Viborger Samler, 1817-11-10
Om Reformationens Fremgang i Danmark. At Luthers Frimodighed mod Pavedømmet, uforfærdede Sprog mod Overtro og Vankundighed, og Jver for at udbrede Bibelkundskab og Bib llæs ning strax havde stor Jndflydelse paa hans Fædreneland Tydskland, det gav sig tydelig tilkiende, saasnart han fremtraadte som Afladshandelens Forstyreer. - Allerede strax efter søgte Studerende og Lærde til Wittenberg, for at høre denne mærkværdige Mands mundtlige Foredrag, deels som Prædifant, deels som Professer. - De der ikke kunde komme der, læste i det mindste hans Skrivter, der uagtet Keiserens og Pavens Forbud, dog læstes overalt paa Tryk.) En Bondesøn 1 I Samleren No. 131 staaer, at Bogtrykkerkonsten var opfundet kort for Luther, der maae forstaaes og rettes saaledes: 1448 eller 1450 er Bogtrykkerkonsten eller at trykke med Bogstaver først opfundet i Maynz af en Strasburger Johannes Suntenberg, Johannes Fast samt deres Medhienper Peter Schifter, de have paa trykt en latinsk Vibel, som Faust solgte meget dyrt i Frankrig og 1453 egentlig først opfundet at støde Bogstaverne. Dog havde en Hollænder Lorenz Kulde i Harlem fra 1430 til 1440 udtænkt at skjøre Bogstaver i Træ, hele Sider af Gangen og aftrykt med dem en Donat; men da Forsøget ikke af ham dreves til videre Fuldkommenhed; har det vist nok givet Guttenberg og Faust Tanten om at opfinde de endeelte Bogstaver og deres Sammensætning og Stabning. - Jmidlertid har Opfinderen i Maynz vist nok har meget at bestille med at trykke latinske Bibler og Messebøger etc. for Katholikerne; saa at de ikke befattede sig, med andet. 14 var Johan Frobenius anlagt det første Bogtrykkeri i Bassel og trykt blandt andet Kirkefader Augustins Værker i 10 Vind. fra Birkende i Fyen, Hans Tausen, vor det Guds Redskab, der bragte Luthers Lære til Danmark og den sin store Lærer værdige Distipel, der ikke ved Menneskefrygt lod sig forfærde fra at talen Evangeliets rene Lære. Allerede under den ulykkelige Dannemarks Konge Christian den Anden havde Luthers nye Lære selv en Beskyttet og Ven i Kongen, ja han tilbød endog den af Paven og Keiseren (hvilken sidste dog var hans Svager) fordømte Luther, et sikkert Ophold i sine Riger, naar han vilde komme herind. - Tansken blev Student fra Odense Skole og gik 1515 i Kersbrødre, Ordenen i Anderskov Kloster i Sielland. Ved sin Veitalenhed i Prædiken erhvervede han sig megen Agtelse; saa at Prioren Eskild tillod ham at reise, til udenlandske Universiteter; men forbød ham især at komme til Wittenberg (for ikke at smittes af Luthers Lære) 1517 reiste han, 23 Aarl., til Løven og Colin, og, da han paa det sidste Stra fik Luthers Skrivter at læse, drog han imod Prierens Farbud til Wittenberg og hørte baade Luthers og Nalanchrons Forelæsninger. - 15 2 1 kom han tilbage til Anderskov Kloster, efterat havet taget Magistergraden i Rostok, reiste til Kiøbenhavn og blev Professor Theologie, efterat have holdet: Collegier. - De kjøbenhavnske Professorer og Geistlige fornam med Forfærdelse, at Tansen har mere Lutheran end Papiist. - De foringgade derfor Prior Eskild at kalde ham tilbage. Klosteret, der og skerte. Men da han og der udbredte Luthers forbedrede Lære, blev har 1524 sendt i Forvaring til Korsbrvoreklosteret i Viborg (hvorNørkesøgns Kikke nu der). Her vandt han i Førstningen Pristen Peder Jensen; men da han og prædikede her Evangeliet, blev han 1525 sat i Arrest, men