Jyske Efterretninger, 1787-09-07
Berlin den 20 Augusti. (Af Buschinas Wochentliche Rachristen No. 34.)J Aarhundrede have i de Kongelig Preussiske Lande, ligesom i andre evangeliske Lande, Skolerne staaet under Consistoriernes Oberopsigt, og denne Forfatning havde sine begribelige Aarsager. Skolerne i Stæderne, have næsten alene havt Prædike=Embedets Candidater til Lærere, som efter nogle Aars Forløb ere blevne Præster, og da ere blevne agtede for fortrinlig duelige til at føre Opptember. sigten over Skolerne i Stæderne, Flekkerne og Landsbyerne; altsaa har man bragt Kirke= og Skole=Embederne under en Slags Opsigt og Jurisdiction. Da Overconsistoriumet blev 1750, oprettet i Berlin, og til samme blev overdraget ikke aleneste Consistorial-Forretningerne i Churmark, men endogsaa Consistoria i de Preussiske Provindser (nu Øst= og Vest=Preussen, Pommeren, Neumark Maadeburg, Halberstadt, Minden og Ravensberg, Kleve og Mark, og Ost Friesland, bleve lagde under det, bekom det ogsaa Oberobsigten over Skolerne, fornemmelig i Churmark: Det blev ogsaa anordnet som nyttigt og billigt, at dets Eragtning skulde udfordres ved Professorum Theologi Antagelse paa Universiteterne; og det har, for Skolevæsenets Skyld, fra Begyndelsen af stedse havt nogle Medlemmer, som besadde Kundskab i samme. Skolesagerne have derfor udgjort en betydelig Deel af dets Forretninger, og de ere af samme blevne bestyrede med saadan en Jndsigt, Klogskab og Troskab, at intet meere har været at ønske, uden at Ober=Consistorium maatte bekomme anseelige Penge=Midler, uden hvilke ingen betydelig Forbedring med Skolerne kan ventes. Hvor alvorlig og lykkelig Ober=Consistoriumet har bestræbt sig for Skolernes Forbedring, og altsaa og for Lærernes Tilstand i samme, bevise det Berlinske, Frederichswerderske, Stettinske og Stargardske Gomasium, Skolen i NyRuppin, og forskiellige andre, med hvilke er gjort det, som Tid, Omstændigheder og de anskaffede Midler have tilladt, hvilket de tykke Acter, som angaae enhver Skoleanstalt, uimodsigelig bevise. Skolerne paa det platte Land ere ved Ober=Kosistoriumets Forsorg og Bestræbelser blevne langt bedre, end de forhen have været, det har ogsaa understøttet og befordret Hr. Domherres von Rochow efterlignelseværdige Skoler, og omendskiønt de Rekahnske ikke ere offentligen og høitideligen erklærede forPlante=Steder for de Churmarkiske Skoler, saa har det dog virkelig været saaledes, og nogle af de Folk, som jeg har sendt derhen med Recommendation og nogle Penge, ere der blevne dannede til fortrinlig brugbare Skolelærere, af hvilke jeg vil nævne ikkun een, nemlig den nu værende Rector ved Garnisonsskolen i Potsdam Hr. Kluckhuhn, som i hans første Skoleembede, som han har forestaaet i Kolonien Frederichshagen til stor Nytte og hans egen Berømmelse, ikke havde kundet gjort det, som han har gjort, der som han i Rekahm ikke havde lært det som skulde læres. Ober=Konsistoriumet skulde have udrettet noget stort, dersom den Forhaabning var bleven opfyldt, som det havde i Aaret 1767. Kong Frederich den anden havde i en Cabinetsordre til Statsministeren von Münchhausen erklæret sig derhen, at han til Landskolernes Forbedring i Churmark, vilde giøre og give hvad fornødent var, Ministeren befalede, at Ober=Konsistorialraadene skulde angive de Pengesummer, som de holdt for nødvendige. Jeg var den Gang den yngste, maatte derfor give min Stemme først, og forlangte for Churmark aarlig 100000 Daler; det ganske Collegium ønskede at saameget kunde erholdes, og Ministeren havde vildet bede Kongen om den Sum, dersom Statsministerne von Dor ville, som forvaltede det geistlige Departement, som angik de Reformerte, ikke havde meent, at den var for stor, den blev derfor ikke forlangt; men man overlod til Kongens Naade hvad han vilde give. Da siden efter 100000 Daler Overskud og Beholdning i Stædernes Casse bleve Kongen tilbudne, erindrede han sig Landskolerne, og gav den Renterne af denne Kapital, af hvilke siden den Tid mangen en god Skolelærer har bekommet aarlig 120 Daler til sit nødtørftige Underhold. Mit Ønske var den Gang, at Candidaterne til Prædikeembedet paa det platte Land først maatte være Skolelærere, og derved giøre sig beqvem til Landpræste, og i denne Henseende kunde og maatte de stedse blive under Consistorial Opsigt. J Henseende til de tilkommende Lærere i Stædernes Skoler, har jeg siden ønsket, at de aldeles ikke studerte Theologie, men alene Sprog, Kunster, og Videnskaber, og som Lærere maatte udgjøre en egen Klasse i den civile Stand, som kunde komme til lige Ære, Værdighed og Fordeele med de øvrige Klasser. Hermed hængte naturligviis tilsammen det Ønske, at det offentlige Skole= og Opdragelses=Væsen maatte blive besørget ved et høit Collegium, som var liig i Rang og Anseelse med de øvrige høie Landets Collegier. - Min raae Plan til samme udfordrede i enhver Kongl. Provinds et Under=Collegium, som havde til Assessorer, grundige Mænd, som søgte deres Belønning i den offentlige Nytte, og som vare Elskere at Skole= og Opdragelses Væsenet i alle Arter, og iblandt dem maatte være et Par, som var godt besoldede, som saden Collegial Forretningerne havde ellers intet at enille thi Mænd, som allerede ere overvældede med Emveds Forretninger, kunne ikke bruges dertil uden i dette Embede at bringe til Modenhed hvad som henhørte, naar der efter Ober=Collegii Forskrivt skulde giøres en Jndretning, eller en Undersøgelse anstilles. - o. s. v. det er bleven ved det blotte Udkast. - Nu er det des behageligere for mig at kunne mælde saadanne Forslag til Skolevæsenets Forbedring i de Kongl. Preussiske Lande, som de der ere alvorligen meente og virkeligen bevilgede De have deres Udspring fra den Kongl. Stats Minister Hr. Baron von Zedlitz, som allerede har det store Fortrin, at Jndenlandske og Udenlandske vente noget Særdeles af ham Man har allerede i lang Tid med Længsel seet dem imøde, og man glæder sig over at finde, at de ere grundede paa landsfaderlig Kongl. Penge=Hielp, og at deres Udførelse er anbetroet dygtige Mænd, som vist ville giøre alt hvad deres Tilstand og ommældte Penge=Hielp tillader. Disse Forslag ikke denne Pland ere aftrykte i det Berlinske Maanedsskrivts 8. Stykke, og det er ikke nødig her at anføre noget deraf, efterdi de allerede i nogle Uger næsten ere bekiendt overalt. Jblandt de øvrige Af snitte i dette Stykke, er det tredie om Dronningens af Sverrig Christina Omvendelse til den Katholske Kirke særdeles godt udarbeidet og betydeligst. Hr. Cuhn i Kassel har underskrevet sig som dets Forfatter. Hr. Krigsraad Lamotte fortiener megen Tak for endnu at have vovet et Forsøg med at bortskaffe Bodene af de Berlinske Pladse, hvilke saa meget vansire vor skiønne Stad.