JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1841-07-30
(Jndsendt.)¬ J Aarhuus Stiftstidende Nr. 87 har en Mand, der undertegner sig 3, taget til Gjenmæle mod mit Jnserat i samme Blads Nr. 65. Hans Ankeposter ere væsentlig følgende: "Jeg bedømmer de Deputeredes Færd fra et for lavt Standpunkt, da particulair Jnteresse alene skal være Drivefjederen for alle deres Handlinger, hvilke de bør forsvare med Grunde eller Skingrunde, som det bedst convenerer. De bør ikke raadføre sig indbyrdes, men blot handle efter deres Vælgeres Ønske, hvilke dog ikke kunne være tilstede. Jeg har intet Begreb om, hvad det er at være en Mand af Ære. Endelig foretrækker han en stum Deputeret for dem, der ikke aabne Munden uden at blamere sig, som fortrædige deres Collegar ved Ordbram - mon der gives saadanne Deputerede? – og omtaler til Hr. la Cours Roes, at han var uegennyttig, og næsten eenstemmigen valgt.
Jyllandsposten, 1841-07-30
Min Hr. Antagonist bruger her det samme Kunstgreb, som saa almindeligen anvendes af den, der vil forsvare en slet Sag. Han fordreier mine Ord og river Meninger ud af deres rette Sammenhæng, for deraf at danne Tanker og Jdeegange, som passe tilhans Hensigt; men som jeg ikke vedkjender mig, og disse selvskabte Meninger er det han bestrider. Jeg behøvede blot at henvise til mit Jnserat, for at overbevise Enhver om, at mine Grunde ikke ere saa urigtige, som de forekomme Hr. 3, og at de langtfra ere modbeviste. Jmidlertid vil jeg, da Sagen i sig selv ikke kan være unyttig eller uinteressant at drøfte, besvare nogle af hans Ankeposter. Hr. 3 ivrer især imod den Yttring, at den Deputerede fortrinligen bør varetage Districtets Jnteresser. Havde ethvert District ikke særskilte Jnteresser, og var det ikke Regjeringens Ønske at kjende disse, forat overveie, hvorvidt de stemme med den almindelige Jnteresse, da behøvedes ikke saa mange Deputerede. Min Antagonist synes at kaste et Slags Ringeagt paa det Ord "Jnteresse, c. Selvopholdelsesdriften, og dog finder han det rigtigt, at der stemtes saaledes: at de, som drikke Viin, skulle vedblive at drikke Viin, og de, som drikke Vand, skulle stedse drikke Vand. Mon det ikke var Jnteresse, particulair og maaskee endog lave Jnteresse, der fødte denne Beslutning, Klæde vi den af sin tækkelige Dragt, vil den vist staae saaledes for os. Jnteresse kan være ædel, og den kan være lav. Den er lav, naar man tilsidesætter Andres ja selv Statens Vel for sit eget, naar den Rige og Mægtige vilmædske sig med den Fattiges Sved og Blod og Taarer, og dette er omtrent Resultatet af den omtalte Beslutning, der var den meest indgribende i Statens indre Velvære, Sammenhold og Kraft, men ogsaa den uheldigste, Stænderne have taget. Det var en Beslutning, hvorover Danmarks Genius sukker.
Jyllandsposten, 1841-07-30
At mine Jnserater saare, kan ikke lægges mig til Last. Det Saarende ligger i Materien, ikke i min Attraa. Selv i at lide Straf ligger egentligen ikke det Vanærende, men i Handlingen, der medførte Straf. fen. Dette Saar er desuden lidet imod de hundrede Saar, som tilføiedes lidende Familier, hvis billige Haab forsvandt. Men hvorfor vil man da oprive disse Saar, Hvorfor lader man mig ikke i Ro, Jeg ønsker Jntet hellere, end at dette Jnserat maa blive det Sidste.
