Ribe Stifts Adresseaviser, 1830-01-08
For omtrent 5 a 6 Aar siden var denne Øe formedelst det riige Fiskerie, det meest velhavende Kirkesogn hele Salling, og har været velhavende saalænge nogen nu Levende kan erindre, men siden Havets Forening med Fjorden, har Fattigdom og Armod aarlig tiltaget, da Udbyttet Aar for Aar er blevet mindre. Sidste Sommer gav den mindste Part af Fiskerierne saameget Udbytte, at Fiskeredskaberne kunde betales, mindre der skulde blive Overskud, til Familiens uundværligste Fornødenheder. Mange have derfor allerede grebet Bettelstaven, og flere vil inden et Aars Forløb være nødsagede at gribe den, thi de faa Velhavende kunne umulig udrede Fattigforsørgelse til den meget større trængende Klasse. Udsigterne ere saaledes sørgelige for disse Elendige, og vil blive det end mere; Mange, der før vare nyttige Mennesker og stræbsomme Familiefædre, ville blive Candidater til Tugt- og Forbedringshuset, thi Nød bryder alle Love, og Brød maa de Stakler have til deres talrige Familier. Jngen kan næsten være sikker paa sin Eiendom, da allerede hyppig og næsten daglig spores Haug til Tyverie, der for faa Aar siden var en her paa Landet ganske ubekjendt Forbrydelse; og alle disse Ulykker derivere sig som meldt fra Havets Communication med Fjorden, der om det blev bekiendt, vel ogsaa flere Steder bevirker samme sørgelige Udsigter, Som bekiendt ere Ørter, Gjedder, Brasen, Abborre, Skalle, Blinkere, Horker og Smelt - saa mange Tusindes og især Fuurbeboernes daglige Næring - reent forsvundne; Helt findes sielden, Aal og Sild aftage. Aar sagen er denne: at de første Sorter ikke kunne fordrage Havvandet, og de Øvrige hvis Yngel havde Tilhold i Liimfjordens Viige og paa dens Grunde, hvor tusinde Slags fine Vandplanter tjene dem til Skul og Næring, finde nu ikke længere det vante Tilflugtsted, da Havvandet borttager al Vegetation; hvilket enhver tænkende Jagttager let kan overbevise sig om, ved at betragte den Klarhed Fjorden nu haver, for kunde man kuns see Bunden paa 1 høist 2 Alen, nu derimod er den tydelig paa 3, 5 ja 7 Favne Vand. At det saaledes er af yderste Vigtighed, ikke alene fordenne Øes ulykkelige Beboere, men og for de mange Tusinde der beboe Liimfjordens Kyster, og af Fjorden, finde Næring, at Kanalen fra Havet til Fjorden blev stoppet, er indlysende, ligesom det Sandsynlig kan skee paa den Maade som en Jndsender i Aalborg Avis har yttret. Vel ere der De, som formene, at denne Naturbegivenhed er ønskelig og kunde bevirke Seilads, men hvem der kjender noget til alle disse Ulykker den anretter, og har Local-Kundskab til Stedet, vil inderlig ønske, at den var stoppet, og lettelig indsee: at Havstokken og dens Grunde giør paa den ene Side Seilads umuelig, og om disse Hindringer end bleve bortryddede, da vil den lange Grund fra Canalen ud i Fjorden, der bestaaer af Flyve, og Qvægsand, bevirke samme hindringer som Løgstørs Grunde, og om ikke altid, saa dog ofte hindre Skibstatten. Endelig maa jeg giøre opmærksom paa: at til tetal Ødelæggelse at det allerede saa meget medtagne Aalefiskerie, hidrager meget den brugelige Maade at stange med Sangsern, saavel paa Jsen, som paa Baade med den saakaldede Plumpstang. Hvad der endnu er tilbage af Yngelen maae absolut ødelægges, da disse Redskaber medtage nal fra Bunden, neppe saa tykke som Penneposer, og det ofte i Mængde, især er dette Tilfældet med Plumstagen. O! hvor ønskeligt er det derfor, om de saa ofte fremsatte Klager om at standse Havets Herredømme i Liimfjorden, kunde naae Landsfaderens Øre, og hvor ønskeligt var det tillige, om de høiere Østigheder med Jver vilde antage sig Almeenheden ikke alene i denne Sag, men ogsaa virke for, at den saa skadelige Stangen med Saugjern paa Baade og Jis blev forbudet, og de forden brugelige og uskadelige Brandsern eller algier, igjen kom i Brug. Sorgenfrie paa Fuur d. 14de Decbr. 1829. R. H. Kruse.