Berlingske Tidende, 1768-07-01
ved hvilken Forretning forordnes Curatorer for de myndige Døttre eller andre Medarvinger af Qvindekiønnet, enten paa Begiæring af dem selv, eller paa Embeds Vegne. Efterat Formuen saaledes er behandlet og deelet, overgives enhvers Arvelod deels til de Myndige selv, deels til de Umyndiges, Vanvittiges eller Fraværendes beskikkede Formynderes og Curatorers Forvaltning. Og skal stedse, naar Arv tilfalder umyndige, vanvittige, eller fraværende Arvinger som ingen Fuldmagt have ladet efter sig, og hvis Opholdsted, ikke vides, hvad enten saadanne arve allene, eller med andre myndige og nærværende Arvinger, saadant Skifte forrettes af den vedkommende Øvrighed. - 10 s. Skulle paa ArveGodset befindes at hefte saa stor Gield, at bemelte Formyndere og Curatorer ikke trøstede sig at tiltræde det anderledes, end cum beneficiis legis & inventarii, da skulle de betids anmelde sligt hos den vedkommende Øvrighed, hvilken da desangaaende haver at giøre den erforderlige Anstalt. - 11 §. Skulle Efterladenskabet, eller endeel deraf, være saaledes beskaffen, at det ikke vel kunne deeles, saa at enhver derudi deelagtig Arving kunne bekomme sin Andeel for sig selv, da skal de Umyndiges Formyndere, og de Vanvittiges eller Fraværendes Curatorer tilfælles forvalte det, og, imedens saadan tilfælles Forvaltning, een for alle og alle for en, staae deres Myndtlinger og Curandis til Ansvar. Men, naar Arvegodset beqvemmelig kan deeles, skal enhver Arving gives sin Lod, følgelig indestaaer hvers Formynder eller Curator da allene for sin Myndlings Gods, og ikke med de andre insolidum. - 12 s. Formynderne beskikkes af Øvrigheden, paa det Sted, hvor den Afdøde ved Dødsfaldet havde sit rette Værneting, uden Henseende til om han havde sin bestandige Boepæl under samme Jurisdiction eller ey, og saafremt ikke Forældrene ved Testament have anordnet andre efter Lovene antagelige Formyndere, da beskikkes de af de Umyndiges nærmeste Paarørende, saaledes, at de i lige Grad staaende Fæderne og Møderne Blodsforvandte ere lige nær til Formynderskabet, men om ingen af disse ere til, eller ere i Stand til at antage sig Formynderskabet, da tages dertil andre vederhæftige Mænd. Saadanne Formyndere give Øvrigheden Haanderbaand paa at de troelig, og ved Underpant i deres Eiendomme, ville forestaae Formynderskabet ; og Øvrig, heden derimod confirmerer og beskikker dem ved ordentlige Tutoria, saa og lader i Gields og Pandte=Protocollen paa Formynderens Navn antegne sligt ved Dag og Datum. Skulle og bemelte nærmeste Paarørende sortere under et andet Værneting, skal de dog indfinde sig hos den Umyndiges Øvrighed, og af ham antage Formynderskabet; men dersom de vegre sig, skal deres egen Øvrighed eftertrykkelig holde dem dertil. - 136. Uden lovgrundede Aarsager maa ingen fralegge sig det ham af Øvrigheden paalagte Formynderskab. Skulle og en beskikket Formynder formeene, at nogen anden var nærmere pligtig til at paatage sig Værgemaalet, da staa det ham vel frit for enten ved Appel eller efter Omstændighederne ved Supplication hos Vores fælleds Regiering at paaanke Under=Rettens Eragtning; men det bliver dog hans Pligt, imedens Sagen staaer under Appel eller Supplication, omhyggeligen at forestaae Myndlingens Gods, og derfor at give det behørige Haanderbaand. - 14 s. De saaledes beskikkede Formyndere skulle troelig iagttage deres Pligt, at sørge for deres Myndlingers Personer og Gods; for deres Opdragelse og Pleye; ingenlunde til eget Brug, anvende Myndlingernes Arveparter, saavidt de bestaae udi Capitaler, ey heller hvad af Jndkomsterne maatte overskyde, men enten sætte det ene med det andet ud hos Communer, eller og, naar hertil ingen Leylighed gives, da paa sikkre protocollerede Panter. Og skal det ikke ved afleggende Regnskab komme dem til Last, om de, efter Tidernes og Omstændighedernes Beskaffenhed, have sat saadanne Capitaler ud imod ringere end i Landet brugelig Rente; dog at de bevise, at dette har været fornødent, og derom indhente sig Øvrighedens Minde. - 15 §. Jngen Formynder maa egenmægtig afhænde sin Myndlings faste Godser. Men skulle, efter hans Begreb, en trængende Nødvendighed eller Myndlingens Gavn Gavn og Nytte udkræve det, haver han, efter de sælleds Loves Forskrift, at anmelde saadant hos Ørrigheden, og derom vente dens Jndvilling. - 16 F. De Umyndiges Forman dere, saavelsom de Fraværeners Curatorer, skulle aarlig aflegge rigtigt Regnskab over deres førte Formynderskab og Forvaltning, og under 10 Rdlrs. Straf enten dertil holde sig færdige og sig hos den vedkommende Øvrighed anbyde i det seeneste inden en Maaneds Forløb efter Aarets Udgang, som regnes fra den Dag Værgemaalet blev antaget, eller og angive de Aarsager, hvorfor det ikke kan skee, samt forlang, Udsættelse, hvilken efter befindende Omstændigheder