Aarhuus Stifts-Tidende, 1833-01-08
Nyhederfra udlandet. Belgien. Den 30te Decbr. blev Antwerpen Citadel overleveret til de belgiske Tropper. Samme Dag toges det flanderske Hoved og vedliggende Forter ligeledes i Besiddelse af Belgierne. Disses hollandske Besætninger bleve i Baade transporterede til Holland, da der om dem var sluttet en særskilt Kapitulation. Den franske Armee var allerede i fuld Tilbagemarsch, da Engelland har bestemt erklæret sig mod dens længere Ophold i Belgien, og det endskjøndt Kongen af Holland ikke vil rømme Forterne Lillo og Lieffensboek. Det første Train var allerede passeret gjennem Lille, Reservedivisionen var brudt og fra Mecheln, og Kavalleriebrigaden ved den hollandske Grændse, i fuld Tilbagemarsch. Hele Armeen skulde den 8de (efter en anden Beretning allerede den 4de) Januar være tilbage over Grændsen. Materialet indskibes i Antwerpen. De fangne Hollænder bringes i 2 Kolonner til Dunkirchen, eskorterede af Divisionen Achard. Først havde man havt i Sind at lade dem gaae hjem paa deres Æresord, men derom kom der Kontraordre fra Paris. Chasse kunde faaet Friheden naar han havde villet forpligte sig til ikke mere at tjene mod Frankrig og dets Allierede men det afslog han. Sir Robert Adair har protesteret imod at kalde de fangne Hollændere Krigsfanger de skulle derfore nu benævnes som Gidsler indtil Lillos og Lieffensboets Overgivelse. Den 30 Decbr. om Morgenen blev den anden Kolonne af Fangerne 1700 Md. stærk, ført ud af Citadellet, og ved Burgh, satte over Schelden. Det beskrives som et rørende Syn da Chasse kom i Land. Han har Wilhelmsordenens Storkors og flere andre Jnsignier, havde Kaarden i sin Haand, og støttede sig paa to Lieutenanter. Han saae noget sygelig ud, men havde ellers er meget imposant og martialsk Udvortes. Han ledsagedes af sin Adjutant Oberst de Boer, der havde mistet sin ene Arm, samt en høibedaget Jnf. Oberst, støttende sig paa en Underofficeer, og 6 andre Officerer. Neppe havde Chasse sat Foden paa Land, førend hele Massen af de Omstaaende tog Hatten af. Da Marskal Geraard tog Afsked med ham, erklærte han de hollandske Officerer, i en hjertegribende Tale, at deres tapre Forsvar havde erhvervet dem alle Franskmænds Agtelse, og at der ikke var en eneste Officeer i hans Armee som jo vilde være stolt af at have dem til Vaabenbrødre. Der blev tilbudt Chasse at han kunde reise gandske efter sin egen Beqvemmelighed, men han vilde paa ingen Maade forlade sine Soldater. "Deres Skjebne være ogsaa min!" sagde han. Chefen for den hollandske Roeflotille, Capitain Coopmann, holdes under streng Forvaring. Det lader som man vil behandle ham haardt, fordi han havde afslaaet Kapitulationen, og var bleven fangen med Vaaben i sin Haand. Hans sidste Bedrift havde været, at lade opbrænde alle de hollandske Faner, endogsaa den store som vajede fra Citadellet. Desaarsag er en eneste Fane alle de Trophæer som Franskmændene bringe med sig til Paris, naar undtages 6 Kanoner som Kong Leopold har foræret Marskal Gerard. Ved Postens Afgang fra Antwerpen havde man atter hørt en stærk Kanonade paa Scheldesloden, hvoraf man formodede at den hollandske Flaade havde foretaget sig et eller andet nyt Angreb, Marskallen havde strax sendt nogle Adjutanter hen til Doel, hvorfra Skuddene lød. Ogsaa fra Forterne Lillo og Lieffensboek hørtes en temmelig stærk Kanonade.