JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1841-06-08
Som et Beviis paa, til hvilken utrolig høi Priis Landeiendomme af ethvert Slags nu blive opdrevne ved den stedfindende store Concurrence anførtes det for noget siden i "Dagen", at en af Sorø Akademies Fæstegaarde i Munkebjergby blev ved en nylig afholdt Auction opbuden alternativ til Fæste og Arvefæste, og at der for Fæsterettigheden til samme opnaaedes som høieste Bud 1410 Rbd., og for Arvefæsterettigheden den betydelige Sum af 3110 Rbd. Det hed nu her endvidere. Naar det betænkes, at denne Bondegaard, der staaer for noget over 10 1/2 Tdr. Hartkorn, kun har et Jordtillæg af omtrent 70 Tdr. Land god, og 30 Tdr. Land maadelig Jord, at der med samme kun fulgte en middelmaadig Heste=Besætning, at der i jorddrotlig Afgift svares af samme 7 Tdr. 6 Skpr. af enhver af de 3 Kornsorter Rug, Byg og Havre, og der dog bydes en saa betydelig Kjøbesum, da maa man vistnok erkjende, hvad der nu ved en fornuftig Drift kan indvindes for Landmanden, og hvor ubeføiede, idetmindste for nærværende Tid, de høirøstede Klager ere, der oftere, ogsaa Stændersalen ere førte over, at Afgifterne paa Academiets Godser vare for store. - Hvad "Dagen imidlertid her troer at anføre som Beviis for sin Paastand, indeholder derimod netop en Bestyrkning for at de høirøstede Klager, som endog bleve fremførte i Stændersalen, ere fuldkommen begrundede, nemlig at Afgivterne paa Academiets Godser ere for høie, thi Auctions buddene af 3110 Rbd. for Arvefæste paa en Gaard af 10 1/2 Td. Hartkorn, hvoraf 70 Tdr. Land er god og 30 Tdr. Land maadelig, i Sjælland, kunne vi forsikkre "Dagen" er efter Nutidens Priser endog saa lav en Priis, at man selv i Jylland ikke vilde være istand til at foretage saadan en Handel, ligesom enhver Landbokyndig ubetinget maa indrømme, at en Eiendom med saadant Tilliggende i en af Sjællands bedste Egne med Lethed maa kunne forrente saadan Capital. At saa lav en Sum blev budet for Arvefæsterettigheden maa derfor alene grunde sig i, at man overalt og ikke alene i Stændersalen anseer Academiets jorddrotlige Afgifter for høie. Jstedet derfor, at "Dagen" her har opholdt sig over en Sag, hvorom den vist gjerne indrømmer Jntet at have forstaaet sig paa, og saaledes endog letsindigen givet Sidehug til Stænderforhandlingerne, rimeligviis blot for at smigre de bestaaende Autoritets indretninger, burde den hellere have fremhævet det før gelige Beviis paa den danske Landboers indskrænkede Dømmekraft og Beregningsmaade, som aabenbarer sig ved for 1410 Rbd. at indsnøre sig i Fæsteforbindtligheder, naar han paa samme Tid for den dobbelte Priis kan erhverve den Eiendomsret paa Gaarden, som Arvefæsterettigheden giver. J hiint Tilfælde tilflyder alle Gaardens Forbedringer i Tidens Løb Academiet, ligesom de 1410 Rbd., naar Fæster og Konen døer, ere bortkastede, hvorimod Eiendomsretten her følger Familien og saaledes alle paa Gaarden anvendte Meliorationer directe tilflyde Arvefæsteren. Man har derfor her af disse Auctionsbud et slaaende Tegn paa den danske Landboers rodfæstede Hængen ved det gamle - det forkastelige Fæstevæsen.
