Berlingske Tidende, 1779-04-01
J Ryfolke Fogderie: Nr. 3. Ole Halvorsen Ersion af Jelsøe Sogn 4 Rd. No. 6. Johannes Mosbakke 8 Rd. 7) Peder Pedersen Ner hus af Aardals Skibrede 8 Rd. I Jedderens og Dalernes Fogderie. No. 18. Peder Jacobsen Brynisland 8 Rd. 19) Toller, Michelsen Dybing 6 Rd. 17) Ole Larsen Hæsvig for et nyt Faehuuses Opbyggelse til større Nytte, end de sædvanlige. 2 Rd. 3) For Lærreders og Stoffers Tilberedelse: No. 29. Lars Mæles Hustrue af Strands Sogn, Ryfølke Fogderie, et Agtelses Tegn paa 4 Rd. No. 33. Birte Thomæ Datter af samme Fogderie 4 Rd. No. 30, Madame Salqvist af Stavanger et Agtelses=Tegn paa 2 Rd. og No. 32. Lisbeth Aslaks Datter ibid. 2 Rd. J alt 25 af Selskabet belønnede Personer. J. A. Guldberg, Selskabets Secretair. Fort Fortsættelse af Efterretning om den Krigsret, som den 27de Jan. blev begyndt i Portsmouth over Admiral Reppel. (Fra 29 Jan. til 5 Febr.)(Saasom Lord Sandwich den 27de afreiste til Portsmouth, saa hedder det, at han er reist dertil for at giøre en Ende paa Krigsretten. Men dette Rygte var alt for overilende, som følgen har lært. Den 27de Jan. mødte bemeldte Lord i Retten. Sir Hugh Palliser androg derpaa, at Admiral Koppels Breve til Lord Sandwich angaaende Flaadens Maneuvrer den 27 og 28 Jul., maatte blive producerte, samt Admiralens private Skrivelse til Lord Sandwich, om Admiral Koppel ellers intet havde at indvende derimod. Admiral Koppel svarede, at det var saa langt fra, at han hellere ønskede, at enhver Omstændighed i hans Liv maatte blive Retten bekiendt. Sir Hugh sagde derpaa, at han vilde og fordre, om man vilde, at hans egne private Breve til Lord S. bleve producerte. Admiral Keppel gjorde derimod den Jndvending, at det tilkom ham allene, som den Anklagede, at forlange disse Breve, saasom han sig den skulde have dem nødig ved sit Forsvar. Retten afgjorde endelig Spørgsmaalet og Brevenes Fremleverelse, ved at lade sig forstaae med, at den ikke kunde antage nogen Kundskab af private Breve, og disse for Beviis. Lord Sandwicsagde herpaa, at da det Vidnesbyrd, som han i alle Tilfælde kunde aflægge, indeholdtes i disse private Breve, og Retten ikke forlangte samme, saa var hans Nærværelse ikke længer nødvendig. Han føiede til, at dette var ham kiert, at Retten ikke havde paastaaet disse Breves Fremlæggelse, saasom de indeholdte Ting, der ikke passede sig, at lade blive offentlig bekiendte. Disse Ting angik imidlertid ikke Admiralen, men udgjorde en Raisonement over Floden, over Officiererne og deslige, som bedre bleve fortiede. Lord Sandwich gik derpaa ud af Retten. - Dagen forhen blev Lord Mulgrave Capitain paa Curageur, fremkaldet som Vidne. Da Admiral Montagne gjorde det samme Spørgsmaal til ham, som til de øvrige Vidner, om han nemlig havde seet, at Admiral Keppel den 27 og 28 Jul. havde forsømt sin Skyldighed, svarede Lorden: jeg har svoret, at sige Sandheden i Henseende til alle mig bekiendte Gierninger. En eeneste Mands Dom kan feile, og er tillige hellig. Retten er ved en Eed forpligtet til at ikke røbe sine Hemmeligheder iblandt sig, og jeg haaber, at denne Art af Protection ogsaa bliver udstrakt til mig. Maaskee noget i Dag er min Meening, som i Morgen, naar jeg bliver nøiere underrettet, ikke er det meere. Derover har jeg bestandig holdt min Meening i Henseende til dette Tilfælde hos mig selv, og ikke meddeelt min troeste Venner samme. Samtalen blev derefter, saasom Lord Mulgrave ved Admiral Montagnes igientagne Spørs maal stedse vedblev sin Beslutning, ikke at udlade sig derover, bestandig hidsigere, indtil Admiral Montagne satte ham tilrette derfor, og Lorden svarede, at dersom han fortiente Jrettesættelse, maatte samme komme fra den samtlige Ret, og ikke fra en enkelt Medlem af samme, og føiede til: jeg tilstaaer, at jeg ikke forstaaer denne nye Maade at gaae tilværks paa Admiral Montague svarede herpaa denne nye Maade, den heele Krigsret er nye i sin Art, og dens Lige i alle Henseender har aldrig været. Saadan Opførsel for en Ret er ikke at fordrage. Retten begav sig herpaa bort, for at raadslaae over denne Tildragelse, og kom efter en Times Tiid tilbage igien, da Præses derpaa tiltalede Lord Mulgrave paa følgende Maade: Mylord, Retten har taget en Beslutning, som Jndge=Advocaten skal forelæse dem, hvorpaa denne forelæste ham følgende: Mylord, Retten har overdraget til mig, at giøre Eders Herlighed den Anmærkning, at De ved Grundennes Anførelse, formedelst hvilke De agtede det raadeligt, at undvige et Spørgsmaals Besvarelse, som blev dem forelagt af En af Rettens Medlemmer med den heele Rettes Bevilgning, at De have betient sig af uskikkelige Udtryk og i samme viist saadan Hidsighed, som Retten ikke kan tillade. De har behandlet Retten paa en Maade, som den ikke kan lade gaae saaledes hen, uden at giøre Eders Herlighed den Anmærkning, at den indseer sammes Uskikkelighed, og Retten har overdraget mig at give Eders Herlighed sin Mishag derover tilkiende. Lord Mulgrave vilde svare derpaa, men han blev befalet at tie, og Retten adjournerte.