Viborger Samler, 1846-01-06
Den endnu uafgjorte Statsgjæld beløb sig til 17,075,445 Dollars. Præsidenten anbefaler at anvende Skattens Overskud til Statsgjældens Afbetaling, for at Fristaterne atter kunne være saa frie for Gjæld som for faa Aar siden. Cancasien. Fra Egnen ved det sorte Hav, i Decbr. Det synes at den russiske Overgeneral for den russiske Hær i Caucasien, Grev Woronzoff, har opgivet det offensive System. Han har ved sit Tog til Dargo, Schamyls Vaabenplads, udslettet den Plet, der klædede ved de russiske Vaaben ligesiden Grabbes ulykkelige Felttog i Aaret 1842. Greven skal have foreslaaet Keiseren en meget moderat Krigsplan. Enkelte vigtige strategiske Puncter skulle tages i fast Besiddelse; ved SundschaAlsai og Sulak skulle nye Kreposter opføres, en stor Deel af den ved Floderne Kuban og Terek etablerede Kosak stammer henplantes til den venstre Bred af Sundscha. En Deel af Hæren er nu sysselsat med at opføre nye Stanitzer. Fra disse nye, i strategisk Henseende vig tige Puncter skal den lille Krig fortsættes ved bestandige Angreb og Overfald imod de nærmeste fjendtlige Bjergboere. Saaledes haaber man at formindske Schamyls stærke Anhang i Tschetschia, at udtømme denne duelige Høvdings Ressourcer og efterhaanden at trætte og udrydde Befolkningen i Daghestan. Men til et hurtigt Resultat turde et saadant System ikke føre. Man har forsøgt at anvende Guldets Magt paa Scham; man har ved glimrende Løfter søgt at formaae denne Kriger, til at erkiende for et Syns Skyld den russiske Keisers Auctoritet; men Scham skal have erklæret at han kun med Sværdskifte vilde underhandle med Russerne. Andre ville derimod vide at han skal have tilsendt den russiske Underhandler en i det tyrkiske Sprog affattet Erklæring, hvis Jndhold er saa fornærmende og saa smudsigt at det ikke er kommet til Publicums Kundskab. Russerne have løskjøbt flere af deres i Bjergboernes Hænder faldne Fanger. J det egentlige Tscherkessien hersker dyb Rolighed; thi deels forlade de russiske Besætninger ikke mere deres Kreposter for at bringe Død og Ødelæggelse i det fiendtlige Gebeet, deels søge Russerne ved Eftergivenhed og Bestikkelser at vinde de fiendtlige Stammer og disses Anførere. Russerne befatte sig ikke længere med at opsøge og ødelægge Slaveskibene ved Kysterne; Udførslen af scherkessiske Piger til Anatolien gaaer nu ligesaa uhindret for sig som for 20 Aar siden. Flere Høvdinger ere vundne ved det russiske Guld; Tscherkesser, der bringe Heste, Qvæg, Huder, Honning og Vox til Salg, modtages paa det venskabeligste af Russerne, og erholde en overdreven høi Betaling for de Producter, de falbyde, for dermed at opmuntre dem til at fortsætte denne for Bjergboerne indbringende Handel. Pengenes Magt er iblandt et saa fattigt Folk uhyre stor, og saaledes kan man forklare sig hvorfor de i lang Tid blokerede Fæstninger nu staae i fredelig Handelsforbindelse med Bjergboerne, og hvorfor 19 ischerkessiske Høvdinger endog have gjort Grev Woronzow deres Opvartning, medens SchampisEmissairer ere modtagne med Kulde i Tscherkessien og forgjeves have prædiket Troeskrigen. Woronzow har behandlet Deputationen fra de ischerkessiske Udder med hiin venlige Værdighed, der anstaaer hans imposante Personlighed saa smukt, og der sikkert maa gjøre Jndtryk paa caucasiske Bjergfyrster, der ynde den ridderlig høflige Omgangstone. At endog de krigeriske Schapsucher hylde den russiske Overgeneral, er et betydende Tegn. Temmelig sandsynligt er det rigtignok at Udsigten til rige Gaver tør have medvirket til de scherkessiske Høvdingers Fremtræde i den schernomoriske Kosakhovedstad Jekaderinodar.