Københavns Adresseavis, 1775-01-31
Af de islandske Maanedstidender, som udgives i Hrappsøe. Den store Fordeel, som Jndbyggerne her paa og omkring Bredefiorden høste af Ederfuglen, nemlig baade dens Duun og Æg, dog det første besynderlig, burde for længe siden have opvakt Eftertanke hos alle gode Huusholdere at føre sig samme bedre til Nytte end tilforn skeet er. Man veed at de fleste Øers Beboere have uden nøyere Overlegmest lagt Vind paa at samle Ederfuglens Æg, og som oftest lidet eller intet skienket Fuglen deraf tilbage, hvorover den har faaet Afskye at legge sine Æg der et andet Aar, hvilket frem for andre Proprietæren Sr. Boge Benedictsen, en Tid efter anden vel har mærket, og følgelig seet sin Fordeel ved at forandre denne Oeconomie, andre ere siden gaaet i hans Fodspor, og kan man desto meer rose hans Foretagende, som samme ham uafvidende kommer overeens med Forordningen af 8 Maji 1733, udgiven for Norge, hvor det hedder: Men ingenlunde maa Ehrfuglen paa nogen Tid skydes og fanges overalt i Norge, eller Ægene dem fratages, under 10 Rdlr. Straf for hver gang nogen dermed beviislig betrædes. Blant andet ellers fortiener dette at anmærkes, at da han Aar 1760 kom til Staderfeldt, fandt man i den lille Øe som ligger under samme Gaard, og er ongefær i Længden 60 Alen, men 35 hvor den er bredest, ikke over 3 a 4 Eder paa Æg, men det 4de Aar derefter havde man uden at savne neget kundet samle 7 a 8000 Æg hver Uge, og i det 9de Aar var Øen saa tæt besat med Ederfugle, at der intet Rum var længer imellem Rederne, og den ene Hun (som her er ganske usædvanligt) laae snart oven paa den anden, ligesom Hr. Brünnichs beretter og Æggeværene paa Helgeland, Torget, Nord herøe, og Sørherøe. I dette og efterfølgende Aar fik Eiermanden i reen Duun 17 Rdlr. Værdie, alt af den Aarsag, at Fuglen i Rolighed fik Lov at udklække sine Unger, i Følge hvoraf man sikkert vil tænke, at nys anførte Forordning maatte have særdeles gode Virkninger her i Landet, om den blev publiceret. Ved denne Leilighed ihukommes det Hr. Professor Egede og Brünniche berette omSvartbakken, nemlig, at den skulde være Skildvagt for Ederfuglen; som og i visse Poster holder Stik, nemlig, at naar nogen Fare er forhaanden giver han det tilkiende med sit Skrig, saa Ederfuglen desto bedre kan tage sig vare: og ligeledes naar han selv har Unger paa en Øe, og en Ørn eller andre Rovfugle komme i Nærværelsen, er han deres heftigste Modstander, og altsaa derudi til stor Nytte, men naar hans egne Unger begynde at voxe, berøver han ikke alene Ederfuglen sine Æg, men og holder en stedsevarende Krig med Ederfuglen selv og dens Unger, hvilke han søger at forskaffe sig til Føde, og ofte ødelegger en anseelig Hob, hvorudover man maa staae i Tviil, enten han er meer til Nytte end Skade. Vores Proprietær bar sig saaledes til at han dræbte 2 af deres Unger strax, men lod een leve, hvorved han erholdte deres Hielp i at jage Rovfuglene bort, men tabte de Æg og Unger de behøvede til deres ene Unges Underholdning, og fandt paa den Maade sin Regning ved at lade Svartbakene blive, besynderlig saa som de tillige med Giødning forbedrede Græsgangen. Men for at komme til et andet, da kan man og berømme denne Mand derfor, at han har ladet opbygge en liden Gaard, som over 80 Aar har lagt øde, ved Staderfeld, og 2de hvor der ingen have været i Forveyen. Et Exempel, som var at ønske andre vilde efterfølge. Der siges og, at han vil med første eftergive Bønderne paa hans Jordegods om nogen Tid det halve Landgilde for at opbygge behørige Gierder omkring samme. Hvilket, om saa er, og andre gjorde ligeledes, skulde vi snart faae vores Landvæsen, forbedret. Nyheder.