Aalborg Stiftstidende, 1836-01-16
Denne sammentrængte Fremstilling af de Hovedpunkter, hvorom Forslaget bevæger sig, vil være tilstrækkelig til at vise dets Vigtighed. Den til at afgive Betænkning herom nedsatte Committee maa og aldeles tiltræde Proponentens Attringer og en mere almindelig Communalbestyrelses gavnlige Indflydelse paa eventuelle Foranstaltninger og en Deel af Forretningernes Besorgelse, paa Communebeboernes Dannelse, deres Fremkaldelse til et høiere Borgerliv og en mere levende Deeltagelse i Alt hvad der kan gavne Samfundet. Den erkjender saaledes med fuldkommen Paaskjønnelse, at Forslaget indeholder brugbare Bidrag til Organisationen, af en vigtig Deel af Communalbestyrelsen paa Landet. Men alligevel finder Committeen Vanskelighed ved at indlade sig paa at afgive nogen bestemt anbefalende Dom om det givne Forslags practiske Værd, og er ikke uden Tvivl som, hvorvidt dets Udførelse just nu skulde kunne ansees ønskelig. Den tillader sig især at bemærke Følgende: a) Forslaget synes saa lidet at gjøre Adskillelse imellem den Communalraadet overdragne, administrative og controllerende Bestyrelse, at det endog synes at ville tillægge Raadet en activ Deel ikke blot i næsten alle Bestyrelsens Grene, men og i alle Sagers Afgjørelse og Expedition, hvilket neppe turde være fornødent med Hensyn til en stor Deel Sager, som, uden at trænge til denne omstændelige Behandling: maatte derved faae en slæbende og langsom Gang, en Langsomhed, der saa meget mere maa befrygtes, som Forslaget vil, at ikke færre end 8 Communalraader skulde tilforordnes Amtmanden og de vedkommende Directioner. Committeen maa nemlig ikke blot finde det høist tvivlsomt, at der i ethvert Amt kan findes et saa stort Antal Mænd, om hvem man kan formode, at de med fornøden Sagkundskab og Forretningsduelighed, uegennyttig Villie og rigtigt Overblik saa udelukkende kunne offre sig til det overdragne Hverv, som Forslaget, udført i sin angivne Heelhed og Udstrækning: synes at fordre. Man skulde derhos i Særdeleshed formene, at den efter Forslaget saa udstrakte Valgrettighed ingenlunde vil afgive tilstrækkelig Hjemmel for, at just saadanne Mænd vælges, som besidde den Jntelligents og det Overblik, der udfordres til at betragte almeennyttige Jndretninger og de dertil hørende Sager fra det almindelige og høiere Synspunkt, som mindst bør være den overordnede Bestyrelse fremmed. Det maatte vel ligeledes befrygtes, at, hvis saamange Communal aader skulde have Diæter og Befordrings=Godtgjørelse, vilde herved alt for betydelige Udgifter paaføres Communen, som paa den andet Side ingenlunde kunde være tjent med, at Evnen til at gjøre Offere skulde, under Adkomsten til Valgbarhed, komme i nogen afgjørende Betragtning til Tilsidesættelse for den Ubemidlede, maaske Dueligere og Retskafnere; b) end en Vanskelighed møder deri, at Forslaget omfatter ikkun en enkelt Deel af Communalbestyrelsen, nemlig den overordnede, til hvis Bedømmelse Committeen maa ansee det aldeles fornødent, at den betragtes og vurderes i Forbindelse med Organisationen af Underbestyrelsen og den denne tilkommende Virksomhed. Jkkun ved en nogenlunde fuldstændig Sammenstilling af begge Administrationer kan det bedømmes, hvorvidt de staae i passende Forhold til hinanden, om Amtsraadet er tillagt formange eller for faa Functioner, om dets Myndighed har en passende Begrændsning, og om alle Underbestyrelsens Foretagender kunne controlleres af Overbestyrelsen m.m. Savnet af et Forslag for Underbestyrelsen er saa meget mere føleligt for Committeen som den ikke kan være enig med den ærede Proponent i den bemærkning - den eneste yttring, han i Henseende til Underbestyrelsen