Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-01-26
Ruslands ophøiede Monark, som kort efter sin Regierings Tiltrædelse bragte ved den St. Petersborgske Protokol og siden ved den Londonske Traktat den offentlige Meening en Hylding føler vel, hvormeget Ruslands Jnterresse kunde udkræve, og hvormeget Nationens Ønske gaaer ud paa at betragte den Græske Qvæstion som en reen Russisk, og at giøre ved sin Armees Marsch en Ende paa de ellers uendelige diplomatiske Demonstrationer og Jndsigelser; men han troer ogsaa, at intet kan være mere velgiørende under disse Omstændigheder saavel for Rusland som for heele Verden, end at giøre en Ende paa de østlige Anliggender efter Aftale med det Londonske og Pariser Cabinet; men dog imidlertid saaledes at forberede alt i sit Rige, at han hvert Øieblik kan lægge Haand paa Værket og afgiøre den store Qvæstion med Eftertryk. Det hedder almindeligt at der ere afsendt Courerer fra Petersborg til London og Paris for at overbringe dertil Forslag af en egen Natur fra Ruslands Side. Det hedder ogsaa, at de fornødne militaire Foranstaltninger til et Feldtog imod Porten ere blevne trufne for at forstærke Armeen ved Pruth og at den skal inddeeles i tre Armeecorps, som alle skulle staae under Gen. Viigensteins Overcommando, og at disse tre Armeekorps skulle commanderes af Gen. Peter Pahlen, Woronzoff og Paskeviisch. – Det hedder ogsaa fra Bucharest at store militaire Bevægelser foregaae i det Russiske Rige, som man søger at skiule for Udlandet; thi i de sidste 3 Uger er der blevet vaaget over med stor Strenghed at intet bliver bekiendt om Armeen i Udlandet. – Sultanen har ved en nye Hattischeris befalet at inddrive Krigskatten med største Strenghed i Fyrstendømmerne, og truer med sin Vrede, naar Hospodarerne længere vedblive at vise sig forsømmelige med at bringe den tilveie. Ved et Skib, som er ankommen til Triest og som forlod Constantinopel den 23de December erfarer man at de 3 Magters Skibe ikke lettelig kunne er holde Firmans for at afseile til Archipelet og at flere af dem ere bragte til Arsenalet for der at blive lossede. – Fyrste Alexander Ypsilanti opholder sig i Vien hvor Keiseren har tilladt ham at forblive for at retablere sit Helbred, som har lidt meget med hans syvaarige Fængsel. – To Officere af den Russiske Generalstab ere passerede Jassi for at begive sig til Bucharest; man er meget nysgierrig efter at faae at vide hvad Hensigten kan være af deres Reise. Ved dem er det at man har erfaret, at den Russiske Armee i Bessarabien er bleven forstærket indtil 108000 Mand; da man indseer, at det vil blive meget kostbart at holde en saa stor Armee længe i en saa lidet cultiveret Provins, saa troer man at denne Armee maae snart rykke frem eller ogsaa forlægges tilbage i meere udstrakte Cantoneringsqvartere. -Man troer at de Grunde, som have bevæget Hr. von Ribeaupierer til at afseile til Archipelet ikke ere af en physisk men af en politisk Natur. Desuden meldes at den første Russiske Dragomann Statsraad von Franchini staaer i Begreb med at afseile med sit Cancelliepersonale med den første gunstige Vind til Odessa. Han har ladet aftage de Russiske Vaaben af Gesandtskabets Hoteller i Pera og Bujukdere, hvilket giør saameget mere Opsigt, som den Franske og Engelske Ambassadeur have ladet deres Vaaben blive staaende paa deres Hoteller. Der formodes, at Hr. von Ribeaupierre har, da han er seilet til Archipeset, enten en Mission at udføre hos den Græske Regiering eller ogsaa han vil opsøge sine Colleger.