Berlingske Tidende, 1809-06-05
London den 13de Maji. (Over Frankrig. Parlamentsforsamlingen i Gaar var meget mærkværdig. Dette Aars Budget eller Finantz=Tilstand blev nemlig forelagt Underhuset. Laanet, som i Aar har været nødvendigt beløber sig til 14 Millioner 600000 Pund Sterling. Det forenede Kongeriges samtlige Stats fornødenheder udgiøre for dette Aar 51 Mill. 943,912 Pd. St. Heriblandt ere 300,000 Pd. til Sverrig og 400,000 Pd. for Kong Ferdinand IV. Af disse samtlige Statsfornødenheder maae fradrages 3/4, nemlig 6 Mill. 293,966 Pd. St. for Jrland. Af Laanet af 14 Mill. 600,000 Pd. ere 3 Mill. for Jrland og 6000,000 Pd. for Prindsregenten af Portugal. Laanet for Engelland er altsaa 11 Mill. Pd. Hvad Laanet selv angaaer, saa er det contraheret deels i 4 og 5 PC. og deels i Long Annuitets. For hvert 100 Pd. St. betales efter vore Fonds nuværende Tilstand 4 Pd. 12 Sk. 10 P. i Rente. De samtlige Renter af Laanet beløbe sig aarligen for Engelland 654,34. Pd. og for Jrland 492, 221 Pd. St. Det forrige Aars Laan beløb sig kun til 8 Mill. og Renterne af hvert 100 Pd. St. 4 Pd. 14 Sh. 6 1/2 P., og det for indeværende Aar beløber sig til over 14 Mill. og Renterne for hvert 100 Pd. St. ere kun 4 Pd. 12 Sk. 10 P. Endskiønt altsaa Udgivterne ved Krigens Byrde have tiltaget ere dog Finance, Hielpekilderne gode. - Skatkammer=Lorden erklærede sig derpaa og i Henseende til Fastlandsmagterne. Med Østerrige er førend Krigens Udbrud ingen Tractat sluttet og heller ingen Forbindelse indgaaet. Det har imidlertid ved Krigens Udbrud trukket Vexler paa Engelland, uden videre Communication med Regieringen; men disse kunne ikke betales førend Sagen er bleven Parlamentet foredraget. Skulde disse Vexler ankomme, saa ville Ministerne bede Hs. Maj. at anbefale Parlamentet samme og sætte ham istand til at betale dem. Samtykkede Parlamentet deri, skulde de honoreres. Deres Beløb anslaaes til 300,000 Pd. St. - Lord Petty meente, at man aldrig burde være forsigtigere med at tilstaae Subsidier end netop nu, og anførte som et Exempel Subsidietractaten med Sverrig, der gandske forfeilede sin Hensigt. Canning sagde, hvad Sverrig angaaer, da har Engelland ikke opfordret det til at begynde en Krig, der oversteg dets Magt, og som har været saa skadelig i sine Følger. Vi ønske ingenlunde at Sverrig skal fortsætte Krigen, men vi ønske tvertimod, at det maatte slutte en Separatsted. Falder den godt ud saa skal det glade Engelland. Vil Sverrig iøvrigt et andet System, saa kan Engelland ikke lade det blive uunderstøttet. Samme Tilbageholdenhed og Jkke Tilskyndelse har Engelland iagttaget i Underhandlingerne med Østerrige. Kun lovede det at give denne Stat, dersom det skulde komme til Krig, al den indskrænkede Understøttelse, Tidsomstændighederne tillode; men disse Løvter om saa indskrænket Bistand vare saaledes, at de snarere burde afholdt Østerrige fra at begynde Krig. Da de Østerrigske Vexler vare uauthoriserede, saa ere de for Øieblikket ikke blevne accepterede; Vexelcoursen er desuden for Tiden ugunstig for Østerrige. Hr. Canning meente, at det ikke syntes viseligt nøie at bestemme de Pengeunderstøttelser, der skulde gives Engellands Fastlands Allierede, da man Maaned for Maaned ikke kunde forudsee, hvor Bistand er fornøden. Hr. Ponsonby erklærede den Understøttelse, der skulde gives Østerrige, for unyttig. Det er vel sørgeligt at negte Østerrige, maaskee i sin sidste Kamp, Midler til at forlænge den; men Pligterne mod sit eget Land bør have Fortrinet. Hr. Whitbread sagde: "at det var barnagtigt af Engelland, at det laante Prinds=Regenten af Portugal 600,000 Pd. St. Det skulde heller have skienket ham dem; thi det faaer desuden aldrig en Skilling tilbagebetalt. Maaskee der i Conventionen med denne Prinds var en Artikel af samme Natur som ved et til Østerrig fordum gjort Laan, hvorved var fastsat, at Kongen af Engelland kunde i Anledning af Laanet indstevne Keiseren selv for Hofraadet i Wien!! - Vore Subsidier til Kongen af Sverrig have blot sat ham i Stand til at vedblive sit narriske, romanagtige System, som har styrtet ham fra Tronen. - Det vilde være taabeligt at betale de Vexler, som Østerrig har trukket paa en saa uauthoriseret Maade - og høist ufornuftigt er det at indbilde sig, at Europa kunde love sig lykkelige Følger af den Østerrigske Krig. Maaskeeer Napoleon i dette Øieblik den 12te Maji i Wien, eller, hvis han ikke endnu er der, vil han dog sikker være der, naar vor Statscourer ankommer til det Østerrigske Hof, for at overgive Forestillingen imod Vexlerne. Vore Ministre burde, isteden for at give mindste Opmuntring til Krigen, have bestræbt sig for at bringe Østerrig til at holde sig rolig og ikke at gaae sin Undergang i Møde. Ethvert Forslag til Subsidier til Østerrig, vilde jeg strax have erklæret mig imod. Man overtænke blot de sidste 15 Aar. Maatte vi ikke være nogle Narre, naar vi vilde troe, at brittisk Guld kunde seire over Frankrig. - Et Credit=Votum paa 3 Millioner er bevilget for fremmede Anliggender; men disse maa især blive anvendte for Spanien, for Folk, som have foreviget sig i Saragossa." - Hr. Ponsonby svarede herpaa, at man ikke saaledes kunde lægge Østerrig alting til Last. Det havde reist sig, for at redde sig fra Undergang, og der blev denne Magt ikke noget andet Valg til overs end det, som var taget. - Hr. Canning sagde til Slutning: at Ministrene aldrig havde raadet Østerrig til at begynde Krig, men at de bad Gud bevare sig fra, nogensinde at tilraade et Land, at underkaste sig med Feighed. Kampens Time havde slaaet for Østerrig. Da Debatterne vare tilende, bleve de af Skatkammerkanzleren, foreslagne Betingelser for Laanet antagne. J Forgaars gjorde Hr. Maddocks i Underhuset et Forslag imod Ministrene og til en Parlaments=Reform; men det blev forkastet med 310 mod 15 Stemmer.