Jyllandsposten, 1841-07-30
En virkelig Bonde af Sønderherred, Nyheds Post. At man endnu ind i Hundedagene seer Mennesker at tilhylle sig med Vinterklæder, baade af Kalmuk og Pelsværk, for at undgaae og modstaae den Kulde, som nu snart har vedvaret i 8 Uger, er isandhed bedrøveligt, da Sommeren i vort Clima er saa saare kort, og da Dagen allerede betydelig tage af. Man nødsages altsaa nu til at vente paa, at man dog i Høstens Tid kan faae Lov til at bade og varme sig i Guds velsignede Solstraaler, som man unægtelig med en Diogenes maa ansee for en af de største qvægende Behageligheder og for en Nydelse, som i Ordets egentlige Forstand overgaaer alle andre. Skal dette Haab ogsaa glippe, da er det altsaa først Kakkelovnen, som i Aarets mørke Dage skal opvarme os, men denne Varme er af langt mindre behagelig Natur. At den danske Nations Puls under saadan vinterlig Sommertid, regnfuld Himmel og solløse Dage nødvendigviis maa komme til at slaae langsomt og phlegmatisk, medens Sydboen under sin klare himmelblaa Æther, lædskende Viinbjerge, lette Dragt og syngende Omgang uendeligen maa oplives og opmuntres, dette vil man lettest erkjende, naar vi igjen sammenligne vor Tilstand med Grønlændernes, som hele Aaret om kun har en Dag og een Nat.
Jyllandsposten, 1841-07-30
– Aftenunderholdningen i Torsdags Aftes i Polyhymnias herlige Lokale, der blev givet af det kongl. Theater Personale, dHrr. Zeuthen, Sahlgreen og Gundersen, hvis fortræffelige Præstationer bleve udførte med en Præcision, som tydelig tilkjendegav Tilskuernes skjønsomme Bifald, var af en saa behagelig og skjøn Kunstnydelse, at den paa Vedkommendes Vegne maatte fremkalde hos Enhver af de Tilstedeværende det billige Ønske, at have seet der et større Besøg. Fornævnte Herrer, enhver for sit Vedkommende, hvis Talent man her første Gang havde den Fornøielse at beundre, have ved deres Optræden her høstet den fortjente Løn, hvorom Bevidstheden maa tjene dem til Opmuntring, ved gjengiven Forestilling mindre at see forfeilet Forventningen om et lønnende Udfald af deres med Smag valgte og med almindelig Tilfredshed givne Aftenunderholdning, der fortjener at værdiges et dannet Publikums Opmærksomhed.
Jyllandsposten, 1841-07-30
Rettelser. Betegnelsen . . 6 Miles Afstand, i Bladets Nr. 53, var af Feiltagelse ikke bleven udfyldt med 50, hvilket bedes undskyldt. – Samme Nr., 2den Spalte, 7de Linie staaer "Civilerfolket læs: "Cimberfolket. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-07-30
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-08-03
Jrland, Va Udgivet af et Selskab. de Aarg. Tirsdag d. J. August 1841. No 58. Nogle bemærkninger til Dr. Neergaards sidste Jyllandsreise.
