Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-04-29
Om jeg end ikke tager det chemiske og naturhistoriske Spørgsmaal i Betragtning, om ogsaa Ageren, liig Alt i den synlige Natur, behøver Roe og Hvile, for at kunne lønne vedvarende og med bestandig eens Flor og Frugter, paatrænge sig mig, ved den Tanke, om den engelske Vexeldrists Si stem med Nytte kan blive almindeligen indført hos Bonden i Danmark, følgende Spørgsmaal: 1) Staaer den danske Bonde i Almindelighed paa det dertil passende Trin af intellectuel Dannelse? 2) Ville ikke, især i Jylland, fattes Menneskehænder, dertil, Staae ikke climatiske Hindringer Foretagendet, Veien? 4) Kan Vexeldrift i reen Jndtægt holde Skridt med holsteensk Kobbeldrift, Hvilke Beviser og Exempler gives der derfor, Hvilke derimod? Skulde jeg besvare disse Spørgsmaal efter egen Overbeviisning, saa maatte jeg uden Betænkning paa det første Spørgsmaal svare Nei, men besvare No. 2 med Ja. Jeg spørger f. Ex. min Nabo, hvorledes det i Jylland vilde være gaaet med Vintersæden i forrige Efteraar, naar enhver Bonde, ligesom han, skulde have ladet 12 til 1400 Tønder Kartofler, opgrave. Hvor havde der været Hænder nok til det Hele, da allerede den enkelte Vexelbruger ikke kunde finde saadanne, men tildeels maatte lade sine Kartofler oppløie og opæde paa Marken af Qvæget. Den aarlige Dyrkning af 12 til 14000 Tønder Kartofler paa en Bondegaard af 4 til 6 Tdr. Hartkorn maa desuden uundgaaeligen svække Agerens vedvarende Kraft, idetmindste vil en saadan Fremgangsmaade neppe i Tidens Længde, end ikke paa den bedste Jord, kunne bestaae, Tilsidst hielper Gjødning lige saa lidet derved, som Flesk hielper den Nervesyge. Ad No. 3. J Engelland er Agerdyrkningen aldeles afpasset efter Climaet og Befolkningen, sjeldent fryser det der, Qvæget græsser næsten hele Vinteren paa Marken, og Kaal, Urter, Kartofler og Roer vindes saavel om Vinteren, som om Efteraaret. Men i det nordligt liggende Danmark indtræder, ofte allerede i October, stærk Frøst. Af denne Grund synes vistnok ogsaa climatiske Hindringer at modsætte sig det engelske Agerbrugs almindelige Jndførelse i Danmark. Ad No. 4. J Danmark og dets Hertugdømmer drives Agerdyrkningen som Brøderhverv, og enhver Drivtsmethode, der giver den høist mulige varige Jndtægt er derfor den bed ste. Under reen Jndtægt forstaaer jeg her rede Penge. Sammenligner man nu de gjensidige offentlige Afgivter i Danmark og Holsteen med hinanden, Eiendommenes forskjellige Værd i begge Lande, saa viser sig for Holsteen en næsten trefold høiere Afgivt, men ogsaa en næsten firefold høiere Værd paa Eiendommene. Den sidste Omstændighed vil Mangen være tilbøielig til at forklare sig saaledes, at Jordbunden der er bedre end i Danmark, og at Productafsætningen maa findes langt fordeelagtigere i Holsteen, paa Grund af Hamborgs, Altonas og Lübeks Nærhed, end her paa Stedet. Men i begge Henseender feiler man meget Jordbunden i Danmark er af samme Bonitet som den holsteenske, paa flere Steder endog bedre, og for de gode danske Producter faaes jo næsten Hamborger Børspriser her for Døren. Der opkaster sig altsaa det naturlige Spørgsmaal hvorved bliver det muligt, at Holsteen kan bære høiere Afgivter og dets Landeiendomme endda holde sig i en høiere Priis, A priori tilstaaer jeg, at dets Pengevæsen, dets Privilegier, og den Credit det nyder i det nærliggende rig Udland, virke noget til dets Landeiendommes høiere Værd, men de kunne umuligen tilveiebringe en saa stor Differens thi Jngen bortkaster sine Penge, men de skulle ogsaa bære Renter, og frem for Alt, staae sikkre, Hovedgrunden ligger altsaa uomtvisteligen i dets Landbrugs forhøiede Cultur. For at erholde Oplysning, om Vexeldrift eller holsteensk Kobbel drist er den fordeelagtigste, opkaster sig fremdeles følgende Spørgsmaal: om et Agerbrug i Danmark, der følger Vexel drist, ogsaa kan bære holsteenske Byrder og Afgivter, og omen Landeiendom i Danmark, hvor der bruges regelmæssig Vexeldrift, ogsaa kan holde sig i høiere Værd, og blive betalt med Priser som Salget af Landeiendomme i Holsteen viser. Begge Deele maae, strengt taget, nægtes. J Holsteen f. Ex. betale Bønderne, for Jord, der er liig den bedste danske, 6 til 7 Rbd. r. S. i aarlig Forpagtningsafgivt af hver Tde. Land geometrisk Maal, foruden Communialbyrderne. De adelige Godser blive endnu betalte