har fremhævet - at der skulde være tvende Underbestyrelser, baade et Sogne- og Herredsraad. Det vilde nemlig særdeles complicere Bestyrelsen, hvis man skulde have 3 Jnstantser for de Sager, der skulde være Gjenstande for Communalbestyrelsen; og den i det Foregaaende befrygtede Vanskelighed i at finde det store Antal duelige Mænd til Amtsraadet vilde naturligviis forøges. hvis ogsaa dygtige Mænd skulde sammentræde som et Herredsraad; c) det turde endelig efter vor Formening være betænkeligt, just paa en Tid, da vi have modtage Tilsagn og fra Regjeringen selv at erholde Udkast til en Communalanordning for Landet, da at ville anbefale til practisk Udførelse nogetsomhelst andet detailleret Forslag, At dette Regjeringens belovede Udkast vil komme til at afhandle den hele, altsaa ikke blot den overordnede, men og den underordnede Communalbestyrelse i harmonisk Sammenhæng, lader sig med Vished antage, medens vi ingenlunde tor smigre os med det Haab, at vi, hvis vi ved flere Amendements vilde vove os ind i en enkelt Bestyrelses Detair og derved omdanne nærværende Forslag, jo maaskee vilden gaae ud fra mindre rigtige Synspunkter og mindre fuldstændige Anskuelser end dem, hvorpaa den fuldstændige Anordning vil vorde baseret. Committeen maa derfor yttre den Formening, at, ligesom vi antage, at den ædle Greves Forslag vil, som et i flere Henseender vigtig Forarbeide, vorde modtaget med retfærdig Paaskjønnelse af det Collegium, der er i Begreb med Udarbeidelsen af hiint belovede Udkast, saaledes turde det, under Forventning af det af den kl. Commissarius bebudede Udkast, ikke være passene for Stænderforsamlingen nu at indgaae til Hs. M. Kongen med nogen Petition som at tage i særskilt Overveielse det foreliggende mindre fuldstændige Forslag. Committeens Medlem, Kammerherre Castenschjold, finder sig foranlediget, til den forestaaende af Committeens øvrige fire Medlemmer vedtagne Betænkning at føie: Han, der nærer samme Ønsker, som den ærede Proponent, om et fuldstændigt Communalvæsen for Landet, og derom allerede forud har fremsat sine Anskuelser, hvilke han tør antage at være Forsamlingen bekjendte, erkjender tilfulde det Fortjenstlige i Grev Holsteins Arbeide, uden dog ganste at at kunne tiltræde dets specielle Jndhold, ligesom han ei heder finder sig foranlediget til aldeles at frafalde sine forommeldte yttringer over samme Amne. Da han imidlertid har fundet tilstrækkelige Grunde for at tilbagetagedisse og for Tiden ei at underlægge dem Stænderforsamlingens nøiere Drøftelse, saa finder han ved nøiere Overveielse, at det vilde være inconsequent og urigtigt, nu at fremkomme med en Deel af disse hans Formeninger under Form af Amendements til det fremlagte Forslag, som desuden ikke gaaer ud paa Alt, hvad der er inddraget under hans i Trykken fremsatte bemærkninger, saa at under ingen Omstændigheder noget Heelt derved vilde fremkomme, hvorfor han paa den ene Side befrygter, at han snarere vilde skade Sagen selv ved at indblande i Forslaget Brudstykker af sine Anskuelser, og paa den anden Side indseer, at disse, udrevne af deres Sammenhæng, maatte blive uden halt Værd, og holder det desaarsag for sin Pligt under disse Omstændigheder, ikke at indlade sig paa den specielle Bedømmelse af den ærede Greves Forslag, men slutter sig til den ovenstaaende af hans Medcolleger i Committeen fremsatte Formening. Efterat denne Betænkning var Forsamlingen forelagt i Mødet den 8de Decbr., tilkjendegav Proponenten, at det var hans Ønske at tage sit Forslag tilbage, og da Jngen i Forsamlingen, da Spørgsmaalet herom blev stillet under Afstemning, erklærede sig herimod, blev Sagen paa denne Maade tilbagetaget.