Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1826-01-13
Rusland. En sørgelig Begivenhed - meldes fra Petersburg, under 27 Decbr. - har i Gaar, i nogle Timer, forstyrret de Følelser af Haab og Glæde, hvormed denne Hovedstad saae Keiser Nicolaus modtage Kronen. Alle Gardens Regimenter skulde om Morgenen tidlig sværge den nye Souverain Troskabs=Eeden. Kl. 11 1/2 blev det ogsaa meldt paa Palaiet, at denne Eed var bleven aflagt af Hest gardens og Chevaliergardens Regimenter, af de tree gamle Fodgarde-Regimenter, saavelsom af de Pavlowskiske Regimenter, Gardejægerne, de finlandske Jægere og Sapeur Bataillonen. Efterretningen om de andre Regimenter udeblev endnu, men Man tilskreev denne Forsinkelse deres Kaserners lange Frastand. Henimod Kl. 1 blev Man underrettet om, at et Antal Bevæbnede, som Man ansaae for en 3 til 400 Mand, var, med vaiende Faner, gaaet udaf Moskov=Regimentets Kaserner, og marscherede til Senats=Pladsen, idet de udraabte Storfyrst Constantin til Keiser. Folket begyndte at stimle sammen paa den ne Plads og Palæ=Pladsen. Keiseren gik allene og uden noget følge midt ind blandt Folket, som gav ham gjentagne Bevidnelser paa Kjærlighed og Ærefrygt, og hilste ham med idelige Tilraab. Jmidlertid vedblev Opstanden, af Moskov=Regimentets to Kompagnier, der havde dannet sig, udenfor Senatets Palai, i Bataillon Quarre, under Anførsel af 7 til 8 subalterne Officerer, med hvilke nogle civilklædte Mennesker, hvis Tilstædeværelse forraadede deres Hensigt, havde forenet sig. Folk af den laveste Klasse omgave dem, og raabte Hurra. Da Tilstædeværelsen af en tro Militair=Magt blev aldeles fornøden, lod Keiseren en Bataillon af Regimentet Preobrajensky komme, satte sig i Spidsen deraf, og nærmede sig det Sted, hvor Oprørerne vare forsamlede, dog med det Forsæt, ikke at bruge Magten, førend alle Overtalelses=Midler havde været forgiæves forsøgte. Nu gik Petersburgs Militair Gouvernør, Grev Miloradowitsch, frem til Oprørerne. Han gjorde sig Haab om, at hans Røst vilde formaae dem til at vende tilbage til deres Pligt, da et Menneske, klædt i Frakke, nedskjød ham med et Pistolskud, afsyret lige paa Livet af ham. Denne brave General er allerede død af Saaret. En saadan Misgierning forandrede ikke Keiserens Fatning. Hans Fasthed paa den ene, og hans Mildhed paa den anden Side afmalede sig i de Freds i Jord, han idelig lod overbringe Rebellerne, uden dog nogen finde at underhandle med disse, eller skjule for dem, at paa deres øieblikkelige Underkastelse i alle Tilfælde vilde følge exemplarisk Straf for Revoltens Ophavsmænd. Jmedens dette foregik, vare, efter Keiserens Ordre, de Finlandske Jægere, som havde Vagt paa Slottet, blevne forstærkede med en Bataillon Sapeurer, ligesom og efter hans Befaling Hestgarden, Chevaliergarden, Regimentet Pavlovst og den første Brigade af Garde=Artilleriet vare ankomne paa Stedet, hvor Hs. Majestæt befandt sig. Disse Tropper bønfaldt ham om Tilladelse til i et Øieblik at maatte gjøre Ende paa Rebellerne, som imidlertid vare forstærkede med nogle Soldater af Livgrenadererne, og af Garde=Mariner ne. Storfyrst Michael ankom i dette Øieblik til Petersburg, og da han erfarede, at et af hans Divisions=Regimenter, nemlig det Moskovske, gjorde sig skyldig i Op e rør, ilede han til Kasernen, hvor han, uden at lade løse et Skud, fik de 6 Kompagnier af dette Regiment - som, uden at have villet aflægge Eeden, dog vægrede sig, for at følge Exemplet af dem, der saaes paa Senatspladsen, til at sværge Keiser Nicolaus Lydighed og Troskab. Men ikke nok dermed, han satte sig endog i Spidsen af i disse sex Kompagnier, og førte dem til sin ophøiede Broder. Dog var det ikke førend henimod Mørkningen, efterat Opfordringens Røst forgiæves havde været brugt, ja endog efterat Stemmen af Petersburgs Metropolit var bleven miskjendt, at Keiseren omsider besluttede at bruge Magten. Kanonerne bleve rettede, nogle Skud af syrede paa Rebellerne, og Pladsen i et Øieblik gjor ryddelig. Kavalleriet huggede ind paa de svage Levninger af de flygtende Oprørere, og forfulgte dem i alle Retnini ger. Patrouiller gik igjennem Gaderne. Kl. 6 var af ti denne hele Skare ikke sex Mennesker samlede. Oprørerne kastede deres Vaaben fra sig og overgave sig paa Naade og Unaade. Om Aftenen Kl. 10 vare over 500 af disse Elendige, og selv de meest skyldige Officerer, tagne af Patrouillerne. De ere indtil videre førte til Peters, burgs Citadel. Fra Kl. 6 af var Keiseren vendt tilbagetil Slottet, hvor et høitideligt Te Deum blev afsjunget forat festligholde hans Tronbestigelse. Den offentlige Rolighed blev ikke videre forstyrret. Keiseren viste bestandig ved denne hele Tildragelse den urokkeligste Koldblodighed og en Ærefrygt bydende Rolighed og Høimodighed, om tildrog, ham baade Troppernes og de ældste Generalers Beundring. Oprørerne have iøvrigt for det Meste kun fundet Understøttelse af drukne Soldater og Mennesker af den laveste Folkeklasse. Mange af de Opsætsige ere alt vendte tilbage til deres Kaserner og vise den oprigtigste Anger over deres Forseelse. De Regimenter, som Natten igjennem havde bivouaqueret omkring Slottet, ere atter indlagte i Kasernerne. Keiseren holdt i Morges Revue over dem, og da han erfarede, at Gardemarinernes Bataillon bittert angrede sin Opførsel, hvortil den erklærede, at være bleven forledt ved underfundige Ophidsninger, samt at den havde aflagt Eeden i Overværelse af Storfyrst Michael, saa tillod Allerhøistsamme, at denne Bataillon atter maatte fremstille sig for ham, tilgav den ædelmodigen, og lod den atter tilstille den i Gaar fratagne Fane. -