Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-03-19
Kongen har atter udnævnt Hr. Royer=Collard til Præsident i de Deputeredes Kammer, og den 9de var saavel han, som Præsidenten i Pairskammeret, Marquis v. Pa store, til Audients. Næste Dag tiltraadte han sit Embede med en kort Tale, hvorefter Kammeret skreed til Udnævnelse af Adresse-Kommissionen, og Valget faldt paa GrevPreissac, Etienne (Konstitutionels Redaktor) KeratryGrev Sebastiani, Dupin den ældre &c. Man vil allerede, have Nys om Adressens Jndhold, nemlig Beklagelse over 8 Augusts Upopularitet, hvorved Landfreden paa engang er forstyrret &c. En ny Ansøgning er ogsaa indleveret om Nationalgardens Gjenoprettelse. Som bemærkes, er det iaar første Gang, at der ikke forekommer et ministeriel Navn mellem Præsidenterne for de forskjellige Bureaux. Hr. Dudon, i hvem Ministrene, ligesom i Berryer, love sig en kraftig Støtte, havde alt indfundet sig i Mødet den 9de; men maatte igjen fortrække, da hans Fuldmagter endnu ikke vare prøvede. Ogsaa ymtes der om, at flere Deputerede agte at lade Udgiverne af Gagette, Qudtidienne og flere Ultrablade indstævne for Kammerets Skranker. Jmod den første er alt anlagt en Jnjurie=Proces af Hr. Mechin. Men dette skrækker dem ikke. Den hvide Fane siger, at Kammeret ved Indretningen af dets Bureaux aabenbar fører en fiendtlig Adresse i Skjoldet mod Kronen, og erklærer dets Opløsning for en Nødvendighed; men begaaer i sin Jver tillige den Feil, hvorfor den og har paadraget sig Tiltale, at erklære det for, Majestætsforbrydelse af Kabinettet, hvis det ikke tillige forandrer Valgloven, hvorved Man allene kunde haabe at faae monarkiske Deputerede og redde Staten. Efter Gazetten skal den provisoriske Præsident Hr. Labbey de Pompieres have været tilsinds at holde en Tale, der var saa heftig, at Man fik ham overtalt til at opgive det. Paa dens bemærkning, at de bevidste Trudselsord i Trontalen vare stilede til hele Frankerig, er Koureren ikke bleven den Svar skyldig. Hr. de Pradt mener ogsaa, at Chartet har sat de offentlige Friheder ligesaavel under Lovgivningens som Kronens Varetægt; men Gazetten svarer, at hos den er det en konstitutionel Grundsætning, at der gives, skjøndt sjeldne, Tilfælde, da Kongens Magt tør hæve sig over Lovene, ikke for at krænke, men for at befæste dem. Pairen, Grev v. Sesmaisons, er ikke allene udslettet af sin Grad som Stabs-Oberst ved Garden, men ogsaa af Listen over Kongens Hofstat. Koureren kalder dette den tydeligste Oversættelse af Trontalens Slutnings-Phrase, som paa det klareste gjendriver de honningsøde Fortolkninger derover, og Handelsjournalen udbryder saaledes: gypperligt I Herrer, kanskee der endnu fattes nogle Stemmer i Pairskammeret til en Fleerhed imod Eder. J har sørget derfor. Hr. v. Sesmaisons i Unaade, Hr. Dudon, i Ære! Med god Grund yttrer Koureren, at Landet høilig trænger til en hastig Løsning af dets sørgelige Stilling; alle Handelsforretninger standse, Statsindtægterne aftage, de offentlige Fonds falde &c. Selv i London er det sidste Tilfældet ved Uvisheden, om det vil løbe roligt af i Frankerig. Medens Koureren priser Trontalen som det bedste Svar paa Partieraseriets Udbrud i de fleste franske Blade siden det Polignaske Ministeriums Tiltrædelse, opholder Times sig over den, og paastaaer, at en brittisk Statsmand vilde være kommen tilkort ved at føre sligt et Sprog, at nemlig den offentlige Frihed stod under Formynderskab af Kongens Prærogativer, istedetfor at Chartet sikrer dem begge. Bestaae hindringerne fra Regjeringen i de Deputeredes Stemmeret - spørger den - er denne da ikke ogsaa en efter Chartet hellig Ret, eller er den blot, hellig, naar den bruges til at fremme Regjeringens Forholdsregler. Sligt et Sprog synes Os at nærme sig til Bonapartes Regjeringsystem, o. s. v.