Berlingske Tidende, 1781-07-09
J Følge Hans Kongel. Majests, allernaadigste Bevilling, af følgende Jndhold: Vi Christian den Syvende, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug " udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg; giøre alle vitterligt: at Vi, efter Os Elskelig Søren og Raadstueskriver i Vor Kiøbstæd Wiborg, udi Vort Land Gierulff, Vores Cancellie=Raad og Borgmester, samt Bye, Nørre Jylland, hans paa egne og øvrige Magistrats Vegne i bemelte Wiborg, som Skifte=Forvaltere efter afg. Sophia Christine Helms og hendes forhen afg. Mand, Kiøbmand nigst gjorte Ansøgning og Begiering, allernaadigst have be Søren Møller i meerbemelte Wiborg, herom allerunderdavilget og tilladt, saa og hermed bevilge og tillade, at de udi de Kiøbenhavnske Berlingske Tidender og den Wiborger Samler, samt den Altonaiske Mercur, 3de gange efter hinanden maa indkalde, saa vel Arvingerne, som alle dem der formeene sig at have noget at fordre efter fornævnte afg. Søren Møller og Hustrue Sophia Christine Helm, at indfinde sig, inden den i Loven fastsatte Tid hos bemelte Wiborg, Magistrat, for at anmelde og beviisliggjøre deres havende Krav, og at saadan Jndkaldelse i Aviserne maa ansees og Loven; dog skal denne Vores allernaadigste Bevilling læse være ligesaa gyldig, som om den var skeet ved Proclama efter ved Byetinget og Raadstue=Retten i fornævnte Wiborg, forbydende alle og enhver herimod, eftersom forskrevet staaer, at hindre eller udi nogen Maade Forfang at giøre, under Vor Hyldest og Naade. Givet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongel. Residence=Stad Kiøbenhavn, den 8de Junii 1781. Under Vort Signet; (L. S.) Efter Hans Kongel. Majests. allernaadigste Befaling. Luxdorph. P. Aagaard. Bliver hermed saa vel i de Kiøbenhavnske Berlingske Tidender, og den Wiborger Samler, som Altonaiske Mercur, 3de gange efter hinanden indkaldet sal. Mad. Sophia Christine Helm og hendes forhen afg. Mand Søren Møllers saa vel Arvinger som alle dem, der formeener sig at have noget at fordre efter disse Afdøde, at indfinde sig hos os inden den i Loven fastsatte Tid, for at anmelde og beviisliggjøre deres formeenende Arve=Rettighed og havende Krav, da de i anden Fald maa tilregne sig selv den af deres Udeblivelse flydende Tab og Skade. Wiborg, den 21de Junii 1781. S. F. Gierulfs. N. Giørup. N. Lassen. Af alle de Mennesker, som ere i Verden, og ere komme P. H. A. til Alders, og vil eftertænke fine Veye, troer jeg ey, der kan være een, naar han kiender Guld i sit Ord, som jo kan have Aarsag at sige med David: Hvorledes skal jeg betale Herren alle sine Velgierninger mod mig? Jkke som man kan have nogen Betaling at gjøre Gild; men for derved at erindre med Lov og Priis, at al god have er fra Ham. Hvor meget meere maa ikke jeg da i Særdeleshed erindre saadan Guds Velgierning? jeg som har været bestædt i saadan Vanskelighed, og tillige har en talrig Familie, at det var for menneskelige Øyne umueligt at komme derud af, men Guld, som formaaer alle Ting, har rør Menneskens Hierte til at række mig Haanden til Understøttelse: min Trang, da jeg har blottet min Nød for dem. Og maa jeg tilstaae, at jeg har fundet paa mine Reyser i det Fald adskillige som har lovet at give dobbelt, mod hvad de har tegnet; Andre har givet mundtlig Løfte til en Gaves Meddelelse, naar Maaler blev opnaaet; Andre har forstrakt mig paa Reysen, uden at tegne sig; ja nogle har paa mine gode Venners Anmodning gjort Tilskud til mig, uden at have seet eller kiendt mig, hvorved de har vidst at gjøre Got i Løndom. Og da jeg nu ved Guds Forsyn har naaet det agtede Maal, saa vil jeg herved aflægge underdanigst og skyldigst Taksigelse, først til mine Creditorer, som ey har over tilet mig i en ubeleylig Tid, men derforuden ved en christelig Medlidenhed eftergivet meget af deres Fordringer; og dernæst til alle de ædel tænkende Menneske Venner, som har rakt mig Haanden, eller i denne min Nød understøttet mig. Min Commission er nu til Ende bragt efter det Kongel. allernaadigst meddeelte Commissorium og den gjorte Plan, saa at jeg ved Guds besynderlige Bestyrelse, og den forbemelte Gave, er bleven udløst af de Baand, som ellers vare mig umuelige at løse. Og da jeg ingenlunde paa tvivler de givne Løfters Fuldbyrdelse af det lidet, som endnu en tilbage, saa vil jeg ønske over enhver af disse mine Velgiørere, der ere bekiendte for Guld og mig, at Herlighedens Herre, som er den rette Løsere, vil løse alle deres Trængsels Baand, og at Han, som har Gaver at uddeele, og er rig paa Barmhiertighed, vil overflødig velsigne dem enhver for sig med alle gode og fuldkomne Gaver. De, som endnu ere tilbage, ville ved Leylighed behage at tilsende eller indlevere den belovede Gave til Urtekræmmer Friborg i Kiøbenhavn, boende paa Hiørnet af Fiol= og StidenStrædet, som paa mine Vegne har lovet at modtage samme, og derfore qvikkere, fra hvem Gaven kommer mig til Gode, Gundersløvholm, den 29de Junii 1781. Peder Hjort.