Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1768-03-07
Den 22de Februarii næstleden har Sr. Thomas Steen erholdet høie Øvrigheds Bevilging til at gaae rette for Bøigde-Tiingene, paa Vaas i Særdeleshed, og ellers i det syndre bergenhusiske Amt, for dem, som det forlanger, og udføre de Sager, ham betroes Fortsættelse af Samtalen mellem Urbanns og Agricola, afbrudte i No. 9. N.) Hvo tør afskaffe Forordninger uden Lovgiveren selv; Om nu i denne korte Tid, KanFøret er, Folk kand fornøie sig lidt om Søndagene, er vel deri saa stor Allarm A.) Var det alene om Vinteren ved KancFøret, saa kunde man tilregne Peccatores og ikke Jnspectores Forseelsen. Thi meget Vand løber bort, medens Mølleren sover, siger man. Men naar det skeer alle Aarets Tider, at man under Prædiken, sær Aftensang, seer en Mængde Mennesker strømmeviis at ride og spadsere ud af Byen, og man tillige burde troe, at Opseerne ei slaae Slud-Øre til Forordningerne, saa maa man rimeligviis slutte, at disse Forordninger ere afskaffede, siden de ere saa gamle. U.) Hvad er det for Snak, Om Love og Forordninger ere 100 Aar, saa bør de jo dog efterleves. Kom du eller nogen anden og løb an imod Begravelses-Forordningen, der nu er 86 Aar gammel, saa skal du see, om vi holde over gamle Forordninger eller ei. A.) Men holde J da over den og slige gamle Anordninger lige upartiesk med alle, Varskue J. Folk hvert Aar eller hvert andet Aar om den og slige gamle Indretninger, at de kand rette sig derefter Thi hvad i Oldefædrenes Tid er befaled, land let glemmes nu af Mængden. U.) Forordninger ere jo publicerede, hvad behøves videre Advarsel, d.) Saa kand J Kiøbsted-Folk nu lugte, hvad for 86 Aar siden er publicered? C.) Kand da ei Folk kiøbe sig Forordningerne, A) Loven kand enhver let kiøbe. Men alle Forordninger siden dens Udgivelse, der nu koster henved 40 Rdlr. har ei mange Ævne til. Det er og godt, at saadanne gamle Forordninger ere skiulte for de fleste. Thi saa kand man bruge dem som Kramsfugle-Snarer. F.) Vi ere dog ei saa slemme i Staden, som J Bønder paa Landet indbilde Eder. Vi flage dog ei Huden af Folk. De fleste Gange skeer, stor Eftergivelse og Afslag. A.) Ja jeg troer det nok. Man slaaer ei gierne Huden af Faaret, men vil malke det, naar man trænger, Vilde Folk skiønne derpaa, naar man giorde dem en Tieneste. Og hvad kand det komme rige Arvinger eller Enker an paa at fremsende en halvsnees Daler eller med D.) Hvad vil du sige med al den Snak. Jeg forstaaer dig ikke A.) Du er selv Skyld udi, at vi kom for langt fra vor første Samtale om Festers og Søn dages Helligholdelse. Men, for at komme paa vor Materie igien: Saa troer jeg, at J nu i Kiøbstæderne har ei alene faaet en anden Mode, hvad Guds-Tienesten angaaer, men end og i Lærdommen selv. Hellige Dage bruge J jo til Fornøielse og kun Formiddagen lidt og for et Syns Skyld til Guds Dyrkelse. Men der gives jo og sterke Aander, der er alene selv holde sig fra Kirke og Sacramentet, men hindre end og Tienere og andre fra at komme der, spørgende med græsselige dog moderne Eder, hvad de vil i Kirken, for at høre en staaende i en sort Kiole at bable noget hen? Hvad den Læsen og Piben i en en Bog skal til, Og saa videre. Er nu saadan en Frigeist nylig kommen hiem, efterat have slidt Trapperne ved et Universitet en halv Snees Aar eller mere, hvor kand jeg da andet tænke end at Moden, end og i Lærdommen selv, er forandrede U.) Jeg troer du er fra dig selv, havde jeg nær sagt. Findes saadanne Folk hos os, kand du saadant godtgiøre? N.) Sagte Kiære. Jeg troer ei, at du, som en gammel Ven, vil bringe mig Procuratorer og Processer paa Halsen. Jeg har i det mindste hørt, at J har saadanne blandt Eder. Maa see det er ei saa. Gid det var sandt. Saa har J da den gamle Lærdom endnu, den der blev indført, som rensed, 1517 og 1536, Saa bli vel Kirkerne ei nedbrudte eller Præsterne afskaffede, eller deres Jndkomster anvendte til Opera, Giæstebude eller Ball, J. Du kand være vis paa, at ingen Forandring er skeed eller vil skee, om end Folk fornøie sig lidt om hellige Dagene. Om en eller anden fornem eller lærd Person kand komme frem med et lysligt Jndfald; saa ere Folk derfor ikke strax Naturalister eller Hedninger. A.) Jeg havde nær sagt: Gid J vare Hedninger. Du husker vel hvad der staaer Joh. 9. U.) Du er ingen høflig, men en plump Modes, veed Folk i Kiøbstæderne kand er ralist. stedse hænge med Hovedet og see surt ad, som Muldvarper eller Herrenhuter. ) Tilforn var den Guds-Dyrkelse i Moden Nu desværre maaskee meere den, som er tvert imod. Man falder gemeenlig fra en Yderlighed til en anden, den gode og trygge Middel-Ve skeer man gemeenlig over. Du veed, at Engelland var yderlig andægtig i Crompels Tid, at under Andagt og Smiger begikkes mange Skielmstykker, ja end og Konge-Mord. Siden blev Landet yderlig ryggesløst, og krøbe just de stærke Aander frem der i Landet, som siden har udbredet sig allevegne, saa og her til Lands. Men mig synes dog at have mærket, at slige saa kaldede stærke Aander ere just ei de grundigste og fornuftigste, men gemeenlig halv lærte eller rettere sagt Dosmere. b.) Reiser du hiem, Agricola, efter denne Prækens Holdelse: A.) Ja jeg giør. Far vel Urbanus. Med første kommer jeg vel igien, og finder da noget videre at spørge om.