Ribe Stifts Adresseaviser, 1820-09-15
(Fortsættelse af en dansk Reisendes Skrivelser, om Begivenhederne i Palermo.) Sræk og Angest havde betaget alle retsindige Jndvaance, intet Modværge skeet; de øverste Auchoriteter ere enten flye tede eller uvirksomme; Militairet ørte sig ei den hele Dag. Om Eftermiddagen opslogs vel en Placat fra Principe Cattolica, hvori Folet og især dets tilsyneladende Formænd bleve anmodede at møde i Erkebiskoppens Pallads, for at væbne sigbedre, organiseres i Batailloner, og for at vedligehilde Nationens Ære; men ingen syntes at agte paa denne ilde beregnede Opfordring. Baalene brændt uophørlig; ingen befalede, ingen adlød, og enhver værrede med Skræk paa næste Dags Begivenheder. Nitten var yderst uroelig. Den 17de om Formiddagen Kl. 10 opstod en Kamp. imellem Pøbelen og endeel af Militairet, som meest udfægtedes i Talodo Gaden og paa Piazzo Marina; flere faldt paa begge Sider. Da dernæstMilitairets Anfører, Oberst Compo Franco, var falden, overvældedes Militairet, og maatte trække sig tilbage, samt Baricaderede sig paa en af Bastionerne, hvis Kanoner vendtes mod Opgangen. Under denne Kamp blev ulykkeligviis Hovedfengslet la Veccheria aabnet, 600 Mordere og Røvere, foruden 11 til 1200 andre Fanger, udlodes og bevæbnedes. Kampen med det Militaire, der omtrent bestod af 3000 Mand, hvorimod den bevæbnede Pøbel udgjorde meere end 30,000 Mennesker, blev nu fornyet med rasende Heftighed, og den 17de om Aftenen var alt Militair i Palermo dræbt, flygtet eller fanget. De dræbtes Antal var omtrent 200 paa Militairets og ligesaa mange paa Folkets Side, de fangne Officerer og Soldaterndsluttedes, blandede imellem hinanden, i det nu udtømte Hovedfængsel. Man havde afrevet dem Klædningsstykkerne og rakte dem liden og slet Føde. Siden, da den provisoriske Gun ta var etableret, fordeeltes de i tre eller fire forskiellige Localer; Officererne færskildte og behandledes noget bedre. Transporten til disse færskildte Fangsler var høist besynderlig: En Munk til Hest med Riffel i Sadlen, Sabel i Haand og Pistoler i Beltet, i Spidsen for en Trop bevæbnede Lazaronis, førte de afvæbnede Officere og Soldater til deres Bestemmelsessted. Den 18de om Middagen var Pøbelen ene Herre i Staden, Angest og Skræk sterg paa det høieste, hvo der ikke selv dræbte, frygtede før at dræbes; Prinds Catolica der var flygtet paa Landet, opsøgtes og myrbedes ynkeligen, General=Gouverneuren flygtede forklædt, han blev forfulgt, to af Mandskabet i Baaden hvormed han søgte at redde sig, bleve dræbte ved Musketskud fra Strandbreden; han selv undkom; men hans Huus blev udplyndret, og Meublerne opbrændte; dog ikke Vinen. i Kielder Magazinerne, som Pøbelen deelte og drak omkring Baalet. De fra Fængslet løsladte Forbrydere fandt det dernæst raadeligt, at ile til Justits=Palaiet, og at opbrænde samtlige Criminel Acteer. Natten imellem den 18de og 19de forøgedes Tumulsen, skrækkelig ved den Omstændighed, at 10 eller 12 af de med Kartersker ladte Feldt Kononer, som vare opstillede i Hovedgaderne og paa Torvene, befandtes fornaalede; man skreg Forræderie (Trødimento. En Person navnlig Sanzia, Snedker af Profession, men af Pøbelen ophøiet til Artillerie=Jnspecteur, beskyldtes for Gierningen, og myrdedes uden Undersøgelse eller Forsvar. Hans Huus udplyndredes. (Slutningen følger næsteGang.)