Aalborg Stiftstidende, 1837-12-28
Ilendrik Vahl er sød i Kjöbenhavn de 1ste October 1789. Hans Fader var Normanden, Danmarks berømte Botaniker og Professor Martin IIendriksen Vahl, hans Moder Anneken Dorothea Elisabeth Dedekam. Efterat have nydt privat Underviisning hjemme og allerede som Barn lagt sig efter Botaniken, under Anviisning af hans Fader, hvem han ogsaa fulgte paa en bornnisk Reise i Norge, kom hun i Borgerdydsskolen i Kjöbenhavn, hvorfra han 1866 deponerede ved Kjöbenhavns Universitet. Efterat have underkastet sig ved Universitetet den philosophiske og philologiske Prøve, lagde han sig efter de medicinske og chirurgiske Videnskaber og erhvervede sig pruktisk Ovelse paa det kongelige Frederiks Hospital, hvor han var Candidat ved den chirurgiske Afdeling, da han i Efteraaret 1813 underkastede sig Examen ved det kgl. chirurgiske Academi og erholdt 1ste Caracteer med Udmærkelse, en Caracteer, som dengang yderst sjeldent tildeeltes nogen Candidat. Strax efter Examen blev hun som Bataillonschirurg udcommanderet til Feltlazareflerne i Holsten, og blev i Kiel, tilligemed det tiospital, ved hvilket han var ansat. sangen af de Svenske, men vedblev under sit Fangenskab at sungere som Læge ved Hospitalet. Seenere blev han udlöst og 1814 gik han, efterat en hæderlig Afskeed var ham meddeelt, tilbage til sin Post som Candidat paa Frederiks Hospitul. Den 13de Decbr. 1813 blev han udnævnt til Reserrechirurg ved det kgl. chirurgiske Academi. 1812 erholdt han det Cappelske Reisestipendium og desuden Understöttelse af Fondet ad usus publicos og reiste da til Tyskland, Frankrig og England, hvor han især opholdt sig i Berlin, Wien, Paris og London. Fra disse Stæder indsendte han Beretninger om Alt, hvad der sand tes mærkeligt, med Hensyn til hans Videnskab, til det chirurgiske Academi i Kjöbenhavn og man maa meget beklage, at disse Beretninger ere bortkomne, uden ved Trykken at være blevne bekjendtgjorte. 1822 kom han hjem igjen og sungerede atter som Reservechirurg ved det chirurgiske Academi, indtil han den 27de December 1823 blev udnævnt til Regiments-Chirurg ved det 3die jydske Infanteri-Regiment i Aalborg. Den 20de Marts 1821 blev ham tillagt Captains Rang. Den 12te Mai 1826 indlod han sig i Ægteskab med Jomfru Vilhelmine Böggild, en Datter af afdøde Justitsraad, og Byfoged Böggild i Aalborg. 1831 i Mai Maaned, blev han udnævnt til Stabschirurg ved et Armeecorps af de tyske Forbundstropper. I denne Anledning opholdt han sig nolge Maaneder i Kjöbenhavn, men, de Tropperne ikke bleve samlede, vendte han atter tilbagetil Regimentet i Aalborg som Regimentschirurg. 183. optages han som ordentligt Medlem af det kongelig medicinske Selskab i Kjöbenhavn. Den 23de November 1835 udnævntes han til Regimentschirurg ved Artillericorpset, men blev den 19de Januar 1836 atter forsat som Regimentschirurg til 3die jydske Infanteri-Regiment. - Efter næsten et Aars Lidelser döde han i Aalborg den 22de December 1837, 18 Aar gammel, at et Ostrosarcom i Overkjæven, efterladende sig en dybte sörgende Enke og 5 Börn. - Kun saa ere de literaire Arbeider, som af ham ere bekjendtgjorte ved Trykken. nemlig: i Bibliothek for Læger, 16de Bind : Et Tilfælde af bruskagtige Legemer i Knæledets Huulhed og deres Udtagelser, og i Journal for Medicin og Chirurgi, 6te Bind : Bidrag til Kundskab om Sundhedstilstanden i Aalborg. - , Om en mærkelig Svulst i Brystet og Om en Forlösning efter den Födendes Död, men hans vidtudbredte Praxis levnede ham kun ringe Tid til at vise sig som Forfatter. Almindelig elsket og agtet som Menneske og Læge, forlod han Liver han savnes og begrædes at tile, som kjendte ham vet: han Torsdagen den 21de D., om Formiddagen Kl. 11, udbrøde pludselig Jldløs i Vaaningshuset i Finstrupgaard i Dal Sogn; med Et var hele Huset, tilligemed dets tvende Fløibygninger, omspændt af Flammerne, saa den hele, særdeles fortrinlige, Jndbo, samlet ved utrættelig Flid og Sparsommelighed i mange Aar, Fedevarer, alle Mandens tilligemed hans tvende voxne Børns Klæder, 17 Tdr. Rug, 16 Tdr. Malt, 4 Vogne, mange Avlings- og Gaardsredskaber, samt to levende Sviin, foruden omtr. 300 Rbd. Sedl. og noget Sølv, bleve et Rov for Luerne. Eieren, Sognefoged Peder Brandt, som igien var ilet indi Bygningen, for, om muligt, at redde Noget, undslap med Nød og Neppe, skjøndt meget forbrændt paa Hænderne, hvorfor han nu maa holde Sengen; en Tjenestepige, der trofast havde fulgt denne sin Huusbond ind i den brændende Bygning, omkom der. Da Jndboen ikke var forsikkret og Assurance-Summen for Bygningen ikke er tilstrækkelig til at opføre en lignende, de Manden desuden ikke er uden Gjæld, har han yttret det billige Ønske, at jeg offentligen vilde opfordre ædelmodige Menneskevenner til, efter bedste Evne og Villie, at komme ham til Hjælp under dette store Tab. Bidrag i Penge eller Fornødenheder, som ædelmodigen maatte forundes denne, i enhver Henseende, retsindige Mand, bedes behageligen afgivne enten til Hr. Cancellieraad Jensen i Aalborg, den Brandlidte selv, der for Tiden er i Skudshalgaard i Dal Sogn, eller ogsaa Stedets undertegnede Sognepræst. Regnskab for det godhedsfuldt Skjænkede skal i sin Tid pligt skyldigen vorde offentligen aflagt. Ferslev Præstegaard, den 23de Decbr. 1837. Gjerløff.