Jyske Efterretninger, 1799-02-01
Af en Skrivelse fra Livorno, den 4 Januarii. J 4 Dage befandt vi os her i en meget ængstelig Stilling. Men i Dag har den lykkeligt forandrer sig. Følgende ere de nermere Omstændigheder: Som bekiendt, bleve Neapolitanerne, der vare indrykkede i Rom, snart maae til. a ligen. Generaler og andre Personer tienede Kongen af Neapel ikke troe. Man udbredede her mande nystige Tidender blandt os; men nesten intet deraf befandtes sandt. Kongen er arscheret tilbage, og have Armee skal ikke være i den bedste Forfatning. De Franske have besat hele Romagna igien. De Neapolitaner, som befandt sig her ventede paa Rytterie; men det kom ikke. Kort, man vilde og vertale os til at være rolig; men Jngen var det. Forrige Mandag, den 31 December erfare vi, at en fransk Div sion under Anførsel af General Serrurier, befandt sig ved Pistola, og den 1 Januarii fik vi den Efterretning, at denne Division rykkede frem mod Livorno. General Serrurter lod i Pistoja udgaae er Manifest, hvori han kundgjorde sin Jndmarsch i Toscana, i den Hensig, som han foregav, at drive Republikens Fiender ud deraf, og at sikkre samme for videre I Jnvastiner. Tillige gaa han Republiken Lufta tilkiende, at han ligeledes viste besøge dennes Geheer; og at den Lucheser Regierings Opførsel ogsaa vilde bestemme hans. Vor Minister, Manfredini, reiede straxen afsted fra Pisa til Pistola. Hoffet var i Pisa. Storhertugen, lod afferdige en Coureer til Livorno, med Ordre til den herværende neapol. General Nacelli, ufortøvet at begive sig til Storhertugen. Dette efterkom han om Li tenen, den 31 December, og den neste Morgen kom han tilbage. Storhertugen havde forestillet ham, ufortøvet at aftrække og rømme Livorno med alle neapolitanske Tropper. Generalen svarede: at han ei kunne giøre dette, den sin Konges befaling, og at han vilde forsvare sig indtil sidste Mand. Storhertugen giensvarede i en eftertrykkelig Tone: "Mig er det, som hersker og der Taffe, og jeg giver dem hermed den stricteste Befaling, en rømme Livorno uden Ophold. Jeg staaer Kangen af Nødvil til At var for alt." Saasnart Na sen var kommeren tilbage til Livorne fra Storhertugen, holdt han et Krigsraad. Adskillige neapol. Officeret vilde ikke give deres Samtykke til, at rømme Livorno, men erklærede, at de vilde forsvare sig til det yderste. Tilsidst blev det dog besluttet, at Staden her skulle forlades af Neapolitanerne. Dette beroligede os noger, da vi vare sikre for den Masfare, som ellers her ville have fanden Sted. Allerede den 1 og 2 Januarii ankom her adskillige Stafetter og Courerer med den Efterretning, at de franske Tropper nermede sig, og at de alt vare ankomne til Lucca. Det franske Hovedqvarteer skulle være i Pisa, Artilleriet begive sig til Livorno, og til enhver anden toscanisk Stad skulde der komme en Afdeling franske Tropper. J Livorno vilde de først rykke ind, naar Neapolitanerne vare afmarscherte, far at forhindte Blodsudgydelse. Under disse Omstændigheder var alting heri den største Uro. De herværende engelske og andre Handlende pakkede sammen Dag og Nat, og bragde det res Effecter omborde paa Skibene. Neapolitanerne belavede sig imidlertid paa Aftoget, og vor Regiering satte til den Ende alle her i Havnen liggende, ladte og uladte Skibe, Tardaner, Polacre, a. i Reqvisition. J Havnen befandt sig alene en engelsk Fregat og et portugisisk Linieskib. Begge Capitainerne paa samme erklærede den neap. General, at de ikke lode hans Tropper afseile, at de gave styr paa Transportskibene, og at de ikke toge en eneste Neapolitaner, ei engang Generalen selv, omborde. Den neep. General og den herværende tose. Gouverneur sendte derpaa straxen en Coureer til Florenz. Denne kom her igien iaftes, og overbragde en Ordre fra den engelske Minister, Windham, i Florenz, til Capitainen paa den engelske Fregat, ei alene at lade Neapolitanerne afseile, men endog at escortere dem til Porto Ercole. Den engelske Capitain svarede herpaa, at han ikke kunne forlade Rheden her, uden udtrykkelig Ordre fra hans Admiral, iøvrigt vilde han lade Neapol. seile bort, og det portugisiske Linieskib kunde tiene dem til ConvojNeapolitanerne have alt begyndt, at gaae omborde paa keiserlige, ragusiske, tosianske og andre Fartøier, og endnu idag inden det bliver Nat ville de alle være under Seil. De begive sig til Porto Excole, for derfra at komme til Orbitillo, hvorhen omtrent 7000 Neapolit. have retireret sig fra det Rommerske. Storhertugen og hans hele Familie reisde paa Nytaarsdag Kl. 6 om Morgenen med Taarer i Øinene fra Pisa tilbage til Florenz. Begyndelsen af det nye Aar var sørgelig. Men allerede den 2 Januarii erfarede vi af Stafetter og Courerer, at der var Haab om, at alting vilde blive bragt i Rigtighed. Samme Dags Aften forsikrede man, at Ministeren Manfredini underhandlede med den fr. General Serrurier, og havde tilbudet ham 2 Millioner, for at bevæge ham til at trække tilbage; men at bemeldte General havde svaret, dette var ikke nok. Staledes overgik vi til ny Angest igien. Men igaar Aftes indtraf her 6 til 7 Stafetter fra Florenz A., og strax fik man da at vide, at Toscana var sat i Sikkerhed for enhver Jn vasken. Man kan let tænke sig den overordentlige Glæde disse Efterretninger her anledigede. Sagen forholder sig saaledes: J det Øieblik, da Minister Manfrediniunderhandlede med den franske General Serrurier, og endnu intet var besluttet, fik Serrutier en overordentlig Coureer fra Directorier i Parie, med den Ordre, ikke at fortsætte sin Marsch mod Toscana, og hvis han var rykket derind, da at trække sig tilbage igien. Tillige skulle han beordre de andre Divisioner til Tilbagetog, som fra Massa og Carrara og fra det Romerske marscherede imod Toscana. Thi da Freden med Keiseren var saa godt som sluttet, var Toscana indbefattet med deri, og garanteret af Keiseren og Frankrig. De engelske Handlende, som vilde reise bort, indstille deres Afreise, lade deres Effecter skibe i Land igien, og ere nu rolige, ligesom den hele Stad. De Franske have gjort Holdt i Lucca, hvor de havde taget de faste Pladser i Besiddelse. C. Sk. J dette Øieblik forsikrer man, at de Franske ville rømme Lucca inden 4 Dage, imod at nyde en Pengesum. Franskmændene marschere af Neapel til. Jmidlertid synes det, at Keiseren ogsaa ville være Talsmand for Neapel.