Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-04
En F. v. M. havde for to Aar siden faaet midt paa den venstre Læg en liden haard Hævelse, som var bevægelig. Omtrent et Aar holdt denne Hævelse sig liden, men da Patientinden derpaa blev frugtsommelig, begyndte den at tage til, og især efter Forløsningen. Hun blev kjørt til Jtzehoe. Denne Skade troede Mad. Stutterheim at kunne læge med Sympathie, men førend hun brugte denne, gav hun den Syge en skarp Spiritus til at vaske sig med. Efter Vaskningen blev Skaden rød og yderst smertelig. Derhos havde hun erklæret, at naar Hævelsen blev skaaren, vilde Døden ufeilbarligen paafølge. De utaalelige Smerter, som Spiritussen foraarsagede, og den mærkelige Forværrelse tvang Patentinden til at søge Lægens Hielp; Saakyndige fandt nu at det var en Hævelse, der allerede befandt sig paa en Punct, hvor ingen Operation, kunde foretages, og den Lidendes Liv kunde nu ikke reddes, uden ved Benets Afsættelse. - Enanden Kone, der havde paa den gjennemsigtige Hornhuud af begge Øine Pletter, vilde hun curere ved Sympathie, men det kom ikke saavidt, fordi Stiernehimlen ikke var gunstig dertil. En Tredie havde hun saaledes qvaksalveret med, at en Beenskade, der først var en halv Tomme stor, blev tilsidst 3 Tommer i Gjennemsnit. En givt Kone, som var plaget med Tandpine og Sliden i Kinderne, søgte hendes Hielp for at cureres ved Sympathie. Mad. St. sagde ganske opbragt, J Hundetøi, lad mig være i Ro, gaae til Helvede; det Hundetøi har ladet mig sætte fast, fordi jeg curerer, og jeg sidder nu her fordi jeg hielper der. Men hun lod sig dog formilde ved et Pengestykke, førte derpaa Patientinden hen i Haugen, hvor denne maatte see op til Stjernerne bestrygede hende Hovedet med Hænderne, og sagde nogle uforstaaelige Ord, men erklærede, efterat Operationen havde varet 6 Minutter, at hun maatte komme paa en Mandag eller Torsdag, da hun ellers ikke kunde hielpes. Efter 9 Dages Forløb kom Patientinden igjen, og fandt Stuen fuld af Mennesker, omtrent 5060 bleve samme Dag tagne i Sympathie. To Mennesker saae hun halv nogne, en Krøbling blev baaren paa Hænderne ud i Haugen, hun selv blev behandlet som den forrige Gang, men uden at Sympathien forskaffede hende mindste Lindring. - En Mand paa 28 Aar, beladt med periodisk flyvende Gigt, blev tre Gange taget i Sympathie; han maatte klæde sig ganske nøgen af, begive sig under fri Himmel, og see op til Stiernerne. Derpaa stillede Mad. St. sig bag ham, bestrøg hele Legemet, mumleve noget derhos ganske sagte. Operationen blev 3 Gange foretagen. Fjorten Dage derefter fik han et meget heftigt Anstød af Gigt. Selv en Dreng, der havde den graa Stær paa begge Øine, vilde Qvaksalversken curere ved Sympathie, men her vilde Stjerneindflydelsen ikke hielpe. Kun en eneste Kone forskaffede hun nogen Lettelse for hendes Gigtsmerter, men derved maa bemærkes, at denne i Forveien havde gjennemgaaet en Merrialcur, hvorved hun vel var bleven meget svækket, men efterhaanden kom hun til Kræfter igjen, og følte uden Tvivl først siden Frugterne af den brugte Cur. Disse Exempler synes at være nok til at bevise, at Mad. St. var en simpel Qvaksalverske, og det vækker neppe nogen god Fordom for Magnetismen, naar dens Forgudere anføre saadanne Fuskeres Uvæsen, til Forsvar for vidunderlige Curer, Stiernernes Jndflydelse &c.