Berlingske Tidende, 1764-02-10
Linksping, den 15de Januar. For at kunde give noget tilforladeligt Svar paa det Spørsmaal, som det Kongel. Videnskabers Academie har udi forgangen Aar opgivet paa nye, angaaende den beste Tid og Maade at barke og fælde Eege=Træer paa, saa at baade Barken og Træet, hvert til sit Brug, blive meest dueligt, var det maaskee fornødent for dem, som have Lyst til at oplyse denne angelegne Sag ved nye Forsøger, at man gar dem nogen Anledning eller Jnstruction, hvorledes Forsøgerne bør anstilles. J Fortalen til de Svar paa samme Spørsmaal, som 1762 ere indkomne til Academiet, og 1763 ere udgivne ved Trykken, gives vel tydelig tilkiende hvorudi Knuden, som bør opløses, bestaaer, men det synes dog, at nogen nærmere Underviisning er fornøden. Spørsmaalet bestaaer af 3 mindre Spørsmaale, nemlig: 1) Om Eege=Træer kunde barkes førend de fældes, uden Fare for Forradnelse? 2) Hvorlænge de kunde staae ved Roden efterat de ere barkade, til deres Fordeel, eller i det mindste uden Skade, 3) J Fald Barkningen paa Roeden kiendes skadelig, paa hvad Maade kan da baade Træet og Barken best komme til Nytte, Disse 3 Spørsmaale føde igien andre adskillige Jagttagelser af sig, paa hvilke man maa have Henseende ved Forsøgerne. Og, da de trykte Svar give Anledning til at finde nogen Forskiæl i Barkens og Træets Duc lighed, efter Fællings eller Barknings Tiden, saasom Vinter, Foraar, Sommer eller Efteraar, ligesom og Maanens Jndflydelse, i Nye eller Neyge, holdes af mange for at giøre noget til Sagen, endskiønt jeg, for min Deel ikke troer det; saa var det vel, at den, som tænker at anrette Forsøger herover, ikke ville forsømme nogen Omstændighed, som kunde befordre Sandhedens Udfindelse. Da saaledes hver Afdeeling i Spørsmaalet, bør paa sit særskildte Træe at forsøges, alle Aarets Tider igiennem, saa vil dertil medgaae en temmelig Deel Træer, hvilke ey heller kunde anvendes bedre, helst da de kunde siden ligefuldt tiene til deres sædvanlige Brug. Efter min Tanke, bør Forsøget anstilles saaledes: J Januarii Maaned, ved Nyets Tændelse, sæl des en Eeg, som strax barkes, og lægges derpaa under Skiul En anden Eeg fældes samme Dag, og lægges under Skiul men beholder sin Bark. Den 3die Eeg, maa, uagtet Kulden, barkes paa Roden, og staae Sommeren over, eller saalænge man finder det nødigt. Ved Fuldmaanen, for fares paa lige Maade med 3 andre Eeger. Saaledes fares sort hele Aaret, saa at Maanedlig 6 Eger fældes. Den som ikke har Leylighed til saa mange Træer, kan svare de halve, og giøre Forsøget i den ene Maaned med 3 som fældes i Nye, og i den anden med 3, som fældes i Fuldmaane, eller og i Neyge, da altid Dag og Maaned, paa hvilken hvert Træe barkes eller fældes, optegnes. Alle Eegerne bør være friske, og, paa det nærmeste, lige. Barken efter hvert Træ bør lægges for sig adskildt. Af de paa Røder, staaende, og barkede Eeger, kunde nogle fældes næste Enteraar, nogle det 2, 3, 4 eller 5 Efteraar derpaa, ligesom de begynde at mørkne eller raadne til. Disse lægges og under Skiul. Alle Træerne mærkes, og holdes Bog over, saa at man kan vide naar, og hvorledes de ere barkede eller sæl dede. Stubberne efter de fældede Træer bør ligeledes mærkes, paa det man kan see, om af dem, eller deres Rødde. udspire nye Qviste, hvilket og bør at antegnes. Naar nu efter saadan Behandling, Træerne have liget under Skiul 2, 3 eller 4 Aar, bør deres Duelighed og Styrke, at pro ves. Bussons Maade, hvorom tales i Fortalen til de allerede trykte Besvaringer, synes at være den beste dertil; men andre Prover og Beretninger af Bygnings=Mestere, eller andre, som bruge Træet, kunde og gielde i Nødsfald. Barkens=Prøvelse, og dens Duelighed til Lederets Beredning, maatte komme an paa en velsindet og forstandig Garver; ja det er at formode, at mange Læder=Fabriquerer gierne, med yderste Fliid og Agtsomhed anstille disse Forsøger med Barken, for at udfinde hvilken er den beste, efterdi deres Skade eller Gavn herudi, er sammenknyttet med det Almindeliges. Men alt dette synes at udkræve længere Tid, end den Academiet har foreskrevet til Spørsmaalets Besvarelse, nemlig 1766 Aars Udgang. Men dersom nogen tilkiende gav at være findet at giøre saadanne Forsøger; da torde Academiet ikke være uvillig til at forlænge Tiden. Man haaber, at dog nogle, skal have Lyst og Leylighed til at fornøye Academiet og det Almindelige heruddin, den, om ikke just for at erlange den udlovede Belønning saa dog i Henseende til Sagens store Vigtighed, da Ege=Skovenes Besparelse, og Garveriernes Fordeel beroer paa den.