Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-02-25
Greven af Liverpool lagde nu paa en fiin Maade for Dagen, at han erkiendte Sandheden af disse Ord: at den Engelske Nation havde kun een Mening i denne Henseende; thi han sagde: at han ikke vilde have tiltalt Deres Herligheder i Dag, dersom ikke Greve Stanhope havde foreslaget det anførte Tillæg; hvorved han saaledes tilstod, at der om de udenlandske Forhold var ikke noget at disputere. Jmidlertid lagde han dog i sin Giendrivelse af dette Tillæg med stor Omstændelighed hele det Engelske Ministeriums Sindelag angaaende hiine paa en høist mærkværdig Maade for Dagen. Efter nogle Jndvendinger fra Lord Ellenboroughs Side, som ligeledes beskyldte Ministerne for at udvise en alt for liden energisk Fremgangsmaade, blev Greve Stanhopes Amendement, forkastet med 62 mod 5 Stemmer. – J denne, i dette saa vigtige Tidsrum, saa mærkværdige Tale sagde Greve Liverpool i det Væsentlige Følgende: Han paa stod, at Udtrykkene i den Kongelige Tale havde været tydelige nok, naar man ikke skudle betiene sig af haarde Ord; men hvoraf han ikke var nogen Ven. De Grundsætninger, som deri vare paaberaabte, fandtes i hans af ham beklagede Vens Marqvien af Londonderrys) Note af 19de Januar 1821; hvori det var erklæret at være den Brittiske Regierings Politik, ligesom det ogsaa er grundet i Folkeretten, at det tilkommer ethvert Folk selv at bedømme, hvorledes det bedst kan regieres og hvorledes dets Statsindretninger skulle være beskafne, undtagen i det Tilfælde, at det angik andre Landes Selvedligeholdelse og Selvforsvar. Hs. Majestæts Regiering erklærer nu uden at betænkning, at denne Qvæstion er, hvad Spanien angaaer, reen Spansk og ikke blandet med andres Jnterresse. Spaniens Statsforfatning var virkelig, imedens Krigen rasede i dette Land, bleven erkiendet af Storbrittannien. Lad denne Statsforfatning endog være feilfuld og trænge til Forbedring, som vel kan være Tilfældet, naar man betragter de Omstændigheder, under hvilke den blev indført, saa havde denne Forbedring staaet i den legitime og erkiendte Souverains Magt, da han antog den. Havde Souverainen dengang forbedret den, saa vilde Landet have takket ham fordenne Modification og Folket have modtaget den med Jubel. Han (Ministeren) maatte derfore bekiende, at en Jndblandelses Ret ikke med Billighed (Honestly) kan i dette Tilfælde anvendes paa Spanien. Men dette er endnu ikke alt. Fremgangsmaaden mod Spanien er høist vigtig med Hensyn til den Fare, som andre bestaaende Regjeringer maae befrygte ved Udvidelsen af denne Grundsætning; da Spanierne have aldeles ikke bestræbt sig for at indføre i andre Lande de Forandringer, som have fundet Sted hos dem, og have udtrykkelig tilbudet sig enhver Frasigelse desangaaende, som man kunde forlange. Ogsaa maatte han tilstaae, at hvilkesomhelst Jndvendinger der maae kunne giøres mod den Spanske Constitution, og hvilke Mangler den endog maae have; thi den har vistnok nogle, at dog de Personer, som have ledet Tingenes Gang i Spanien. have langt mindre plettet sig med Blod, Forbrydelser og Voldsomheder, og som han ogsaa haaber vil blive Tilfældet i Fremtiden, end det maaskee har været Tilfældet ved nogen Revolution, som har forhen existeret. Men nu opstaaer det Spørgsmaal, ved den Fare, som det kunde have for hele Europa at giøre Forsøg paa at styrte den Spanske Stalsforfatning med Vaabenmagt, hvorledes der da skal handles med Viisdom med Hensyn til dette Land (England) i nærværende Øieblik og for Fremtiden, Vor Viisdom vil da bestaae i at indskrænke os til en Stilling, hvori vi uden i mindste