Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-12
Jndenlandske Efterretninger. Den omstændeligere, og af sikkre Kilder øste, Beretning om Mordet paa Sognefogden i Frøelunde i Sjælland, er følgende: Sognefogden Christian Knudsen i Taarnborg Sogn, bosiddende i Byen Frøelunde, var givt og havde en Datter paa 18 Aar, ved Navn Maren, en Pige af et smukt og fordeelagtigt Udseende, og havde forresten ingen andre Folk i sin Gaard, uden en Tjenestepige og to Tjenestedrenge. Datteren havde forlovet sig med en Karl, ved Navn Niels Pedersen, som tjente der i Byen og var bleven besvangret ved ham. Faderen var meget imod denne Forbindelse og vilde ikke give sit Samtykke dertil; men forlangte, at Datteren skulde ægte en Møllersvend, som ogsaa blev udgivet for hendes virkelige Kjæreste. Da Datteren ingen Udvei saae til at faae den, som hun ønskede, saa besluttede hun sin Faders Død og formaaede bemeldte Niels Pedersen at medvirke dertil. Han forbandt sig med sit Sødskendebarn, en eensom boende Hugger der i Byen og Ungkarl, ved Navn Peder Eliasen, som mueligt gjorde sig Haab om at Christian Kund sens Kone vilde ægte ham, naar denne først var ryddet af Veien, og som desuden deeltog meget i Niels Pedersens og Christian Knudsens Datters Skjebne, imedens han ogsaa var i Uvenskab med Chr. Knudsen. - Den 9 Mai om Aftenen Kl. 9 var bemeldte Chr. Knudsen gaaet bort fra Slagelse, for at begive sig til sit Hjemsted; da han Kl. 12 om Natten ankom paa sin egen Jordlod, fik han Øie paa bemeldte Peder Eliasen og Niels Pedersen, som passede ham op der. Han sik Mistanke, greb til en Tøirekølle og spurgte hvad de gjorde der, men i det samme slog Peder Eliasen til ham med en Pleiel, saa at han faldt bedøvet og stum ned til Jorden, og nu sloge de begge saalænge paa ham med Pleieler til han var fuldkommen død; de toge nu 8 Rbd. fra ham, hvorpaa de slæbte ham 1/2 Fjerdingvei. over flere Mænds Lodder og kastede ham i en dyb Tørvegrav, underveis tabtes hans Uhr udaf Lommen. Efterat denne Ugierning var skeet listede Morderne sig til den Afdødes Gaard, vækkede Datteren, som laae afsides, og fortalte hende deres Udaad, som hun, skjøndt strax bestyrtset, bifaldt, som skeet efter hendes Begjæring og Ønske. - Da den Myrdedes Liig omsider blev fundet og vedkommende Øvrighedsperson befalede, at enhver voxen Mandsperson skulde møde med Støvler paa, under Paaskud af at probere deres Fødder i de Fodspor, som Man fandt i de pløiede Agre, hvorover den Myrdede var bleven bragt, mødte Peder Eliasen ogsaa og viiste sig udmærket fræk. Paa Grund af nogle mistænkelige Omstændigheder, blev han dog arresteret, og ved at undersøge hans Bopæl fandt Man blodige, skjøndt vaskede, Klæder i Halmen af hans Seng. Vel angav han, at de vare blevne blodige derved, at han havde hjulpet med at slagte Sviin i Halsebye; men da Man overbeviste ham om, at han den Tid ikke havde havt de Klæder paa, hvorimod dette netop var Tilfældet den Dag, som Mordet skeete om Natten, blev han bragt i Forlegenhed; men dog først efter 8 Dages daglige og tildeels natlige Forhør beqvemmede han sig til at gaae til Bekiendelse, og angav da tillige Niels Pedersen, der nu og blev bragt som Arrestant til Skielskjør, og tilstod Alt, med Tilføiende, at Christian Knudsens Datter, med hvem han var forlovet, havde forført ham dertil og at hun tillige tre Gange havde gjort Forsøg paa at forgive sin Fader og at hun havde formaaet ham at hente Giften dertil. Man fandt ogsaa Rottekrudt i hans Kiste. Datteren blev derpaa afhentet til Skielskjør, under hvis Jurisdiction Sagen hørte, for at bevise sin Uskyldighed tog hun med sig Møllersvenden, som Faderen vilde at hun skulde ægte, og angav, at hun var frugtsommelig ved ham; uagtet hun havde efter Faderens Død bedet Moderen om hun maatte ægte Niels Pedersen, som denne havde afslaaet. Hun vilde aldeles ikke bekiende, hvorpaa hun blev konfronteret med Niels Pedersen, og da denne blev gjort opmærksom paa, at Pigens Kierlighed til ham maatte være tvivlsom, da hun havde taget Møllersvenden med sig, som hun udgav for sin Kiæreste, saa kom han i Bevægelse derover, foer tilbage. og spurgte hende: hvad har Du gjort, Hun kunde ikke udholde den Følelse, at Niels Pedersen, skulde have Mistanke til hende, syntes at blive rørt og tilstod sin Forbrydelse. Denne blev nu opdaget i sin hele rædsomme Beskaffenhed. Engang havde hun i Moderens Fraværelse lavet Caffe og kom Gift i sin Faders Kop. Da han fandt den smagte ilde og spyttede den ud, kastede hun strax Caffeen bort og indbildte ham, at det kom af at Sukkeret havde lagt ved noget Victriol; men endnu samme Aften bagede hun Æbelskiver og kom Gift i den ene af dem, som hun fik sin Fader til at spise. Han blev meget syg deraf, men hun vidste at indbilde ham at det kom fra Caffen om Eftermiddagen. Moderen kom imidlertid hjem og fik Manden til at drikke Melk, som Datteren var meget imod og bebreidede Moderen at hun bestandig brugte sine Melkecure. Faderen kom sig vel noget, men blev dog altid svag siden den Tid. Hans Lidelser, kunde ikke afholde den lastværdige Datter fra endnu tredie Gang at gjøre Forsøg paa at forgive ham i Theevand, men ogsaa denne smagte ham strax ilde, han drak den ikke og vilde at Moderen skulde smaae derpaa, som Datteren dog vidste at forhindre. Faderen, som elskede sin eneste Datter, yttrede ei heller ved denne Leilighed nogen Mistanke imod hende, som han vidste havde tillavet Theevandet. Han yttrede derimod selv, at der maatte være kommet Soed af Skorstenen deri, og dette lod Datteren ogsaa blive mueligt. - Moderen sidder vel ogsaa arresteret; men alle 3 Forbrydere ere enige om, at frikiende hende for Deeltagelse i denne gruelige og næsten mageløse Misgierning. Jmidlertid vedvarer Undersøgelsen med Hensyn til hende.