Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1824-06-14
J de Deputeredes Kammer anførte Hr. Bourdonnaie imod Rekruteringsloven, at naar Hæren derved opvoxte til 480,000 Md., vilde en ærgjerrig Regent, som f. Ex. Napoleon, i Fremtiden let kunne forledes til at opofre Nationens Frihed og indvikle den i nendelige Krige. For Tiden var denne Frygt vel ugrundet; men det var Lovgiverens Pligt, ogsaa at have det Tilkommende for Øie. Forsvarerne bragte derimod i Erindring, at Frankerigs Naboer, have truende Hære paa Benene, hvilket Exempel det og burde følge. . Den første Taler imod Syvaarigheden var Hr. v. Haurencin, som blandt andet ogsaa berørte Ministrenes Jndflydelse paa Valgene; men den Tale, Royer-Colardi samme Anledning holdt, var et sandt Mesterstykke og en Mynster paa Grundighed og ulidenskabelig Varme, hvorfor den og af alle Partier hørtes med den meest spændte Opmærksomhed og en sjelden Taushed. Han gik ud fra den Sætning, at Regjeringsformen i Frankerig efter Chartet var reen monarkisk, og de Kongen omgivende Magt rørene blotte Skranker, men af det levende Slags, som kunde trykkes frem eller tilbage. Naar nu Valgene efter Theorien bleve antagne for rigtige, og Kammeret følge. lig var Nationens lovlige Oxgan, da vilde ved den totale Fornyelse indtræffe en uundgaaelig høist vigtig Dag, paa hvilken det nye Kammer kom mægtigere til Regjeringen, rud det nogensinde lod sig tænke under den partielle Fornyelse. Men den Dag da Kammeret forstærkes, svækkes ogsaa Kongedømmet. Saaledes gaaer den totale Fornyelse meere ud fra det republikanske, den partielle meere fra det monarkiske Princip. Engellands Exempel beviser intet, endskjøndt Repræsentativformen her næsten ganske overveien det absolute Monarkie. Den engelske Regjeringsform er en Ære for Menneskeheden, og har bragt Nationen til den høieste Grad af Frihed, Magt og Ære; men Nationalkarakteren bør ved denne Undersøgelse komme i Betragtning. Hvorledes det var muligt, at Ministrene kunde foreslaae Kongen og et Kaner, hvori den republikanske Aand dog ikke er overveiende, en Forholdsregel af denne Natur, forklarede han sig af den Uleilighed, de aarlige Valg paaførte dem, hvilke dog er den eneste politiske Ret, Nationen endnu har beholdt. "Hvad den franske Repræsentativform angaaer, da have vi ikke arvet samme efter vore Fædre, men er en nødvendig Garantie for de nye Statsindretninger. De Uleiligheder, som tilskrives de aarlige Valg, ere dog kun deelte og suceessive, hvorimod de ved den aldeles Fornyelse ere langt frygteligere. Dette er hele Forskjellen. Hvad den omtalte Fasthed angaaer, da er samme et Hjernespind, som ei engang maa opnaaes; thi skeete dette, da vilde Repræsentativformen, der dog ikke er andet end den organserede Bevægelighed, af sig selv ophøre. Om Ministrenes monarkiske Sindelag tvivlede han aldeles ikke; men fandt det underligt, at de alligevel vilde foretrække den Krisis, som Totalfornyelsen medbragte, for Ubeqvemmeligheden ved de aarlige Valg; thi var Repræsentativformen, som den efter Chartet burde være, reen og ægte, da vilde Fornyelsen stedse medføre Storme; men var det kuns et tomt Navn, hvad betyder da den hele Fornyelse? Han gik nu over til det Spørgsmaals Besvarelse: om Frankerig virkelig besidder en Repræsentativforme saaledes som den er givet det af Kongen, hvilket han benægtede, aldenstund, Valgene ikke vare udgaaede fra Nationen men fra Mag ton, hvilket han dog i det Hele mere tilskrev Omstændighederne, som en Følge af Revolutionen, end Menneskene.