ufortøvet underrettes om de Bestemmelser, som denne Protocoll fastsætter. Til den Ende skulle disse forsynes med den fælleds sub Lit. H. vedføiede Jnstruction. Ogsaa de tre Hoffers Residenter i Grækenland skulle erholde Jnstructioner, De tre Hoffer forbeholde sig, at indlemme de nu vedtagne Stipulationer i en formelig Tractat, der vorder undertegnet i London, skal betragtes som fuldbyrdende den af 6te Juli 1827, og meddeles Europas øvrige Hoffer, med Opfordring til ogsaa at antage den, om de finde det passende. Efterat de tre Hoffer saaledes har naaet Maalet for en lang varig og vanskelig Underhandling, prise de sig lykkelige, at dette er skeet under de skjebnerigeste og misligste Omstændigheder. At de i saadanne Øjeblikke bevarede Eendrægtighed, er det sikkerste Underpant paa dennes Varighed, og de tre Hoffer smigre sig med det Haab, at denne Eendrægtighed, ligesaa veldædig som varig, ikke vil ophøre at befæste Verdens almindelige Fred. Inden den egentlige Conference begyndte, gav den keiserlig russiske Befuldmægtigede Storbritanniens og Frankriges Befuldmægtigede en fyldestgiørende Forklaring af den 10de Artikel i den mellem Rusland og den ottomanske Port i Adrianopel nylig sluttede Tractat, hvilken Artikel tager Hensyn paa Grækenlands Anliggender. Derefter overleverede den storbritanniske Befuldmægtigede en Erklæring fra den ottomanske Port af 8de September, f. A., hvori Porten forpligter sig til at samtykke alle de Beslutninger, som Conferencen i London maatte vedtage til den af Porten bifaldte Londonske Tractats Fuldbyrdelse.