JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-16
Fra den Synspunkt bør nok Holberg bedømmes, som Lystspildigter, men dette kan ikke skee ved Udlændinger, og mindst af Oversættelser. Tusinde Vittigheder maa forsvinde under Oversætterens Haand, fordi de ere uoversættelige; tusinde Hentydninger blive til Uforstaaeligheder for den, der ikke kjender til de Localiteter, under hvilke de bleve skrevne. J Tydskland indbilder man sig, at til at lære at kjende Aanden i Holbergs Stykker er det nok, endog blot at læse den ældre Oversættelse; men hvor meget feiler man ikke heri, Netop i Lystspillet maa Aanden stundom gaae aldeles tabt med Formen, hvori Digteren har udtrykt den. Det kan velikke nægtes, at Holberg har øst mere af det ydere Liv end det indere, fordi egentlig Phantasie maaskee, som Adskillige have paastaaet, manglede ham. Men derimod besad han en Iagttagelsesaand, en Ævne til at see de udvortes Gienstande, der paatrængte sig hans Siel fra den lystige og latterlige Side, et Skarpsyn til at opdage Ligheder i Uligheder, hvori dog nok Vittighedens Grundvæsen bestaaer, som faa af hans Medbeilere til Thalias Krands. Men ligesom Holbergs Lystspil kun bør sees spillede paa Dansk, saaledes kunne de ogsaa, i deres fulde Omfang, kun bedømmes af Danske. At de, selv i tydsk Dragt, endnu bære saa meget Præg af deres oprindelige Fortræffelighed, vidner tilfulde om deres store indere Værd. Jøvrigt synes man aldeles ikke at kunne gjøre det mange tydske Konstdommere tilpas. Omarbeider man Holberg, som Kotzebue o. fl. have gjort, saa sige de, man har forqvaklet ham; oversætter man ham ordlydende, saa raabe de, han er unydelig for Nutidens Læsere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-16
Skuepladsen. Mandagen d. 18de: Brudommen fra Mexico, med tilhørende Dands, componeret af Solodandser Larcher (1ste Gang).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-16
Kjøbenhavns Børs, d. 15. October. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer (uden Renter) 94 1/2. Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 100 1/2 a 101 Rbd. r. S. eller 120 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 98 1/2. Dito 4000 Bcomk. 98. - 6 pC. norske ObligaNorske tioner ved Hambro & Søn 104 1/2. Speciessedler pr. 10 Specier 163. - Svenske Sedler 56. - Asiatiske Actier 87. Stavelsegaade. Trende Led har min Krop, det mellemstes Ende for Klangen; Menneskesamfundets Navn staar i mit første ei heelt; Hvad i mit sidste er nævnt tilkommer selv Rettersteds-Fangen: Kroglov mit Hele tidt var listigt al Satan inddeelt. Blok Toxen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-16
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Eenogtyvende Aargang. No. 84. Udgivet, redigeret og for lagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 19 October 1824. Hans Christian Sneedorff.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
En Mand med Schacks Redelighed og Klogskab ønsker Offentlighed i ethvert Forhold af sin Virkekreds, derfor var det, at han, som Patron for Kjøbenhavns Universitet, opmuntrede og tilskyndede Procantsler Janson, at udgive sin Beskrivelse over Universitetets Midler og Jndkomster. Denne første Offentliggjørelse af Academiets Pengeforvaltning, som bærer indtil denne Dag herlige Frugter, og hædrer saavel Patronen som Procantsleren, var imidlertid Aarsag til mange Krænkelser for Legge af dem gode Sags Fiender. Af Frygt for, ved de nye Reformer at gjøre Ondt værre - en Frygt, som Schack deelte med en stor Deel af hine Dages oplyste Fædrelandsvenner - var han ikke enig med Reformatorerne i Landbosagen; men som een af Danmarks kyndigste Godsbestyrere vidste han vel, at Bondens Velstand ogsaa er Godseierens. Gersdorffslunds og Rathlousdals Bønder vare derfor lykkelige, fremfor de fleste andre Godsers, og i disse Egne nævnes han, den Dag i Dag, som Fader og Velgiører. Da han saae, at hans