Viborger Samler, 1789-02-23
Hvor bittert her at see Det Støv som for os staaer, Der Støv som hver Retsindig ærer Det Støv af en saa høytærværdig Lærer, Som nys sit Huuses Lyst Religionens Ziir og Stiftets Ære var Uventet bød Den randsagelig al Godheds Fader, En mild og rolig Død ( De Fremmes Lod) at haste til Dig hen Du Stiftet, Dine, os forlader Og vik for tænktes bort til evigt Hiem Hvo er vel her, som ei bestyrtset græder, Hvo som ei rørt til denne Grav hentræder? Aria. Saa flyde da i heede Taare! Ved vor høitelsket Biskops Grav. Hvor dybt maae et hans Bortgang saare Den fromme Folk han Livet gav, Hvor bittert føles Tabets Smerte, Bedrøvet Frue, i det Bryst, At skilles fra dit Livets Lyst? Hver klager af retsindigt Hierte, Hans Lives Traad brød alt for hastig af. D. C. Recitativ. Den Sorrig, salig biskop Hee! Vi ved Din Bortgang lade see, Er upaatvilelig Beviis. Hvor høit vi agtede Dig her i Live, Hvor uforglemmelig: Dit Navn hos os skal blive; Hvor høi en Priis. Vi satte paa Din Dyd, paa de Fortienester, Som gav Dig første Sted blant gode Mennesker, T T Hvo kiendte ei den Lærdoms Fynd, Hvormed du stroed mod Vantroe, Laster, Synd? Hvo ei din Nidkierhed for Jesu reene Lære, Den gode Hyrdes største Ære, Hvo kiendte ei dit magelos Exempel At tiene Gud i Herrens Tempel, Hvor ei den Troeskab, og Retsindighed, Hvormed du førte Embeds-Sager, Gav Ret og afhialp Klager, Vi kiendte Dig i Omgang venlig, ærlig, Mod Fattige goddædig, kierlig; Mod Næsten billig og retfærdig; En kierlig Egtemand og milde Fader, Kort sagt ret høitærværdig. Din Gud, Din Konge troe, Du os forlader Og nyder Lønnen for Din sieldne Dyd J evig salig Fryd Din Fryd og salig Siel, skal lindre Dines Smerte Og trøste vort bedrøvet Hierte. Duetto. 1ste Stemme. Stiller Graaden, Sørgende: Seer Ham hisset levende See Hans Siel hos Jesum svever 2den St. Jesum elskede Han her, Jesus elsker Hannem der Han hos Jesum evig lever begge J usynlig Herlighed. Ved Bassunens sidste Lyd, 1ste St. Skal og dette Støv fremtræde. Med ny Glands, 2den St. Jesus sagde: O den Fryd! Gav troe Tiener til min Glæde, Tag den Krands: D. C. Som hisset er bereed. Tutti. Sallig Siel, i evig Fred, Nyd oplært af Engle Tunge Tregang hellig at udsiunge Undsiglig Sallighed. Naar vort Levnets Maal har Ende Gud, Lad os Dit Ansigt see Giv og Naade at fuldende Vores Løb som Biskop Hee. - Holliter bie reeubant offs ViriSenio meritis & muneribus Summe Venerabilis. D. GEORGII HEE, qvi natus Othinie Fionum Anno 1714 d. 18 Novbr. & in Vinem Domini mature vocatus Eidem incomparabili fide & candore Ultra decem lustra inserviit Pastor nimirum Ecclesiarum Allerup & Davinde in Fionia ab an. 1738 d. 19 Novb. Johannær Othiniæ ab an. 1759 d. 10 Septembr. Canutianæ ibidem ab an. 1763 d. 11 Februarii. Holmensis Havniæ ab an. 1764 d. 4 Novbr. Cleriqv. simul & hujus & illius Præpositus. Per hos gradus escendens Cathedram demur Episcopalem Arhusiensem an. 1777 d. 3 Sep. conseendit, dem ubiqv., pius se probus, commis, candidus Ingenie promtus, memoria excellens, doctrina cultissimus Sed Infulam han, per undecim annos glorise gestatam cum Corona marcescere nescia commutavit an, 1788d 30 Dec. non tam obiens qvam abiens, subitoqv. ad Cælites evolans, tristissimo sui desiderlo relicto Viduæ mæstisstræDnæ. CATHARINGUDME, qvæ cum liberis & nepotibus cineres Bentissimipiis irrorat lacrimis Consociant planctus Patria tanto orbata decore, Ecclesia Ornamento, Scholæ præsidio, Musæ ocello, Amici delicio, Pauperes Solamine, Mileri Asylo: ommes deniqv. Catone vere Christiano, qvi nunqvam bene recteqv. fecit, ut facere videreturSed qvia aliter facere non potuit.