Aalborg Stiftstidende, 1844-01-12
(Aftenbl.)- Undertegnet læses Følgende i Fædrelandet under Horsens, d. 28de Dec. 1843. Da Fædrelandet jævnligt omtaler og refererer de i Høiesteret paadømte Retssager, har det undret mig, at det Samme ikke har været Tilfældet med 2 mod Tiltalte Mads Peter Jensen paakiendte Sager, der vel fortjene at blive offentlig omtalte. Bemeldte Tiltalte blev i en Alder af 13 til 14 Aar ved Horsens Kjøbstads Extraretsdom af 12te Febr. 1842 for flere forskjellige Eiendoms indgreb anseet efter andet Membrum af § 26 i Frdg. af 11te April 1840 med en alvorlig Revselse af Riis, hvilken Straf er deri forskjellig fra den i første Membrum omtalte Straf af simpel Riis, at den kun anvendes hvor et særdeles strafværdigt Tyveri er begaaet, og derhos Barnets Udvikling og de øvrige Omstændigheder tale for en høiere Grad af Tiltegnelse. Da denne Dom blev forkyndt Tiltalte, erklærede han sig utilfreds med samme, og forlangte den indanket for høiere Ret; men uagtet Frog. af 2den November 1798 udtrykkelig siger, at Appel ikke skal nægtes Personer under 18 Aar, naar de forlange samme, og uagtet Placaten af 3die Juli 1822 indskjærper Øvrigheden paa det Alvorligste, at den paa det Nøieste skal undersøge, om der, med Hensyn til den Paagjældendes Tarv, maatte være nogen Grund til Appel, og i saa Fald, uagtet baade den Umyndige selv, dennes Forældre eller Værger erklære dem tilfredse med Dommen, foranstalte det Fornødne til Sammes Jndankning, saa lod Amtmand over Skanderborg Amt, Kammerherre Lindholm, ikkedestomindre, lige mod fornævnte Lovbuds klare og utvivlsomme Bestemmelser, Dommen exeqvere, efterat han dog iforveien havde ladet indhente en Erklæring fra Tiltaltes Defensor, Procurator Møller, der for sit Vedkommende Jntet havde imod, at Tiltalte fik alvorlig Riis. Under en senere mod Samme Tiltalte anlagt Sag, der gav Anledning til Spørgsmaal og Jterationsstrafs Anvendelse, kom fornævnte Sag atter paa Bane, og den blev nu efter Viborg Landsoverrets Andragende appelleret baade til Overretten og Høiesteret, ved hvilken Domstol det blev antaget, at Tiltalte uretteligen var anseet med alvorlig Riis, idet han kun burde have været idømt simpel Riis, (den i Høiesteret stadfæstede Viborg, Landsoverretsdom siger: "Tiltalte Mads Peter Jensen findes under denne Sag at have været skyldig til Straf af Riis ved Slutteren under Fogdens Opsigt." Anderledes kunde Domsconclusionen heller ikke lyde under de stedfindende Omstændigheder, og at han altsaa havde lidt en uretfærdig Straf, hvilket ikke var blevet Tilfældet, hvis Kherre. Lindholm havde efterkommet sin Pligt med Hensyn til Apellen, overeensstemmende med oftnævnte Lovbud. Hvad der efter det Ovenanførte nærmest frembyder sig for Tanken, er, om Kherre, Lindholm vil blive dragen til Ansvar for sin ulovskikkede Behandling af Sagen, og hvilket Lovbud der da nærmest vil komme til Anvendelse paa ham. Hvad det Første angaaer, da vil det selvfølgeligt nærmest beroe paa det kgl. danske Cancelli og Sammes noksom bekjendte Retfærdighedsfølelse, der ikke lader det undtage Nogen fra Lovens almindelige Bud, men tvertimod lader det behandle Alle lige. Betræffende det Sidste, da kjender jeg for mit Vedkommende intet andet Lovbud, som kan blive bragt til Anvendelse i nærværende Tilfælde, end Lovens 12455, der fastsætter, at ingen Forbrydere, som begjære deres Sag indanket for høiere Ret, skulle overgives til Execution, førend Sagen, for høiere Ret indkommer og der bliver paakiendt. Understaaer Dommeren eller Vederparten sig herimod at gjøre, da skulle de være den samme Straf undergivne, som den Beskyldte har udstaaet, dersom det befindes, at han er uskyldig straffet." Da der muligen ere andre nyere Lovbestemmelser, som jeg ikke kjender, og som kunde finde en mere passende Anvendelse, skal jeg ikke tilføie, sigt applicatio."