Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1812-06-23
Tyrkiet. Fra Constantinopel skrives under 25de April: Jo mere paa den ene Side Veirligt og Aarstid begynder at vise sig gunstigere, og paa den anden Fredshaabet ved det russiske Cabinets Paastaaenhed paa sine Fordringer efterhaanden forsvinder igien, desmere levende seer man Tilberedelserne til Lands og Vands til det nye Feldttog. Arbeiderne i Arsenalet driver med megen Jver, Adskillige fra Natolien komne Faner, eller smaa Hobe Soetropper, ere strax blevne fordeelte paa Krigskibene, der lave sig til at løbe ud. Man synes at føle den Nødvendighed, deshurtigere at sætte Flaaden i seilfærdig Stand, da alt i disse Dage adskillige russiske Fregatter lod sig see ved Jndløbet af Bosphorus, og giorde Mine til at vilde oppasse Transportskibene, der skulde bringe de her i Beredskab staaende 34000 Mand Landtropper over til Varna, for at vinde Tid og hindre Rømning. Midlertid er igaar fem Ortas Toposchis eller Artillerister med 50 Kanoner opbrudte til Storvistrens Leir, og Alt viser, at det er Portens Alvor, heller at ville fortsætte Krigen, end underkaste sig de foreslagne Fredsbetingelser. De Deputerede have igaar gjort et nyt Knæfald for Storherren, da H. H. reed til den høitidelige Middagsbøn i Epulsmoskeen, og beder ham at paaskynde den Storviseren overdragne Paakiendelse af deres Besværinger over BelyPaschas Forvaltning. Man er meget begierlig efter, hvad Udfald denne Sag vil faae, og hvorledes man fra Regjeringens Side vil finde Midler at foreneKlagernes Tilfredsstillelse med det fornødne Hensyn paa Statholderen. Aly Zade Stiid Mareddin, Effend Kadiliker (Overdommer ved den tyrkiskeuropæiske Armee) i Romelien, anklaget hos Storherren for at lade sig bestikke, er falden i Unaade og forviist i Landflygtighed til Famagosta paa Hen Cypern. Hans vigtigste Post fik Helys Ahmed Effendi H. H. hidtilværende første Jman. – Efterretninger fra Cairo af 28de Februari melde: Det Rytterie, Jussum Pascha havde afsendt til Munled, er uformodentlig og i den usleste Tilstand ankommet her, da det ikke kunde holde sig der af Mangel paa Levnetsmidler og Foder, hvorover især mange Kreature døde for dem. H. H. var meget misfornøiet med dette vilkaarlige Skridt, og optog det meget ilde, saa at derfor endnu hidtil Anførerne ere satte meget tilbage. Han har befalet, at man med dobbelt Jver skulde drive paa at udruste den nye Armee, og har ufortøvet under sin Hosnadors (Storskatmesters) Commando ladet den første Division afmarschere, som, da den i Suez fandt Fartøier færdige til Jndskibning, afgik strax, og nu alt maa være kommet til Jebmo. Om faa Dage vil den anden Jnfanteriedivision afmarschere og paa den følge H. H. Livgarder, der under Commando af hans Silhader (Oberhofmarschal) giøre Marschen tillands. Man har alt afsendt en Mængde Levnetsmidler og Fourage, og daglig afgaaer nye Transporter; derfor behøver man i saa Henseende ikke mere at være bekymret. Men hvad der fortjener at tages Hensyn paa, er den paniske Skræk, der har udbredt sig mellem Tropperne, og Bahabernes ved den første Seier hævede Mod. Jussom Pascha viser imidlertid bestandig al muelig Energie, og skriver til sin Fader, han havde faaet Efterretning, at Vahaberne sætte sig i Beredskab, at fordrive ham fra Jembo al Bahr, men at han venter dem uden at vakle og vige, og kun begiærer 6000 Punge til Understøttelse, for at kunne betale Tropperne. Sheriffen i Mekka har nyelig sendt een af sine Barker med nogle 100 Læster Caffe herhid; og skriver H. H., at Vahaberne havde nødt ham at marschere ud med dem for at tage Jembo tilbage, der skal angribes til Lands og Vands. Han har udrustet 30 Fartøier, hvoraf 18 tilhøre Vahaberne og 12 Sheriffen, der undskylder sig hos H. H., og underretter ham at hans Fartøier have grønt, og Vahabernes hvidt Flag, og at ved Landarmeen Vahabernes Tropper ere foran, men han bag ved. En lige Efterretning har han ogsaa hemmelig sendt til Jussum Pascha i Jembo, som derpaa har udsendt tre af sine bedste og bedstudrustede Fartøier at gaae hiin Flaade imøde, og prøve at gjøre den en Diversion. Man seer, at Sheriffen ikke vil have nogen af Parterne til Fiende, og det er meget at beklage, at H. H. endda bestandig sætter Lid til ham. Seid al Mabruki er tilligemed adskillige andre Privatpersoner, der høre til Expeditionen, kommet hid tilbage over Caseir, men man troer, at den første i en vil tage tilbage til Jussum Pascha. J Hamb. Corr. læses følgende fra den ogsaa hos os bekjendte Wolke. Anviisning til at erkjende nogle (1020) tusinde Sprog- eller Formfeil, vil blive trykt med den sædvanlige Ortographie, dog med Rettelse af nogle grove hensigtstridige Feil, saasnart de som saadanne efter Sprog og Fornuftgrunde ere erkjendte af hver Læser. J den første Anmeldelse af min Anviisning var det blot min Hensigt at dise, hvorledes, naar alle Tydskskrivende vilde udelade de aldeles unyttige og forkastelige Bogstaver, hvert Aar 10000 Aar, eller i det mindste fem Millioner Daler, kunde spares. Holde de forstandige Tydske Besparelsen af min uhyre Tids- og Pengespilde endnu for unødvendig til 1850, vil dog deres Børn og Børnebørn tænke anderledes deri. Alle mine Sproglærdomme, hvoraf der kommer meget Afvigende fra det, de sleste ere forvante til, behage man kun at ansee som velmeente Forslag, som man kan prove til 1850, og da følge eller forkaste. J Ting, som angaae Fornuften og dens lydelige og synlige billede, Sprog og Skrift, kan intet Menneske give Forskrift.