JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
(Jndsendt.) Det er efter et Kongl. Rescript af 6te November 1739 befalet, at enhver Kirke i Dannemark skal aarligen give et vist Bidrag til Helsingøers Hospital. Denne Sum bliver hvert Aar affordret, og betalt af vedkommende Fattigcommuner. Nu er det besynderlige Tilfælde indtruffet, at i Aarene 1813 til 1816, begge inclusive, er Afgiften betalt i Navneværdie, og Betalingen er uden Modsigelse modtaget af Vedkommende. Nu, i Aaret 1821, gjør man Fordring paa, at da det, som i ovennævnte Aar er betalt i Navneværdie, skulde være betalt i Sølv, – saa skulle nu vedkommende Fattigcommuner udrede, hvad der mangler efter hine Aars Cours. Denne Fordring har sat de fleste Communer i den største Forundring og Forlegenhed; thi da de fleste Fattig-Casser kun ere i Besiddelse af smaa Summer, 20 a 30 Rbdlr., hvilke ei tør angribes uden ved indtræffende Leiligheder, hvor en Fattig behøver en pludselig Hjælp, saa maa hiin ei ubetydelige Sum reparteres. Det er i denne Anledning, at man fremsætter følgende Spørgsmaal og bemærkninger: 1) Dersom hiin Afgift skal betales i Sølv, hvorfor har man i hine mange Aar modtaget den i Navneværdie, 2) Den Gang var det let at udrede efter hiin Cours 375, men nu - da Coursen er 250. Den Gang var Landmandens Tilstand saare heldig, nu er den elendig. 3) Mon ikke et saadant overordentligt Paalæg i vore trykkende Tider særdeles skader de offentlige Anliggender, De Klager ere ikke faa, at hvad der til de offentlige Jndretninger aarligen affordres, stundom synes at være større, end at det, uden følelig Savn for Yderne, kunne præsteres, og nu kommer denne overordentlige Afgift. 4) Mon det ikke kan skee, at ganske Uvedkommende maa betale, de nemlig, som have faaet Landeiendomme efter 1816. 5) Kan denne Fordring gjøres med Rette, Naar en Enkelt havde en saadan Afgift at præstere, og hans Creditor hvert Aar havde modtaget uden Vægring, hvad der blev ham tilbudet, anseet det for rigtig Præstation, og givet sin Qvittering; mon Debitor, da behøvede, uden videre Dom, at betale mere, naar hans Creditor faldt paa at sige: Jeg har forregnet mig: for 10 Aar siden skulde jeg have ti Gange saa meget, som jeg har faaet? 6) Dersom Feilen ligger hos en Regnskabsfører, bør da ikke han eller hans Cautionist indestaae for Feilen?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Dersom en Lovkyndig kunde give nogen særdeles Oplysning til Fordeel for Yderne, da vilde han meget forbinde sig mangen fattig Fattigcommune.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Jndenlandske Efterretninger. J Søndags have to engelske Skibe, kommende fra Riga, der i adskillige Dage krydsede frem- og tilbage, ladet sig indise fra Jsbredden til Rødepæl, en Strækning af omtrent 1/2 Miil. Vel har Bekostningen været 1300 Rbdlr., men de ere derved ogsaa undgaaede at omkomme af Hunger og Kulde, dersom de vare vedblevne længere at drive for Jsen og ikke i Tide havde søgt en sikker Havn. Ogsaa to danske Skibe have for nogle Dage siden ladet sig indise her i Havnen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Mariboe, d. 8 Jan. Sydostvinden, der i lang Tid har staaet som nagelfast med en streng og vedholdende Frost, endog til 12 Grader under Frysepunktet, gav os endelig iforgaars og igaar, efter Maaneskiftet, Tøeveir med vedholdende Sneefog og siden Rusk. - Den 4de Jan. d. A. faaes fra Alboe et Fartøi drive med Jsen over under Langeland, (efter senere Rygte skal det være kommen tilbage til Ventholm den 6te, hvor