Kiøbenhavns Postrytter, 1795-01-16
J Vestindien var den brittiske Søemagt, som han forsikkrede, den franske langt overlegen. Nu traadde Krigens navnkundigste Modstander, Marquis Landsdown frem, bragte sin Protestation i Aaret 1793 og sin Tale imod Krigen i 1794 paa Bane, og bebreydede Ministeriet, at det nu vilde seet gandske anderledes ud med Landet, dersom man havde fulgt hans Meeninger. Han sluttede sin Tale med følgende sørgelige Skildringer: "Er der virkeligen nogen Udsigt til rimelig Nytte af vore Militair Operationer, Vi have sammen hværvet den største Armee, Engeland nogensinde i nogen Krig har stillet. Hvor er denne Armee blevet af Den er gaaet til sine Forfædre, og er næsten ingensteds at finde. Uden Plan, uden Medvirkning, uden fast Grundsætning sendtes den snart hist, snart her, og det er nu næsten forbi med den. Man kaste Øyet til hvilken Verdensdeel man vil, hvor vi have Tropper, og man betragte deres Forfatning. J Vestindien seer det allerslettest ud. Med Guadeloupe er det ude. Vor der værende tappre General og Admiral har man ladet savne tilbørlig Understøttelse, og desuden har Døden, i dettesunde Clima bortrevet mange flere Mennesker, end sædvanligt. Skulde disse Øer endnu reddes, saa maatte det skee ved Frankeriges Efterladenhed. Men ogsaa sit kiæreste Barn, det stakkels Corsica, har Ministeren sat i Stikken, og det er nu ret ilde faren. Vi have hværvet 100000 Mand, sendt disse fra eet Sted til et andet; men ingensteds kunde de udrette noget klækkeligt. Vore Officerer ere Børn, vore Grenaderer Jnvalider. Vi havde en uhyre Armee uden Kraft, og som en Følge af de urigtige Grundsætninger, efter hvilke den blev oprettet, er den efterhaanden bortsmeltet. Overalt saae man Drenge i Uniform, som nyeligen havde lagt Qvids Forvandlinger fra sig, og forundrede sig dog over, at de selv vare forvandlede til Capitainer og Oberster. Sammenligninger ere forhadte; men sund Menneskeforstand byder os dog at sammenligne vores i forrige Feldttog gjorte Figur med den, den franske Republik har gjort. - Her trak han et franske Skrivt op af Lommen, af hvilket han forelæste følgende summariske Jndhold af de franske Operationer i Aaret 1794, som han forsikkrede vilde efter den nøyeste Undersøgelse findes ægte og upartisk, og altsaa maatte sætte Huset i Forundring. Nu læste han: 23 Beleiringer, alle med godt Udfald; 6 afgiørende Feldt slage vundne; 2803 Kanoner erobrede; 60000 af de bedste europæiske Tropper enten ved Capitulation eller i Feldten gjorte til Fanger, og 144 Stæder, hvoriblandt adskillige Fæstninger, indtagne. Og heri, blev han ved ere endda ikke de nyere Seiere i Spanien iberegnede, hvor Franskmændene have erobret 2 af dette Riges 4 Kanonstøberier &c. - Omtrent paa samme Maade skildrede han Forfatningen i Holland, i Jtalien, og ved Tydskernes Rhinstrøm. Alliancen imellem det Wienske og Berlinske Hof kaldte han unaturlig. – "Det klinger rigtig nok meget smukt at høre, at man paa een Formiddag kan bringe et Laan af 24 Millioner Pund Sterling i Stand. Crediten giør Mirakler, saalænge den kan sortenere sig; det har man før seet. Men hvor let vender Bladet sig ikke. – Tilsidst gjorde han sig tilgode med Ministerens Jndvendinger imod Fredsunderhandlingen med Franken, rige. Den Tanke, at det skulde være vanærende for Storbrittanien, at slutte Fred med Frankerige, fandt han latterlig. Men Alliancen med Nordamerica gav han det fortiente bifald, og bad Gud, at han vilde aabne Ministrenes Øyne, paa det de ligesaavel maatte indsee deres Vildfarelse i Hensigt til Frankerige som til deres americanske Brødre. Uagtet Landsdowns og fleres Modstand blev den foreslagne Taksigelsesaddresse til Kongen dog bevilget; i Overhuset med 107 imod 12, og i Underhuset med 246 imod 73 Stemmer!