Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-08
Note fra H. Exc. den Kongel. Preuss. Stats- og Cabinetsminister Hr. Baron v. Hardenberg til den Engelske overordentlige Gesandt ved det Berlinske Hof, Hr. Harromby, Berlind. 2 Dec. 1805. Mylord. J Følge det foreløbige Svar, som jeg har havt den Ære, at meddele Deres Exc. paa det Spørgsmaal, De har gjort mig angaaende Sikkerheden af H. Britt. Majestæts Tropper i det nordlige Tydskland, iler jeg, at give Dem de bestemte Forsikkringer, som jeg har den Fornøielse at kunne meddele dem i den Henseende. Deres Exc. kjender Anliggendernes nuværende Forfatning. Paa den Punct, som Tingene ere komne til imellem Østerrige og Frankrige, efter det ulykkelige Slag ved Austerlitz, ved den store Russiske Armees Tilbagemarch, og ved den fuldkomne Uvished, som vi i Henseende til Napoleons Hensigter til Preussen, befinde os, vil Deres Exc. let indsee, at den største Forsigtighed er nomgængelig nødvendig. Den tappreste Armee kan ikke altid gjøre Regning paa Lykkens Udslag, og det er uden Tvivl saavel Preussens som det Heles Jnteresse, at forhindre, at det ikke bliver angrebet i et Øieblik, hvor Krigens hele Vægt maatte falde paa samme, og hvor der aldeles ikke er truffet nogen Overeenskomst, passende til Omstændighederne. Thi i det Tilfælde, at dets Armeer skulde være ulykkelige, vilde der end ikke være en Straale af Haab om, at vedligeholde Fastlandets Sikkerhed og Uafhængighed i Europa. Kongen, bestandig besse let af det Ønske, at betrygge den almindelige Rolighed, og saa meget som mueligt at gjenoprette den paa en for alle tilfredsstillende Maade, maatte altsaa ønske meget, at hans Mediation, som blev stipuleret i den i Potsdam d. 3 Nov. undertegnede Convention, maatte blive antaget af Frankrige, J en Samtale, som Hr. Grev v. Haugewitz havde d. 28 Nov. med Napoleon, viste denne Souverain sig tilbøielig til, at tillade denne Mægling paa den dobbelte Betingelse: 1) at saalænge Underhandlingen varer ingen af H. Britt. Maj. Tropper, ligesaalidet som Russer eller Svenske, skulle rykke frem over Hollands Grændser, for der at begynde Krig, i det de bortmachere fra det nordlige Tydskland; 2) at man skulde give Fæstningen Hammeln en noget mere udvidet Omkreds, for derved at afhielpe Garnisonens Forlegenhed for Levnedsmidler. Kongen kunde ikke antage denne Betingelse, under det Øiebliks Omstændigheder, hvori den blev fremsat; men disse have ganske forandret sig, og under de nærværende Conjuncturer har H. Maj. ikke allene fundet dette Forslag til la delig - paa den Betingelse, at Keiser Napoleon paa sin Side forpligter sig til ikke at lade noget Corps rykke ind i det nordlige Tydskland, saalænge som Underhandlingerne vedvare, og ikke at foretage noget mod Hannover – men endog gunstig, fordi der vindes Tid derved til at gjennemskue Alting tydelig, og at forberede sig paa Alt hvad der kan møde, hvad enten Krigen udbryder eller denne Tingenes Mellemtilstand leder til en Definitiv-Underhandling. For ikke at tabe Tid har H. M. sendt Generalmajor v. Phul til det Franske Hovedqvarteer, paa det dette Arrangement kunde bringes istand. Paa samme Tid har Grev v. Haugewitz under d. 19de d. M. faaet de fornødne Jnstructioner, og Kongen lader Frankrige tilkjendegive, at han vil betragte Hannovers Gjenbesættelse med Franske Tropper, som en fiendtlig Handling mod ham selv. J Følge det jeg nylig har fremsat, har Kongen anthoriseret mig til, at erklære Dem, Mylord, at han, overeensstemmende med de forhen givne Forsikkringer, i Fald H. Britt. Majestæts Tropper, og Russerne skulde være ulykkelige, paatager H. B. Maj. Troppers Betryggelse i det Hannoverske, og tilsteder dem fuldkommen Frihed til, i Nødsfald at trække sig tilbage til den Preussiske Armee, og Kongens Stater, dog med følgende Modificationer, som Omstændighederne gjøre nødvendige 1) at de tage deres Position bagved de Preussiske Tropper og i det Øieblik, hvor Jntermediair=Underhandlingen finder Sted, afholde sig fra enhver Bevægelse og ethvert Skridt, som kan være provocerende (opfordrende) for Holland; 2) at H. Majestæt, dersom de Preussiske Tropper skulde blive angrebne af Franskmændene, med fuldkommen Sikkerhed kan stole paa H. Britt. Maj. Troppers Understøttelse og Cooperation (Medvirkning) saalænge de opholde sig i det nordlige Tydskland. H. Maj. lader et anseeligt Corps rykke frem i Vestphalen, og vil desuden vælge alle fornødne Sikkerheds og Forsvarsregler. De Russiske Tropper under