Folkene, 2 Mand og et Fruentimmer, gik fra Fartøiet paa Jsstykker, om Morgenen den 6te var Fartøiet dreven bort. Folkene saavelsom Fartøiet hørte hjemme paa Feise. J sidstafvigte Kirkeaar 1820 ere i Lollands-Falsters Stift copulerede 673 Par. Fødte af Mandkjøn 1059, af Qvindekjøn 996, og 137 Uægte, ialt 2191. Døde af Mandkjøn 637, af Qvindekjøn 614, ialt 1251, altsaa 940 flere fødte end døde. Af de Fødte vare 21 Par Tvillinger og to fødte Trillinger. Af de Døde var 456 under 10 Aar. Høi Alder have opnaaet: 183 fra 70 til 80 Aar, 61 fra 80 til 90 og 6 fra 90 til 100 Aar. Af Selvmordere gaves 6, og et Mord er begaaet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Nyborg, d. 10 Januar. Den vedholdende Østenvind har drevet saa megen Jis sammen paa den fyenske Kyst, at det er umuligt at trænge derigjennem med Jisbaade, da den hverken kan briste eller bære. Derfor ligge begge Hamborger Po stene fra den 6te og 7de her endnu, uagtet de flere Forsøg, vore raske Søefolk have gjort paa at faae dem over. J Mandags Eftermiddag ankom 7 Jisbaade fra Korsøer under Knudshoved med Kjøbenhavns Pakke- og Brev-Post for i Søndags; de maatte arbeide i Jsen til Tirsdag Eftermiddag, inden de alle naaede Landet. En var saa uheldig at kantre i den sammenskruede Jis, dog fik Man Folk og Gods bjerget. Da vi have Tøe og Regn, er det at haabe, at disse Vanskeligheder snart ville ophøre. - Den 12 Januar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Posterne ere nu komne over.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
J Anledning af det i Skilderiets forrige Numer, efter Jversens Avis, Jndrykkede, om den saakaldte Sekt ved Kiertemindekanten, læses nu i Hempels Avis, af 8de d. M., blandt andet endnu følgende: "J Drigstrup Sogn bestaaer Sekten for Øieblikket af 54 Medlemmer under Forsæde af en Forstander (C. M.), men der hverves daglig. De samles Søn og Helligdage hos ham. Foruden dem fra Sognet komme mange fra Munkeboe, Hindsholm – især til Høitiderne - endog fra hiin Side Odense. Forsamlingerne begynde Kl. 4 og vedvare ofte til Kl. 12 om Natten, Mænd og Koner, Karle og Piger, tvertimod Forordningen af 13 Jan. 1741 §. 8. Deres Hververier overgaaer alle Grændser. Saaledes blev en Kone i Sognet for et halvt Aar siden saa forvirret og sindssyg, at Manden, da han kom efter, at denne fyenske Qvæker havde foresnakket hende endeel Vaas, lod Præsten kalde for at berolige hende. En Faders eneste Datter har paa denne Pharisæers Raad forladt sin Faders Huus og Tjeneste, for at gaae over til hans Lære, skjøndt Faderen en bekiendt for en skikkelig og redelig Mand. For omtrent et Aar siden blev en Kone anmodet om at gaae over til Sekten, men undskyldte sig med, at hun ei torde for hendes Mand. "Hvad vil du bryde dig derom, fik hun til Svar, vil du forspilde din evige Salighed for at føie ham; men hvad, om han jager mig paa Døren" "saa maa du komme til mig - sagde Skalken – jeg vil modtage dig." Denne Svovlstikkerpræst har fornylig ved et Barselgilde – han behager uopfordret at præke de en vaase efter Maaltidet ved Gilder – holdt en lang og vidtløftig Tale, hvori han formanede alle Tilstædeværende til at antage hans Meninger og lade sig indlemme i hans Selskab, under Trudseel af aandelig Død og evig Fordømmelse. Efterat have pustet en halv Times Tid, begyndte han paa ny og snakkede uophørlig næsten i to Klokketimer om denne Materie, anførende mangfoldige Sprog, til Beviis, men som nogle af Tilhørerne - al anvendt Møie uagtet – ei kunde finde i Bibelen. Hvad synes Læserne nu om denne Prøve, hvoraf flere kunne følge, Er det ikke beklageligt, naar Mænd, der staae paa et høiere Kundskabs Trin, og have helligere Pligter at varetage thi derfor antager Man Jndrykkelsens Forfatter – ville gaae i Ledtog med slige Galnino. s. v. ger