Jyllandsposten, 1841-08-03
Som Landmand i Jylland, der i mangfoldige Aar har opdrættet 1 a 2 Føl aarligen og stedse med Jnteresse har fulgt de høist forskjellige og ofte modstridende Principer, hvorefter der fra Regjeringens Side er bleven virket for eller maaskee snarere imod Hesteavlens sande Forædling og Forbedring i denne Provinds, snart ved kongelige Hingstes Opstaldninger, som forendeel vare ufrugtbare, snart ved Jndførelsen af Væddekjørseler, hvor stærke Pidske fornemmeligen gjorde Udslaget, snart ved Indførelsen af Fuldblodshingste, som efterat være indkjøbte for 34000 Rbd. bleve solgte faa Aar efter for henved 100 Rbd. for deres Feilfuldhed og endeligen ved Anskaffelsen af 6 Halvblodsheste, som man hverken veed, om er privat eller kongelig Eiendom, seer man nu omsider, at vor berømte Veterinair, Geneneralkrigscommissair Neergaard, efterat have undersøgt de 5 af bemeldte nathansenske Hingste tilligemed de i Jylland opstaldede Fuldblodshingste, lader en Bedømmelse træde for Lyset, som afgiver saadanne lærefulde Vink, at de isandhed ere værd at lægge Mærke til, ihvorvel jeg ved Siden deraf ikke kan afholde mig fra at udhæve de efter min Overbeviisning temmelig partiske Anskuelser, som Generalkrigscommissairen ved sin sidstudkomne Piece, mere end nogensinde tidligere, har lagt for Dagen og som meget berøvede mig den Tilfredsstillelse, jeg stedse har fundet i denne kundskabsrige Mands Aandsfostre. Jeg maa reent ud tilstaae, at jeg med Begjærlighed forskrev Neergaards Piece, fornemmelig for heri at finde det, som man i vore Dage saa sjelden finder, men som jeg stedse fandt i denne Mands kjernefulde Maade at udtale sig paa nøgen Sandhed uden kunstig Jndklædning af Ordene. Og i hvorvel jeg ogsaa et langt Stykke ind i Bogen ikke fandt min Forventning skuffet, men endog hørte det gamle Sandhedsprog djervt udtalt, idet Neergaard paastaaer, at hans tidligere for Dagen lagte Grundsætninger som Hippolog nu have viist sig at være uomstødelige og sande, idet han udbryder "Alt det meget, jeg har talt og skrevet om Danmarks Hestevæsen, var min oprigtigste Mening, min fuldeste Overbeviisning, og Tiden har viist, at jeg havde den fuldkomneste Ret; men min Løn hos dem, der burde have paaskjønnet min Færd, har været Krænkelse og hemmelig Forfølgelse, kunde jeg dog ved mange Leiligheder ikke give Neergaards Yttringer bifald, hvorfor jeg her tillader mig at udtale mig om enkelte af disse.
Jyllandsposten, 1841-08-03
Omendskjøndt jeg ogsaa ganske indrømmer den høist inconseqvente Fremgangsmaade af Stutteridirectionen at anbefale de nathansenske Halvblodsheste paa en Tid, da der for Regjeringens Regning anvendes store Pengesummer paa Fuldblodets Udbredelse ved Væddeløb &c., og i det Hele taget det Utidige i, at lade en privar Mand, som Nathansen, optræde i et saa vigtigt Anliggende, som en Hesteraces Forædling eller Forqvakling er det i en Provinds, hvor denne Sag, rigtigen ledet, kunde gavne Landet Millioner, finder jeg det dog ikke vakkert af Neergaard ved denne Leilighed at angribe Nathansen med bittre Personligheder, aldenstund, Manden dog ogsaa efter sin fuldeste Overbeviisning har bestræbt sig for, ved sine Halvblodshingste at stifte Nytte og i ethvert Fald anrettet meget mindre Skade med disses Jndførelse, end de maadelige Fuldblodshingste, som, om de end have et noblere Stammeregister, dog synligen have efterladt sig saa mangfoldige Vanskabninger i Jylland, at ingen Hippologs meest beregnede Dialectik skal formaae at gjøre disse Kjendsgierninger til Jntet, om det ogsaa er lykkedes Hr. Neergaard, at rose endeel Føl og Plage efter Fuldblodet, der paa hans Reise nødvendig hist og her maatte kunne lade sig udfinde. Paa samme Tid Hr. Neergaard derfor i Kjøbenhavn agter at bevise og documentere de fremhævede Feil paa de nathansenske Halvblodshingste, var det at ønske, at der med det samme fremstilledes en halv Snees Fuldblodsføl fra een eller anden jydsk By, da det saa vilde vise sig, at Hr. Neergaard, medens han paa den ubarmhiertigste Maade har nedrevet de nathansenske Hingste, har tillukket Øinene for Fuldblodsafkommets Lyder, hvilket ikke synes at vidne om Sandhedskjærlighed. Og hvad har nu saadan Anførsel som den at betyde, at offentlige Blade om Nathansen have berettet: "at han er en meget forgjældet, ved en forkeert og naragtig Hestecommerce ødelagt Person, eller havde det ikke været bedre, om saadanne bemærkninger havde været udeladte, som dog kun tyde til, at ogsaa denne Mand har sukket under Krænkelser, som mulig ikke altid have været fortjente. Og hvorfor skal her paa en Maade spottes med den Forfølgelse, der er overgaaet Manden, naar det om ham hedder – et Menneske, som efter Andres og hans egne Relationer flere Gange i de senere Aar har været hensat i en aldeles villieløs Tilstand?" og endvidere lade saadanne Paastande træde for Lyset, at Nathansen skulde forglemme den Discretion og Submission, han skylder høiere Autoriteter og urigtigen gjøre Brug af høie, ja de høieste Navne; thi saadanne Sigtelser, ere nærgaaende og af den Art, at de kunde ønskes nærmere motiverede.
