Viborger Samler, 1846-10-26
Om Opdagelsen af vilde Kartoffelarter. Kartoffelsygdommen udbreder sig i America paa samme Maade som i Europa, og har der vakt det naturlige Ønske, at finde den vildtvoxende Kartoffel, for ved Hjelp af den at fornye Kartoffelfrøet; hidtil har al Søgen været forgiæves. Derimod synes det at en tydsk Geolog, ved Navn Gesner, har paa Prinds Edwards-Øen i Bugten ved Newfoundland fundet to nye Arter af spiselige Knolde, der maaskee kunne erstatte Kartoflen. Gesner har skriftligen tilmeldt Secretairen for det kgl. engelske Agerdyrkningsselskab paa hiin Øe, at han under sine geologiske Undersøgelser paa Øen har gjort sig al Umage for at opdage de spiselige Rodder, der tidligere havde tjent Jndianerne til Fode. Ved Hielp af to intelligente Miemac-Jndianere fandt han to Arter meelrige Knolde, der, at dømme efter deres Udseende, love ligesaa meget som de vilde Kartofler, som Sir W. Ra leig, bragte fra Virginien til England, og fra hvilke vor Kartoffel nedstammer. Han lover at fortsætte sine Undersøgelser, naar hans nuværende Syssel er endt; han vil imidlertid forsende Prøver af Knoldene til Agerdyrkningsselskaber i Nordamerica og England, og han har allerede sat nogle Landeindomsbesiddere paa Prinds Edwards Øe istand til vi anstille Forsøg med dem. Følgende er et Udtog af hans Brev: "De første jeg fandt, voxede paa Hog-Øen i Bugten ved Richmond; Jndianerne kalde denne Art "Musquasete." Vi fandt dem d. 3die Aug. Stænglerne vare visnede, saa at jeg ikke kan gjøre mig et tydeligt Begreb om dem i deres grønne Tilstand; Knoldene vare fuldkommen modne; de voxede i en Skov af haarde Træsorter, en Tomme under Jorden, der var bedækket med et Lag af forraadnet Løv; Stedet, hvor de voxede, er ganske beskygget; men Jorden er god og Pladsen udsat for Varmen. De findes ogsaa paa andre Steder paa Prince Edwards-Øen, men de ere sjeldne og en heel indiansk Familie kunde kun med Møie fylde et Pægelmaal (Schoppenmas).J Almindelighed ere de ikke større end et Kirsebær, men enkelte ere betydelig større; de see ud som sædvanlige Kartofler, og have navnligen de eiendommelige Jndsnit, som man kalder Øine. Knoldens Hud er rustbruun; det Jndre er ganske hvidt og har ganske den samme Lugt og Smag som vor Kartoffel; Jndianerne sige, at man i meget lang Tid kan opbevare dem tørre eller fugtige. De ere meget meelrige og indeholde meget Kraftmeel (Starke), der ligner det man erholder af Hvede; naar man tørrer dem, sammenskrumpes de noget, men give sig strax ud i varmt Vand; de afgive et fortræffeligt Næringsmiddel og ere meget yndede hos Jndianerne, saa at disse strax opgrave enhver Busk, som de finde. Planten er ligesaa nærende som sund, og vilde sandsynligviis ved god Kultur levere et stort Udbytte. Den anden Art af de vildtvoxende meelrige Knolde antræffes langt hyppigere end den første. Jndianerne kalde den "Sangaabaa." Jeg fandt den paa flere Øer i Bugten ved Richmond, hyppigst i den lavere Deel af Sandhøiene paa Fiskeden. Denne Plante synes helst at vælge som Voxested de laveste Dele af Sandhøiene ved Lagunerne, hvor Planten gjødes af forraadnede Søgræsarter og Snegle; man finder den midt imellem Græs og Ukrud, og Planterne bedække ofte en betydelig Strækning. Bladene ligne Kartoflernes Blade; Stængelen har Liighed med en lille Viinranke; Knoldene ligge to Fod dybt i Jorden, ere æggeformede og hænge som Glasperler, der ere trukne paa en Snor, sammen ved et stærkt Ligament. De ere fortebrune og ligne i Udseendet Kartofler, ere tørre, meelrige og meget nærende. De spises af Jndianerne, af hvilke de have reddet mange fra Hungersdøden, naar slet Veirlig holdt Jndianerne tilbage paa Øerne. Flere Dyr, saasom Vaskebjørnen, Skovmaaren og Pindsvinet æde med Begjærlighed disse Knolde, der af Jndianerne imidlertid ansees for mindre velsmagende end Musquaseten. Jndianerne have gjort sig stor Umage for at holde disse Planter ubekjendte for de Hvide. De Knolde, som blive liggende Vinteren over i Jorden, drive nye Skud frem om Foraaret. Denne Art fandt jeg den 12te Aug. Blomsterne vare forsvundne og Frøet syntes at være faldet af, men Knoldene vare ikke modne. Jeg har imidlertid spiist flere, og jeg fandt dem tørre, meelede og behagelige i Smagen. - Om nu en af disse Knoldearter, skulde være eller ikke være den længe søgte vilde Kartoffel, saa er det at ønske, at tydske Agerdyrkningsselskaber ville henvende sig til Herr Gesner, for af ham at erholde Frø og anstille Forsøg dermed. Det er neppe underkastet nogen Tvivl, at ved en omhyggelig Cultur Knoldene jo ville blive større og talrigere, og Klimaet paa denne Øe er saaledes, at ingen Deel af Tydskland vilde være for kold for en paa Prince Edvards-Øen vildtvoxende Plante. (Augsb. Allg. Zeit.)