Aalborg Stiftstidende, 1845-12-13
Fædrelandet opfordrer til en Forening i Bondestanden over hele Landet, hvis Virksomhed skulde gaae ud paa at forberede: 1) "Afløsningen af skattefrit Hartkorn og den derpaa begrundede Forskiel af Landbobesiddelse og Beskatning. 2) Afløsningen af Fæstevæsenet og Bøndergodsvæsenet, altsaa af Grundlaget herfor, Godseierrettigheder og Godseierpligter. 3) Afløsningen af de særlige Arvebestemmelser, der føre til Stamhuusbesiddelse og Lehnsvæsen og hvad dermed er forbundet, Amtmandskab, Kaldsret, Birkeret ofv. Foreningen maatte arbeide paa at udfinde det rette Maal for de Afløsningssummer, der bør bydes de Privilegerede, som Godtgjørelse for de Privilegier, man ønsker afskaffede, og tillige Tiden og Omstændighederne, hvorunder Afløsningen bør skee. Den burde altsaa omhyggelig lade indsamle og bearbeide alle de Oplysninger og Actstykker, som kunde lede til en rigtig Kundskab om disse Forhold. Udgaaende fra det nu Bestaaende bør den søge at komme til Opstillingen af billige Forligsforslag." En saadan Forening, der kunde fremme en rolig Discussion af Spørgsmaalene eller hvad vi ville kalde en sindig Agitation, kan vistnok ikke andet end føre til et godt Resultat. Det har ogsaa hidtil været den uheldige Side ved de omhandlede Landbospørgsmaal, at de kun have været priisgivne til en høist eensidig og ophidsende Agitation, der tilmed, virkende uden Presseorgan og i det Skjulte, kun bidrog til at forvirre og hidse Gemytterne istedetfor at opklare Bevidstheden og levere Stof til Sagens Behandling i Stænderne og af Regjeringen. Naar nu ved en Forenings Vicksomhed alle saadanne Oplysninger tilveiebragtes, vil Sagen ogsaa i Stænderne kunne modtage en omhyggeligere og fuldstændigere Prøvelse. Jblandt de Øiemeed, der paa denne Maade maatte søges fremmede for at foranledige en fuldstændigere Standsnivellering, som dog egentlig er Basis for en Udvikling af den statsborgerlige Lighed og for Ophævelsen af alle de Standsfortein eller Standsprægravationer, der modstride en Statsindretnings Natur, ville vi især fremhæve Bestræbelsen, for at bevirke et Ophør af Majorater, Fideicommisser, Stamhuse, Baronier og Grevskaber: Indretninger, der som Overleveringer fra en sendalistisk Tid især have fremkaldt det Tryk, der ved Classe- og Rettighedsdelinger hviler paa Landboforholdenes Udvikling. Forslag herom have været fremsatte i Stænderne, men ikke tilstrækkeligt forud bearbeidede og heller ikke i Stænderne tilbørligt behandlede. Et interessant Arbeide, som Pressen i denne Retning har leveret i den seneste Tid, er Etatsraad Estrup Skrift om Majorater, hvori den indsigtsfulde Forfatter oplyser, at den hele Jnstitution af Majorater saavelsom den af en høiere Adel, ikke er fremspiret paa national Jordbund, men blot er en politisk Tanke, opstaaet hos Souverainitetens første og talentfuldeste Tjener, Griffenfeldt, hvis første Tendents var at støtte den Magt, fra hvem den havde sit Udspring. Efter dernæst at have givet en interessant Udsigt over Majoraternes afvexlende Aftagen og Tiltagen i det forløbne og nærværende Aarhundrede og have gjort opmærksom paa deres nuværende praktiske Betydning, idet imellem 1/2 og 1/2 af hele det egentlige Danmarks Hartkorn er belagt med slige Familiebaand, gaaer Forfatteren over til at omhandle deres Forhold til Folk og Stat samt til Opretterne, deres Efterfølgere og Familier. Vi henvise iøvrigt til en særdeles interessant Anmeldelse af Estrups Skrift, der er given i Nr. 5 af "Literatur- og Boghandels tidende" samt til selve Skriftet, der, som Middel til at fremkalde en Rettigheds-Nivellering i Landbostanden ogsaa i sin Tid vakte Tanker om et Modskrift fra de meere conservative Godseiere, uden at dog denne Jdee, formodentlig af Mangel paa Forfatter-Capaciteter hos Partiet, senere er kommen til Udførelse. Forøvrigt turde det vistnok nu være paa høie Tid, at man opklarer Begrebet om det Ulykkelige for Statsforholdene ialmindelighed i Alt hvad der fremmer Standsprivilegier og deraf flydende Prægravationer i de andre Stænder samt unaturlige Forhold i hele Statens Samfundskjæde. Det turde derfor ogsaa være paa høie Tid at Nationen vaktes til at erkjende og hos Regjeringen fremkalde lignende Erkjendelse af et saadant Onde, der har sin Førsterod i Adels indretningen, som tillægger Fødselen et Fortrin, der allerede er i Modstrid med den guddommelige Jndstiftelse og følgelig maa fremme Unatur i Samfundsforholdenes Ordning. Et Forslag, som derfor burde forberedes til Foretagelse ved næste Stændermøde, hva denten det saa der vil faae praktisk Følge eller ikke, er: Ophævelse af Arveadelen, med hvis Ophør først den fande Grund kan lægges til statsborgerlig Ligheds Fremme.