Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-03-01
Under Overskrift: Er Staten specielt opfordret til at have Øie med den nu opvoxende Ungdoms Moralitet, har Hr. Pastor H. C. Visby, i nogle Numere af det af ham udgivne Ugeblad, For practisk Christendom, leveret adskillige læseværdige Betragtninger, hvoriblandt ogsaa om Nødvendigheden af en Stiftelse for moralsk fordærvede Børns Forbedring. Denne Sag er, som bekjendt, i den sildigere Tid ogsaa hos os bleven en Gjenstand for alvorligere Overveielse, og kan derfor ikke være uden Interesse for Enhver, som er besjælet af Deeltagelse for ulykkelige, eller af Medlidenhed over faldne, Medskabninger. Meddeleren heraf troer, den fortjener at komme til Fleres Kundskab, og i Forviisningen om, at den ærede Forfatter Jntet vil have derimod, lader han en Deel deraf ordret aftrykke. Efterat Forfatteren har yttret at han for det Første finder det ikke aldeles nødvendigt at alle de Børn, der nyde Understøttelse af Fattigvæsenet ogsaa netop skulle gaae i Fattigvæsenets Skoler, og for det Andet, at det forekommer ham endnu mindre hensigtsmæssigt, naar Forældrene arresteres for en eller anden Forbrydelses Skyld, da strax at sende Børnene til Fattigvæsenet, hvis de ikke have Paarørende, som tage sig af dem, vedbliver han saaledes: For det Tredie forekommer det mig fast endnu værre at hensætte de Børn, der allerede have været tiltalte og straffede for Forbrydelser, og som ei blot tidt og længe have sadt i Arrester, men maaskee end- ogsaa allerede i Forbedringshuset, blandt andre Børn i een og samme Skole. Og det var ikke at undres over, om Forældre allene af denne Grund skjælvede for at see deres Børn under Fattigvæsenet. Jeg veed meget vel at det Offentlige her ikke har noget Valg; thi eet Sted maae Børnene dog være. Men netop fordi der ikke er noget Valg, og det dog er indlysende for enhver Fornuftig, at det er høist Skadeligt og Urigtigt, at bringe en Pestbefængt ind mellem en Flok Børn, der desforuden kun have altfor megen Modtagelighed for Smitten – netop derfor mener jeg ogsaa, at Nødvendigheden af en Stiftelse, som den paatænkte, maa blive indlysende for Alle og Enhver. Thi dens Bestemmelse skulde netop være at optage saadanne Børn, som man ikke uden Fare kunde lade komme sammen med andre. Dens Bestemmelse skulde det være at optage Børn, der af de offentlige Love vare kjendte skyldige i Forbrydelser, og ved en gandske særegen og utrættelig Omhu søge at vinde dem tilbage for Samfundet. Naar et Barn viste en saa fordærvet Tænkemaade eller et saa afgjort Hang til Forbrydelser, at Forældrene, ikke uden Ængstelse kunde tænke paa dets Fremtid, skulde denne Stiftelse aabne sine menneskekjærlige Porte for det, ligesom den Syge, der ikke hjemme kan have fornøden Pleie, bringes paa Hospitalet. Naar Domstolene tilkiendte et Barn længere Tids Arrest, skulde det, i Stedet for at tilbringe denne Tid i Arresternes Ørkesløshed og i Samfund med ældre Forbrydere, i denne Stiftelse see den idømte Fængselstid forvandlet til en Forbedringstid, hvori alle Mildhedens og Stræng hedens Midler forenede sig for at omstemple den fordærvede Natur. Naar Skolevæsenets Foresatte fandt sig foranledigede til at andrage paa et Barns Hensættelse til Tvangsunderviisning og Confirmation skulde det i Stedet for at hensættes i Forbedringshuset, sig selv til ubodelig, timelig og evig Fordærvelse, i en Stiftelse som denne, lære at kjende og elske en Religion, som vel ellers kunde blive den forhadt, aldenstund det saae sig hensat mellem Forbrydere for at lære den at kiende. Og naar endeligen Bestyrerne af een eller anden offentlig Skole fandt saa skjellig Grund til at beklage sig over et af de dem undergivne, Børns Opførsel, at de ikke uden Fare torde lade det blive sammen med de andre, skulde de, ved at lade det hensætte i denne Stiftelse, opnaae den dobbelte Fordeel, at see det selv forbedret, og de øvrige Børn sikkrede for at fordærves deraf. Sandelig! en Stiftelse, som den anførte, vilde faae en vud Virkekreds, og man vilde snarere finde formange Børn, der med Rette borde indsættes deri, end for faae Den skulde paa eengang være et Hospital og en Qvarantine Anstalt: de Syge skulde helbredes og de Mistænkte bevogtes: den skulde forbedre de Slette, og bevare de Gode fra at fordærves af dem: den skulde rense Skolerne, idet den forenede alle de Fordærvede paa eet Sted, og de Fordærvede selv skulde den rense ved paa eet Sted at samle alle de Hjælpemidler, som ikke kunde haves adskilte: et stort, et vidt udstrakt, et herligt Øiemed Maatte en saa ædel, til Statssamfundets Vel saa meget sigtende, Bestræbelse lønnes med de bedste Frugter! J. B. M. General la Fayettes Tale ved Benjamin Constants Grav. (Meddeelt af Dn.).