Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1837-05-11
Frankerig. Deputeredekammerets Forhandlinger og Bevilgelsen af de hemmelige Fonds bemægtiger sig for Øieblikket hele Parises Opmærksomhed. Det interessanteste Moment i Debatten ligger deri, at Guizotinerne have lagt en svælgende Afgrund mellem sig og det nuværende svage Ministerium. Den praktiske Nytte, som denne Omstændighed torde medføre, er at Man nok endelig nu vil skride til en mere omfattende Amnestie for de politiske Forbrydere, Kun derved vil Grev Mole's Kabinet faae et Støttepunkt, der kan træde istedetfor Guizots ustridige Talenter, og det hedder alt, at Marskal Gerard, hvis Navn har saa god en Klang i alle Humanitetens Venners Ører, er bleven kaldet til Tuillerierne, for at Man med ham, der har været Amnestiens utrætteligste Ordfører, kan overlægge Mildhedshandlingens Details. Forøvrigt har Hr. Dupin den Fortjeneste, at han i sin sidste Gratulationstale til Kongen. endnu mere uden Omsvøb end nogensinde for lagde ham denne forsonlige Forholdsregel paa Hjerte. Debatten om de hemmelige Fonds erholde især derved en særegen Jnteresse, at en stor Deel af Talerne knyttede den fordrede Kredits Bevilgelse til den betingelse, at det nye Kabinet skulde erklære sig for denne eller hiin Politik, ved hvilken nedlagte Paastand Man forsøgte at tvinge Ministrene til et bestemtere Sprog. Den første Taler var Oppositionsmedlemmet Hr. Havin, som henholdt sig til den for nogle Dage oplæste Kommissionsberetning, Spørgsmaalet angaaende, indrømmede, at den der opstillede Grundsætning var den rigtige, den nemlig: at hemmelige Fonds kun da kan bevilges et Ministerium, naar det nyder Landets fulde Tiltro; men han gjendrev den anden Deel af Beretningen, som bevilger de omtalte Fonds formedelst den formeentlige Fare, hvormed Oprørere og Kongemordere true Landet. Det var ufornuftigt - sagde han - at ville gjøre hele Nationen ansvarlig for en enkelt Persons isolerede Attentat; ikke ved Guld og Politie kunde Man forebygge en Alibands Misgierning, men ved et populairt, forsonligt Regjeringssystem, der mindede om Julidynastiets Herkomst. Det var nu engang Doctrinairernes Maxime, at benytte Attentaterne mod Kongens Person, StrassburgerKomplottet m. m. til at udpresse hemmelige Fonds, formed disse at kunne qvæle Sammensværgelser, som kun existere i deres egen Phantasie." - Grev Mole derimod gjorde opmærksom paa, at der virkelig gaves et uforsonligt Partie, imod hvis bittre Haf Man paa alle Landets Punkter maatte rette sin Opmærksomhed. Uden de forlangte 2 Millioner kunde Ministrene ikke indestaae for det dem betroede hellige Depots Sikkerhed, for Kongens Liv. Appanageudkastet er midlertidigen taget tilbage; Lovudkastet om, pligtmæssigen at skulle aabenbare Planer mod Kongens Liv, er overgivet til Pairskammerkommissionen og skal der have undergaaet betydelige Modificationer. - De see - sagde Mole – at vore Erklæringer ere aabenbare og ligefrem!"(Benægtende Gebærder fra flere Deputerede. - Hr. Lacrosse beskyldte Ministrene for at være altfor frygtsomme og vaklende, og for at have den Hensigt, at underkaste selv Hæren Politiets Overopsigt. Værst kritiseredes imidlertid Kabinettet af Grev Jaubert, som ikke kunde dele Premier ministerens Jllusioner om, at den senere Tid var bleven mere rolig og fordrede mindre Strænghed; i de sidste 10 Maaneder - sagde han - havde Man jo dog havt to fuldbyrdede Attentater, eet mislykket, foruden Militairoprør, strafbare Pligtovertrædelser af Juryen, Slappelse hos Regjeringen og derfor et fordoblet Raserie hos Pamphletskriverne, hvis mordbrænderske Produkter meer end alt Andet vare skikkede til at sætte Kongens Person i Fare, efterdi de gjorde ham saavel forhadt som latterlig. Han havde haabet, at en saadan Herre (Hr. Cormenin, der har udgivet en Broschire imod Appanagendkastet for Hertugen af Nemours), som nylig besteeg Talerstolen, skulde være kommen ned derfra med Skjændsel, men, takket være Ministrenes Svaghed, istedet derfor nedsteeg han i Triumph. (Uhyre Latter paa venstre Side). Saalidet regnede da ogsaa Kabinettet paa en vedvarende Bestaaen, at de af dets Medlemmer, som tidligere havde indbringende Poster (Montaliver, Barthe og Laplagne), have ladet disse staae ubesatte, for atter at tiltræde dem, naar de havde givet deres Portefeiller fra sig." Den følgende Dag, den 3 d. M., talte Hr. Sade mod Lovudkastet, mod Ministeriet og mod selve Kammeret. "Ministeriet fortjente ikke - sagde han - Landets Tillid, fordi det ikke havde Mod til at udtale sig bestemt og at rive sig løs fra Doctrinairerne; men forresten vilde vel Kammeret ligesaalidet have Mod til at afslaae Tillidsvotumet, og bedst vilde det maaskee være, at opløse det nu gammelt blevne Kammer, for at erholde en ny, meere kraftigt optrædende Nationalrepræsentation." - Efter Hr. Sade geDer optraadte Hr. Guizot og vilde forsvare sig mod den Beskyldning, at han var uforsonlig; thi den 11 October havde Ministeriet Thiers-Guizot existeret under Soults Præsidentskab og havde udmærket sig ved en forsonlig Politik. Det samme Kabinet havde Kongen i den sidste ministerielle Krisis ønsket tilveiebragt, men Planen var strandet ved Thiers's Vægringer.