Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-05-11
Efter Jndsendt.) Det er overflødigt at bevise Aarsagen til de Danske Courantsedlers Nedsættelse i Værdie, da samme er en naturlig Følge af Krigen; men at denne tillige er Aarsagen, hvorfor Vexelobligationer have været benyttede i saa betydelig Mængde og af saamange Mennesker i forskjellige borgerlige Stillinger, kan maaskee følgende bevise: 1 Den pludselige Maade, paa hvilken Krigen, blev paafort Dannemark, gjorde det umueligt for dets Undersaatter at redde de Eiendomme, som bleve os berøvede af Fienden, inden Krigen blev os bekiendt. Privanmænds Tab blev derved større og mindre, men Mange kom saaledes ud af deres Virksomhed, og saae sig paa den uskyldigste Maade næsten ruinerede. Fra ult. September 1807 til Aarets Ende 1809 laae Handel og Vandel aldeles som i Dvale i begge Rigerne. Den rige Mand kunde bedst udholde saadan Beleiring, og var han Handelsmand tillige, saa havde han rimeligviis betydelige Varebeholdninger. Han beklagede sig vel over, at der laae i disse en anseelig Capital, som han nu maatte ansee død; men medens han ængstede sig herover, var samme Capital mere levende, end han selv kunde indsee; thi den voxte i Værdie, medens Formuen mere og meere formindskedes hos hans Medborgere, medens Arbeidsclassen gik forkesløs, medens Elendighed anmeldte sin Komme blandt de Fattige, og medens Mangel maaskee fremskyndte for tidlig Døden hos den arbeidsføre Mand, der saaledes maatte efterlade Kone og Børn til den Omsorg, offentlige Foranstaltninger kunde give dem. - Naar al Handel og Skibsfart ligger stille, maa det ufeilbarlig have stærk. Jndflydelse paa alle andre Stænder; kun Bonden kan stole paa sin Gaard, og, naar han bruger den flittig, kan han blive i Velstand, medens Embedsmand og Borger have for tarveligt Udkomme. - J denne hele Tid skulde dog hver Huusfader sørge for sig og sine for det Fornødne til daglig Underholdning; men hvor skulde han faae det fra, naar han ikke kunde tage af sin egen Formue, naar han intet kunde fortjene, fordi intet kunde foretages, Maatte han ikke først opbyde til Pantsættelse, hvad han havde baade af løse og faste Ting, forrente den laante Capital, medens han daglig fortærede den, og saaledes see sin visse Undergang imøde? – Den retskafne Mand, som havde erhvervet sig sine Medborgeres Agtelse, fordi han var ærlig og ordholdende med Betaling i rette Tid, maatte benytte sin Credit og optage paa Vexelobligationer, for dermed at betale de Afgivter, som det Offentlige fordrede, for at underholde sin Familie med den Anstandighed, hans borgerlige Stilling udkrævede, og for at betale en og anden paatrængende Creditor, der maaskee med Strænghed fordrede sit Tilgodehavende paa en for en ære kjer Mand krænkende Maade. - Embedsmanden, hvis bestemte Gage ikke kunde være tilstrækkelig, og den især, hvis Embedsindkomst for det meste bestod i accidentielle Jndtægter, savnede nu, endog hvad han tilforn fik, fordi Gavmildhed formindskedes hos Yderen, ligesom dennes occonomiske Forfatning blev slettere. Hvilke Udveie skulde nu slige Embedsmænd finde, for at afværge den Nød, som trykkede dem, og for at tilveiebringe det høist Fornødne for en talrig Familie, At gjøre Laan paa Vexelobligationer var den eneste Maade, hvorpaa Forlegenheden bedst kunde skjules. Rentenisten, der havde Tillid til en saadan Mands Vederheftighed, laante gjerne, naar han saae sig sikker; men den mindre Formuende kunde intet vente laant mod sin Vexelobligation, uden tillige at stille Caution, og derfor maatte han benytte en og anden af sine Venner som Cautionist og Selvskyldner. - Disse vare da de fornemste Aarsager, hvorfor Vexelobligationer bleve udstedte indtil Begyndelsen af Aaret 1810. Nu begyndte Handel og Skibsfart ligesom at drage Aande; men i Norge, og i Særdeleshed paa Østlandet, havde man Producter til Afskibning, der vare begierlige paa nogle Markedssteder. J Trondhjems Stift begyndte man ogsaa med Afskibninger; kun Bergen, hvis Udskibnings Producter, ikke kunde udføres, maatte blandt Norges Byer heri staae tilbage. Jkke desmindre havde man der Handels aand nok, for at benytte Anledningen til Speculationer, og kunde man ikke udføre fra Stedet den begierlig søgte Handelsartikel, benyttede dog Skibseiere Fragtfarten, og andre Handelsmænd gjorde Prøver med Udskibning af tilladelige Udførselsartikler. Dette var ogsaa Tilfældet fra Dannemark, hvor Handelsmænd, deels for egen Regning og deels i Fragtfarten anvendte deres Skide paa den Maade, som nogenledes kunde ansees sikker. Saaledes var nu i begge Rigerne noget Liv i Handelen og Skibsfarten, skjøndt med megen Jndskrænkning. For nu at iværksætte hvad Nødvendighed fordrede, til om mueligt at erhverve Levebrød, maatte Skibsrederne, saavel som mange andre Kjøbmænd, der ikke med egne Penge kunde sætte sig i Virksomhed, gjøre Pengelaan. Rente nisten og de flere Rige, som ansaae det farligt at vove deres Penge paa Havet, mellem Landets Fiender, maatte ventelig ansee det for en Lykke, at andre trængte til dem, hvorved deres Capitaler kunde blive entebærende. Saaledes seer man, hvorledes det ene Menneske maae trænge til det andet, og at den duelige arbeidsomme Mand kan sætte den Riges Penge i Circulation, naar han ikke selv tør vove det, og at denne gjenstbige Forlegenhed kan bevirke Gavn og Nytte saavel for Staten, som for dem selv. Fortsættes.)