endog her lærte han Guds Ord og prædikede ud af Fængselets Vindue. Viborgs Borgere og deres Borgmester Morten Høgelund ansøgte derfor Kong Friderik den Første om, at Tausen maatte prædike for dem, hvilket og Kongen tillod ved er aabent Brev dat. Aalborg St. Simons Dag 1526, og der udnævner ham til sin Capellan, samt befalede enhver Geistlig og Verdslig at beskytte ham. Man overlod ham, da Prioren, efter Kongens Brer lod ham komme ud af Klosteret, den ledige St. Hans Kirke (der laae paa det store Torv i Viborg, paa hvis Rudera siden Friedenreichs Gaard blev dygt) for det første til at prædike udi. Dette modsatte den katholske Bisp Jørgen Friis sig, og lod Kirkedøren, lukke, saa at Tausen holdt sine første lutherske Prækener for Borgerne paa en gammel Liigsteen der siden blev henlagt ved Søndresiden af Nørresogns Kirkemuur og for en 20 Aar siden bler solgt med andre gamle Liigstene og kjøbt af ten paa Lande, Boende. Tausen havde desuden en tro Medhielper i Magister Jørgen Sadolin, der 1525 kom hjem fra tydske Akademier og havde hørt Luthers Forelæsninger. J den af Tausen anlagde og af Magistrater, indrettede Lutherske Skole blev Sadolin Lærer, Borgerne opbrøde dog St. Hans Kirkes Dørre med Magt og ved Jernlænker trukne over Gaderne og udsatte Vagter beskyttede Tausen imens han prakede; ja enhver Mand mødte bevæbnet i Kirken, de Biskop Friis, der havde mange Ryttere og Fodfolk, og ellers boede paa sit befæstede Slot Hald, søgte at forstyrre Tausen. - Sagen blev saa alvorlig, at endog Borgerne dreve alle Munkene for en kort Tid ud af Staden. 1528 blev Tausen formelig udstødt af Korsbrødre Klostret, hvor han, uagtet sin vrange Lærre, dog idelig havde nydt Kof- og Tilhold. At det ny Testamente ved den med Christian den Anden frivillig Landflygtig blevne Borgmester Hans Mikkelsen fra Malmøe udkom paa dansk i Leipzig 1524, var en stor Nytte for den Lutherske Lære, ligesom og Tausen ved dei Viborgaf Viingarthener 1528anlagde Bogtrykkeri forsvarede sine Læresætninger. Kongen forærede ham samme Aar en Kirkelade paa NikolaKirkegaard til hans Bopæl. - 1530 har Mag. Rector Jørgen Sadolin og Magister Jacob Skiønning. begge bivaanet det Møde i Kjøbenhavn, paa Rigsdagen, hvorved den Evangeliske Lære her antoges. 2) At disse Mænd vare Tausens troe Medarbeider, sees af, at J. Sadolin blev den første lutherske Biskop i Fyen 1537 og var første luthersk Præst til Frue Kirken i Kiøbenhavn 1536 og Schiønning den første lutherske Biskop i Viborg. Oesuden mødte og ved Rigsdagen i lutherske Præster fra Salling: Peder Thomæson og Peder Jensen. Tausen, der allerede 1529 blev kaldet til Luthers Præst ved Nicolai Kirke i Kjøbenhavn, forsvarede det Luthers Lære men indviede dog for sin Afreise fra fra Viborg disse brave Mænd til Præster her i Byen, som af Menigheden vare dertil udvalgte, og forlod Menigheden i Viborg i August 1529, op holdte sig paa Overreisen nogle Dage i Odense og pradikede. Ved sin Ankomst til Kjøbenhavn afskaffede han efter Kongl. Tilladelse den Katholske Messe paa Latin, i hvis Sted brugtes Davids Salmer, oversatte paa dansk af Frands Wormerson Carmlitermunk i Helsingøer, trykte i Rostok 1528, sam indførte den Evangeliske Messe og Professor Claus Tøndebinders (Præst i Malmøe) hans danske Salmebog, trykt i Malmøe 1528, hvori adskillige Salmer ere af Luther selv, af Wormerson oversaatte f. Exempel. Vi troe allesammen paa en Gud etc.