Berlingske Tidende, 1833-09-14
Ludvig Philipp har, som bekjendt, begivet sig til Cherbourg, hvor adskillige af Englands Statsmænd, efter Forlydende, ville møde ham med stor Pomp, og den Engelske og Franske Diplomatie give hinanden et formeligt Rendezvous, for fuldstændigen at regulere de Portugisiske Anligliggender, og eftertrykkeligen sikkre de fælleds Jnteresser i Spanien og i Schweiz. Saaledes vilde da i Syden og i Vesten, ligesom i Norden og i Østen af Enropa, danne sig to monarchiske Statsystemmer. Dette er i Syden og i Norden uundgaaeligt som Pariativ imod en RevolutionsPropagandisme, der stræber efter en abstract democratisk Eenhed, som vilde grunde sig paa alle monarchiske Systemmers Ruin. For at gjøre sig et rigtigt Begreb om Catholicismens Tilstand i Frankrige, er det nødvendigt, at betragte denne, ingenlunde i Masse, men enkelt, efter dens forskjellige store Afdelinger, af hvilke enhver har sin særegne Charakteer. Den Franske Nation er ikke paa samme Maade catholsk i den nordlige Deel af Riget, som i den sydlige, og de østlige Departements have i denne Henseende ikkun ringe Liighed med de vestlige. J Henseende til Catholicismen kan Frankrige inddeles i fem store Afdelinger; enhver af disse har, som man vil see. sit særegne Physiognomie. 1) J Paris har Vantroen allerede fra fordums Dage været herskende. Frankriges Hovedstad, har i moralsk og religiøs Henseende stedse været ureen, og svaret til sit Navn Lutetia. De catholske Kirker i Paris have i den sidste Tid været tomme; de lutherske og reformerte derimod, i hvilke Gudstjenesten holdes i det franske Sprog, ere altid fulde. Men ved disse stode ogsaa udmærkede Mænd som Lærere, f. Ex. en Marron, en Monod, en Boissard, en Gaupp &c. 2) Det nordlige Frankrige. J denne Deel af Landet ere Jndvaanerne catholske som Belgierne, ikke af Følelse, men efter Tradition. Paa Reiser til Lille har man ofte fundet Leilighed til at bemærke, hvor ivrige Nordfranskmændene ere Catholicismens Former og Ceremonier hengivne. 3) Det østlige Frankrige. Her ere Jndvaanerne meer oplyste og livligere, hvortil det protestantiske Tydsklands og Schweiz's Naboelag ikke lidet bidrager. Den crasse Catholicisme har langt flere Tilhængere her end i det nordlige Frankrige. Missionærerne og Jesuiterne have i de østlige Departements aldrig fundet en venlig Modtagelse. - Det østlige Frankrige er maaskee den Deel af Landet, hvor Catholicismens udvortes Former uden Fare kunde afskaffes. Det vestlige Frankrige. Denne Deel af Landet er aldeles forskjellig fra den østlige. Jndvaanerne ere endnu meget uvidende og overtroiske. Her var det, hvor Vendsen reiste sig i Aaret 1793 og den vilde endnu, den Dag i Dag er, opstaae ligesaa strækkeligen, dersom man vovede, at tillukke de catholske Kirker. Franskmændenes Catholicisme i den vestlige Deel af Landet er de catholske Jrlænderes aldeles ligt. Den tilkjendegiver sig ved ubetinget Troe paa Cleristets Mennesketant, ved at tilbede Reliquier, gjøre Valfarter og ved flere saadanne Absurditeter. Bonden i Bretagne har endnu alle den udartede Middelalders Anskuelser. Cleristets Medlemmer betragter han som Guder og Alt, hvad Paven i Rom befaler ham, er ham helligere end Guds Ord. 5) Det sydlige Frankrige. Her hersker endnu en Spansk Catholicisme, som smigrer Sandserne med tom Pragt. Det sydlige Frankriges Jndvaanere have en meget levende Jndbildningskraft. De ville, at deres Andagt skal oplues ved glimrende Ceremonier, ved pragtfulde Processioner og skjøn Musik, denne Fordring egner Catholicismen sig i Særdeleshed til at opfylde.