Opposition imod de besluttede og gjennemgribende Reformer var frugtesløs, og da han troede – lad denne Tro end være urigtig, den findes dog kun hos den redelige Mand – at han ikke længer kunde, som Statsminister, udrette det Gode til Landets Tarv, som han ønskede, forlangte han og fik sin Afskeed. Ogsaa i dette sidste Optrin af hans offentlige Liv, viske han sig som den sjeldne Fædrelandsven, den ædle, stolte, uegennyttige Mand; ogsaa her gav han et lysende Exempel, der hidtil – saavidt vides - ikke har fundet Efterfølgere: Den betydelige Statsministerpension 4000 Rdlr. - tilbydes ham, men han frabeder sig den Fattig havde Schack været ved sin første Afskedigelse, rig var han ikke ved sin anden; da derfor een af hans Venner bebreidede ham denne - som Vennen syntes - overdrevne Delicatesse, svarede Schack: Skulde jeg behøve det, har jeg lært at plante Kaal." Disse faa - her løseligen udkastede Træk, som jeg forbeholder mig at forøge, yderligere at udvikle og nøiere at bestemme i en - under Arbeide værende - biographisk Tegning af Schack Rathlous offentlige og private Liv, har jeg anseet passende at fremsætte, i Anledning af et høist injurierende Angreb paa denne Mands Ære, som nyligen har staaet i et vist Tidsskrift.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Husum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Jndenlandske Efterretninger. J Aftes opførtes første Gang paa det Kgl. Theater Brudommen fra Mexico for fuldt Huus. Det er af de sædvanlige Claurenske Flors stykker, beregnede for en Tidsalder, hvor alt skal være af Flor, naar det skal behage. Susannes Forhold til Grev Pralenstein og hans to Døttre ligne vel meget Cendrillons til Baronen og hans Døttre. Det Nyeste deri er Kjøkkenet med sine Apparater. De øvrige Personer har man seet hundrede Gange før. Spillet var i det Hele ret godt. Hr. Frydendahls Pralenstein var fortræffelig, især i Scenen med Forvalteren, hvor der skal gjøres Udveie til Penge. Anmelderen, langt fra, som saa mange Andre, at miskjende Directionens Bestræbelse for at give nye Stykker, troer endog at burde bevidne den sin Tak for dens Opmærksomhed i saa Henseende, og er overtydet om, at den ikke vil lægge nogen Vægt paa det evige Skrig mod det Nye. Er end det Nye ikke altid det Gode, og det Gode ikke altid det Nye, saa er overdreven Nydelse, endog af Mesterværker, ikke til Gavn for Cassen, hvortil et Theater, der har saa store Udgivter som det danske, jo ogsaa maa tage Hensyn. Bedre imellemstunder noget maadeligt Nyt, end uafladeligen lutter ypperligt Gammelt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Blandede Efterretninger. I en Bedømmelse over den tydske Oversættelse af Lascases's Dagbog over Napoleons Liv, 4de Bind, i Hall. Literat. Zeit., siger Rec. Existerede for Tidsrummet fra 1796-1816 aldeles ingen Historie, var den Slægt, der har udholdt denne Jernperiode, uden Spor forsvunden, og man da læste Memorial de St. Helene, saa maatte Helten for samme forekomme os som en Gud, hans Modstandere som de nedrigste, uretfærdigste Creature, der nogentid have levet: men nu existerer hiin Tids Historie, den opklarer sig dagligen mere og mere; Slægten føler dybt og smerteligen, hvad den har liidt, og Forgudelsesskriget fra nogle Badands forblinder dem ingenlunde i Henseende til dens Nød. Den ufrivillige Anachorets Selvcanonisation vili dette Tilfælde vanskeligen blive troet. Det Bedste, han lod høre, ere overhoved Planer for Fremtiden, skal man slutte af hans Forbigangenhed? Denne giver ingen synderlig Borgen, – men hans Talent maa vi beundre i saadanne aandrige Luftcastellers Skabelse, vare de end sammensatte for at blænde, ikke allene den forbausede Greve, men ogsaa mangen Europæer. Napoleons meget roste Characteer høihed kunne vi just ikke finde i denne Deel af Skriftet. Man see hans Adfærd mod Sir Hudson Lowe. Manden kunde maaskee være ham ubehagelig; men dette burde ikke