Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1833-04-19
viisning til de ordentlige Retter, og Hr. Laurence anførte Hr. Casimir Perriers Authoritet herfor i et lignende Tilfælde. Ogsaa dette Forslag blev forkastet med stor Stemmefleerhed. Under Debatterne bragte den hyppige Latter paa venstre Side Generaladvocaten Persil saa reent ud af Fatning, at han udbrød imod Hr. Dupont fra Eure: "denne Latter er skandaløs." Da Hr. Dupont herpaa svarede: Uforskammede!" blev der en frygtelig Allarm paa alle Bænker, og Præsidenten kaldte ham vel til Orden; men Hr. Dupont erklærede, at han ikke tog sit Udtryk tilbage, da han hverken havde talt eller leet. Hr. Corcelles fik ogsaa en Jrettesættelse af Præsidenten, fordi han, da Hr. Persil forlangte at tale endnu blot et Par Ord, afbrød med et destobedre!" hvorpaa Hr. Corcelles svarede: "Jeg taler til mig selv; dertil har jeg dog vel Ret?" Da der nu skulde skrides til endelig Stemme over Kommissions=Forslaget og flere af Oppositionens Medlemmer erklærede, at de ingen Deel kunde tage i Kammerets Dom i Pressesager, gjorde Præsidenten Hr. Dupin dem opmærksom paa, at de, som undslog sig, derved tillige tabte deres Ret til at bivaane Forhandlingerne. Jalt 38 Medlemmer, iblandt hvilke Lafette og General Bertrand, undsloge sig ogsaa derfor, men Enkelte, saasom Hr. Corcelles og Tracy tilføiede, at de ikke veeg deres Sæde, førend Man kastede dem ud. Hr. Odilon-Barrot erklærede, at hans Samvittighed bød ham at udholde Kampen til Enden, og først naar Kammeret konstituerede sig til en Ret, vilde han unddrage sig al videre Deel deri; thi af Forfatningen og dem, som have valgt mig til Deputeret, er jeg udnævnt til Lovgiver, ikke til Dommer, og mindst til Dommer i egen Sag." Efterat nu Anklagen endelig var besluttet med 205 imod 92 Stemmer, bestemtes at Hr. Lionne skulde indstævnes til den 16 April, og uagtet Præsidentens Jndvendinger, tillodes det ham at medtage Hr. Marast og Cavaignac (den Første Tribunens Hoved=Redakteur, den Sidste Medlem af Folkevennernes Selskab) til sine Forsvarere. Hr. Odilon=Barrot gjorde endnu Præsidenten opmærksom paa, at siden der nu engang skulde leges Ret, havde han at forholde sig som Præsident i en Politieret og ikke som Præsident i de Deputeredes Kammer. Da der nu den 10de imod Hr. Merilhous Paastand, at der ligesom i en Jury burde høre to Trediedeele Stemmer til den Anklagedes Domfældelse, vedtoges, at absolut Stemmefleerhed, var tilstrækkelig, spurgde Hr. Odilon, om Man vel vidste hvad en politisk Justits og en politisk Dom var og besvarede det selv saaledes: en Justits uden Retfærdighed, en Proskription." Det kom atter til en Ordstrid imellem Hr. la Rochefoucauld og General Jacqueminot, fordi Hiin yttrede, at Majoriteten sad paa Ministerbænkene, hvilket Hr. Jacqueminot kaldte en Jmpertinents;" men efter en gjensidig Erklæring bad han om Forladelse for sit Udtryk, og blev for denne sin Artighed høilig roest af Hr. Dupin. Den 8de ere baade Præsidenten og Værten for Folke vennernes Selskab, ligesom og Formændene for St. Simonisterne, Enfantin og Chevalier, frikiendte af Assiseretten, som ikke fandt den Artikel i Straffe=Lovbogen imod Forsamlinger af over 20 Personer anvendelig efter det nyeste Charte. Den 10de stod Menneskerettighedernes Selskab ligeledes for Domstolen. - Et Statsraad den 9d. skal have angaaet en af Grev Pozzo di Borgo overgivet Notte om de tydske Anliggender, og Ministeriet skal, saasnart det fik Efterretning om Tildragelsen i Frankfurt, have skikket befaling til Grændsestæderne, ufortøvet at bringe de sig her opholdende tydske Flygtlinge til det indre Frankerig. -