JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-12
Omkring St. Marcus Pladsen i Venedig, siger samme Forfatter, ere 375 Caffehulle, hvor Gjæster af begge Kjøn sidde ved Sman borde og spise Js. De er stedse fulde men mi efter Operaen; man fuldender der sit Aar nie te " inden man gaaer til Sengs, som i Sommeren ikke skeer for Dagbrækning. A forskjellige Classer sammenblandes her ikke; dil er Caffehuse for Adelen, Kjøbmændene, MusitiRetirata eller Fruentimmer, der have trukket sig tilbage fra Verden, og Tringantes, som nyde den i Stilhed. De Fleste have Privatcaffehuse, det kaldes Casini, og man siger, at 40,000 Vinnesker tilbringe saaledes deres Aftener paa Si Marcuspladsen, og et lige Antal i andre Calfehuse i forskjellige Dele af Staden. Kurderne, hvis Rytteri udgiør en af de vigtigste Afdelinger af Sultanens Armee i den nu udbrudte Krig, nedstamme fra der gamle Parther, som fordum beboede Assyrien og Messopotamien. Kurderne boe for nærværende Tid saavel i Persien som i Tyrkiet. De ere Nomader, boe under Telte og ere saa godt som alhængige, da de kun betale en ubetydelig Tribut. Kun de Kurder, som boe i det egentlige Kurdistan, have faste Boepæle og ere underkastede Paschaen af Bagdad, endskjøndt de følge deres egne Love. Kurderne ere til alle Tider blevne holdte for at være meget tappre og krigeriske, de have altid udviist det største Mod, og Mahomed sagde fordum om dem: at naar de kun vil forene sig, saa kunde de erobre hele Verden. De Tyrkiske Kurder ere smukke Folk, have et stolt og livfuldt Udseende; deres Børn øve sig fra det syvende Aar i at omgaaes med Vaaben. De ere hengivne til den Mahomedanske Religion i Hovedsagen; men med nogle Afvigelser i de udvortes Skikke; dog opholde sig der ogsaa iblandt dem nestorianske Christne. Man kan i Henseende til deres krigerigske Egenskaber sammenligne Kul derne med Kosakkerne; men man tillægger din endnu større Mod og mindre Plyndrelyst ind*) D. c. Jntet bestille – noget, som Jtalienerne reget til Livets største Behageligheder. disse. De kunde derfor være en vigtig Hielp for Sultanen i nærværende Krig, naar han allene kunde stole paa dem, men de ere tilbøielige til Oprør. Ogsaa er det bjergfulde og gjennemskaarne Terrain i det Europæiske Tyrkie ikke meget skikket til Kavallerie=Fægtninger, ligge saalidet som Grækenland, hvor Tyrkerne ikke heller kunde giøre megen Brug af deres Kavallerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-12
(Af polit. Journal. Junii. Forkortet.) Skrift i Øinene. J Landsbyen Piemont i Nærheden af Longwy, i det franske Departement Maas, lever en lille Pige, paa 2 Aar og ni Maaneder, i hvis Øine man i lille Capitalskrift tydeligen læser de Ord: Napoleon Empereur (Napoleon Keiser.) Disse Bogstaver ere omtrent af samme Størrelse som de paa Tyvesoustykkerne. De vise sig i hvid Skrift paa en bruun Øjesteen, og træde stedse kjendeligere frem, jo ældre Barnet bliver. - Dets Fader er en Toldbetjent. Moderen fortæller, at hun engang havde faaet af sin Broder et Tyvesousstykke med Napoleons Billede; men da hun, under sin Frugt sommelighed, havde seet sig nødsaget til at give det ud, for at betale en Gield, saa blev hun saameget bedrøvet derover, at hun i adskillige Dage fældte Taarer. Hun troer nu at hendes Tyvesousskykke findes i hendes Barns Øine. J en vis Forstand har hun nok heller ikke Uret deri, thi nogle Personer, som agte at gjøre