forlede den sjelstore Napoleon, den ædle Taaler, den standhaftige Vise at tee sig mod ham som en ægte Polisson. Den saa Mishandlede er den tredie Hovedperson. Det ikke ubetydelige Antal tydske Officerer, der have lært at kjende ham i Feldttoget fra 181314 veed ret vel, at han ingenlunde har været den raa, gemene, nederdrægtige Mand, som Hr. Greven behager at fremstille ham. Men naar man undersøger nærmere de anførte Kiendsgierninger, saa viser det sig, at Engellænderen i det Hele kun gjorde hvad hans Forskrifter nok paalagde ham, at han med mueligste gode Villie kom ham i Møde, men blev mishandlet derfor, og at han endeligen taalte af den fangne Napoleon, hvad sandsynligviis ingen fri Mand turde byde ham, med en Fatning, der i fornuftige Folks Øine saare meget maatte hæve ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Skuepladsen. Tirsdag (d. 19de Nødhætten. - Torsdag: Jægerbruden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Fredag: Feiltagelserne og en Entree, Løverdag: Brudommen fra Mexico. Regnskab for Bombebøssens 200 Qvartal. (Oprettet 1819, den 11te August.) - (See Skilderiet No. 63 for d. A.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Ved Bombebøssens 18de Aabning, den 6te denne Maaned, fandtes i samme . . . . . . . . . . . . . . . . . r. S. 65 Rbd. 6 s. og S. o. T. 42 Rbd. 12 s. Af disse Penge vare 2 Specier indlagte i et Papir, med Paaskrift: "Den 29 Juli 1824." og 4 Specier i et andet Papir med Udskrift: 74 Specier til Bombe bøssen 17. Ved denne Samling toges endvidere til Indtægt: Bidraget af Dhrr. Søeofficerer for 2den Halvdeel af indeværende Aar. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 212. Hr. Admiral Herbst's Bidrag. . . . . . . . . . . Renter til 1ste September sidstleden af Bombebøssens, Obligationer for Laanet i Hamborg . . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Ved Samlingen den 11te dennes modtoges fra Hr. Universitetsboghandler Brummer, som til Dato indkommet for et af Hr. Professor og Ridder Wendt udgivet Skrift om Kopperne", hvoraf han har havt den Godhed, at skjænke Bombebøssen Jndtægten. . . . . . . . . Jalt r. S. 327 Rbd. 61 s. og S. o. T. 74 Rbd. 20 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Bombebøssen eier nu Obligationer for Banklaanet af 4 Febr. 1820, a 5 pC. rede Sølv 6300 Rbd. - s. Sølv 293 en Kongelig Obligation, a 4 pC. . . . . . . . . . . . . . . . Hofraad Meyers Legat, a 4 pC. . . . . . . . . . . . . . . . Sparecassen, med Tillæg af oplagte Renter, a 4 pC. . . . rede Sølv 3973 - 90 Præmie-Obligationer for Laanet i Hamborg, af 1819, a 5 pC. . . . . . . . . . . Bcomk. 2520. 6. J en Obligation af Laanet i London, a 5 pC. 7. J den af det oeconomiske Velfærds=Selskab skienkede Capital i Kgl. Obligationer, a 4 pC., til Beløb . . . . . . . . . . . . ......... Sølv 6225 - - 8. J den af Pastor Walther og Hustrue legerede Depositocasse=Oblig., a 4 pC. . . . . . . . . 500 – Jalt Bcomk. 3920. r. S. og Sølv 19792 Rbd. 33 1/2 s. Directionen for Bombebøssen i Kjøbenhavn, den 15de October 1824. De i Regnskabet ommeldte 4 Specier, med Udskrift til Bombebøssen, blev leveret til mig af et ungt Menneske, som den 2den October umagede sig forgiæves, men den 4de kom igjen. Uagtet han holdt fast ved sin Anonymitet, kunde han dog ikke skjule, at han var een af Musernes unge Sønner. Med Gaven fulgte en Seddel af følgende Jndhold: "En lille Bøsse i en sjællandsk Kjøbstad hilser den store Bombebøsse, i Hovedstaden, og beder, ikke at forsmaae en ringe Tilgivt til dens ligesaa anseelige som glædelige Samling for de brave Sømænd, hvilke det maaskee vil fornøie, at Drenge, der optugtes ved den roelige Bog, tænke paa dem, som pløie det stormfulde Hav, og derfor have givet, og, med Guds Hielp ville vedblive at give de res Skjerv."