Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-07-25
Nyeste Post-Efterretninger. Portens Svar paa det andet keiserlige Russiske Ultimatum af 5te April, som Reis-Effendi havde tilstillet Hr. von Minciaky den 14de Mai er dateret den 7de i Maaneden Lezival i Aaret 1241 (1 S. 13de Mai 1826) og lyder som følger: den høie Port har ladet sig underrette og Jndholdet af den officielle Rote af 24de Marts som vor elskede VenLegationssekretairen Hr. von Minciaky har overleveret i den sidste Conference. Oversættelsen af denne Note siger i det væsentlige: at Hs. Majestæt den Russiske Keiser i Overeensstemmelse med hans reene og velvillige Hensigter forlanger og ønsker at Udnævnelses=Maaden af de Beschliggas, ligesom Antallet af de Beschli Soldater skulle blive i begge Provinser sat paa den samme Fod, hvorpaa de stode førend Uroelighederne begyndte; at de Serviske Deputerede i Constantinopel hos Bostandgi-Pascha skulle igien sættes i Friehed og at der skulde udnævnes Gesandte fra begge Sider, som skulle begive sig til Grændserne for ved Hielp af giensidige og fyldestgiørende Foranstaltniger skulle bringe de Underhandlinger i Gang og fuldende dem, som tilforn ere blevne indledte i Constantinopel imellem den høie Porte Deputerede og den forrige Russiske Minister Hr. von Stroganof, men som bleve afbrudte ved indtrufne Begivenheder. Det er aabenbart og almindeligt bekiendt, at den høie Port har til alle Tider bestandig bestræbt sig for nøie at opfylde de Stipulationer og Forpligtelser, som den har indgaaet med alle venskabelige Magter og med Naboemagterne, og at vedligeholde fredelige Forstaaelser med dem. Jfølge denne Grundsætning og besiælet af det samme Ønske at ordne de Gienstande hvorover begge Parters Deputerede tilforn have begyndt at underhandle paa en Maade, som kunde stemme overeens med Traktaternes tydelige Stipulationer og i den Hensigt, derved at bort fierne og tilintetgjøre enhver Bevæggrund til videre Forhandlinger imellem begge Hoffer, saa vil Porten aldrig vægre sig ved at tiltræde en saadan Udsoning overeensstemmende med de den gang antagne Grundvolde og Grundsætninger. Da desuden Hs. Majestæt den Russiske Keiser, tilskyndet af en Retskaffenheds og Lovmæssigheds=Følelse har nu med sit velvillige Sindelag yttret det Ønske at ville udtænke de meest passende Midler til at befæste et oprigtigt Venskabsforbund imellem degge Riger, og har tillige giort det Forslag i Overeensstemmelse med Traktaterne at underhandle efter fuldkommen Ret og Retfærdighed og uden at indblande der andre Qvæstioner saa finder Hs. Høihed deri et Beviis paa den høie Grad af Billighed og Maadehold, som udmærker denne Monark Characteer. Da nu Hs. Høihed ogsaa paa fin Side vil bevidne Hs. Majestæt sin høie Ærefrygt og særdeles Agtelse, saa lader han den det sig være magtpaaliggende hurtig at opfylde det ovenfor tilkiendegivne Forlangende, og betragter det oprigtige og inderlige Samtykke, som det meddeler dertil som et lykkeligt Forbud paa den nær forestaaende og gode Forstaaelse imellem begge Hoffer. Det var med Hensyn til den første Punkt den høie Ports Hensigt i Forbindelse med at sikkre Fyrstendømmerne Moldaus og Balachiets Previlegier at vedligeholde Freden og den offentlige Rolighed i disse Provinser uden nogen interresseret Hensigt, og den høie Port holdt af den Aarsag det for nødvendigt at de Beschlingas og deres Folk opholdt sig i disse Lande for at vedligeholde en god Orden. Da der imidlertid vel neppe gives noget, som maatte foretrækkes en god Vens Ønske, saa er der blevet sendt en befaling til Gouverneuren i Silistria med den Anviisning, at han skal afsende de Baschbeschlingas med deres Folk til denne Side af Donau Floden, ligesom der er afgaaet en anden