Jyllandsposten, 1841-06-08
Jordskjælvet paa Samsøe, den 3die April 1841, om Eftermiddagen Kl. 4 1/2 (Jndsendt.) Samtidig med Jordskjælvet i Jylland og paa flere Steder i Sjælland og Fyen, indtraf ogsaa en Jordrystelse paa Samsøe, men temmelig svagt, saa at Stødet ikke blev bemærket af Mange, men kun af Enkelte, som i det Øieblik vare i en rolig siddende Stilling Stødets Retning gik fra N. til S., hvilket tydeligt bemærkedes af Referenten, som sad i sin Arbeidsstol; det var øieblikkeligt, uden Gjentagelse; dog vil en Skomager her paa Øen have fornummet et gjentaget Stød. Samtidigt hørtes en Rumlen som af en svart belæsset Vogn, uagtet ingen Vogn var at see. Barometret, som øieblikkeligt derefter blev undersøgt, viste ingen Forandring i dets Stand, den hele Dag var det i en jevn Stigning fra 277. 13, 20 til 272 15, 10 ligesom og næste Dag. Vinden var V. med jevn Kuling og vedblev at blæse fra samme Kant. Næste Dagden 4de April om Formiddagen indtraf et temmeligt stærkt Tordenveir med Hagelbygger, som fulgte med Vinden fra V. Om begge disse Phænomener stod i nogen causal Forbindelse, maa indtil videre forblive tvivlsomt.
Jyllandsposten, 1841-06-08
Der ere vel dem, som mene, at alle Jordrystelser have deres Oprindelse af vulkansk Jld i Jordens Jndvolde, Andre, at deres Grundaarsager enten alene eller tillige ligge i Atmosphærens Jndvirkninger paa Jordlagene. Udentvivl ligger Sandheden i Midten, udentvivl forekomme der baade tellurisk vulkanske Jordskjælv og at mosphæriske Jordrystelser. Hine indtræffe hyppigt i Nærheden af Vulkaner, men ogsaa paa andre fra disse fjerne Steder, og fornemmes ofte samtidig i en meget lang Afstand paa flere Steder, enten som horizontalt bølgeformige Bevægelser eller verticale zittrende Stød. Jkke altid indvirke disse Jordskjælv paa Barometret eller paa Havets Bevægelse og Vandstand, i nogen betydelig Grad. De atmosphæriske Jordrystelser foregaae udentvivl langt hyppigere, men bemærkes sjeldnere som særegne Phænomener, deels fordi de ere svagere, deels fordi de oftere eller maaskee altid ere forenede med andre metcoriske Phænomener, saasom med Torden og Lynild, Regnskyl med Storm, Orkaner og Havflod. De ere nok meere lokale, og naar deres Virkninger udbrede sig videre, fornemmes de ikke saa ofte samtidig paa flere Steder, men udbrede sig successivt. Som atmosphæriske Phænomener maae de kunne have en betydelig Jndflydelse paa Havets og Barometrets Stand, idet Havet undertiden stil ger til en betydelig Høide, medens Barometret synker usædvanligt dybt. Deraf maa det sandsynligviis forklares, at disse atmosphæriske Jordrystelser, som ere saa hyppige i de tropiske Lande og forenede med Orkaner og andre Phænomener, der kunne forud indi ceres af Dyrene, især af Fuglene, der som bekjendt ere meget sensible for Veirforandringer. – Da nu Jord bevægelsen den 3die April ingen Steder i Danmark, saavidt man veed, har viist nogen Jndflydelse paa Barometerstanden den Dag, er det sandsynligt, at det var et virkeligt Jordskjælv, bevirket udad eller opad fra Paa den sydvestlige Kyst af Engelland opstod Natten imellem den 67de Januar 1839 en voldsom ødelæggende Orkan, ledsaget med Torden, Lynild og Hav flod og udentvivl i Forbindelse med Jordrystelse. Næsten samtidig, men noget senere, indtraf den sidste Havflodpaa Vestkysten af Jylland og i Liimfjorden, ledsaget ligeledes med Storm og Tordenveir. Da den ligesom i Engelland kom fra S., er det at formode, at den var en Fortsættelse af denne. Af den sydvestlige Retning, som begge Orkaner havde, kan det maaskee forklares, at dens Virkninger ikke vare saa voldsomme paa Hertugdommenes Kyster, som laae udenfor dens sydvestlige Retning. Jordens Jndre, at det er en Virkning af et stort, langt borte, maaskee paa Island, foregaaet Jordskjælv, hvilket synes at bestyrkes derved, at det samme Jordskjælv samtidig er fornummet paa Norges sydlige Kyster. Daen af Danmarks berømte Geognoster nu bereiser de Egne i Danmark, hvor dette Jordskjælv er bemærket, tør man vel snart forvente fra ham interessante Oplysninger om dette i Danmark sjeldne Naturphænomen. Det er nok nu omtrent 45 Aar, siden man i D. mærkede et lignende Jordskjælv.
