Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-10-31
Merkværdigt Privilegium, som Reiser Lopold den anden har meddeelt Jøderne i Mantua. . Vi Leopold den 2den af Guds Naade Keiser i Germanien o. s. v. Den jødiske Meenig 5) Taget af Maanedskriftet der Weltbürger 6te Herte 1793. hed i Mantua har ved 2de Hebræere JfralRoha og Lazarus Salomond Jtalie, som i den Hensigt have indfundet sig i vor Stad Wien, overleveret til Og deres underdanigste Begiering om Fornyelse af den Tolerants, som var elskelige Frue Moder, salig Keiserinde og Dronning Maria Theresia ved et Brev af 30 April 1779 har forundet bemeldte Meenighed; dog med den Forbeholdenhed, at, den hebraiske Menighed var forbunden til, at indkomme hvert 12te Aar om sammes Fornyelse. Da denne Tid er næsten udløben, have benævnte Deputerede ansøgt, at de allerede forundte Frieheder, ikke allene af Os maatte bekræftes, men ogsaa tillige med nye forøges. Denne deres Ansøgning have Vi ladet nøie undersøge, ligesom andre vore Undersaatters, dog med Hensigt til det hebraiske Folks Beskaffenhed; og da de Hebræere, som ere boesiddende i vort Hertugdom, og Stad Mantua, have viist sig som nyttige troe og lydige Undersaatter, i alle vore og Rigets Begivenheder, og forbundet sig til stedse at forholde sig saaledes; saa have Vi i Betragtning heraf allernaadigst anordnet, som følger: 1. Bekræfte Vi alle de Frieheder, som den hebraiske Meenighed hidindtil har nydt i Staden Mantua, som i det ganske mantnanske Land, og dette gielder for bestandig, uden at Meenigheden har nødig i Fremtiden at ansøge Fornyelse paa disse Frieheder, eller er skyldig at betale derfor mere end Afgivten for dette BrevsUdfærdigelse og Segl, meget mindre den forhen paalagte Afgivt af 3800 Gylden ved disse Frieheders Fornyelse. 2. Kan Hebræerne, saavel i Staden, som paa Landet, bygge dem Synagoger; holde deres Gudsrieneste frie og ubehindret efter deres Brug og Ceremonier, saaledes som de hidindtil have udøvet samme, oprette Anstalter for Fattige og Nødlidende, som hos dem Brug er, de kan og som forhen af dem selv udvælge og udnævne duelige Mænd til Meenighedens Forstandere og til at vedligeholde den indvortes Tugt og Orden. 3. Hebræerne kan og, som forhen, frie og uden Hindring af Nogen handle og vandle, kiøbe og sælge, drive alle Slags Haandteeringer, og lade sig indskrive i de mantnanske Haandværks lang, dog ere de i saadan Fald skyldige at erlegge alle de Afgivter, som ved Haandværkslaugene ere sædvanlige, og underkaste deres Haandværkskikke. Alle andre Handelsfolkener Kunstnere, som ikke ere indlemmede i noget Laug, ere forbundne til nøie at efterleve de i dette Fag givne Love og Forordninger; dog er det dem ikke forbudent at gaae omkring paa offentlige Pladse og andre Steder, eller kiøbe og sælge i Staden og paa Landet. De hebraiske Bagere maa rette sig efter Kammer=Forordningen af Aaret 1627, og i Kiøb og Salg til Christne eller deres egen Nation nøie efterleve Decretet, af 27de November 1695. Hvad de hebraiske Læger og Feldskierer angaaer, saa tillade Vii dem, at de, som tilforn, kan gaae i Hospitaler og offentlige høie Skoler for Medicinen. og Chirurgien, dog vel at forstaae, at de ikke maa gaae til nogen Syg enten i Jødeqvarteret, eller uden for samme, heller ikke foreskrive nogen Recept, førend de dertil have erholdet Tilladelse af en Læge eller Feldskier. Under disses Opsyn er det dem og tilladt et giøre Operationer, men i det øvrige ere de af dem ganske af hængige.