en Speculation af dette besynderlige Naturspil, have allerede sluttet en Accord med hende i en Notars Overværelse. Til Professor og Ridder Herholdt den 10de Juli 1828. Høit mod Nord sig Templet hæver Azurtækt med gyldne Stjerner, Blomstertæpper Tilien væver, Bølgen blaa om Templet værner; Maanens Skin og Solens Straale Evigt Lys i Hallen lænder, Kildens Væld af Kiselskaale, Vievand ind i Templet sender; Høit sig hvælver Loftets Bue, Søiler er de ranke Ege, Vil Du Søilens Zirat skue? Fuglen mon paa Reden pegge; Og skal Templet jeg Dig vise? Det er Dang's gamle Lund; Høit det mon sin Mester prise, Af sit Værk han kjendes kun. Dog ei blot Naturen bygge Der sig mon en hellig Bolig, Danmark ogsaa Kunsten trolig Yder Ly i Bøgens Skygge. Saa stolt kneiser vel ei Templet, Som blev Kunsten viet hos os; Men det bærer Guddomsstemplet, Byder Lysets Fiender Trods. Thi i Templet derve Præster, Vogte Viisdoms rene Glød, Hvad, som Aandens Dyb befæster Øse de af Kunstens Skød. Nu de hygge den med Haanden, Naar de barske Storme true, Nu oppuste de med Aanden, Svage Gnist til stærke Lue. Men hvad har vel Aanden Bedre J sit dybe Rigdomsskjød, Hvad mon Kunstens Gud vel hædre Mere, naar hans Lovsang lød? End den Kunst, hvis Grundvold hviler Paa Erfarings sikkre Field, Mens med Søsterskridt den iler Langs Naturens Sandhedsvæld: Den, foruden hvilken Livet For et Vindpust segned hen, Den, som opretholder Sivet Gier det Friskhed, Kraft igien; Som det næsten brustne Øie Fordums Glands forlener brat, Saa det luttret mod det Høie See kan efter lange Nat: See, hvor den i Hallen brænder Med en reen og hellig Glød: Lægevidenskaben tænder. Lys i Mulmet, Liv i Død. Held da den, som Gløden skjermer J det stormoprørte Liv, Og som Aandens Flugt tilnærmer Ham, som skaber ved et Bliv. Faa kun kan den danske Tunge Nævne blandt de Præsters Tal; Men evindeligen runge Navnene des stærkere skal: Som blandt Stiernehæren funkler Maanen i sit Sølverliin, Saa de mindre Lys fordunkler Finke, Worm og Bartholin. Men og disse maatte dale Under Danas Synskreds ned, Svage Spor endnu kan male Veien, de paa Buen skred. Nuet Lys mon atter tindre Paa det store Firmament, Som fordunkler alle mindre. Ved den Jld, det selv har tændt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-12
Herholdt Worm i danske Diervhed Og i nidkjer Embedsid; Bartholin i Aandens Klarhed, Lærdom, Elskelighed, Vid; Finke liig ved kraftfuld Alder. Og ved Alles Kjerlighed: Lykkelig den Old jeg kalder, Hvem Din Virken blev beredt. Sexti fire Gange gynged Vaaren nyfødt Dig forbi, Mangen kjerlig Blomst den slynged Om Din lange Vandringssti; Selv Din Haand i Jorden strøde Evigkrands og Laurens Grønt, Blad og Blomst de herligt skjøde Til en Hæderskrands Dig skjønt. Længe den Din Tinde pryde Frisk som nu i Middagsglands, Længe Du den Vellugt nyde, Som Dig spreder huldt Din Krands; Men naar seent en Alf mon kalde Dig til Lysets Fader hen, Pluk den mindste Blomst af alle Af Din Krands og giv mig den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-12
Kjøbenhavns Børs, d. 11 Juli 1828. Hamburg 2 M.a vista 218. Species 217.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-12