Jyllandsposten, 1841-06-08
Rettelse. J forr. Nr. af d. Bl., 1ste Side 2den Sp. 10de Linie staaer 1889 istedetfor 1839, hvilket herved rettes. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-06-08
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-06-11
ren. Filanoss Udgivet af et Selskab. No 43. Aarg. Fredag d. 1. Juni 1841. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1841-06-11
Sjællandsposten og Dagen. have begge opholdt sig over min Opfordring til mine Landsmænd om at bidrage til at faae den Rodske Sag bragt frem for Høiesteret. At det sidste Blad endog med Glæde griber Leiligheden til at modarbeide mine Bestræbelser i saa Henseende, dette kan med Hensyn til dette Bladorgans hele Tendents og Anskuelser ingenlunde undre mig, da dets Hovedøiemed, at reise Hindringer imod enhversomhelst Bestræbelse af det liberale Parti er en Fjeder drivende nok til ogsaa denne Gang at træde denne Sag iveien; men hvad der mere undrer mig er, at et Blad som "Sjællandsposten, der i sin hele Virken omtrentlig arbeider i samme Retning som "Jyllandsposten, ved denne Sags Bedømmelse er kommen til et saa skjævt og eensidigt Resultat, at det hellere end at udtale et saadant, ved ikke at kjende meere til Sagen, end hvad der overfladisk kan siges om en hver Ting i Almindelighed, burde have lagttaget den lang tilraadeligere Taushed, medmindre "Sjællandspostens" Redaction, for nøiere at komme til Kundskab om Et og Andet, Sagen angaaende, havde med mig indledet en Correspondence, hvorved jeg blot med faa Træk beredvilligen skulde have saaledes sat den ærede Redaction ind i Forholdene, at jeg endog er overtydet om, at den paa staaende Fod skulde være kommen til ganske anden Overbeviisning.
Jyllandsposten, 1841-06-11
Norge har i de 25 Aar, det har benyttet sin fri Forfatning, udviklet sig overordentlig, hos os er en ny og frisk Aand vaagnet, der har udtalt sig med Alvor og Kraft paa denne Rigsdag, og hvis videre Udvikling ikke meere kan standses, og i Danmark skrider man frem mod dette Maal vel lidt senere i Tiden, men maaskee sikkrere og besindigere, end hos nogen af dets Brødre Den gamle og fordærvelige Tro paa en Alt overgaaende Fortræffelighed, som man hidtil ansaae det for en uvilkaarlig patriotisk Pligt, om end ikke at nære, saa dog at bekjende, er hos de oplyste Danske forsvunden og -de Oplystes Tal i Danmark er sammenlignelsesviis idetmindste ligesaa stort som i noget andet europæisk Land i denne Henseende, maaskee endnu større. Jeg har hørt flere Danske erkjende, at den forrige Politik, Danmark har iagttaget med Sverrig, oftest har været uretfærdig og forkastelig, ja at Tabet af Norge i Virkeligheden var Jntet for Danmark, at det aldrig havde nogen reen Fordeel af denne Besiddelse, at Norges Styrke var for det en død Kraft, som det aldrig har kunne anvende, at al det Saar, Nationalstoltheden, fik ved dets Afstaaelse, for længe siden er lægt.