Jyllandsposten, 1841-08-03
(Jndsendt.) Dempels Avis har i sin Nyhedspost etableret en ny Rubrik, et Asyl for en Art af Rygter, der hver Dag fylde enhver af vore Byer og opfindes i Tusindtal. Det er en ingeniens Jnvention af en Redacteur; den bevirker, at han aldrig vil kunne komme i Forlegenhed for at faae alle Spalterne i sit Blad fyldte. Denne Rubrik er: "Rygter om Forlovelser. - Den kunde jo hellere, ville vel Mange sige, holde sig til de virkelige, af Vedkommende selv deklarerede Forlovelser; men jeg maa sige til dens Forsvar, at af dem gives ikke en saadan Mangfoldighed, og de have for Mange ikke saa stor Jnteresse. Man maa derfor hellere træde Delicatessen en lille Smulle under Fødder. Saaledes synes idetmindste Hyls. Av., at raisonnere. Den fortæller en Forlovelse; men den er slet ikke viis paa, om den er authentisk. Den tilføier derfor efter Forlydende, og troer derved at have sin Sanddruhed in salvo. Men var Historien endog sandfærdig, hvorledes kan dog en Journalist finde paa, offentligt at rapportere Forhold af en saa aldeles privat Natur, hvis Hemmeligholdelse maaskee for Vedkommende er af største Vigtighed? Hvorfor ikke vente med Beretningen, indtil den Paagjældende selv finder det beleiligt? – Nei, saa kunde let en anden Avis komme ham i Forkjøbet – ikke sandt? Jmidlertid – det er – mildest talt – høist ubetænksomt af Redacteuren og fortjener at misbilliges af Enhver, der har en Smule Takt for det Sømmelige- Red. har maaskee isinde at skaffe Danmark en Journal til Brug for gamle Nyhedskræmmere og Sladder søstre. Men det er bestemt en daarlig Speculation; thi det Slags Folk ere selv, hver for sig, en levende Journal, der befordrer sig selv maaskee langt hurtigere, end Brevposten besørger Hempels Avis! Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages. alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-08-03
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-08-06
Fralvpost Udgivet af et Selskab. de Aarg. Fredag d. 6. August 1841. No 59.
Jyllandsposten, 1841-08-06
J et af de første Nre, skal et kort Overblik over Hr. Etatsraad Rawerts Bog om Høravlen blive meddeelt, der i flere Henseender har Krav paa Landbrugeres Opmærksomhed. Frants List.
