Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-08-22
Einige Worte uber Griechenland, von Wilhelm Beldier de Launay, Berlin 1823, 30 Pag. 8. (Hall. Littr. Zeitung 1823. August No. 192. Disse faae Ord, som ere skrevne om Grækenland af et paalideligt Øienvidne, ere de første, som med Upartiskhed ere skrevne om denne Gienstand og man maae kun beklage, at Forfatteren ikke har kunnet meddeele meere derom; dog lover han at ville udgive et specielt Værk om de krigeriske Tildragelser og om Statsbegivenhederne i Grækenland i Aaret 1821 og 1822. Hvor der er Anklage maae der ogsaa være Forsvar; mange Anklagere ere opstaaede imod Grækerne f. Ex. Müller, Lieber, v. Jessen o. fl., her fremstaaer nu et Øienvidne, der saavidt vides, er den første, som har forsvaret Grækernes Sag. Mange, siger han, have begivet sig til Grækenland for at erholde høie Æresposter og umaadelige Skatte, af saadanne Personer, som ikke have faaet deres Ønsker opfyldte ere nu Domme komne for Lyset og Grækerne og deres Sag. De berette nu for det meeste kun de Besværligheder de have udstaaet, fortælle Verden, alleene det Sletteste af det slette, thi om det Gode skal det ikke erfare noget; hvilket de efter deres Yttringer de jammerlige Grækere ikke fortiene, især giendriver han en vis Tydsk Officiers Bog, som var een af de mange Udlændinger, der først brød sin Eed og begav sig bort. Forfatteren tilstaaer, at de nærværende Grækere vel ikke ere saa moralske, som de skulle være; men dette ligger i deres sørgelige Tilstand; thi de kunne ikke paa en redelig Maade ernære sig under deres grusomme Undertrykkere og have saaledes været tvungne til at forskaffe sig Underholdning ved de sletteste Midler. Jeg beklager enhver, siger han, som begiver sig til Grækenland i den Hensigt der at finde de gamle Grækere; (men ogsaa disse vare langt fra at være Dydens Mønstre), eller endog at finde Mennesker, som ere os lige i Cultur, ofte er der ogsaa indfaldet mig et haardt Ord om dette Folk i den heftige Fortørnelses Øieblik, men jeg beroligede mig igien, naar jeg tænkte tilbage paa dets ældre Forhold. Nu kommer det dertil, vedbliver Forfatteren, at iblandt de Fremmede, som ilede Grækerne til Hielp, vare der slettere Subjecter end Tyrkerne selv, dette var tilforn tilstrækkeligt bekiendt af Breve; men er nu her blevet bekræftet ved nye Exempler til hiines Skiændsel. Udlændingerne tillode sig at dræbe de arme Jndvaaneres Qvæg eller stiæle Sager af Værdie, en saakaldet Grækerven stial offentlig nogle hundrede Piastre i i Corinth fra Financeministerens Bureau; andre gik endog over til Tyrkerne eller brøde dog deres Troeskabs Eed efterat de havde faaet deres Sold, de skammeligste Kabaler bleve smeddede af uvidende Mennesker, som søgte at trænge sig frem til Æresposter eller ogsaa af Nationalhad. At Grækerne have ofte viist sig saa grusomme ere deres Undertrykkere allene Skyldi, da de vare deri deres bedste Lærmestere og de kun al for ofte have erfaret paa dem selv Prøverne derpaa; dog anfører ogsaa Forfatteren nogle ædle Træk af Grækerne som han selv har erfaret, (saadanne Træk læser man ogsaa hos andre Reisende i Grækenland). Forfatteren giendriver ved Exempler den Beskyldning man har gjort Grækerne, at de vare feige; ogsaa roser han de Græske Fruentimmers Tapperhed. - Godt er det for Grækerne, siger Recensenten, at de ere skilte ved saamange slette Subjecter blandt de Udlændinger, som have besøgt dem.