Berlingske Tidende, 1802-08-20
Man taler og en forestaaende Formæling imellem Palatinus af Ungarn og Princesse Maria Amalia af Neapel, Skrivelse fra Paris den 9de August Det Senatusconsultum, som proclamerede den første Consuls Værdighed paa Livstid, var kuns Forgænger for det forrige Gang omtalte, endnu vigtigere Senatusconsultum af 4de August. Statsraaderne Regnier, Portalis og Dessolles bragde den 4de, som Consulernes Ordførere, Planen, dertil i Senatet, som strax samme Dag forandrede den til en Lov, under Navn af et Constitutionen forganiserende, Senatusconsultum, hvilket indbefatter 36 Artikler i 10 Hovedafdelinger, og beholder vel alle nuværende Autoriteter, men med mange Modificationer, nye Attributer og forandrede Omstændigheder, saa at vor hidtil værende Constitution er derved bleven meget forandret. Regieringen og Senatet bringes derved i en meget nøiere Forbindelse og deels den øverste Forvaltning med hinanden, hvorved dog den første Consul har en meget afgiørende Jndflydelse, saavel paa Senatet selv, som paa alle politiske og civile Jndretninger. Den første Consul har allerede proclammeret dette Senatusconsultum som Lov, hvis væsentlige Jndhold er følgende : 1 til 3 Titel. Hver Fredsdommers District har en Cantons=Forsamling, hvert Menigheds=Arondissement og hvert Departement et Valg=Collegium. Den første Consul udnævner Præsidenten for Cantons Forsamlingen, som bestaaer af alle boesatte Borgere, hvilke foreslaae 2de Borgere, af hvilke den første Consul vælger Fredsdommeren for Conto nerne paa 10 Aar. Regieringen sammenkalder Cantons Forsamlingerne, bestemmer deres Forsamlingstid og Forretninger Medlemmerne af Departements=Valgollegierne tages af 600 Borgere i hvert Departement, hvilke betale det fleste Afgivter ; den første Consul kan ogsaa udnævne 10 Medlemmer af Æreslegionen til hvert Valgeollegium. Disse Valgcollegier, som foreslaae Candidater til de ledige Pladser, i Departementet, Tribunatet, det lovgivende Corps og Senatet, sammenkaldes af Regieringen; men maae ikke sysselsætte sig med andet, end hvad som er dem foreskrevet, et heller, under noget Paaskud, correspondere med hinanden. 4 Titel Om Consulerne. Consulerne vælges paa Livstid. De ere Medlemmer af Senatet og præsidere i samme. Bliver den anden eller tredie Consuls Plads ledig, saa foreslaaer den første Consul Senatet et Subject Udnævnes dette ikke, saa foreslaaer han et andet, og, dersom dette heller ikke antages, et tredie, som da skal udnævnes. Under samme Former foreslaaer den første Consul, naar han holdes det for tienligt, en Borger, som skal være hans Efterfølger efter hans Død. Udnævnes denne, saa aflægger han, i Overværelse af alle høiere Autoriteter, Biskopperne og Mairerne for Republikens 24 fornemste Byer, følgende Eed for den første Consul: "Jeg sværger, at forsvare Constitutionen, at respectere Samvittighedernes Frihed, at modsætte mig Frudal=Indretningernes Jndførelse, ei at føre Krig, uden til Republikens Forsvar og Ære, heller ikke at bruge den mig tildeelte Magt uden til Folkets Lykke." Efter denne Eeds Aflæggelse tager han Sæde i Senatet umiddelbar efter den tredie Consul. Vil den første Consul nedlægge sin Efter følgers Navn i Regieringens Archiv, paa det at det først efter haus Død skal overgives til Senatet, saa overrækker, han et med hans Segl forsynet Papiir, hvori hans Ønske er skrevet, i Overværelse af den anden og tredie Consul, samt Ministrene, hvilke alle maae underskrive det, til Statssecretairen, som i Ministrenes Overværelse depog rer det i Archivet. Under samme Formaliteter kan den første Consul tage det deponerede Papir tilbage igien. Forbliver det deponeret til han er død, saa erkiendes dets Ægthed og Jntegritet, efterat det i Ministrenes Overværelse er taget