Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-06-01
Den Nordamerikanske Congres har hævet sine Møder den 8de Mai, Aabningen af den næste Session er bestemt til den 4de November. Den 28de Marts blev Præsidentens Forslag om at erkiende de Spanske Coloniers Uafhængighed antaget af Repræsentanternes Huus, og man tvivlede ikke paa, at det ogsaa blev antaget af Senatet. Den fornødne Pengesum er bleven anviist til at holde Gesandtere. ved disse nye Stater. – Det har ikke lykkedes det Engelske Ministerum at kunne sætte sin Financeplan igiennem om at formindske Byrden af de Pensioner som hvile paa Staten, ved at optage et nyt Laan Underhandlingerne med Sydsøe Compagniet ere afbrudte, og Banken vil ikke heller indlade sig paa denne nye Plan. Derimod vil den laane Ministerne 2 Mill. Pd. Sterl. aarlig i 3 Aar imod Skatkammerbeviser og 3 Procento Renter. – Man klager over, at den nye Russiske Toldtaris vil saa godt som reent tilintetgjøre den Engelske Handel paa Rusland. Fra alle Punkter meldes det, at Kornpriserne gaae stedse lavere, selv i Sverrig klager man derover hvor man dog bestandig maae føre Kornvarer til de nordlige Provinser. Fra Hamborg klagede man over, at al Udsigt til med Fordeel at kunne afsætte Kornvarer i Udlandet, var næsten forsvunden. Taalmodighed er en Dyd, som saavel den der skriver et politisk Blad, som de der læse det, maae lægge sig efter. J Tider, hvori Fornuften meere hersker end Lidenskaberne, kunne de politiske Begivenheder først langsomt udvikle sig. Man maae betragte med Velbehag den Forsigtighed og Betænksomhed, som Regieringerne anvende inden de erklære sig foren Krig, især under Omstændigheder, som de nærværende i Tyrkiet, hvor alt mueligt bør anvendes for at frelse de utallige Christne, som ere i de barbariske Muselmænds Vold, og hvor tillige Begivenhedernes daglige Forandring maae bevirke stedse nye Forandringer i Underhandlingernes Formaal. Eftersom ingen Beslutning er tagen af den Russiske Regiering uagtet Hr. v. Tatischefs Tilbagekomst til Petersborg og alle polititiske Rygter derfra ere forstummede, saa maae man troe, at den Russiske Keiser, som vil udvise alt mueligt Maadehold, har i Forbindelse med den Østerrigske gjort Porten nye Propositioner, hvorpaa dens Beslutning oppebies. Da Sagen nu har taget denne Vending, saa vil det være tilraadeligt, at udsætte sine Forventninger og denne store Qvæstions Afgiørelse til en ubestemt Tid, endskiøndt man vel ikke derfor har nødig at troe med Journal des Debats, at Aaret 1822 vil hengaae med disse vigtige og indviklede Underhandlinger og at Krigen ikke vil i dette Aar endnu tage sin Begyndelse. Dette Rygte fortiener ligesaaliden Tillid, som de to andre der meddeeles i dette Blad. Det eene, at en Tyrkiske Ambassadeur skal med kostbare Presenter ankomme til London, og den anden, at der er gjort Porten af alle de christlige Hoffer et Forslag til at oprette et Kongerige Moldau, hvortil Porten skulde aftræde Moldau, Rusland, Bessarabien og Østerrig Buckowing. Til disse Rygter kan der ogsaa regnes hvad der er fortalt i andre franske Blade om, at Porten har begyndt at føre et fredeligt Sprog imod de mæglende Ministre. De nyeste Efterretninger, som man har fra Constantinopel ere af 27de April melde derimod at Reis Effendi har endelig ifølge den Engelske og Østerrigske Gesandts paatagne Paamindelser, meddeelt et skriftlig Svar paa den af Grev Lützow meddeelte Note. Denne nye Note af Reis Effendi er dateret den 18de April og er saa at sige kun en Afskrift af Noten af 28de Februari, som blev udfærdiget af det store Divan. Dette Svar kunde ikke heller anderledes falde ud, da Porten havde gjort