Viborger Samler, 1778-03-30
er Sørend man indledte Vand i store Stæder, burde dets Egenskaber i Forveien undersøges med største Fliid, da mange Sygdomme foraarsages, eller i det mindste formeeres ved slet Vand. Thi var det først eengang tilladt, saa ville Folkene blive fortrædne, naar man siden tog det fra dem. De almindelige Maader, at rense Vandet, og at giøre det klart og mildt paa, ved at udstille det for Soel og Luft, ere saa bekiendte, at det var unødvendig, at tilbringe Tiden med at forklare dem. Vi vil her alene overhovedet raade at skye det Vand, der længe. længe har staaet indelukt i snævert Rum, siden det let raadner deri. Fæet selv tager ofte Skade, ved at drikke Vand, som man i varmt Veir længe har bevaret i smaa Kar, uden at faae Tilløb fra Kilder, eller opfriskes ved Regn. Alle Brønde burde holdes særdeles reene, og have frie Samqvem med Luften. Vil man lade Kreaturer, Mængde af Planter eller Stykker Træe, ligge paa Bunden af en Brønd, saa bliver Vandet deraf fordærvet og ureent. Luften selv bliver giftig og giør Vandet usundt, naar den er indsluttet i Brønde. Da de giærede Drikke, uagtet de ere lastede af saa mange, dog endnu stedse ere alle deres sædvanlige Lædskelse, der kan overkomme at betale dem, saa vil jeg heller hielpe dem i deres Valg, end fordømme en Ting, Vanen allerede saa meget har befæstet. Det er ikke den maadelige Brug af sunde giærede Drikke, der er skadelig, men kuns Umaadeligheden, og Brugen af saadanne, som ere slet tillavede eller fordærvede. Alt for stærke giærede Drikke skade Fordøielsen meer, end de befordre den; og i stedet for at de skulle styrke Legemet, svække de det, og giøre det slapt. Almindeligen holder man for, at for at gjøre stærkt Arbeide maa man nødvendig bruge stærke Drikke, men intet er urigtigere end denne Meening. De Mennesker, der aldrig nyde stærke Drikke, kan ikke aleene udholde stærkere Legems Bevægelser, men leve endog længere, end de, der daglig betiene sig deraf. Naar man endogsaa ville forudsætte, at stærke Drikke kunde styrke en Mand, til at kunde forrette meere, saa maa de dog nødvendig svække Livs=Kræfterne, og foraarsage en tidligere Alderdom. De vedligeholde en bestandig Feber, saa Livs=Aanderne blive udtømmede; Blodet det ophidset og betændt, og Legemet gjort tilbøielig til uendelig mange Sygdomme. Giærede Drikke kan enten være alt for stærke, eller alt for svage; i begge Tilfælde maa de drikkes snart, da de ellers blive suure og matte. Drikker man dem derimod alt for friske, og Gjæringen endnu ikke er forbie, saa foraarsage de Luft i Tarmene og Opblæsninger; ere de derimod giemte for længe, saa bringe de Syrlighed i Maven, og skade Fordøielsen. Alle Malt drikke, Cyder, o. s. v., skulle derfor enten være stærke nok, eller gjemmes saa længe, til de ere gamle nok, og da først bruges. Giemmer man saadanne Drikke alt for længe, saa blive de gjerne syrlige, om just ikke ganske suure, hvilket dog giør dem ligesaavel usunde. Dette er Grunden, hvorfor Øl, som er aftappet paa Flasker (Butellie=Øl) fordærver Maven, foraarsager Steen; o. s. v. Alle Huusholdninger burde tilberede deres egne Drikke, naar Leiligheden var dertil. Men da Tilberedningen og Handelen med Drikkevare er bleven een af de største Greene i den menneskelige Næring, saa har man vist søgt alle Maader paa, at fordærve dem. Saavel Forfærdigernes, som Sælgernes fornemste Hensigt bestaaer i at gjøre disse Drikke velsmagende; men man veed nok, at dette skeer ved langt andre Tilsætninger, end dem, der skulle bruges for at gjøre dem stærke. Det ville være uforsigtigt, her at nævne de Midler, man daglig betiener sig af, for at giøre Drikkevare bernusende; det maa være nok at sige, at denne Brug er meget almindelig, og at alle de Tilsætninger, man til den Ende betiener sig af, er af en sovngiørende og bedøvende Natur. Da nu alle søvngiørende Midler har giftige Egenskaber, saa kan man let slutte slutte, hvad for Følger deres Brug maa trække efter sig; thi lad være, de ikke strax ere dødelige, saa skade de dog Nerverne, gjør Maven svag og slap, og hindrer Fordøielsen o. s. v. Naar de giærede Drikke ere vel tillavede, og man nyder dem i deres tilbørlige Ælde, og med Maadelighed, saa kan de være Legemet meget tienlige. Ere de derimod slet tilberedte, ved allehaande Midler bedærvede, og blive umaadelig drukne, saa maa de nødvendig drage en Mængde onde Følger efter sig. Det er ikke alleene deres egne Drikke, man skulle tilraade enhver Huusholdning selv at tillave, men endogsaa deres Brod. Brødet er saa nødvendig en Deel af vor Føde, at man ikke kan anvende Omsorg nok paa, at bekomme det sundt og got. Det er derfor ikke aleene nødvendigt, at det bliver lavet af got Korn, men det maa ogsaa tillaves reenligt, og være frie for alle usunde Tilsætninger. Midlertid er det dog meer end alt for sandt, at det Brød, der bliver bagt til at sælges, sielden har disse Egenskaber. Bagerens Omsorg bestaaer kuns deri, at hans Brød seer got ud, Sundheden bekymrer han sig ikke omDet beste Brød er det, der hverken er for grovt eller for fiint, vel igjennembagt, og af got Hvedemeel, eller endnu bedre af Rug= og Hvedemeel tilsammen.