Specier solgtes til 13 Rbmk. - s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler pr. 100 Specier 158 Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 862. Dito Dito. . . . . . . Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 Dito Dito. . . . . . 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn 106 4 pC. Dito nye . . . . Asiatiske Comp. Actier 3 pC. nye danske Oblig. - Rbd. Sedl. - Rbs. Tegn. 87 Rbd. Sedl. i Banco. 102 3 Rbd. r. S. 110 1/2 111 Sedler. 99 100 Rbd. r. S. 106 1/2 i Bante. i Banco. i Sedler. 60 1/2 60 3/4 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Femogtyvende Aargang. No. 57. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 15 Juli 1828.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Bidrag til Dyrehavens Historie. Dens første Opkomst maa søges i Kong Frederik den Tredies Tid, og skjøndt den derværende Kilde allerede var opdaget 1583 af Kirsten Piil, saa varede det dog længe førend den blev meget besøgt. Dette maa man slutte af Arent Berentsens Bog: Dannemarckis og Norgis fructbare Herlighed, der er trykt 1655, men hvori hiin Kilde aldeles ikke omtales. Derimod nævner han Helen Kilde, som den, hvor aarlig et stort Tilløb, isynderlighed fra St. Hansis Afften indtil St. Lauriz Dag er, da maaske Vandet er befundet sin største Kraft at hafve." Da Holberg skrev sin Kildereise, som nu er over hundrede Aar siden, besøgtes Kirsten Piils uden Tvivl som St. Helene, meest af Syge, hu neppe været noget offentlig Forlystelsessted. St. Hans Aften ansaaes Vandets Kraft for størst, og derfor vælge Folk, især af den simplere Classe endnu i vor Tid St. Hansdag, af gammel Vane, til deres Skovreise. Saaledes vedligeholder Overtroen sig gjennem Aarhundreder, uden at Hoben selv kan giøre sig noget Uegnskab derfor. - Krøniken fortæller, at den 19de Juni 1663 bevilgede og forundte Kong Frederik den III sin Kammertjener Jacob Peter len og hans Arvinger, i den lille Dyrehave ved Jistrup (Jægersborg) hvor han maa lade en Bygning opsætte og der et Virtzhuus anrette, hvorpaa han al den Frihed maa nyde, som andre Virtzhuse her i Danmark nyde, isærdeleshed maa han selv der lade bygge, saa og der sammesteds, uden nogen Forhindring have fal adskillige Slags Viin og Ølskjænk af fremmed Øl. Alle andre Kroer skulde forbydes 1 Miil omkring Kjøbenhavn, paa de Kroer nær, som i Landsbyerne ere bevilgede, Øl at falholde. Det maatte være Enhver tilladt i samme Virtzhuus, Bryllup, Barsel eller anden Samqvem og Convent at lade anrette."*)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Det maa antages, at Dyrehaven som den nærmeste Skov for Kjøbenhavns Indbyggere, tidlig blev besøgt af dem. Efter syv til otte Maaneders Jndspærring i den af alskøns Dunster opfyldte Hovedstad, maatte naturligviis i den skjønneste Tid af Aaret det Ønske opstaae hos dem, at nyde den frie Natur, eller more sig, som det hedder, i det Grønne, og hvor kunde de lettere og beqvemmere finde denne Nydelse, end i hiin yndige Skov, Hoffet valgte den ogsaa til sine Jagtforlystelser, og allerede førend Jægersborg Slot var til, tjente Ibstrup fortrinligen, til Jagtslot.