dette Skridt med Overlæg af Nationens Forstandere og den aldrig har i Sinde at svække Muselmændenes Tillid til deres egen Kraft ved at give efter. Derfore har Sultanen ikke fundet det forgodt at forebringe Sagen paa nye for det store Raad, som kun vilde have foraarsaget en endnu mere afgiørende Beslutning. Porten vil for det første ikke indlade sig paa nogen Betingelse, dog som den tilføier vil den ikke derved forstyrre Freden i Europa. Den har, hedder det, villet forefatsig Forbedringer i Fyrstendømmerne; men som den af vigtige Grunde endnu ikke kan meddele. Forresten har den givet de alvorligste Befalinger til at tilveiebringe Orden igien i Fyrstendømmerne og Porten haaber, at der skal snart blive en Ende paa Jnsurrectionen. Naar man læser denne Note, saa bemærker man, at den er skreven, en mere moderat Tone end Noten af 28de Februar, men Porten indlader sig ikke meere i Detail af de Fordringer, som indeholdes i det Russiske Ultimatum. Man maae holde dette Svar for den bedste Afgiørelse i dette Anliggende; da man ikke godt kan troe, at der vil blive gjort videre ydmygende Skridt til Underhandlinger efterat dette undvigende Svar er meddeelt, som kan betragtes som det tredie Afslag. – Siden denne Tid er igien megen Uroe bleven udbredet imellem Jndvaanerne i Pera, ogsaa fra Odessa meldes, at naar Fyrstendømmerne ikke rømmes inden May Maaneds Udgang saa ville de Russiske Tropper rykke derind og besætte dem med væbnet Haand; følge de sidste Efterretninger man har fra Fyrstendømmerne er der aldeles intet Tegn til at Tyrkerne have ifinde at rømme dem. - Paschaen af St. Jean d'Acre i Syrien skal have gjort Opstand imod Porten. Man har Efterretninger om, at den Persiske Schak er ankommen med flere af sine Sønner og sin hele Hofstat til Armeen og at han med en stor Krigshær rykker frem mod Bagdad. Efterretninger fra Chios af 17de April melde at den 11te ankom den Tyrkiske Flaade til Øen, som bestod af 6 Orlogskibe, 10 Fregatter og 18 Krigskibe, den satte strax 12 til 15,000 Mand i Land. Saasnart General Logotheti blev det vaer, rak han sig ufortøvet tilbage fra Byen og lod Alt, Levnetsmidler og Munition i Stikken. Tyrkerne bemægtigede sig derpaa snart Staden og begik skrækkelige Grusomheder, de stak det Græske og Katholske Qvarteer i Brand, alle Huuse bleve plyndrede og ødelagde, Kirkerne bleve vanhelligede, ja selv de Døde slæbtes ud af Graven og deres Been strødes omkring. En Mængde, Græske Familier toge Flugten til den franske Consul Hr. Digeons Huus, Antallet af Flygtningerne steeg til 1500 Mennesker. Herr Digeon besluttede at frelse disse Ulykkelige eller selv at døe, det lykkedes ham at erholde en Sikkerheds vagt af Paschaen, ogsaa forbød denne under Dødsstraf at trænge ind i de udenlandske Consulers Huuse. Paschaen overleverede derpaa Consulerne et Firman fra Storsultanen hvori der blev tilbudt, alle dem Pardon, som vilde frivillig underkaste sig. Ogsaa blev et Hyrdebrev, udstadet fra den Græske Biskop, som er indsluttet i Castellet, hvori Grækerne opfordres til at modtage den tilbutte Pardon. Hr. Digeon begav sig selv til dem, for at formaae dem til at nedlægge Vaaben, men forgiæves. Kampen vedvarede til den 16de og Grækerne forskandsede sig bog ved deres Bierge. J Staden Chios var Myrderiet skrækkeligt, der ere saamange Menneske blevne dræbte, at man maatte sende mange Folk dertil fra Smyrna for at kaste Ligene i Havet, de nyeste Efterretninger derfra melde: at da den Tyrkiske Armee efterhaanden forøgedes til 30000 Mand, saa forcerede den Grækernes Positioner i Biergene, som forsvarede sig tappert, men forgiæves og bortskode tilsidst deres heele Munation.