Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-10-21
Den nye Colonie, som skulle stiftes østen for Mexico, maatte blive anseet af Spanierne med mistænkelige Øine. De bevogter de mexicanske Provindser med ængstelige Strenghed. Man kan neppe danne sig et Begreb om de Forbud, som ligesom adskiller Mexico fra den øvrige Verden. Aldrig har en kongelig Fiskus og Fanatismen nogensteds udøvet en saa mægtig Despotisme. En Jndvaaner af Mexico, vilde blive brændt, hvis man fandt Popes Forsøg om Mennesket hos ham. Spanier, som nedsætte sig her, maae bevise at de hverken ere Kjettere, Jøder eller Mahomedanere, og at deres Familie i hele 4 Generationer: aldrig har været indkaldt for Jnqvisitionsretten. Kjøbmænd, som uden at ville boesætte sig, komme derhen, maae underkaste sig de samme Formaliteter, og desuden eedelig forsikkre, at de eie for tre hundrede Palmer Vare paa Flaaden, paa hvilken de ville indskibe sig, og at de ikke ville tage deres Koner med. Kun under disse Betingelser blive de der, den europæiske Handels Hoved Agentere med Jndianerne. Og selv paa dette Privilegiums Sikkerhed kunde de ikke ganske stole. Naar de havde naaet deres Reises Maal, indestaaer, dem Jngen for, at Statholderens Lune eller Gjest lighedens Havesyge, ikke under en dobbelt Forevending: Politik og Religion, berøves deres Formue. 1818 bleve to Ladninger tagne; den ene, fordi man blandt Kaptainens Papirer fandt et Exemplar af Konstitutionen, og den Anden, fordi der blandt en Samling af Kobberstykker havde indsaget sig Voltaires og Rousseans Portrait. De vilde Heste i Texas, ere udsprungne af en spansk Race og sværme omkring i store Hjorder. For at adsprede dem, sende de Reisende nogle Ryttere forud, som fordrive dem ved Skud. Forsommer man dette, blive Lastdyrene forskrækkede i ved deres Vrinsken. Jkke sjelden undvige de tamme Heste ved Synet af deres frie Brødre, slutte sig. til deres Hobe og lade sig ved intet Middel bringe. tilbage. Amerikaneren Pike fortæller, at i en eneste Nat, vare syvhundrede Heste bortløbne for Reiseselskabet, uden at det var muligt at faae fat paa en Eneste. Om Natten, lokker de vilde Heste, Dyrene af deres Slægt til sig, som føres af de Handlende til Markerne. Man har endog oplevet, at de ere komne til San Antonie for at befrie deres i Slaverie faldne Kammerater. Jndvaanerne i Texas ere fortrinlig øvede i at fang de vilde Heste. De betjene sig dertil af de meest ovede Løbere; der bliver til den Ende opsat en Indhægning, hvis Pallisader ere gandske bedækkede med grønt Buskeværk, for ikke at blive bemærkede af de vilde Heste, derpaa jager man dem derind i smaae Hobe; thi kom der paa engang for stor en Mængde ind, saa ville de med deres Styrke endog rive det stærkeste Hegn ned. Har man fanget to eller tre hundrede af dem, saa udsøger man de yngste og smukkeste, binder de fasti med en Slynge, driver dem ind i en anden Jndhægning og giver derpaa de andre deres Frihed, som derpaa i det de ryste Luften med deres Vrinsken, jage derfra. Alting spiller af Glæde hos dem, de ile tilbage til deres dunke Skove, til deres Græsgange i deres vilde Hjem. De tilbage holdne Fangne tilstaaer man hverken Roe eller Næring, for deres Vilhed er tæmmet, og de hungrige og matte, lade lægge Tømme paa sig, Landets cultiverede Beboere, modsat de Vilde, næsten lutter Spaniere, ere for det meste Cataloniere. Creolerne ere velskabte, af middelmaadig Størrelse, mere blege end brune, have skjønne, store levende Øine, en Ørnenæse, langt, sort, glindsende Haar, en lille Mund, og Tænder saa hvide som Elfenbeen. Det qvindelige Kjøn udmærker sig ved sin Skjønhed og Haug til Elskov. De blive tidlig modne, ere frugtbare og blive endog i det femogfyrgetyvende Aar Moder. Ofte seer man Moder, Datter og Søsterdatter paa engang i Baselseng. Man holder for at Trenity Flodens Vand foraarsager Frugtbarhed; samme Kraft skal ogsaa Missisippi Floden have. Mandspersonerne ere uvidende, egenmægtige og gierrige, gives der mellem dem og Spanierne en Forskjell, bestaaer den deri, at disse den nye Verdens Beboere, endnu besidde mere Religions Fanatisme. En Fjerdedeel af San Antonio de Befars Beboere ere Munke og leve af Jndvaanernes Arbeide. Den Tvang som paaligger, at ernære denne Hær af indbildte Sudfrygtige, har for lang Tid siden qvælt al Virksomhed blandt Indbyggerne og bortfjernet de Fremmede af deres Midte. Selv Spanierne gaa ikke fordoble sin Flid for deres Skyld, først efter at den creolske Geistlighed, satte sig i Spidsen for Jnsurrectionen, og har bestemt erklæret, at den ikke vilde falde den Læge mand til Last; men giver den derimod et Exempel paa Flid og paa Modstand mod Jnqvisitionen og Hovedstædernes Dekreter. Siden den Tid, har man seet Jndvaanerne udove en Virksomhed og Kraft, som man forhen aldrig havde troet dem i Stand til. De faa Colonier, som i denne Egn ere oprettede af Jrlændere og Amerikanere, hen skrive sig til de første revolutiontare Bevægelser, som det mexikanske Folk foretog sig, for at erholde sin Frihed;) 1) En anden fransk Forfatter giver følgende Skildring, saavel om den omtalte franske Colonie, som om Provindsen Texas i det Hele: Teras, Jntendatur i det forhenværende spanske Vicekonge Nyespanien, har paa 3941. Mile 38000 Jndbyggere, iblandt hvilke adskillige oprindelige Beboere, Commanches og s. v. og 8000 Varchinanges, Blandinger. Det betydeligste Sted hedder St. Antonis de Befar. J denne Provinds dannede sig i Aaret 1818 en fransk Colonie, som i et Manifest erklærede sin Uafhængighed, var fuldkommen militair og inddeelt i Chorster, hvoraf hver havde sin Chef. Man kaldte den champ de exil eller champ d'asyl. Kun Franskmænd eller Personer, der havde staaet ved