Berlingske Tidende, 1769-01-23
Hs. K. Majests, aabne Brev og Anmodning til samtlige Rigets Stænder, angaaende en almindelig Rigsdag at holdes den 19de April 1769. Givet i Raadet, den 19de Decbr. 1768. Vi Adolph Frederich af Guds Naade, Konge til Sverrig a. a. de Wenders og Gothers &c. &c. Arving til Norge, Hertug til Schlesvig, Holstein &c. a. byde Eden Vore elskelige tro Mænd og Undersaatter, Rigets Stænder, Græver, Friherrer, Biskopper, Ridderskab og Adel Geistlighed, Krigsfolk, Borgerskab i Stæderne, samt alle og enhver, som bygge og boe inden Sverriges Riges og Storhertugdommet Finlands Grændser, Vores besynderlig ge Hyldest, Naade og Bevaagenhed med Gud den almægtige. Omendskiønt at Vi, ved de mangehaande Bekymringer, som det Os over det Svenske Rige anbetroede Scepter fører med sig, have stedse af yderste Formue stræbet, og endnu stræbe efter, at alt det maatte fuldbyrdes som J, Vore elskelige Undersaatter, det Svenske Riges tro Stænder, udi Eders her berammede almindelige Forsamlinger og Berraadslagninger, maatte finde gavnligt for Eder og Riget; omendskiønt at Vi og udi denne Vores Ab sigt høyligen ønskede, at man, hvad angaaer Eders Sam kaldelse til næste almindelige Rigsdag, kunne oppebie den Tid, om hvilken J selv indbyrdes have foreenet Eder ved Eders sidste Rigsdags Concluso, vel vidende, at en tidligere Sammenkomst ikke kan gaae af uden Eders mærkelige Omkostning og Uleylighed; saa finde Vi Os dog høyligst foranledigede til hermed at give Eder tilkiende, hvorledes nu, imod al Formodning, har yttret sig saadanne Vanskeligheder og ganske betænkelige Omstændigheder, hvilke nødvendigen udfordre Eders egen betimelige Hielp og Paakiendelse. Til den Ende er det og, at Vi ikke allene høyligen ønske at kunne jo før jo hellere udi Eders Skiød udøse den ne Vores Kummer, men ogsaa haabe og ere om Eder fuldkommen overbeviiste at hverken egen Beqvemmelighed eller Omkostninger kunne afholde Eder, J redelige Svenske og Vore høystfortroelige Mænd og Raadgivere, fra at deele saadan Kummer med Os, allerhelst udi saa betænkelig en Tid, som J siden nærmere og omstændeligere skulle erfare, saa at Rigets, Eders kiære Fædernelands, og følgelig Eders egen dermed uadskillelig forbundne Velfærd derpaa beroer. Altsaa have Vi, med Rigs=Raaderne, seet Os nødsaget til at forkorte den af Eder selv, udi ovenmeldte Eders Sammenværende, til den næstpaafølgende Sammenkomst fastsatte Tid, da Vi nu formedelst dette kalde Eder, at J. Vore tro Undersaatter og Rigets Stænder, komme til en almindelig Rigsdag tilsammen den 19de April næstkommende Aar, og det i Følge Eders sidst fattede Beslutning udi Staden Norrkoping; at J der eendrægtigen overlegge de da forekommende Rigs Anliggender, og med Eders Raad gaae Os til Haande og Understyttelse, hvortil Vi af ganske Hierte ønske Eder den Høyestes rigelige Naade og Velsignelse. - J øvrigt byde og befale Vi hermed Eder, de samtlige Rigets Stænder, at J paa forbemeldte Dag eendrægtigen indfinde Eder i forbenævnte Stad Norrkøbing; og at de Stænder, som efter gammel Skik pleye at sende Fuldmægtiger eller Deputerede, de saadant behørigen iværke sætte, i Følge Regierings=Formens 47de, samt Rigsdags Ordningens 6 og 75. §. saaog at de forsyne de af dem selv udvælgede Deputerede med lovmæssig Fuldmagt, overeenstemmende med Rigsdags Ordningen. Videre at Obersten af ethvert Regiment som her i Sverrig hører hiemme, eller Oberstlieutenanten udi Oberstens Fraværelse, tilligemed en Ritmester eller Capitain, at af Søemagten, nemlig af Admiralitetet i Carlscrona en tilstædeværende Flag mand med en Commandeur, Commandeur=Capitain eller Capitain, samt af Admiralitetet i Stockholm Cheffen for Galei=Floden med en Commandeur, Commandeur=Capitain eller Capitain, de alle der indfinde sig, forsynede med saadan Fuldmagt, at Vi uden Vidtløftighed og Ophold kunne i Herrens Navn giøre Begyndelse med Rigsdagen, og Eder Vore allern. Propositioner forelegge, samt desto hastigere, efter en lykkelig Beslutning, igien forløve og sende Eder hiem hver til sit. Hvorefter J alle tilsammen, og hver for sig, have Eder hørsommelig at rette. Og Videre Eder alle, samt enhver i sær, med al K. Naade og besynderlig Velvillighed bevaagne; anbefalende Eder i øvrigt Guds den Almægtiges Naade. Givet i Stockholm, i Raadet, den 19de Decbr. 1768. Adolph Frederich. P. G. Chrencrona. Ad Protocollum, den 21de Decbr. 1768. Jeg betræder i Dag dette Sted med inderlig Erkiendtlighed imod det guddommelige Forsyn, som har føyet alting saaledes, at Jeg nu med Fornøyelse kan føre Mit K. Regimente, da Rigets Stænders Sammenkaldelse giver Mig Haab om Hielp for Mine tro Undersaatter udi de Trængseler, hvorover de klage. Jeg svarer her intet paa de Grunde, som Rigs=Raadet har formeent at finde udi Rigs Lovene imod den af Mig fattede Resolution, hvilken nu formedelst Rigets Stænders Sammenkaldelse ophører. Jeg forbeholder Mig at legge Rigets Stænder tydelig for Øyne, hvor lovmæssig denne Resolution var, og hvor nødvendig til at bevare Nationens Frihed og Rettigheder. Min Samvittighed er derudinden ganske rolig, og det, som i disse Dage tildrager sig, kan tilstrækkelig bevise, hvor uegenyttige Mine Absigter vare. Jeg befinder og i Mig Selv den fuldkomne Overbeviisning, at det som Jeg har gjort, skal finde baade vore Tiders og Efterkommernes bifald. Adolph Friderich.