Berlingske Tidende, 1781-05-01
Skulde Leilændingen paa Proprietair eller beneficeret Gods befindes uformuende ved Udpantnings=Forretningen at betale sin fulde Restance med Omkostninger, da bør Fogden hver Gang, saasnart Udpantnings Forretningen kommer ham tilhænde og han saadant erfarer, derom at meddele Proprietairen eller Beneficiarius Efterretning, med Regning paa Restancen, og forelegge ham strax at erlegge Betalingen til Fogden, og, naar den da ikke paafølger, samme ved militaire Execution, efter Amtmandens foregaaende Paategning paa Restance-Registeret, hos dem at inddrive; hvorimod den Rettighed, som Hs. M. til det udpantede, men usolgte, Gods var forbeholden, til dem overdrages. Strækker det udpantede Løsøre ikke til Skatternes Betaling hos Odels= og Selveier=Bønder, haver Fogden at holde sig til Gaarden selv, og deri at giøre Udlæg for Skatterne, hvilket Udlæg han, efter foregaaende Stevning til Vedkommende, lader ved Dom confirmere til næste Bølgde=Ting, for saavidt uprivilegeret Gods angaaer, men med privilegeret Gods forholdes efter Loven ved Indstevning til Lang Tinger, da i saa Fald Amtmanden, paa Fogdens Begiering, anordner en Procurator til Sagens Udførelse; og staaer Godset Eieren til Løsning i Aar og Dag fra Udlæggets Datum, dog at han da tillige betaler de imidlertid end videre paaløbende Skatter. Førend Fogden saaledes hos Odelsmænd og Selveiere holder sig til det faste Gods, maae alt Løsøre uden nøgen Undtagelse være Udvantning undergivet, og skulde Salg paa saadant Gods existere imellem den Tid Udlægger er skeet og Tinget holdes, maae Skiødet ikke antages til Tinglysning, inden Restancen er betalt. Skulde det treffe, at en Proprietair eller Beneficiarius boer uden for Fogderiet, da maae Stedets Amtmand, paa Fogdens Reqvisition, foranstalte Restancen ved militaire Execution inddreven, og æd kommende Foged tilstillet. Døer nogen Skarpligtig, som staaer i Restaaes, imellem Betalings Terminerne, meldes Hs. Majestæts Fordring for Skifteforvalteren, som bliver pligtig, strax at giøre Udlæg derfor, uden at oppedie Skiftets Slutning, og paa det Udlagte at give Fogden LodseddelBoets redeste Midler. Bestaaer det i Løsøre, besørges samme ved Sorenskriveren strax ved Auctionen bortsolgt. Han Fogden ladet giøre Udvantning for Dødsfaldet, holder han sig til det udvantede saavidt der strækker, og hvis ikke, holdet han sig for Resten til Boer. Og sluttes intet Skifte førend Hs. Majestæts Fordring i alt er fyldestgiørt, uden Søren skriveren selv vil staae til Ansvar derfor. Men paa det Skifterne ikke skulde over Fornødenhed opholdes efter Fogdens Beregning derover, skal Skifteforvalteren være tilholden, saasnart han bliver underrettet om Dødsfaldet, at tilkiendegive samme for Fogden, saafremt han ikke, i Mangel deraf, selv vil blive ansvarlig til Restancen; hvorimod Fogden ligeledes strax, naar han om et Dødsfald har erholdet Efterretning, skal tilstille Skifteforvalteren Regning over de resterende Kongel. Skatter, under lige Ansvar, da Udlægget for Restancen siden besørges paa foranførte Maade. Hos andre paa Landet, som en til Bondestanden henhøre og med Hs. Majestæts Skatter staae tilbage, indfordres samme ved militaire Execution efter Forordningen af 8de Junii 1683, og i Fald det Resterende ey derved bliver at erholde, forholdes med den Skoldiges Jordegods og andre Eiendeele paa den udi næstforegaaende Post anførte Maade. Naar Execution udstædes, skal udi Executione Oldten, til Vedkommendes Efterretning, tydeligen anføres en allene hver Executants Navn og Stand, men endog hvad ham efter Forordningen tilkommer daglig udi Executions=Gedøde; og hvor da Executionen udi een Dag forrettes paa stereendeSted, hvilket Crecutanterne have at beforge, saavidt det mueligt og giørligt er, tage disse Steders Besiddere De udi samme Dags Executions=Gebyhr; dog maae Executanterne terne ey fordre Gebyhr for noget Sted, uden hvor de sig indfinde og personligen blive tilstæde.