Københavns Adresseavis, 1769-06-06
Da Johnston den 24 Februarii Kl. 10 om Formiddagen kom til Baron Cahman og berettede, at han af Maddophavde faaet oftnævnte Forskrivning paa 1000 Pd. Sterl. udlod Baron Cahman sig, overilet i en Hast af megen Redsel og Forhavselse, i disse Ord: Hvad, har Maddox overdraget den til Eder, Gik derpaa en Tidlang op og ned paa Gulvet med uroligt og forstyrret Udseende, og sagde omsider: at han ey havde faaet Valuta, eller nogensinde udgivet en saadan Forskrivning, og bad Johnsion, at han vilde holde Sagen tys og hemmelig, indtil han havde faaet skrevet til Maddox, at formaae ham til at tilbage stille til Johnsion hans for Reversen udgivne Vexel. Et got Hierte, som elsker Ære og Sandhed, har Afskye for det mindste, som kan tiene til nedrige Gierningers Befordring eller Fordølgelse; hvorover, og som det er en grov Usandhed, du har forebragt, at Johnsion skulde have lovet Baron Cahman at holde Sagen tys og hemmelig: saa har og Johnsion ey af noget saadant Løfte være hindret, at fremvise Reversen baade paa Børsen og andensteds; paa det at enhver, som kiender Baron Cahmanns Skrivt, villigt maatte kunde dømme derom. Brevvexlingen imellem Baron Cahman og Maddor, udviser ellers, at Baron Cahman har søgt at overtale Maddox, at han ey skulde vise nogen Fortrolighed, eller indlade sig i Selskab med sine Landsmænd i Gotheborg, og at han havde indbildet Maddox, at han var Eyer af 50000 Pd. Sterl., samt bedet Maddox, ey at sige til nogen, at han var Indehaver af Forskrivningen, men ved ForfaldsTiden skikke samme directe til Cahman, da Cahman vilde derimod sende Maddox Vexler for Summen. Hvad tykkes du herom, Cahman har havt fine, til sit Øyemeeds Opnaaelse, vigtige Aarsager, at faae Sagen dulgt; hvorfor han og, saa længe mueligt var, havde fortiet den for hans egen Handels=Compagnon. Johnsion derimod, som du har seet, har ey taget i Betænkning, at lade alting saa snart som mueligt komme under hvert Menneskes Prøve og Bedømmelse. Menn, min Ven, mener du, at Baron Cahmann, som nu nægter sin Haand og Forskrivning, havde holdt sit Løvte, og tilstillet Maddox Betalning, om Maddox havde været saa godtroende, og ved Forfalds=Tiden skikket Forskrivningen directe til ham: At Cahmann, som du foregiver, har ved Notarius Publicus ladet protestere imod Skyld=Brevets Betaling, er, efter den sikkre Underretning, jeg har faaet en stor Usandhed. Veed du, at saadan en Protest, om den skal være lovlig beviislig og gieldende, bør skee udi tvende Vidners Nærværelse, Hr. Borgemesteren Westmann skal vel en Aften være kommen til Johnston, og begiert at faae Forskrivningen at see, og da Johnsion foreviste ham den, erklærede han, at han i sit Sind fandt sig fuldkommen overtydet om, at denne Forskrivning var af Baron Cahman egenhændig skreven og underskreven, hvilket han og for andre beviislig har sagt; men der blev ingen Protest aflagt af ham. Med de 20000 Daler S. Mynts Værdie, som du for mælder, at Baron Cahman har deponeret hos Tørngren, forholder det sig saaledes: at Baron Cahman leverede en hæderlig Mands Obligation paa saa stor en Summa til Tørngren, som Sikkerhed for Betalingen, paa de Vilkor, om Johnston vilde lade Sagen komme under Comprommiss, men som Johnston havde den uvilkorlige og til Jndehaveren, stilede Baron Cahmans Forskrivning i sine Hænder, som efter Sverrigs Lov giør ham berettiget til Hæfte paa Cahmans Person og Udleg i hans Eiendom: saa var det ey forunderligt, at Johnsion afslog dette Vilkor, at lade en saa ustridig Sag komme under Comprommiss, hvorfor og, da saaledes denne Kunst, at kunde stille Sagen udi en stridig Beliggenhed, mislykkedes for Barøn Cahman, saa fordrede han i en Hast forbemeldte deponerede Obligation tilbage af Tørngren. Han truede og Tørngren, at han ey vilde acceptere og betale en Assignation, som Tørugren havde faaet fra Stokholm paa Baron Cahmann, stor 13000 D. K. Mynt, dersom Tørngren ey tilbage leverede bemelte Obligation, hvorfor Tørngren og, imod Johnsions Villie, og ey, som du foregiver, nogle Dage efter Depositionen, men efter et Døgns Forløb tilbage leverede samme Obligation til Baron Cahmann, og hhr Baron Cahman ey siden tilbudet, at giøre nogen Deposition; men vel for Vellovlige Magistrat lovet, at stille Hr. Borgemester Schulz Caution, hvormed Johnston erklærede sig at være fornøyet; men Baron Cahman har siden alligevel ey gidet forskaffe denne Caution. Over Baron Cahmans Trusseler, at lade arrestere Maddox i Kiøbenhavn, har Johnsion aldrig yttret sit Omdømme, men allene fordret Betaling af Baron Cahmann, bekom ret ved hvad Middel saadant redeligen skulde kunde skee. Hvi forfølger da ey Baron Cahman sine Trusseler og Løvter, stiller Johnsion Sikkerhed for sin Fordring, og reyser siden til Kiøbenhavn, for at tiltale Maddox, eller i det mindste gjør noget saadant Skridt ved Fuldmægtig sammesteds, Ney, med al sin Driftighed vover han alligevel ey dette. Har du hørt Historien om den, som berømmer sit Haand, verk, at bringe sin Næstes Eiendom til sig, for ærligt og got, om han maatte være i Fred for slemme Mennesker, meenende derved Fiscaler og Dommere? Hvad skal man tænke, min Ven, om din Udladelse i dit Brev, hvorved du beskrive Johnsions Sagsøgning imod Baron Cahman for Dristighed, Vold og Malice, at styrte en Mands Hæder, og gode Rygte, og for et Gøglerie, som har havt Jndtryk paa Baron Cahmans Sind? At søge Hæftelse eller anden Sikkerhed paa sin Gieldner og Execution for sin Fordring, og paastaae, at dens Brøde, som fornægter sin Haand og Forskrivning maae henskydes til Lov og Rets Kiendelse, anseer vor Lov og ligesaa enhver ærlig Mand for et got og til den almindelige Sikkerheds og Credits Beskyttelse høyst nødvendigt Forhold. Et saadant Forhold har nu Johnsion foretaget sig ved sin Sagsøgning; og Publici Røst raaber til ham, at han skal fuldføre denne begyndte Sag, til Exempel og Advarsel for andre, ihvorvel du i dit Brev tykkes at ville forfægte, det Haandverk, at fornægte Haand og Forskrivning, og vil ansee en anstillet Rettergang derom for Driftighed, Vold, Malice og Gøglerie.