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Det er ikke usandsynligt, at det Vertshuus, som Jacob Pedersøn fik Tilladelse til at *) Jv. Nyerups Efterretninger om Kong Frederik den Tredie S. 4078. anlægge i den lille Dyrehave, ved Ibstrup, stod paa samme Sted, som Ermelund, og at Fortungaarden, Klampenborg, Bellevue efterhaanden bleve til, ligesom Lysten til at besøge Dyrehaven alt mere og meere tiltog. Kjøbenhavns Jndbyggere havde for 150 til 160 Aar siden kun saare saa offentlige Spadseretoure. Rosenborg Have var vel allerede til i Christian den Fjerdes Tid, men neppe tilgængelig for enhver. Frederiksberg Slotshave blev anlagt omtrent 1710, og stod vel heller ikke aaben for alle. Naar man derfor vilde forlyste sig i det Grønne, saa kunde det i de Dage neppe skee andetsteds end i Gyldenlund og Dyrehaven. Men Morskaberne vare da gandske anderledes end nu. Det hedder i Jacob Petersøns Privilegium, at han ved Virtzhuset, det tillodes ham at anlægge, maatte lade anrette allehaande Leg og Spil til Tidsfordriv, saasom Pirkentafel, Klodsbane, Pailemale, Skydebane og andet deslige."¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
J de sidste halvtredsindstyve Aar er først Dyrehaven gradeviis stegen til sin Glands og Herlighed. Endnu for nogle og fyrgetyve Aar fandtes der ikke en eneste Træhytte. Alle Gjøglere gjorde deres Konster paa fri Mark, thi Stedet var endnu ikke saa bekiendt udenlands, at det kunde lokke Liniedandsere, Taskenspillere o. desl. herind. De to første Liniedandsere, som i en Deel Aar gjorde deres Konster der, bandt deres Linie mellem to Træer, vare begge Husarer, og havde formodentligen engang tjent som Haandlangere hos virkelige Liniedandsere. Men da man den Gang intet bedre kiendte hertillands, saa gjorde disse Fuskere i Konsten temmelig Lykke. Siden kom Harlekin=Manden med Dukkerne, der i Begyndelsen gjeldte for en Virtuos. Men da Søgningen bleve stærkere og stærkere, saa udbredte Dyrehavens Ry sig ogsaa udenlands, og nu fandt alle mulige Slags Konstnere deres Regning ved ogsaa at tage did, ligesom til Messerne i Tydskland. Der kom nu Konstberiderselskaber, som Lysters, Chiariny's og fl. store Menagerier, Voxcabinetter etc., og nu tiltog Fjellehytternes Tal anseeligen. - Men Befordringen did var i det Hele endnu kun tillands, naar undtages Enkelte, der seilede derhen i Baade. Den almindelige Farvei var over Gjentofte og Jægersborg. Strandveien var indtil de sidste Tider alt for sandet og Ordrupsveien bli ikke afbenyttet, førend Jagtveien aabnedes, saa ellers var spærret. Ved Dampskibsfartens Jrførelse lettedes ikke allene Samqvemmet med fjerneste Lande, men selv med Dyrehaven. Va Anlægget af Fodstien lige til Charlottenlund blev det mueligt for Fodgjængere at spadsere i største Magelighed først langs med Strandveie- og siden, naar de ønske det, gjennem behagelig Skov, til Dyrehaven. Fra den Tid af tabt, Gjentofte, forhen det betydeligste Holdested, na sten ganske sin Søgning af Dyrehavsgjæsin. Ogsaa ved den for nogle Aar siden begyndt Brolægning af Strandveien, bliver denne baad for Kjørende og Ridende meget beqvem. Opmærksomheden for det Offentliges Fornøielse i endog nu saa stor, at der langs med Veien ved Søen forbi Emilies Kilde, mellem Hvidere og Bellevue, skal anlægges et Bolværk af 216 Alens Længde. Denne fortsatte store Omsorg for Veienes og Befordringsmidlernes Forbedring gjør at Dyrehaven nu mere end nogensinde tilfor besøges, saalænge Teltene ere der, og Charlod tenlund hele Sommeren igjennem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Indenlandske Efterretninger Odense, 11 Juli. J denne sidst afvigte Uge have vi havt ligesaa meget, om ikke mere Tordenveir, som i hele fjor Sommer; i Løverdags Eftermiddags trak det op, efter en yderst lummervarm Dag, og udtømmede sig tilligemed stærke Regnbygger over og omkring Byen; det gjentoges med nogle Mellemrum