Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-11-22
Naar man giør sig bekiendt med denne Tingenes Tilstand i Spanien og indseer, at Revolutionen var et Værk af den ringere Adels (de Hidalgos) Jalousie imod den mægtige Clerus og den høie Adel (Grandezza) forbundet med den Oplysning og høiere. Cultur, som havde udbredet sig i de høiere Stænder, saa blive to Ting os derved forklarlige; først hvorfor Constitutionen aldrig kunde have holdet sig og maatte tilsidst have fortæret sig selv i Fremtiden; saa at man slet ikke maae bebreide den Franske Regiering at den indblandte sig i Sagen; thi det var kun at forkorte en Nations unyttige Qvaler. (Det var ogsaa denne Overbeviisning om at Revolutionen udsprang af et Partie og ikke af hele Folkets Jnterresse, eller af den største Deels af sammes, som bevægede den Engelske Regiering til at indskrænke sig til blotte Demonstrationer, og for det andet bliver det os forklarligt, hvorfor Kong Fordinand handler, som han giør, thi det er blot det seirende Partie, Grandezz os og Clerus Sag, som han nu udfører imod de Hidalgos; er det derfor ikke i den oplyste Menneskeligheds Aand at der handles, saa er det dog altid i Nationens. Denne Aand giver sig især tilkiende i følgende Circulairskrivelse fra Justitsministeren, Kongen vil, hedder det deri, at hvert Minde om den rebelliske RegieringsHandlinger skal forsvinde, derfor vil han, at Administrationen for den offentlige Credit skal ophøre at forvalte de geistlige Godser, som ikke kunne gives tilbage paa Grund af, at ingen har meldet sig for at reclamere dem. Jntendanterne skulle forene sig med Diocesan Prælaterne for at udvælge særskildte Forvaltere over disse Godser, som skulle oplægge Reventerne af dem, saa at de kunne overgives til den religiøse Commune, som er deres egentlige Eier, naar den bliver igien forsamlet. – Videre kan man nu ikke gaae, end ikke allene at give alle de geistlige Eiendomme tilboge, som have Eiere; men ogsaa de, som ingen Eiere have, til Geistligheden, Almindelighed; og det paa en Tid, da Landet er nedfunket i en bundløs Gield, da Jndtægterne fra Colonierne ere ophørte, da Armeen og Marinen med deres Fornødenheder skulle anskaffes fra nye af, da store Forpligtelser hvile paa Staten til Udlandet, især til England, og som vist aldrig vil give Slip paa dem, og da Frankerige kan med Grund forlange en billig Erstatning for sine Omkostninger. Hvorfra alt dette skal komme er ubegribeligt; thi om man endog vilde confisqvere hele Hidalgepartiets Eiendomme, saa vilde det dog vist ikke forslaae. Man maatte næsten falde paa den Formodning, at Spanien maae søge at skaffe sig sin Gield fra Halsen ved Aftrædelser af Stykker af sit Fastland til Frankerige og af sine Colonier til England; i det mindste maae man med spændt Opmærksomhed see i Møde hvad Greve Pozzo di Borgo har til Formaal med sin Mission til Madrid. Kongen har i det mindste lagt sine taknemmelige Følelser med Frankerige for Dagen ved et Decret, som han har udstædet i Carmona den 23de October, hvori han har befalet, at et prægtigt Monument skal oprettes i Madrid for Hertugen af Angouleme og hans tappre Armee, hvortil Academiet af San Fernande skal bringe en Tegning i Forslag. Man kan ikke nægte, at den Spanske Geistlighed bruger sig paa det Bedste for at bestyrke sig i Besiddelsen af sin aandelige Magt, hvormed den saa godt veed at forbinde de timelige Fordele, saaledes har Capitlet i Toledo, som er den første Kirke i Spanien, forbudt Salget, Besiddelsen og Læsningen af alle de Bøger, som ere forbudte af den hellige Jnqvisition; tillige af alle dem, som paa nogen Maade ere skadelige, og især af nogle berømte, som i Mængde, blive udbredte under den fordærvelige Constitutions Herredømme. - Da Capitlet imidlertid ikke har kunnet indlade sig paa at forbyde Jndvaanerne at tænke paa hvad de have læst, saa er det dog meget mueligt, at der uagtet al denne Strenghed vil foregaae en Hovedforandring i det Spanske Folks Tænkemaade; fornemmelig naar det faaer Øinene op om, at Geistligheden kun vil tilstaae det de aandelige Fordele, imedens den selv sætter sig i Besiddelse af de timelige; især vil denne Forandring i det Spanske Folks Tænkemaade bliver efterhaanden bevirket ved dets Handel med dets forrige Colonier, hvor nye