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
J Anledning af den i Skilderiets forrige Numer ommeldte Tak til Borgmesteren, i Aarhuus Avis, læses nu følgende, fra Borgemesteren, i samme Avis: "Ligesom jeg anseer det for min Pligt at handle i min Embedscirkel saaledes, at jeg mueligen kunde fortjene det Alme nes Tilfredshed, saaledes kan det ikke heller have været mig ukjert, i Stiftetidenden for dette Aar No. 1 at erfare enkelte Borgeres Tilfredshed. Men da jeg ikke deraf vil tilegne mig mere, end hvad jeg troer at kunne fortjene, saa være det mig tilgivet og tilladt at bemærke, Arbeids- og Forsørgelses-Anstaltens Tilværelse og Jndretning er forestaaet af Fattigcommissionen, hvori jeg er 3die Medlem, der uden de ældre og mere erfarne Embedsmænds Veiledning, Raad og Bistand, intet Nyt af saadan Beskaffenhed, enten havde kunnet eller vovet at foretage; at der iblandt Commissionens Medlemmer ere de som med betydelige Opofrelser have deeltaget i Udførelsen; at Stifts øvrighedens Beredvillighed og kraftige Bistand, var den, som gjorde Commissionen det mueligt at faae Jndretningen i Gang, og at den, som nyligen begyndt, ene vil kunne opnaae sit Formaal ved Stiftsøvrighedens, Commissionens og Borgernes enige Bestræbelser. - Aarhuus, d. 6te Jan. 1821. - Fleischer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
J afvigte Kirkeaar 1820 ere i Viborg, Stift copulerede 549 Par, fødte ægte Børn 965 Drenge og 895 Piger, tilsammen 1860 af begge Kjøn, og udenfor Ægteskab 163 af begge Kjøn dødfødte af begge Kjøn 62, døde af Mandkjøn 616, af Qvindekjøn 624, tilsammen af begge Kjøn 1240 2 have opnaaet en Alder af over 90 Aar og en Kone blev 103 Aar gammel. 8 have dræbt sig selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
J Hertugdømmet Schleswig er i afvigte Aar; ægteviede 2036 Par, fødte, af Mandkjøn 4152, af Qvindekjøn 3820, tilsammen 7972, deris blandt uægte 439, døde, af Mandkjøn 2869, af Qvindekjøn 3019, tilsammen 6888, af hvilke 338 dødfødte, altsaa 2084 flere fødte end døde. Blandt de Fødte var 62 Par Tvillinger. Blandt de Døde vare 38 over 90 Aar gamle, en Kone blev over 100 Aar gammel, og en Enke i Byen Archsum paa Sylt døde i en Alder af 106 Aar.Af Selvmord ere 22 angivne, 5 ere blevne myrdede og 7 henrettede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
J Hertugdømmet Holsteen er i afvigte Aar ægteviede 2727 Par, fødte, af Mandkjøn 5765, af Qvindekjøn 5429, tilsammen 11184, deriblandt uægte 818, døde, af Mandkjøn 4119, af Qvindekjøn 4168, tilsammen 8287, af hvilke 516 dødfødte, altsaa 2897 flere fødte end døde. Blandt de Fødte vare 3 Trillingfødsler og 109 Par Tvillinger. Blandt de Døde vare 41 over 90 Aar gamle, i St. Margarethe Menighed døde en gammel from Kone i en Alder af 101 Aar, 3 Maaneder og 4 Dage, hun havde aldrig vævet syg, arbeidede endnu til i sit 95de Aar, og blev med en sund Siæl ved sine fulde Sandser, men noget svækket paa Synet, til sin Død. En Kone i Neustadt blev 103 Aar, og en Koni Jahlstedt over 100 Aar gammel. Af Selvmordere ere 25 angivne; 3 ere blevne myrdede og 2 henrettede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Blandede Efterretninger. J Ritz ved Storkow fandt nyligen et i sit Slags mærkeligt Optrin Sted. Da den afdøde Præst Schmilinski, der i 4 