Københavns Adresseavis, 1771-11-08
1. Svar angaaende Erindringen til Philomusus i forrige Addresse=Contoirets No. ved. Mag. Fleischer. Jeg er denne Mand der har indrykket dette, i hvordanne han end har meent mig det, meget forbunden, fordi han har givet mig Leylighed til at betage Folk en Mistanke, som maa skee kunde skade mig, og bekiende offentlig at jeg ey har skrevet Philomusus. De Formodninger man har imod mig, ere: 1) At begge Philomuser synes at have en Philolog til Forfatter: 2) At ingen, uden en Magister, skulde faae i Sinde at sigte saa hidsig for Magistergraden Ære: 3) At Wærløse, hvis Brev til Provsten er anført var Alumnus ved mit Bord paa Communitetet. Om dette sidste vil jeg kun fortælle Historien. Provsten tænkte at fornøye Communitets Alumi med dette Brev, og lod det gaae omkring ved alle Bordene, hvor jeg med flere læste det. Havde jeg taget Genpart deraf, kunde Formodningen maaske have sagt noget; men jeg tegnede kun derpaa at jeg havde læst det, som man giør paa tilskikkede Documenter. AdskilligCommensales, de Herrer Sinding, Bles, Wemmenhøi f. Ex. kunde det uden ad. Endog det, som er sagt om Mag. Balle, viser hvor ugrundet Beskyldningen er. Der har været et fortroeligt Venskal imellem os over i 9 Aar, han søgte mig først, og uden Tvivl bekiender han selv, at han ingen Student ved Universitetet er meere forbunden end mig. Jeg har Breve fra ham, da han var i Tydskland, og efter hans Hiemkomst fornyede vi den gamle Omgængelse. Skulde jeg da kunne være uvidende om hvad Tilhørere han havde paa sine Forelæsninger, Jeg veed ikke hvad jeg skulde misunde ham, uden hans Lykke, at han kom udenlands, da han begyndte at faae Fiender, og blev befordret, førend Mikundelse opvakte ham Efterstræbere. Jeg giorde ilde i, at jeg antog Discipler, af Frue Skole paa mine Mythologiske Forelæsninger, jeg talle engang over 30 Studenter derpaa, hvoriblant Mor Horn, men de bleve fortrydelige over at der og gik Discipler, hvormed de forsvandt. Min Beqvemhed er jeg viis paa ingen kalder i Tvivl, som har læst mine Skrifter og kiender mig; men min Ven burde erindret, at i det han allermeest vil fornedre mig, ophøyer han mig paa det prægtigste, Jngen skulde skamme sig ved Philomuses Skrivemaade, og jeg skulde divertere mig lige saa vel nu, som før derved, at man gav mig ud for Forfatter, dersom Philomusus denne Gang havde været ligesaa beskeden som i første Stykke, og det uagtet han har angrebet mange af mine Favoritalser. Jeg vil til Slutning kortelig anføre disse Poster, og overlade Læserne at uddrage Følgen. Jeg har siden min Depositz næsten aldrig været fra Kiøbenhavn; uden for Sielland, har jeg aldrig været, naar jeg undtager en Lollandsk Søereise. Philomusus har gjort Forslag, der middelbar eller umiddelbar skade mine Velgiørere og Slegtninge, og mange af mine Venner har han angrebet. Jeg har noget overet Aar været gandske belæsset med Jnformationer. Mir Bildsøe forlod mig først i Julio, og da læste jeg tillige for Mr. Witt. Mr. Sommerfeldt havde jeg antaget, førend Mr. Bildsøe reiste. og ham læste jeg for fra Kl. 8 om Morgenen til 10 om Aftenen. Siden fik jeg Mr. Leth at læse for fra 8 om Morgenen, til 7 om Aftenen, Spisetiden undtagen, da jeg gaaer til Grev Schack, og disse Jnformationer har jeg endnu Den liden Tid jeg har haft tilovers for mig selv, har jeg paa et halv Aars Tid anvendt paa Grædsk, hvormed mine Venner, som have besøgt mig, have fundet mig beskjæftiget. Jngen tviller heller paa at et Rhetorisk Collegium fordrer Læs ning. Alt dette vil jeg bede maae tages i Betænkning, og om nogen vil skrubbe Philomusus, (som jeg gjerne under ham, som jeg og gierne gjorde Partie med ifald min Tid til lod det) da at forskaane mig. Jeg vidste jo at jeg havde Ord for den første Philomusus; var jeg nu Autor til den anden, var det joen Afsindighed er at give den en anden Titul, de det nødvendig maatte være mig magtpaaliggende er at blive kiendt som Forfatter deraf P. S. Mine Commensales fortolte mig i Dag at det Wærløsiske Brev havde maage Urigtigheder, og saanede mange af Originalens Elleganzer.