Berlingske Tidende, 1835-10-29
De sidste Efterretninger fra Spaniens Hovedstad, af 12te d. M., modsige hinanden aldeles. Det ministerielle Blad Memorial bordelais fortæller: Den anarkiske Tilstand vedbliver, uden at man kan opdage nogen Ende paa samme, da en Mængde andre Regjeringer nemlig bestaaer ved Siden af den her i Madrid værende Central-Regjering. Denne Sidste adlydes endnu stedse kun indenfor Hovedstadens Mure. Forgjeves indysser Herr Mendizaval sig i Forhaabninger, og forgjeves indvilliger han hver Dag i større og større Concessioner, med Hensyn til det ultraliberale Parti, hvilket Parti har en Plan bag Øret, uden hvis Udførelse det slet ikke vil indlade sig paa Noget, og denne Plan angaaer intet Ringere, end Dronning-Regentindens Afsættelse, Opløsning af det, ved Kong Ferdinands Testamente indsatte Regentskabs-Raad, og Ophævelse af Proceres-Kamret. Et andet Blad, Jndicateur de Bourdeaux giver derimod Tingen en langt lysere Farve. Det melder den, den 11te d. M. fuldførte Reorganisation af Madrider-Borgergarden, ved hvilken Lejlighed sammes nylig udnævnte General-Jnspecteur, Marschal de camp Sevane, holdt følgende Tale, der modtoges med megen Bifald. Medborgere. Jeg føler mig stolt over, at blive stillet i Spidsen for Eder! J ere de samme, eller dog Ætten af dem, der under den ulykkelige Periode 1823 holdt Eders Fahner pletfrie, idet de forsvarede Nationens Frihed og Uafhængighed indtil disse Goders sidste Tilflugtsteder (som bekjendt, drog dengang en Afdeling Frivillige fra Madrid med til Cadix. Som Arvinger af hines Hæder, maae J tage Eder deres høihjertede Forhold til Exempel. Kammerater, J have grebet til Vaaben, forat forsvare Tronen og Friheden mod Despotismens Tilhængere. Det vil være Eders Pligt at opretholde den offentlige Orden, at yde Øvrighederne Bistand i Udøvelsen af deres forfatningsmæssige Pligter, og at sørge for Jndvaanernes Rolighed og Sikkerhed i Hovedstaden. Opfylder da med Fasthed og Maadehold dette høje Hverv, og J skulle høste Samtidiges og Efterverdnens Velsignelse. – Om Grev de las Navas's Beslutning faaer man af disse Journaler intet bestemt at vide; der hentydes kun paa, at han ganske vil forlade Spanien, og at Grev Villapadierna skal føre de, af ham hidtil commanderede Andaluslere til Aragonien. Derimod fortæller Phare de Bayonne, at det ved Manzanares er kommet til en Kamp mellem Grev de la Navas's Tropper og Christinerne, i hvilken de sidste vare gaaede af med Sejren. Denne Efterretning er dog ikke at stole paa; i hiin Egn stode nemlig slet ingen andre Tropper, end netop de las Navas's Andalusiere. Disse maatte altsaa indbyrdes være komne i Kamp med hinanden, hvilket rigtignok ikke var saa umuligt, men hvorom man i saa Fald snarere vilde have faaet directe Efterretninger fra Madrid, end usikkre Meddelelser fra Aragonien. Blandt andre Rygter fra den spanske Grændse meddeles ogsaa det, at General Romarino, som har været mistænkt for, at ville slutte sig til Grev de las Navas, var, ifølge en telegraphisk befaling, bleven arresteret i Jaca, og at han havde forlangt, at blive der, indtil man, efter indløbet Svar fra Saragossa, havde forvisset sig om, at han havde stillet sig under den derværende Juntas Befaling. Dog heller ikke paa dette Rygte stoler man synderligt. – General Eraso skal den 12te d. M.i Burguette have ombragt sig selv med en Dolk.