Viborger Samler, 1848-07-22
Slesv. holst. Zeit." melder fra Rendsborg (den 13de Juli), at Stændercommissairen yttrede i det den 13de afholdte Møde, at han, i Anledning af Rygterne om en allerede afsluttet Vaabenstilstand og den Frygt og det Mismod, der havde knyttet sig dertil, var af den provisoriske Regjering bemyndiget til at give den Erklæring: at den provisoriske Regjering, saalænge samme nød det slesv.-holst. Folks Tillid, ikke vilde samtykke i at fratræde sin Stilling, forinden en ny Regjering var anordnet i Overeensstemmelse med Folkerepræsentationen i Landet, – med mindre Tydsklands Centralmagt fordrede en saadan Tilbagetræden. Rønnenkamp betvivlede ikke, at Tydskland ved sin første politiske Optræden jo vilde vide hvad dets Ære fordrede af det, og at Tydskland ei vilde indlade sig paa Betingelser, der kun kunde foreskrives de Overvundne, og hverken harmonerede med Hertugdømmernes Ære eller med deres Jnteresser. Hertugen af Augustenborg: "Vaabenstilstanden er en Sag, som er at afgjøre imellem de krigførende Parter, altsaa imellem det tydske Forbund og Danmark, denne Sag vedkommer saaledes Rigsforstanderen, og ikke den provisoriske Regjering, og som vi med fuldkommen Tillid kunne imodesee. Derfor gjøre vi vel bedste i at afholde os fra enhver bemærkning." Löck: "Vor Stilling er saaledes: Kongen af Danmark har gjort vor Hertug villieløs, desaarsag har den provisoriske Regjering taget Statsroret ihænde for Hertugen. Vender denne nu tilbage uden danske Bajonnetter og uden danske Raader, da ville vi modtage ham med vor gamle undersaatlige Troskab. Men vil han komme som Konge af Danmark, da vedbliver han at være en Fjende af Landet, og det er umuligt, at vi fatte Tillid til en Regjering, hvis halve Deel paatrænges os fra hans Side." Hertugen af Augustenborg: "Vi vide ikke hvad de næste Dage ville bringe, og om vi ikke maaskee staae Freden nærmere enddet nu synes. Da behøve vi ikke den foreslaaede Krigsskat, og det vilde stemme slet med vore Pligter, dersom vi vilde votere en ny Byrde. Skulde de næste Dage derimod bringe os Fortsættelse af Krigen, da er Stænderforsamlingen jo strax ved Haanden for atter at aabne sine Forhandlinger." Regjeringsmedlemmet (Schmidt) yttrede, "at han ansaae det for meget tvivlsomt, om den uvisse Tilstand vilde blive hævet om nogle Dage, navnlig naar Preussen behøvede Centralmagtens Samtykke til at afslutte Vaabenstilstanden. Da kunde istedet for Dage hele Uger gaae hen, og i saa lang Tid kunde man vanskelig udsætte dette Anliggende. Hertugen af Augustenborg: "Det er saa temmelig et og det samme, om Preussen alene er bemyndiget til Afslutningen af Vaabenstilstanden, eller om det dertil skulde behøve Centralmagtens Samtykke; i ethvert Tilfælde vilde den endelige Afgjørelse hurtig paafølge i det høieste om 8 Dage." Lyders erklærede: Enten faae vi Vaabenstilstand eller ikke. Afsluttes den, saa skeer det sandsynligviis paa 3 Maaneder. Men dermed have vi ingen Fred. At dømme efter de Danskes hidtil hyldede Maade at føre Krigen paa, ville de Danske ei lade det mangle paa Rustninger til en levende og eftertrykkelig Fortsættelse af Krigen. Det Samme maae vi ogsaa vi maae altsaa votere alle Udgifter, som om Krigen endnu vedvarede. At en Deel af Hjelpetropperne sandsynligviis forlader os, at altsaa Naturralleverancerne til disse ophøre, gjør ingen Forskjel, da disse Besparelser ei træffe Budgettet. Ville vi ikke ruste os, da vil det Samme indtræffe, der hændtes os i April. Naar Stænderforsamlingen dengang havde beskæftiget sig med de Love, som først nu sysselsætte os, da vilde vi nu have været paa et saadant Standpunct, at vi ei behøvede at tage saadanne politiske Hensyn, da vilde vi have fravundet Udlandet Tillid. Naar vi med bundne Hænder ville overlade os til Diplomatien, maae vi gribe energiske Forholdsregler, og vi tør af de faa Uger, der endnu ere tilbage, ikke lade saa meget som en eneste Dag forløbe unyttet. Enhver Opsættelse bringer Fare. Jeg troer i Virkeligheden ikke, at naar en Forandring skulde indtræde, og fremmede Magter faae Ret til at paatvinge os en anden Regjering, dette tør afholde os fra at fortsætte vore Deliberationer, Underkaste vi os endog den nye provisoriske Regjering, skulde vi endog blive et Offer for Diplomatien, da troer jeg dog, at der gives Mænd nok i dette Land, der ville vide at udtale det Ord: "Jngen Udbetaling af Skatter og Afgifter!" Hertugen af Augustenborg: "Jeg maa gjendrive den Bebreidelse, at det, hvormed vi nu beskjæftige os, skulde have været udført i April Maaned, den fremsatte Bebreidelse kan ikke ramme Stænderne; thi i April Maaned blev Intet forelagt dem. Den foregaaende Taler forlanger energiske Udrustninger; men det er et Spørgsmaal, om vi efter Vaabenstilstandens Afslutning endnu kunne ruste os. Vi maa betænke, at vi høre til Tydskland, at vi maae underkaste os hvad dette beslutter, og at vi ei kunne føre Krig paa egen Haand. Præsidenten: "Jdag har Commissarius kun yttret sig om den provisoriske Regjerings Stilling, og under hvilke Betingelser den ene og alene vilde fratræde; han har ikke sagt, at hine sørgelige Betingelser virkelig vare ugrundede. Vi maae desværre antage, at der ligger en Sandhed til Grund for hiint Anliggende og at Vaabenstilstanden virkelig er underhandlet paa saadan Basis, men da er det betænkeligt at gaae et Skridt videre. Derefter stillede Præsidenten disse Spørgsmaal: Om der for idag (den 13de Juli) skulde gaaes over til Gjenstandene for Dagens Orden, og om Finantsspørgsmaalet skulde stilles i Bero for denne Uge? Begge Spørgsmaal bejedes med overveiende Stemmefleerhed.