Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-08-21
Adjunct Sneedorff-Birch udviklede Vigtigheden af at Enhver bekæmpede i sin Kreds Borneertheden og Dumheden, og derhos søgte at befordre alt God og Skjønt. - Capitain Müllen udviklede i et fortrinligt Foredrag Almeenvæbningens Gavnlighed og Nødvendighed for vort Lands Forsvarsvarsen og Bondestandens Opkomst. Kammerraad Drewsen fremstillede Vigtigheden af Jnteressen for de communale Anliggender og opfordrede til Stiftelsen, af communale Foreninger i Lighed med den, som findes paa Kjøbenhavns Amt. Pastor Blicher udbragte et versificeret Held, Hæder og Velsignelse for det svenske Broderfolk. Under Spiisningen i den store Pavillon (15 Alen bred, og 40 Alen lang, udbragte Pastor Blicher en Toast for en stærk, fast udholdende Villie. – Endvidere udbragte Justitsraad With under Maaltidet en Toast for Holger Danske, hvori han paa en meget populair Maade behandlede Sagnet og at Holger Danske endnu er ilive og vil komme til Hjelp, naar Danmark er stedt i Fare, og hertil knyttede Kammerraad Drewsen med megen Lune en Skaal for Holger Danskes Koner og Døttre, som med saa megen Jnteresse overværede en Sammenkomst der afholdtes i liberal Aand. Senere hen paa Eftermiddagen holdt Kjøbmand Bloch fra Aarhuus en Tale, hvori han skildrede det danske Sprogs Tilstand i Slesvig og opfordrede de Tilstedeværende til at subscribere paa en fremlagt Liste til danske Underviisningsanstalters Fremme i Nordslesvig. Foredragene sluttedes med en træffende Tale af Candidat Ploug om vore nuværende danske Forholde og et af Mængden med megen Begeistring optaget Hurra for en heldigere Fremtid for Danmark. Om Eftermiddagen foranstaltedes et ret morsomt Væddeløb af – raske Bønderdrenge, blandt hvilke Seierherrerne belønnedes med private Sammenskud. Om Aftenen afholdtes Bal saavel i den store Pavillon som udenfor samme paa en dertil indrettet Dandse plads. En stor Deel af Natten brændte Blus, bestaaende af Tjæretønder, anbragte paa lange Stager paa Bjergets høieste Punkter, der lyste vidt omkring i Landet og gave et Begreb om vore Forfædres Bauner. (Kbhpst.)J en Artikel om Soldater og Prygl yttrer Kbhpst. De hæderlige Exempler af mange Officerer, som hverken slaae eller paa anden Maade mishandle deres Mandskab, bevise tilstrækkeligt, at legenlige Tugtelser ikke ere fornødne til Soldatens Uddannelse. Og naar vi først engang faae Pryglene aldeles afskaffede, ville vi snart ikke længer kunne begribe, hvorledes det tidligere var muligt, at de bleve anvendte, ja erklærede for aldeles nødvendige. Men og Udviklingen af en høiere, ædlere Aand blandt Soldaterne, om Uddannelsen af Æresfolelse og Fædrelandskjærlighed i Armeen, kan der slet ikke være Tale, saalænge Pryglene herske. Og dog kan nutildags kun den for Fædrelandet begeistrede Armee seire; den med Prygl optugtede bliver slaaet. Derfor bør der i vor Tid gives Soldaten den fuldstændigste Sikkerhed mod Prygl og alle andre Mishandlinger. Skulde man ikke ovenfra ved lovmæssige Foranstaltninger ville beskytte Soldaten, saa bør Beskyttelsen udgaae fra Officererne selv. Disse burde, da dog sikkerlig Fleertallet af dem anerkjende Nutidens mildere Aand, træde sammen og forpligte sig til hverken at slaae eller lade slaae, eller overhovedet ikke taale nogen Mishandling, og naar disse dog forekom, modvirke dem paa enhver Maade, i Nødsfald fordre Giernings mandens Afsættelse eller deres egen Afsked. Paa denne Maade vilde de erhverve Soldaterstanden og derved sig selv større Agtelse, istedetfor at nedværdige den, og tillige bane Vei for et Fremskridt i Militairvæsenet, nemlig for den almindelige Værnepligt. Thi denne fordrer nødvendigviis en Afskaffelse af dette Onde, da man umulig kan fordre af de hidtil fritagne Stænder, at de skulle underkaste sig Fugtleriet.