Viborger Samler, 1832-04-02
tentrepræstes. modtage Adenlandske Efterretninger. nionenstaae nin maa Frankrig. Over Sammenhængen med Urolighederne i Greoble ter Følgende blevet bekjendt. Allerede nogle Dage tidligere vilde man bringe Præfecten, Hr. Dural der allerede fra Perpignan af staaer ilde anskreven, en Chiarivari, hvilket imidlertid Mairen forhindrede. Nu dannede de juridiske Studenter og flere andre unge Mennesker af god Familie paa Carnevalsøndagen en Procession, der bestod af 2 Vogne, den Ene forspændt med 4, den Anden med 2 Heste. Foran den Første gik to Marschaller af Frankrig, den Ene med en Voxkjette (Soult), den Anden med en uhyre Klysteersprøite (Grev Lobau, ogsaa kaldet Grev Lanceleau, fordi han ved Urolighederne paa Vendsmepladsen havde bombarderet Folket med Sprøiter). Paa Bukken af den første Vogn, sad Conseilspræsidenten, med en rosafarved Tomme i Haanden; men en engelsk Postillon styrede Hestene. Fire tylvemmede Deputerede (ventrus, at Entrumelsad i Vognen og bag paa den stod en Person, hvis Ansigt havde Form af en Pære (. 2). I den anden Vognsad en colossalsk Gestalt, Budgeltet, med en Biskophue, hvorpaa stod skrevet, Milliade Foran saae man tvende andre Personer, der forestillede et Laan og en Supplementarcredit. En Russer og en Østerriger sluttede Toget. Saaledes drog man gjennem alle Stadens Gaden og ud af den franske Port, dog forefaldt Jntet videre, nogle Tvistigheder med Politiet fraregnede. Om Aftenen skulde der være stor Maskerade i Skuespilhuset, hvortil Stadens muntre Jndvaanere, især Handskemagerne, der udgjøre en talrige Deel deraf, corraas--- meget havde glædet sig. Da nu Præsecten understod sig, uden at spørge Mairen, at forbyde denne samlede en Hob unge Mennesker sig for hans Vinduer, for at bringe ham en Chiarivati, da pludseligt et Compagnie af det 35te Regiment uden foregaaende Opfordring styrtede los paa disse, og saarede 30 eller 40, blandt hvilke Flere farligt eller dødeligt. Præfecten anførte selv Militairet. Hoben adspredte sig strax under Raabet: "Til Vaaben, Til Barricaderne!" En frygtelig Gjæring udbredte sig over hele Staden, og inden en halv Time var Alt paa Benene. Klokken var 9 om Aftenen; snart vare alle Gadehjørner spærrede af Soldater, Paa Pladsen St. Clair rev man Brostenene, op og byggede Barricader. Klokken 2 om Morgenen trak Tropperne sig tilbage til deres Caserner, og Alt syntes roligt. Men om Natten støbte Borgerne Kugler og gjorde Patroner. Tidligt om Morgenen kaldte Municipalraadet Borgerne til Vaaben, og Ingen udeblev. Kl. 8 droge Folkemasser for Præsecturets Hotel. Man forlangte Præfectens Afreise, Overgivelsen af alle Poster til Nationalgarden og det 35te Regiments Jndspærring i sin Caserne. Da Jntet at dette bevilgedes, trængte Hoben ind i Hotellet og søgte Præsecten overalt, men kunde ikke finde ham, da han havde skjult sig godt. Talrige Hobe af vil organiserede Bevæbnede droge igjennem alle Gader med Jagtgeværer, Pistoler og Sabler. Underveis traf man paa den meget yndede General St. Clart, der holdt en Tale til Folket, man vilde ikke beqvemme sig til at overgive Posterne. Han maatte imidlertid give efter for Magten, og blev af en PiqueNationalgade bragt til Commandanturet, og tilligemed Commandanten tagen under Forvaring sammesteds. Om Middagen viste Nationalgarden sig i Unifor Borgerne forlangte med holt Raab Stadens Rom ning af Tropperne og Autoriteternes Bortjagelse. Generalen sendte herpaa en Rapport til sin Foresatte, General Hulot i Lyon. Hele Natten imellem den 13de og 14de anvendtes af Borgerne til at træffForsvarsanstalter og opfore Barricader. Den følgende Morgen begav Municipalraadet sig til Generalen. Man gav ham at forstaae, at Grenoble var truet af de største Ulykker, hvis han ikke strax forlod Staden med sine Tropper, saa at han ved Vægring vilde paadrage sig den høieste Ansvarlighed. Der blev foreslaaet en Art Capitulation, hvis første Artikel var det 35te Regiments Afmarsch. Kun under denne Betingelse vilde Nationalgarden indestaae for den offentlige Rolighed. Forslaget antoges, og samme Dag forlod Generalen med sit Regiment Grenoble. - Naturligviis kom denne Begivenhed paa Tale i de Deputeredes Kammer. Hr. Dubois Alme forlangte Oplysning desangaaende. Han erklærede, at han og hans Collega fra Grenoble (Real) havde Breve fra denne Stad, af hvilke det viste sig, at Le Moniteur havde forvansket Facta, og at det 35te Linieregiment havde saaret ubevæbnede Borgere. Kammerets Præsident bemærkede, at det var Skik i slige Tilfælde at nedlægge et eget Forslag paa Bureauct. Hr. Dubois Arme vilde slaae sig til Roe til næste Dag; men Hr. Garnier-Pages forlangte, at Sagen skulde strax behandles og Conseilspræsidenten samtykkede deri. Den Førstnævnte paastod i Løbet af sin Tale, at Borgere vare blevne myrdede af Soldaterne. Conseilspræsidenten raabte til ham: "Hvad veed De deraf." Men Hr. Garnier Pages erklærede, at han ikke vilde lade sig afbryde af nogen Forstyrrelse. Jkke Tropperne men Ministrene vare Skyld. Her faldt Hr. Perter ham i Talen med saa bittre Udtryk, at man fra begge Sider af Kammeret raabte ham til Orden. Hr. Garnier-Pages: Hvis Tropperne virkelig have chargeret uden foregaaende Opfordring, saa have de myrdet Borgerne. (Nye Tumult). Taleren væltede Bebreidelsen for alle Uordener i Syden, lige fra Carcassonne til Grenoble, paa Ministeriet, hvorpaa Hr. Dupin svarede, at ethvert Oprør fandt sine Forsvarere i Kammeret. (Frygtelig Allarm.) Altid skulde Tropperne og Autoriteterne bære Skylden. Man burde dog i det Mindste have ventet, indtil Retten havde dømt. Lovlige Opfordringer skulde udstædes til fredelige Borgere, men ikke til saadanne, som kastede med Stene, og vilde afvæbne Militairet. Dette havde befundet sig i en lovlig Forsvarsstand mod Folket. Skulde man lade en Folkemængde raade, der i et Fastelavnsoptog forestillede et Kongemord, (Stor Bevægelse.) En Mængde Fremmede havde begivet sig til Grenoble, for at feire denne majestæts forbryderiske Fæst. Justitien vilde vel paavise Ophavsmanden. Hr. Odillon Barret vilde tale, men blev afbrudt af Conseilspræsidenten, uden at man kunde forstaae den Sidstes Ord. Hr. Odillon=Barrot. Hvorledes kan de paastaae Sligt om Nationalgaden, Conseilspræsidenten. Det kommer ikke Dem ved! (Til Høire og Venstre: Til Orden den Uforskammede). Hr. OdillonBarrot kaldte Conseilspræsidentens Opførsel høist cupartamentarisk og besvarede hans Tale med lignende Bitterhed.