Politivennen, 1805-01-01
Om Kanalanlæg for Baade. Naar vi Danske tale om Kanaler, tænke vi os gjerne meget kosthare, ja endog uvisse Anlæg, hvor Renterne neppe kan ventes, end sige Profit, en Ting, der ikke kan skee uden for kongelig Regning, eller under Bestyrelse af en Kommission o. mere desl. - Vi tænke os ogsaa blot Kanaler for store eller i det mindste middelmaadige Skibe. Vi troe, at dertil behøves endeel Sluser, og vi have hørt tale om Sluser, der have koste 70000 Rd. Kort sagt vi tale om Tingen, ligesom om Landene i Maanen. Saadanne Ting, hører man sige, lader en Privatmand i Danmark nok være at indrette. Der er imidlertid et andet slags Kanaler, nemlig Baade eller Trækskøjtekanaler, som man aldrig hører tale om her, og som dog vilde være af endog større Nytte for Landet, end hine. Disse koste ikke meget. De have ikke kostbare Sluser eller Broer. De ere ikke dybere, end at man magelig vader over dem, og ikke brede end en smal Gade. Det er slige Kanaler, der have fremmet Hollands og Englands Velstand, Disse kunne vi paa mange Steder behøve og dem kunde Privatmænd her ligesom hisseet foretage, med vis Udsigt til fordelagtige Renter. Hvor en nyttig Ting er ubekjendt for en Nation, der gælder det, dersom denne ellers har nogen Kraft, blot om at faae det første Skridt gjort. Vi vidste intet om Skibskangler for endeel Aar siden. Ordet selv kjendtes maaskee ikke uden af at der var en Holmenskanal til. Regjeringen lod gjøre den holstenske Kanal, og nu har vi dog siden faaet Kanalanlægved Odense, ved Randers, ved Horsens i Vensyssel og snart et ved Kristiang. Kun, at vi saae den første Trækskøjtekanal færdig i Danmark, og vi vilde snart see en Mængde gjøres af Privatmænd. Da dette Blad engang før har foreslaaet en Trækskøjtekanal til Dyrehaugen, og hørt denne Jdee forfærdelig Udleet, vil det atter fremsætte den, med det Ønske, at Regjeringen eller nogen formuende Privatmand vilde bekoste den, og lægger dristigen til, at den rigelig vilde forrente sig. For at godtgjøre dette vil jeg gjøre et lille Overslag. En Trækskøjtekanal behøver kun at være 20 Fod bred. Den optager altsaa paa en Miils Strækning kun imellem 9 til 10 Tønder Land og for Trækvejen paa 4 Al. Brede og en Mils Længde 4 Td. Land. Dens 49. de behøver blot at være 2 1/2 a 3 Fod. Dersom man lod Kanalen til Dyrehaug begynde i Kastelsgraven og siden løbe i det lave Land, tæt inden for Strandkanten, hvor Jordsmonnet overhovedet ikke kan regnes at ligge over 3 Fod over Vandmaalet i Søen, saa blev en Dybde i alt af 6 Fod at grave til 20 Fods Brede. Dette giver paa en Miil 2,880,000 Kubikfod Jord eller Sand at udgrave. Regner man Udgivten, for at regne rumt, til 1/2 Sk. for Kubikfoden saa blev Bekostningen for en saadan Trækskøjtegrav, en Mil lang, 21,000 Rd. Vil man nu regne 5000 Rd. for et Par Broer og for Trækvejens Anlæg, saa blev Bekostningen 26,600 Rd. for Milen. Regne man nu de 14 Tønder Land for 1400 Rd. saa blev Summen 28000 Rd. Til Dyrehaugen ved Belleny er 1 1/2 Mil. Altsaa blev Totaludgivten 42000 Rd. 4 Trækskøjter a 200 Rd., 4 Heste a 50 Rd. var 1000 Rd. Altsaa i Alt 43000 Rd., hvis Rente er 1720 Rd. En Mand og en Jager ved hver Trækskøjte kunde koste aarlig 1200 Rd. og de 4 Heste 200 Rd. Naar Kanalen altsaa indbragte 3120 Rd., forrentede den sig med 4 Prosent. Dyrehaugen besøges i sin rette Tid af over 20000, der vist foretrak Traskøjten naar denne kun kostede 1 Mk. Vist nok vil ingen troe det overdrevent om man antager 20000 Mennesker i de øvrige Tider af Aaret vilde besøge Dyrehaugen. Men man har her allerede en Jndtægt af 6666 Rd. uden at regne den Brug de langs Stranden liggende Steders Beboere vilde gjøre af Kanalen. Denne Kanal vilde altsaa sikkert forrente sig med 12 Prosent, en Fordeel, der snart vilde bringe slere slige Anlæg tilveje, om de endog ikke allesteder forrentede sig saa godt.