Københavns Adresseavis, 1771-08-07
3. Slutningen af Philodan Tanker over Philocosmi Betænkninger. (See No. 163) Saa tænker jeg om denne min respectable Vederpart, og det uagtet jeg troer, at mit lille Skrift ikke er skeet den Ret af Philocopmus, det fortiente Langt fra mig at jeg vilde have det sat ved Siden paa dette hans Værk, thi til at lignes dermed er det aldrig bestemt, Men det ville jeg, at denne Mand havde fra det rette Synspunkt anseet det første Hefte af min Undersøgelse over Philopatreias. Han kunne have forestilt sig, hvad det var for en Mand, jeg maatte giendrive hvad det vare for Setninger denne havde vovet: hvor lidet en grundig og udførlig Undersøgelse behøvedes: hvor meget det da var nødvendigt for den store og vankundige Mængdes Skyld, snart ja snart at berøve Philopatreias det ynkelige bifald, han havde faaet. Ogsaa kunne Philocosmus have gjort Philodanus den Ret at troe, at denne vidste meere om disse politiske og occonomiske Materier, end han paa disse faa Blade havde anført, og at hvad, han der havde anbragt, var kun en resultat af hans Kundskab: til nok har Philodanus selv i sit Stykke erindret dette, og givet det tilkiende for Læseren. Saasnart min brave Modsiger havde saaledes anseet denne liden Piece, saa havde han ikke været Ordkløber og endog Sophisk imod mig, saa havde han ikke ufordeelagtigen fortolket mine Setninger, saa havde han er heller troet, at jeg paa Slump havde truffet, hvad got der fandtes. Jeg vil herpaa anbringe kun nogle Exempler, men med den Korthed, som Læserne selv vil fordre. Hvad jeg havde paa. 14 sagt ved en Leylighed, at Kiøbenhavn var vor Circulations Middelpunkt, fortiente ikke, saa haanlig at affærdiges af Philocosmus p. 51; thi jeg tærkte da aldrig paa Blodets Omløb til og fra Hiertet; men paa dette allene (som hele Sammenhængen viser) at alle Penge drage sig til Kiøbenhavn fra det hele Rige. Kongens Medlidenhed og opklarede Viisdom tiltroede jeg p. 15, at kunde bestyre Kornets Ind- og Udførsel. Hvorledes har da Philocosmus p. 56. 57. 59, saa ofte vildet paatvinge mig, at jeg havde gjort Medlidenhed allene til den Motiv hvorefter vor Monark burde handle? Dersom Philodanus havde anseet de roulerende Summers Formeerelse som eeneste Aarsag til Prisens Vext paa alle Vahrer, saa havde han jo ikke havt nødig, at anbringe endnu tre andre Aarsager, de samme tildeels som Philocosmus selv anfører. Men hvorfor har da denne brave Mand vildet p. 105 derfor beskylde sin Vederpart? Da jeg v. 18, har indseet Bancosedlers Nytte og deres birkelige Værd i det vigtige Forhold til Statens virkelige Credit: saa kunde jo alt, hvad Philocosmus have erindre mod mig pag. 108 have blevet borte. Og det angaaende, han p. 110 anfører mod mig, veed han da ikke, at Renternofte ere faldne af sig selv, og deendog i de sidste 20 Aar hos os selv, skiønt jeg i det øvrige gierne tilstaaer en viis Regierings nyttige Medvirkning. De roulerende Summer, som Philodanus p. 20 meente, ere tydeligen nok Bancofedler: han vil ikke have dem strax reducerte eller brændte; thi han ønsker p. 22, at Kongen engang maatte udfinde et Middel dertil, og i alt raader til den flogLangsomhed P. 3839. 45. Man bør og skal jo modtag de Papiir=Penge som Philodanns allerne taler om. Philo cosmus vil jop. 124, ligesom Philoddanns, at Sedlerne engang skulde reduceres. Saa falder joralt bort, hvad der indvendes mod mig p. 128. 125. Men hvad skal jeg sige om det løiellige Indfaldp. 126 over de Ord, strax efter Krigen, Min Vederpart veed dog vist den store Friderichs da værende Omstændigheder og anvendte Midler. Hvad Raad Philocosmus giver p. 127, har jojeg og for det meeste givet. Alt hvad jeg om Statuen har sagt, maatte erindres af de samme Grunde, som Philocosmusselv anfører for det, han siger om Ministrene p. 22. 