JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1805-01-01
Om det altfor store Antal af Kjøbstæder i Danmark. (Efter Tilsendt.) Man troede ogsaa fordum, at forøge Statsindtægterne jo flere Toldboder og Axiseboder man oprettede. Man fik derved, troede man, saamange flere konsumtionsydende Borgere. Men ogsaa deri bedrog man sig. En Stad paa 10 eller 20,000 Jndvaanere betaler mere i Konsumtion og dens Havn vil yde langt mere Told end 10 eller 20 usle Stæder, hvoraf hver har 1000 Jndvaanere. Og den større Stad afgiver andre Jndtægter til Staten, f. Ex. Stemplet Papirskat, Arealskat o. desl. i et endnu langt bøjere Forbold; deels fordi Bygninger ere der af større Værdie, Forhandlingerne imellem Borgerne indbyrdes vigtigere o. s. v., deels fordi den større Stads Jndvaaner har større Evne til at bære, og, som Erfarenhed lærer, ogsaa bruges til at bære større Paalæg, end den mindres. 20 mindre Stæder paa 1000 Jndvaanere hver, bruge desuden et langt større Antal Oppebørselsmænd, end en eneste Stad paa 20000 Jndbyggere. Og Underslæb er i hine langt mere gjørligt og langt mindre forebyggeligt, end i denne. Man har troet maaskee, at lette Landmanden Afsætningen paa sine Vare og Jndkøbet af fremmede, ved at forskaffe ham Lejlighed til at sælge hine og købe disse uden at køre en lang Vej. Men skjøndt heri kunde synes nogen Føje, saa vil man dog ved nøjere Betragtning snart finde, at ogsaa her er gjort en urigtig Beregning. Den lille Købstad lover Bonden ikke saa vis, og netop derfor ikke saa god Afsætning, medens han forestiller sig, og det med Grund, at der for ham er bedre Kands til at vælge og faae gode Vare i den større. Man seer derfor ogsaa Bonden køre glat igjennem de mindre Købstæder, for at bringe sine Vare til den længer fraliggende men større Stad, ja ikke engang at fristes til at sælge i de første, skjøndt der bydes ham en meget god Priis, fordi han stedse i Haabet forestiller sig at en større kan ventes i den sidste. Mangen Bonde tør vel endog svare, at om han nu ber solgte, maatte han dog køre til den større Stad efter de Vare han behøver at indkøbe. De Bønder, der staae i en Slags Mellemregning, som Debitorer, med den lille Stads Købmænd, ere næsten de eneste, der bringe noget did. Saalænge Bonden ikke er kommen videre i den oekonomiske Regnekunst, saalænge han endnu ikke forstaaer at beregne Tiden, Hest- og Vognslid, vil dette aldrig blive anderledes. Hertil kommer endnu, at den store Stads nærmeste Veje altid blive bedre end den mindres; at Købmanden i den mindre oftest ere den større Stads Jndkøber og Udsælger, der altsaa tager de til Bonden, sælgende Vare paa anden Haand, følgelig ikke kan give saa gode Vare for saa got Køb som den Handlende i en stor Stad. Dersom Statsmanden har tænkt, at lette Skibsfarten ved at give denne flere Losse og Ladesteder, da er ogsaa denne Betragtning falsk. Det lille Ladested kan ikke have gode Havneanstalter. Farvandet dertil bliver, som mindre søgt, ogsaa mindre bekjendt, og Sømanden gaaer for mindre Fragt en længer Vej, end en kortere, naar hin er kjendt og sikker, men denne ukjendt, hvilket for Sømanden i saa mange Henseener det samme som usikker. (Fortsættes.)