ikke maa vegres dem. - 175. Ved at eftersee saadant Regnskab, undersøger Øvrigh den nøye og om nyggeligen, om Capitalerne ere paa forordnet Maade sikker udsatte: Og, om den derved findet nogen Mangel, haver den at tilholde Formynderne at iagttage deres Pligt og det i fornødne Tilfælde med behørige Tvangs Midler. Men naar Regnskabet udi Jndtægt, Udgift, og alt øvrigt befindes rigtigt, da giver Øvrigheden dem behørig Quitering. Naar og det sidste Regnskab udi den myndig vordene Arvings Nærværelse er aflagt, gives Formynderen en General- og endelig Quttering, paa hvis Foreviisning den i Gields= og Pandte=Protocollen paa hans Navn indskrevne Heftelse udslettes; ligesom det og, til Efterretning i Fremtiden, ad acta indføres, at saadant er skeet, ognaar. - 18 S. Til den Ende skal ved alle Retter indrettes og forvares en sær Formynderskabs Bog, hvorudi ved Værgemaalets eller Curatellets Udnævnelses Dato nøiagtig indføres de allerede forordnede eller efterdags forordnende Værgemaale, og Forvaltninger over Fraværendes Arveparter, med Myndlingens eller Curandens Navn og Alder, samt den Afdødes Navn, Fortegnelse over de Capitaler og faste Godser, som ere den Umyndige eller Fraværende tilfaldne, hvor samme paa Rente ere udsatte; dernæst indføres ligeledes efter Datis det fornødne om de aarlig afleggende Formynder Regnskaber; og bag i Bogen forfærdiges og fortsættes Register efter Myndlingers og Curanders Navne, hvorved tegnes de Sider, paa hvilke de indskrevne Efterretninger om det beskikkede Værgemaal eller Curatel, samt om de aflagde Regnskaber findes. - 19 §. Jngen Formynder maa, imedens han fører Værgemaalet, gifte sin Myndling, førend han for Øvrigheden har aflagt rigtigt Regnskab for Myndlingens ganske Formue, og derhos er vorden Pige=Myndlingenen Curator forordnet, til hendes Rettes Jagttagelse ved Ægteskabs Løftet og ved Contracten, om nogen oprettes; og at ham derom er meddeelt Rettens Attest, alt under Forliis af hans Ære, og af den Fordeel han ved Giftermaalet tænkte at erlange. - 20 s. Naar en Formynder eller Curator afgaaer ved Døden eller paa anden Maade, skal Øvrigheden, strax beskikke en anden, efter den i 12te §. anførte Foreskrift. Jmidlertid skal den Afdødes Arvinger paa behørigt Sted, aflegge det af ham førte Formynder= eller Curatel-Regnskab, eene privilege og tillige levere fra sig alle dertil hørende Acter og Efterretninger, med hvad videre som under den Afgangnes Forvaltning har været betroet; hvorimod Øvrighed i efter befindende qometer Arringerne og ader i Gields og Pante-Protocollen udslette den der i Anledning af saadan forvaltning indskrevne Heftelse. - 21 F. Og da denne Øvrigheden, saaledes paalagte Pligt og Møye er forbunden med Omsorg og Ansvar; saa skal den derimod, for aarlig at imodtage Formynder Regnskabet, hver gang nyde i Mk. af hvert 100 Rdlr. som Myndlingens eller Curandens aarlige Jndkomster beløbe sig, naar samme udgiøre 1000 Rdlr. eller derover; men ere Jndkomsterne under 100 Rdlr., da nyder Øvrigheden intet. - 22 S. Nrat da Øvrigheden efter ovenmelte Forsk ift bærer behørig Omsorg for Myndlingens eller Curandens Godses Bevaring, skal den ikke videre paa nogen Maade staae dem til Ansvar. Men bevises det, at den haver været efterladen, da staaer den Myndlingen eller Curanden in subsidium til Ansvar. - 23 F. Vi vill og hermed give Øvrigheden Magt til, dersom ingen saadan Person er for Haanden, som efter Loven og Forvandtskabets Orden bør paatage sig Værgemaalet og attraa en anden u paarørende Formynder anordnes, da paa dennes Ansøgning og efter befindende, af Myndlingens overskydende fri Jndkomster, (thi Myndlingens Capital maa dertil en angribes, at tillegge ham en billig aarlig Salarium, lempet efter Myndlingens Formue, og efter den med Værgemaalet følgende Møye. - 24 J. Jngen Formynder maa egenraadig fralegge sig det havende Værgemaal, vordet en heller for løs fra sin Forbindtlighed, end han paa behørigt Sted har erholdet sin Entledigelse og General Quitance. - 256. Naar Myndlingen vorder fuldmyndig, det er naar han har fuldendet sit 21de Aar, ophører Værgemaalet af sig selv, og da skal hans Gods paa Forlangende overlades ham selv til Forvatning. - 26 s. Dog, dersom Øvrigheden indsaae, at nogen, uagtet deres opnaa de myndige Aar, ikke vare i Stand til at forestaae deres egne Midler, haver den at lade Værgemaalet fortsætte endnu nogen Tid, og at giøre den Anstalt førend Myndig Aarigheden virkelig indtrædes. Men med de myndige Personer, som ere bekiendte Forødere, og med Vanvittige, omgaaes efter Loven. - 275. Med det Efterladenskab, hvori ingen anden end myndige og nærværende Personer, eller og fraværende, som have beskikket sig en Fuldmægtia, have Deel, befatter Øvrigheden sig ikke imod disses Villie, eller deraf forlanger nogen Skifte=Salarium. (Resten følger.)