24, Jeg havde sagt p. 30, at det Danske Folk var ikke af Naturen tilbøyelig til Overdaadighed, og dog har jeg viist, og stærke Udtrykkerklæret, at det nu var paa en for Staten øde leggende Maade henfaldet dertil. Man læse fra p. 3035 Hvor har jeg da hyklet for vort Folk, Maaskee i de Ord ikke af Naturen tilbyelig dertil, Har det Danske Folk nogen Character, saa er det vist denne, at være langsom, betænksom, og at ville henge ved det Gamle. Men just disse Egenskaber, grundede i vort Clima, Regieringsform, Opdragelses Maadec. c., virker vist til Tarvelighed. Forlades da denne politiske Dyd, saa er Ærekierhed hos os Aarsag dertil. Ære have vi grebet efter, og til Ulykke den falske Ære. Det har jeg i min Piece sagt, og Philocosmus siger selv det samme fra p. 83 til 85. Saa falder da alle Man dens Mistydninger bort p. 7882. Leges sumptuariat og mindre endnu de Gensiske har Philodanns ikke foreslaget: man læse dog p. 3134. Og jeg er vis paa, at intet virker uden de mægtige Exempler og en fuld Vanære. Consumptions=Rullen skal aldrig kunne gjøre det, og har ingenstæds gjort det Alt hvad jeg har sagt pag. 41 i min Sammenligning imellem Holland og os, var jo sat imod Philopatreias, der med Magt vilde have og vente hos os den Amsterdamske Oplags og Fragthandel (hvilket Philocosmus selv tilstaaer paa 123) aldrig tænke jeg da, at man nogen Tid efter skulde for Fare mig, som om jeg vilde fordømme for os en blomstrende Handels Haab. Jeg forsikkrer, at havde Philopatreigs yttret de Tanker, som nu tillegges mig, havde jeg vildet og kundet gjendrive ham med de samme Grunde, som Philo cosmus nu har brugt imod mig. Og burde ikke disse mine Ord (vi er Dannemark, og kan blive noget, jo noget 100 Gange meere end vi ere) have lært ham, at jeg maatte saaledes tænke; thi ellers havde jo Ordene slet ingen betydning. Men Sagen er denne: jeg udstuderte nøie min Vederpart, og det har Philocosmus ikke gjort. Han har vildet modsige mig, og derfor og p. 128 ret været Ordkiøver, ligesaa p. 224, og hvad andet end samme Lyst har tilveiebragt mig hvad han siger p. 2552592 Hvor kan nogen, som Upartisk har læst, hvad jeg om Toldrullen har sagt fra p. 47. 50, mistænke mig for et Kietterie i Henseende til den Kongelige Kasse, hvilket Philocosmus dog tillegger mig paa Han og jeg meene lige det samme, og sige lige det samme om Salt Tolden, og dog ere mine Regler efterrettelig: saa heder det hos ham p. 272. Man holde, hvad jeg siger p. 49 imod hvad han erklærer p. 270, 27 108 p. 72. Jeg ønskede er bestemt Tal Kiøbmænd p. 58, og anføre den samme Grund derfor, som Shilocosmus selv vidtløfte gen fra p. 298 a. og kort anfører p. 304305. Jkke des mindre siges der, at jeg ikke kunne have forklaret mig selv. Naar jeg ønskede p. 57, at alle Danske Vahrer maatte udbringes uden mindste Undtagelse, til hvad Stæder vor Handlende bedst vidste hvorfor skulde da endelig Philoconmus p. 318324 forstaae mig om taae Vahrer, og det mit der p. 6o ønsker, at alle vore Producter maatte forædles, og ellers har udtrykkeligen talt vore Fabrikers Sag Jeg skrev: Ingen Stappel=Stad burde være i Landet, og troede, at skulde forstaaes saaledes: Ingen Stad maae have saadan Oplags Ret, at de andre Stæder skulle nødes til at tage derfra deres Vahrer, og sølgelig formeenes selv at hente deres Vahrer, hvorfra de vilde, eller henbringe dem, hvorhen de vilde. Det Begreb troer jeg man gjør sig om Stapelret naar man adskiller den fra Oplagsret. At Philocosmus selv har noget nær samme Tanker om Stapelrets Skade, seet jeg P. 330. 332. 545. Men han forstaaer ved Stapel og Oplag det samme. Og derfor er jeg p. 325. 326. 329 330 332, saa haardt begegnet. Vi ere derfor eenige; th alt hvad han siger om Oplag billiger jeg For at sige mig imod i det, jeg ønskede, at Kiøbenhavn intet Handels= og Fabriqve=Privilegium maatte have, har denne Indsigtsfulde Mand bestemt alle de Kiøbenhavnsk Næringer, og omsider givet mig næsten Ret i det, jeg allenpaastoed. Man see alt hvad læseværdigt her forekommer fra p. 333 til 348. At jeg skal overgaae meget af samme Beskaffenhed p 348 353, 356. 360, vil jeg allene til p. 365 anmærke, at Philodanns aldrig udgav sine Tanker fra p. 57 til 60 for en Han deels Plan, og umueligen kunde troe saa høit om saa lidet De Ord hvormed han ender, og de s. pr. han har sat, vise at han kun for den forunderlige Philopatreises og hans endnu særere Tilhængeres Skyld har nævnet dette lidet. Men ligemeget at jeg er bleven modsagt, da Philocos mus derved sik Leilighed til at sige faa store og frugtbringende Sandheder. Nu først troer jeg min lille Piece at have nogen Værd, da den i al sin Forthed har dog Satser, som Philo cosmus bifalder, og andre han ikke angriber uden for at oplyse, bestemme, forvare, anvende og endelig hifalde dem. (Disse Tanker er ellers seperat tryk. at faae hos Stein i Skibenstrædet, for 4 s. 4. Lorterte Sager.