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. J disse Dage er begyndt med Udbedring af de paaankede skraae Fortoge uden for No. 4 og 6 paa Amagertorv. Ved denne Lejlighed blive ogsaa nogle af de tilstødende Nummeres Fliser rettede.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) J Klareboderne er paa Hjornet til Pilestræde et offentligt Rendebræt borte. Da Rendestenen ber er dyb og forsynet med 3 store Jerntværstænger, er et Bræt højligt nødvendigt, hvilket er Tilfældet allevegne hvor der i Rendestene er slige Tverstænger. Thifalder Nogen deri, ere Stængerne netop til at forege Faren for et Beenbrud. Skal Brættet ikke være, bør Stængerne ikke heller være. 2) Endnu seer man Fortogene uden for 18 og 19 i Vimmelskaftet altformeget belemrede af Frugthandlerinderne i Kælderne; selv ledige Hønsebure stilles derpaa, uden at Hensigten kan være anden, end at spærre. Endelig ønskedes deres Skyggetelter borttagne, eller satte højere i Vejret, at man kan gaae frit derunder. 3) Paa Nørregade er i den Ende til Volden paa hver Side to Fortogsstene afbrudte 2 til 3 Tommer over Kørebroen. Det var at ønske at Nørregade kunne ganske skilles ved de dumme Afvisere, men vil man endelig holde over dem, bør dog bemeldte Stumper skaffes bort, da de kun ere til Anstød, og deres Lavhed gjør at man ikke tager sig i Agt for dem. 4) Den oppudsede Gaard paa Nørregade, tæt op til Hjørnehuset af Krystalgaden No. 240, mangler Husnummer. 5) Ligeledes er intet eller ogsaa et ganske ukjendeligt Nummer paa den Gaard paa Nørregade, der støder lige til Petri Kirkemuur. 6) Gaarden paa Hjørnet af Nørregade og Studistræde har heller intet Nummer. 1) Gaarden paa Hjørnet af Dyrkøb og Nørregade har ikke Gadenavnene paamalede 8) Jndkørselen af Brolæggerstræde og Raadhuusstræde udmærker sig med nogle store Fordybninger i Broelægningen, der vist ere slemme baade for Vogne og Heste. 9) Ogsaa store Købmagergade har mange store Slag ved og neden for Rundekirke. Ved Regnvejr staae disse fulde af Vand, saa at man i Mørke let kan blive vaads
Politivennen, 1805-01-01
Til Udgiveren af Statskalenderen. (Efter Jndsendt.) Da man har bemærket, at Udgiveren af denne Kalender har været meget opmærksom i at antegne og, i en nyere Udgiven Kalender, at indføre alle de Korpser eller enkelte Personer, som ej forhen have havt nogen Rang, men hvem i senere Tid, og i et sidst forløben Aar er bleven tillagt Rang og at ansætte disse til den Klasse og det Nummer til hvilke de henhøre, saa undres man over, hvorfor man ikke, i den i Aar 1805 udkomne Kalender, finder anført de af det Helsingøerske borgerlige Artilleries Offiserer, hvem, ved det den 2den Marti 1804 udstædte Kongelige Reglement blev tillagt Rang. Skulde dette Reglement ej være kommen til Udgiverens Kundskab, saa meddeles herved Indholden af sammes 20de 6., hvor det heder. Over- og Under Offisererne af dette Korps bære Uniform efter den af Os allernaadigst approberede Tegning, samt borgerlige Distinktions-Epauletter og i Hatten en hvid Fjær med blaae Top; OverOffisererne 2de Epauletter og Under Offisererne een; Stads-Offisererne, samt Kompagnie-Cheferne og StabsKapitainerne, bære Armeens Feldtegn, og rangere med Offisererne af samme Grad ved det borgerlige Artillerie Korps i Kjøbenhavn.
Politivennen, 1805-01-01
Ønske for den som lyste at spadsere i Marienlyst Have. (Efter Jndsent.) Beklageligt er det, at den Port til Kongens Have (Marienlyst) ved Helsingør, som vender ud mod Hammermøllevejen, skal være lukket for mange skikkelige Personer der, uden at være udmærkede ved høj Rang eller Post, dog ere Kongens troe Undersaatter, og altsaa troe sig berettigede til den af Ham forundte frie Spadseregang. For Folk, hvis Forretninger ej tillade dem at blive længe ude, er den anden Vej ad Lappen meget for lang, og for gamle svagelige Folk og Børn alt for møjsommelig, da denne Vej, som fører til den eneste behagelige Spadseretur ved Helsingør, dels falder over en ujevn Stenbroe, dels igjennem Sand. Ved den anden Ports Aabning derimod, vilde Haven vinde flere Spadserende, og Gjerderne omkring den da ganske sikkert ogsaa opfylde deres Bestemmelse, istedet for at mange for ej at gaae Vejen ad Lappen, nu krybe derover. Da der ej mere gaaer Kreaturer løse paa Marken, og Porten desuden let kunde lukkes paa samme Maade som den ved Lappen, saa kan man næsten ikke andet, end være overbevist om, at dette for Helsingørs Spadserende saa vigtige Ønske jovil blive opfyldt.
