Ribe Stifts Adresseaviser, 1845-09-12
Den 2. Sept. bragte Studenterne i Kiel Hofraad Dahlmann fra Bonn, Rector ved Universitetet i Kiel, Etatsraad Olshausen, og Prof. Dr. Langenbeck et Fakkeltog og et "Hoch". Dahlmann udtalte sig i en længere Tale om de slesvigholsteenske Forholde og endte med et Leve for det forenede Slesvig=Holsteen. (Veile Av.)"Dansk Folkeblad, gjør opmærksom paa, at Præsidenten for den brunsvigske Stænderforsamling, Karl Steinacker, yttrer i Weils konstitutionelle Jahr bücher 1845 andet Bind Pag. 93 Følgende: J Norden intriguerer en liden Folkestamme, der ikke engang er istand til at være folkeretlig uafhængig, for at undertrykke den tydske Nationalitet i en tydsk Forbundsstat og i et med samme statsretlig paa det Nøieste forbundet ligeledes efter sit Væsen aldeles tydsk Hertugdømme; den bliver daglig mere anmassende og insolent i sin fjendtlige Fremgangsmaade, den truer os med et dødeligt Saar netop paa det Sted i Fædrenelandet, der er af den uskateerligste Vigtighed for vor Handel og Skibsfart, uden hvis Besiddelse vi aldeles maatte opgive Haabet om en tydsk Krigsflaade, og dog har man endnu ikke hørt, at nogen tydsk Regjering har imødegaaet saadanne Bestræbelser med den Energi, som Fædrenelandets Sikkerhed og Ære udfordrer. Hvilken stor, i sig selv enig, Nation vilde uden Harme see en saadan Ydmygelse, saadanne Angreb paa sin politiske Ukrænkelighed. Hvilken fransk eller engelsk Minister vilde vove det, at træde frem for Kamrene med den Tilstaaelse, at en Provindses ja ogsaa kun den ringeste Grændsebyes Sikkerhed var truet ved ydre Jndflydelse, uden at man endnu havde fattet den Beslutning at fremtvinge den hurtigste Afvendelse af denne Fare, i Nødstilfælde med Kanoner og Bajonetter, Men naar Saadant bliver budt os i den dybeste Fred, naar vi under Beskyttelse af Rustninger, hvis Byrde truer med at nedtrykke vore Finantser, finde os i saadant Uvæsen, hvilken Frygt kan da det tydske Navn indgyde Udlandet i Tilfælde af Krig?" – Efter Pag. 34 at have omtalt russiske Jntriguer, der skulde gaae ud paa at bringe Danmark under russisk Herredømme, hvilke Jntriger jo, som vi alle vide kun existere i de tydske Theorier, vedbliver han: "Men lykkes det Rusland at sætte sig fast her, saa er Sundet, der allerede nu gjør den tydske Politik saa mange Besværligheder, tabt for os, og Østersøen er bleven til en russisk Jndsø. Hovedsagelig af denne Grund er Kampen mellem den tydske og danske Nationalitet, der nu føres i vore nordlige Grændselande, saa meget at beklage, fordi der neppe kan tvivles om, at Rusland vil bemægtige sig den for overhovedet at hidse det danske Folk mod det tydske, for at berøve os det saa naturlige ved Stammeslægtskab, gjensidige Fornødenheder og Størrelsesforhold fast ligefrem paabudne Forbund med Danmark. Først ved Danmark vil Jdeen om en tydsk Flaade naae sin sande Betydnings Standpunkt, uden Sundet vil den kun høist ufuldkomment kunne udføres, og i Krig med Rusland maae vi have Danmark til Bundsforvandt eller nodtvungent søge at erobre det. Rygtet gik her i forrige Uge. - hedder det i Dannev. - hvad vi ogsaa anførte i vort foregaaende No., at ifølge senere allerhøieste Bestemmelse var Brugen af en særskilt slesvigsk og en særskilt holsteensk Fane, altsaa Provindsfaner, bleven tilladt. Vi vide nu nøiere Besked herom. Hs. Majestæt synes ikke at have taget nogen Bestemmelse i denne Anledning, derimod har Regjeringen, ifølge Kancelliskrivelse af 26. Aug. og ventelig ifølge indkomne Forespørgsler fra Politiembedsmænd, i et Cirkulær til disse af 3. Sept. gjentaget Forbudet mod Brugen af Faner med Hertugdømmerne Slesvig og Holsteens forenede Vaabenskjolde, hvorimod – saaledes udtrykker Corkulæret sig - , ved Siden af Rigsfanen ogsaa Brugen af Faner, som ere forsynede med et af Hertugdømmernes særskilte Vaabenskjolde, ikke vil være at forbyde."