Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-08-21
J Wielands Merkur 12tes St. 1809 læses nogle interessante Efterretninger om vor berømte Zoga, meddeelte af en Mand, der synes at have kjendt ham meget nøie. Joegas uheldige Skjebne bestod især deri, at han mistede mange, tildeels voxne Børn efter langvarige Sygdomme, og ligesaa sin Kone, engang eet af de største Skjønheder, i Rom, ligeledes efter lange og haarde Lidelser, og at tillige hans literaire Foretagender, hvoraf han ventede Lettelse i sine udvortes Kaar, vare yderst uheldige. Efter sin Kones Død behandlede han sine Børn særdeles ømt og vidste ved Samtaler at bibringe sin lille Søn mange Kundskaber. Til hans literaire Uheld hører, at Pius VI. netop døde, da han havde sit colossalske Værk om de ægyptiske Oldsager færdigt, og han jyst havde en betydelig Pension i Vente. Kun 100 Exemplarer, af Værket lod man ham beholde. Pius VII. var ham imidlertid, ligesom hans Forgænger, temmelig bevaagen. Da hans Værk om de coptiske Haandskrifter i det Borgiaske Museum var færdigt, døde Borgia paa en Reise; men sine gjentagne Løvter og Forbindtligheder uagtet, lod han sig af et egennyttigt Menneske, der i de sidste Dage beherskede ham, forlede til ganske at forglemme Zoega i sit Testamente. Borgia havde lovet Forfatteren Exemplarerne af Værket. Men Propaganden, som han havde indsat til Arving, paa Museet i Velletri nær, fra hvilket nyligen de ægyptiske Mynter, Stene og Haandskrifter tilfældigviis vare blevne bragte til Rom, benyttede sig af den Omstændighed og førte en Proces, som man ikke kunde see Ende paa, med Cardinalens Broder, Museets Arving. Man beholdt tillige Værket, som endnu ikke har seet Lyset, og tilbød Zoega et ubilligt Forlig. J den Romerske Republiks Tid opstod et literairt Selskab, hvori 3. oplæste adskillige ypperlig udarbeidede Afhandlinger, der laae færdige til Trykken, da Academiet ophørte med Republiken. Hans Værk om Basrelieferne laae i hele Aar utrykt af Mangel paa en Forlægger, der maatte søges lige indtil Berlin. Men alle disse Uheld uagtede efterlod han sine Børn dog en betydelig Formue. Det sidste Hefte af hans Basreliefs er ganske fuldendt af ham selv færdigt fra Pressen. Foran samme er hans Portrait af Thorvaldsen, som har forfærdiget hans Billed efter Dødsmasken. Endnu to Dage førend 3. døde havde han ikke mindste Tanke om sin nær forestaaende Død, og skiemtede endnu med Forfatteren af nærværende Efterretninger om alle Slags Gienstande. Hans Landsmænd i Rom ville oprette ham et Mindemærke i Kirken Andrea delle fratte, og den Danske Regjering har forundt Sønnen, som bestandig yttrede stor Lyst til Malerie og liden Drivt til det Militaire, en Pension af 500 Rdlr., som han skal nyde indtil han er 25 Aar gammel, og enhver af de to Døttre den ældste er allerede mandbar) 200 Rdlr. for Livstid. Børnene kunne ogsaa vente sig en anseelig Capital af Værket om de copriske Haandskrifter, som den gamle Baron v. Brown, en Nordmand, der meget længe har opholdt sig i Rom, omsider har afpræsset Propaganden, da han kun giver den 15 Exemplarer af de 480, der i alt ere trykte. - Z. var ikke synderlig fornøiet med sin Forflyttelse til Kiel, som engang var besluttet. Han var saa indtaget af sit Ophold i Rom, at han engang sagde, som hiin Olding fra Athen Rom maa man see aldrig eller sit hele Liv igjennem. De Herrer Boghandlere A. Soldin, Thoring S. Colding, Malling, Hegelund, K. H. Seidelin, Bonnier, Thiele og Schubothe, som paa min Anmodning i Kjøbenhavns Skilderie have havt den Godhed at skjænke endeel Bøger til den af mig i Muule=Syssel paa Øster-Jsland oprettede Bogsamling og Læse-Selskab, hvis Formaal er at fremme Oplysning og Nytte, modtage herved min forbindtligste og skyldigste Taksigelse enhver især, for dette saaledes ydede frivillige Offer paa Oplysningens Alter. - Kjøbenhavn, den 6te Augusti 1810. -G. Petersen.