Maade at afvige fra vor store Grundsætning, kunne standse den nærmende Fare og hindre den fra at udbrede sig til dette Kongerige. Forresten sagde han, holdt han det for upassende ved denne Sag at føre et stærkere Sprog end Nødvendigheden udkræver. Dog maatte han sige, uagtet alle de truende Omstændigheder, at Krigen er dog ikke aldeles uundgaaelig; vel vilde han ikke nægte, at Tegnene til dens Udbrud jo ere stærke, men det vilde være upassende at føre et Sprog, som kun vilde forbindre Opnaaelsen af det forønskede Formaal. Han tog herved Hensyn paa Hs. Majestæts Ord: at Han vilde tilbyde sin gode Tieneste for at formilde Forbittrelsen imellem den Franske og Spanske Regiering; dog skulde det giøre ham ondt, om nogen vilde optage disse Ord i den Forstand, som derved var sagt noget til Spaniens Fornærmelse. Der var vel fra begge Sider givet Anledning til en saadan Forbittrelse ved de militaire Operationer, som saalænge have været førte paa Spaniens Grændse; men dog var der ikke med disse Ord meent i mindste Maade noget fiendtligt mod Spanien; og han troede forresten at have udtalt sig tydeligt nok om det Upassende og Uretfærdige i denne Krig. Endvidere maatte han tilstaae, at han med Bekymring betragtede Følgerne af denne Krig ikke allene for Spanien; men ogsaa for Frankerige og ved Frankerige for heele Europa (Nu raabte hele Huset Hør, Hør!) Saameget han end frygtede for Krigen, saavidt den angaaer Spanien, saa tilstod han dog oprigtig, at han endnu langt meere frygter for den, naar han tænker paa de muelige tilkommende Følger, af den med Hensyn til Frankerige (Hør, Hør!) Naar han betragtede denne Gienstand i Almindelighed, saa var han overbeviist om, at der ikke gives nogen Jndvaaner i dette Kongerige, som ikke under de Omstændigheder under hvilke vi befinde os maae føle, at Neutralitet bør være vort Lands Politik (Hør Hør!) Dog vil jeg hermed (sagde han ingenlunde stemme den Meening, at dette Land i Tilfælde af en truende Fare og en paatrængende Nødvendighed, ikke skulde være istand til selv at begynde en Krig (Hor! Hør!) Krig vil ikke ubetinget undergrave den offentlige Kredit, og skulde den blive aldeeles nødvendig, saa kan jeg forsikkre Deres Herligheder om, at dette Land er istand til at føre den, hvorfor ogsaa det kun ved denne Leilighed kan være Englands Politik at lagtage en streng Neutralitet saavidt paa den ene Side Landets Ære og Sikkerhed og paa den anden Side vore Forpligtelser med vore Allierede kunne tillade det. Men det er endnu for tidligt at indlade sig paa saa vigtige Spørgsmaal, da Underhandlinger endnu føres fra vor Side for at fierne det omtalte Onde, og den Kongelige Regiering endnu ikke vil betragte Døren til Udsyning imellem Frankerige og Spanien for tillukket, hvorfor jeg ikke kan ansee det passende til Landets Politik og Fordeel, at Regieringen skulde følge den foreslagne Fremgangsmaade (nemlig at udelade sig paa en haardere Maade) og derved sætte sig i en Stilling, hvorved ethvert Haab til Udsoning maatte forsvinde, og det maatte gjøres umueligt for den længere at opfylde den Pligt at bevirke denne Udsoning (Hør!) – J Underhuset androg Hr. Childe den 4de Febr. paa Takaddressen; hans Tale indeholdt omtrent de samme Betragtninger, som Grev Liverpools, blot tilføiede han, at han glædede sig over at Hs. Majestæt havde yttret det Haab, at en Krig ikke vil udbryde i Østen; hvilket bedst kan skee, naar man udbreder over Grækerne Velsignelsen af en fornuftig Friehed uden altformeget at formeere den Stats Magt, hvis Jndflydelse i Europa er allerede for stor. - Hr. Brougham af Oppositionen holdt