af Varme og uklart Veir i Onsdags, men fornemmelig igaar da Man især ved Middagstid havde endeel stærkt Skrald, blandt hvilke eet især hørtes over Tolderlund med den skrattende Lyd, der sædvanlig ansees for et Tegn paa, at dets Lyn slaar mid Man fortæller og, at nogle enkelte Gaarde og Huse skal i de foregaaende Dages Tordenvejvære bleven afbrændte i Egnen sønden for Odense J Onsdags afbrændte ved Lynild en ny Udflyttergaard ved Aarslef. - Meslingerne have begyndt at grassere i Odense. Hempels Av. 107.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Droschkernes Tal i Kjøbenhavn er nu voxet til 30 og, som det lader, vil der endnu komme flere til. Der findes nogle blandt de Tilkomne, som ere meget smukke og skal have kostet 350 Rbd. Stykket. En Tour til Frederiksberg koster 4 Mk. og til Charlottenlund 12 Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Kopenhagen mit der Umgegend, besonders zum Nutzen der Fremden und als An leitung für sie, bechrieben von Friedrich Thaarup, kongl. danicher Etatsrath &c. mit 2 Kar ten und 4 Kupfern, Kopenhagen 1828. 12 mo. Vorwort u. Jnhalt XIX S. Text v. Reg. 362, S. - J Forordet siger Forf. Tiltagelsen af Dampskibsfarten, for hvilken Danmarks Hovedstad efterhaanden her i Norden man blive Centralpunktet, og det derved udvidede Samqvem mellem denne Stad og andre Stæder, gjør en Bog, som denne, nu mere end før, nødvendig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Ogsaa have Residentsens Seeværdigheder i de senere Aar, under vor oplyste, Videnskaberne og Konsterne yndende Monarks Regiering, saa betydeligen formeret sig, ere saa godt ordnede og vel opstillede, at de meget have vundet i Jnteresse og forholdsmæssigen stifte større Nytte end forhen. De ældre Beskrivelser over Staden, ere uhensigtsmæssige, naar man ikke bryder sig om, hvorledes Staden har været, eller ønsker Oplysning om dens Indretningers og Stiftelsers Historie, men vil gjøre Bekjendtskab med den nuværende Tid og med det, som i vore Dage findes mærkeligt der. Derefter spørges her derover skal man finde Oplysning her. - Man vil erfare i denne Bog, at jeg har sammentrængt Meget og især opholdt mig ved det, som den Reisende i Almindelighed holder for seeværdigt, som Kirker, Slotte, Malerie- og Konstsamlinger, Naturalie= og andre videnskabelige Samlinger, Bibliotheker, Stiftelser, o. s. v. Ved mange Gienstande har jeg maat at indskrænke mig til blot at anføre hvad man hun, og henvise til Steder, hvor videre Oplysning er at finde. - Jeg maatte ogsaa have danske Læsere for Øine og derfor findes mange Henvisninger til danske Bøger og Tidsskrifter, som Collegialtidenden og andre, saavelsom Anordningernes Data. Saadanne Henviisninger ere ogsaa nyttige for Fremmede, for saavidt udførlig Efterretning om eet eller andet skulde interessere dem og de maatte ønske saadanne anlydede Steder oversatte." – Anmelderen sparer der at gjøre Almeenheden videre bekjendt med Bogens Formaal, da Forfatteren allerede har gjort det paa den meest fyldestgiørende Maade. Hvad Indholdet angaaer, da er hans Navn allerede i henved fyrgetyve Aar saa bekiendt i vor Litteratur, og hans Bevandring i Alt, hvad der slaaer ind i Fædrenelandets Statistik, saa stor, at hver Anbefaling vilde være overflødig. Neppe gives der Nogen, der bedre end han vilde være istand til at levere en saa sammentrengt, men tillige saa indholdsrig Oversigt over