Aalborg Stiftstidende, 1830-12-09
Blandinger. Ved allerhøieste Commissorium af 26de f. M. er der tillagt Kammerherre A. W. Grev af Moltke, Storkors af Dorg. og Dogm., Deputeret i det Kongl. Rentekammer og for Finantserne, Medlem af Directionen for Statsgielden og den synkende Fond, Conferentsraad, C. F. Schleyer, Ridder af Dbrgn. og Dham., Deputeret i det Kongl. General-Toldkammer, og Commerce-Collegium; Etatsraad J. H. Meyer, Ridder af Dorg. og Dagm., Deputeret i det Konl. Rentekammer og for Finantserne; Etatsraad J. F. Jensen, Ridder af Dorg. og Daem. Cancellie; Etatsraad J. P. Hopp, R. af D. og Dogm., Deputeret i samme Collegium; Etatsraad B. W. v. Schirach, R. af D., Overretsraad i den Kongl. Holsteen=Lauenborgske Overret og Medlem af den Holsteenske Landret; Etatsraad P. Thonning, R. af D., Committeret i det Kongl. General-Toldkammer og Commerce-Collegium; Etatsraad H. Møller, R. af D., Committeret i det Kongl. General-Toldkammer, og Commerce-Collegium, og P. Thomsen, Overretsraad i den Kongl. Slesvigske Overret og Medlem af den Slesvigske Landret, allernaadigst befaling om at sammentræde i en Commission for at paabegynde og saa hastigt som mueligt at tilendebringe Udarbeidelsen af en efter de nærværende Handelsforhold passende ny Toldforordning for Hertugdommene Slesvig og Holsteen. Flere offentlige Stemmer have hævet sig i Anledning af det Lornsenske Skrift. Ogsaa Hr. Landraad Rumohr har udgivet en lille Plece, hvoraf vi her ville meddele enkelte Brudstykker: Efterat Forfatteren har nævnt Cancellieraad Lornsen som den, der som Student, havde taget Deel i de paa flere af Tydsklands Universiteter herskende, saakaldte "Buschenschaftliche Umtriebe, blev han efter hans Tilbagekomst til Fædrelandet ansat i det slesvaholst. Cancelli og som saadan beskyttet af vor milde Regjering og ikke udleveret paa en udenlandsk Regjerings Reclamationer. "Jstedetfor at vise sig taknemmelig, siger Hr. Rumohr søger han tvertimod at foranledige Folkebevægelser. Men kan en saadan Mand være Folkets Talsmand, som lønner Kongens Velgierninger imod ham med den sorteste Utak, som strax efter at være ansat i Hertugdommene, strax efter at have aflagt sin Embedseed, søger at udbrede democratiske Grundsætninger, og ved Trykken at mangfoldiggjøre dem over hele Landet? J hvilket Øiemed opriver han gamle nylig lægede Saar og søger ved avindsfulde Jnfinuationer at vække Had mellem de Danske og Jndbyggerne af Hertugdømmene. En ikke Exemplet, som Hollænderne og Nederlænderne stille os for Øiet, noksom afskrækkende? Og hvo er Den, som søger at vække dette Had? - En Mand, som i flere Aar levede blandt Danske og nød Godhed og Velvillie hos dem. - Efterat derpaa Hr. Rumohr tilstrækkelig har oplyst, hvorledes Lornsens Projecter ingenlunde og allermindst ved Voldsomheder ville lede til noget for Almeenheden heldigt Resultat, advarer han sine Medborgere imod at laane Øren til Forførerens skuffende Stemme og fremstiller ham som et advarende Exempel, der maa afskrække Enhver fra at lønne sin Konges Godhed med Urak og pønse paa Forræderi i det Øieblik, hvori Denne er beskjæftiget med, saameget han kan, at afhielpe sine Undersaatters Nød." Sluttelig siger Forfatteren: "J Nødens Stund være Tilliden til Gud og vor Konge vort Løsen. Fast urokkelig Troskab mod Ham og Lydighed mod Lovene byde Religion og Ære. Hvor disse sattes, der hersker Anarchi og derfor bevare os Gud!"