Berlingske Tidende, 1828-07-05
London, den 27de Junii. Jfølge Beretninger fra Lissabon af 15de dennes, havde D. Miguel forlangt et Laan af Banken, og da det blev han nægtet, hævede han med Magt rede Forskud hos nogle af de Capitalister og Adelsmænd, som hidtil havde understøttet ham i hans Oprør. Marq. Palmellas Resignation og befalingen til Sir F. Lamb at indstille hans diplomatiske Functioner, var bleven officielt bekjendtgjort. Som følge heraf, bleve de for vor Regjering bestemte Depescher fra Jnfanten overleverede til den Portugisiske Generalconsul, Hr. Sampaio, og uagtet vor Regjerings Erklæring, ikke at ville antage ham, er dog Grev da Seca sendt hertil som ny Gesandt, og er ankommen med Dampskibet Meteor. Man regner, at Marq. Palmella og de øvrige Patrioter, som ere vendte tilbage til Portugal, ville være ankomne paa Douro den 17de eller 18de dennes. Alle have i Falmouth underskrevet en høitidelig Forpligtelse: at ville underkaste sig Juntaen af Porto, og være villige til enhver Tjeneste, som i deres Fædrenelands nærværende Crisis maatte blive dem overdragen. Linieskibet Dom Joao VI, som den 27de Marts var afseilet fra Rio med D. Pedros formelige Abdications=Act, ventedes hver Time paa Teio, men man troede, at Capitain Vasconcellos, som commanderer det, og som er en erklæret Tilhænger af D. Pedro, vilde, saasnart han paa Tejo erfarede Tingenes Tilstand (og at han strax erfarer den, er der sørget for), afseile til Porto, til Juntaens Undsætning. Alle Brasilianske Skibe i Lissabon vare forhindrede i at afseile derved, at alle Matroser bleve borttagne fra dem, under Paaskudaf, at de ikke have Ret til at fare paa fremmede Skibe. Siden D. Miguel har forlangt et Laan af Banken, indkom der ikke mere noget Depositum til denne, og Eierne af de nuværende bestræbte sig for at faae dem tilbage. Angivelserne i Hoftidenden om de Constitutionelles Tilbagetog bleve ikke troede eet Øieblik, i Særdeleshed da de stode i den uofficielle Deel af Bladet. Juntaen af Porto havde afsendt Depescher over England til Rio, for at underrette Keiseren om dens Stilling. Det var omtrent 1000 Mand Militser og Gueriller, med hvilke Teixeira havde indbildt sig at kunne overrumple Porto. De derværende Tropper rykkede ud, understøttede af et lidet Corps Frivillige, og der blev uddeelt Vaaben iblandt Borgerne, som, 4000 i Tallet, ilede frem til Stadens Forsvar. Dette satte Angriberne i Skræk, og ved Synet af Tropper (skjønt disse der kun havde en Styrke af 100 Mand til Fods og 70 Ryttere) flygtede de i stor Jil fra Vallongo, to Mile fra Porto, til Baltar. Da Lord Dunglas havde anmeldt hos Lloyds, at Porto var blokeret, bemerkede Times: at fordi denne Blokade var effectiv, var det ikke sagt, at den ogsaa var legal. Af tvende virkelig som uafhængige anerkjendte Riger havde det ene vel Ret - naar det havde Kraft - til at erklære en Havn i det andet i Blokade Tilstand, og saaledes udelukke de Neutrale; men denne Rege var dog aldrig bleven anvendt paa to mod hinanden kjæmpende Partier i eet Kongerige. Hvad vilde man gjøre, om Juntaen i Porto var i Stand til at blokere Lissabon, Jgaar forlangte Grev Dearnley i Overhuset en Erklæring over, hvorledes Anerkjendelsen af Blokaden af Porto kunde retfærdig gjøres, Grev Aberdeen sagde: vor Minister havde blot indstillet sine Functioner, men var endnu accrediteret hos Hs. Kongelige Høihed Prinds Regenten af Portugal, ihvordan denne end maatte have opført sig, og Jngen kunde i Sandhed stærkere end han (Greven) føle det høist strafværdige i hans Opførsel. Da Accreditionen saaledes vedblev, men Portos Blokade i vor Gesandts særegne Stilling ikke havde kunne blive ham officielt tilkjendegivet, saa havde det ogsaa været umuligt at anmelde den i vor Hoftidende; men da Sagen dog var vis, vilde det have været pligtstridigt, ikke at underrette Handelstanden derom, hvorfor man da ogsaa havde valgt et andet Middel hertil. Grunde for denne Fremgangsmaade havde man nok af, og dette Land havde i flere Aar handlet paa samme Maade, saa at det nu ikke var muligt at gaae anderledes frem &c.