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. Det slet liggende Rendebret uden for det Classenske Bibliothek hvorover var anket, er tilrettegjort. Ligeledes er ogsaa den paaankede søndrede Fortogsflise uden for samme Gaard ombyttet med en heel. For hvilke Forbedringer Vedkommende takkes. Ved den under Arbejde værende Forbedring af Fortoget, paa den nordre Side af Amagertorv, er den saa ofte paaankede bøjtliggende Gaardrende nu, til almindelig Fornøjelse, lagt dybere ned lige med det øvrige Fortog.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal. Den i Politivennen No. 29 omklagede Rolighedens forstyrrende Gaardhund i Hjørneegnen af Kompagni- og Raadhusstrædet, er siden vedblevet, endog med fordoblede Evner, at lade sin Røst høre næsten Dag og Nat. For altsaa ikke at gjøre ont værre, er det nok bedst ikke oftere at besvære sig over den. Men skulde det virkelig komme dertil, at, som i Politivennen er proponeret, en Skat blev lagt paa Hunde, burde den da ikke ansættes! til det dobbelte for en Hund af det her anmeldte Slags? Vedkommende Ejere, der upaatvivlelig maa have lige saa megen Glæde som Nytte af slige Hunde, vilde nok med Fornøielse betale saadan Skat, heller end skille sig ved deres Hund.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) J Læderstræde er paa Fortoget, paa bøjre Haand naar man kommer fra Højbroplads, hvor der er endeel Porte uden Husnumre, en nedsunket Fortogsflise, netop paa et Sted hvor der ligger et Fortogsbret anStedet er lige over for No. 24. 1) To meget slemme Tagspøjter vansire Huset No. 38 i Magstræde, og meget vilde Ejeren forbinde sine Medborgere ved at afskaffe dem, og i deres Sted lade Vandet faae Nedgang igjennem Rendepiber, der naaede til Jorden.
Politivennen, 1805-01-01
Forslag til en hastigere og beqvemmere Opmudringsmaade, uden for Esplanaden i den pestilensialske Krog ved Toldboden, og andensteds. Det er bekjendt at Amsterdam er riig paa hvad vi kalde Grave, men jeg troer rigtigere. Kanaler; og saa Byer eller Stæder, i Forligning, have saa mange; det er og bekjendt, at den hollandske Nation er reenlig, og at Gaderne i Amsterdan skrubbes og skylles 2de Gange om Ugen, hvilken Urenlighed da naturligvis løber i Kanalerne og des hastigere opfylder samme med Mudder; og nu, for at reenholde Kanalerne. Da er der Folk, som have fladbundede og meget lave Pramme, for med des mere Bekvemmelighed at optage Mudderen derudi; der er ikkun 2 Mand i hver, og hver af dem har en 1, 3 eller 4grenet Krog med saa langt Skaft, som en Mand vel kan styre, og fornødengjøres paa det flakke Vand; thi det forstaaer sig, at paa dybere end 6 a 8 Fod Vand, er ikke denne Anstalt anvendelig. Men dybere behøves jo heller ingen Kanal at være, hvor ej store Skibe skal flyde; saasom Christianshavns Kanal, Kanalen bag om Slottet; i Enden af Nyehavns Kanal; i Kvæsthuus Kanalen, hvor overalt der ligger bestandig en Mængde af Uhumskhed og Mudder, der kommer fra Slamkisterne, og foraarsager en ulidelig Stank, og bidrager ej lidet til Sygdomme i en indvoldet Bye. Ovenmeldte Pramme ere meget simple og kunne vist bygges for 2 a 300 Rdlr.; og om jeg ikke tager Fejl, da holde endog disse Folk i Amsterdam selv deres Pramme og Anstalt, og sælge den opmudrede Dynd til Gødsel til Land- og Jorddyrkerne; og saaledes gjøre de et Levebrød deraf, uden at det koster Byen noget; saa skeer og denne Opmudring bestandig om Natten, for ej med Stank at besvære Folk om Dagen. Maaskee, naar dermed Forsøg gjordes, at Jord. Ejerne omkring ved Strandene uden for Langebroe og Toldboden, betalte en passende Pris for denne Gødsel, som da gjorde Anstalten saa meget nyttigere. Bøyesen, Kaptejn.
