Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-05-27
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. De fortsatte Debatter om Barricadeloven vare meget levende, og det manglede ikke paa Heftighed og gjensidig Forbittrelse. Denne brød især ud imod Justitsministeren, Hr. Persil, da denne fremkom med den fornærmelige Yttring, at man var vant til, hos en Deel af Kammeret, altid at see Statens Jnteresse tilsidesat for Urostifternes. Paa disse Ord fulgte en frygtelig Larm; man skreg: "Jnfamt! Bagvasker, mordbrænderske Minister!" ofv. Kun med stor Møie lykkedes det Præsidenten, at bevæge Kammeret til at høre Hr. Persils nærmere Forklaring; men, da han med andre Ord gjentog den samme Beskyldning, brød Larmen løs paa ny, og Ministeren saae sig nødt til at give sine Udtryk en formildende Vending, der lignede en Gjenkaldelse. - Jmidlertid bleve dog alle Amendements, som Oppositionen bragte i Forslag; forkastede, og Loven dlev antagen d. 15de med 230 Stemmer imod 88. Hvad skal man nu sige om det frie Juli-Frankerig, hvor, ifølge denne Lov, Besiddelsen af Vaaben under svær Straf er forbuden, hvor den blotte Nærværelse paa et Sted, hvor Uroligheder forefalde, er nok til, uden noget Beviis for Deeltagelse deri, at blive behandlet som medskyldig, og hvor Dødsstraffe nu skulle anvendes mod politiske Forbrydelser, for hvilke Kammeret i Octbr. 1830 androg i en Addresse til Kongen paa Dødsstraffes Afskaffelse? Den følgende Dag fattede Kammeret en Beslutning, som man vilde finde ubegribelig, dersom man ikke var vant til at see, at det ikke selv ret veed, hvad det vil. Efterat nemlig de enkelte Artikler af det mitonisterielle Forslag om 1,200,000 Fr. til Lyonesernes og Understøttelse vare, den ene efter den anden, samtligen antagne, blev til Slutning det hele Forslag med stor Stemmeflerhed – forkastet. J alle Journaler, uden Undtagelse, udtaler sig Forbittrelsen over dette "inhumane, upolitiske, uretfærdige og gnieragtige" Forhold af et Kammer, der nylig ikke tog i Betænkning at bevilge Millioner i Dusintal til en, efter hartad Alles Mening, uforholdsmæssig Forøgelse af Hæ ten. Naar iøvrigt Hr. Thiers, under Løbet af Debatterne om denne Sag, blandt Andet yttrede, at Revolutionen vist tilsidst vilde lønne Frankerig for 40 Aars Anstrængelser; men at man ingenlunde maatte bilde sig ind, at Anstrengelserne allerede vare tilende. saaat man nu i Rolighed kunde nyde Frugterne: da maa man vel, hvad den sidste Deel af Yttringen angaaer, være aldeles enig med Ministeren. - Da Kammeret nu intet Mere havde tilbage end Jndtægtsbudgettet og nogle Forslag af mindre Betydenhed, saa ventede man, at det vilde blive færdigt med sine Arbeider til d. 22. Pairskammerets Forhandlinger, troede man, vilde være tilende d. 28de, og man ventede da, at Kongen i egen Person vilde fuldføre Slutnings ceremonien d. 29de og holde en Afskedstale til det fratrædende Deputeert-Kammer. - J Lyon ulmer endnu den giensidige Forbittrelse og bryder ikke sjeldent udi enkelte Voldsgierninger. De ministerielle Lyoneserblade indeholde den ene Fortælling efter den anden om, hvorledes Skildvagter om Natten blive angrebne og dræbte, uden at Politiet formaaer at komme paa Spor efter Gierningsmændene. Oppositionsbladene, som ikke ganske kunne fragaae dette, anføre igien paa deres Side, nu et, nu et andet Exempel paa den barbariske Adfærd, som Soldaterne udøve imod de fangne Jnsurgenter. "Skulde vida", siger Temps i denne Anledning, "være bestemte til at fremstille for Europa et Exempel paa en, til det yderste Barbari nedværdiget, Nation? vi, der ellers ere saa polerede, saa humane, af saa milde Sæder, saa let forglemmende, hvad ondt man gjør os, saa let bragte til Enthustasme for alt Godt?" Temps beklager derpaa, at Ministeriet ved sine barbariske Forholdsregler, har bragt Partierne til Fortvivlelse, saa at man nu allevegne seer kun en saadan Kamp, hvorved man ikke veed, om man meest skal beklage den lumske Maade, hvorpaa den føres, eller det Blod, som derved udgydes. Den øiner kun et Middel imod al denne Ulykke, nemlig Valget af et godt Deputeert Kammer, som er monarchisk, men patriotisk, ivrigt, med ikke Regjeringen blindt hengivent; sparsomt, men ikke gnieragtigt: et Kammer, som veed at løsrive sig fra forældede Love og Levninger, der ere nedarvede fra saamange, efter hinanden bort jagede Regjeringer. Den pyrenæiske Halv. En Correspondentssartikel fra Madrid, som meddeles i franske Blade, stemmer ikke godt overeens med de forderlagtige Beretninger, som i den senere Tid ere indløbne fra Halvøen. Jfølge denne Artikel vare 25000 Md. nylig udskrevne; men Tilstanden i de urolige Provindser var saadan, at dette Antal slet ikke var tilstrækkeligt; Quesada forlangte i det Mindste 40000 Md., dersom han skulde blive i Stand til ganske at gjøre Ende paa Jnsurrectionen. - De Forhaabninger, som man nærede om Expeditionen til Portugal, forsvandt mere og mere. Den carlistiske miguelistiske Hær var endnu temmelig talrig; det portugisiske Folk var gunstig stemt imod den, og der fattedes den ikke paa Penge. Paa et Forlig var der ikke at tænke; hverken Cortes eller Miguel vilde indlade sig derpaa, da de troede at kunne stole paa deres Tropper og paa Folket. Senere haves den Efterretning fra Bayonne, at General Rodil skal modtage Overcommanden i de nordlige Provindser i Quesadas Sted. Af en fra Madrid indtruffen Handelscoureer, som var bleven forfulgt med Flinteskud lige til den franske Grændse, havde man ligeledes i Bayonne bragt i Erfaring, at Jnsurgenthøvdingen Sagastiversa havde med 7000 Md. angrebet Jrun, uden dog at kunne udrette Noget imod den svage Besætning, med hvilken han havde kæmpet en heel Nat.