Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-04-21
Ribe. Den Regeringskommission for Hertugdømmet Slesvig, hvortil Ribe har maattet afgive sin Stiftamtmand, synes ikke at være bleven modtagen med den Tillid, eller ved sin første Virksomhed at have vundet den Anerkjendelse, som dog maatte være saa ønskelig for den til at kunne røgte sit vanskelige Kald med Held. - Det gjør os ondt, at det skal kunne siges om den, at den ikke synes at afvige fra de forrige, slesvigholstensksindede Autoriteters Fodspor, navnlig med Hensyn til den danske Nationalitet i Nordslesvig, og det er unegtelig besynderligt, at dette Kløverblad af danske og dansksindede Mænd ikke tage i Betænkning at lade sine Embedsbreve (f. Ex. om Standsning med Kopskattens Jndkrævning) udgaae til de nordslesvigske Præster og Sognefogder i det tydske Sprog, som stoder mange af de Første og er uforstaaelig for mange af de Sidste. – Det er slemt, at Regeringskommissionens Formand ved sin lange Embedsvirksomhed i en Kreds, som er indflettet i og omringet af det Distrikt, der har været en Tumleplads for slesvigholstensk Anmasselse, ikke ud over denne Kreds har kunnet vinde sig Navn som et Skjold for Danskheden og de Danskes Ret i Konflikter, som maa have fundet Sted. Men vi, som kjende ham, kunne dog vidne for ham, at han er en ærlig dansk Mand, jevn og tilgængelig for den Ringe, maaskee i endnu høiere Grad end for den Fornemme, klog som Faa til at opnaa det Maal, han sætter sig. Og naar han nu ikke ængstligen stræber at lægge dette for Dagen, saa kunne vi vide, at hans eget Hjærtes Vidnesbyrd maa fjerne fra hans Tanke al Frygt for en saa overordentlig Miskjendelse, som den, at han skulde nære Sympathi for slesvigholstenske Anskuelser, at han letsindigen skulde kunne beskikke Personer i de ledige Embeder, som ikke fortjente meere Tillid end de bortfjernede, at han ikke med den redeligste Villie skulde handle i den Aand, som besjæler den danske Konge, ligesom det danske og den tro Deel af det slesvigske Folk. Vi kunne derfor ikke noksom lægge vore Landsmænd paa Hjærte, at i hvor meget end den Svig og Løgn, som har bragt disse tunge Tider over vore og vore Brødres Hoveder, kan undskylde en vidtdreven Mistænksomhed, saa er det dog af den høieste Vigtighed i disse Farens Dage, at vi vise de Mænd Tillid, som Kongen og hans Ministre skienke Tillid, og at hver Mand mere maa være betænkt paa ved sit eget Forhold, ved sin egen Handlen og Talen at støtte vor retfærdige Sag, end paa at underkaste Styrernes Forhold, en smaalig kortsynet Kritik, som kun tjener til at fremkalde Mistro og Mismod. – Lad os først overvinde Fjenden og komme til Ro i vort Land, saa er det Tid til at tænke paa en gavnlig Opposition. Hertil er forgaars af Landboerne indbragt en Handelskommis fra Flensborg der havde været uforsigtig nok til i Kroerne her i Egnen at udtale sine Slesvigholstenske Grundsætninger og opvartet hvem der vilde høre paa ham med allehaande Fortællinger for at sætte Skræk i Bønderne; men de brave Mænd lade sig ikke skrække mere, og vi ere overbeviste om, at dersom deres interimistiske Embedsmænd ogsaa skulde vove paa at ville indprente dem slesvigholsteinske Grundsætninger, da ville de vide at vise et hvert saadant Forsøg tilbage med tilbørlig Kraft.