Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-06-01
Jndenlandske Efterretninger. For Cancelliet er andraget, at en Mand i Ringsted har, under 21de April 1808, med en anden Mand indgaaet en Accord om, i 6 Aar, af en Skov at erholde 100 Favne Brænde anviiste til hvert Aars, 1ste Maji, imod derfor at betale 4 Rd. D. C. pr. Favn. J Anledning af Forordn. 6te Jan. d. A. har Sælgeren forlangt Betalingen for det Brænde, som i indeværende Aar skal leveres, erlagt i Rigsbankpenge efter Contractens Ælde. med 85 Rbdal pr. 100 Rd. D. C. Kjøberen, har derimod formeent, at Forordn. 23 §. ei her kunde blive anvendelig, da her ei var Spørgsmaal om Gield, men om en afsluttet Handel, hvorfor Betaling strax skulde erlægges, men han har troet, at han i det høieste, i Følge Forordn. §. 37, kunde komme til at tilsvare 1 Rbd. S. V. for hver 4de D. C. af den accorderede Betaling. Kjøberen har derfor forlangt Cancelliets Resolution desangaaende. - Efter Cancelliers Formening, bør de Betalinger i D. C., som ere betingede for Arbeide eller Vare, der ei endnu inden allerhøistbemeldte Forordn. Emanering vare præsterede, i Aug logie af sammes §. 37 til 41, tilsvares efter det for enhver Tidspunkt respective fastsatte Omskrivnings=Forhold, uden at den i Forordn. §. 26 Debitorer efter Gieldsbrevsgivne Dilation derpaa kan anvendes, og hvad in Specier angaaer den af Sucanten som her anvendelig citerte §. 37, 1ste Membrum, da kan dette kun ansees som en Undtagelse, bygget paa særdeles Grunde, hvorimod bemeldte §. sidste Membrum er bygget paa det foranførte almindelige Princip. - Collegiet har derfor, sparet, at det efter de meddeelte Oplysninger ikke skjønner retteres end at Kjøberen, vil blive pligtig at tilsvare den accorderede Betaling i Rigsbankpenge, efter det til Contrattens Datum svarende Omskrivnings=Forhold, men at iøvrigt AntaraCancelliets Side kan være hindenligtig at Spørgs i Loll. 39. maalet afgjøres, ved Domstoler For Cancelliet ere fremsatte følgende Spørgsmaale: 1) om ved Udtrykker private Forskrivelser, i Forordn. af 5te Jan. d. A. §. 23, ogsaa forstaaes. Contracter om Tiende og Jord, og 2) om Contractens Alder efter bemeldte Forordn. 37 og skal regnes fra den Dag, da den er dateret, eller fra den Dag, da den træder i Nafn Collegiet har an den Anledning bemærket, af lat, saafremt her menes Salg af Tiende, bliver dermed at forholde efter Forordn. af 6te Kon. d. A. §. 33, men, er nant det tempovair Overdragelse af slige Gjenstande, hvorom her spørges, indeholdes Reglerne i bemeldte Forordnings 377, 38 og 4. §§., og af 2) at den Dag, hvorpaa Contracten endeligen er sluttet, maa blive Regelen, uden Hensyn til, naar den skal fuldbyrdes. (S. Bl.) dennem J Anledning af Forordn. af 5te Jan. d. A. har Cancelliet modtaget følgende Forespørgseler: 1) om Leie-Contracter, der først udløbe til Flyttedagen i Maji 1814, men ere indgaaede i D. C., bør omskrives til Rigsbankpenge; 2) om Huuscieren kan paastaae nogen Erstatning af Leierne forden anordnede Afgift til Rigsbanken, saavelsom for andre Skatter, der, nunstulle svares Rigsbankpenge Daler for Daler, naar Leie-Contracterne ere indgaaede for Forordningen udkom, og 3) om en Leie-Contract, indgaaet i October 1812, fra Maji 1813 til Maji 1814 bør betales anderledes end med En Rigsbankdaler for hver 2 Rd. D. C., samt hvorledes Skatterne bør beregnes. Collegiet har derpaa svaret; ad 11) at allerhøistbemeldte Forordning efter Collegiets Formening ikke synes at kræve nogen Omskrivning af indgaaede Leie-Contracter, mensdisse gaae po are over Til Rigsbankpenge, efter de i Forordn. derom givne Forskrifter, der ikke saaledes som Bestemmelserne om Gieldsbreve give den Berettigede noget Valg mellem flere Alternativer; ad 2) at Eieren, ikke, uden udtrykkelig Hjemmel i Leie=Contracten, kan kræve andre Skatter godtgjorte af Leieren, end dem, med Hensyn tilhi hvilke Anordningerne foreskrive saadan Godtgjørelse, samt maad Hat, hvis den omqvæstionerede Leie-Contract, ikke angaaer Jord, og ei er indgaaet for flere Aar, saa bør Leien, Overeensstemmelse med Forordn. af 5te Jan. d. A. §. 39, og Cancellie-Placat af 4de Febr. sidstleden §. 2, allene tilsvares med 1 Rbd. N. V. for hver 5 Rd. D. C., og med Skatterne vil blive at forholde i Overeensstemmelse med det under No. 2 Yttrede. Jøvrigt vil det i ethvert Tilfælde staae Vedkommende frit for at lade deslige Qvæstioner afgjøre ved Domstolene. (S. Bl.) dito Annansioner 12.