Berlingske Tidende, 1752-05-05
8 No. 36 RES, Co Danske Kiøbenhavnske Monitet, Do. Fredagen den 5 May. verede reserverere. verede Herrehenherreder, Fierde Fortsættelse paa Efterretningen om Hr. Paul Beck. Endelig, da de tvivlede om at træffe ham udi virkelige Misgierninger, vilde de opdigte Forseelser, som kunde have Skin af Sandhed. Abbeden besøgte ham eengang, og lagde farlige Snarer for ham i en Samtale om de falske Louis d'Or og om Tyveriet i det biskopelige Palais. Derpaa forføyede Abbeden sig hen til hans Fiender, gav dem Efterretning om denne Samtale, og hvorledes samme skulde bringe ham hans Undergang. De lode paa adskillige Tider forestille Prætoren, at Beck misbrugte hans Fortroelighed, i det han ikke kunde tie med hans største Hemmeligheder. Prætoren fæstede omsider Troe til saadant, og blev saa hæftig opirret imod Hr. Beck, at han ligeledes svoer, at ville lade ham hænge; dog vidste han meget trædskelig at skiule sit Anslag. Han omgikkes Beck endnu med den forrige Fortrolighed og Estime. Da han allerede 5 Dage havde siddet i Arrest, skikkede han ham endda et vel tillavet VildsviineHoved i Fængslet. Han kunde lettelig forestille sig, naar han overveyede Becks Meriter, og den Naade, han derved havde forhværvet sig hos Kongen og Hoffet, at der vilde endnu møde store Vanskeligheder, førend han fik sit Anslag udført. Da han nu ikke kunde finde Sag med ham, betænkte han sig paa andre Midler. Han gav ham Commission, at reyse til Bryssel, for at lokke derfra tvende berømte Fruentimmer til Strasborg, som vare engagerede ved Hoffet i Bryssel, den ene som Sangerske, den anden som Dand ferske. Hr. Beck forestillede Prætoren, at der vare just 2 Personer fra Bryssel den samme Tid i Strasborg, som kunde bedre udrette dette Ærinde, end han. Man vilde ikke høre hans Undskyldning: Han skulde afsted; men han gjorde det dog ikke. En anden gang besøel Prætoren ham, at reyse til Courtray, for der at lade giøre ham 12 Dosin Tafel-Tøy af Damask, som hans Vaaben skulde væves udi; men Beck bad atter, at han maatte forskaanes for dette Ærinde. Eengang giorde een af Beckes Colleger ham det Forslag, at han en Morgen tillig skulde giøre en Lystreyse med ham; men Beck havde ikke Stunder dertil. Dog haver der beder der der der derfor de derende engelse de han sin Raison dertil, hvorfor han undskyldte sig, saasom han vidste alle 3de gange forud, at der vare Mordere udsatte paa ham. Man fik en Jøde til at bringe ham Guld og Sølv=Tøy tilkiøbs for ringere Priis, end det var værd, paa det man kunde straffe ham som een, der hælede med Tyve. Ved en anden Lyst=Reyse, som man ligeledes inviterede ham til, skulde han atter blevet leveret paa Slagter-Bænken, men han excuserede sig endogsaa den gang. Da Prætoren saae sin Umag paa alle Kanter spildt, foreslog han Hr. Beck, at han skulde giøre Underslæb med den 4de eller 5te Part af Stadens Jndkomster, og indbilde Magistraten, at han havde forregnet sig ved General=Forpagtningen, hvor han da vilde hielpe ham til at erholde 48000 Livres Afslag. Beck kunde den Tid endnu ikke see, at man søgte at besnække ham, fordi Prætøren var selv med udi General Forpagtningen, og havde allerede udi eet Aar profiteret 24000 Livres derved. Derudover viiste han Prætoren, hvor umueligt dette Forslag var, saasom Controlleurernes ugentlige Regnskaber viiste det anderledes, og som Prætoren ikke havde tænkt paa dette, saa gav han ham den gang bifald. Jkke desmindre anmodede Prætoren ham Dagen derefter, at begaae et andet Skielmstykke i Henseende til Regnskaberne; men Beck forstod sig dertil ikke heller. A 1749. den 19 Febr. gjorde ogsaa en anden deslige Forslag for ham; men det var altsammen forgiæves. Da hans Fiender saaledes ikke kunde faae Sag med ham, gjorde de farlige Anslag paa hans heele Formue, som man ved allehaande ulovlige Midler og Veye vilde skille ham ved. Otte Maaneder derefter forledede de trædskeligen hans Hustrue til at give dem en Fortegnelse paa hans Jndkomster, og at aabenbare dem hans heele Formue. Han maatte giøre Forskud til adskillige offentlige Udgifter, men har aldrig faaet sine Penge igien. Udi Augusti Maaned samme Aar tilegnede Præteren sig allene den Fordeel, der faldt ved General-Forpagtningen, da dog Profiten efter Aftale skulde deeles. Hr. Beckes Troehiertighed var saastor, at 2 af hans Fiender paa een Dag udi Martii Maaned fik, een 6000 og den anden 4000 Livres laant af ham paa Vexel=Obligationer, uden at tænke nogen Tid paa Betaling. Foruden det hans Kone blev forledet til at aabenbare hans Midler, hendtes der et andet Tilfælde, hvorved hans Fiender fik Oplysning om hans Formue. Han havde en ung Søn, paa 6 Aar, som døde meget pludselig, og ikke uden Mistanke, at være forgiven. Da han nu ingen fleere Livs-Arvinger havde, giorde han sit Testament udi nogle falske Venners Overværelse, hvilket af Retten blev confirmeret, hvorved da enhver fik at vide, hvad han eyede.