Politivennen, 1805-01-01
Menneskeskarns Udførsel til Frederiksberg om Aftenen. Udenfor Vesterport og lige til Frederiksberg møder man nuomstunder ofte om Aftenen, endog saa tidlig som Kl. 9 1/2, Spaniefarere med Læs af den ækleste Natur. Paa Forespørgsel heder det, at det er en Smed, der boer uden for Vesterport, og lader disse Sager udføre paa sin Andeel i den kongelige Enghave ved Frederiksberg. Man maae dog haabe at denne Mand vil betænke, at han forstyrrer mange tusinde af sine Medborgere i deres uskyldige Nydelse, efter fuldendt strengt Dagsarbejd, maaskee tillige i deres eneste Nydelse. Skulde denne Betragtning ikke være af nogen Vægt hos ham, saa vil man bede dem, der have Evne til ifølge Love at holde Uorden i Tømme, ja endog dem, der kunne give Love mod Uordener, at raade Bod paa dette Uvæsen. Vel veed man, at disse Sager skal ud af Staden, vel vil man ikke paa dette Sted omtale, hvor ønskeligt det var, om man hos os, ved de Midler, der andensteds ere udfundne, for Udførelsen vilde forvandle disse Urenligheder til en ustinkende, endog bedre gødende Jord, vel kan man ikke nægte, at det i al Fald er bedre at bruge dem til Agergødning, end opdynge dem paa Amager, men lad Udførelsen da i det mindste skee om Natten, det vil sige den Deel af Natten, da Folk ikke more sig med at spadsere. Jeg kan ikke ved denne Lejlighed forbigaae, at manges ønsker opfyldtes, hvis det ligeledes forbødes Brændevinsbrændere, under Navn af Komøg ogsaa at udføre Menneskemøg, ved høj lys Dag. Disse Læs seer og lugter man desværre alt for ofte her i Kjøbenhavn. For at dølge Kontrabanden, ere de tildækkede med lidt tyndt oven paa den flydende Ækkelhed svømmende Foder. Langs den Gade, hvor et saadant Læs farer og spilder, er den ulideligste Stank, og Udbærelsen tvers over Fortogene samt Paalæsningen er noget af det ækleste, der kan sees i en kongelig Residensstad. Allerbedst var det at forbyde alt Kohold inden Voldene.
Politivennen, 1805-01-01
Markskrigeri i Altona Aviser. Forhen vrimlede det i Altonas og andre holstenske Aviser af Markskriger-Bekjendtgjørelser, og Avertissementer om Arcaner, der kurerede alle menneskelige Syg domme. Ved et vist Regjeringsbud er denne skadelige Uskik nu hævet. Men Markskrigeri er mangehaande. Det er ikke blot Mennesker en Tydsker kan kuriren af enmal, ogsaa for Fæ udfinder han Arkaner. Saaledes læses i Altonaer Merkur No. 93 følgende: "Eine Bienengesellschaft macht den Bienenfreunden bekannt, ein Pulver erfunden ju haben, melches for alle Bienen Krankbeiten, mie auch Raubbienen tu verhuten, en gevisses, probates und bevahrtes Mittel ist, vovon der Gebrauchsjettel en mehreres ergiebt. Das Pulver kostet 6 fl. und ist in Hamburg ben dem Hertogl. Medklenburg-Schverinschen Lotterie-Jnspector Heren Mues. af der Nenenburg, in Commission ju haben. Ansvartige belieben mit for Emballage einsusenden." Naar man kjender den Danskes svage Side, barnagtigen at sætte Tro til alt hvad der daraussen fra foreprales ham, saa seer man forud, at mange danske Landmænd ville sende deres Penge til Hr. Muest for dette Middel, der nødvendig maae være Snavs, siden det skal hielpe for Alt. Hvo veed om ikke endog mange danske Bier deraf kunde tage Skade? Man maatte derfor ønske, at Forbudet mod medisinske Markskrigeres Bekjendtgjerelse i de holstenske Blade ogsaa maatte udvides til Arkaner mod Sygdomme hos Dyr.
