Viborger Samler, 1797-02-06
Blant alle vestlige Lande i Europa er vel neppe noget Land, hvor de Summer, hvilke offentlig og privat Godgiørenhed har bestemt de Fattige, ikke skulde være meer end tilstrækkelige til at opnaae Hensigten. Men en urigtig Uddeeling pleier som oftest, med faa Undtagelser, at dele dem bort, som Lønning for Dovenskab, Lediggang, Uforskammenhed og Uredelighed, og derved ere opkomne nye Menneske-Slægter af nødlidende Fattige, som ere vænnede og opdragne til en usædelig og lastefuld Levemaade Tankels Medlidenhed har overilende hemmet Tingenes naturlige Løb, efter hvilket Mangel driver til Arbeide, Arbeide leder til Beqvemmelighed, og Beqvemmelighedens Nødvendigheder fore til Fliid og til alle de Dyder, ved hvilke den arbeidende Mængde i et uberegneligt Forhold befordre Landets Styrke og Lyksalighed. Og medens man derved forglemmer den agtværdige Armod, der undseer sig for offentlig Skue, opmuntrer man endnu meer ved ødsle og ei overtænkte Velgierninger alle de afskyelige Konster, ved hvilke Tiggeriet bliver et rigere Erhvervelses Middel, end noget Haandværk. Feilens umaadelige Størrelse, maae tilsidst frembringe et Hielpe-Middel derimod. J Hamborg var Tiggeriet blevet utaaleligt, da Publikum, forberedet ved nogle eftertænkte Oplysninger herom, og opmuntret ved nogle lykkelige Privat-Foretagender, besluttede, at giøre det til Gienstand for sine alvorligste Overveielser. De nødvendige Penge bleve rigelig til skudte, og, som endnu var et større Offer, mange anvendte deres personlige Biestand, for at lede deres Medborgeres Godgiørenhed rigtig. Toehundrede af Stadens værdigste og anseeligste Jndvaanere have i de udste syv Aar beskjeftiget sig paa denne Maade, og i denne Tiid fra 1788 til 1795 har her sielden været en Tigger at see. Allerede nogle Aar for 1788 havde et Selskab forenet sig til syge Fattiges Understøttelse. Et andet Selskab havde sørget for Hør og Spinde=Rokke, oprettet en Spinde=Skole, og forskaffet Arbeide til enhver, som søgte det. Dog var disses Antal forholdsmæssig ringe. Andre Menneske Venner besøgte personlig de Fattiges Boeliger, og opvakte, ved Fortælling om deres Tildragelser, Publikums Opmerksomhed paa denne talrige Klasses Nød, visende tillige Nødvendigheden af offentlige og almindelige Anstalter derimod. Vist nok havde disse foreløbende Forsøg en rigtig Jndflydelse. Thi deels beroer saadant et Foretagendes lykkelige Udfald ganske paa den Overbeviisnings Grad, hvilken Publikum har om sammes Nødvendighed; deels er ingen berettiget til at paatrænge meenige Mænd Udførelsen af nogen. vigtig Plan, før den er forsøgt i det mindre, og dens Deels i visse Maader ere satte i Stand til umiddelbar Anvendelse. Hamborgs Øvrighed paatog sig denne Forretning med en Jver, der svarede til sammes Vigtighed. Man blev enig om den første Grundtegning til Udkastet. Man vedtog, at de Summer, der hidindtil af de forskiellige Kirke Forstandere vare anvendte til Almisse, og de Jndkomster, hvis Bestyrelse havde været forbunden med Arbeids og Tugt-Huuset, der er indrettet allene for Staden og dens Distrikt, skulde bringes under een Bestyrelse, og forernes med de Summer, som af enkelte Personers Godgiørenhed kunde indbringes ved anstillede Kolletter.