Berlingske Tidende, 1772-03-30
Fra det Tydske Kammer er under 25de Martii h. a. efter Jnteressenternes Ansøgning i Saltværket ved Oldesloe bekiendtgjort, at samme nu befindes i saadan Stand, at det mindste 5000 Tdr. Salt der i dette Aar kan sydes. Man seer sig derfor anlediget til paa beste Maade at recommendere alle og enhver denne nyttige Lands=Product, og dens Brug frem for andet Salt til Saltværkets Opkomst og Understyttelse. Man kan saa meget tilforladeligere giøre saadant, da efter anstillet chymisk Undersøgning af dette Salt er befundet, at samme har alle det Lyneborgske Salts Egenskaber, er at god Lugt og Smag, og er blevet erklæret for et ganske go Kiøkken Salt. Hvo som nu agter at forsyne sig med det Oldesloer Salt, som er i Tønder af lige Størrelse med det Lyneborgske, har at mælde sig ved Saltværket, og at vente at billig Behandling, saavel i Henseende til Prisen, som i andre Maader. Man troer ikke at mishage Publicum, om man indrykke en Oversættelse af et Suplement til den Colniske Gazette af 10de Martii 1772. Det er et Brev fra Kiøbenhavn, datteret den 25de Februarii. Min Herre, De Leidenske Efterretninger af 4de Febr. give om den Tildragelse, som skeede den 17de Januarii, en historisk Efterretning, saa fuld af Urigtigheder og Usandheder, at i Kiøbenhavn, hvor jeg er, le nogle deraf, og andre ere forbittrede derover. Jeg skulde aldrig tage Pennen, for at igiendrive saa eelendig Snak, dersom De ikke havde befalet mig at underrette Dem om hvad som deri var sandt og falsk. Efterdi De saa vil, min Herre, skal De blive adlydt; De skal her finde Sandheden, og til Lykke, jeg har ikke nødig at vige fra den - Kongen af Danmark elsker sit Folk, og har altid sigte til sine Staters Lyksalighed. For at erholde denne Fyrstes Tillid, kom Hr. Struensee frem med endeel Forslag, som han vidste at være Kongen behagelige. Ved Hielp af en besynderlig beskyttelse steeg han stedse høyere. Endelig i den Troe at han aldeles var befæstet, udstrakte han sine dristige Hensigtet lige indtil at ville deele den øverste Magt. Jngen bør være uvidende om, at han, tvertimod den 7de og 26de Artikel at Danmarks Riges Grundlov, lod sig give en Myndighed, som ingen Undersaat kan enten ønske eller udøve, uden at giøre sig skyldig i Majestætens Fornærmelse, hans Foregaaende Yndest havde allerede omkastet Landets gamle Forfatning; men den umaadelige Magt, som han nu havde tilvendt sig, blev saa voldsom og saa vilkaarlig, at man troede, sig med eet forflyttet fra Kiøbenhavn til Constantinopel. - Jnden kort Tid vil man faae at see, at han foruden en Mængde andre Forgribelser har med sine Tilhængers ranet hans Konges Casse. Den behøves hverken Dommer eller Undersøgelse, for at vide, at han og hans Medskyldige have tilsidesat al den Ærbødighed, der skyldes Kongen og hans Huus; for at mærke dette, behøvede man kun at aabne Øynene. Det er ikke mindre afgjort, at de opmuntrede Ryggesløshed og Sædernes Fordærvelse, At de gjorde Religionen latterlig, og værdigede ikke engang at iagttage den mindste udvortes Anstændighed: At deres Stats Foretagender kastede alle Stænder i den allerængsteligste Uvished, og gjorde alle Nærings Veye vanskelige. Det ekle Tøy, som man saae, forargede endog Fremmede, og det, som et bestandigt Rygte udbredede, var græsseligt og meget fornærmende imod Nationen. Jeg, som er noget vantroe, blev nødt til at troe omsider meer, end jeg havde villet. Jeg beder Dem, Min Herre, at giøre de Danske den Ret at troe, at De inderligen elske Deres Konge og hans Arvehuus: at De have Deres Fædreneland kiær, og ere ikke skikkede til at være nedrige Slaver af en despotisk Minister og hans foragtelige Creature. - Jeg har den Ære at forsikre Dem, at dette Folks Jver for Kongen og Hans Huus og Fædrenelandet voxede i en Tid af nogle Maaneder saa øiensynligen, at kloge Folk saae forud en Omveltning lige saa vist, som de ønskede den ivrig; men det man gysede for, var at den kiære Almue skulle bringe Staten, som den tænkte at frelse, et dødeligt Stød. Paa samme Tid gjorde Ministeren og hans Partie visse Jndretninger, som forkyndede et hesligt Forræderie. Det farligste Øyeblik var for Haanden, og troe mig, Min Herre, det behøves at have været den Tid i Kiøbenhavn, for at kunne giøre sig et ret Begred