befaling til Voyvoderne om at de selv skulle udnævne sig Baschbeschlingas i de forriges Sted, og at forresten alt skal derved indrettes paa samme Fod, som det fandt Sted førend Opstanden. Paa denne Maade er Status qvo igien blevet oprettet i begge Fyrsten dømmerne. Da endvidere den Serviske Nation tager i samme Grad Andeel i alle de Gunstbeviisninger, som Hs. Høiheds Barmhiertighed forunder alle sine øvrige Nationer, som ere Undersaatter af den høie Port, saa har ogsaa imod denne Nation kun fundet Sted fra Hs. Høiheds Side et Overmaal af Velvillie og Beskyttelse. Naar derfor de Serviske Deputerede ere blevne bevarede paa et vist Sted i Constantinopel, som Gidsler, saa har denne Forholdsregel allene været en Følge af Omsorg for Nationens Velfærd og Rolighed, da det imidlertid er aabenbart, at den Serviske Nation har afholdet sig fra Forbindelse med de øvrige Slettænkende, og de omtalte Deputeredes Opholdstid har nu varet faalænge, at man har kunnet bringe med dem de Fordringer i Orden, som ikke stride imod de Rajas Forhold, saa har man ved Jntercessionen for de Deputerede som opholde sig i Constantinopel, givet dem frie og anviist dem det Huus i Fanal, som de tilforn have beboet. Da paa den anden Side ifølge nye Begetninger fra Paschaen, Talen er om at udvælge nye Deputerede istedetfor de ældre og dette tillige stemmer overeens med Hs. Høiheds Hensigter, saa blev nu ogsaa med Hensyn til Hs. Majestæt den Russiske Keisers Ønske den Artikel, ifølge hvilken de omtalte Deputered, skulle sættes i Friehed strax iværksat. Hvad nu for det tredie Udnævnelsen af de giensidige Gesandte angaaer, saa er det udtrykkeligen sagt i den anførte Note, at Fornyelsen af de Forhandlinger, som tilforn vare begyndte i Constantinopel af Hr. v. Stroganof, har sin Grund i den velvillige Hensigt at befæste den gode Forstaaelse imellem begge Stater og da det tillige er den høie Ports største Ønske at opfylde de bestaaende Traktater overeensstemmende med deres tydelige Bestemmelser, saa giver den høie Port sit Biefald tilde af det Russiske Hof paa Traktaterne grundede Fordringer i det Haab at see den gode Forstaaelse. imellem begge Hoffer befæstede ved Conferencer hvori de forhen opstillede Grundsætninger skulle iagttages uden at fremkomme med Fordringer, som ligge udenfor Traktaternes Jndhold, uden at indføre nye Clausuler og uden at forlange en Forandring, Udvidelse eller Modification af de bestaaende Stipulationer; men som tvertimod skulle holde sig til Traktaternes bogstavelige Jndhold og bestemte Betydning. Til den Ende og for at overholde de forhen opstillede Grundsætninger blev den høie Ports Tiener Seid Mehemed Hadi Effendi, nærværende Controlleur af Anatoliko udnævnet til 1ste Gesandt og Molla Seid Jbrahim Afed Effendi, beklædet med en Molla af Scutaris Værdighed og provisorisk Cadi af Sophia, til 2den Gesandt for at fornye Conferencerne paa Grændserne med de Russiske Deputerede som ere blevne udnævnede til det samme Formaal. Da Opfyldelsen af alle disse Punkter fra den høie Ports Side og de derved afgivne Beviser paa dens Eftergivenhed, Høiagtelse og dens Retfærdighed som besiæler Hs. Russiske Majestæt, og som svarer til sammes høist ærefulde Sprog, saa haaber Hs. Høihed, at Hs. Keiserlige Majestæt vil igien gjøre sig det til Pligt, at fuldføre og bekræfte de bestaaende Stipulationer, som kunne bestandig meere befæste Venskabet. og den gode Forstaaelse imellem begge Hoffer. Fornu at tilkiendegive dette Haab og tillige ogsaa skriftlig at erklære vor Ven Legationssecretairen at de anførte Artikler ere fuldførte endskiøndt det allerede er bleven ham bekiendtgjort ved hans Dragomann Hr. Franchini, saa er nærværende officielle Note bleven forfattet og overleveret til ham.