Aalborg Stiftstidende, 1836-12-22
Krigsretten i Tours har allerede holdt 2 Moder i Sagen mod de Anklagede i Vendame (Husar=Opstanden. Rettens erklærede sig competent, da slige Sagers Henviisning til Pairskammeret vel staaer i Regjeringens Magt, men uden at den dertil kan ansees forpligtet. De Anklagede og nogle Vidnerafhørtes. Hovedmanden, Husaren Brupant, bekjendte sig skyldig i et Forsøg paa at oprette en Republik, erklærede til lige, aldrig at kunne angre denne Hensigt, og paatog sig hele Skylden for det Passerede. Drabet paa Qvarteermesteren, til han derimod have begaaet af Vaade, idet en af hans Pistoler, i Kampen med den Dræbte, tilfældigviis gik af Alle de andre Anklagede negtede aldeles at have havt nogen Deel i det omhandlede Forehavende og paastode, at blot Udraabet, til Vaaben, havde foranlediget dem til at møde med deres skarpt ladte Geværer. - Foruden denne Sag vækker en anden i denne Tid Publicums Opmærksomhed. Journalerne kundgjøre nemlig Anklageacten mod 13 Medlemmer af den saakaldte Familieforening, en foregiven Fortsættelse af For ning for Menneskerettigheder. De Anklagede, lutter Haandværksvende mellem 19 og 22 Aar, sigtes for en Sammensværgelse mod Statens Sikkerhed, for at have fuldført Forberedelser til et saadant Foretagende og for factisk Modstand, mod Politiet. Af Anklageactens Jndhold seer man imidlertid kun, at de Paagjældende d. 31 Aug. have fulgt En af deres Colleger til Jorden og ved denne Leilighed bekrandset Alibeauds Grav. Senere ere de blevne fundne samlede i et Værelse, hvor man fandt et til deres Personer svarenden Antal Dolke, og desuden nogle Patroner, Kugler og noget Krudt. Vel vil Anklageacten tillige vide, at de allerede paa hiin Begravelsesdag vilde have udført deres Planer, hvis ikke Politiets Aarvaagenhed havde hindret dem, og af denne Grund havde de senere forsamlet sig, for at raadslaae om de yderligere Skridt, der kunde gjøres. Huusværten, hos hvem man fandt dem samlede, indrømmede kun saameget, at han altid, var forsynet med Kugler og Krudt til Brug, naar en Rehvolution paany udbryder, hvilket, efter hans Mening, maatte skee tidligt eller sildigt. National, erklærer, at være bleven smerteligt overrasket vedat læse denne Anklageaet. "Hvo ere da disse Anklagede, sedder det, som man stiller for Assiseretten og beskylder for at have villet vende op og ned paa Samfundets politiske Orden, Vare de ved deres Alder, ved deres Rang, ved deres Hjælpemidler, endog kun paa fjerneste Maade, istand til at Ludfore et Project, til hvis Fuldbringelse der hører saa uendelig meget?! Ubemidlede Haandværksvende var det - saabledes erfare vi af Anklageacten - som man fandt i et lille Kammer med 500 Patroner og 2 Pd. Krudt. Man vil, ved at lægge Beslag paa nogle Breve, have overbeviist dem som, at de under en tilladelig Fortroligheds Maske have gjort hinanden Meddelelser, der just ikke vidne om synderlig Sympathi for den nærværende Regjering; man lægger dem til Last, at de have været forsamlede ved en af deres Kammeraters Jordefærd og at de siden, da man vilde fængsle dem, have gjort Politiet Modstand. Ved at sammenholde, disse Omstændigheder gjør man da den Slutning, at de have villet tænde Oprørsfaklen i Frankrig og lægge Tuillerierne i Aske, og opfordrer Justitien til at overantvorde disse 182 til 20 gaarige Drenges Hoveder i Skarpretterens Hænder.