Jyllandsposten, 1841-06-11
(Jndsendt.)¬ J "Jyllandsposten Nr. 28 har en anonym Forfatter opkastet det Spørgsmaal: "Naar en Sags Afgjørelse skal skee ved Stemmefleerhed, skulle da de fleste Stemmer træde tilbage for de færre?"Med den største Selvtillid svarer Spørgeren sig selv herpaa: "at dette Spørgsmaal i vore Dage synes overflødigt ved første Øiekast. Hvad han egentlig herved mener, er ikke let at gjætte; thi enten har han gjort et overflødigt Spørgsmaal, og saaledes spurgt hen i Veiret, eller ogsaa har han i sit Svar ved første Øiekast, meent, at man ved nøiere Eftertanke vilde blive af modsat Anskuelse. J enhver Henseende har Spørgeren, som det synes, ikke været enig med sig selv, hvad han egentlig skal spørge om og svare paa. Af jeg end mere har Grund til denne min Formodning er, at han strax i Begyndelsen giver et efter hans Mening afgjørende Svar paa Spørgsmaalet, og til Slutningen dog atter spørger: hvis Stemmer i saa Henseende bør være gjældende, da han er ukyndig." Da vil vistnok være enig med mig, Hr. Spørger, at det gamle Ordsprog: "Een Nar kan spørge meere, end 10 Vise kunne besvare her kunde være paa sin rette Plads. Strax efter Deres tvetydige Svar, nævner De mit Navn som den Deputerede, der skal betræde Stændersalen, istedetfor at træde frem i Stændersalen. Dog Alt det være kun sagt i Parenthese. Men naar De troer, at et fornuftigt Publikum, vil være enig med Dem, med Hensyn til Deres Epistel til mig, da synes De at være i Vildfarelse; thi naar De siger, at Fattigcommissionen har forbeholdt sig at approbere, hvilket af de tre høieste Bud den fandt for godt, saa var Meningen - da den skulde sørge for Fattigvæsenets Bedste, maatte den paasee Sikkerheden for Betalingen for det solgte Sted, og saaledes vælge mellem de 3 Høistbydendes Suffisance. Men da her ved de 3 Bydende, ikke var nogen Mangel paa Suffisance, saa skal en Fattigcommission, naar den skal røgte sit Kald samvittighedsfuldt, kun tage Hensyn til det høieste, men ikke for at favorisere Skolelæreren, til det allerlaveste BudDen skal, uden Persons Anseelse, sørge for Fattigkassens største Jndtægt, og var det end kun 3 Rbd. mere. Dette var min og de øvrige af Commissionens Bestemmelse, da vi underskreve Conditionerne; og da jeg var Høistbydende, paastod jeg min Ret, eller og forlangte en anden Auction afholdt. Jeg bød endog ved næste Samling endnu 10 Rbd. mere, hvorpaa Skolelærer Udsen ikke, efter Enkeltes Anmodning, vilde, af Mangel paa Formue indlade sig. Da jeg nu vidste, at Hr. U. havde saa mange Venner, proponerede jeg, at disse kunde sammenskyde det Manglende i det høieste Bud – og dette blev Hr. U. fornærmer over, og kalder mig nu brutal, hvilket Udtryk jeg for Retten agter at fordre en nærmere Forklaring over. Jøvrigt kan jeg kun beklage, at en Ungdomslærer ikke veed at gjøre Forskjel paa Brutalitet og varm Følelse for Ret og Retfærdighed.
Jyllandsposten, 1841-06-11
Her, min Annonymus, har De min Troesbekjendelse, som jeg, det forsikkrer jeg, ikke vil forandre, om end Cancelliet skulde give Deres Mening Medhold, med Hensyn til Stemmefleerheden, thi stedse skal jeg nære de samme Anskuelser og Ret og Retfærdighed. Aabogaard, den 1ste Juni 1841. Ostenfeldt.