Aar havde beklæde sit Embede, blev fordet, og alle Medlemmerne af hans fire Sogne frivilligen fulgte ham til Graven bade de Ældste, at Kisten, efterat den allerede var nedsænket, skulde aabnes, paa det de endnu engang maatte faae at see deres saa dyrebare Lærer. Man maatte give efter for deres Bøn og Gamle og Unge, Store og Smaa trængte sig frem, og yttrede ved Haandtryk, Kyssen og Berørelse, under lydelig Hulken, deres Hengivenhed for den Afdøde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Paa Jsen omkring Stockholm er i denne Vinter allerede 25 Mennesker af begge Kjøn blevne Offere for deres Uforsigtighed, ved alt for tidlig at have vovet sig ud paa samme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Et vigtigt Bidrag til Sielelæren er Advocat Desgoutes's Levnets- og Omvendelseshistorie, skrevet af ham selv i hans Fængsel, og trykt paa Fransk i Lausanne 1818, 173 S. 8vo. Denne Advocat er bleven levende radbrækket i sit 30de Aar, d. 30 Septbr. 1817. Hans Forbydelser vare saa mangfoldige og uhyre, at Acterne over hans Forhør ere forseglede blevne nedlagte i Archivet i Bern, og Medlemmerne af Undersøgelsescommissionen forpligtede til at lagttage den dybeste Taushed. Han begyndte med Tyverie i sit 9de Aar; i Begreb med at bestiele sin Farbroder opdagedes han af denne og saarede ham. Han blev Soldat, deserterede, blev paagreben og fristede al den Elendighed, som er saadanne Ulykkeliges Lod. 1809 fik han Tilgivelse af sine Forældre, fattede det Forsæt at forbedre sig, men forfaldt snart igjen. Han myrdede sin Eleve, efter at han i Forveien havde forført ham til alle Lyder, og blev derpaa arresteret. Hans Hovedlast var Drikfældighed, og Higen efter at ville blive rig ved Lotteriespil. J Fængslet havde han alle Slags Syner, og han var overalt udrustet med en overspændt Jndbildningskraft.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Kjøbenhavns Børs d. 16 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 256, a vista 259. Amsterd. 2 M. - . Lond. 2 M. - . Spec. 259. Specier solgtes til 15 Rbmk. 8 1/2 s. a 15 Rbmk. 9 s. Oblig. (med Renter fra 11te December 1820) 69. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 4 Febr. d. A.) 86 1/2 a 87 Rbd. r. S. ell. 111 1/2 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbanksedl. 16 1/4. Svenske Sedler 60 1/2 s. - Disconto 6 pC. Misceller. Jngen Forfatter burde egentlig skrive for Penge - ikke fordi jo den, der arbeider med Hovedet ligesaa godt fortjener sin Løn, som den, der arbeider med Hænderne, men fordi der gives Mennesker, og det i Hobetal, der bortødsle mange hundrede om Aaret paa Gjestebude, Friller, Damekjas, og derimod ere færdige at løbe af deres gode Skind, naar de skulle betale nogle faa Rigsbank dalere for et Skrift, som de dog have Gavn og Moro af. En Forfatter bør derfor være, om just ikke rig, saa dog saa utrængende, at han kan give saadanne Læsere en god Dag. Heiberg skrev for mange Aar siden paa sin vittige Rigsdalerseddels Hændelse, at den, som troede at kunne gjøre bedre Brug af sine 4 s., end betale dem for Arket af hans Skrift, ønsker han sig ikke til Læser. Held hver Autor, der kan sige det samme, Jntet er Samtidige mere beredvillig til at meddele end Skudsmaal paa Udødelighed: "Deres Bog vil sikkre Dem Deres Udødelighed. Deres Navn vil aldrig uddøe. – "om Tusinde Aar vil man endnu oplægge Deres Værker, hvo berettiger Nutiden til at anticipere en saadan Dom, Maaskee det, vi nu beundre som Udødelighedsværk, Efterverdenen aldeles ikke vil lægge Mærke til. En liden