Den Vest-Sjællandske Avis, 1840-03-09
Det er denne Anledning, der har givet os Leilighed til at yttre os over en saadan Anstalt i Almindelighed og navnligen over det os foreliggende Udkast. Et Sygehuus eller Hospital troer vi at være for enhver By en baade nyttig og gavnlig Jndretning; men da de høre til de kostbare, der yderst sielden og maaskee aldrig kan bestaae ved deres egne Jndtægter, saa høre de tillige til de vanskelige Jndretninger, der stedse fordre den almindelige Goddædigheds Opmærksomhed henvendt paa sig; og i de mindre Byer, hvor de Syge i langt overveiende Antal bestaae af Medlemmer af en Familie, der langt hellere ønsker at pleie dem i deres Midte end at sende dem til et Hospital, er det Gud, skee Lov, ogsaa blevet en Overflødighed. Dette har man ogsaa indseet her, og derfor blot tænkt sig en saadan Anstalt for dem, der ikke kunne have en saadan Familiepleie i deres Hjem. At Comiteen her har stødt paa uovervindelige Vanskeligheder, er tydeligt og tjener ydermere til Beviis paa, at en saadan Anstalt ikke uden store Pengebidrag vil kunne bringes igang. At disse ere vanskelige at tilveiebringe, især hos en Stand, hvor Uformuenhed som oftest er fremherskende, har man ogsaa indseet, og derfor søgt at lempe sig derefter ved at søge frembragt en Uting af et Hospital eller Sygehuus, der kun i Udkastet kan føre et saadant Navn; thi i Virkeligheden hverken er eller vil det blive et saadant. Den første § kalder det privat, og vi vilde have ønsket, man havde kaldt det det privatissime, og alle de øvrige §s havde været unødvendige. Udkastets § 2, 3, 4 indeholde Bestemmelser angaaende Locale, Jnventarium og Overslag over Udgifterne: disse ere 800 Rbd. strax og siden aarlig 268, Rbd. Jnventarie-Listens Hensigtsmæssighed og Nødvendighed skulle vi ikke indlade os videre paa at bedømme, men som kun Curiosa anføre, at den bestemmer Anskaffelsen af 20 Skeer, 10 Madskaale, Alt af Tin 10 Theepotter, 10 Par Kopper, omendskjøndt der Jngen i Reglen skal nyde Kosten i Anstalten, endvidere 10 smaa Natborde, der let kan væltes, og 10 Spyttebakker (!); mon alle de formodede Syge skal faliveres Derimod savner man paa Listen de ved andre Syge anstalter aldeles nødvendige Reqvisiter, saasom: Bindaf forskjellig Længde, Compresser, Lonquetter, Skinner af forskjellige Slags, Bandager, Uringlas, Vaske svampe, et Badekar, o. s. v., o. s. v. Udkastets § 5 bestemmer Contingentet for Deeltagerne, der i det Ringeste maae være 600, tilligemed en Bestemmelse for, hvorledes Husbondens Tyende Antal udfindes, nemlig af de fra Rodemesterne aarligen indsendte Lister, og gielder uden Hensyn til Tyen okke en dets Af- eller Tilgang for hele Aaret igjennem. Men her staaer ikke, at Huusbonden skal lade alt sit Tyende indskrive i Sygekassen; thi holder en Mand flere Tiender, kan Udgiften synes ham for stor, naar han skal udrede den og, naar Tyendet selv skal, ofte møde Modvillighed. Betaler Huusbonden for færre Tyender, end han har, da vil det kunne tænkes, at han stedse kunde have et sygt Tyende paa Hospitalet, hvilket neppe vilde svare Regning for Kassen. Udk. § 6 bestemmer Præstationerne i Sygehuset, nemlig bestaaende af: Logis, Varme, Sengeleie, Lægetilsyn og almindelig Oppasning. Dette er altsaa Anstaltens egentlige Formaal og Virksomhed; dette er saa characteristisk i Modsætning af hvad man sædvanlig fordrer af deslige Anstalter, nemlig, foruden Logis og Lægetilsyn, hensigtsmæssige Lægemidler og særdeles Oppasning foruden Kosten efter Lægens diættiske Anviisninger; dette vedkommer aldeles ikke vor Anstalt, hvor Lægemidler og Kost kun muligviis erholdes for en særlig Betaling, eller og ved at sætte Anstalten i et Slags Maskepie med en intenderet Medicins= og Mad=Kasse; vide Udk. § 7, 8. Det hvad Anstalten saaledes tilbyder, er vel Noget, som ikke i den Grad skulde genere nogen Huusbond, at han for at opnaae dette maatte ønske sit Tyende henlagt paa et saadant Sygehuus; Logis har jo ethvert Tyende, simpel Oppasning vilde vist ikke mangle nogensteds, ligesom der neppe er nogen Huusmoder, der vilde nægte at lade koge lidt Havresuppe til sin syge Tjenestepige, og Husbondens Læge besøger hende uden Forhøielse af sit Honorar. Derimod var det med Hensyn til Lægemidlernes Bekostning og den mere specielle Sygepleie, hvorfor han vilde tye til et Hospital, men som ved vort enten ikke erholdes eller kuns med forøgede Udgifter. Man siger endogsaa ligefrem, at Husbonden ikke behøver at udrede disse for det i hans Tjeneste syg vordende Menneske; om dette kan forsvares for den juridiske Domstol, veed vi ikke; men at det for den moralske Domstol ikke kan, det veed vi. En Anstalt eller Indretning, der kun skal tilfredsstille disse Fordringer, vil kunne vorde etableret uden 800 Dalers øieblikkelige Udredning og vedligeholdes med meget mindre end 268 Daler aarlig. F. Ex. naar en Familie eller Enke paatog sig at modtage og pleie de sygel Tyender for en billig Godtgjørelse, saa flyttede Husbonden dets Seng derhen, og sendte ligeledes de fornødne Spiser og Lægemidler, ligesom Lægen ogsaa der aflagde sine Besøg. - Herved maatte man jo rigtignok opgive Jdeen og Navnet "en Sygeanstalt med dito Kasser for Tjenestefolk, med sin egen lønnede Læge, med sit eget Jnventarium og med sin egen Sygevogterske," der ikke lønnes, men derimod gives Udsigter til saakaldte Drikkepenge (§ 4), noget der ved andre Anstalter paa det Kraftigste modarbeides og i det Høieste kun drives i Smug med den største Hemmeligholdelse. – Sagen blev omtrent det Samme aldeles privatissime og behøvede ikke at udvikles i 12 § og de fornødne Reglements; det blev et Sted, hvor man i Sygdomstilfælde kunde faae sit Tyende eller hvosomhelst henlagt under en omhyggelig Pleie og Behandling.