Jyllandsposten, 1841-08-06
Om Pianisten Frants List er det for hans mange Beundrere af Jnteresse at vide, at man, foruden at lade sig henrive af hans mageløse Geni, tillige har den største Grund til hos denne fuldendte Kunstner høit at skatte hans Hjertes Elskværdighed, naar det betænkes, at al den Formue, som han i adskillige, under endog trange Kaar henlevede, Aar erhvervede, udelukkende af ham blev anvendt til de af hans ulykkelige Medborgere, som vare saa uheldige at miste Alt ved Donauens Oversvømmelse, som indtraf for endeel Aar siden, og som i en saa frygtelig Høide overskred alle Bredder. Under dette Ulykkesoptrin opholdt han sig personlig i Pesth, hvor han tidligere havde tilbragt sine Ungdomsdage og hvilken By, som bekjendt, leed meget, idet Vandet stod mange Alen op i Husene; men Smerten af denne Elendighed skal have afpresset ham Taarer, der lod ham fatte det Forsæt, selv paa en Tid, da han manglede Alt, at anvende den sidste Skjærv til dette Øiemed. 30,000 Gylden sendte han derfor først de Betrængte og senere 10,000 Gylden, som, da en Gylden er 5 Mk. 8 s. Rigsbank, er en anseelig Capital. Et Træk som dette er saa characteristisk, at man, ved at kjende det, endnu i fordoblet Grad maa velsigne og beundre den Guddomsfunke, der aabenbarer sig underhans Spil, som kun kan have sit Udspring fra Lysets Væld. Ogsaa i Hamborg gav han Beviis paa samme Tænkemaade; hvad han nemlig fortjente under de der sammesteds afholdte 3de Concerter offererede han Alt tilsammen til Grundlæggelsen af en Pensionsanstalt for Musikeres Enker. At imidlertid de rige og stolte Hamborgere, der maale Folk fra Hoved til Fødder efter wie viele Tausend man hat, kunde være bekjendt at benytte et Kunstgenies Uegennyttighed ved saadan Leilighed, er en gandske anden Sag. Frants List maa man derfor beundre, saavel som Kunstner som for sit Menneskeværd, og fra denne Side betragtet maa hans harmoniske Toner endnu kraftigere gienkaldes i Erindringen. Ofte i Livet saae man Gierrigheden, at klæbe ved Kunstneren, Eensidigheden ved den Lærde – men saadanne Træk forhøiede ikke disses Menneskeværd.
Jyllandsposten, 1841-08-06
Nyheds Post. Den nye Matrikul (C. T.). De ved Placat af 24de Juni 1840 befalede Extracter af Protokollerne til den nye Matrikul, der indeholdte enhver særskilt Eiendoms eller Fæstesteds nugjældende og tilkommende nye Hartkorn, ere af Comiteen for den nye Matrikuls Indførelse nu ogsaa udsendte til Amtstuerne og Sognefogderne i Randers, Aarhuus, Skanderborg, Veile og Ribe Amter, for at henligge til Eftersyn i et Aar, i hvilket er givet Adgang til at begjære Undersøgelser; og vil derefter dette udløbe 1) for Veile Amt den 30te April 1842; 2) for Aarhuus og Skanderborg Amter den 31 Mai 1842; 3) for Ribe. Amt den 15de Juni 1842 og 4) for Randers Amt den 15de Juli 1842; dog overalt for Fæsterne een Maaned sildigere.
Jyllandsposten, 1841-08-06
Den 8de Artikel, som Kjøbenhavnsposten, indeholder over Finantsbudgettet for 1841 har følgende Motto efter Stændertidenden: "Sikkre og let realisable Activer ere, om jeg saa maa sige, den Nødhavn, hvori Staten under Begivenhedernes Storm og under Tilskikkelsernes Uveir kan løbe ind; thi om man end ikke vil indrømme mig, at man i vore Tider kan forklare Alt med Penge, saa er det dog vist, at disse udgjøre en saa væsentlig betingelse for et Lands Vel, at en Regjering vilde forsynde sig haardt imod Landet og dets Borgere, naar den ei havde Opmærksomheden stadigt henvendt paa at tilveiebringe Orden og Fasthed i Finantsvæsenet." Under Udviklingen af Artiklen hedder det blandt Andet om de i Landet værende faste Eiendomme, som ere bestemte til at realiseres, at de kunne anslaaes til en Værdi af 2,847, 593 Rbd. Blandt disse fortjene især at anføres Flinterupgaarden i Holbek Amt; det nye holsteenske Gods Buderupholm, Nyvraa, Bjørnsholm, Lundgaard, Padkjær og Aagaard Godser i Jylland, samt endeel Gaarde og Pakhuse i Kjøbenhavn m.m. Faste Eiendomme, som ikke ere bestemte til Realisation, til et Beløb af 610,513 Rbd., hvoriblandt Frederiksgave og Fleustofte Godser i Fyen, førte tilbog for omtrent 1/2 Million Rbd., og Silkeborg, opført til Rest med 59,910 Rbd.
