Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-12-29
Lord Russel efterkom nu Lord Castlereaghs Opfordring efter Hr. Tiernes Tilskyndelse, som takkede Ministeren for hans Eftergivenhed, og tog den øvrige Deel af sit Forslag tilbage paa den specielle Klage nær mod Flækken Grampound. – Man kan ikke nægte, at Lord Russels Forslag jo er af stor Vigtighed, og at det synes saavel at vise en passende Middelvei at følge, som at tilbyde et antageligt Udsonings-Middel ved saa store Menings Forskielligheder; men Ministrene, som skue dybere ind i Tingene, kunne maaskee have Ret i, at det nu er ikke den passende Tid til at bringe saadanne Reformations=Planer i Forslag. Foruden denne vigtige Motion er der blevet debatteret i Parlamentet om de nærmere Modificationer og Bestemmelser ved de 5 Bills, hvorved Ministrene og Oppositionen udvise megen indbyrdes Eftergivenhed imod hinanden; den Artikel i Billen mod de oprøriske Skrifter, at Forfatterne skulle transporteres til Botany Bay, har fundet stor Modstand. Alle disse 5 Bills ere nu passerede i Parlamentet, og Lord Castlereagh har anmeldt i Underhuset, at de meest nødvendige Forretninger kunne være bragte til Ende den 30te December, hvor paa Parlamentets Møder kunde udsættes til den 10de Februar. – Det Engelske Ministerium har saaledes drevet sine Planer igiennem for at sætte en Grændse for den anarchiske Aand, som udbreder sig iblandt Folket; men om hvorvidt de ville være tienlige og tilstrækkelige til at opnaae den forønskede Hensigt, ere deres Meeninger deelte, som staae i Nærheden af disse Begivenheder, og ere opmærksomme Tilskuere af hvad der foregaaer i dette Land, saaledes befrygte nogle, at de tagne Foranstaltninger ville tiene til uformærket at undergrave det Brittiske Folks Friehed, og at man dog ikke vil blive i Stand til med Magt at be roelige de oprørte Gemytter, især da Sult og Nød have fornemmelig sat dem i Bevægelse, og disse Aarsager til Misfornøielse endnu vedvare og daglig tiltage. Vore Ministre, hedder det videre, ville aldeles ikke høre noget om Beroeligelses- og Forsonings Midler; man hører ikke et Ord fra dem om de offentlige Byrders Formindskelse, ingen Løfter, om Jndskrænkelse og Sparsomhed; Magten skal udrette alt; maae de kun ikke forregne sig Jmidlertid lader det ikke til at Ministrene forregne sig; de nyeste Efterretninger fra de nordlige Grevskaber melde, at Reformatorerne ikke have vovet at holde de Folkeforsamlinger, som de havde sammenkaldet til den 13de December i Glasgov og Manchester. Magistraterne havde ogsaa taget alvorlige Forholdsregler for at sikkre den offentlige Rolighed, og Regieringen betiener sig desuden af kraftfulde Midler for paa eengang at giøre en Ende paa disse Spektakler. Vaaben afsendes til Manchester fra London til Brug for Constablerne. Forskandsninger ere opkastede ved Indgangen til Byen og Broerne ere stærkt besatte; General Lyng har overtaget Commanden i Staden; 7 Compagnier af det 85de Regiment ere rykkede derind. Casarregiment, Præsten Harrison er arresteret og sat serner oprettes i Omegnen for 10000 Mand som ere paa Marschen dertil; meget Cavallerie er afsendt til Glasgov, hvoriblandt det 10de Hui Forvaring paa Slottet i Chester, i Staden Buryi Nærheden af Manchester har Politie-Officianten Nadin med en Afdeling Lanciers overfaldet Kl. 2. om Natten en Committee af Radicale, just som de holdt deres Møder, alle deres Papirer bleve borttagne, og de selv bleve, stærkt betyngede med Lænker, bragte til Castellet i Lancaster. Under alle disse strenge Forholdsregler figurere imidlertid Hunt og Cobbet i London; de have begyndt paa at holde Forelæsninger i Kron= og Ankertavernen over Maadelighed og Ædruelighed, for at bevæge Almuen ved Afholdenhed til at berøve Regieringen sine Jndtægter. Paa samme Sted har Burdett og hans Tilhængere holdet en Forsamling for at protestere mod Underhusets Fremgangsmaade, mod Pampfletskriveren Hobhouse, og han begav sig selv til Nevgate og tilbød sin Caution, for at den Fangne kunde forblive i Fangevogterens Huus. Den Fordærvelse, som har taget Overhaand iblandt den londonske Pøbel, gav sig paa en paafaldende Maade tilkiende ved en Fest, som den Spanske Ambassadeur nylig gav, i Anledning af sin Konges Formæling; den var høist glimrende; Værelserne vare besatte med hele Rækker af de skiønneste Blomster og Planter, hele Hotellet var illumineret, 500 Personer vare indbudne. Hertugen af Wellington lod sig see i en Spansk Grands Paaklædning, Prinds=Regenten selv og alle de Kongelige Prindser beærede denne Høitid med deres Nærværelse; men Pøbelen havde ogsaa indfundet sig i Tusindviis og begik de skrækkeligste Uordener. Som de høie Personer stege ud af Vognen, bleve de insulterede paa den afskyeligste Maade. Da Prinds Regenten havde erfaret dette, saa ankom han under Ledsagelse af et Detaschement af sin Garde. Allarmen tog saaledes til, at Politiet ikke længere formaaede at holde den rasende Pøbel i Tøile, og Militairen maatte tilsidst kaldes til Hielp, som endelig bragte Roligheden tilveie. Prindsregenten har foræret den Persiske Ambassadeur et med Guld og Sølv rigeligt besat Toilet=Skriin, med den Paaskrift: fra H. Kongelige Høihed Regenten over det forenede Kongerige Storbrittannien og Jrland, til sin Ven Mirza Abul Hassan.