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Skibs-Capitainerne og Sømændene, som ere i Farten, holde ved at give deres frivillige Bidrag; men smaat - thi Strømmen er dem i disse Tider, desværre, hart imod. Saa flinkt er det nu gaaet fremad, at man i Bombebøssens sidste Directionsforsamling besluttede, selv at eie, eller til næste Flyttetid leie en større Bolig, hvor man kunde hielpe flere - i Alderdommen - trængende Sømænd. 18 er der - 2 kan endnu rummes, som og blev besluttet at kunne antages - og naar dette er skeet, vil Hr. Profeffor Oehlenschlagers Forudsagn i Takkesangen ved sidste Concert for Bombebøssen gaae i Opfyldelse: "Og seer I Huset malet der? Veed J hvad det vil sige? Det tyder, at den Tid er nær J Dannerkongens Rige, Da gammel Sømand faaer en Vraa J egen varme Stue, Hvor ingen Bølge ind kan slaae Og slukke Arnens Lue." Jeg frygter ikke, at Bidragene til Stiftelsens Vedligeholdelse derfor skulle mindske, tvertimod troer jeg, at naar Indretningen kommer derude fra den langtbortliggende mørke Krog, hvor den nu er, og frem for Lyset – vil en over Landsmand finde sig fornøiet ved, selv at lee en saadan Stiftelse være i kort Tid opstaaet og især føle sig tilfreds, hvis han har bidraget dertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Bidragene, som i det 19de Qvartal af Giverne selv i Bombebøssen vare nedlagde, fandtes i min Fraværelse anmærkede i den røde Bog men ei i Skilderiet specificerede. De vare følgende: Den 20de Mai af et ungt Menneske Specier, og Smaapenge. - D. 14 Juni af et ungt Menneske fra Christianshavn ligeledes. – D. 18de Juni ved en af Kongens Livjægercorps fra nogle flere af Corpsets Mænd 5 Rbdlr. - Dito Dato fra Rodemester Altschwager 1 Rbdlr. - D. 23 Juni fra den unge bekiendte Ven.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
J Løbet af dette 20de Qvartal er een af vore gamle Sømænd, navnlig Peter Finne af Dragøe, henfaren - og i hans Plads er paa Prøve antaget Halvor Monsen. Qvartalet var godt, med 500 Rbdlr. Tilvæxt. Det næste vil blive bedre - pas paa. Dette er forud sagt, til Fornøielse for enhver den, som fryder sig over Bombebøssens raske Fremskridt til sit Maal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Vaterskouts-Contoiret, ved Holmens Canal No. 256, d. 18de October 1824. P. N. Sølling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-19
Kjøbenhavns Børs, d. 19 October. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer (uden Renter) 94 1/2 a 95. Nationalbank-Obligat. (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 100 1/2 a 101 Rbd. r. S. eller 120 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 98. Dito 4000 Bcomk. 98. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104 1/2. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16 3/4 a 16 1/2. - Svenske Asiatiske Actier 90. Sedler 55. - Nettelse til Stavelsegaaden i forr. No., 1ste Lin., for har læs: haver Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Skilderie af Kjøbenhavn. Eenogtyvende Aargang. No. 85. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 23 October 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Reisen til Hamburg (Fortsættelse; see No. 83.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Hamburgs Vaabenmagt. Rousseau siger i sin Tilegnelse til Republiken Geneve, foran hans Afhandling om Oprindelsen til Uligheden blandt Menneskene, "at dersom det havde staaet til ham, at vælge sig et Fædreneland, saa havde han valgt sig et saadant, der, afholdt ved en lykkelig Uformaaenhed fra vild Erobringslyst og betrygget ved en endnu lykkeligere Beliggenhed mod den Frygt, at blive selv en anden Stats Erobring, en friStad, beliggende mellem forskjellige Folkeslag, hvoraf intet har nogen Fordeel af, at overfalde den, og hvoraf hvert endog har selv Fordeel af, at forhindre Andre derfra; kort, en Republik, der ikke frister sine Naboers Ærgjerrighed og snarere i Nødsfald kan gjøre Regning paa deres Bistand. Deraf følger, at den, i en saa lykkelig Stilling, havde intet