Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-04-15
"Sørgespillet i Kabul er tilende - hedder det i Bombay Times - Smertenskalken er tømt indtil Bunden! Af hele Armeen, som den 1ste Novbr. var 14 a 16,000 Md. stærk, ere nu kun nogle Hundrede tilbage, og disse i Lænker og Baand. Neppe til Mand ere undslupne Fjendernes Hænder. Fire hele Regimenter ere blevne tilintetgjorte." Om Begivenhedernes Gang erfares Følgende: Den 13de Decbr. havde den brittiske Resident MNaghten sluttet en Overeenskomst med Afghanerne, ifølge hvilken Kabul og hele Afghanistan skulde rømmes. Seman Chan, en PapelsiHøvding, blev imidlertidigen, indtil Dost MohamedsAnkomst, valgt til Melik (en Konge, der staaer under en Overkonge); Abkar Chan blev udnævnt til Overfeltherre. Gesandten havde lovet at forlade Kabulden 19de. Tractaten var afsluttet, men endnu ikke underskreven. Jmidlertid havde Menaghten, ved et paalideligt Bud, foreslaaet Abkar Chan, at hvis han kunde sprænge Sammensværgelsen, og han vilde finde sig i, at Shah Schudscha vedblev at være Konge af Navn, da skulde Dost Mohamed vorde udnævnt til hans Vezir, Vezirværdigheden forblive arvelig i DostMohameds Familie, og Abkar være hans Successor; Gesandten vilde i saa Fald uddele 20 Lak Rupier (c. 2 Mill. P.) blandt Høvdingerne; Abkar Chan skulde deraf have 8 Lak og desuden 2 om Aaret. Abkar var tilfreds med disse Vilkaar, men som slet Diplomat meddeelte han seman Chan Jndholdet deraf. Denne, der aldeles ingen Fordeel havde af Dost Mohameds Ophøielse, forlangte, at der skulde raadslaaes, med Høvdingerne om dette Anliggende, og beskyldte Abkar for Forræderi &c. Denne indsaae nu sin Forseelse og vilde vise, at han meer end Nogen var en Fjende af Britterne, hvisaarsag han anmodede Gesandten om en Sammenkomst, hvortil der bestemtes en Bro, hvor Enhver skulde møde med et Følge af 4 Personer; men Abkar lagde 30 Ryttere i Baghold – Gesandten og hans Følge blev myrdet. Senere blev der sluttet en ny Overeenskomst. Sex Stabsofficerer, bleve overgivne Fjenden som Gidsler. Den 6te Jan. begyndte Armeen sin Marsch. Man kan neppe tænke sig et sørgeligere Syn: Soldaterne, næsten nogne, svækkede af Sygdomme, udmattede af de uophørlige Fægtninger, formaaede neppe at bevæge sig fremad. Overalt rundt omkring dem laa Sneen optaarnet i høie Hobe, og paa saadan Vei havde de en Strækning af 90 (engelske) Mile at passere, midt igjennem dybe Svælg, over Bjergstrømme og steile Bjergstrænter. Den 12te og 13de Jan. ankom den elendige Rest til Kurd=Kabul. J dette Bjergpas angrebes de af talrige Afghanerhobe, der forlangte alle Officerernes Koner udleverede: Kampen blev her overordentlig blodig. Hele Compagnier bleve nedsablede, alle de Civile myrdedes, og de som Jld og Sværd havde skaanet, bleve berøvede deres Klæder og omkom af Kulde. Man saae Qvinder kaste deres Børn fra sig, og af Flygtninger, som vare skjulte bag Sneedyngerne, hørtes frygtelige Skrig. Al Mandstugt var ophørt blandt Soldaterne, der udbrøde i Mytteri og myrdede deres Chefer. Kun nogle faa Hundrede Mand vare tilbage. af den hele Hær, da man naaede Tezihn, hvor Generalerne Elphinstone og Shelton stillede sig som Gidsler for Dschellalabads Rømning. Men ogsaa denne ulyksalige Rest, der neppe meere var istand til at gjør Modstand, angrebes paany og ødelagdes ganske. J Spidsen for det sidste Hundrede kæmpede General Anquetil, og da han faldt, var Alt forbi. Dr. Bryden, som reed paa en lille uanseelig Hest, var den Eneste som havde naaet Øschellalabad. Alle de Øvrige ere omkomne! Blandt dem som formenes at være fangne, nævnes foruden Major Pottinger samt Generalerne Elphinstone og Shelton, følgende Damer og Officerer: Lady Maghten, Lady Sale, Mistr. Stutt, Mr. Trevor med 7 Børn, Capt. Andersom m. Kone og Barn (et mistede de ved Afmarschen),Hr. Nyley m. Kone, Capt. Boyd, Troop. Johnson og Lawrence, Lieutn. Menzie, Eye og Waller, Sergeant Wade m. Kone, samt de 6 Officerer som bleve tilbage ved Troppernes Afmarsch fra Kabul, og endelig de Syge og Saarede (300 i Tallet). Senere have Afghanerne og deres Medforbundne samlet sig i stor Mængde omkring Staden Kandahar, for her at gjentage det kabulske Drama. Men General Nott har et stort Armeekorps og er velforsynet med Munition og Levnetsmidler. Alligevel er denne Plads, saavelsom Dschellalabad, udsat for megen Fare, hvis de ikke snart faae tilstrækkelig Hjælp. Skulde Nott derimod forinden trække sig tilbage fra Kandahar, vil han i Bolonpasserne finde samme Skjæbne som Nordarmeen har fundet i Passerne ved Kurd=Kabul. Jnsurgenterne have derimod bemægtiget sig Ghusnis, og nedsablet Garnisonen. (At Abkar Chan skulde være slagen og dræbt ved Øschellalabad, har ikke bekræftet sig.) Til alle disse sørgelige Efterretninger er endnu kommet en af stor Betydenhed, nemlig at Shah Sudschah er bleven til Forræder mod den brittiske Regjering, som havde sat sin Tillid til ham. Han har, efter Englændernes Bortmarsch fra Kabul, ladet sig udraabe til Kabuls Konge og udnævnt Se man Chan til sin Vezir, sendt Abkar Chan i Landflygtighed, osv. (Fra London meldes, at c. 10,000 Mr. Tropper skulle snarest muligt indskibes til Jndien.)