Berlingske Tidende, 1787-10-05
J det Øieblik, da Deres Durchlauchtighed i Spidsen for en Armee, hvorover Kongen, min Broder, har anfortroet Dem Commandoen, vil begive Dem til Provindsen, "Holland, være det mig tilladt, endnu engang at anbefale"Deres Durchlauchtighed denne Nations Jnteresse, der lig Ager mig saa meget paa Hierte, og til hvis mueligste Velstands Befordring jeg altid vil gjøre mig en Ære af at have bidraget. Jeg kunde ikke forudsee, at et saa simpelt Skridt, nemlig, at ville reise til Haag, skulde have havt saa vigtige Følger, der efter Anseende vare saa uovereensstemmende med de gode Hensigter, der bevægede mig til denne Rei øse. Vist nok ventede jeg mig store Hindringer i mine Bestræbelser til Fredens og Rolighedens Oprettelse men den hindring, som var mig usandsynligst, og hvorimod jeg altsaa ikke havde forberedet mig, har just uhælPdigviis sadt mig ud af Stand til at opnaae min Hensigt, "da man ved voldsomme Midler har hindret mig i Fortsæt"som jeg har fristet i Holland, og hvis Jndtryk paa min Sieltelsen af min Reise. Men dersom den uhørte Behandling, Pallene lindres ved min indvortes Overbeviisning om, ikke "at have fortient den, dersom denne Behandling har mishaEget alle Hoffer og ethvert retskaffent og billigtænkende MenAneske, hvad skal man da dømme om de Hollandske Staters, nærværende Pluralitet, naar man seer, hvorledes den miskiender Fædrenelandets Jnteresse, opofrer den for de Pres Egennytte, og tvinger Hs. Majestæt til at tage en fyldestgiørelse, som de nægtede Hans venskabelige Fore"stillinger. Hs. Majestats Erklæring, at Høistsamme, Pansaae denne Fornærmelse, som om den var tilføiet Ham"Selv, har igiennemtrængt mit Hierte med Taknemmelighed; men denne Erklæring skulde formedelst Beskaffenheden af bemeldte Majoritets Svar derpaa og sammes vedvarende Uretfærdigheder have sat mig i den yderste Bekymring for et Land, som jeg i et Tiderum af 20 Aar har betragtet som mit Fædreneland, og hvis Jnteresse er "saa uadskillig forbunden med min Families, dersom ikke Generalstaternes, det Hollandske Ridderskabs og den største "Deel af Nationens Erklæringer, samt Hs. Majestæts ædelmodige Tænkemaade havde beroeliget mig. Paa denne "Ædelmodighed kunde Hs. Majestæt ikke give mig stærkere "Beviis, end derved, at Høistsamme overdrog Udførelsen, "af Sine befalinger til Deres Durchlauchtighed, hvis SinPdelav mod mig jeg kiender, og om hvis kloge og billige Hen"sigter jeg er noksom overbeviist af Deres Erklæring til Jndvaanerne i Holland. Tilgiv imidlertid, min Herre, at jeg desuagtet ansøger om Deres Naade for den Deel af Nationen, som Lidenskaber forblinder og misleder, og forsikre"Deres Durchlauchtighed, at jeg vil betragte Formildelsen i hiins Skjebne og alle gode Jndvaaneres Beskyttelse som en udmærket Bevaagenhed, der var viist mig selv. Jeg holder det tillige for min Pligt, Pat erklære Deres Durchlauchtighed hermed høitidelig, Pat jeg i Overeensstemmelse med de beskedne Grund"sætninger, som Prindsen i sin seneste Declaration har yttret, Pikke engang vil benytte mig af de fordeelagtigste Omstændigheder til at forskaffe mit Huus en større Magt, end den, "som dette Lands Constitution og sande Frihed tilkiender samme, og at jeg, hvad mig selv angaaer, saa gierne jeg end"og, uden at spare Umage eller Arbeide, befordrer Landets og "Mines Beste, dog ikke attraaer nogen Jnflydelse, og ingen Panden forlanger, end det velsortiente Venskab og den Agtelse, man skylder mig. Med denne Tænkemaade, forenet med den dybeste Erkiendtlighed og den fortrinligste Agt forbliver jeg &c." Wilhelmine.