Jyllandsposten, 1841-08-06
Handeler og Værker for kgl. Regning til et Beløb af 415,680 Rbd., hvoriblandt den grønlandske Handel, opført med dens Grundfond 250,000 Rbd., den færøiske Handel, ligeledes med 74,895 Rbd. Forskjellige Actier og offentlige Papirer til et Beløb af 270,694 Rbd. Laan eller tilgodehavende, udestaaende hos offentlige Autoriteter eller Jnstitutioner, til et Beløb af 1,012,102 Rbd. Laan til Private til et Beløb af 8,361,868 Rbd. Af Activerne staae saaledes omtrent 5 Millioner i vore vest indiske Besiddelser. - Den kongelige Seildugsfabrik. Ifølge allerhøieste Resolution er følgende efter den sammentraadte Comitees Jndstilling bestemt: 1) Søetatens Seildugsfabrikskal for det første i 3 til 4 Aar forblive i Virksomhed 2) Paa de af de kongelige Krigskibe, som afgaae til de tropiske Farvande, skal der anstilles sammenlignende Forsøg mellem Seil af Dug fra denne Fabrik og fra de bedste engelske Fabrikker, hvor Seildug forfærdiges af Hør, 3) Udfaldet af disse Forsøg bør afgjøre, om Marinens Seildugeskulle vedblive at forfærdiges af Hamp eller af Hør. 4) Efter de Erfaringer, som i Fremtiden erhverves om Fabrikatet fra de forventede Maskinspinderier her i Landet bliver det at afgjøre, hvorledes Seildugsfabrikken bør indrettes, for at dens Producter, om muligt, kunne blive ligesaa gode og ligesaa billige, som de engelske. 5) At de Seilduge, til hvis Forfærdigelse der er anvendt Slette, blive, førend de tages i Brug paa de kongelige Skibe, ud vaskede. 7) Saalænge Seildugsfabrikken vedvarer, skal den dermed forbundne Lærredsfabrik forblive i Drift. Fabrikkens Obligationsfond, 22,000 Rbd., der er afgivet til Finantserne som Depositum, vedbliver at være Marinen forbeholden, indtil endelig Bestemmelse er truffen om Seildugsfabrikkens forandrede Indretning eller dens Ophævelse. 8) Et Udtog af Commissionens Betænkning bliver ved Trykken at bekjendtgjøre.
Jyllandsposten, 1841-08-06
I Anledning af den verdensberømte Lists Concert siger Corsaren. J dette Øieblik erfare vi, at der til Publikums Beqvemmelighed er henkjørt 27 Læs Blomster til List's næste Concert, hvorhos vi tillige erfare, at Hr. List har bestilt sig en stor Paraply hos Hr. Nabrin, forat kunne staae i den skjønne Regn, uden at komme til Skade derved.
Jyllandsposten, 1841-08-06
J samme Blad hedder det: Den geniale Digter Peder Jensen, gaaer næsten nu forvidt med sine bibelske Ønsker. Ligesom han ønskede, at Kronprindsessen maatte blive en Sara, saaledes beder han nu om, at Hs. Majestæt Kongen maa blive en Jssaschar, fordi denne i Bibelen kaldes stærkbenet. (vide Bibelens Udtryk omIssaschar.)
Jyllandsposten, 1841-08-06
Det er glædeligt at erfare, at der har dannet sig en Comitee til Undersøgelse og Silkeborg=Søes Forbindelse ved en Canal med Aarhuus, da det ingen Tvivl kan være underkastet, at en saadan Communicationsvei i flere Henseender vilde være til stor Nytte og meget sammenknytte det Jndre af Jylland med Østkysten, hvorved Handelen og Omsætningen betydelig vilde fremmes og navnlig Aarhuus vinde, over hvilken By saaledes en ny Handelsforbindelse vilde aabne sig, som navnlig, hvad Transporten angaaer, vilde være af Vigtighed. Saavidt os bekjendt ere de tidligere Forslag i Anledning af dette Canalanlæg strandede paa en Strækning af omtrent een Fjerdingmiils Længde vesten for Brabrandsøen, som skal falde saa høit, at man over dette Terrain har maattet aldeles opgive Tanken om Canalens Continuation med denne Sø, idet man skal have foreslaaet over dette Veistykke ved Chausseeanlæg at overføre Transporten. Hvorvidt saadant nu anderledes vil kunne iværksættes, dette vil Tiden vise.