med 120 til 150 Rbd. r. S. pr. geometrisk Tønde Land. Jeg selv fik i Holsteen, i Aaret 1820, hundrede Specier for hver Tønde Land geometrisk Maal. af mit. J høieste Grad synes det at være problematisk, om end ikke umuligt, at saadanne Resultater skulde kunne tilkæmpes i Danmark ved Vexeldrift, men vel kan Jndførelsen af det holsteenske Kobbelbrug, efter min Mening, bane Veien dertil. Den holsteenske Landmand avler i Forhold til Arealet, fire Gange saa meget Korn som den danske Bonde, og hvad der især har bragt hans Landbrug til, og vil holde det paa det høie Culturtrin, ja hæve det over al Vexeldrift, er hans Meieri. Under 25 til 30 Rbd. bliver ingen Koe bortforpagtet der paa Godserne, og ved lykkelige Conjuncturer for Smør rets Afsætning giver en god Koe virkeligen der 36 til 40 Rbd. reen Jndtægt. Det holsteenske Smør bliver, som den sig længst holdende og fineste Vare, forsendt til Ostindiens varme Zone, og ufeilbarligen vilde Danmark kunne tage Deel i denne meest indbringende Green af det holsteenske Agerbrug da det har det samme Græs og de samme Foderurter som Holsteen. Men i denne vigtigste Green af Landbruget træder Vexeldristen gandske ud af Forbindelse og Sammenhæng, med et regelmæssigt Landbrug. Kun lidet og slet Smør tilveiebringer den, der bruger Vexeldrift, hvorimod Meierierne i Holsteen give langt større reen Jndtægt, end alt Korn paa Marken. Alene af denne ene Grund er ogsaa ethvert Vexelbrug i Holsteen blevet erkjendt for skadeligt og upassende. Man taler om den store Mængde Gjødning ved Vexel driften, ligesom om dette Nervus rerum gerendarum ikke ogsaa var det bestandige Maal for det holsteenske Agerbrug. Holsteneren nedpløier den store Masse af sin i Forraadnelse staaende Straagjødning i tørret Tilstand, og just Luften, der danner Gjæringsprocessen hos Straagjødningen, der opløses under Agerskorpen, er det, der befordrer Planternes yppige Væxt og giver de holsteenske Kornmarker deres Pragt. Det er chemisk beviist, at et Læs saadan Straagjødning virker mere end fire Læs døde Excrementer, som man her seer dem nedpløie i vaad Tilstand. Sikkerligen en meget skadelig Brug hos saa mange af Jyllands Bønder. At der ved holsteensk Agerbrug bliver tilveiebragt Gjødning, derom har jeg desuden for kort siden fuldkommen overbeviist min ærede Nabo. Han saae hos mig 3000 Læs Gjødning, istedetfor 30 Læs, der for fire Aar siden bleve mig overleverede, og han vil skienke mig den Tillid, at jeg i dette Punct vil skride frem ad Man taler om den ved Vexelbruget vigtige Kartoffelmæskning, ligesom om det holsteenske Landbrug udelukkede en virksom Kartoffelavl. Men enhver Overdrivelse erklærer jeg for skadelig, og da min kjære Nabo i sin Opsats allerede nu beklager sig over, at Sjællands Kartoffelmarker skade Qvægmæskningen i Jylland saa meget, saa indseer jeg ikke, til hvilken Priis det fede Qvæg skulde blive solgt, og hvem der skulde spise det, ved en almindelig Jndførelse af Vexeldrift. Enhver Sag forklares tilsidst bedst ved Exempler. Jeg tilstaaer vel, at et Antal Vexelbrug i Nærheden af store Stæder kunne drives med stor Nytte, men kaster man Blikket, over hele Landet, seer man dog, at de fleste Vexelbrugere, kæmpe med store Sorger, hvorimod andre Bønder befinde sig vel endog ved den gamle Agerdyrkningsmaades Slendrian. Det er ingen Tvivl underkastet at Vexelbruget fjernt fra store Stæder hidtil gjorde flere fattige end rige Folk. J det hele lægge Danmarks Clima, dets endnu svage Befolkning, Ukyndighed i Agerens Bearbeidning, manglende Kundskab, ja ogsaa manglende Penge, Sagen mange Hindringer i Veien, der virkeligen raade til stor Forsigtighed. For Tiden ønskede jeg ikke, at see Engellands skjønne Bygning efterlignet i de Store ved det urolige Kattegat, thi til denne Bygning feiler der i Gierningen Engellands fortrinligste Bygningsmaterialier. Der kunde opstaae et skrøbeligt Virvar deraf. Man troe dog ikke, at Thaers landeronomiske Skrifter ikke ogsaa i tidligere Aar i andre Lande have opflammet for Vexelbrug. Jeg vil til Slutning anføre nogle Exempler derpaa, men for denne Gang indskrænke mig til Holsteen: Paa det grevelige v. Luchnerske Gods Blumendorf ved Oldesloe blev allerede 1799 Vexeldrift og halv Staldfodring af 300 Køer indført, men snart igjen, paa Grund af Bekostningerne ved Vexelbruget og det store Tab i Meieriet, afskaffet.