Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-05-16
Fædrelandet. "J spændt Forventning - hedder det i Khvnsp. No. 128 – og med den meest levende Jnteresse, men tillige med de gladeste Forhaabninger, seer det danske Folk den 21de Mai imøde, da Stænderne, efter halvtredie Aars Forløb, atter skulle samles, og dennegang de jydske Deputerede først, i Viborgs ældgamle Stad, thi det holder sig overbeviist om, at hvad den først Stænderforsamling hæderligen har begyndt, det vil den anden paa en værdig Maade fortsætte; at hvad i Roeskilde herligt er grundlagt, det vil i Viborg end herligere fuldføres. Det store Reformationens Værk, som Stænderinstitutionen er kaldet til at gjennemføre i Danmark, vil den forestaaende jydske Forsamling vide med kraftig Haand at føre videre frem paa den engang aabnede Bane. Den vil indsee, at det kun er ved udholdende Kraft, at de Goder kunne opnaaes, som Folket attraaer, og at Folkets Udvalgte vilde svigte den hellige Sag, til hvis Talsmænd de ere kaldede, dersom de ikke paany med al deres Kraft og Styrke gjentoge for Hs. M. Kongen de Landets Ønsker, som de engang have udtalt som Nationens sikkreste Forhaabninger, for saavidt disse endnu ikke ere gaaede i Opfyldelse. - Med spændt Forventning seer Folket den jydske og slesvigske Forsamlings Aabninimøde, for strax i det første Skridt af deres Virksomhed, i den Adresse, som de vistnok ville fremsende til Hs. Majestæt, at see Udtrykket af den Aand, der vil gaae igjennem Forsamlingens paafølgende Forhandlinger, at høre den Røst, der i Sandhed fortjener at kaldes Folkets Men med endnu større Forventning imødeseer Folket de Petitioner, som Stænderne ville indgive, ingenlunde kaldende i Tvivl, at de ville frembære for Thronen Ønsket og Stænderforsamlingernes Forening og Offentlighed; om Ophævelsen af de meest trykkende Indskrænkninger i vor Trykkefrihedslovgivning; om udvidet Næringsfrihed; om almindelig Værnepligt og Tallotteriets Ophævelse; men først og for Alting og som en betingelse for alt det Øvrige, om en fuldstændig Offentlighed i Rigets Finantsvæsen, Jndførelsen af de gjennemgribende og energi, Jesparelser og Jndskrænkninger i alle Statshuusholdningens Grene, hvorpaa Rigets Stænder alt for to Aar siden saa eenstemmigen have andraget, og i dette Øiemed Nedsættelsen af en Commission, der ikke udelukkende bestaaer af Embedsmænd, for at undersøge Finantsernes og Statsgieldens Tilstand. Om dette Sidste have Stænderne eengang udtalt sig saa bestemt og afgjørende, og det hele Folk har i saa fuldstemmigt Scho gjentaget dets Udkaarnes Ord, at der ikke kan være nogen Tvivl om, at dette Ønske, endnu stærkere og meere indtrængende, vil paany blive udtalt af de sig nu forsamlende Stænder, og naar Kongen seer, at det ikke er et flygtigt Ønske, men et dybt grundfæstet Haab hos Folket, vil Han ogsaa vide i sin kongelige Viisdom og med sin kongelige Magt at bortrydde de Hindringer, der endnu maatte stille sig i Veien for Opfyldelsen af dette Kongens og Folkets fælleds Ønske. Derom lad os ikke tvivle, Og saaledes vende vi med Fortrøstning vort Øie mod Viborg, og lytte i glædelig Forventning efter den Folke=Røst, som derfra vil udgaae over Landet." Om faa Dage, nemlig den 20de Juni 1838, ere 50 Aar forløbne siden Frederik den Sjette som Kronprinds, ved en høist ædel Foranstaltning bandt sig den smukkeste Blomst i den nu alderstegne Konges Hæderskrands, og derved tilsikkrede sig Nationens evige Taknemmelighed - nemlig: Stavnsbaandets Løsning.