Berlingske Tidende, 1815-05-15
London, den 3die Mai. R. Strachan til Næstcommanderende. Admiral Sir R. Hallowel er Lord Keith er udnævnt til Overstbefalende for Kanakstaaden, og Si kal have Commanden paa Lissabonstationen. Sted, hvori Talen var, ifølge Grev Grevs Motion, om Kongen af - Overhuset. Den 2den d. havde et vigtigt Parlementsmode d paa følgende Maade Neapels Anliggender. Et af vore Blade udtrykker sig desangaaende til at lykønske Storbrittanien til dets Regierings fuldkomne Ret Vi handlede mod vor Pligt, hvis vi ikke benyttede denne Leilighed, Tid havde adskillige af Oppositionens Medlemmer fremstillet de Konfærdiggiørelse med Hensyn til Kongen af Neapel. Allerede i lang gel. Ministre som meenederske i de neapolitenske Anliggender, og gjort i sig Umage for at bevise, at Engellands Ære paa det groveste var bleven krænket. Nu har Lord Liverpool godtgjort, at Oppositionens Klager have været tomme Declamationer, der grundede sig paa falske Breve, som den havde erholdt fra Genna og Neapel. Han sagde i sit Svar blandt Andet, Følgende: havt Sted mellem Engelland og Neapel, saavel for som efter Vaa Med Fornøielse vil jeg meddele den hele Correspondence, som har være skadelige for den offentlige Tieneste. benstilstanden, dog med Undtagelse af de Documenter, der kunde J en Tractat med Sitilien havde vi garanteret dette Lands Sou igien kom i Besiddelse af Neapel, havde vi dog egentlig aldrig forverain sin Jnteresse. Hvormeget vi endog maatte ønske, at han pligtet os til at drive det igiennem. For nogle Aar siden bleve imelaabnede, som dog ikke forte til noget Resultat. I October Maaned lem Kronprindsen af Sicilien og Marschal Murat Underhandlinger 1813 begyndtes Underhandlinger mellem Østerrig og Murat; men de endte med, at sidstnævnte igjen Grenede sig med Bonaparte, og blev paa hans Parti til efter Slaget ved Leipzig. Efter denne Begivenat slutte Fred med ham, da derved de Allieredes videre Krigsoperationer hed gjorde han nye Forslag, og Østerrig yttrede sit levende Ønske om Freden kun var bleven sluttet mellem Østerrig og Reapel, blev denne meget vilde befordres. Disse gave deres Samtykke dertil, og skiønt Fredsslutning ogsaa udstrakt til de andre Allierede, og navnlig til Storbrittannien. Dog havde man derved altid gjort to Betingelser, 1) at Kongen af Sitilien skulde have en Skadeserstatning for Neapel, 2) at Murat oprigtig skulde understøtte de Allieredes Sag. Vist er og Murat oprigtig havde coopereret med vore Allierede, saa vilde det, at dersom Kongen af Sitilien havde faaet en Skadesløsholdelse, Engelland have været forpligtet til at forvandle Vaabenstilstanden, til en formelig Fredstractat. Det kommer altsaa her an paa at undersøge, om denne Cooperation virkelig har fundet Sted fra hans Kort efter Fredsslutningen mellem Østerrig og Reapel havde man grundet Aarsag til at troe, at Murat ikke gik oprigtig tilværk, men at han spillede en tvetydig Rolle, og blot ventede paa Begivenhedernes Løb, for at staae sig til den Stærkeres Parti. De desangaaende at overtyde sig om den mistænkelige Karakteer, der snart gik over til indkomne Underretninger bleve prøvede med stor Omhyggelighed, for fuldkommen Overbeviisning, da Lord Castlereag ankom til Paris, hvor Personer af største Troværdighed leverede ham og de allierede Souverainer det meest overtydende Beviis paa, at Murat endnu stedse havde været i Forstaaelse med Bonaparte.