Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-12-28
Om vore Kandidater af Sædegaards-Valgklassen have vi Jntet anført, fordi Vælgerne her ere saa saa, at det personlige Bekjendtskab lettere giver tilstrækkelig Veiledning. Hvad navnlig Cand. jur. Berg til Skovsbo angaaer, da troe vi at Stiftets Landbostand, og det ikke fornyligt, i ham har erkjendt et af sine intelligenteste Medlemmer. Den anden Grund skal bestaae deri, at "Odense By ikke er saa slet forsynet med passende Repræsentanter, at dens Vælgere skulde behøve at opsøge endnu en Embedsmand og dertil endda i en anden By. Hertil ville vi svare, at en fuldkommen uafhængig Stilling vistnok er ønskelig, men at Embedsvirksomhed ikke er nogen nødvendig Hindring for Frimodighed, der naturligviis - vore Læsere ville tilgive os dette Udtryk – end til dagligt Brug at squadronere med sit Frisind. Eller er Schouw og Clausen maaskee ikke ligesaafuldt Embedsmænd som Abrahamson og Leth, "Fædrelandet bemærkede desuden fornyligt i Anledning af Hovedstadens Valg ganske træffende, at i en monarkisk Stat fast Alle paa en eller anden Maade ere afhængige af Regjeringen, ligefra den laansøgende Fabrikant eller Bygherre ned til Journalisten, og at det altsaa væsentlig kommer an paa vedkommende Deputeredes egen moralske Kraft og Charakteerstyrke. Men dernæst ville vi bemærke, at vi have henvendt os med Forespørgsel til flere af Odense agtbareste og dygtigste Borgere, da ogsaa vi ønskede Byen repræsenteret af en af dens Jndvaanere, men at Jngen har kunne erklære sig villig til at beklæde en Stænderdeputerets hæderlige men ansvarsfulde Post. Der er altsaa netop Mangel paa Candidater, og derom kan Jnds., hvis han kjender det Mindste til Byens Forhold og sine Medborgeres Trang, ikke være uvidende. Derfor have vi, skjøndt vi ere overbeviste om, at de fleste Stemmer ville falde paa Kammerherre Abrahamson, alligevel paa Grund af hans Helbredstilstand, netop anseet det for ønskeligt her at nævne en Suppleant, og det har været os særdeles kjært i en saa agtet Personlighed som Pastor Leth tillige at kunne henpege paa en Mand, der i Odense By, som for et Par Aar siden levende ønskede at drage ham hertil i geistlig Virksomhed, i høi Grad maatte antages at have Opinionen og Vælgernes Ønsker for sig. At vort Forslag er Byens Jndvaanere kjærkomment, derpaa have vi alt havt flere Beviser. Den eneste ikke ubrugelige Mand her i Byen, paa hvem der kunde tænkes af en eller anden Vælger, er Hr. Borgerrepræsentant H. C. Hansen. Vi erkjende villigen Hr. Hansens flere gode Sider, skjøndt vi tilstaae, at Lyspartierne ikke synes os aldeles enestaaende; vi sætte Priis paa hans Driftighed og Virksomhed og betragte ham som en gavnlig Borger i den Commune han tilhører. Men vi savne hos ham – for at sige hvad her nærmest vedkommer os, - den høiere Jndsigt og den Dannelse, som vi troe bør fordres af den, der skal repræsentere Landets næststørste Stad, og Hr. Hansen er en altfor beskeden og besindig Mand, til ikke selv at frabede sig Sammenligningen med den af os foreslaaede Suppleant Vi have saaledes og vi troe aldeles fyldestgjørende, besvaret hvad der i det Thomsenske Juserat kunde have Skin af Grunde. Men vort egentlige Svar er endnu tilbage. Hvis nemlig Jndsenderen virkelig har havt til Hensigt at veilede og oplyse sine valgberettigede Medborgere - og dette ville vi gjerne bevæge os selv til at tro, da enhver anden Hensigt her vilde være forkastelig – saa kan dette kun derved skee paa en gavnlig og frugtbringende Maade, at han istedetfor de af os foreslaaede Candidater opstiller tvende andre, for at da Discussionen og Sammenligningen kan opklare Sagen for Vælgerne. Kan han ikke det, saa forvirrer han istedetfor at oplyse: indseer han ikke engang Nødvendigheden af en saadan Fremgangsmaade, saa er han – afseet fra hans Juserats øvrige Jndhold og Form- alt derved uberettiget til at tale om hvad der ligger over hans Fatteevne.