Spanske Nationer af en forskiellig Aands beskaffenhed ville tilvoxe, ikke heller kan det være mueligt andet end at den Franske Armees langvarige Ophold maae bringe alle Slags Jdeer i Omlød. Det vilde giøre den Spanske Geistlighed den største Ære, dersom den giorde det til sit Formaal at dæmpe Hævnens Stemme, og at bevirke at Forsonlighed og Tilgivelse blev almindeligt udbredet. efter saa store politiske Giæringer; men det er ikke at tænke paa i et Land, hvor man saa ofte for glemmede Christendommens Aand og besmittede den med Blod, fra en desto mere ædel og oplyst Side viser sig den Franske Regiering, som i dette Aar virkelig har omgivet Thronen og Staten med Viisdommens, Tolerancens og Humanitetens høie og ufordunkkelige Glands, og dens Jndflydelse maae det vist tilskrives, at Kongen af Spanien har ved et nyt Decret erklæret, at han vil udsætte sin Beslutning om at straffe de Skyldige, indtil han kommer til Madrid, hvor han omgivet af det Lys, som hans Conseil vil udbrede over Begivenhederne, vil efter moden Overlæg offentlig bekiendtgiøre sin Kongelige Villie, som vil stemme overeens med hans medfødte Naade, hans Nationers Rolighed, hans Thrones Sikkerhed og de Forhold, som forbinde ham saa nøie med hans ophøiede Allierede. – Denne Frankeriges modererende Jndflydelse maae det formodentligen ogsaa tilskrives, at Riegos Dom er endnu ikke fuldbyrdet, Klagen imod denne Mand, som under andre Omstændigheder kunde være bleven betragtet som en Heros (thi Menneskenes Domme beroe paa Omstændighederne; hvad ville der f. Ex. være blevet dømt om Washington dersom den Nordamerikanske Revolution, ikke var gaaet igiennem?) er i Grunden afskyelig; thi den er forfattet i den lidenskabelige Tone af et Partie og ikke med en Kongelig Procureurs koldblodige Værdighed, og den gaaer ud paa at nøde Kongen til at lade ham henrette, ved at fremstille hans Straf som en Fordring af det heele Spanske Folk, han anklages imidlertid især for at have stemt for Galianos Forslag, at bortføre Kongen imod hans Villie til Cadix. Fiskalen andrager derfor paa, at han skal henrettes; hans Eiendomme konfisqveres og hans Hoved udstilles i Las Cabezas, hvor Revolutionen begyndte og hans Legeme deeles i fire Parter, hvoraf een skulde udstilles til Skue i Sevilla, en paa Øen Leon, een i Mallaga og en i Madrid. – Journal des Debats siger: at den langtfra ikke vil forsvare det afskyelige i denne Anklage; men blot undskylde det dermed, at den er grundet i den Romerske Lov, som er endnu gieldende i Spanien. – Jngen Advocat vilde paatage sig Riegos Forsvar, og da en beskikket Advocat vovede at sige nogle Ord til at mildne Forestillingen om hans Forbrydelse, saa udbrød den hele tilstædeværende Forsamling i et Udraab af Misfornøielse og skreeg, døe den infame Forræder Riego. - Ulykkelige Spanien, som beboes af to Nationer, som ere ligesaa forskiellige fra hinanden, som Tyrker og Grækere; hvad er det at giøre for at redde det uden at skille disse to Nationer fra hinanden, Frankerige har nu beviist Spanien den ene Velgierning, den at befrie Majoriteten af Folket for et Aag af Statsindretninger og Grundsætninger, som var det forhadt; den anden Velgierning staaer nu tilbage for det at bevise det, nemlig at forskaffe den anden Nation, som finder det utaaleligt at leve under Aandstvang, Munke og Jnqvisition, Tilladelse til at udvandre til Amerika, hvor der er Spillerum nok for den til at omtumle sig med sine Constitutions Jdeer. – Fra Cadix flygter nu ogsaa alt hvad derkan; Tropperne og Militserne ere blevne afvæbnede, og General Bourmont, som commanderer i Staden, er kommen i Strid med den Roialistiske Generalder, som imod Conventionen har ladet Hertugen deel Parque og andre anseelige Personer arrestere. (Lykkelige Dannemark, maae Læseren, af disse Skildringer udraabe, hvor man er fri for et hierarchisk Aag og Baand paa Tale og Skrivefriheden, og hvor man paa den anden Side er frie for indbyrdes Partiebad og alle de borgerlige Lidelser, som de saakaldte frie Statsforfatningen medføre, og hvor man lever under en oplyst, human og tolerant Regierings Bestyrelse. – Gaar ud fra din huuslige Stilling, og Menneske, og erkiend, at den landsfaderlige Regiering passer bedst til din Natur og til det menneskelige Livs Beskaffenhed.)