Corsaren, 1843-09-15
Proclamation fra General Bugeand i Anledning af hans Udnævnelse: til Marschal. (Efter "le Charivari".) Araber, Beduiner, Kabyler og Kuruglis! Mahomed har sagt: Gud er Gud og Bugeand er hans Prophet. Det er Sandhed, see Alkoranen, 3die Bog, 9de Vers, Paris 1841. Og hvad sige i den Anledning Abu-Bekers Commentarer? Hører Eders Derwischer: "Paa den Tid vil Gud sende en Prophet mellem Stammerne. Han vil komme fra Franghistan og han vil have røde Haar ligesom Druens gjærende Saft. Denne Mands Aasyn vil være stolt og kraftigt som Lørens Ansigt, og hans Blik vil lyne som en Kaarde. Hurlig som Simumen, majestætisk som Kamelen, vil han være skrækkeligere end Omar, visere end Abderhammer. Menneskene ville kjende ham under Navnet SidiBugeand Ben de la Piconnerie Abdrel-Excideuil Hady Boudjoukoff." Jeg er denne Prophet, og hvo der ikke troer i det, skjælder jeg for en Canaille og sender ham i Cachotten. J undskylde, Arabere, at jeg ikke er synderlig, fiin i Valget af mine Udtryk. Men Propheterne ere sjeldent dygtige Tallere. Verden har gjenlydt af en stor Nyhed; Echoet har bragt Rygtet derom til Verdens fire Hjørner, og de Trofaste have sagt: "Allah! Bøier Eder under Skyggen af min Turban, og forkynder, at Retfærdighedens Dag er kommen. Propheten er bleven Marschal. J vide maaskee ikke, o Maurer og Kuruglis! i Eders naturlige Uvidenhed, hvad en Marschal er for en Ting. Jeg vil være saa naadig at sige Eder det. En Marschal er Generalernes Pascha, Obersternes Vadischa, Capitainernes Sultan. Naar man er Marschal, er man en stor Mand. Og for at faae denne Værdigheds Burnus, som er en Stav, maa man gjøre, hvad jeg har gjort. Vide I vel, hvad jeg har gjort? I vide det ikke? Hører da: Jeg har ikke taget Abdeel-Kader til Fange, jeg har ikke oprettet Freden i Algier, jeg har ikke anlagt Colonier. Men jeg har udført to tusinde sex hundrede og tre og fiirsindstyve Ragzias. Napoleon kjendte ikke Razzierne, han har aldrig forsøgt sig i dem; jeg er altsaa to tusinde sex hundrede og tre og fiirsindstyve Gange større end ham. Hvilken uhyre Vendomesøile vil man ikke engang opreise for mig! At jeg ikke har taget Kanoner, som kunne tjene til Fundament, gjør Jntet til Sagen. Jeg kunde have taget den. Og desuden kan jeg for Frugterne af mine Nazzias kjøbe Bronze til at smykke Søilen. Hvad der undrer mig, er, at hverken Victor Hugo eller Lamartine endnu have gjort nogle Digte om mig; jeg synes dog, at jeg ret er skabt for det Episke! Det staaer til Eder, Kabyler, at oprette denne Forglemmelse. Sæt mig paa Vers og lad saa Stammerne om Aftenen synge min Lov omkring en Ret dampende i Fricassee. Jeg giver Eder Lov dertil. For mig, der har erobret saamange Faare- hjorder, der har betvunget Dromedarerne, slagtet Oxerne og bekæmpet Gedebukkene, er denne Hyldest velfortjent. Muserne tilkommer det at bekrandse den seirrige Mars' Pande. Nu forlader jeg Eder. Hvad har jeg endnu at vente af dette Land, hvor jeg har høstet saameget? Kan jeg endnu haabe en Grad? Nei, jeg vil derfor vende tilbage til min fædrene Arne. Jeg overlader til Andre Omhuen for at vedblive mine Razias. Alle Oxerne ere endnu ikke underkastede, og jeg veed endnu mange Kalve, der ere undslupne mine Forfølgelser. Araber, Beduiner, Maurer og Kuruglis! Betragter min Hue! Det er sidste Gang, J see den. Det er en historisk Hue, som fremtidige Aarhundreders Ærefrygt vil stille ved Siden af Napoleons lille Hat. I have seet den ved alle Razias, og alle de afrikanske Umælende kjende den. Men, forinden jeg forlader for stedse det Land, hvor jeg har høstet saameget, vil jeg efterlade Befolkningen et glimrende Vidnesbyrd om min Nærværelse. Det er en Græskarkjerne, som jeg vil plante i min Have i Algier. Den skal være en Amindelse om mig. J hele tre Dage skulle Portene til mit Palads være aabne for Befolkningen, der kommer for at bøie sig for mine Bambouscher. Jeg stænker dem min Protections Aman og Viber og Kaffe. Hvilken Kabyle, hvilken Araber, hvilken Maurer, hvilken Beduin, hvilken Kurugli vilde vel ikke see en Marschal i sin Hæder! Om halvtredsindstyve Aar ville de gamle Scheiker sige til de unge Cadier: "Jeg har seet ham!" Og Cadierne ville sige indbyrdes: "O, der var en Tid, da man kunde skue den store Bugeand Ansigt til Ansigt!" Gid Mahomet udgyde over Eders Hoveder sin Velsignelses Duft! Det er Araberne, jeg skylder min Stav, og de kunne være visse paa, at jeg ikke skal benytte den mod dem. Sidi Bugeaud Ben de la Piconnaire Hady Excideuil Abdel-Boudjoukoff, Marschal af Frankrig.