Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-05-08
Kiøbenhavn den 30te April. Efter Underretning fra de Danske Besiddelser, paa Kysten af Guinea, rustede Asianthee Nationen sig i afvigte Aar, for efter et i 1824 tabt Slag, atter at bekrige de Danske og Engelske allierede Negernationer. Den fungerende Danske Jnterims Gouverneur søgte desaarsag at tilveiebringe at den Magt som Omstændighederne udkrævede, ved at lade afgaae Sendebud til de forskjellige under Dansk Territorium henhørende Negerbøvdinger, hvilke paa Augna og Qvitta Negerne nær, vare beredvillige til at møde den fælleds Fiende. Det Engelske Gouvernement paa Kysten, vel underrettet om Afiantheernes Hensigt, at bekrige de Danske, søgte ikke at bringe nogen Magt paa Benene. Stolende paa de Danske Negeres forhen ved flere Leiligheder udviiste Tapperhed og Aqvuambuch Kongens ikke ubetydelige Magt, hvilken Fyrste tilligemed sit Folk kiendte Asiantheernes Maade at føre Krig, paa, og rimeligen vilde benytte Leiligheden til at hevne sig paa disse deres Fiender, haabede den Danske Gouverneur at kunne forsvare Establissementerne, og at see Fien den tilbagedreven. Efterhaanden som Fienden mere og meere nærmede sig Fortet Christiansborg, kunde de Engelske ikke længer være roelige ved Asiantheernes Komme, men frygtede at disse – naar de bleve underrettede om, at de Engelske ikke vare belavede pludselig kunde overfalde dem, eller ogsaa, efterat de have undertvunget de Danske Negre, hævne deres ved Cap Coast lidte Tab. Gouverneuren i Cap Const, Oberstlieutenant Pur don, ankom desaarsag til James Fort, medbragte nogle Officere og nogen Garnison, betydelig Ammunition, 4 Feltstykker, og en Deel Raketter. Han samlede omtrent 6 a 7000 Mand Negre under James Fort, og tilbød nu at være de Danske Negre behielpelig, eller komme dem til Undsætning, hvis disse skulde blive angrebne, imod at det samme skulde skee fra Dansk Side, uden Erstatning i Varuta for enten af Siderne, Oberstlieutenant Purdon udarbeidede en Plan, der gik ud paa at ordne de Danske og Engelske Tropper i Slagorden ved Frederiksberg, 4 a 600 Alen fra Forterne, og der vente Fienden, for med Musket og Kanonild at fordrive denne. De Danske som, ikke saae sig istand til for Tiden at underholde 6 a 7000 Mand, kunde ikke billige denne Plan. Desuden havde Negerne til Hensigt at modtage Fienden ovenfor deres Plantager fordi de antoge, at naar Asiantheerne, først havde disse i Besiddelse, vilde være dem let, ved Hunger at tvinge de Danske Negre til Underkastelse. Efterretninger og Fiendens Nærmelse foranledigede de Danske Negre til Afmarsch til de nærmeste Plantager. De Engelske Negre rykkede derpaa efter Seendrægtighed fra de Engelske og Hollandske Negres Side i at samle sig m.v. medtog imidleried 11 a 12 Dage, og Hungeren vilde som Følge her af snart have indfundet sig, hvis Opholdet endnu skulde have været længere. Jmidlertid Jndløb Efterretning fra Forposterne, at Asiantheerne dristig rykkede frem, og bekiendt med deres Modstanderes Nølen, havde isinde, til en bestemt Tid at være ved Temma og andre smaae Byer, for at forskaffe sig Salt, Fisk a., hvorpaa de havde Mangel. Dette bestemte de allierede Regre til den Beslutning, at rykke Fienden under Øinene, og Løverdagen den 5te Aug. f. A. havde de Allierede circa 11 a 12000 Md., opslaaet Leirlige for Asiantheerne. Man ventede at det var kommet til Slag Søndag Morgen, ved Solens Opgang; dog - heraf blev intet. Slet Vand, Mangel paa Provisioner og frygt for Overfald, hvis nogen bortfjernede sig, bragte de Allierede til den endelige Beslutning: at 500 Mand skulde Mandag Morgen, forsaavidt Angreb ikke forinden skeete fra Asiantheernes Side, begynde Slaget; dog med den Ordre, at retirere til det Sted, hvor Armeen stod i Slagorden Mandag Morgen, mellem Kl. 8 og 9, da alt netop var bragt i Orden, nærmede Asiantheerne sig paa Skud Distance, hvorpaa Slaget begyndte. Strax i Begyndelsen af Slaget flygtede flere Tusinde Fantheer (Engelske Negre) fra den venstre Fløi uden at have været i Jlden. Asiantheerne angrebe Centrum med Rasenhed, giennembrød Linien, og trængte heelt indi Leiren, men her kom Reserven, de 4 Feldt stykker og 120 Mand disciplinerede Tropper til Nytte, ved at trænge Asiantheerne tilbage, ved hvilken Leilighed de Engelskes Raquetter anrettede betydeligt Nederlag. Desuagtet blev Sciren længe tvielsom og syntes at helde til Asiantheernes Fordeel, da Aquambuch Kongen, som fra det Danske Fort havde erholdt Krigstyr, og med 2000 Mand havde omgaaet Asiantheerne, pludselig faldt disse i Ryggen, hvorved de geraadede i største Uorden, og deres Høvding paa 3de Steder let saaret, reddede sig kun ved en Krigslist, i det han, omtrent Kl. 3 Eftermiddag, befalede sine Folk at bortkaste deres Bagage og Eiendele. hvorover de Allierede styrtede sig med Begiærlighed, og hvorved han fandt Leilighed til at undkomme. Jnden Solens Nedgang var Slaget endt, og den ærefuldeste Seier vunden. Fiendens Nederlag var betydeligt, thi af hans bevæbnede Hær paa circa 10 a 11,000 Mand, regnes Tabet. at være 5 a 6000 Mand, deels fangne og deels forblevne paa Valpladsen. Tabet paa de Allieredes Side anslaaes til 800 Faldne og 12 a 1300 Saarede; hvorimod de have giort et betydeligt Bytte af Fanger, Guld, Sølv og andre Kostbarheder, hvilke Asiantheerne havde efterladt sig.