Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-02
Vi har nu faaet vort Theater istand. Den store Lo, der stødte til Mads Jensens Gaard, er blevet nedrevet, og et Skuespilhuus opført i dens Sted. Der, hvor Mads før havde sine Sviin staaende paa Sti, er nu Parsennien, men det værste er, at den slemme Lugt ikke vil gaae bort, og da nyligen Hermann v. Una blev givet, gik midt i Keiser Vanzelauses Audientssahl to Bræder i Stykker, hvorved der opsteg en Dunst af den forrige Svinestie, som gjorde, at alle Hovedvandsægge og Flakons maatte frem. Ellers er Theatret ret smukt, og kan godt maale sig med det i Kjøbenhavn, som der gjøres saa stor Fæt af. Det er egentligen consterneret af Jens Tømmermand, der skal være en tutfæ Karl i at bygge Theatre, og har lagt sig efter denne Konst paa sin Reise i Tydskland. Selskabet tæller nu 36 Medlemmer. Den tydske Fegtemester er ansat som Construkter, og hans Søn som Balletmester. Stadsmusicanten er Musikrespecteer og Skolemesteren første Syngedresteer. Jacharias Bagers Kone spiller Prime-Donner Roller, og Slagterens Lise Supperetterne. Vi have allerede givet Emilie Galelotte, CorrectioGielden af Müllner og fl. Hidtil har jeg ikke spillet betydelige Roller, men for det første ladet mig nøie med Dyvekes, som man forsikkrer at jeg skal have udført godt, og, efter enkeltes Stemme, endog overgaaet mig selv i. Den lille Petronille, Contoldlørens Datter, begik i Gaar en bansat Buk paa Prøven. Da der i hendes Rolle forekom de Ord: "i Dag skal min Siel ret vise sig i sin Neglisse", spurgte det lille Tossehoved Construktøren, hvilken Kjole hun da skulde tage paa, Men saaledes er det med vor modens Opdragelse. Nu har Tøsen været i syv Aar i et Jnstinttut, og alligevel veed hun ikke hvad en Mettefoer er for en Ting. - J Gaar Aftes var der stor Stads i Klubben, i Anledning af dens Stiftelsesdag. Det skal være gaaet lystigt til der, og adskillige Løier være forefaldne. Kontoldiørens Datter stod i en Krog og sagde om Byfogden, der sad ved Spillebordet, at han var en gammel Ræv. Men Byfogeden, som havde hørt det, reiste sig, gik hen til hende, og sagde: min lille Jomfru, hvorledes kan De sige, at jeg er en Ræv, Dersom jeg var en Ræv, saa beed jo jeg Dem, En anden Affære forefaldt med Forvalterens Berthe Hun skulde i en Panteleg kysse Skolemesteren, og vilde partu ikke gjøre det. Men da hun endeligen saae sig nødsaget dertil, gik hun hen i en Krog, indsmurte Munden med Sennep, og lys sede ham. Men hvad gjorde Skolemesteren, Han tørrede Munden ganske koldsindig af, og sagde høit: "det skader ikke Hjerte Jomfru, Til Torsk hører altid Sennep." – Man er nu i Færd med at oprette her en Kasseassuranse. Det er at sige, ingen Assuransekasse, men en indbyrdes Kasseassurance, eftersom der nuomstunder saa let kan komme Musereder i Casser, og det da kan være godt, at den ene Casse kan assistere den anden. Ved dette Middel troer man at kunne lette Casse=Pesteringsvæsenet. Det skal være en overmaade nyttig Indretning, men som jeg ikke kan bedømme. Vi have nu ogsaa faaet et nyt Blad, som skal hedde den spanske Flue, eller den ebbelloftske Tamp, og som tegner til at blive et Pokkers Blad, men man troer, at Vedkommende, ved at tillade det, have tillavet sig en Tamp til deres egen Bag. Redrektøren er den forhenværende Sigte- og Soldemager samt Tallotteries kollektør og Ligcassebogholder, Sivert Hansen. Det bliver ikke godt at komme i Kast med dette Blad, for det bærer sig af som Tyrkerne, der hverken give Naade eller Pardon, men skjære ligefrem Næse og Øre af Folk. Det har allerede havt fat paa min Mand i Anledning af hans Potter, og som vi have hørt, skal Jørgen Pottemager, der altid har misundt os, være Mester for det. Min Mand har villet svare, ikke med Pennen, men med Tyremien, som han forstaaer bedre at føre, og som saadanne Karle nok kunde fortjene. Men jeg har fraraadt ham det, forinden man veed et Ord deraf, saa tager nok Pokker baade ved Sivert Hansen og Jørgen Pottemager. Forleden kom Sivert paa en Viinkielder, hvor han gjerne har sit Standqvarteer, i Napperie med Bogtrykker Frantzen, som havde vundet fra ham to Rbd. i Polskpas. Sivert, som siden den Tid han er bleven Redrektør, er stor paa det ved alle Leiligheder, truede Hans Frantzen med at see ind til ham i eet af de første Numere af den spanske Flue, i Anledning af hans nylig anlagte Trykkerie, men Bogtrykkeren løftede Haanden op imod ham og sagde, dersom din Bankrutspiller - din allemands Beskupper, ikke lader mit Bogtrykkerie være i Fred, saa skal jeg anlægge et Nævetrykkerie i dit Abekatansigt, saa du baade skal huske paa mine Næver og mit Trykkerie, Siden har man ikke mærket noget til at Sivert har skrevet Noget imod Bogtrykkeren.