Aarhuus Stifts-Tidende, 1837-05-29
Et Factum er i denne Tid kommen til vor Kundskab, hvorpaa vi have troet at burde henlede den offentlige Opmærksomhed. Det bestaaer nemlig deri, at der fra Universitetsdirectionen ikke til Finantserne er bleven indbetalt Gebyhr for nogen igjennem fornævnte Direction udfærdiget Bestalling ligefra Aaret 1812 til Dato. Efter den for et Par Aar siden ved Døden afgangne Kasserer under Universitetsdirectionen er der nemlig forefundet en stor Mængde Bestallinger for dette lange Tidsløb, der ikke ere indløste af Vedkommende og hvorfor Betalingen, saavidt vides, aldrig er bleven dem affordret. En stor Deel af disse Bestallinger har man seet sig i den Nødvendighed at maatte cassere, uden at erholde nogen Betaling for samme, da de Vedkommende deels ere døde, deels ere indtraadte i andre Embedstillinger, saa at man ikke passende kunde nu affordre dem Gebyhr for en Bestalling, som de ikke længer afbenytte. For den øvrige Deel af de saaledes uløste Bestallinger søger man nu at indkræve Betalingen hos vedkommende Embedsmænd, og det skal saaledes være indtruffet at en Embedsmand har paa eengang maattet indløse fire forskjellige Bestallinger, som i hiint lange Tidsløb ere udfærdigede for ham i forskjellige Egenskaber, saa at han nu har paa eengang en Udgift af flere hundrede Rigsdaler, som vilde været erlagt i mindre Summer, naar Betalingen var bleven ham affordret til rette Tid. Hvor stor den Sum er, som Finantserne saaledes i det Hele have tilgode for endnu siden 1812 uindløste Bestallinger under Universitetsdirectionen, er os vel ikke nøiagtigt bekjendt, ligesom vi ikke kunne angive Tallet paa disse Bestallinger, eller paa dem, som man har seet sig nødsaget til at cassere, men vil have Grund til at ansee hiint Bestallingsgebyhr. for ikke ubetydeligt. Hvad vi derimod vide, det er, at foruden disse hidtil uindløste Bestallinger, er deraf den afdøde Kasserer hævet Gebyhr for 147 Bestallinger fra Aaret 1812 til 1835, begge inclusive, hvilket Gebyhr heller ikke er blevet indbetalt til Finantserne, og er der saaledes f. Ex. allene i Aaret 1814 løst 14 Bestallinger, for hvilke Gebyhret ikke er indbetalt. Skjøndt det vistnok er Universitetsdirectionen, hvem det nærmest maa lægges til Last, at den ikke har vaaget over, at dens Kasserer i behørig Tid har indkrævet Gebyhret for samtlige de igjennem Directionen udfærdigede Bestallinger og til Finantserne indbetalt Gebyhret for de løste Bestallinger, samt me Qvittering derfra legitimeret dette for Directionen eller i alt Fald oplyst, hvorfor Jndløsningen og Jnd betalingen endnu ikke var skeet, er det dog paa de anden Side paafaldende, at Finantsbestyrelsen ikke er bleven opmærksom paa, at der igjennem en Række af Aar intet Bestallingsgebyhr blev indbetalt fra Universitetsdirectionen, saaledes som fra de øvrige Collegier og Departementer. Naar der f. Ex. i Aaret 1814 er af Kassereren modtagen Betaling for 18 Bestallinger alene for Overlærere og Adjuncter ved de lærde Skoler, og i de efterfølgende Aar for et tilsvarende Antal af samme Klasse af Embedsmænd, saa synes det, ved Hyppigheden af disse Befordringer, ikke let at kunne være undgaaet de Finantsdeputeredes Opmærksomhed, at Statskassen herfor havde Krav paa et Gebyhr, som forgiæves søgtes i Regnskaberne. Vi vide vel ikke, hvo der gjennemgaaer disse Finants Regnskaber, og hvem det paaligger at vaage over, at ingen Jndtægter deraf udelades, som tilkomme Finantserne, men vi kunne dog ikke tvivle paa, at der maa være En af de Finantsdeputerede, som har det nærmeste Tilsyn hermed, og hans Opmærksomhed burde det da neppe være undgaaet, at Finantserne i over 20 Aar aldeles savnede Gebyhret for Bestallinger fra et enkelt Regjeringsdepartement, et Gebyhr, der nepp kan være et aldeles Jntet, da allene Gebyhret for de indløste Bestallinger, hvormed Kassereren under Universitetsdirectionen indesad i en Række af Aar, opløber til henved to tusinde Rigsdaler. (Khvnsp.)