Aalborg Stiftstidende, 1838-08-21
Udlandet. England. Mærkværdig er den Stilling, som Lord Brougham har indtaget i Parlamentet. For Englands store Reformer, sildigere som Lordkantsler og Minister den conservativeste af alle Lorderne, derpaa efter sit Fald bekjen dende sig til den heftigste Radicalismus, har han nu med en utrættelig Iver paa en vis Maade gjort sig til Leder af alle Torvernes Angreb paa Ministrene, og det er disses Held, at det først i Slutningen af Sessionen er lykket ham, saaledes at de have Tid til at forberede sig paa den forestaaende Kamp. Hvad Udfaldet af denne vil blive, lader sig endnu ikke bestemme, thi Folket i det Store viser i dette Øieblik kun liden Jnteresse for det ene og andet Parti; men Vinteren kunde let fremkalde en Forandring i Tingene, hvis de fra de forskjellige Egne indløbende ugunstige Efterretninger om Høsten vedvarende skulde stadfæste sig. Jntet sætter, som bekjendt, Masserne meer i Bevægelse end Brødmangel, denne staaer i nær Forbindelse med Kornlovene og med Kornlovene hele Parlamentets nærværende Skikkelse, Preussen. I de nederthinske Provindser er Gjæringen endnu ei ophørt og synes kun at ulme under Asken for at benytte gunstig Leilighed til nyt Udbrud. Fra Münster berettes, at Kongens Fødselsfest aldrig er bleven feiret i saadan Stilhed som iaar. Ved Høitideligheden paa Gymnasiet havde det af Directeuren udbragte Vivat for Kongen kun mødt et svagt Scho, ja man vil endog have hørt Pibelyd og andre utvetydige Yttringer af Stemningen. Men det eclatanteste Tegn paa Utilfredsheden, hedder det, viste sig først ved Aabningen af den academiske Aula, idet man fandt Kongens der opstillede Buste overgydt med en mørk, ildelugtende Masse, saaledes, at den maatte bortfjernes og en anden sættes i Stedet, Frankrig. Den 9de August, den Dag paa hvilken Louis Philipp for 8 Aar siden modtog Tilbudet af den franske Krone, havde 1200 Elever af Paris's Skoler, efter kongelig Indbydelse indfundet sig i Versailles=Slottets Pragt. sale, hvorhen Kongen personlig begav sig Kl. 4 ind i Bataille-Cabinettet, ledsaget af sine Sønner: Hertugerne af Au male og Montpensier, Versailles Autoriteter og hans Generalstabs Officerer. Han førte der Ungdommen igjennem flere Gallerier til Skuespilhuset, der efter befaling var oplyst og hvori Garnisonens Regimenters Musikcorps spillede. Derpaa traadte han ind i sin Loge og holdt en Tale til de forsamlede Børn, der begyndte med den Tiltale: Unge Elever, alle mine Børns elskede Meddisciple!" og som destandigt afbrødes af de unge Tilhøreres lydelige Jubelraab. Jnteressantest er den Passus. Historien vil dømme mig, Hvad jeg i 8 Aar har virket, vil uden Tvivl blive optegne i dette Pallads, hvor jeg har forsamlet Erindringerne om alt Hæderligt og Nyttigt, vore Forfædre have virket for vor fælleds Fædreland; ogsaa nærer jeg den Tillid, at Nationens Stemme vil hævne mig imod de Bagvaskelser, med hvilke man i levende Live overøser mig og mod hvilke allerede Eders Acclamation yder mig saa sød en Trøst, hvorpaa et Kongen leve!" tonede fra alle Kanter. Efter at Kongen havde sluttet sin Tale med at takke for de mange talrige Beviser paa Hengivenhed, hans Børn, der vare opdragne paa de samme Bænke og havde tumlet sig i de samme Lege, vedvarende modtoge af deres Meddisciple, forlod han under vedvarende Raab: Kongen leve! den kongl. Familie leve, sine ungdommelige Omgivelser, hvori han syntes ret med Velbehag at have dvælet. - Journ. des Debats, der ledsage Talen med en Commentar, veed ikke noksom at rose denne Politikens Nedladenhed i Barndommens Regioner. Drusernes Nederlag. Jbrahim har, som meldt, ved en ny Seir betegnet sine Vaaabens hævnende Grusomhed. Druserne, der alt i flere Træfninger havde slaget Jbrahims Tropper og, efterat have truet Damase, erobret en lille By i Nærheden af Baalbek og nedhugget det der stationerede Regiment, vare i Begreb med at beleire et Kloster, hvorhen 4000 Mand Forstærkningstropper vare flygtede, som ogsaa i 3de Dage modstode Beleirerne, men derpaa, da Munition og Proviant var opsluppet, maatte søge Frelse paa Flugten. Men deres Forsøg paa at gjennembryde de fjendtlige Rækker endte med et almindeligt Nederlag og kun Faa undkom. Jbrahim Pascha, der havde faaet Underretning herom, sendte nu i en Fart 16,000 Flinter til at bevæbne de Christne ved Libanon, der vare Drusernes Fiender, og efter saaledes at have bragt 7000 Mk. tilveie, ilede han mod Druserne. Men saa tappert Ægypterne kæmpede paa Høiderne ved Libanon, maatte de dog med blodige Hoveder vende tildage til Sletten. Først da steeg Ægypternes Lykkestjerne. Jdet nemlig Druserne saae dem vige, stege de ned paa Sletten for at fuldstændiggjøre Seiren, Men Jbrahims Mod oplivede hans Tropper, der fornyede Angrebet paa den forfølgende Fjende. J 2 Timer sloges man med lige Tapperhed og tvivlsomt Udfald. Da lod Jbrahim 1000 Arnauter omringe Jnsurgenterne og bragte saaledes Fordelen paa sin Side. Angrebne med Geværild og med et frygteligt Skrig, begyndte Druserne at vige og trække sig tilbage paa Høiene. En stor Deel befandt sig saaledes mellem en dobbelt Ild og blev uden Skaansel masacreret, medens de Øvrige bleve henslagtede i en morderisk Kamp ikke som Mennesker, men som Dyr. Jngen Fange prydede Seierherrens Triumph. Ægypternes Tab angives ikke, men har vel heller ikke været ringe. Jbrahims officielle Bulletin indeholder følgende forunderlige Phraser: "Fornuften og Sandheden straale bedre paa Sabelen end paa Papiret, og Valpladsen idag er skjønnere og roesværdigere end den ved Konial" Under disse Begivenheder har ogsaa den ulyklige Landsby Safet, en Coloni af tydske Jsraliter, maattet bukke under for Rov og Plyndring, først af Druserne og siden af Jbrahims Tropper.