Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-11-16
Udenlandske Efterretninger. J Spanien vedbliver Gjæringen og Frygten for Udbruddet af en almindelig Revolution. Dog synes Regjeringen ikke at mangle Kraft og Mod, og for Øieblikket er Stemningen i begge Cortes-Kamrene saa gunstig for den, at den fra denne Side ikke har noget at frygte. Senatet har allerede vedtaget en Adresse, som billiger alle Ministrenes Handlinger; i det andet Kammer skride Forhandlingerne over Adressen langtsomt frem, og meget frisindede Amendementer, især mod det nye Constitutions=Udkast, bleve fremsatte, men med stor Majoritet forkastede. Ministrene have forøvrigt erklæret, at de ikke ville giøre denne Sag til et Kabinets=Spørgsmaal, altsaa ikke tage deres Afskeed, dersom Forslaget falder igjennem. De liberale franske Blades Correspondenter i Madrid vedblive at paastaae, at de Sammensværgelser og Oprørsplaner, som man paastaaer at have opdaget, kun ere Rænker og Kneb af Politiet for under den almindelige Frygt at bane Veien for Regjeringens voldsomme Skridt til Frihedens Undertrykkelse, og fremskynde Antagelsen af Constitutions=Forandringen, som rigtignok paa Frihedens Bekostning giver Regjeringen en i mange Aar ukjendt Kraft. Saaledes skulde endog efter spanske Blade hemmelige Politiagenter have indfundet sig hos flere bekjendte Oppositionsmænd og gjort dem Forslag om at deeltage i en Sammensværgelse; men de ere blevne afviste med Foragt. Man giver især Politipræsidenten i Madrid, Aviraneta, en foragtelig Person, som efterhaanden har tjent alle Regjeringssystemer under de senere Aars Omvæltninger, og forraadt dem alle, Skyld for disse Rænkespil. Den 1ste Novbr. indeholdt de officielle Blade Anklagen mod den bekjendte barcelonensiske Deputerede og senere General Prim, som meere end nogen Anden bidrog til at styrte Espartero og danne den nuværende Regjering, Han og hans 11 Medanklagede, for største Deelen anseete Mænd, beskyldes deri for at have villet lade samtlige civile og militaire Embedsmænd i Madrid, myrde, hvilket skulde have været Signal til Udbruddet af en almindelig Revolution. Prim nægter Alt, men erkjender, at de Vaaben, som ere fundne hos flere af de Fængslede, tilhøre ham Regjeringens Advocat gjør Paastand paa Dødsstraf for dem Alle. Man ventede allerede den 2den de Dommen, og antog, at idetmindste Prim vilde blive dømt til Døden, men af Dronningen benaades til Deportation. - Ægte spansk var den Maade, hvorpaa man undertrykkede og straffede det sidste Opløb, i Barcelona. Dette fandt Sted paa en offentlig Spadsereplads om Aftenen den 29de Octbr., Politiet, som synes at have været forud underrettet om Sagen, besatte strax alle Tilgange, en betydelig Militair=Magt styrtede løs paa den talrigste Gruppe, greb 28 Personer, og allerede den 1ste Novbr. bleve 4 af disse skudte, 1 sendt for 10 Aar til Galleierne og de Øvrige frigivne. Sammenkaldelsen af de franske Kamre, som var bestemt til først i Decbr., er nu udsat til den 30te f. M., paa Grund af Ministeren Guizots Helbredstilstand, som er meget betænkelig. Han lider af et Onde i Halsen, og Lægerne frygte at det skal udvikle sig til Strubetæring. Ministrene beskjæftige sig allerede med Throntalen. De vigtigste Medlemmer af Oppositionen, Thiers, Vivien, Odillon, Barrot o. fl. ere indtrufne i Paris og holde Sammenkomster for at blive enige om deres Fremgangsmaade under den forestaaende Forsamling. Man antager almindelig, at de nærværende Kamre, som bleve valgte 1842, skulle opløses efter denne Forsamling, og dette bestyrkes derved, at de ministerielle Blade søge at bearbeide Stemningen som til nye Valg.