Jyske Efterretninger, 1794-10-06
Aalborg, den 6te October. Den i sidste No. anførte Forordning af 5te September d. A. lyder saaledes: Giøre alle vitterligt: At da Vi ere blevne underrettede om, at der paa endeel Steder, i Vort Rige Danmark, findes mange Qvaksalvere, hvilke, uagtet de ere aldeles ukyndige i Lægekunsten, paatage sig at helbrede Sygdomme ibladt Almuen; hvoraf Følgen er denne: at de, der ere saa eenfoldige, at søge Hielp hos disse vankundige Personer, ikke sielden blive ulykkelige Offere for deres Godtroenhed, ved aldeles at tabe deres Sundhed og Førlighed for deres Livstid; Saahave Vi ikke allerne herved villet advare og formane Almuen, at vogte sig for at betroe deres Helbred til deslige uvidende Menneskers skadelige Behandling, i Sygdom Tilfælde, og derimod benytte sig af de Foranstaltninger, som Vor Landsfaderlige Omhue har føiet og anviist til Hielp og Redning; men Vi have endog fundet sonødent, ved alvorlige Straffe, at afskrække saadanne Qvaksalvere, (der give sig Navn af kloge Mænd eller kloge Qvinder, fra at misbruge deres ulykkelige Medborgeres Tillid, til at ødelægge deres Helbred. I dette Øiemærke besaaleVi herved: 1) At Vore Embedsmænd, især Præsterne, skulle ideligen og ved enhver given Leilighed advare Almuen omden Uheld, de vandrage sig, der overlade sig til saadanne uvidende Qvaksalvere, samt oplyse dem om den skadelige Jndflydelse, indklemt Luft i deres Boeliger, Ureenlighed i deres Klæder og alt for megen salt Spise, har paa deres Sundhed, især i størbutiske og veneriske Sygdomme. I Ville Vi hermed have indskierpet Forordningen af 17de April 1782, af hvilken der skal uddeles et tilstrækkeligt Antal Exemplarer iblant Land=Almuen, paa det at enhver, i Sygdoms Tilfælde, kan vide, hvor han skal søge Hielp. 3) Vore Amtmænd skulle paa det kraftigste vaage over bemeldte Vor Anordnings alvorlige Overholdelse, og nøie paasee, at enhver, fornemmeligen Land Physici og Districts-Chirurgerne, efterkomme deres Pligter. 4) Præsterne, de lønnede Læger og Gods-Eierne skulle (efter de Oplysninger, som det har været mueligt for dem at erholde) ved hvert Aars Udgang, tilstille Amt, mændene fuldstændige Jndberetninger, om der i Distriktet, Sognet, eller paa Godset har yttret sig veneriske, skiørbutiske, eller andre farlige, især smit somme, Sygdomme, samt hvilke Anstalter derimod ere blevne føiede, og hvad Virkning samme har gjort. Disse Jndberetninger skulle Amtmændene derefter indsende til Vort danske Cancellie, tilligemed deres egne Oplysninger og Anmærkninger desangaaende; hvilket alt skal forelægges Os selv, til Eftersyn; Ligesom Vi og ville være underrettede, om nogen, enten af Vore Embedsmænd, eller andre, maatte have udmærket sig ved Ædelmodighed og fortrinlig Omhue for denne Menneskelighedens Sag. 5) Dersom nogen Qvaksalver befindes at tage Syge under Kuur, og saaledes at udsætte disse for Fare, da skal han straffes, første Gang med 20 Rdlrs. Bøder til Sognets Fattig=Kasse, eller, i Mangel af Formue, hensættes i Fængsel paa Vand og Brød, i 8te Dage. Forseer han sig herimod anden Gang, da straffes han med at hensettes til 6 Maaneders Arbeide i Forbedringshuset, hvilken Straf fordobles, saa ofte han antræffes i samme Forbrydelse. 6) Skulde nogen, som ikke er egentlig Læge, have erhvervet sig udmærket Kundskab og fortrinlig Duelighed i een eller anden enkelt Deel af Lægekunsten, eller i at helbrede en eller anden Sygdom, da kan han, naar han med Amtmandens og Physici Vidnesbyrd, gotgiør, at besidde fornævnte Egenskab, vente, igiennem Vort danske Cancellie at erholde Tilladelse at praktisere, dog blot i der Distrikt, han boer, og at hans Ret til at foreskrive Lægemidler, indskrænkes til de Deele, han har beviist, sig at være kyndig udi. 7) Paa det at denne Anordning kan komme til hverMands Kundskab, skal den strax læses fra Prædikestolene, og Exemplarer deraf nedlægges hos Sognefogderne, til Almuens Belærrelse og Eftretning. Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette m.v.