Alt, hvad der af Seeværdigt og Mærkeligt findes i vor Hovedstad og dens Omegn. Kun den, der i en Række af Aar ex professo har optegnet alle de mange Forandringer, der jevnligen ere foregaaede, og besidder et saa øvet Blik som Forfatteren, formaaede at give os en saadan Haandbog, hvis Udarbeidelse er forbunden med langt flere Vanskeligheder, end de fleste troe, Bogens Jnddeling har Anmeld, fundet næsten hensigtsmæssigere og beqvemmere end de fleste lignende Skrifter i andre Sprog og om andre store Stæder. Det fuldstændige Jndhold og Register forøge meget dens Brugbarhed. Selv danske Læsere, der lære at kjende Kjøbenhavn og dets Omegn i dens allernyeste Skikkelse, ville læse den med Nytte og Behag. sk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Uagtet denne Anmeldelse ikke indeholder et eneste anbefalende Ord, som jo enhver Upartisk ved Bogens Gjennemlæsning vil finde stadfæstet, saa finder Anmelderen det dog, paa en Tid, da man er saa tilbøielig til at udlede saavel hver frimodig, som hver rosende Yttring fra egennyttige Hensigter, passende at erklære, at hans Navn kan af Enhver, som det maatte interessere, erfares hos Skilderiets Redacteur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Blandede Efterretninger. Et Parisisk Bou mot: Da i Begyndelsen, af dette Aar Villele Ministeriets Styrtning blev bekjendt, og en Greve Roi (Konge) blev Medlem af det nydannede Ministerium, sagde. en parisisk Bonmotist: Vi vil herefter intet Ministerium have, men to Konger (rois) (Mit tern. Bl. 80.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
En fransk Greve, som længe havde sukket efter Pairs=Værdigheden, og som endnu ved den sidste Pairsfabrikation, (i Oct. 1827) ej saae sin Paastand opfyldt, kaldte sig for Spøg Tantalus d. Pairie." En Tunghørig forstod det sidste Ord som Prairie, (en Eng, Græsmark, og spurgte en Nabo i Salonnen: Hvad mener Greven, Anseer han sig for et Faar, (ibid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Den ved sine Livsbegivenheder og poetiske Arbeider bekiendte Danske Haro-Harring, er afreist fra München til det russiske Hovedqvarteer, og han skal her have faaet Ansættelse. A. A. Bemeldte Harro Harring har, foruden adskillige digteriske Samlinger, og Fortællinger udgivet: "Rhonbar Jarr, Fahrten eines Friesen in Dannemark, Deutschland, Ungarn, Holland, Frankreich, Griechenland, Jtalien und der Schweiz", et romantisk biografisk Skrift, som skal blive fire Bind stort, hvoraf to Bind ere udkomne. Scenen er i disse lagt i Danmark, og for en stor Deel i Hovedstaden. Nogle Uddrag ere at læse i Kjøbenhavns Posten d. A. No. 42. 43. 44. 45.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Den berømte franske Digter Dorat giftede sig i sin høie Alder med en ung Pige af 19 Aars Alder. Hans Venner dadlede hans utidige Kjerlighed, han bad at de maatte tilgive ham denne poetiske Frihed. De skulde dog i det ringeste, svarede man, have truffet et for deres Aar mere passende Valg. Nei, giensvarede Dorat, heller faae Hjertet saaret af et nyt blankt Sværd, end af et forrustet Stykke Jern! (Mittern. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Hvorledes tyske Oversættere ofte ere: Skriftet Tablettes Romaines af Santo Dominge har i Læseverdenen fundet Efterlignere i Frankrig og Tyskland. Saaledes har man faaet tyske Skrifter: "Wien, wie es ist. - Madrid, Constantinopel o. fl. W. v. Ludemann udgav et: Neapel wie es ist, der, som hans andre Skrifter, ere slette Hastværksarbeider. Jmidlertid udkom af den ægte ubekiendte Santo Doming selv et Skrivt over Neapel. Det er oversat paa tysk, Leipzig. 