Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1843-08-05
Politiske Nyeheder. Spanien. Endelig har man officiel Bekræftelse paa, at den første Act af det blodige Drama i Spanien er forbi. Hovedstaden har overgivet sig til Jnsurgenterne og Eparter og har forladt Landet. Det der nærmest foranledigede, at Tingen saa hurtigt fik et saadant Udfald, var det Slag, som General Seoane leverede Jnsurgenterne ved Torrejon, og som havde hans Nederlag til Følge, da en stor Deel af hans Tropper forlod ham. Seogne var tvunget til at vove et Forsøg om han ikke ved et seierrigt Angreb paa General Narvaes kunne forskaffe sig gunstige Udsigter; men han traf uheldigviis paa en af Spaniens virksomste og dueligste Generaler, thi det er Narvar bekjendt forman siger, at Espartero strax efter Overtagelsen, af Regentskabet, havde tvunget ham til at forlade Landet, da han var den eeneste Mand han frygtede for. Nok er det, efter en 4 Timers Kamp mellem Narvaes og Seoane begyndte Tropperne at fraternisere med hinanden og gjøre fælles Sag. General Seogne og Zurbanos Søn bleve tagne til Fange, Zurbano selv undkom, og det heed, at han holdt sig skjult i Madrid, Ayuntamentden i Staden overgav strax Hovedstaden uden Betingelser, og General Ennas Tropper sluttede sig til Bevægelsen og besatte alle Poster. Alle Tropper, som vare leirede omkring Staden ere indmarscherede, Nationalgarden skulle afvæbnes; Hr. Arguelles Dronningens Formynder havde taget sin Afskeed, og Ministeren Lope, havde igjen installeret sit Ministerium. Regenten Espartero var den 16de Juli med 1200 Md. Jnfanterie og 600 Md. Cavallerie ankommen til Cordova, det var hans Hensigt med denne Escorte at naae den portugisiske Grændse. Espartero har i denne korte Kamp hverken viist Bestemthed eller Kraft, og han har tillige skuffet sine Venners Haab, der troede, at han, det havde gjort saameget for at beherske Spanien, ikke ville lade sig fordrive derfra, uden endog selv en eeneste Gang at udsætte sin Person for Fare for at understytte dem, der vovede det Yderste for ham; men det er godt at begribe Aarsagen dertil: Espartero var maaskee den Eneste af Spaniens Store, der meente sit Fædreland det vel; men han vidste, at Dronningen blev myndig til October d. A., da maatte han saa alligevel fratræde Regentskabet, og at opofre maaskee mange af sine Landsmænds Blod, for at tilfredsstille sin egen Ærgierrighed, ville han ikke, da Spanierne ikke kunne paaskjønnes, at han var den Eneste, der kjempede for Spaniens sande Frihed. J Paris heed det den 26de Juli, at Esparteros Tropper paa Veien til Portugal havde gjort Opstand, og at Esparter kun ledsaget af 2 Adjutantere var flygtet til Portugal. General Linage skal være skudt af de oprørske Soldater. Der skrives ogsaa fra Paris, at Dronning Christine først ville begive sig til Spanien, efter hos de forsamlede Cortes at have ansøgt om Tilladelse. Urnigheden mellem det seirende Partie i Spanien, begynder allerede at yttre sig. J Barcelona var Juntan bleven uenig med Nationalgarden, der ville have flere Medlemmer, som høre til det moderate Partie afsat, en af disse den almindelig agtede Hr. Senilosa blev afskediget, dette har gjort et dybt Jndtryk paa den bedre Deel af Befolkningen. Jnsurgentanføreren Orteg havde foretaget et Angreb paa Zaragossa med 12000 Md.; men en Colonne af 600 Nationalgardister og 1 Bataillon af Regimentet, Huesca med 2 Kanoner rykkede ud af Staden, dreve Jnsurgenterne ud af alle Positioner, forfulgte dem en Miil fra Staden, og dræbte 20 af dem.