Viborger Samler, 1836-02-23
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. J de Deputeredes KammersConferencesal indgik man den 13de Febr. Væddemaal, at den ministerielle Crisis endnu vilde vare sex ei otte Dage. Udviklingen er efter Blade af 14de – endnu udsat længere, og det, efter den af Impartial og Courier gjorte Paastand, ved en Jntrigue, dergaaer ud fra Personer, som have en Jnteresse, der dog ei nærmere betegnes, ved Opsættelsen. Om Hr. Dupin er Talen ikke længer, og hvad de tvende andre Tilhængere af tiers parti angaaer, saa paastaae vel nogle Blade, at der er knyttet nye Underhandlinger med Dhrr. Sauzet og Passi; men den Første har udtrykkeligen modsagt dette Rygte. Hr. Mole har den 13de om Aftenen igjen været hos Kongen, og le Courer vil vide, at han i Forening med Grev Montalivet har paataget sig Dannelsen af et nyt Cabinet, men forlanger som Betingelse Hr. Thiers's Gjenindtrædelse, hvilken denne dog haardnakket afslaaer. Messager mener derimod, at man især gjør Regning paa Marschal Soult, og at der Jntet ril blive foretaget for hans Ankomst. Ogsaa Marschal Gerard har den 13de havt en Audients hos Kongen; men der er Jngen, der troer, at han vil træde ind i Cabinettet. Paa de circulerende Lister komme, stedse nye Navne for Dagen, blandt Andre ogsaa Dhrr. Sappey, Molien, Gasparin, ja endog La martine. Men Le Moniteur indeholder endnu aldeles Jntet om det hele Anliggende. – Fieschis Proces nærmer sig sin Ende. Med overordentligt Talent har Hr. Dupont forsvaret Moren og Hr. Marie Pepin og have viist, hvorledes enhver beskyldning mod dem kun grunder sig paa Udsagn af Fieschi, hans Maitresse Nina og Boireau. Jsær søgte Hr. Marie at sætte Fieschis nederdrægtige Characteer i det rette Lys. Han viste, hvorledes han, da han med kløvet Hjerneskal laae i Fængslet, havde afgivet sin første Erklæring (under det tilløiede Navn Gerard) og med sand Rørelse talt om Kone og Børn, som han aldrig havde havt, hvorledes hans hele Liv havde været en Væv af Løgn og Bedragerie, hvorledes han havde tilbudt sine Patroner sin Dolk til Tjeneste som Løn for deres Velgierninger. "Og dette Væsen vover at anraabe Frankrig, Europa og Verden! Nu - saa sluttede Advocaten – saa lad Verden høre, hvilken Virak jeg stroer ham, Troer han maaskee, fordi han trodsig seer Døden under Øine, fordi en Straale af Jntelligents har forvildet sig ind i hans dyriske Organisation, at han kan gjøre Fordring paa Agtelse og Beundring, Nei, nei, Saa dybt ere vi ikke sjunkne, at vi skulle søge vore Afguder i Skarn og Blod. (Fieschi var i den frygteligste krampagtige Bevægelse; Øinene traad ham ud af Hovedet, og han knyttede Haanden krampagtigt.) Nei mine Herrer Pairs! De ville ikke sætte Lid til en Fieschis Ord. Ere De stemte til Eftergivenhed, da lade De den ikke komme denne Elendige tilgode; men dem, som han vil bringe i Fordærvelse, for at frelse sit eget Hoved. Paa Fieschis Ord bør hverken nu eller nogensinde en Dødsdom grundes!" Generalprocureuren replicerede og lagde i sin Replik Vægt paa, at Pepin og Morey havde hort til Menneskerettighedernes Selskab og at de havde læst revolutionaire Bøger, med Hensyn til Bescher opgav han Anklagen, men androg paa Dødsstraf for de 4 Andre, maaskee med Forbehold af en Formildelse for Boireau. Mødet den 14de begyndte først Kl. 1 1/2 kort for Postens Afgang. Boireau maatte endnu give nogle Forklaringer over Neuilli-Attentatet, hvori han har været indviklet; Derpaa skulde hans DefensorPaillet replicere og Hr. Chaux d'Est-Ange endnu tale nogle Ord for Fieschi, hvorpaa Retten strax vilde trække sig tilbage til Deliberationsværelset. Man troede, at Dommen vilde blive publiceret samme Aften.