Prøve paa, hvor meget man kan overile sig i saadanne anticiperede Domme, finder man i Lichtenbergs prophetischeBlicke in einer Mes-Catalog vom Jahr 1868 (Verm. Sch. T. 1.), hvori det blandt andet hedGleims samtliche Werke mit Kupfern von den: den besten Meistern in und auser Deutschland. Wien 1868. Hvo troer vel at denne Spaadom vil gaae i Opfyldelse? Og dog var Spaadommen forkyndt af en høist udmærket Mand. Nok et Par Ord om den udkomne Kritik over Professor Oehlenschlagers Universitets Program. Erbemerbederbeterbeserbeforbetorbeforbeforbeskorbejurbemurbeturbesturbefarbelarbevarbenarbefarbevirbetirbekirbeskirbeerbemerbederbelerbe &c. &c. &c. &c. Stød en Daare i en Morter, Daaren kryber ud igjen."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Det er blot Hensyn til disse den vise Salomons Ord, som kan afholde mig fra at støde Peber med Hr. Fogtmann og hans snurrige Raisonnements. T. Algreen-Ussing. De, som erkiende Vigtigheden af Synets Dyrkelse ved Menneskets forædlede Dannelse og Oplysning, - hvilket især maa forventes af Danmarks ædle og oplyste Mødre, - og som gunstigst have interesseret sig for Subscriptions Planen over Æg og Fugle, ombedes behageligen at indsende, inden Januar Maaneds Udgang, de paategnede Planer, eller skriftligen tilkjendegive hvor mange Exemplarer derpaa ere subscriberede. De, som endnu agte at deeltage i dette, til deres kjære Døttres og qvindelige Paarørendes ægte Cultur - og derved til Statens Gavn, sigtende Foretagende, kunde tegne deres ærede Navne hos Udgiveren, eller erholde Planen gratis hos Kbhavn., d. 15 Jan. 1821. Lade, Hofkobberstikker, Gothersgade 125.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-16
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 20000000 Mes Attende Aargang. No. 6. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 20 Januari 1821. Kritiske Bemærkninger over Professor Oblenschlagers Afhandling: Digterne i Levnet som i Værker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
(Jndsendt.) Non me enignam emancipari; nullins nommen foro Multum magnorum virorum judicio crede, aliquid &med vindico. Seneog. Pr. IV. Efterdi nyligen en sindig og alvorlig Stemme er hørt i dette Blad til Forsvar for Professor Oehlenschlagers Universitetsprogram imod et Angreb paa samme, der, langt fra at skade den Angrebne, meget mere har gavnet ham ved det Enhver i Øine faldende Lave, Usømmelige og Uværdige i Tonen, og ved den slette, ulogiske og forvirrede Form, hvori Angrebet er fremsat; og efterdi Professor Oehlenschlager selv, ved at udgive sit Program paa Dansk, har bragt denne Sag for det større Publicums Domstol, vil det vel ei kunne ansees for at stride mod den Høiagtelse, som upaatvivlelig enhver dansk Borger skylder Digteren Oehlenschlager, at her fremsættes nogle bemærkninger over og imod Digterens, for kort siden udgivne historisk æsthetiske Afhandling; Digterne i Levnet som i Værker. Denne Høiagtelse maa netop bevare enhver i Aandens Rige fri Borger fra al blind Forgudelse; og ihvor straalende, endog Oehlenschlagers Navn i Danmark er, kan det umueligen blende nogen tænkende Mand i den Grad, at han skulde antage denne berømte og genialske Digter for at være, paa Grund af sit Navn eller af sine Digterfortjenester, ophøjet over al Kritik. Urimeligheden i en saadan Mening er alt for indlysende, til at den skulde behøve videre Udvikling. Til Bestyrkelse af det Modsatte maa det være nok, at anføre een stor og samtidig Digters Exempel. Der gives faa Englændere, som ikke ansee Lord Byron