Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1783-03-07
Tanker. Gibraltar, var du Sukker=Top, Som Gud dig haver givet Krop Af Steen, der ei kan smeltes Du havde længe smeltet før, Som Sukker udi Vand blant Rør, Og som den Dei der æltes; Men, da du staaer endnu paa Fod Som paa den Klippefaste Rod; - Saa byg paa Troens Klippe, Paa ham, den ene sande Gud, Der giør at hvert et fiendtligt Skud Maae dog omsider glippe. - Din Bygning er som Sukker=Top, Men denne veier intet op Mod den, der mod Gud kriger; - Forsvar din Post, men strid med Gud; Til Forsvar skyd ti tusind Sud: Gud ei fra fine viger. Forglem ei den Anførere, Som giør at Fiendens Mørere, Og Bomber dig ei skade. Slaae fra dig udi Herrens Navn, Lad finden dig ei faae i Favn, Nei, ham du bør at hade. Du tappre Elliot er den, Som er af Land og Konge Ven, Du strider for den Ære, At leve, død, en ærlig Mand; Thi Bateriers sprudende Brand Kand ei dit Mod fortære. - Tanker om Amerikas Uafhængighed paa Handelen, og Europas politiske Tilstand. Det største Problema i Politiken, hvilket nu kan sysselsætte de Statskyndige, og hvis tilstrækkelige Opløsning udfordrer de skarpeste Betragtninger af en ved Roret siddende Ministers Genie, er den Besvarelse paa det Spørsmaal. Hvad Indflydelse vil det have paa Skiæbnen, og især Handelen paa Europa, naar Amerika faaer en friHandel, eller bliver uafhængig? Skal Amerika blive en krigende Stat, indtage Mexico og Canada, eller tage de Vestindiske Øer i Besiddelse, og søge at bringe Fiskeriet i 147. R. S. Terreneuve til sig, Eller skal Amerika blive en handlende Stat, omhugge sine Skove, før at bygge Skibe, anlægge Rebslager= og Seildug=Fabriker, bringe Hamp sammen dertil, føre Kornvare, Meel og Kiød til de Vestindiske Øer, udbringe Korn indtil Spanien og Barbariet, afsætte Master, Skibstømmer, Touge, Seildug, Tiære, Jern og a. m. overalt i Europa, seile til Guinen, Ostindien og China, og igien sælge de derfra bringende Vahre, lettere, end nogensteds et Ostindisk Compagnie i Europa Skal altsaa Ruslands Handel med Hamp, Seildug, Master, Planker, Tiære og Tælle; Sverrigs Handel med Jern; Polens Handel med Kornvahre; Danmarks Handel med Provisioner til Vestindien, den heele Europæiske Handel til Sukker=Øerne, den Europæiske, Ostindiske og Chinesiske Handel, Fragthandelen o. s. v. ganske forfalde? Er det altsaa Statens Jnteresse, at sætte sig imod Nordamerikanernes Uafhængighed, og maae det være alle Europæiske Staters Ønske, at en heel Verdens Deel aldrig kommer i Veiret, Kan Frankrig alene med ligegyldige Øine see paa denne Revolution, fordi det er vist, at Nordamerika stedse vil kiøbe dets Viine og Modens Vahre, Naar man tager alle disse Spørgsmaale under en almindelig Betragtning, er det da ikke ligesaa meget, som om man spurgte. Skal Amerika paa eengang blive en fri, mægtig, stor og viis Stat, der kan undvære alle Stater, og forsyne dem med sine Rigdomme, Men hvad i Historien ikke er skeet i at afbilde nogen Stat, hvad de klogeste Regentere ikke have kunnet udvirke i den menneskelige Ufuldkommenhed, ere ei heller at vente i Amerika, hvor visselig, i det Heele taget, Menneskenes Race endnu ikke er saa god og fuldkommen, som i de Europæiske Stater. Ikke en eneste Amerikaner har i denne Krig gjort sig berømt, og Nr. 148 R. viist et Genie, der er den Sag værd, hvilken Amerikanerne foretage sig at forsvare. De ville længe nok blive en sammenløben Nation, som ikke ville have nogen egen Charakteer at bryste sig af. Tyd skee, Franske, Spanier, Britter og Vilde kunne ikke saa hastig træde i en politisk Overeensstemmelse. Man maae ikke holde de Tider, da Borgere giøre Opstand, for Enighed, thi da kunde man og ansee sammenrottet Pak for en Republik, naar alle ere enige i at plyndre.