Corsaren, 1843-02-24
Det menneskelige Livs smaae Behageligheder. Af store Behageligheder, sande lykkelige Dieblikke eller Timer har det menneskelige Liv kun faa. Kjærlighed f. Ex. skal ifølge Manges Forsikkring, være en stor, "maaskee Jordens største Lyksalighed"; men den skal ogsaa være ligesom Krudt: den kan kun brænde een Gang. Hvad angaaer - for at tale om andre Ting - Lyksaligheden af Ægteskabet, da er man fordetmeste kun een Gang i det Tilfælde at begrave en Kone - ellers vilde Byron vel ikke have kaldt Beaumarchais det lykkeligste af alle Mennesker, fordi han i en Alder af 30 Aar havde vundet treProcesser og begravet to Koners. Siden vi tale: om Processer, J Almindelighed er det ogsaa kun een Gang, at man vinder en Høiesteretsproces. "Gaa nu hen og dø", bør siges til den, der vinder en Høiesteretsproces, ligesom hiin Spartaner sagde til Oldingen, hvis. Sønner vandt Kampprisen i de olympiske Lege. Og vil han saa ikke doe frivillig, saa drager Høiesteret; nok næste Gang Omsorg derfor. - Endvidere synes det ogsaa kun at træffe een Gang i hvert Menneskes Levetid, at Franskmændene gjore en Revolution (viforudsætte natutligviis, at Fleertallet af vore Læsere ere danske Mænd, der betragte det som en Lykke, Saadant skeer - andetsteds). - Endelig ville de fleste Mennesker kun een Gang i deres Levetid komme til at hylde en ny Konge, hvilket forudsætter, at en anden er død - hvilket sidste vel er en Sorg, men dog, som f. Ex. d. 3die Dec. 1839, tillige en Lyksallighed. Betænker man nu alle de Sorger, de skuffede Forhaabninger, de tilintetgjorte Jllusioner, de mange Smerter, hvorpaa det menneskelige Liv er saa rigt, og de faa Lyksalighedstimer, man ifølge det Ovenanførter har, saa vil man prise Forsynets Retfærdighed ved at have skjænket Menneskene en stor Mængde smaae Behageligheder, der ere af saare forskjellig Art: 1ste Sort. - Har en Mand kun eet Been, saa har han den Behagelighed at see en anden Mand, der slet ingen Been har. Har Vorherre endnu ikke villet gjøre f. Er. det danste Folk frit, saa har han tilladt det at kjende Russerne. Har Hannover en blind Kronprinds, saa gives der vel et andet Land, hvis Kronprinds heller ikke er Seende. 2den Sort. - Hertil henregne vi Alt, hvad der kan henføres under Sætningen "Commune naufragium dulce" ): Fælleds Ulykker ere behagelige. Til en vidt udbredt Fornemmen af denne Art Behagelighed, bidrager især den frie Udverling af Nyheder og Efterretninger mellem de europæiske Nationer. Man kunde ogsaa give denne Sort Behageligheder til Motto: "Ebenso bei uns". 3die Sort. - Denne er den allerstørste. Digteren, der har sagt: "Schon ist es aus sicherem Hafen die Schiffbrüchigen anzusehen", har grundig udtrykt og beskrevet den. De Behageligheder, som heri indeholdes, synes at grunde sig paa det Princip, at en stor Ulykke, der rammer en Enkelt, ligesom opløser sig i en Mængde smaae Behageligheder for Andre: At høre den"interessante Nyhed" om en Ulykke, at være den Første, der fortæller den videre, at kunne oplive en heel Conversation ved Details derom o. s. v. Eller at være Vidne til en lille Ulykke, en Ubehagelighed, der rammer et Medmenneste. "Har De hørt, at den rige Grosserer A. er gaaet fallit?" siger man paa Børsen. - "Nei", svarer den Anden og bliver bleg; thi han har Penge tilgode der. "Har De hørt, at A. er gaaet fallit?" siger man, idet man gaaer videre; "B. blev ganske bleg ved at høre i det, han gaaer maaskee med". Tænk nu selv, hvorledes det lober videre. - Det er ikke Grusomhed. Man vilde ikke selv have hidført Mandens Fallit for at skaffe sig en interessant Nyhed; men, da den nu er skeet, nyder man den Jnteresse, som derved kan afstedkommes, den underlige Behagelighed, hvormed man, selv sikker, taler om Andres Uheld. To aldrende Damer sidde i fortrolig Samtale. "Har De hørt det: Frøken A. maa nok reise i nogle Maaneder paa Landet ...hm, hm! De forstaaer, Faderen skal i den Anledning have havt en forfærdelig Scene med Lieutenant B." "Nei, hvad siger De! Frøken A. !" "De har ikke hørt det? Da har jeg saamen hørt Alting meget omstændeligt. For et Par Dage siden opdagede o. s. v." - "Den stakkels Pige! hvor det gjør mig ondt? Det er vel allerede bekjendt over Alverden?" -"Nei, det er endnu en Hemmelighed." "Gudskeelov!" - Lader os supplere Tanken, hvortil dette "Gudskeelov!" hører: "Gudskeelov! saa er det da ganske nyt endnu, naar jeg fortæller det". De gode Damer vilde ikke selv have foraarsaget en saadan Ulykke for aldrig det; men, da den nu er skeet, hvorfor da ikke, til Erstatning for deres Medfølelse og Smerte derover, nyde Jnteressen af at tale derom? To Veninder ere paa Bal sammen, den ene sidder over, den anden er saa lykkelig at være engageret og - at hendes Veninde sidder over. 4de Sort. - Blandede smaae Behageligheder. "Saa! Det er dog virkelig en Fornøielse, efter i en Times anstrængt Arbeide at faae sin Sløise ordenlig bunden." J en Lhombre: "Fri, ved Gud! Paa Manille, Basta, smaat femte og to gediegne Fausser!" Ved Gud! Den Pølse er godt malt! Jeg tør sværge, at Court kunde ikke male den bedre i uagtet han dog er Ridder af Dannebroge.