Berlingske Tidende, 1836-04-12
Et andet Medlem antog med Committeens Majoritet det for saare ønskeligt, at Placaten af 26de Januar 1807 ophævedes; der var Jntet, der talede for denne Placats Vedbliven, som hindrede Selveiendoms Udbredelse uden at medføre nogen Fordeel. Men han troede, at dette Punkt snarere burde gjøres til Gjenstand for et selvstændigt Andragende i en følgende Forsamling. Derimod ansaae han Committeens syvende Jndstillingspunkt for saare betænkeligt, især saaledes som det af Minoriteten var forandret. Det var ingen Tvivl underkastet, at en saadan Bestemmelse vilde give Anledning til megen bitter Sorg blandt Bondestanden, idet Bornene paa mange Steder maatte gaae fra Fædrene- og Mødrenegaardene, og det saa meget mere, som det fornemmelig vilde blive de bedste Gaarde, der vilde blive inddragne, da de afgave den største Fordeel, hvortil kom, at der ingen rimelig Grund var til at give de Godseiere, som ei hidtil havde indgaaet Hoveriforeninger, en stor Forret i Henseende til Bøndergodset fremfor de Godseiere, som tidligere havde iværksat dette nyttige Foretagende. J Anledning af at et Medlem yttrede sig til Fordeel for større Gaarde og antog, at Agerbruget meget vilde fremmes ved at tilstaae Godseierne en større Raadighed til at lægge Bøndergaardene sammen og udstykke dem, bemærkede Secretær Algreen-Ussing, der under Sagens Behandling stillede et Amendement, at Omfordelinger af Bøndergods, saavidt ham bekjendt, havde været omhandlede i den Commission, som havde været nedsat i Anledning af Lovudkastet angaaende Retsforholdet mellem Jorddrot og Fæster, i hvilken Anledning den Kongelige Commissarius bemærkede, at det egentlig var Nødvendigheden af Hartkornsansættelser ved Fæstegodsets Omdeling til Udstykning, samt de øvrige betingelser, hvortil Forandring i Fæstegodsets Omdeling kunde være bunden, der havde været Gjenstand for hiin Commissions Forhandlinger. Referenten bemærkede yderligere, med Hensyn til det syvende Jndstillingspunkt, at han maatte ansee dette for gavnligt, fordi Godseieren derved blev sat i Stand til at foretage betydelige Forbedringer ved enkelte Dele af Bøndergodset, og naar Forbedringen, da var udført, kunde han atter udlægge den inddragne Deel til Fæstegodset, for da at inddrage en anden Deel, og saaledes fortfare. Ved de fleste Hovedgaarde beløb Hoveribøndernes Antal sig fra 30 til 40 og undertiden til 60, men sjeldent høiere. Godseieren vilde altsaa i det Høieste faae Disposition over 4 Bøndergaarde, hvorimod 56 vilde blive frie for Hoveri, hvilket Taleren maatte ansee for en overveiende Fordeel. Dernæst fremsatte han til det nævnte Jndstillingspunkt et Amendement, deels alternativt saaledes, at Godseieren skulde være beføiet til at vælge imellem, om han vilde benytte de Rettigheder, som Jndstillingspunktet gav ham, eller dem, som Amendementet tilstod, deels in subsidium, naar Forsamlingen ikke skulde billige hiint Jndstillingspunkt. Dette Amendement indeholdt: "At Godseiere, som indgaae Foreninger, hvorved enten det hele Hoveri eller dog den væsentligste Deel deraf blev forvandlet til en fast Afgift i Penge eller Kornvare, maatte erholde Tilladelse til at bortforpagte, for 10 eller 12 Aar, en Deel af Godsets Bøndergaarde, saaledes at disse, efter disse Aars Forløb, atter maatte blive bortfæstede. Antallet af de Gaarde, som saaledes i visse Aar turde bortforpagtes, skulde være indskrænket dertil, at for 15, aldeles fra al Hoveri afløste, Gaarde een Gaard, men derimod for 20, ikkun for den væsentligste Deel af Hoveriet afløste, Gaarde ligeledes een Gaard maatte bortforpagtes, indtil samtlige Godsets Bøndergaarde saaledes skifteviis hver een Gang havde været bortforpagtede. Bortforpagtningen af Gaardene ansaae Referenten for gavnlig, da der ved deres hensigtsmæssige Drift under Forpagtningen kunde gives et Exempel, der vilde virke heldigt paa Bondestanden. Men især vilde det være gavnligt, om de bleve sammenlagte og forvandlede til mindre Avlsgaarde, da man nu saa meget savner denne Mellemklasse af Landeiendomme, hvis Besiddere kunde afgive Repræsentanter til Stænderforsamlingen for de mindre Landeiendommes Besidderes Valg klasse, hvilket vilde være et stort Gode, med Hensyn til den Mangel paa Dannelse for en saadan Stilling, som findes blandt Bondestanden.