at frygte for uden sig selv, og naar dens Borgere øvede sig i Vaaben, saa skete det snarere for hos dem at nære hiin krigerske Jld og hiin Modets Stolthed, der anstaaer Friheden saa vel, og underholder Smagen derfor, end af Nødvendigheden, at sørge for sit eget Forsvar. Disse Ord faldt mig ind, da jeg saae Hamburgs Borgervæbning, der bestaaer af 10,000 Mand, komme tilbage fra Mønstringen, uden for Byen. En saadan Stad, som Rousseau ovenfor skildrer, har Hamburg i Aarhundreder, været, og Krigsøvelserne ere endnu, efter at det har faaet sit Borgermilitair dannet, mere en Morskab end nogen egentlig Byrde for Staden, eller noget Forbilled paa Krigen og dens Rædsler. Borgerbevæbningen blev ordnet i Aaret 1821. Det blev fastsat, at alle Borgere og Indbyggere skulde, fra deres 19de til 45de Aar, være forpligtede til at gribe til Vaaben, naar Staden og dens Gebet krævede deres Forsvar og de opfordredes forfatningsmæssigt dertil. Desuden skulde Enhver, fra sit 19de til 25de Aar, saasnart det krævedes, indtræde i Forbunds reserven og Contingenten. Den første er bestemt til 1298 Mand, den sidste til 650. Men den egentlige Tjeneste varer i Fredstider kun tre Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Det borgerlige Militaire bestaaer af 8 Batailloner. De sex første Batailloner deele sig hver i 8 Compagnier, hvoraf igjen hver har sin Capitain, 3 Lieutenanter og 1 Underofficeer. Den syvende Bataillon deler sig i 6 Compagnier, og den ottende igjen i 8. - Desuden tæller det en Jægerbataillon paa 5 Compagnier og et Cavalleriecorps. Den Dag, Borgermilitairet holder sin Hovedmønstring, er et Slags Folkefest for Hamburgs Indbyggere. Ved dens Hjemkomst saae jeg den hele Hær passere forbi mig med fuld Musik i Jungfernstieg. Et skjønnere Borgermilitaire gives der neppe. De have alle en fortræffelig Holding og ere meget godt klædte. Den smukke blaa Uniform klæder dem vel, og Officererne ere saa glimrende, at man ved første Øjekast skulde antage dem for franske Militaire. Jsær tager Artilleriet sig fortræffeligt ud. Canonerne ere saa blanke, at man strax mærker, at de ikke have været meget med i Krig. Jeg stod paa en Trappe, ved Siden af en gammel Hamburger, der ikke noksom kunde udtrykke sin Glæde over den Høide, hvortil hans Fødebyes Borger militaire havde opsvinget sig. En saadan bevæbnet Hamburger, meente han, var dog noget ganske andet end en fordums Stadtsoldat, der var en ulyksalig Mellemting mellem en Spitsborger og en Soldat, og hvis eneste Forretning var at trække paa Vagt. Han nævnte mig adskillige af de Commanderendes Navne. En smuk Mand til Hest, i glimrende Uniform, som om det kunde være en fransk Marchal, men som dog kun var Major, nævnte han mig som der Brandtweinsbrenner. Han forsikkrede mig, at han selv havde været Capitain, men at han havde taget sin Afskeed, fordi den borgerlige Militairtjeneste, naar den fuldkommen skulde røgtes, var forbunden med stor Strabads og Tidsspilde. J egentlig Krig troede han just ikke, at Hamburgerne kunde udrette ret Stort med deres Borgerbevæbning, men mod et pludseligt Overfald meente han dog, at den altid kunde betrygge dem. - Troppen sluttedes af en Kareet, hvori den ældste Borgermester, en gammel ærværdig Mand, og to Senatorer sadde; foruden en Oberstlieutenant og 6 Stabsofficerer, udgjøre disse en Commission, under hvis Protection Borgermilitairet staaer. Denne halvborgerlige og halvmilitaire Commission kan betragtes som det høieste Krigsraad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Hamburgs egentlige Stadsmilits bestaaer af Jndivider, der have tjent i den hanseatiske Legion, nemlig af et Regiment Infanterie paa 850, som man agter at forøge til 1300, et Cavalleriecorps paa 60 til 70, og et Compagnie Artillerister paa 60 Mand. Disse besætte Vagterne og forrette alle militaire Tjenester. De ere for det meste vel exercerede, og man finder blandt de Gemene mange, som