General Grev v. Tolstok, ere allerede til Kongens fuldkomne Disposition, efterdi Keiser Alexander aldeles har overladt det til ham, at disponere over samme efter eget Tykke, ligesom og over dem, som befinde sig i Schlesien, under General Benningsen. Jeg anmoder derfor Deres Exc. om, saasnart som mueligt, at skrive desangaaende til Mylord Catheart, Commandant en Chef over Hs. Britt. Majestæts Tropper, og at formaae ham til, ufortøvet at vælge de i disse forskjellige Henseender nødvendige Forholdsregler, og fornemmelig at antage den Jndbydelse, som, efter Kongens befaling, vil gjøres ham af Grev v. Kalkreuth, for personlig paa et bestemt Sted at aftale med ham og Grev Tolstoy de Positioner, som Hs. Britt. Majestæts Tropper, saavel som Russerne og Preusserne, i Følge ovenanførte Arrangement, skulle tage. Da de Svenske Tropper befinde sig i en Catheogorie med Hs. Britt. Majestæts Tropper og Russerne, saa er det meget at ønske, at Hs. Svenske Majestæt maatte kunne formaaes til at conformere dette Arrangement. Jeg haaber, at De, Mylord, til den Ende, i Overeensstemmelse med Førsten Dolgoroukt, vil sørge for Alt hvad der angaaer den Russiske Armees Bestemmelse. J Fald Hs. Svenske Majestæt overlader sine Troppers Anførelse til Grev Tolstoy, saa er Kongen beredt til, at give ham samme Garantie, som han tilbyder Hs. Britt. Majestæts Tropper, saalænge de opholde sig i det nordlige Tydskland. 3) Hvad Fæstningen Hammelns Proviantering angaaer, saa har man befundet, at Bestemmelsen af en Omkreds, hvorfra Garnisonen selv kunde drage sine Fornødenheder, vilde være forbunden med mange Uleiligheder, saavel i Henseende til H. Britt. Maj. Undersaatter, som ved den Collision, der kunde opstaae derved imellem Tropperne. Det synes derfor at være bedre, at forskaffe Garnisonen sine Fornødenheder fra Hannover ved en Mellemperson, som General Barbou maatte tilkjendegive, hvor meget han behøver til daglig Comsumtion, og paa hvis Reqvisition det Hannoverske Ministerium maatte sørge for, at samme blev afleveret paa det bestemte Sted. Men General Barbou maatte paa sin Side forpligte sig til, at holde sig rolig i Staden Hammen. Efter disse Jdeer sendte Kongen Hr. v. Krusemark, Oberstlieutenant ved Garde du Corps og Adjutant hos Feldtmarchal v. Møllenborst, til Hannover. Jeg medgiver ham paa min Side en Skrivelse til H. Britt. Maj. i Hannover, og en anden til General Barbou, paa det det fornødne Arrangement, hvorved der saaledes i Øieblikket kan sørges for den Hammelnske Garnisons Underhold, ufortøvet kunde bringes i Rigtighed og udføres. Der staaer intet tilbage for mig, Mylord, end at henholde mig til det, jeg har havt den Ære at sige dem mundtligen, og at anmode Dem om, i Almindelighed, at gjøre de Skridt, som De til at udføre det hele Arrangement, jeg har havt den Ære at forestille Dem, maatte finde tjenligt. Jeg beder Dem, behageligst at erklære, General-Commandanten over H. Britt. Majestæts Tropper, at H. Preuss. Maj. kun, for saavidt Generalen finder for godt at deeltage i dette Arrangement og at vælge de Forholdsregler, der ganske ville beroe paa ham selv, for at sikkre deres Udførelse, kan opfylde den udtrykkelige Forpligtelse, at garantere H. Britt. Majestæts Tropper. Det er imidlertid, i Tilfælde af et Angreb fra Fransk Side, nødvendigt, at Styrelsen gaaer udfra een Punct, og det synes naturligt, at den Ældste i Graden, i saa Fald, bør paatage sig Commanden. Hertil burde følgelig General v. Kalkreuth bestemmes saavel af denne Grund, som fordi han i Nærheden af Fienden lettest kan bedømme, hvilke Forholdsregler, der ere nødvendige. Jeg gjentager ved denne Leilighed Forsikkringen om den største Høiagtelse, hvormed jeg har den Ære, at være Deres Ext. Undertegnet Hardenberg. Cette d. 1 Martii. Vor Handel lider meget ved den Uvished, som vi formedelst Europas critiske Stilling, svæve i. Den indskrænkede Udførsel af vore Vine, Brændevine og andre Producter kan ikke have andet end en meget skadelig Jndflydelse paa Agerdyrkningen, da Landmanden, af Mangel paa Kjøbere, seer sig nødsaget til, at sælge sine Producter til meget lave Priser. Den Uvirksomhed uagtet, som spores saa meget i vor Handel, er Fragten paa de Østersøiske og andre nordiske Havne dog steget meget høit, man betaler 170 Mark Hamb. Cour. pr. Læst samt 12 1/2 PC. pr. Kaplaken. Den stærke Tilførsel af nordamericanske Fiske har skadet Afsætningen paa de Norske og Jslandske. De sidste gjelde nu kun 32 Franker og 50 Cent pr. Centner.