Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-05-22
Om Stats=Klogskaben. eller Politiquen. Den Konst at giøre en Stat sleden, at indføre en god Orden, i samme, at vaage over dens Sikkerhed, og at befordre dens Vel, kaldes Statsklogskab eller Politik. Her tales om den sande Statsklogskab, thi der er en falsk Statsklogskab, som forlader Sandheds Vey, som bekymrer sig meere om Fyrsternes private Lykke, end om Folkets Velfærd, og som allene hersker i smaa skiendig. Den sande Statsklogskab Siæle, og er ligesaa skadelig, som grunder sig paa Erfarenhed, og paa de Betragtninger, som man har anstillet over det som er nyttigt eller skadeligt for Staternes Forfatning. Og ved de Slutninger, som man har draget, af disse Betragtninger, saavelsom ved Philosophien har givet, er denne store Kunst bragt til Fuldkommenhed. Lob de Regler, som den sunde Fornuft og kyndigheden og Historien ere Stats konsters Veyvisere. Den første underviser Statsmanden, om hvad der er Ræt eller Uræt, og den sidste viiser ham ved Exempler de Midler, hvoraf han med stor Nytte kan betiene sig til sine Hensigter, saafremt han med ret Overlæg bruger dem. Naar en Lov skal forfattes, eller en Beslutning giøres, saa fortæller Historieskriveren, Tilfældene, den Lovkyndige undersøger deres Retmæssighed, og Statsmanden overveyer den førstes Exempler, og den sidstes Grunde, han overbeyer deres Fordeel og Skade, og fatter sin Beslutning snart efter Exemplerne, snart efter Grundenes Vigtighed, ofte efter begge tillige. Men ligesom Politiken og Lovkyndigheden ere forskiellige i deres Natur, saa er de det og i Henseende, til deres Grund. Lovkyndigheden har til Øyemeed, at beskytte enhver Borger i roelig Besiddelse af sit, og at haandhæve i alle Handlinger Ræt og Rætfærdighed. Politirens Qyemeed er at befordre det almindelige Beste, og at forsyne Selskabet med beqvemme Love. Hiin har at bestille med Handlingernes Rætmæssighed i Hensigt til Lovene, denne styrer Handlingerne til det almindelige Beste. Den første sørger for ethvert Menneskes Beste i sær. Den sidste maae med største Omhyggelighed tages til Raad i Borgernes almindelige Anliggende; dog befaler Politiqven ofte, uden at fornerme Rætfærdighedens, de Love, som allerne sigte til privat Personers Nytte, at tie. Og naar den i det Fald tilsidesætter den Borgerne tilkommende private Ræt, saa skeer det allerne for at uddøde den almindelige Rætfærdighed, som den er skyldig den heele Stat. Naar den ved et mindre Onde, som den tilføyer nogle af Selskabets Lemmer, viger, saa at sige, af fra Retfærdigheds Bane, saa træder den tilbage paa samme ved disse enkelte Lemmers Skadesløsholdelse, og ved de store Fordeele, som den forskaffer det heele Statslegemt. - Æren er en Længsel efter at agtes af Folk. Den er og bleven kaldet enhver Person, og enhver Stands Fordom. Enhver sætter sin Af re, i det han troer, at andre fornemmelig kræve afham; Soldaten sætter den i Tapperhed; Dommeren i Rætfærdighed; Fruentimmeret i Kydskhed. Eren er en Myndt, som rofter Staten allermindst, ikke desmindre er den, den kraftigste Drivefieder til store Handlinger. Hvo veed ikke, at Haabet om en Krone af Blade frembragte hos de Gamle flere tapre Gierninger, end vi nu omstunder neppe skulde frembringe med alt Guldet af Peru? De Franske beleirede en Plads. Officeren, som anførte dem, lod tilbyde Grenadirerne. en betydelig Sum Penge, naar nogen af dem havde det Hierte, at kaste den første Faskine i den Grav, som var meest udsat for de Beleiredes Jld. Jngen af Grenadererne fremlod sig dertil. Generalen, som forundrede sig derover, gav dem derfor en Jrettesættelse: Vi skulde alle have tilbudet os, sagde en af disse tappre Soldater, dersom man ikke for denne Gierning havde sat en Belønning i Penge. En Soldat, som Wauban havde afsendt til at undersøge, en Post, opholdt sig der længe, omendskiøndt Fiendens Jld var meget hæftig, og han fik endog en Kugle i Livet. Han kom tilbage for at giøre Reede. for det, som han havde seet, og gjorde det med al muelig Rolighed, omendskiøndt Blodet løb heftig af Saaret. Hr. Wauban vilde give ham en Lovisdor, men Soldaten tog ikke imod den. Rey Monseigneur, sagde han, det vilde skade min Opførsel."