Jyllandsposten, 1841-06-11
Nyheds-Post. Taglioni's og Kones Optræden paa den danske Scene synes ikke at love noget Stort, og vist er det, at vor Bournonville i sine kunstneriske Præstationer langt overgaaer den Første, som ikke nær i Smidighed og Behændig hed kan maale sig med ham. Det var derfor ogsaa langt fra, at Publikum ved de allerede givne Forestillinger paa Hovedstadens Theater har ladet sig henrive af nogen ualmindelig Beundring. Hvorvidt imidlertid Taglioni, som Balletcompositeur mulig endog vil overgaae Bournonville, dette vil nu vise sig, og hvilket maaskee lettest lod sig gjøre ved at bortskjære og udelade af Balletterne de talløse Sammenblandelser af saamange Uvæsentligheder og Petitesser, som ikke sjelden opfylde de Bournonvilleske Balletter med Compositioner af saa brogede Farvespil, at man undertiden faaer Sandsen vel overfyldt og saa overmættet, at man ofte er uvis med sig selv om det Totalindtryk de efterlade.
Jyllandsposten, 1841-06-11
- Man har i denne Tid trault paa Christianborg Slotsplads med Opførelsen af den lange Træbro, som i disse Dage bliver lagt fra Havnen tæt ved Holmens Bro og saalige hen til Christiansborg Slot. Det formenes, at denne Bro vil blive overtrukken med rødt Klæde med nedhængende Fryndser, ligesom Trappen, som fører fra Dampskibet optil Broen. Paa selve Tribunerne er endnu ikke begyndt; af disse antager man, at tvende blive byggede, men om til Afbenyttelse af de høiere Stænder alene eller Publikum i Almindelighed, vides endnu ikke. Det sidste er neppe rimeligt, eftersom man vil vide, at saavel Holmens som Knippelsbro ved Kronprindsens og Gemalindes Jndtog skulle opheises, og Afspærring finde Sted fra de andre Sider ved Politi og Militair. - At Bordeallatsen den 28de Mai i Helsingøer just ikke er løben saa aldeles rolig af, seer man af den Menings forskjellighed, der ved flere Leiligheder ved det festlig afholdte Maaltid sammesteds viste sig. Blandt Andet er det mærkeligt, at Thunes Trast for Journalisterne og isærdeleshed for Orla Lehmann med største Lunkenhed blev optaget; han indleddede denne med følgende Ord: "Jdet jeg tillader mig at udbringe en Tost for de agtede Journalister, der ere tilstede ved vort Bord, efterkommer jeg tillige gjerne en Opfordring af Hr. Orla Lehmanns talrige Venner, at bringe ham deres Velkomsthilsen, forenet med det hjertelige Ønske, at han for Loven og Nationen maa staae saa reen og pletfri, som han staaer for dem. Vore agtede Journalister leve." Denne Trast hedder det nemlig i Helsingøers Avis, blev besvaret af en Deel af Selskabet med jublende Hurraraab, medens en Deel blev siddende tause uden at deeltage i samme, hvilket ogsaa var Tilfældet med den paafølgende Trast, som med nogle indledende Ord blev udbragt for Helsingøers selvstændige Borgere af Bay. Steenfeldt optog Skaalen igjen med hjertelige Yttringer og sin Hengivenhed for Helsingøers Borgere, og idet han for sit Vedkommende derpaa proponerede denne for ham saa kjære Skaal, erklærede han paa det Bestemteste, at han ei istemte Bays Jndledning. – Denne fandt sig herved foranlediget til at yttre sig skarpt mod den Maade, Steenfeldt havde optaget Skaalen paa, men proponerede ikke destomindre hans Skaal, og skjøndt dette skeete i Ord, der ei fandt almindelig Gjenklang, optoges Skaalen med gientaget Tilkjendegivelse af Velvillie. – Senere fandt Orla Lehmann sig opfordret til, paa Grund af faldne Bemærkninger mod Helsingøers fraværende Deputerede, Hr. Kirk, for ham at proponere en Skaal, hvorimod atter Steenfeldt tog til Orde. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-06-11
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-06-15