ere af de agtbareste Familier, men som uheldige Forhold have bragt i denne Stilling. Endnu et Slags Militaire bør her nævnes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Det er Senatets Garde eller de saakaldte rei tende Diener, der udgjøre et Corps af 16 Mand, som bruges ved høitidelige Leiligheder. Disse Folk ere sande Chamæleoner og optage den første Rang blandt Hamburgs levende Mærkværdigheder. Snart seer man dem som Dragoner i fuld Rustning til Hest, snart med store runde, puddrede Paryker paa og i sort spansk Dragt, med vide Pludderhoser, foldede Kapper og uhyre store hvide Pibekraver, som Ligbærere, og snart som Bedemænd indbyde til Bryllup, klædte som Spradebasser i galloneret Dragt, meget smukt friserede, med Kaarde ved Siden og Chapeaubas under Armen. J fordums Dage har denne Post, som forener saa forskjellige Embeder i eet, været temmelig indbringende. Man veed af Holbergs politiske Kandestøber, at Hermann v. Bremenfeldt lover Henrich, at han engang med Tiden skal blive Reutendiener, og at Henrich siden siger, at det eneste han høster af sin Huusbonds Avancement er at blive Rentendiener, thi det er en Bestilling, vedbliver han, som jeg har Naturalier og Lyst til, thi fra jeg var et Barn, har jeg kunnet glæde mig ved at see Folk trækkes i Arrest. Det er ogsaa en god Bestilling for En, der veed at snoe sig lidt derudi, thi først maa jeg lade, som jeg har meget at sige hos Bormester, og naar Folk faaer den Troesartikel i Hovedet, vinder Henrich i det ringeste 100 Daler eller to derved om Aaret, som jeg ikke vil imodtage af Gierrighed, men allene for at lade see, at jeg forstaaer mit Embede og Reutendienerie. Saadanne. Forventninger gjorde Henrich sig for 100 Aar siden af denne Post; men, som det lader, reg mede han mere paa hvad han kunde vinde derved per nefas end per fas. Nu er Reutendieneriet ligesaalidet som noget andet Fag, mere hvad det har været. Modens Alting beskjærende Sax har ogsaa beklippet denne Bestilling. Jmidlertid bliver det dog altid en Post, som ikke blot kan føde, men ogsaa fede, sin Mand, thi de fleste reiteende Diener ere vel ved Magt. Ellers er det mærkeligt, at Holberg lader den enfoldige Kandestøberdreng kalde dem Reutendiener, da de dog burde hedde Reitendediener. Henriks urigtige Udtale af Ordet har nyligen given en Recensent af den nye Oversættelse af Holbergs Lystspil Anledning til at sige, at han ikke vidste (hvad han dog, som født Tydsker, burde vide) hvad Rentendiener skulde betyde. Fraregner man Stadsmilitsen og Borger militairet, som endnu minde om Krigsanliggender, saa aander Alting i Hamburg Fred, om just ikke altid i Kirken og Dagliglivet, saa dog i Staten. De forrige Fæstningsværker, som bestode af 22 Bastioner, anlagte i den gamle Hollandske Maneer, ere for størstedelen sløifede, og istedet for Canoner og Haubitser - beplantede med de skjønneste Blomster. Man arbeider endnu dagligen paa at planere hine Fæstningsværker, der foranledigede de frygteligste Krigscener i Aarene 181314. De tjene nu Indbyggerne til de yndigste Spadsereveie. Alle Slags Blomster staae her i den skjønneste Flor, urørte og uforstyrrede af de mange Tusinde her Spadserende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Et Fruentimmer, som, under mit Ophold i Hamburg, vovede at plukke nogle Blomster for det Barn, som fulgte med hende, blev paa Stedet ført ind i Vagten. Saa alvorligen vaages over, at Jngen skal beskadige disse til fælles Fornøielse anlagte Lystpartier. J mangt et andet Land, hvor Pøbelen er kaadere end her, vilde saadanne Anlæg ikke kunne nyde saadan Fred. Piller man Barken af unge Poder og knækker deres spæde Grene paa Alfarveie, blot af Overgivenhed, hvor meget mere vilde man da ikke ødelægge Blomstertræer, der ved deres Duft og Vellugt ere en saa fristende Jndbydelse dertil for Uforstand og Kaadhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-23
Gamle Vine.