Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-07-10
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. En uroelig og giærende Aand imellem den Engelske Almue yttrer sig uafladelig; tilbøielig til, at tilskrive enhver Standsning i dens Næringsveie eller enhver Besværlighed, som den har at kæmpe mod, Regieringens Feil, eller Statsforfatningens Mangler, aabner den villig Øret for enhver Friehedsværmer eller politisk Bedrager, som lægger an paa at forføre det, saaledes læses, at efterstaaende Circulaire er bleven uddeelt i Fabrikstaden, Stockport: "Vi undertegnede Jndvaanere og HuusEiere i Staden Stockport have ansøgt Monsteur Charles Prescott, om en offentlig Forsamling, for at raadslaae om de Forholdsregler, som ere nødvendige for at lade vor Ansøgning komme for Thronen, og at bede det Storbrittanniske Folk ved et høitideligt Opraab om, at forene sig med os til et Nationalforbund, for at undersøge, om Folket har Magt til, at tilintetgjøre Banken, eller ikke, da vi ere overbeviiste om, at det fornemmelig beroer derpaa, om vi skulle underkaste os en Forhøielse af Skatterne, eller og Kiøbmændene i Flekkerne, eller Usurpateurerne skulle underkaste sig en radical Reform, og da Magistraten har vægret sig ved, at sammenkalde en saadan Forsamling, saa indbyde vi til en offentlig Sammenkomst for det ovenfor omtalte Formaal som skal afholdes Mandagen den 28de Juni i Sandy. Brow. Kl. 12 bliver Forsamlingen aabnet. – J Anledning af, at to nye Sheriffs, eller borgerlige Dommere, bleve udvalgte for Staden London og Grevskabet Middlesex opstod den 24de Juni paa Raadhuuset Guillhall en heftig Allarm. Efterat samme vare udnævnte, ønskede en vis Vooler, et revolutionairt Hoved og Udgiver af et periodisk Skrift, kaldet den sorte Dverg(black dwarf, som for største Delen indeholder Fornærmelser imod Regieringen, at tiltale den forsamlede Mængde. Lord-Majoren, som imidlertid kiendte dette Menneskes Hensigt, lod strax Mødet ophæve, og begav sig ledsaget af Aldermændenne, ud af Salen. Dette optog Folkevennerne som en stor Fornærmelse, skrege og larmede paa den usømmeligste Maade, og der manglede ikke meget i, at Lord-Majoren selv var bleven personlig angrebet; Hr. Booler indtog derpaa Stolen og forestillede i samme Person, Præsident og Taler, fordi ingen ellers vilde paatage sig den sidste Bestilling, skiældede paa Lord-Majoren og det heele Collegium, at Aldermændene paa det tøileløseste, beskyldte den første for de største Forsømmelser i sin Post, i Særdeleshed fordi han ikke vilde modtage et Bønskrift af 57 frie Borgere om at holde en offentlig Forsamling for at giøre Forslag, til at forhindre de nye Taxer og endte sin Tale med det Forslag, at dette maatte blive anseet som en stor Fornærmelse imod de frie Borgere, at LordMajoren fortiente, at miste sine Medborgeres Tillid og Agtelse. Dette blev stormægtigen decreteret under et almindeligt bifaldskrig i Salen, af det Udskud af Friehedens Sønner som var blevet tilbage. – Et Aftenblad siger: vi ville foragte den Mands Characteer, som kunde rose sig af en Voolers og Consorters bifald. – Det er ikke at undres over, at en saadan uroelig Aand, frembringes hos den Engelske Almue, naar man tager i Betænkning den Mængde af oprøriske Flyveskrifter, som dagligen udbredes i London. Antallet deraf er meget stort, og Frækheden, med hvilken Forfatterne udtale deres Sindelag, og søge at giøre sig yndede hos Folket, gaaer vidt. Jkke tilfreds med at dadle Regenten og den Kongelige Familie, Parlementet, Ministeriet og Dommerne i alle deres Foretagender, med at nedværdige dem, og giøre dem latterlige, angribe disse Reformatorer ogsaa det helligste for Mennesket, Selskabets faste Støtte, nemlig Religionen og dens Skikke. De betiene sig hertil af alle muelige Slags Vaaben; den ene sælger Pøbelen sine overfladiske Smørerier, et halvt Ark for en Penny; en anden udgiver Volnens Ruiner og Naturlove i enkelte Nummere, et Stykke for en Penny; en tredie besørger et Ugeskrift, kaldet Deisten, hvori alt det som ældre og nyere Forfattere have skrevet mod Christendommen, bliver givet Folket i Hænderne i en let Udgave; endnu andre samle alle Slags skandaløse Anecdoter, som skulle bevise Geistlighedens Uvidenhed, Ukydskhed, og især deres Begierlighed; og for ret at trodse Loven udgiver Boghandleren Carlile, Forlæggeren af Deisten, Thomas Paynes Værker, uagtet det er forbudet ved en Parlements act. Det Selskab, som er oprettet for at undertrykke Lasterne har anklaget ham derfore; men han som rimelig venter at blive friekiendt ligesom Vooler og Hone, vedbliver rolig at sælge disse Værker, hvoraf han allerede har leveret den anden Udgave, og synes uden Frygt, at see Udfaldet af sin Proces imøde, hvilken meget snart vil tage sin Begyndelse, og sikkert blive meget interessant. Han har ogsaa Grunden ikke noget at frygte for; thi ifald han skal blive dømt, saa vil en Subskription paa nogle Tusind Pund holde ham skadesløs, (som man foranstaltede den for Hone.) Paa denne Maade, blive dette Slags Folk ligesom opmuntrede, til at overtræde Lovene, hvilke paa den ene Side ere for strænge og paa den anden Side for milde. (Vedbliver man saaledes at nære denne Uroe ligheds=Aand hos den Engelske Almue, og betiener ikke Regieringen sig af kraftfulde Midler for at forhindre det, saa bliver den tilsidst nødt til, at holde den i en uafladelig Krigstilstand for at give den Beskjæftigelse).