derpaa en Tale, hvori han med den største Varme dadlede de Allierede Magters Forhold med Hensyn til Spanien, og derimod holdt en glimrende Lovtale over dette Lands Statsforandring; og han androg paa, at det maatte koste hvad det vilde, saa maatte man forsvare Kronens Ære og Værdighed, Brittanniens Uafhængighed og alle dannede Nationers kostbareste og helligste Grundsætninger. Denne Tale blev modtaget med et tordnende og uhørt biefald. Sir Francis Burdett erklærede, at den var det meest fuldendte Mesterværk han nogensinde havde hørt, og han glædede sig over, at han nu første Gang i sit Liv kunde ubetinget stemme for Takaddressen. Statssecretairen Hr. Pael svarede herpaa i samme Aand, som Greven af Liverpool i Overhuuset og yttrede de samme Grundsætninger, blot tilføiede han, at det var Englands Pligt at raade Spanien til selv at foretage nogen Forandring i sin Statsforfatning. Sir Tomas Mackinosch sagde: at det Franske Ministeriums Udeladelser indeholdt et Angreb paa Kongen af Englands Ret til Thronen og Revolutionen af 1688; ogsaa betragtede han med Skielven, at et heldigt Resultat af de Franske Vaaben kunde tilveiebringe en Fornyelse af Familie Pacten imellem de Bourbonske Familier i Spanien og Frankerige. – Man bemærker forresten, at Underhuuset ikke er blevet talrigt besøgt ved disse vigtige Forhandlinger og det store Spanske Anliggende; da Oppositionens Medlemmer ere i Grunden enige med Ministeriet og ingen Lyst føle til at sige det imod. – Naar man læser disse vigtig Forhandlinger og Udcladelser med Opmærksom de og Eftertanke igiennem, saa synes man at ledes til det Resultat: at en Krig imellem England og Frankerige staaer for Døren; men at der ere endnu hemmelige Underhandlinger i Værk hvorved man søger at forebygge den. Bladet Sun siger herom: at de hyppige Sammenkomster imellem Hr. Canning og den Spanske Ambassadeur i London, have givet Anledning til det Rygte, at Spanierne ville modificere deres Forfatning, og at disse Modificationer skulle blive meddeelte til den Franske Regiering, og dersom denne da ikke holder disse for tilstrækkelige, saa vil England giøre fælleds Sag med Spanien. Forslaget hertil skal Lord Sommerset have overbragt til Madrid, Bladet Coureren vil vel nu vide, at hans Mission skal være mislykkedes, da hans Forslag ikke ere blevne antagne af den Spanske Regiering: men dette nægtes derimod af Bladet Times, som siger: at hans Depescher ere blevne anholdte paa Grændserne. Ogsaa løde de sidste private Efterretninger fra Madrid, som man havde faaet i London paa, at der var tilveiebragt en Nærmelse imellem de Modererte og de Communeros og at der blev underhandlet og følgende Betingelser, 1) at afskedige det nærværende Ministerium; 2) at oprette et andet, som er sammensat af de Modererte og de Communeros; 3) at det nye Ministerium skal strax aabne en Regotiation med England om visse Concessioner for at vedligeholde Freden og saaledes om en Modisication i Constitutionen. J Paris havde man ligesaadanne Rygter; ogsaa stemme de overeens med den Engelske Ministers Hr. Peels Yitringer. J Landaburg Klub den skulle ogsaa Ministerne være blevne heftig angrebne (Naar mon Spanien engang skal faae et Ministerium, som det kan blie fornøiet med.) Disse Rygter hvad enten de ere grundede eller ikke have imidlertid virket gunstigt saavel paa de Franske som de Engelske Fonds (Man kan ikke ønske noget inderligere end at disse Rygter maae stadfæste sig og at der kan aabnes en Udvei for Freden; men det er ogsaa meere at ønske end at haabe; man er allerede gaaet saa vidt, at det er vanskeligt at gaae igien tilbage.)¬