ud af Archivet, af den anden og tredie Consul og sendes til Senatet, Udnævner dette ikke det i Papiret foreslagne Subject, saa foreslaae den anden og tredie Consul hver et Subject, udnærnes heller ikke disse, saa foreslaae hver et andet Subject, og saa skal et af begge udnævnes. Har den første Consul ikke efterladt sig noget Forslag til en Efterfølger, saa have den anden og tredie Consul, hver for sig, et første og andet Forslag, og dersom ingen Udnævnelse skeer deraf, endnu et tredie af hvilket sidste en første Consul skal udnævnes. J alle Tilfælde skulle Forstagene og Udnævnelsen fuldbyrdes inden 24 Timer efter den første Consuls Død. 5 Titel. Om Senatet. Senatet bestemmer ved organiske Senatusconsulta, hvortil to Trediedele af de tilstedeværende Stemmer udfordres, Coloniernes Constitution og alt, hvad Constitutionen har ladet være ubestemt eller ikke udtrykt tydelig nok, ved Acter, som kaldes ligefrem Senatus consulta, og hvortil blot Stemmefleerhed udfordres, suspenderer det i Nødsfald de Svornes Fuuctioner paa 5 Aar, erklærer Departementerne at være ude af Constitutionen, bestemmer den Tid, inden hvilken, Personer, som i Kraft af Constitutionens 46 Art ere blevne arresterede, skulle dringes for Retten, kasserer Tribunalernes Domme, opløser det lovgivende Corps og Tribunatet og udnævner Consulerne. Begge Slags Senatus onsulta tages kuns i Overveielse af Senatet efter Regieringens Forlangende Udtastet dertil overveies af et Geheimeraad, som den første Consul hvergang udnævner Medlemmerne af. Medlemmerne ere Consulerne, 2de Senatorer, 2de Statsraader og 2de Over officerer af Æreslegionen. Den første Consul ratificerer, Freds og Alliance=Tractaterne, efterat have indhentet Geheimeraadets Betænkning derom. Førend han promulgerer dem, giver han Senatet Underretning derom J Aaret i i skulle endnu 14 Borgere udnævnes af Senatet for at complettere Antallet af 82 Senatorer, Medlemmerne af Æreslegionens store Conseil ere Medlemmer af Senatet. hvad Alder de end have. Den første Consul kan, uden foregaaende Præsentation af Valgollegierne, udnævne andre, ved Tieneste og Talenter udmærkede Borgere til Senatorer; dog maae de have den fastsatte Alder og deres Antal maae i intet Tilfælde overstige 120. Senatorerne kunne være Consuler, Ministre, Medlemmer af Æreslegionen, og bruges til overordentlige tempotaire Missioner Ministrene have Sæde i Senatet. C. Titel. Om Statsraaderne. Antallet af Statsraaderne maae aldrig overstige 50. Ministrene have Rang, Sæde og delibererende Stemme i Statsraadet. 7 Titel. Om det lovgivende Corps. Det bestaaer af 300 Deputerede, hvilke hvert Departement udnævne i Forhold til dets Størrelse. Seinedepartementet udnævner 8, Nedreseine 6, Girande 5, de øvrige fra 4 til 1 Alle Departementerne skulle derfore inddeles i 5 Deele eller Series, af hvilke hver indeholder 18 til 25 Departementer. Regieringen sammenkalder, gjournerer og prorogerer det lovgivende Corps. 3 Titel. Om Tribunatet. Fra Aaret 13 af skal det reduceres til 50 Medlemme. De halve af disse 50 skulle gaae af hvert tredie Aar. Der skulle indsættes nye Medlemmer i det lovgivende Corps og Tribunatet, naar Senatet, har truffet Jndretninger til sammes Ophævelse. 9 Titel. Om Justitien og Tribunalerne Der skal være en Overdommer som Justitsminister. Han har et udmærket Sæde i Senatet og Statsraadet, præsiderer, efter Regieringens befaling, i Cassations- og Apellations=Tribunalet, vaager over Tribunaler og Fredsdommere og giver dem Jrettesættelser: 10 Titel. Om Benaadelsesretten. Den første Consul har Ret til at benaade, hvilken han udøver, efterat have hørt et Geheimeraads Betænkning, hvilket bestaaer af Overdommeren, 2de Ministre, 2de Senatorer, 2de Statsraader, og 2de Medlemmer af Kas ations Tribunalet.