1828 og Oversætteren har tilføiet Anmærkninger, af hvilke en især fortiner at beundres. Hvor etsteds i Texten den kjendte Locusta nævnes tilføier han: "Naar ikke tager Feil var det en Giftblanderske i Frankrig i Begyndelsen af forrige Aarhundrede. Hal allg. Lit. Zeit. 97. Kugle i Hovedet. En Soldat af de 62 franske Linieinfanteri-Regiment, ved Navn Balthasar Praille, blev 1813 rammet af en Flintekugle mellem Næsen og det venstre Øie. Kuglen trængte dybt ind i Hovedet; det var umueligt at trække den ud igjen, og den blev i fjorten Aar deri. Praile var fuldkomment helbredet og saae meget godt med det venstre Øie under hvilket man kun blev et let Ar vaer. Pludseligen d. 17de Jan. d. A. faldt Kuglen ham, uden ringeste Smerte i Munden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
Doctor Gall har nyligen faaet en Rørelse, men dog har man Haab om hans Helbredelse. Han har i en Deel Aar levet i Paris af sine anseelige Midler og eier udenfor denne Stad et smukt Landsted. Hans Praxis indskrænkede sig næsten ene til de der residerende udenlandske Ministere. Han er født 1758 og altsaa 20 Aar gammel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-15
J Forbindelse med dette vil det ikke være upassende, at tale et Par Ord om den Mand, der skal sove i denne Seng. J Aaret 1800 havde den brittiske Gesandt Sir Malcolm Audience hos Schaben af Persien. Det høitidelige Tog gik til en Have, gjennem hvilken en Bækslyngede sig. Paa alle Sider vare Spring vande og herlige, af høie Mure omgivne Alleer. Langs med samme bare Soldater, bevæbnede med Flinte, opstillede. J den store Allee, der førte til Audiencesalen, befandt Prindserne, Hoffolkene, Civil- og Militairembedsmændene etc. sig. Midt i Salen stod en Guldtrone, paa hvilken Kongen viste sig i sin høieste Glands. Efterat Forestillingsceremonien var forbi, underholdt Schaden sig med Gesandten angaaende Storbritaniens Sæder, og i Særdeleshed angaaende Fruentimmernes Forhold i dette Land. Man har fortalt mig, sagde han, at Eders Konge kun har een Kone. - Jngen christelig Fyrste, svarede Gesandten, tør have meer end en Kone." - Saa? Men han kan vel holde een eller et Par smaa Piger tillige?" -J dette Punkt, som i alt det Øvrige, er vor ophøiede Monark, Georg III, et Mønster for alle sine Undersaatter, ved sin Ærefrygt for Sædelighed og Religion." - Fortræffeligt." sagde Schaben; men med alt det gad jeg dog ikke være Konge i et saadant Land." – J en anden Samtale angik Underholdningen den Kor gelige Magts Udvidelse. Schaen hørte opmærksomt paa Oplysningen, som Gesandten gav om den brittiske Constitution. - Eders Konge, saade Schaen er, som jeg mærker sit Lands første Øvrighedsperson. - Eders Majestæt, svarede Malcolm har meget nøje bestemt Kongeværdighedens Characteer i Engelland. - En Magt af dette Slags kan vel være noget varig, men den tilbyder ingen virkelig Nydelse. J seer her Soliman Khan og mit Riges Storværdigheder. Naar det behager mig, kan jeg, uden videre Omstændidheder lade ham afhugge Hovedet. Jkke sandt? Jeg kan gjøre mig en saadan Spas," spurgte han en af dem. - Alverdens Afgud, svarede denne og kastede sig i Støvet, naar det gjør Dig Fornøielse, saa er intet lettere."