for Englands Stolthed, for et straalende Meteor paa den engelske Poestes Horizont; men Jngen anseer ham for en ufeilbar Digter eller Skribent; Jngen troer, at fordi Europa gjenlyder af hans Navn, fordi hans Digte læses af alle Nationer og oversættes i alle Tungemaal, skulde det være en Brøde mod den engelske Nation, eller en Mangel paa Erkjendelse af Byrons Værd og Fortjenester, at gjøre hans Værker til Gjenstand for en æsthetisk Kritik. Det er tvertimod bekjendt, at denne berømte Digter selv i senere Aar har gjort Alt for at undertrykke et Ungdomsskrift, hvori hans saarede Forfatterære havde bragt ham til at udgyde Satirens Bitterhed imod de Edinburgske Kritiker over et eller flere af hans tidligste Digterværker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Forfatteren af efterfølgende Blade har altid hørt til dem, der hyldede Digteren Oehlenschlagers store Fortjenester og beundrede mange af hans Værker; men han agter ham for meget, til at høre til hans absolute Beundrere. Det har aldrig f. Ex. været ham muligt, at ansee det prosaiske Freias Alter for en god Komedie, eller Fortsættelsen af "Nordens Guder for at kunne staae ved Siden af de sex første Sange af dette Digt, eller Thors Reise til Jotunheim Saaledes er det ham heller ikke muligt at blive overbeviist om, at det her omtalte Program (ikke betragtet som saadant, men som en æsthetisk Afhandling) er, hvad man kunde have Grund til at vente sig af en som Digter saa berømt offentlig Lærer i Æsthetiken. Ligesaa enig han er med Hr. Fogtmann i, at et Program, som en ypperlig Digter skriver paa Embedsvegne i et fremmedt Sprog, ikke kan forringe noget af hans Digterære, ligesaa lidt kan han antage, at denne Digter, som tillige er Professor i Konstlæren, eller Videnskaben om det Skjønne, skulde, paa Grund af sine øvrige Fortjenester, være beføjet til at fordre Overbærelse hos et dannet Publicum med en æsthetisk Afhandling, der hverken røber philosophisk Dybde eller historisk Grundighed; om den endog, som vel er Tilfældet, lader sig læse med en vis Lethed og Behagelighed. Digteren maa selv føle det med hans borgerlige Stilling Upassende i at vente eller fordre nogen saadan Overbærelse; og han, der i nogle faa trykte Ark historisk og kritisk vil gjennemgaae alle Nationers største og berømteste Digtere, maa være den første, der finder det billigt, at hans Arbeider ikke unddrages den offentlige Kritik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Endnu kan det være fornødent, foreløbigen at bemærke, at her ikke skal tages mindste Hensyn til den Kritik over Professor Oehlenschlagers Program, hvorimod Hr. Fogtmann har rettet sit Forsvar, som Forfatteren af nærværende Bemærkninger kun eengang flygtigen har gjennembladet, og som han fandt alt for slet og alt for upassende til videre at afgive sig med. Det Upassende, maa han dog bemærke, ligger vist nok ikke, som Hr. Fogtmann tildeels synes at antage, ders, at et ungt Menneske har fordristet dristet) sig til "at skrive offentlig om Danmark store Digter, (Ungdom og Offentlighed ere jo begge gode Ting, og kun Drengekaadhed og Pøbelfrækhed bør i slige Tilfælde fordømmes); men deri, at den Unge (hvis Alder i øvrigt er mig ubekiendt), uden at holde sig til Sagen allene, har skrevet paa en Maade, der kun gaaer ud paa at befordre en slet og uanstændig Tone i Litteraturen omtrent i den Art, som Baggesen for faa Aar siden angav den); en Tone, der, foruden hvad ellers kan siges til dens Daddel, kun er skikket til at skade Kritiken og Smagen i Danmark, i Stedet