Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-11-24
Culturen. Der har nu hersket en ti Aars Fred i Europa paa enkelte Uroeligheder nær i dets Udkanter og i dens mindst civiliserede Egne. J denne Fredens Periode have Nationerne gjort store Fremskridt saavel med Hensyn til deres Folkemængde, som til heele det borgerlige Livs Jndretninger og Virksomhed; store Opdagelser ere giorte; ældre ere blevne bedre benyttede; Jndustrien har taget betydeligt til, nye Egne af Jorden ere blevne aabnede for Culturen. Med Føie give vi derfor den nærværende Tidsalder Navnet af Culturens, og vi maae tilstaae, at den viser sig fra denne Side betragtet, som et Underværk i Sammenligning med de hensvundne Tidsaldre. – Lad et Medlem af Oldtidens herligste Cultur, En af Grækenlands og Roms berømteste Vise have opstaaet fra de Døde foret hundrede Aar siden, vilde da ikke det, som han da havde faaet at see, allerede være forekommet ham, som et Underværk, naar han nemlig havde seet hvorledes man ved en bevægelig Naal kunde styre Skibenes Fart; hvorledes man kunde opbygge store Casteller, som kunde svømme paa Havet; ved Krudtets Opdagelse giøre heele Oldtidens berømte. Krigskonst til en Ubetydelighed; ved Hielp af slebne. Glas see i det Smaae og i det Store, i Krybets og Himmellegemernes Bygning, beundringsværdige Ting, hvorom Oldtiden ikke kunde giøre sig nogen Tanke, og hvorledes man ved løse Former med indskaarne Bogstaver nu var bleven i Stand til at udbrede de menneskelige Kundskaber med en langt større Hurtighed og paa en langt lettere og fuldkomnere Maade end det lod sig giøre da han levede paa Jorden. Men dersom endvidere et Menneske, som havde levet paa Jorden for 100 Aar siden, kunde leve op igien, vilde hans Forundring vel blive mindre, naar han nu fik at vide hvad der har tildraget sig paa den siden den Tid, og hvilke Opdagelser Menneskene siden den Tid have gjort: Dengang da han levede her paa Jorden var det en Talemaade ved en ugiørlig Ting at sige: at det er saa umueligt, som at flyve op til Himlen, og nu have Menneskene virkelig lært at hæve sig høit, op i Luften. Dengang anførte man det som et Exempel paa en Ting, der ikke lod sig tænke, at seile uden Vind eller imod den; men denne Konster nu bleven opfunden. At kiøre uden Heste var et Foretagende, som ingen holdt for giørligt i hine Dage; vore have derimod viist at det lader sig udføre, og at det kunde være mueligt ved en antænde lig Luftart at udbrede et langt klarere og stærkere Lys paa Gader og i Huse end det hidindtil bekiendte. var en Opdagelse, som ingen dengang drømte om. J hvor stolt derfor et Menneske, som havde levet for 100 Aar siden vilde have været af sin Tidsulders Jndsigter i Sammenligning med de forbie gangne, saa maatte dog hvad han saae i den nærværende, naar han kunde opvaagne i den paa nye, ogsaa synes at være ham et Underværk. Saaledes tiene de Forandringer, som foregaae i det Menneskelige Liv, og Udviklingen af Tingenes Gang herpaa Jorden til at minde om den Lov, som den nen delige Aand har foreskrevet de Forandringer, som skulle foregaae i den Verden han har frembragt, nemlig den: at alt skal udvikle sig til en større Fuldkommenhed i Naturen eller i de Skabningers Virksomhed, som han har frembragt, og at stedse større og herligere Underværker af hans Almagt og Viisdom skulle fremstilles for de gandelige Væsners Betragtning (hvilke han har dannet efter sit billede, for derved at skiænke dem en stedse høiere Grad af Lyksalighed.