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. Den paaankede Uorden med Fortogets Spærrelse uden for No. 19 i Vimmelskaftet er nu ved Kælderfolkenes egen Veltænkenhed hævet, og deres Telt opstillet saa højt, at man godt kan gaae derunder. De slemme Slag i Jndkørselen til Brolæggerstræde fra Raadhusstræde ere nu temmelig godt udbedrede. Det Stykke af Nybrogade, der egentlig er en Fortsættelse af Naboløs har nu paa Assistentshusets Side faaet et godt Fortog.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) J Nybrogaden paa Hjørnet af Raadhusstræde ere Stenene paa Fortoget, inden for Fliserne, paa et Par Steder ganske nedsiunkne; derved er opstaaet et meget farligt Hul, som man bør ønske afhjulpet saasnart som muligt. 2) Uden for Assistentshuset vil man med et Øjekast kunne overbevise sig om, hvor ofte Arbejderne ved Brolægningen skille sig yderst slet ved deres Gjerning. J den Fod, som Fortoget har ned til Rendestenen, og som nylig er udbedret, har det blotte Regnvejr foraarsaget flere slemme Revner, hvorved de nærliggende Stene ere blevne løse. 3) Den allerede to Gange paaankede til ingen Nytte over Fortoget opstaaende Jernklinke, nær ved Porten til No. 6 paa Amagertorv, er endnu ikke borttaget. 4) Paa Hjørnet af Kronprindsensgade og store Kiøbmagergade, ved Hr. Kapt. Kalls, er paa Fortoget blandt Fliserne en rund Steen, hvorover man daglig seer Folk at falde. For at forebygge al videre Skade ønskes at Vedkommende vilde drage Omhu for at saae en Flise lagt istedet for den omtalte runde Steen.
Politivennen, 1805-01-01
Nogle Uordener paa Fredensborg. Den 2den Juni foretog jeg en Rejse i Selskab med andre til Fredensborg. Ved Ankomsten der fandt jeg strax ved Vejen i Gaden lige for Slottet en stor Mødding liggende, som ej alene gav et hæsligt Syn, men endog en ubehagelig Lugt fra sig. Vedkommende kunde dog, tænkte jeg, finde et bekvemmere Sted at lægge den, end just ved Vejen, hvor Folk stedse skal passere. Vi foretog os nu at gjøre en Tur i Kongens Have, men bleve antastede af en Mand, som enten maatte være beskjenket eller halv fra Forstanden, der tilbød sig at ville vise os om i Haven; men da vi forhen vare bekjendte her, bade vi ham at spare sin Umage; desuagtet blev han dog ved at forfølge os lige til Slottet, hvor vi endelig, for at slippe ham, maatte give ham en Dusør. Han forlod os da, og tog strax fat paa en anden honet Familie, som kom strax efter os, som vel ogsaa bar maattet holde her for dette Menneskes Paatrængenhed. J det Øjeblik, vi vilde gaae ind i Haven, bleve vi atter antastede af en halvvoren Dreng, som besværlig kunde tale; denne tilbetlede sig rent ud en Skilling. Strax derefter kom atter en liden Dreng, som talede rent uforstaaelig, og saavidt vi kunde mærke, vilde han nok ogsaa have en Skilling; og for at blive disse Drenge kvit, maatte vi atter, imod vor Villie, ud med Penge. Da det er at formode, at der paa Fredensborg er en Fattigkommission, som paa andre Steder, og det desuden er imod Forordningen, at sligt Tiggeri finder Sted, saa tør man vente af denne Kommission, at det vorder hemmet. - Søndagen den 9de Juni kunde ved en Kleinsmeds Uforsigtighed have blevet en sørgelig Dag for Fredensborgs Beboere. J Smedens Værksted var nemlig indsat en Kasse med Krudt. Smedens Fader og Smedesvenden vare i Værkstedet, og et lidet Barn stod i den aabne Dør. Formodentlig er en Gnist kommen til Krudtet, og ved dets Smæld ere disse Mennesker saaledes tilredte, at man endog tvivler om Svendens Liv, og det lille Barn er ligeledes meget forbrændt. Hvor farligt det havde været for de nær hos boende Folk, om Værkstedet havde brændt af, og hvorlides slig Skjødesløshed burde ansees, overlader man til Vedkommende at afgjøre.