sten. planos, Udgivet af et Selskab. Aarg. Tirsdag d. 15. Juni 1841. No 44. de Maatrykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1841-06-15
Sjællandsposten og Dagen. (Sluttet. See forr. Nr.) For imidlertid endvidere at overtyde bemeldte Blade, om, at det udelukkende kun er i det Heles egen Jnteresse, at Sagen her ønskes fremmet for Høiesteret, tillader jeg mig blot at anføre et eneste Exempel paa det Gavnlige i at erholde en Sag undersøgt, som for Publicum maa have største Jnteresse. Det kan saaledes ikke være hver Mands Sag, at optræde som Klager, hvor de Vedkommende forurettes ved for høit beregnet Gebyr af Justitsbetjenten; et offentligt statueret Exempel paa en saadan ulovlig Fremgangsmaade maa derfor paa alle Maader ønskes Veien banet til vor Høiesteret, da man maa supponere, at saadant vil kunne have til Følge, at vore Sportellove eftertidig anderledes ville blive regulerede. At disse ere mangelfulde, troer jeg er hævet over alt Beviis, og allersnarest at fremlyse deraf, at forskjellige Justitsbetjente alle sportulere forskjelligt, En høiere, en Anden lavere, ofte end- og uden at vide, hvad der er det Rette, da det nutildags, ifølge vor saare indviklede Lovgivning, ofte er meget vanskeligt at skielne, hvad der er Ret fra Uret. For at fremføre et saadant enkeltstaaende Exempel, tillod jeg mig for nogle Aar tilbage, at præsentere for tvende forskjellige Justitsbetjente nedenstaaende Gebyrberegning, som, udstedt af Kammerraad Rod den 26de Novbr. 1828, af Begge blev anseet for saa urimelig høi, at de ubetinget antoge, at der kun burde have været beregnet 1/2 af Regningens Beløb. Regningen fremsættes her for en Curiositets Skyld: Gaardmand Lars Sørensen i Hjermind skylder for 3 Auctioner den 29 Octbr. 1828 over Niels Christensens Udflyttergaard i Taanum: Kjøbesummen var 910 Rbd. samt Tillæg af Skatter, Renter, og Omkostninger &c. 1060 Rbd. §§ 100 og 114 Auctionssallair. 23 Rbd. - 15 s. 112 Placaters Udstædelse . . 5 – 2. 8 - 156, Justitsfondet . . . . . 112, Auctionens Kundgjørelse.
Jyllandsposten, 1841-06-15
i Statstidenden og Samleren. . . . . . . . . 5. 3. 14. 112 og 147, Placaters Omsen delse og Kundgjørelse i Sognene . . . . . . . 151, for Vidner . . . . . . .
Jyllandsposten, 1841-06-15
stemplet Papiir til Auctions skjøde Nr. 12 . . . . . . . 119, sammes Udstædelse med Justitsfond . . . . . . 64, 73, 76, 77 og 156, Ting læsning med 1/2 pCt. Afgift . . . . . . . . . . 14. Hertil efter Regning af 31 Marts d. A. for de 2de første forgiæves. opraabte Auctioner over fornævnte Gaard . . 44. 1. 10. Rbd. 121. siger eet Hundrede tyve og een Rigsbankdaler een Mark fem Skilling Sølv. Middelsom og Synderlyng Herredsfogderi. Viborg, den 26de Novbr. 1828. Rod.
Jyllandsposten, 1841-06-15
Jeg skal iøvrigt nu vel vide at afholde mig fra at kritisere en Sportelberegning, som blandt andre lignende er inddraget under de i nærværende Procedure fremlagte Gebyrberegninger, men kun bemærke, at efterat 2de Justitsbetjente i Randers begge havde gjettet paa, at Sallairet ved nærværende Auction istedetfor 121 Rbd. kun burde omtrent have udgjort henved 40 Rbd., saadant ogsaa blev af en 3die Justitsbetjent, nemlig Justitsraad, Herredsfoged With, betragtet med samme Øine. Til denne henvendte jeg mig nemlig, da han den anden Gang mødte i Stænderforsamlingen, men efterat han ved Hjælp af Anordningerne havde udregnet, hvad en Gaards Realisation ved Auction kunde i Gebyr indbringe, hvis Kjøbesum var 910 Rbd., kom han ogsaa til det Resultat, at høiere end 40 Rbd. antog han ei i dette Tilfælde at kunne beregne sig; men da jeg sagde ham, at 2 Gange 60 Rbd. ikke engang var tilstrækkeligt, paastod han, forinden han saae Regningen, at saadant var umuligt, hvorfor jeg præsenterede ham nærværende Regning, som forbausede ham over al Maade.
