Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-08-08
Redakteuren har faaet i Hænde en trykt Bekiendtgiørelse om Fattigvæsnets Tilstand og Bestyrelse i Aalborg, som er udstædt af denne Byes Fattigvæsens Commission d. 27 Junii d. A., og hvoraf sees, at et fuldstændigt Mandtal er optaget over alle Byens Fattige, hvilke ere deelte efter Reglementet i 3 Klasser, hvoraf 123 Personer ere indskrevne i første Klasse, 34 i anden og 77 i tredie Klasse, saa at de Fattiges Antal i Aalborg beløber. sig til 234 Personer. (tør man efter de offentlige Beretninger antage Aalborgs Folkemængde at udgiøre 6000 Mennesker, saa er dets Fattigvæsens Distrikt omtrent dobbelt saa stor som Slagelses; thi efter Folketællingen af 1801 havde Slagelse Bye 1735 Jndvaanere, St. Michels Landsbyesogn 366 Mennesker, St. Peders Landsbyesogn 637 Mennesker, tilsammen 2738 Mennesker, som vistnok nu udgiør ved Folkemængdens stærke Tilvært 3000 Mennesker; disse to Sogne udgiør med Slagelse Bye et Fattigvæsens Distrikt, dette havde i 1815 64 Almisselemmer af alle Klasser at forsørge, foruden 17 Personer, som for en kort Tid nød Hielp af Fattigvæsnet. At Aalborg med en dobbelt Folkemængde har 3 Gange saa mange Fattige, maae ligge i at Arbeidsanstalten her i Byen bortfierner mange fra Fattigvæsnet.) For det anførte Antal af Almisselemmer i Aalborg er Fattigvæsnets Udgivter i eet Aar anslagne til 15,550 Rbd. N. V. For Slagelse Fattigvæsens Distrikt vare de i Fior6209, altsaa Proportion noget mere med Hensyn til Almisselemmernes Antal, men meget mindre med Hensyn til Folkemængden, men maaskee Aalborg er et lettere Levested; ogsaa er i Slagelse langt færre Personer henregnede til 3die Klasse end i Aalborg, næsten alle optages i Fattighuset, faae der deres fulde Forsørgelse og holdes til Arbeide, men saa har man ogsaa fuld Vished om at ingen lider Nød, ogsaa affgav dens Arbeidsanstalt i 1815 et Overskud af 1167 Rbd. 3 Mk. 13 1/2 s. til anførte Udgivets Bestridelse, hvorved Proportionen mellem Udgivterne ved Aalborg og Slagelse Fattigvæsen, bringes tilveie. Til at bestride sine Udgivter har Aalborg Fattigvæsen Renten af en Capital af 70,751 Rbd. S. V., nogle Tiender, Jorder og Færgelauget, og alle de øvrige visse og uvisse Udgivter, som efter Reglementet tilfalde Fattigcassen, og som i alt beløber sig til 7,930 Rbd. N. B., saa at 8000 Rbd. i et rundt Tal bliver tilbage forat udredes af Byen (For 1816 udgiør Bidragene af Slagelse Distrikt 3059 Rbd. 3 Mk. 15 s. og 53. Tønder Byg) af disse 8000 Rbd. bliver kun 6179. Rbd. 40 sk. udredte af Byen i Penge, og de øvrige Penge blive præsterede med 455 ugentlige Spisedage, hvorfor Byens Jndvaanere frivillig tegnede sig paa Commissionens og Fattigforstandernes Anmodning; hvorved nogle Almisselemmer faae hver Dag, og nogle visse Dage om Ugen deres Kost, og hvorved det bliver mueligt at undvære de KogeIndretninger, hvilke man i Begyndelsen tænkte at indføre. (Da Fattigcommissionen i Aalborg, udmærker sig med saamegen Jver for at bringe Fattigvæsnet paa en god Fod, saa vil den vist ikke blive staaende ved dette Skridt, men blot betragte den trufne Indretning, som en provisorisk Foranstaltning; thi Erfaringen vil i Tidens Følge udvise at den Forsørgelsesmaade er ikke god, at lade de Fattige faae deres Kost i private Huse; den giver Anledning til Omløberie og Tiggerie, den lader sig ikke godt forbinde med hensigtsmæssige Arbeidsindretninger, den forvolder megen Forlegenhed og Uorden naar den Fattige bliver syg, faae de Fattige ikke hver Dag deres Kost, saa kan der ofte opstaae væsentlig Mangel, og man kan ikke med Strenghed forbyde Tiggeriet; og det værste er at man kan ikke paasee at de Fattige faae saameget som de kunne spise og ordentlig og god Føde; mange Jndvaanere give gode Løfter men holde dem slet; ere velvillige i Begyndelsen men tabe siden Lysten til at bespise de Fattige, at paasee dette dagligt er uoverkommeligt, og tillige høist chicaneur; jeg veed at i en lille Kiøbstad, i en anden Provinds, hvor denne Forsørgelsesmaade var indført, svarede en Fattigforstander de Fattige, naar de klagede over at de fik slet Kost. Hold J jer Mund, tak I Gud at J faae noget, jeg kan ikke for jeres Skyld lægge mig ud med mine Naboer. Den meget hæderlige Commission vil vist med Tiden føle sig overbeviist om, at den rette Vei er at indrette i Aalborg to Fattighuse, at forlange, at, paa faae Undtagelselser nær, de Fattige skal opholde sig deri, at indkiøbe Levnetsmidler og lade der lave Maden til dem, holde dem til at bestille noget, saa kan man see hvad de faae og hvad de tage sig for, allene denne Forførgelsesmaade kan staae sig i Tiden. (Aalborg vil da snart blive de 80 af sine Fattige qvit) At Commissionen vil tænke paa Arbeidsindretninger, og at den betiener sig af afdøde Almisselemmers Klædningsstykker til de Fattiges Beklædning, er meget roesværdigt, (hermed bragte man det i Slagelse dertil, at de Fattiges Beklædning i 1815 kun kostede 90 Rbd. 12 s., uden dog at nogen frøs eller gik nøgen.) Held og Lykke tilden menneskelige og virksomme aalborgske Fattigtigcommissions Bestræbelser; den vil ikke tage det ilde op af en gammel Praktikus, at han frit siger sine Tanker og at han siger dem offentlig, for at den gode Sag, som vi alle vil, kan overveies af flere.