Viborger Samler, 1841-06-02
Den forrige besidder af Grenskabet Hardenberg ReventlowBeheimeconferentsraad Hardenberg-Reventlow, der, foruden Besiddelsen af et af de største og meest indbringende Jorde godser i hele Landet, tillige eiede store Allodialgodser baade i Hertugdømmerne og i Tydskland, og der aldrig paa nogen anden Maade har gjort sig fortjent af Landet, bar, efterat have behæftet de Godser, der vare undergivne hans frie Eiendomsret, saa yderligt som muligt og efterat have udtømt sin personlige Credit, søgt og erholdt betydelige Laan af offentlige Kasser og Henstand med Skatter, hvilke han idetmindste for størstedelen ikke selv skulde udrede, men blot aflevere, efterat have oppebaaret dem af de hans gods herrelige Myndighed undergivne Fæstere. Han stod saaledes ved sin Død i en betydelig Gjæld til Staten, om hvilken det endnu er uvist, hvorvidt den vil kunne betales, men som bestemt vilde have været aldeles tabt, dersom ikke de sidste Aars overordentlige gunstige Conjuncturer havde givet hans Allodialgodser en meget betydelig høiere Værdi end den, hvorpaa der nogensinde har kunne være regnet. Af de meddeelte Actstykker sees det, at Hs. Excellence i November 1830 har maattet udstede sin Forskrivning til Statskassen for 63,000 Mark Bco., som han skyldte deels til Reservefondet deels til Bureauet for udenlandske Betalinger; at han omtrent et halvt Aar efter har faaet 32,000 Rbd. r. S. tillaans og atter i Aaret 1838 10,000 Rbd. S. tillaans, samt at han i Aaret 1836 havde Skatterestancer til Beløb af over 41,000 Rbd. Sølv og Sedler; det sees fremdeles, at Hs. Excellence sjeldent eller aldrig fuldstændigt har efterkommet sit Ord og Løfte om de contractmæssige Afbetalinger paa sine udstedte Forskrivninger. Man har ofte nok paaberaabt sig, at de Laan, som den danske Regjering optog imellem 1820 og 1830, navn. ligen det engelske Laan, ere for en Deel blevne anvendte til at holde Jordegodseierne i deres Eiendomme under de da for Landmanden stedfindende særdeles uheldige Conjuncturer. men det kan dog umuligt have været Hensigten, at en Lehnsbesidder, der som bekjendt, intet Laan kan optage i Lehnet, skulde nyde Godt af en saadan Gunst, tilmed da den Credit, man har givet ham, er en reen personlig Credit, uden Panteret eller anden tinglig Ret for Creditor. – Haarden berg-Reventlow har derhos nydt Godt at de andre Lettelser, som bleve tilstaaede Landmændene, ikke at tale om de specielle Lettelser, han som Lehnsgreve nyder i Henseende til Hartkorns Frihed for Hovedgaardstaxten og endeel af Bøndergodset. Saaledes havde han nydt Godt af det Tab. Statskassen leed ved i Aarene 1820 til 1827 at modtage en betydelig Deel af Landskatten i Korn, fremdeles af den aarlig Eftergivelse af 400,000 Rbd. af Landskatten, der har fundet Sted siden 1823 og af den Faveur, Regjeringen viste Landeiendomsbesidderne ved at modtage Landskatten betalt i Sedler istedetfor i Sølv, Daler for Daler og Skilling for SkilLling. Naar man seer hen til disse Omstændigheder, bliver det dobbelt mærkeligt, at Grev Hardenberg-Reventlow ha kunnet faae saa store Laan, dobbelt beklageligt, at man har indrømmet ham dem, uden engang at sikkre sig blot nogen lunde deres Tilbagebetaling. Vi have saa meget mere anseet det for vor Pligt siger "Fædrelandet –, at meddele dette Bidrag til vor Finantshistorie, som dette Factum desværre er meget langt fra at staae isoleret, og som den store Gavmildhed og overordentlige Overbærenhed, der er viist mange Personer, som mindst af Alle synes at burde trænge dertil, ved Siden af den vistnok ikke dadelværdige Strænghed, hvormed de Borgerne og Banderne paahvilende Afgifter vorde inddrevne, synes vel skikket til at tilintetgjøre een af de Jllusioner, hvortil van her i Jllusionernes Land er meest tilbøielig, nemlig at de Store, og navnligt Adelen i Virkeligheden ikke nyder nogen begunstigelse fremfor den menige Mand.