derom. - Kongen, underrettet om alt, saae sig nød til at sætte Sin Person i Sikkerhed, at redde Sit Huses Ære, og at adsprede det Uveir, som buldrede omkring Hans Throne Han gjorde Sine Indretninger; og Følgen har viist Klogskaben af Hans Plan. Den store og dydige Princesse, EnkeDronningen Juliane Marie, vidste af Sagen tilligemed Printsen Hendes Søn. Aldrig har Hun villet tage Deel i Regieringen under den salige Konges, Hendes Gemahls, Regiering: Hengiven til Stilhed og rolige Sysler, undslog Hun Sig for de store Roller indtil det Øyeblik, da Kongens Fare og Hans Huses og Statens tvang hende til at træde fremfor at opfylde hellige og uforbigiængelige Pligter. Hendes Søn, Prints Friderich, en nidkiær Broder af Kongen, og en sand Borger, var færdig at døe heller, end at lade Sit Huses Hæder og Sit Fædrenelands Ære gaae til Grunde. - Det behøvedes slet ikke, at Dronningen og Printsen skulle giøre et Parti; thi De troe og Deres Herre hengivne Undersaattet kappedes om at anbyde Deres Armee og Deres Liv for Hans Tieneste og Statens Frelse. Efter som nogles Jver var alt for levende til at bifalde disse Kongelige Personers sindige Langsomhed, stod man hvert Øyeblik Fare for at see en Jld antændt, som man ikke meere skulde kunne slukke. Endelig bestemte man sig for Græv Rantzau, General Major Eichstedt og Oberst Køller. Anstalterne bleve gjorte, og man fastsatte Morgemen den 17de Januarii til den lykkelige Forandring, som nu skulle gaae for sig. - Kl. 5 1/4 begave de Herrer Rantzau og Eichstedt, med flere Officierer, sig til Printsens Audience, Gemak, og bad i den heele Danske Nations Navn, Dronningen og Hendes Søn at anføre dem, og ledsage dem til Kongen. Printsen lod ved denne Leylighed see en forunderlig Sinds Rolighed; Han sagde til en af sine Betiente, som Han værdigede Sin Tillid. Jeg har randsaget mit Hierte, mine Hensigter ere rene, og Jeg døer for dem. Hans Majestæt, vækket ved sin Kammertiener, befandt Sig i Sin Moders og Sin Broders Armee. Han hastede at underskrive de to Ordrer, som Printsen overleverede Ham, og derpaa udfærdigede Allerhøystsamme Selv med et blidt Ansigt og et roligt Sind alt hvad som var fornødent til Hans Villies Jværksættelse. Hans Viisdom havde bragt Ham til at beslutte, og Hans gode Hierte torde ikke længer opsætte Virkningen. -J et Øyeblik bleve Græverne Struensee og Brandt, og Prosessor Berger, alle tre boende paa Slottet, arresterede. Oberst Køller var dette anbetroet, og han havde føyet sine Anstalter saavel, at alting gik for sig saa stille og med saa god Orden, at der endog paa Slottet vare Folk, som i tre Timer ikke vidste, hvad skeet var. - Den kloge og sindige General-Major Eichstedt, som Hans Majestæt havde udnævnet til Stadens Commendant, gik i Spidsen af endeel Dragoner, for at forkynde Tøyhuset, Vagterne, og Casernerne, den Post, som Kongen havde behaget at betroe ham. General Major Gude, tilforn Fæstningens Commendant, fik Ordre at blive tilstæde i sit Huus. Oberste Falkenskjold, og Hr. Hesselberg hans Oberst=Lieutenant, bleve arresterede. Paa samme Tid lod Oberst Køller henføre til Castellet General Lieutenant Gæhler og hans Frue, Justice Raad Struensee og endnu dem man havde bemægtiget sig paa Slottet. Baron Bülow, Contra Admiral Hansen, Stats=Raad Willebrandt og Hr. Aboe, Lieutenant i Søe-Etaten, bleve bevogtede i deres Huse. - Dronning Caroline Mathilda reyste Kl. 9 til Cronborg med Princessen hendes Datter Lovise Augusta Jmidlertid satte Tidenden om alle disse Tildragelser Borgerne i den behageligste Forundring. Allerede havde de hemmeligen væbnet sig, for med Deres Blod at redde Deres Konges Liv og Ære: og nu ile de til Slottet, og, da de der saae Hans Majestæt i Vinduerne med Dronning Juliane Marie og Prints Frederich, overlode de sig til deres for Kongen saa følelige Hierte, og fyldte Luften med de meest levende og oprigtigste Glædes=Raab. Om Middagen kiørte Kongen i Sælskab med Prinisen, Hans Broder, igiennem Stadens fornemste Gader midt imellem Frydeskrig af alle Borgere, som, bestilt af den forigste Glæde, fældede Taare, omringede Kongens Vogn, og tilbade Forsynet. Om Aftenen var heele Byen iklumineret; og da var det, at den ringe Almue, grummeligen opbragt imod løse Qvinder, faldt an paa liderlige Huse og forstyrrede dem. Jkke eet Huus