Jyllandsposten, 1840-06-09
(Jndsendt fra Aalborg.) Endskjøndt Forfatteren af disse Linier ei er den Mand, som er Ynder af at gjøre Ophævelse i Bladene, eller strax at udbassune, hvad vistnok altfor ofte kunde trænge til Afblottelse for Publikum, kan han denne Gang dog ei undlade at sige sin Mening om den efter hans Overbeviisning høist utidige Maade, hvorpaa Festmaaltidet paa Compagnihuuset i vor By blev hævet paa selve Jnstitutionsdagen. Efterat nemlig Skaalerne for Kongen. - for det constitutionelle Princips Udvikling og dennes Begyndelse med Stænderinstitutionen, for Folkets aandelige Udvikling. – for Trykkefriheden, – for Redacteurerne af Fædrelandet, og Kjøbenhavnsposten. - (hvilken sidste med dobbelt Hurraraab blev modtaget) reiste Hr. Stiftamtmand Bluhme sig, idet han udbragte Takkeskaalen for Festens Præsidenter, hvorpaa Maaltidet blev hævet, efterat man kun havde siddet 1 1/2 Time til Bords. Men jeg spørger hvem var nu Skyld i denne upassende Opbryden af dette gode Lag, hvor Borgerfolket paa deres gladeste Dag var bleven forsamlet, for med hinanden at hædre Festen, Vel hører jeg, at mange hviske til hinanden, hvor urigtigen Stiftamtmanden ved denne Leilighed gav Anledning til Adsplittelsen ved at proponere hiin Slutningsskaal; men jeg siger nei, denne Bedømmelse er skjæv og falsk. Lad os ogsaa antage, at det Ordobbelte Hurra for Oppositionen i Landet har stødt Hans Høivelbaarenhed og han efter disse Raab har troet sig forpligtet, ifølge sin Stilling, til at recommandere sig. Nuvel, dette kunde han da et vel gjøre uden først at proponere Takkeskaalen for Festpræsidenterne. Men hvorfor, spørger jeg igjen, behøver derfor det hele talrige Bordpersonale at lette sig, fordi Stiftamtmanden ei længer vil sidde ned, Eller hvad er her paa Færde, hvad er det for Anstalter, for denne Enes Skyld at være saa taabelige at handle ligesaa Jsandhed en nydelig Parodi paa den kort i Forveien bejublede Skaal for Oppositionen, Nei, kjære Venner, kan Folkefesten i vor By ei afgive bedre Beviis paa Folkeselvstændighed, da bebreid Eder det selv. Lad længe nok den gaae fra Bordet, som ei gider dinere længere, men lad den blive siddende, som i Broderlaget yderligere vil glæde sig over Dagens Betydning. Borgeren er det, som denne Dag har første Stemme, Borgerens Rettighed burde denne Dag derfor allermindst taale en Jndskrænkning af nogensomhelst tilkjendegiven Embedsanseelse, som kun her var at smille ad. Eller befinde vi os endnu i hine Tider, hvor de jydske Amtmænd bør ansees for Konger. Thi at en dine hæves naar Landets Konge reiser sig, dette er dog noget ganske Andet. Selv har jeg været Øienvidne til det sidste, hvilket passerede for endeel Aar siden i Viborg, hvor den afholdne Frederik den Sjette ved at dinere ved Stiftamtmandens Bord pludselig hævede Taffelet ved at reise sig netop i det Moment, at hans omgivende Lækkermunde i de fineste Vine havde indsukkret de masede Jordbær, hvilken Spas hjerteligen morede denne nøisomme Konge. Jeg havde selv min Glæde af dette herlige Jndfald, men at Folk i vor By skulde gaae fra Bordet med halvfyldte Flasker og Andre med Hovederne fulde af endnu ei fremsagte Taler, dette er virkelig noget som man maa ærgre sig over, blot fordi den første Embedsmand reiser sig. Men denne snurrige Passage giver meget at tænke paa, som vistnok en anden Gang bedre vilblive undgaaet. Ogsaa jeg blev afskaaren i at holde en Tale, og jeg fortryder blot bag efter, at jeg ei i det Øieblik, man reiste sig, greb Kniven for at klinge paa Glasset, for derved at kalde Forsamlingen til Rolighed, idet jeg om ikke andet blot burde have udbragt en Skaal for hver den, som rolig forblev paa sin Plads. Jeg har nu sagt min Mening; feiler, jeg deri, beder jeg mig tilretteviist. N. S. Jyllandsposten vil fra 1ste Juli d. A. udgaae 2de Gange ugentlig, hver Gang med 1 Hovednummer. Bladets heldige Fremgang, ved fortsat Forøgelse af nye tiltrædende Abonnenter, saavelsom Mængden af Redactionen tilstillede Afhandlinger og Jnserater, som saaledes beqvemmere og hurtigere kunne erholde Optagelse, har fornemmeligen, i Forening med Nutidens interessante Bladliteratur, tilskyndet mig til denne Udvidelse, som, i hvorvel den ikke ubetydeligen forøger Arbeidet samt Udgifterne af Trykning, Papiir, Forsendelse m.m., dog kun vil bevirke 1 RigsbankmarksPaalæg qvartaliter, som jeg haaber Bladets ærede Abonnenter, i Forhold til Præstationen, vil finde saa yderst billig, at jeg med Føie tør vente, ei alene ingen Afgang derved skulde foraarsages, men tvertimod at erholde en ikke ubetydelig forøget Tilgang, som ydermere vilde opmuntre Redactionens byrdefulde og farefulde Bestræbelser, der altfor ofte lønnes med tid og pengespildende Retssager. - Bidrag modtages, som hidtil, aldeles uden Betaling. Forfatterens Navn kan gjerne udelades, hvor intet Ansvar fordres. Naar forlanges skal Navnet blive fortiet.