Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-01-26
Odense. Odi profanum vulgus et arceo, Favete linguis! Tronskiftet har givet de kjøbenhavnske Blade Anledning til forskjellige Reflexioner og i flere af dem har lydt et Ord, der sikkert som en eletrisk Gnist er faret igjennem de Flestes Hjerter, der ere blevne berørte af det, Ordet Frihed, Ogsaa for os er Friheden en hellig Guddom, ogsaa vi see Menneskehedens skjønneste Bestemmelse deri, at den ved den voxende Humanitet meere og meere vil henledes til dens Dyrkelse. Men den er saa hellig, at dens Navn ikke kan tages forfængeligt uden at det straffer sig haardt og paa begge Dele gives der desværre advarende Exempler nok. Frihedens Navn tages forfængeligt, naar det misbruges som Paaskud til Voldsomheder og Revolutioner, men det tages ogsaa forfængeligt, naar enkelte Klasser eller Kaster under en misforstaaet eller falsk Friheds Ægide ville vindicere sig et Monopol paa Herredømme og Goder, medens de andre Klasser nedtrykkes i faktisk Trældom og Elendighed, og det er denne Maade at tage Frihedens Navn forfængeligt paa, som vi her nærmest have for Øiet. Er det ikke saaledes, at Ordet er taget ved Oprettelsen og Gjennemførelsen af de fleste saakaldte Konstitutioner, Man see blot hen til Engelland og Frankerig. Er den store Masse af de physisk og moralsk ulykkelige engelske Fabrikarbeidere fri, ere de Millioner af hungrende Jrlændere frie, hvilken Nytte har den største Deel af den franske Befolkning, der staaer udenfor Valgretten, af Chartet, og Straffen, spores den ikke tydeligt i den engelske Samfundsordens ofte gruelige Tilstand og i Nationens aftagende Evne til at opretholde den politiske Magt, hvortil den har fremarbeidet sig, Skulle vi i denne Henseende tale om Frankerig? Har det høiere Bourgevist, der her udelukkende har Magten, baaret sig bedre eller værre ad, end det blandede Adels- og Pengearistokrati i Engelland, bringer ikke næsten hver Postdag Klager om den iblandt det tiltagende Umættelighed og Demoralisation, følger ikke den ene Skandali de høiere Kredse paa den anden, stemples ikke Navne, hvis Eiermænd ifølge deres Stilling og Embede skulde være Gjenstand for den høieste Agtelse, med almindelig Foragt? rokkes ikke saa stærkt ved det herskende Systems Grundpiller, at der kun hører ringe Divinationsgave til at forudsee, at det maa falde og neppe vil overleve Ludvig Philips Regjering, Og skulde et System, der i andre Lande har viist sig fordærvelig og om hvis Afskaffelse der lyder høie Raab, kunne blive til Baade for vort elskede Fædreland, Skulde det kunne være den Vei, hvorpaa Danmark og det danske Folk kan føres til Nydelsen af den størst mulige Sum af Goder, Nei, Systemet vilde, gjennemført med samme Konseqvents, med Tiden frembringe lignende fordærvelige Virkninger; der vilde danne sig et mægtigt Pengearistokrati, tiltagende i Umættelighed og Prætensioner, medens den store Masse af Befolkningen efterhaanden nedtryktes i Fattigdom og Elendighed. Menneskene ere i Almindelighed for egoistiske til ikke at søge deres Fordeel paa Andres Bekostning, naar Leiligheden gives dem, og det er ikke klogt at friste Nogen over hans Evne. Blev der derfor givet os Valget imellem en Konstitution med betydelig indskrænket Valget, saa at den største eller en meget stor Deel af Nationen forblev urepræsenteret og et absolut Monarki med en folkeligsindet Hersker ved Siden af en nogenlunde fri Presse og en nogenlunde stærk offentlig Mening, vi vilde uden Betænkning foretrække det sidste, og at et Land med en saadan Forfatning kan have det godt, meget bedre, end de fleste konstitutionelle Lande, derpaa afgiver Høisalig Kong Christian den Ottendes Regjering et slaaende Beviis. En anden Sag er det, naar der er Tale om en virkelig fri Forfatning, om en Repræsentation af Folket i dets Heelhed, da vil det ene Sværd holde det andet i Balgen, en ædel Kappelyst vil opstaae og Kræfterne ville ikke anvendes til particulaire Fordeles Opnaaelse, men rettes paa det Heles, paa Fædrelandets Vel og Ære. En saadan Forfatning attraaer det franske Folk og det vil omsider erholde den, men en udødelig Berømmelse vilde den Monark og det Folk indlægge sig, der heri gik forud for det ellers toneangivende Frankerig. Efter disse bemærkninger istemme vi med Kjøbenhavnsposten" Fred og erkjendtlig Paaskjønnelse med Christian den Ottendes Minde! Frihed og Folkelighed følge, Frederik den Syvendes Regjering!