Politivennen, 1805-01-01
Frederiksbergbyes Gader i denne Regntid hartad ufremkommelige. Frederiksbergbyes nære Beliggenhed, ved Hovedstaden gjør, at mange dennes Jndvaanere i Sommermaanederne vælge hin til sit Opholdssted; hvor behageligt og næsten nødvendigt er det da ej, at sørge for en god Samfærsel imellem disse tvende Byer; jeg forbigaaer Færselen for Kørende, Ridende og i tørt Vejr for Gaaende; thi berfor er der rundelig sørget; men Fodgængerne i vaadt Vejr synes at turde gjøre Fordring paa Vedkommendes Opmærksomhed; Broen byder ham ved dens Flisefortog en god passabel Sti; Alleen er fortreffelig i Aar formedelst dens sandbelagte Gange; tør og fornøjet kommer han saaledes til Byen, hvor den største Vanskelighed møder ham; thi i sammes Gader kan han ej uden Nøje og uden vaade og bøjstsmudsede Fødder passere; Middelet, hvorved denne Ulejlighed kan afhielpes, fordrister jeg mig ej at angive, nok er det, at have gjort et driftigt Politi opmærksom paa Mangelen. J. Christensen, Student.
Politivennen, 1799-01-01
Forslag mod Renovations Svineri ved Holmensbro. Man har saa tit klaget over den ubehagelige Lugt, der er paa Holmensbro indtil midt op paa Dagen, og som kommer deraf, at Natvognene enten ikke ere tilbørligen tætte eller for fulde, og køre for stærkt over Broen. Kunde dette ikke, i det mindste for en Del, hæves af Magistraten, naar denne vilde beordre Fejekjerlinger at feje Broen og langs med Kanalen tidlig om Morgenen saa snart Natvognene have hørt op at køre, og derpaa strax at lade de sammenfejede Hobe bortkøre? thi skulde de, "som vi desværre daglig see" blive liggende, og et par Timer vente paa Vognene, udkøres de igjen af de passende Vogne. Nej, der maatte fejes og det sammenfejede borikøres forinden Passagen blev for stærk.
Politivennen, 1805-01-01
Et Ønske ved Marienlyst Have. Denne naturskjønne Have har paa Jndgangsporten en dobbelt Jndskrivt, paa den ene Fløj staaer: Til Kongens Have, og paa den anden: to tthe Kings Garden. Da Udgiveren med Held har ivret mod de paa Privates Skildter forhen grasserende tydske og franske Jndskrivter, tør han saa meget mere haabe, at Vedkommende ogsaa her ville give hans Paaanke mod denne engelske Jndskrivt Rum. Dersom denne Jndskrivt er sat for de i Helsingør boende Engelskes Skyld, da er den overflødig, thi disse behøve ikke denne Vejledning for at finde derind; de forstaae dog alle noget Dansk eller burde forstaae det, og da de ere danske og ikke engelske Borgere, bør det være dem om at gjøre, at see den Nations Sprog hædret, der har antaget den som Brødre. Det vilde være en Fornærmelse mod dem, at troe de kunde tænke anderledes. Er Jndskrivten sat for de Fremmede, da synes det en alt for stor Partiskhed mod een af de mange Nationer, der befare Sundet. Da burde hele Porten bemales, thi de Svenske, de Preussiske, de Russiske o. s. v. kunde da ogsaa forlange en Vejvisning i deres Sprog; og de Franske, som om nogle Aar vist ikke ville vorde de mindst talrige i Sundet, vilde finde det tres Stonnant, at der ikke ved denne Port arleredes med dem. The King er ingen anden end Kong Georg, og Kongen er ingen flere i Verden end Kristian den syvende. Det turde falde een engelsk Jack, ind i sin tjærede Trøje, at hans Konge havde lagt sig et lille Lyststed til paa den sjællandske Kyst in order to divert somehow his jolly Tars in the baltic trade. Saameget er vist, at man sikkert ikke vilde havt den Artighed i England for nogen Nation i Verden.
