Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-01-13
En anden Gjenstand for Landpolitiets Opmærksomhed er Jndsidderes Forsyning med Huuslye og Brændsel for billig Betaling. I vore nordlige og kolde Lande er Huuslye og Brændsel nødvendige Betingelser for Livets Ophold. Og naar man dernæst betænker, at der i de fleste Landsbyer findes flere Indsiddere end Gaardmænd eller Huusmænd, saa vil man let skjønne, at Huusleie i Prisen paa Brændsel for denne talrige og fattige Almueclasse bør være billig. At Jndsidderes Antal, ved Folkemængdens Formerelse, Aar efter Aar maa tiltage, er begribeligt; fordi det nemlig er aldeles umueligt, at alle Familier af den fattigste Almueclasse kunne forskaffe sig Huse med Jordlodder, og langt mindre kunne kjøbe, fæste eller forpagte Gaarde. Vist nok er Husenes Antal i de sidste 40 Aar betydelig forøget ved mange Jordlodders Udparcellering, deels ved Salg og deels ved Bortfæstning eller Udleie, men desuagtet er Jndsiddernes Antal stærkt formeret; hvorfor ogsaa Huusleien paa mange Steder er ubillig høi, efterdi den ene Jndsidder maa overbyde den anden, naar han ikke vil vorde huusvild. Men naar saa ingen Grændse sættes for Huusleiens stigende Priis, og Jndsiddernes Erhvervs Kilder derimod efterhaanden tilstoppes, saa maa derved tilsidst fremkomme en Armod, som det vil vorde heel vanskeligt at afhielpe. Taxt paa Huusleie er derfor aldeles nødvendig; Godseiere, saavelsom Selveiere og Andre, der hidindtil have havt Jndsiddere tilhuse, burde forpligtes til, ogsaa for Fremtiden at forskaffe Indsidderne Huuslye for den ved Taxten bestemte Leie. Gaardmænd, saavelsom Huusmænd med Jordlodder, have Rettighed til fornøden Tørv, paa de Steder, hvor Tørvemaal findes paa Landsbyens Grund. – Disse Almuesmænd have desuden andre Udveie til at forskaffe sig noget Brændsel, saasom ved dertil at benytte gamle Gjerder, gamle Piletræer og anden saadan Plantning. Jndsidderen derimod har ingen anden Udvei, end enten at kjøbe, tigge eller stiæle Brændsel. Men naar saa Prisen paa Brændsel er ubillig høi, og Ingen bekymrer sig om, at Jndsidderen forskaffer sig Brændsel paa lovlig Maade, saa er det jo let begribeligt, at Naboers Brænde=Forraad, deres Tørvehuse, eller de nærmeste Gjerder og Skove maa lide derunder. Paa saadan Maade vænnes en stor Mængde af den talrigste Almueclasse til Tyverie. Sligt kunde derimod forebygges, naar det blev paalagt ethvert Steds Politiemester, at sætte Taxt paa Brændsel for Jndsidderne, og naar det blev paalagt Godseiere og Skoveiere, at sælge Jndsidderne fornødent Brændsel til den ved Taxten bestemte Priis, samt naar Jndsidderne forpligtedes til, inden hvert Aars 1ste November at anskaffe sig den for et Aar fornødne Qvantitet Brændsel. Som Midler til Besparelse af Brændsel vilde det være særdeles gavnligt og hensigtsmæssigt, om der ved Politiets Foranstaltning blev, for hver Bye og dens tilliggende Udflytter-Steder, indrettet et Bagerie og et Ølbryggerie, hvor Indsiddere og andre fattige Beboere kunne faae deres Brød baget, og kjøbe det fornødne Øl, for billig Betaling. Paa saadan Maade kunde Jndsiddere spare det Brændsel, der ellers udfordres til Brødbagning og Ølbrygning. Slige Indretningers Iværksættelse er slet ikke vanskelig; men det gaaer her i Riget, som i alle andre Monarchier, hvor hverken Embedsmænd eller Folket tager umiddelbar Deel i offentlige Ind retningers Organisation, at Jngen i saadant Hensyn rører sig ud af Stedet, forinden han dertil vorder forpligtet ved en kongelig befaling. Omsorg for, at Jndsidderne kunne erholde Leilighed til, ved Arbeide at erhverve det Fornødne til Livets Ophold, bør ogsaa være en vigtig Gjenstand for Politiets Opmærksomhed. Paa den Tid da Fælledsskabets Ophævelse blev iværksat, kunde Jndsidderne erholde Arbeide nok, og fortjene god Løn. Mange Bønders Bygninger bleve nedbrudte og udflyttede, nye Grøfter og Gjerder bleve satte, nye Hauger, samt nye Veie anlagte, Steen opbrudte, Træestubbe opryddede; Vandsteder gravede og steensatte, levende Hegn plantede, o. s. v. Paa nærværende Tid derimod, da Agerdyrkningen allerede har gjort saa betydelige Fremskridt, udfordrer Markarbeidet ikke saa mange Hænder. Bonden holder faste ugivte Tjeneste-Folk, de bedste Oeconomer iblandt Forpagterne ligesaa. Men naar Tilstanden er saaledes, hvem skal da være Omsorg for at de mange fattige Indsiddere blive satte i Virksomhed, Maaskee vilde det under nærværende Omstændigheder, i alle Henseender være hensigtsmæssigt, at sætte alle Jndsiddere paa Landet under Politiets strænge Tilsyn. En nøiagtig Fortegnelse over Jndsidderne i ethvert Sogn maatte af Sognefogderne forfattes; og Gjenpart af dette Mandtal leveres til Politiemesteren. Ligeledes maatte Sognefogderne til hvert Aars 1ste Mai og 1ste November forfatte didhenhørende Af- og Tilgangs Lister, paa det Politiemesteren altid kan være underrettet om, hvilke, og hvormange Indsiddere, der opholde sig i ethvert Sogn.