for at ophielpe dem. Thi hvo maatte ikke faae Lede til al Kritik, naar den paa saa væmmelig og uanstændig en Maade skulde meddeles Publicum. - Om de uværdige og usømmelige Udtryk, som Kritikens unge Forfatter har tilladt sig mod en Digter i sine bedste Aar, en Student ved Kjøbenhavns Universitet mod en Professor ved denne Høiskole, kan her endnu mindre, end om Kritiken selv, være Tale. Disse falde ene tilbage paa den uheldige Criticus selv og overgive hans Arbeide til den almindelige Uvillie, det i den Form, han har givet det, saa meget mere fortiente, dersom det – som man af tidligere Omstændigheder vel kunde have nogen Grund til at formode - skulde være fremlokke ved personlig Anmositet. J øvrigt maa hans Ungdom, i Stedet for, efter Hr. Fogtmann, Mening, at forhøje hans Brøde, snarere for mindske den; og det er at ønske, at et Skridt der vel kan betragtes som en Ungdoms-Ubesindighed, ikke maatte tilregnes ham høiere hos dem der kunne have Jndflydelse paa hans Skjebne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Til Hr. Fogtmanns Forsvarsskrift kan her vel heller ikke tages umiddelbart Hensyn, men dog vil det vel ei kunne undgaaes, saameget jeg end ønskede at holde mig allene til Afhandlingen, nu og da at berøre og modsige nogle af Forsvars skriftets Yttringer. Dette vil ikke hindre mig fra at vedgaae den Agtelse, hvormed jeg erkjende dette Skrifts gode Aand og Hensigt, uagtet jeg i Betragtningen af Professor Oehlenschlager, Program ikke kan være enig med dets Forfatter Saavidt det har været mig muligt at fatte det i Jndledningen til bemeldte Afhandling, ikke med den største Klarhed eller i den bedste Orden og Sammenhæng angivne og udtrykte Formaal for dette Skrift, skulde det fra først af være at bevise : at Digterens Personlighed og poetiske Charakteer udgjøre et uadskilleligt Heelt; at der ikke blot af hans Digterværker lader sig drage en sikker Slutning til hans poetiske Talent, til hans Aands Høide i Genialitet, til hans Phantasies skabende Evne og hans Følelses Receptivitet, til Omfanget af hans Jdee kreds og hans Kundskaber, og til hans Fornufts Udvikling - med eet Ord, til Alt hvad der aandigen danner Digterens Charakteer og gjør ham til den Konstner, som han i sine, Verden meddeelte Værker viser sig; men at man ogsaa fra disse Værker kan slutte til hans hele indre Væsen, og Personlighed, i dem erkiende Forfatterens Sindelag, Lidenskaber, Tilbøielighed, Vaner, Dyder og Lyder, hans Forhold til Medmennesker, m.m. Følgelig, at Digteren, som Menneske, som moralsk Væsen, er blot som Konstner, maa kunne kjendes og bedømmes efter hans Værker. Ja, Forfatteren lægger endog til, at den menneskelige Charakteer, eller Jndbegrebet af alle hine Egenskaber, lader sig mere tilsyne i Digterværker *), end i de fleste andre Foretagender. Efter Hr. Fogtmanns Paastand (S. 62) vil Oehlenschlager intet bevise. Jeg er enig med ham i, at han intet har beviist, men Villien til at bevise kunne vi vel ei fraskrive ham. Til Overflødighed bekræftes det ved hans udtrykkelige Ord, som Hr. F. maa have overseet. "Sie igitur demonstravimus. Programmet P. 50. Vil jeg strax bestræbe mig for at bevise." Afh. S. 5. "Som nødvendigt er til at bevise vor Paastand. Saaledes er altsaa beviist. ib. S. 7. ib. S. 86. Virtutes ant vitia auctoris", som Oehlenschlager selv har oversat ved Dyder og Lyder, skjøndt Hr. F. vil, at en saadan Oversættelse er urigtig." Der hører desuden kun Lidt til at see, at Talen her (Progr. P. 2 og 6; Afhandl. S. 5 og 10) er om moralske Egenskaber.