Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-11-26
Pariser Blade ere utaalmodige over, at Admiral de Rig ny endnu ingen Udmærkelse har faaet, hvilket dog godt kan forklares deraf, at hans egentlige Official beretning om Slaget først ventes med Linieskibet Provence, som den 14 d. ankom til Toulon. Ogsaa yttre de sig mistænkelige over den Jver, som nu paa engang besjeler de europæiske Kabinetter, efterat de i 6 Aar have været ligegyldige Tilskuere ved Grækernes Skjebne, og at Engelland, som i Aaret 1822. straffede sine græske Undersaatters Patriotisme med Døden, nu stiller sig i Spidsen for Korstoget. Engelland sige de - som veed at benytte enhver Tildragelse til sin Fordeel og hvis Regjering i vore Dage er det samme som Roms Senat fordum, vil Sandsynligviis ogsaa høste Frugterne. Saa meget indlyser af alle Beretninger, at Kampen fandt Sted uden foregaaende Beslutning, og Mange frygte for, at de græske Anliggender, istedetfor at være endte, kun derved ere blevne langt meere forviklede. "Medens nemlig Ambassadeuren paa den ene Side er i Konstantinopel og paa de franske Værfter bygges Skibe for Paschaen af Egypten, ødelægge Vi paa den anden Side den tyrkiskeegyptiske Flaade, Alt den naturlige Følge af en Traktat, der opstiller hidtil usædvanlige Grundsætninger. Deraf den Besynderlighed, at Man lever i Fredstilstand midt under Slaget og det med en Magt, som Man fremdeles vil holde Venskab med. Af disse særegne Forhold forklarer Journal des Debats det ogsaa, at Manikke ved Glædessalver eller noget Tedeum har bebudet Publikum en af Søemagtens skjønneste Vaabendaad. For ikke to Maaneder siden priste Ministrene i Monitøren Londonner-Traktaten, netop fordi ikke ret Skud vilde løsnes i Østen, og neppe har Man læst den i Konstantinopel og Alexandrien, før den hele tyrkiskregyptiske Søemagt har ophørt at være til. Er Sværdet draget eller ikke, Bebude 40,000 Kanonskud i faa Timer vel en fredelig Tilstand? Nei intet mindre, Viere i Krig og ret alvorlig Krig med Porten &c. Under Forudsætning, at Slaget foranledigedes ved den tilfældige Omstændighed, at begge Flaader kom hverandre for nær, hvorfor det heller ikke aabnedes med grovt Skyts, men blot ved Geværsk ud fra tyrkisk Side, antager Times, at det ikke er Regjeringernes, men deres Officerers Sag. "Spørges dernæst, hvad Ret Vi havde til at løbe ind i Navarinos Havn, da vare Vi som Grækernes Venner beføiede dertil, naar den betragtes som en græsk Havn; men tilhører den Sultanen, da stode Vi ogsaa i venskabelig Underhandling med ham. Hvordan Man altsaa dreier og vender det, kan intet indvendes derimod. Den fiendtlige Stilling forsvares eller undskyldes dermed, at den tyrkiske Regiering forud var advaret. Men hvor gjerne Times vil have Slaget anseet for en Virkning af tilfældige Aarsager og Mangel af Mandstugt paa den tyrkiske Flaade, saa var de Allieredes Beslutning, at sætte Grændser for Krigen mellem Tyrkerne og Grækerne, ikke tilfældig. Følte derfor de første sig fornærmede ved Traktaten, da tilsagde Folkeretten dem, ligefrem at erklære de Allierede Krig; men ikke stiltiende at fortsætte Slagte, riet paa Grækerne. Efter den strænge Lære, som er givet paa den ene og modtaget paa den anden Side, kan Man altsaa tage fat paa Underhandlingerne igjen. Endnu i en anden Henseende er Slaget til Fordeel for Tyrkerne selv; thi havde Man ladet dem vedblive at temporisere, da vilde Man vanskelig have hindret Rusland fra at antage sig i Grækernes Sag paa egen Haand og lade sin Hær falde ind i det europæiske Tyrkie. Den samme Frygt mener Morgenposten vil afholde Tyrkerne fra at hævne sig paa de Kristne for Tildragelserne ved Navarino. "Skulde Porten, - siger den - fremdeles undslaae sig for at underhandle, vil det ogsaa blive Signalet til den russiske Armees Marsch og Følgen da blive, at Man, efterat have ødet Blod og Skatte for at ødelægge Osmannernes Rige, maatte koste endnu mere, for at faae det oprettet igjen. Jdet mindste er det sandsynligt, at Engelland da vilde blive Portens Allierede og følgelig angre Tabet af den tyrkiske Flaade Et tredie Tilfælde lader sig endnu tænke, nemlig at Porten, skrækket ved Navarinoslaget, antager de Allieredes Forslag. Man kunde da stole paa Fred i nogen Tid; det tyrkiske Rige var udstykket, Rusland vilde da i nogen Tid intet nyt Paaskud have imod Tyrkiet, og Engelland ikke følde umiddelbare Følger af sin Politik. Men aldrig opgiver det Petersburger Kabinet sine Planer; altid vil det fremstaae med nye Fordringer, indtil det kommer til en Krig, med Tyrkiet. Hvad vil Engelland saa gjøre, Vil det da rolig see paa, at Rusland forstørrer sig paa Tyrkiets Bekostning. Koureren gjendriver et andet Blad, som i sin Tyrkeiver kalder det en melankolske Efterretning om den herlige Kristen Seier ved Navarino, og siger: Enhver, som kan see Kristne rolig vansmægte under det tyrkiske Aag, er et Umenneske og fortjener almindelig Foragt.