Berlingske Tidende, 1814-12-05
Foreningen imellem Sverrig og Norge er grundet paa deres geographiske Beliggenhed, paa begge Folks National-Karakteer, paa deres indbyrdes Fordeel, og paa den Viisdom, som styrer deres Overveielser: - jeg lægger til paa den Kiærlighed, som begge føle for personlig Frihed, for Eiendoms=Rettens Hellighed og for en repræsentatis Regierings Form. Vi skulle altid blive tvende formede og uafhængige Folk. Tilfredse med de Grændser, Naturen har anviist os, og overbeviste om den store Sandhed, at ud over disse Grændser gives et for os noget virkelig Gode, skal vor Stats=Lære blive kaldrig at begynde en Krig, men at bevare den gode Forstaaelse "som nu finder Sted med elle Magter. Da Forsynet saaledes har indsluttet vor Lykselighed og vore Pligte indenfor den samme Kreds, tager jeg ikke i Betænkning for Verden Øine at aflægge det høitidelige Løvte: at aldrig fremmed Vold skal besmitte Eders Land eller krænke Eders Rettigheder. Gode Herrer og Norske Mænd, Kongen antager Grundloven saaledes, som J derom ere komne overeens med Hs. Majestæts Commissairer. Han forbeholder sig, at fremsætte til de svenske Stænders Betænkning de Artikler, hvorved Forandringer eller Lampninger i det svenske Grundlov foranlediges. Det er i Kongens Navn at jeg nu overleverer til Eder, Gode Her 8 ter og Norske Mænd, Hs. Majestæts Eed, at ville styrre og regtere to Kongeriget Norge efter dets Constitution og Love, - og opfordrer til Eder til at aflægge Eders Eed til Kongen. Det Forbund, som Han har indgaaet med det norske Folk, skal saaledes naae sin endelige Fuldbyrdelse. Maatte Forsynet, som vaager over Rigernes Skjæbner, velsigne de denne høitidelige Stund, som for begge Scandinaviens Folkeslag aabner et nyt Tidsrum af Ære og Lyksalighed. Jeg skal understøtte Kongens faderlige Omsorg for Normændenes Vel, og hos Min Søn indplante den Kiærlighed og hengivenhed, som Jeg Selv føler for dem. Midt iblandt Vaabnenes Larm, og idet Jeg fra Germaniens Marker i Forening med Sverrigs Bundsforvante gik hen for at modsætte Mig det forfærdeligste Tyrannie, som nogensinde har trykket. Europa, var Mit Blik altid fæstet paa denne Stund, som den høieste Belønning for mine Anstrængelser; og den fredelige Palme, som Jeg idag modtager af et frit Folk, overgaaer i Mit Hierte alle Seierens Laurbær. Jeg gientager for Eder, Gode Herrer og Norske Mænd, Forsikringen om Mine ligesaa levende som oprigtige Følelser. Kongens Ced, forfattet i Overeensstemmelse med Constitutionen, T og egenhændigen undertegnet af Hs. Majestæt Kong Carl den 13de, og tilstilledes derefter Storthingers Præsident, Cancellie Secretair og Sorenskriver Christie, som oplæste samme for Storthinget, og med følgende Ord opfordrede Forsamlingen til Eeds Aflæggelse : Medbrødre, Ærede Medlemmer af Norges overordentlige Storthing, Lader os høitideligen sværge Constitutionen og Kongen Troskab Eden blev derpaa af Præsidenten og samtlige Storthingets Medlemmer, samt de tilstedeværende norske Embedsmænd, med lydelig Stemme aflagt i følgende Udtryk Jeg lover og sværger, at vise Constitutionen og Kongen Troskab og Lydighed; saa sandt hielpe mig Gud og hans hellige Ord! - Præsidenten fortsatte derefter sin Tale, saalydende : Eden er aflagt; et helligt uopløstligt Baand er knyttet imellem Norge og Sverrig. Begge disse Riger staae nu ved Siden af hinanden, hvert stortende sig paa sin særskilte Grundlov, hvis nøiagtige Overholdelse vil sikre deres Uafhængighed. Naar Tvillingrigets fælleds Konge med Viisdom vælger og med Opmærksomhed hører sit Raad, aldrig adskiller det ene Riges Jnteresse fra det andet, og aldrig glemmer, at begge ere Sødskende, der have lige Krav paa hans Fader=Omhu, naar begges Sønner paa Land og gav kunne mødes som kiærlige Brødre, naar Norske og Svenske aldrig tabe af Sigte, at det ene Riges Hæder er det andet, og at ikkun fælleds Bestræbelser og Opofrelser give fælleds Fordeel og Sikkerhed, - da vil foreningen staae til sildigste Slægter, da vil den Dag, paa hvilken Baandet knyttedes, blive en Festdag for Efterkommerne, da ville andre Nationer med Misundelse see hen til Nordens lykkelige Halvs. Dette venter, dette haaber den norske Nation af dens valgte Konges og Hans Efterkommeres Viisdom, og af den svenske Nations Brodersind, ligesom den selv redeligen vil bidrage dertil. - Denne høitidelige Act sluttedes med det eenstemmige og lydelige Udraab: Gud bevare Kongen og Hans Riger, Ved Tilbagekomsten fra Storthinget var Cour og Præsentation hos Hs. K. H. Kronprindsen af alle Corporationer og Klasser, hvorefter Deres Kongl. Høiheder indtoge Middagsmaaltid hos de Kongl. svenske Commissairer, hvorhen Storthingets Deputerede, det norske StatsRaad samt adskillige norske og svenske Embedsmænd vare indbudne. - Løverdagen den 12te November gav Hs. Kgl. Høihed Kronprindsen, Storthingets samtlige Medlemmer et glimrende Middagsmaaltid Stiftamtmands=Gaarden, hvorunder Storthingers Præsident med Hs. Kongl. Høiheds Tilladelse proponerede Hans Majestæt Kongens, Hans Kongl. Høihed Kronprindsens og Hans Kongl. Høihed Arveprindsens Skaaler, ligesom det behagede Hans Kongl. Høihed Kronprindsen at udbringe Storthingets Skaal og Hans Kongl. Høihed, Prinds Oscar Norges og Sverrigs Velgaaende.