Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-03-01
Blandinger. J Dannevirke, læses følgende biographiske Skitze (af tydske Kilder). Henrik Steffens, udmærket som Philosoph, Naturforsker og Digter, fuld af Livlighed og Aandsrigdom, lige dygtig i de forskjelligste Arbeidsfag og udrustet med en overordentlig Fremstillingsevne, der altid forblev sig liig, var født i Stavanger i Norge den 2 Mai 1773, hvorhen hans Fader, Distriktslæge i Odsherred, var bleven sendt for at lede Opførelsen af et Sygehuus. Med Faderen kom Steffens 1779 tilbage til Helsingøer, hvor han besøgte Latinskolen, 1785 til Roeskilde og 1787 til Kjøbenhavn. Her overgaves han til to uduelige Huuslærere og blev tidlig overladt til sig selv. Paa Grund af hans stille Religiøsitet og Talegave bestemt til Theologien, blev han dog greben af den af Busson vakte Begeistring for Naturens Studium, som heller aldrig forlod ham. Paa Universitetet i Kjøbenhavn, hvor han indfandt sig 1790, kom han i Forbindelse med betydelige Mænd, som fremmede hans Studeringer og gjorde hans Stilling behagelig. Efterat han 1794 havde ladet sig prøve af Selskabet for Naturforskningen, fik han et Stipendium af 150 Rd. til en Reise til Norge. Han tilbragte Sommeren, 1794 i Bergen; i Efteraaret leed han paa en Reise til Tydskland Skibbrud i Elbens Munding og frelste Jntet, uden Livet. Høist eventyrligt tilbragte han Vinteren 179495 i Hamborg, vendte derpaa tilbage til Kjøbenhavn og begav sig 1796 til Kiel. Her forandrede sig hans Stilling; Hensler og Fabricius antoge sig ham paa det kjærligste. Jfølge deres Raad holdt han Forelæsninger over Naturhistorien; tillige gav han Privat underviisning. Han følte imidlertid Trang til en spekulativ Begrundelse for Naturvidenskaben. Spinoza havde gjort ham uenig med ham selv, dog fandt han, hvad han søgte, i Jena, hvorhen han gik, understøttet af Grev Schimmelmann. Schellings Skrifter og personlige Omgang forsynede ham med sig selv; hiin udkaarede ham 18000 til Recensent af sine naturphilosophiske Skrifter, og saaledes blev han en af de meest begeistrede og selvstændige Tilhængere af den til hiin Tid fremblomstrende Naturphilosophi. Efterat han i Jena allerede var bleven Doctor og Adjunkt ved det philosophiske Fakultet, gik han over Berlin til Freiburg, hvor Werner blev hans Lærer og Ven. Her skrev han sine Bidrag til Naturhistorien om Jordens Jndre" (1801), som han senere udførte vidtløftigere i sin Haandbog over Oryktognoste" (3 Rd., 181119). Vendt tilbage til Danmark (1802), opvakte han ved sine Forelæsninger i Kjøbenhavn rigtignok stor Deeltagelse; men da nogle betydelige Personer bleve hans Modstandere og hans Virksomhed derved lammedes, fulgte han 1804 en Kaldelse til et Professor-Embede i Halle. Her gjorde Slaget ved Jena en Ende paa hans Virksomhed. Før Krigens Udbrud (1806) havde han udgivet sine, ved den der fremsatte Qvadruplicitetslære, mærkværdige, Grundtræk af den philosophiske Naturvidenskab. Aarene. 1807-9 tilbragte Steffens hos Venner i Holsteen, Hamborg og Lybek og vendte da tilbage til Halle, hvor han ikke uden Fare for sin egen Person tog Deel i de preussiske og hessiske Patrioters hemmelige Forhandlinger mod Napoleons Overmagt. J Aaret 1811 kom han til Breslau. Her istemte han nu, da Befrielsestiden gryede, med levende Jver, i Ord og Gierning, i Folkets Begeistring; med Flammeord enthusiasmerede han Studenterne, traadte selv i de Frivilliges Rækker og kæmpede indtil Paris's Jndtagelse, hvorpaa han fik sin Afsked og Jernkorset. Han vendte derpaa tilbage til sit alademiske Kald i Breslau, hvor han vedblev at være Professor i Physiken og den philosophiske Naturlære, indtil han 1831 blev kaldet til Universitetet i Berlin. - Blidt og roligt forlod Henrik Steffens denne Verden den 13 Febr. 1845 om Aftenen Kl. 7, i sin Alderdoms hyggelige Hjem, sit andet Fædrelands stolteste og aandfuldeste By Berlin, i sit ikke fuldendte 72 Aar. Hans Død var et Smertens Budskab for den hele Stad og lyder med de samme Følelser gjennem alle Tydsklands dannede Klasser. Om Morgenen den 18 Febr. Kl. 8 1/2 - skriver Berl. Nachrichten - fandt den afdøde Geheime-Regjeringsraad og Professor Dr. Henrik Steffens høitidelige Begravelse Sted. Den tidlige Time og det til samme Tid herskende heftige, skrækkelige Sneefog kunde ikke hindre den Afsjæledes Foresatte, hans talrige Tilhængere, Venner, Embedsbrødre og Disciple fra at give ham det sidste Kjærlighedsbeviis. Ordenspuden, hvorpaa det i den store Krig 1813-15 erhvervede Jernkors laae, blev baaret foran Liigvognen, hvortil en uoverskuelig Vogn række nu sluttede sig. samme befandt sig ogsaa Hs. Maj. Kongens og de kongelige Prindsers Vogne, Studenterne, henved 300, fulgte samtlige tilfods.""Den Ansøgning, - siger Viborg A. - som for nogen Tid siden indsendtes her fra Viborg om at beholde Tugt- og Forbedringshuset hersteds, havde ikke foranlediget Cancelliet til at andrage paa nogen Forandring i den ved kgl. Resolution af 25 Juni 1842 tagne Bestemmelse, saameget mindre - hedder det i en Cancelliets Forestilling i denne Sag tilføiet Note - som det Tab, der befrygtes for Byen, kun vil blive ubetydeligt, da den nuværende Straffeanstalt efter allerhøistbemeldte Resolution for Fremtiden skal optage samtlige Qvinde fanger for Nørrejylland, hvorhos det vistnok vilde være lidet hensigtsmæssigt at samle den hele Masse af større Forbrydere i Jylland i en By som Viborg. At Horsens blandt Andet ogsaa med Hensyn til Fangernes Transport har et væsentligt Fortrin for Viborg, er indlysende. J al Fald maatte det ansees for hensigtsmæssigst, at Tugthuset, forudsat at ikke de nærmere lokale Undersøgelser og Overveielser, som endnu skulle finde Sted, maatte lede til et modsat Resultat, opføres i Horsens, og med Hensyn til Forbedringshuset er den allerhøieste Resolution mindre afgjørende."