Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-02-25
Bestyrelsen henvender sig idag til Asylsagens Venner i Almindelighed og til Odense Commune i Særdeleshed. Næsten i alle Stæder af nogen Størrelse kommer Man stedse meere til den Erkjendelse, at der bør henvendes fortrinlig Omhu paa den opvoxende Slægt fra de tidligste Aar; at Lediggang og Dovenskab, Kilder til saa mange Laster, bør saavidt muligt qvæles i Spiren, og at de gode Tanker og Følelser jo før jo heller bør kaldes tillive, næres, styrkes. J jo høiere Grad dette opnaaes, med et desto fastere Haab tør Samfundet vente, at Feil og Laster, som vare en fortærende Kræft for dets Held, Sikkerhed og Lykke, ville hos den opvoxende Slægt formindskes. Dette er en Hovedtendents hos Asylerne, foruden de mange flere Fordele, de ere istand til at yde. Denne Tendents, disse Fordele ere ogsaa ved det i Odense nu i flere Aar virkende Asyl blevne stedse mere indlysende. Det er derfor et Ønske, der maa antages i lige Grad at interessere baade Samfundet og Asylbestyrelsen, at Odense Asyl kunde erholde et Locale, beqvemt indrettet til Øiemedet, og saa stort, at Børneantallet, nu 100, endog kunde forøges, og at deri den for Pigebørn, som ere udgangne af Asylet, intenderede Haandgierningsskole kunde erholde Plads. Dette Øiemed naaes bedst og fuldstændigst ved at bygge. Asylbestyrelsen kan i dette Øieblik erholde en passende Byggeplads tæt ved Graabrødre Torv, altsaa midt i Byen, følgelig fra Beliggenhedens Side særdeles beqvem. Men paa dette Sted er ogsaa Pladsen saa dyr, at Asylet ikke formaaer, ved de pecuniære Midler, som staae til dets Raadighed, at udføre Planen. Derimod vilde denne meget godt kunne realiseres, dersom Odense Byes Jndvaanere ville komme Asylet imøde, hvorfor vi fremlægge følgende Forslag: Den Grund, som agtes kjøbt, skal saavelsom den eller de Bygninger, som derpaa opføres, tilhøre Byen, til dets Asyl, saaledes, at Bygningerne kun anvendes til Realiseringen af Asylets Øiemed, saalænge dette staaer ved Magt; men skulde Asylet nogensinde ophøre, overgives Eiendommen til Communen, for at anvendes til et offentligt for Communen vigtig Anliggende. Asylbestyrelsen kan altsaa ei sælge Eiendommen, eiheller pantsætte den videre end det nu fra først vil blive nødvendigt for at vinde Midler til at bygge for. For nu at gjøre dette Laan saa lidet som muligt og overhovedet at sætte Bestyrelsen istand til at erholde Grunden og opføre Bygningen, kunne Medborgere komme os tilhjælp paa forskjellige Maader, deels ved at Adskillige yde Kjørseler, Andre skienke lidt Materialier efter deres Leilighed, atter Andre yde Haandarbeide, og Haandværkere, yde nogen Assistence f. Ex. med Forarbeidelse af nogle Karme Vinduer, Døre, Beslag, Gulves Lægning, Fod Paneel m. m.; atter Andre yde smaae Pengebidrag. J dette Øiemed er hos den ene Asylforstander, Vice-Consul Grut, henlagt en Liste over de Materialier og det Arbeide, hvortil velvillig bistand forhaabes, og Bestyrelsen vover herved at bede og inderligen at opfordre Enhver, som har Leilighed, Evne og Hjerte til at bidrage til Øiemedets Realisering, at ville hos Vice-Consul Grut, paa hvis Kontoir den berørte Liste er henlagt, behageligen tegne deres Navne for de Bidrag, de ville yde. Desuden er der overgivet til Asylets 12 Jnspectricer og 4 Forstandere samt til de Damer, som have samlet Bidrag til Asyl-Haandgierningsskolen, Actier paa 10 Rbd., forsynede med de 4 Forstanderes Underskrifter og Segl, i det glade Haab, at de, som ikke paa den førstnævnte Maade kunne fremhjælpe Sagen, ville understøtte den ved Kjøbet af Actier. Disse Actier forrentes ikke; men efterhaanden som Asylet formaaer det, blive nogle Actienummere i Generalforsamlingen ved Lodtrækning uddragne; de saaledes udkomne Rummere bekjendtgjøres gjennem Fyens Aviser, og indløses mod Tilbageleveringen af den originale Actie. Er et halvt Aar hengaaet, uden at en saaledes indkaldt Actie er bleven præsenteret, ansees den som af Jhændehaveren eftergivet, og udgaaer da af AsyletsGjelds-Conto.