af deres, som vare faldnes Unaade, eller af skikkelige Folks blev rørt. Det er sandt, at den afdøde Græv Schulius Gaard leed samme Skjæbne som Horre=Husene; men Aarsagen er, at en vis Gabel, beskyttet af Struensee, havde kiøbt den, og var stærk mistænkt for at ville gjøre den til et Timpel for Venus. Det som var tilovers af den afdøde Græv Schulius solgte Bibliothek, blev ranet. - Dagen efter kom Roligheden tilbage ved en Kongelig befaling. Alle de, som have bidraget noget til at udføre Kongens Ordres, ere blevne værdigen belønnede. General Lieutenant Schak Carl Græve af Rantzau til Ascheberg er udnævner til General af Jnfanteriet og Ridder af Elephanten; General=Major Eichstedt, til General af Cavalleriet, Ridder af Dannebroge, og Medlem i Generalitetet; Oberst Køller til General=Lieutenant af Jnfanteriet, Ridder af samme Orden, Medlem i samme Collegium, og Kongelig Ober General Adjutant: Alle Officier af Eichstedts og Køllers Regimenter, som havde Deel i Forandringen, bleve een Grad forfremmede. Hr. Beringschiold fik Kammerherre Nøglen, og noget deres ter er og Hr. Kaas bleven beæret med den. - Kongen har anordnet en Commission, til at undersøge de fængslede Personers Opførsel, og for at dømme dem. Hans Majestæts Vaer bleven almindeligen bifaldet. Man forsikrer, at Commissarierne har allerede flere Beviser i Hænde, end der behøves for at retfærdiggiøre det Skridt, man har været nødt til at giøre. Græverne Struensee og Brandt tilligemed Struensees Broder ere i Jern; men ingen seer dem, uden de, som ere beordrede at bevogte dem. - Kongen har oprettet et StatsRaad, hvis Medlemmer ere: Printsen Hans Broder, Græd Thott, General Rantzau, Geheime=Raad Schack, General Eichstedt, Admiral Rømling, og Græv Osten. JnterMedlem af dette Raad er Hoved for noget Departement: Collegjerne have og ikke lidet nogen Forandring. De fremføre, hver i sin Orden, Sagerne for Stats=Raadet, hvor Printsen er overværende. Da er det, at man undersøger Sagerne, og tacer dem i Overveielse. Hvorpaa Kongen i sit Raad, en ter at have taget de fornødne Oplysninger, erklærer Sin Vil rie, undertegner befalingerne og Konge=Brevene, og ladet dem udstæde ved vedkommende Collegier. Der behøves kun sund Sands for at give denne Regierings Maade Fortrin for Struensees latterlige opspundne Despotisme. Han selv havde tiltaget sig meer Magt, end der nu er i samtlig Raad og Collegier. Han bortjagede Kiøbenhavns Magistrat ved en Cabinets Ordre, tilskreven Præsidenten hans Creatur, og værdigede ikke selv at give Stadens Borgemestere og Raad Underretning derom. Dette Træk, troer jeg, er nok til at kunde tage og føle paa denne Læges yderlige Uforskammenhed. Hans Broder, Mathematicus i Liegnitz, blev indkaldet af ham, for at forvalte Danmark Financer, som han var fuldkommen rankundig i. For at støbe Søe-Etaten om, satte han en viWillebrandt i Gang, som ikke forstod mere deraf end af Algebra eller af den sorte Konst. - Dersom jeg, Min Herre, ikke frygtede at besvære Dem, skulde jeg give Dem en skikkelig lang Liste paa disse daarlige Foretagender; men den Prøve som jeg har haft den Ære at forelægge Dem, er tilstrækkelig for at sætte Dem i Stand til at dømme om dette Menneskes Fortieneste, hvis Jndsigter og Retskaffenhed den Leidenske Avis har udbasunet. J Sandhed hans Fald maae han tilskrive sin stolte Siæl og sin dumme Stats Kunst og Vellyst. Det er hverken Adelen, jeg veed det; ey heller de gamle Ministre, som har styrtet ham. Hiin var aldeles undertrykt, og for at kiende, at disse have intet bidraget dertil, seer De selv, Min Herre, at af disse Mænd har man allene kaldet GrærThort tilbage, den erfarneste Mand, og som hele Folket ærer Græv Osten, som den Leidenske Avis gjor til gammel Minister, er aldeles ikke af dette Tal; ey heller har han haft nogen Deel i denne Tildragelse, som var ham ubekiendt indtil det Øyeblik, da Kongen lod ham kalde den 17de om Morgenen, - Et Raads Oprettelse og den Form, Kongen har give Sagernes Bestyrelse, gotgiør Dem, Min Herre, at Prints Frederich er ikke Premier=Minister. Denne Prints, troe mig, er langt oven over en Struensees Plads. Og Dronningen hans høye Moder, denne Fyrstinde, saa elsket af det hele Folk, har to Millioner Vidner og Tilbedere imod Ukydskheds og Slaveriets Forfægtere. Jeg er &c.