Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1824-05-17
Det var kun Børs=Spekulantere, som havde udspredte de foregaaende Rygter om den nye Rente=Lovs=Antagelse, der først fandt Sted den 5te d. M. Pluraliteten for samme var langt under Forventningen, eller blot 93, da af 383 Stemmer de 145 vare imod Forslaget. Lige til det sidste vedblev Oppositionen at bestride Retmæssigheden, af denne Forholdsregel, og uden at ændse Ministerens Forsikring, at Man tillidsfuld kunde overlade Udførelsen af den hele Operation til Regjeringen, som allene vidste, hvad der tjente til Rentenerernes Gavn. Da Man den 3die vilde formene Cass. Perier at fortsætte sine Jndvendinger, udbrød han: "Mine Herrer, Aarsdagen da Kongen holdt sit Jndtog skulde det dog vel være tilladt at forsvare Parisernes Jnteresse!" De to følgende Dage fremsattes af Le roy, Hr. de la Bourdonnaye, Brauvoir o. Fl. endnu nye Amendements om Undtagelser for de smaae Rente-Eiere, saavelsom Jnvalidernes, Pairskammerets Æreslegionens, Sparekassens og andre Pensions-Renter, men Hr. v. Villele modsatte sig alle deslige Undtagelser, som upolitiske, da der tildeels var taget Hensyn hertil ved de overblivende 57 Millioner. Alligevel maatte han endnu høre drøie Sandheder, inden det kom til Slutning General Foy sagde, at Lovudkastet især udmærkede sig ved dets haarde Karakteer. Finantsministeren har ved det Hele kuns Talregning for Øine; men betænker ikke, at en heel Klasse Borgere derved ødelægges og demoraliseres, nemlig de permanente Rentenerere, som bestaae af Personer, der have betroet Skatkamret deres sammensvarede Skilling, i Haab om at sikre sig en rolig Fremtid. Jnd dyssede ved den punklige Betaling, vækkes de rædsomt i den Bourbonske Restaurations 10de Aar af Finantsministeren, og blive, saa at sige, udslettede af Selskabet. Bevægelsen ved Udtrykket: de Pariser Rentenereres gav ham Anledning til det delikate Spørgsmaal, om der var Forskiel paa Hovedstadens og Departementernes Jnteresse, eller om Paris ikke var Frankerigs Prydelse, og Retfærdigheden gjeldende for hele Frankerig? Hr. Beau voir gjorde sig lystig over de evige Amendementsfabrikater, uden at huske, at han selv foreslog et Amendement, der havde de andres Skjebne. Der blev endnu stredet med Varme om Anvendelsen af de besvarede Renter, og da Hr. Villele kaldte et oplæst Amendement desangaaende af Hr. i de Berbis, et Lovforslag, der allene kunde udgaae fra Kongen, udlod Hr. Perier sig saaledes: "Jeg agter de Kongelige Prærogativer, men kan heller ikke taale at i Kammerets anfægtes. Ministeren fører et usædvanligt hidtil uhørt Sprog; han taler ikke som en Minister, men elsom en Herre. Hr. v. la Bourdonnaye undrede sig ogsaa over, at Ministeren, istedetfor at lade saa mange Ta t lere optræde, ikke havde brugt Magtsproget for længe siden. Under tiltagende Støien blev den sidste Paragraf af Loven, hvorefter Ministeren i Kammerets næste Møde skal aflægge omstændeligt Regnskab over den hele Operation, antaget, uden at det lykkedes Hr. Perier og Donnadieuendnu at tiltvinge sig Ordet. J Koureren læses nu et Udtog af den Sidstes ikke afholdte Tale. Allerede den 5te bragte Ministeren Renteloven for Pairskammeret, som har udnævnt en Kommission til dens foreløbige Undersøgelse. Lovudkastet om Kammerets Syvaarighed er ogsaa alt den 7 d. antaget i Pairskammeret med 117 imod 67 Stemmer. Jmellem dem, som have talt derfor, er Baron v. Montalambert; Hertugerne af Doudeauville og Narbonne, af Modpartiet Hertugerne af Choiseul og la Rochefaucault, Greverne A. Talleyrand og Segux. Den Første indlod sig ikke om Forslagets Mangler eller Fuldkommenheder; men paastod blot, at det laae udenfor Kamrenes Kompetents at diskutere deroven, efterat de endnu saa nylig havde gjort Eed paa at holde Chartet, hvoraf en væsentlig Post dog derved modificeredes, og lagde til Slutning Kammeret den Sandhed paa Hjerte, at den bedste Regjeringsmaade bestaaer i at holde det engang Antagne og i Agtelse for Grundlovene og deres Ubrødelighed. Skulde Erfaringen end gjøre Forandringer nødvendige, da burde de dog aldrig iværksættes, uden eften de dybeste Kombinationer, under de høitideligste Former og saa at sige i en Forsamling af alle Frankerigs Jndsigter, naar Lidenskaberne taug, naar Velstand og Enighed herskede, naar alle Jdeer vare henvendte paa det offentlige Vel og Monarkens Hæder og Folkets Lykke deres eneste Formaal. Ogsaa Grev v. Lanjuinais talede den 5te med Eftertryk imod, Udkastet, og uagtet Hr. v. Chateaubriand modsatte sig det, tillod Kammeret ham dog at opsætte Slutningen af sin Tale til næste Dag. - Ved Forhandlingen om Straffen for Kirkeran fandt Kardinal de la Fare det stridende imod Statsreligionens Værdighed, at Forbrydelsen i ikke skulde straffes haardere, naar den var begaaet i katholske end i andre Kirker, og beklagede derhos, at medens Man i Engelland kan anvise 5000,000 Pd. Sterl. til Kirkebrug, maa Man i Frankerig nøies med 200,000 Fr., hvoraf endda den fjerde Deel er bestemt til protestantiske Kirker!