Jyllandsposten, 1841-08-06
Af Jnddæmninger seer man stedse flere og flere foretagne og afgjort er det, at mangfoldige Strækninger og det endog meget frugtbare saaledes efterhaanden lade sig indtage under Ploven, Vi have nu saaledes seet Exempel herpaa i Hads Herred, ligesom Lignende endnu i indeværende Sommer endog med betydeligt Areal foretages paa Falster, samt ogsaa paa Vestkysten af Sjælland. Da der ved disse gavnlige Foretagender almindeligen forundes fra 20–30 Aars Skattefrihed, skulde man synes, at der for Landboere ere megen Tilskyndelse til at lægge Flid paa saadanne Jordindvindinger, hvor de ere at iværksætte. Man har alt i mange Aar havt Grund til at undre sig over, at den vestre Deel af Lammefjorden i Sjælland forlængst ei er bleven forvandlet til frugtbar Eng, som af Sagkyndige antages at vilde være en let iværksættelig Sag, isærdeleshed da en kostbar Vei forendeel Aar siden, anlagt tvers over Fjorden, havde kunne danne den sikkreste Dæmning. Dersom Marskbeboerne, hvoraf mange ere indenfor deres Diger boende endog under Havfladen, havde meere Lyst til at bereise Danmark end de have, vilde disse ofte forbauses over de mange Strækninger, man trindt om i Landet lader henligge, uden herpaa at anvende den fornødne Opmærksomhed. At der i Jyllands forskjellige Egne ved Jnddæmning kunde indvindes mange Strækninger, er altfor vist At Kornvarerne iaar ville blive dyre, er at formode det hedder i Handelstidenden, Et Parti Hvede af kun 125 Pds. Vægt er solgt til at modtage i Provindsen til 7 Rbd. pr. Td. og atter et andet Parti 125126 Pd. til 7 Rbd. 4 Mk. Rug (126 Pd.) er solgt til Modtagelse i Provindsen til 26 Rbmk. 8 s. pr. Td., og man holder denne Kornart noget høiere idag. Af toradet Byg er vort Forraad kun ringe. Flere mindre Partier ere solgte her til 20 Rbmk. Man forlanger nu 21 Rbm. for samme Slags Byg til Modtagelse i Provindsen. Et Parti af omtrent 3000 Tdr. Havre at modtage i Sverrig er solgt til 3 Mk. 2 s. Bco. pr. Td. Vi have ikke erfaret noget Salg af Raps. Denne skal have lidt meget af Regnen og Stormen. Høsten heraf vil vel overalt, baade i Tydskland og hos os, blive meget ringere, end man havde ventet og Høstens slette Udfald vil muligen have Indflydelse paa Tranpriserne. – Af Aalborg Avis, sees det, at Udsigterne for Høsten endnu ere særdeles gode, da baade Rug, Byg og Havre tegner fortrinlig godt, saa det bedste Udfald af den kommende Kornhøst forventes. For at komme til Kundskab om, hvorvidt denne Beretning er udgaaet fra en Landmand eller en Handelsmand, var det at ønske, at den vedkommende Forfatter vilde sætte sit Navn under. En saadan Oplysning vilde da let opklare, hvad denne Anførsel tilsigter, da man fra paalidelige Kilder hører det Modsatte bekræftet. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. alle Provindsens Boglader. Subskription derpaa modt
Jyllandsposten, 1841-08-06
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-08-10
Frandten. Udgivet af et Selskab. 3de 4. Aarg. Tirsdag d. 10. August 1841. No. 60.