Politivennen, 1805-01-01
Ønske om en Politianordning for Brændes Skæren og Huggen paa Gaderne. Det er et nødvendigt Onde, at Brænde til Beboerne af Bygninger, der ej have Port men Dør, skæres og hugges paa Gaden udenfor; men følgende eller lignende nyttige Bestemmelser, for Fremgangsmaaden derved, troer man vilde være meget gavnlige. 1) Da det skeer, ved Brændets Nedkastning paa Stenbroen, at denne kan tage Skade, naar et stort Stykke paa Kanten støder ned imellem Stenene, saa burde Husejeren paasee, at der først lagdes nogle Stykker, ned med Hænder og at det øvrige nedkastedes paa disse og ikke paa Stenbroen. 2) Da en smal Gade allerede er spærret, naar der aflæsses og skæres et Par Favne for, eet Hus, og selv en bred Gade gjøres ufremkommelig, naar dette skeer uden for 2 eller flere Gjenboer, saa bør det aflæssede Brænde strax af dets Ejer besørges lagt og opstablet over Rendestenen paa Husets Side. Naar da Saugerne stiller sig ved den ene Ende og efter dem Huggeren, vil Jngen have noget at klage. Paa Rosengaarden, der dog ikke er af de allersmalleste Gader, traf i Onsdags det Tilfælde ind, at to Gjenboer havde Saugskærere, hvorved da Brændet laae paa sædvanlig Vis, og altsaa spærrede Gaden saaledes, at en Mand, der skulde køre Gaden igjennem i Karet, meget nær havde væltet, og denne Ubehagelighed krydredes endnu ved Skælden og Banden af Saugskærerne paa begge Sider.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 2) Uagtet dette Blad nu to Gange har paaanket den skændige Optagelse af Fortoget, hvori Kælderbebberne under No. 18 i Vimmelskaftet gjøre sig skyldige, hielper det ikke. Paa dette Sted, hvor Trængselen og Færselen er saa stor som noget andet Sted i Staden, hvor Gaden er langtfra ikke bred, og hvor man altsaa beller end gjerne søger Fortoget, og hvor dette ved flere langt udgaaende Kældertrapper er gjort smalt nok, have nu disse Kælderfolk faaet i Sinde reent at tilintetgjøre det. Formodentlig troe de, at de have Lov til at arrondere deres Stat, og gjore Rendestenen til en naturlig Grændse imellem dem og Publikum. Det er ærgerligt at see med hvilken Frækhed de ikke allene have et Slags Telt, som river Hattene af, men endog stille deres Kaninog Hønsebute tvers paa Fortoget, lige ud til Kanten, skjøndt de gjerne kunde opstilles paa langs ind til Husets Mur. Disse Folks Uforskammenhed er saa meget større, som deres Naboer i Kælderen No. 19 have agtet paa den gjorte Anke og derved sat dem et Exempel. Man haaber, hvis de endnu fortfare, at Verten Hr. Holbek, hvis Retsindighed er bekjendt nok, vil paaminde dem om deres Pligter. Skulde dette ikke frugte, faaer man vende sig til den Magt, der kan tæmme Uordener med et Ord.