Jyllandsposten, 1841-06-15
Endskjøndt dette nu er en af de meget underordnede Sager ved nærværende Proces, da jeg allermindste har opholdt mig ved Sportulationsregninger, som taale Fortolkning til alle Sider, formener jeg dog, at det er af største Vigtighed, at man ved Landets Jnstantser, seer, hvorledes Gebyrberegninger formeres Folk, saa der engang kunde blive sat Grændser for den Vilkaarlighed, hvormed disse kunne beregnes. Jeg har iøvrigt tidligere bemærket, at Kammerraad Rod nu endog er saare billig i sin hele Beregningsmaade, saa Sagen alene fra denne Synspunkt har havt sin store Nytte. Men at jeg for alle mine Bestræbelser og Vidtløftigheder m.m., for at faae en Sag som denne bekæmpet, ovenikjøbet, foruden Omkostninger, skulde straffes med en Mulkt paa 500 Rbd., som Landsoverretten i Viborg har behaget at idømme mig, dette maa jeg tilstaae, er fra den patriotiske Side betragtet, noget vel meget forlangt, om det ogsaa skulde være Tilfældet, som "Sjællandspostensiger, at de fleste Mennesker, som oftest, blive meget betænksomme, ja paafaldende høitidelig stemte, naar der er Tale om Pengendgifter. Hvorvidt derfor Sagen nu vil gaae til Høiesteret eller ikke, dette vil snart vise sig, ligesom man deraf vil erfare, hvorvidt en anden Gang den enkelte Borger kan og bør i den Grad offre sig for det Almindelige, at han, ved at paatale Uretfærdigheder, hvorunder det Hele lider, selv udsætter sig for at bære hele Byrden, eller idetmindste nyder den Tilfredsstillelse, at kunne see Sagen paadømt ved den endelige Jnstants, idet selv i dette Tilfælde hans egen Jnteresse saa lidet kommer i Betragtning, at han endog ved at vinde Sagen i pecuniair Henseende lider et Tab, om hvis Erstatning Talen langtfra er.
Jyllandsposten, 1841-06-15
Skulde imidlertid enkelte Blade have bevirket saameget til at strøe Mistvivl hos mine Medborgere om en Sags Retfærdighed, hvorom der kun kan næres een Mening af dem, som kjende Sagen, og denne saaledes skulde blive unddraget den Høiesteretsdom, for hvilken de tidligere Domme sikkerlig vilde briste, nuvel! da skal jeg ogsaa finde mig deri; den Bevidsthed skal dog Jngen berøve mig, at den af mig her reiste Sag har havt til Følge: 1) At Sognefogderne i Middelsom og Sønderlyng Herreder siden Aaret 1838 fik det dem lovlig tilkommende Kundgjørelses Gebyr betalt. 2) At begge Herreders Beboere siden Aaret 1838 bleve aldeles fritagne for Kongekjørster med Hr. Rod og dennes Contoirbetjente i Justitsbetjentens private Forretninger som Skifter og Auctionsforretninger.
Jyllandsposten, 1841-06-15
At samme Herreder fra Aar 1838 faae yderst billige Gebyrberegninger udstedte fra Herredscontoiret. 4) At veispolerende Grøfter siden 1839 afskaffedes, idet nye Modeller indførtes. 5) At Bulbider Sultan, som tidligere tilrakkede Folk slemt baade paa Tinget og i Kirker, siden 1838 blev belagt med Jernlænke, og 6) At Hr. Rod nu er saa god – ja saa god mod Beboerne i Ord og Tale, at man ikke skulde troe, det er den samme Mand. Disse Følger troer jeg alt ere store og betydningsfulde, skal jeg derfor ikke lønnes med, at faae Sagen for Høiesteret, nu vel! saa bærer jeg den Bevidsthed i mig selv, at have kæmpet for en retfærdig Sag. C. G. Clausen. Saadan gaaer det til.