Viborger Samler, 1823-04-14
Neapel. 13de Marts. Staden Palermo (paa Siel lien) er atter hjemsøgt med et frygteligt Jordskjelv den 5te Marts (Man erindrer sig, at Baromettene her i Viborg og flere Stæder den 4de Marts mod Aften faldt under det stærkeste Storm punkt, uagtet Veiret var ganske stille derefter det maae have været en Følge af denne Kamp i Jordens Jndvolde). Allerede de første Dage i Marts sporedes nogle lette Stød, men den 5te Kl. 2 Eftermiddag blev Himlen indhøllet i Skyer og tyk Taage; Stødene fulgte heftig paa hinanden og Kl. 5 blev det stille og varslede for noget Værre. Allerede da begyndte nogle af Jndvaanerne at forlade deres Huse af Angest for det Ventede, Kl. 5 og 37 Min kom 2 til 3 Rystelser og strax derefter 2 andre, at saadan Heftighed, at adskillige Kirketaarne og de høieste Huse styrtede ned og fyldte Gaderne med Gruus og knuste de mindre Bygninger. Qvægsølvet var i uophørlig Bevægelse. Fahrenheits Thermometer viiste 55 Grader 5 Min. Penduluhren, gik i Staae - Militæren blev beordret i Gevæhr Adskillige af de flygtende Jndvaanere bleve ihjelslag, ne og qvæstede af de nedstyrtede Mure og Tage. BeggKirkerne St. Nikolai og St. Antonio styrtede aldeles sammen og begrøv Husene omkring dem. Og saa det Kongel. Palæ leed meget og Prinds Campofranco, der har Opsynet med Samme, foranstaltede, da adskillige Stykker faldt ned af de øverste Etasier, at de offentlige Penge bleve bragte i Sikkerhed i Slottets underjordiske Hvælvinger. Meget kan det Offentlige takke Dennes og flere Mænds Aandsnærværelse for, at det Onde ikke blev værre - Baade Prindsen og den østerrigske Feldmarskall, GrevWalmoden, bidroge med de østerrigske Tropper ærligen til, at Galeislaver og andre Misdædere bleve i Forvaring, der ellers ved slige gruelige Leiligheder røve og plyndre; de Fattiges Eiendom som de vare flygtede fra, blev især beskyttet - Men - hvad Troens Magt er over Menneskeet, saae man og heret mægtigt Beviis paa; Da Jordrystelsen blev hef. tigst og Kirker og Huse faldt, strømmede Folke hobeviis til Domkirken, indviet den den hellige Rosalie, hvilken Donna er Stadens Skytspatronesse, og forlangte af Erkebispen Cardinal Gravina at Hendes hellige Levninger skulle under ald denne Rædsebæres om i Staden. Erkebispen, der i Kirken var beskæftiget med at anordne Bøn og Gudspaakaldelse, modsatte sig denne underlige Begjering, som ville knuust Processionen uden at nytte noget; men formanede dem til, at forene sine Bønner med ham om Frelse fra Gud, men dersom de brave Nationalgardere og Østerrigere ikke havde hjulpet Erkebispen til at holde Orden, havde Folket de ikke ladet sig styre, da de stift paastode Rosalie maatte ud og skaffe Hjelp - De huusvilde Indbyggere opholdte sig uden for Staden paa Høie i Telte og Vogne og de Fattige under aaben Himmel. Man reddede dog endeel under det nedfaldne Gruus liggende endnu levende Mennesker. Man troer ikke de omkomne ere mere end 40 Personer, men dette Antal er vist nok alt for lidet. En Hr. Velpuaruera af gammel Siciliansk Adel blev slaaet ihiel af Gruset uden for sin Gaard; mange af Soldaterne ble, ve qvæstede - Man fornam ved Messina, Catanea og flere Stæder i Kalabrien til samme Tid stærke og svage Jordstød; men det ildsprudende Bjerg Vesuv (ved Neapel) var dengang roligt.