Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
For Cancelliet er andraget, at Directionen for det kongel. octroierede Danske asiatiske Compagnie ved Contract af 25de Julii 1803 bortleiede en Deel af Compagniets saa kaldede nye Plads, indtil Paaske Flyttetid 1812, imod en aarlig Leie af 4350 Rd., hvilket Leiemaal, ved Contract af 24de Febr. 1812, blev fornyet indtil Paaske Flyttetid. 1818, imod samme Leies Svarelse, som hidtil, hvorhos det tillige fastsattes, at den ældre Leiecontract, saavel med Hensyn til Leien, som iøvrigt i alle dens Ord, Clausuler og Puncter, skulde forblive gieldende. Paa Directionens Vegne er nu forespurgt: 1) om denne Leie i Følge Frdn. af 5te Jan. sidstl. §. 39 skal omskrives til Apenge efter den ældre eller efter den yngre Contracts Datum; og, 2) om Leien skal erlægges i S. V. eller N. V. Collegiet har depaa svaret, til 1) at det ikke skjønner rettere, end at Omskrivningen bør skee efter den sidst afsluttede Leiecontracts Datum, da denne er den eneste Regel for Parternes gjensidige Forhold, uden at den ældre udløbne Leie contracts Datum kan komme i Betragtning. Analogien af allerhøistbemeldte Frons. §. 23 sidste Membrum kan nemlig, efter Cancelliets Formening, her ikke anvendes, efterdi Parterne ved den nyLeiecontracts Jndgaaelse havde frie Hænder til at forene sig om en saadan Leieafgift, som de, efter den da gieldende Pengeværdie og de øvrige Conjuncturer, fandt passende, hvorimod den Creditor der for en forhen contraheret Gield har modtaget en ny Forskrivning, ei kunde have betinget sig mere end Nominal=Beløbet af den oprindelige Forpligtelse, skjøndt dette ikke svarede til den af ham givne Valuta, der udgjorde Grunden til Debitors Forpligtelse; og til 2) at, da Frdn. §. 39 andet Membrum henviser til Omskrivningstabellen, og §. 23 viset, at den i bemeldte Tabel indeholdte Redaction altid er at forstaae om Sølvværdie, saa er det en Følge heraf, at Leien fra den Tid Betaling efter Omskrivningsforholdet finder Sted, bør erlægges i Sølvværdie. Det vil i øvrigt afhænge af Vedkommende, at lade disse Qvæstioner afgjøre ved Domstolene, saafremt de heller maatte ønske Saadant. (S. Bl.)ad Saadan For Cancelliet er andraget, at Vedkommende i Febr. Maaned f. A. laante 1000 Rdlr. af en Mand, hos hvilken Samme længe for 1807 har havt en Capital staaende, paa Vilkaar, at disse 1000 Rdlr. skulle enten afskrives paa den af ham udstedte Obligation, eller ved contant Betaling, naar et Sted paa Landet blev solgt; og da dette nogle Maaneder efter skeede, tilskrev Man i Dec. Maaned Creditor, for at forhøre, hvor han helst ønskede Pengene tilbagebetalte; men, da Frdn. . 5te Jan. sidstl. imidlertid udkom, og Creditor i denne Anledning har forlangte det ommeldte Laan afskreve paa sin Obligation med 1000 Rbd., hvorimod Spørgeren holder for, at Samme burde tilbagebetales efter Laanets Datum, saa er herover forlangt Cancelliets Resolution. Collegiet har derpaa svaret, at, da Spørgeren efter Jndholdet af hans i Febr. Maaned 1812, udstedte Beviis, sammenholdt med den af ham andragne Omstændighed, at han nogle Maaneder efter Sammes Udstedelse solgt sit Sted, var berettiget til at tilbagetale de oppebaarne 1000 Rdlr., uden at ligvidere dem i det Tilgodehavende, saa kan han, efter Cancelliets Mening, nu ikke være pligtig til saadan Liqvidation, men han maa være berettiget til at omskrive bemeldte af ham udstedte Beviis, som Tabeller, Litra A. bestemmer. Det vil i øvrigt afhænge af Vedkommende, at lade denne Sag afgjøre ved Domstolene, saafremt de maatte ønske Saadant. (S. Bl.) Saadan En Mand har for Cancelliet andraget, at han i 1792 udstedte en Panteobligation for Capital 17,999 Rdlr., af hvilke Tid efter anden 5999 Rdlr. bleve afbetalte. Da Creditor ønskede, at erholde de øvrige 12,000 Rdlr. udbetalte i 11te Juni Termin 1809, skede dette saaledes, at han af Creditkassen for Huusciere erholdt Capitalen, hvormed man der havde lovet at forstrække Debitor, udbetalt, hvorimod Obligationen under 21 Junii f. A. blev transporteret til Samme, da Creditkassens Bestyrere, formedelst særdeles Omstændigheder, heller ønskede dette, end at en ny Panteret til Samme blev udstedt. Da den skyldige Capital nu i Følge Frdn. af 5te Jan. sidstl. skal omskrives til Rbpenge, har Creditkassen paastaaet, at Saadant burde skee efter den første Obligations Datum, hvorimod Debitor, med Hensyn paa den saaledes anførte Anledning til at en ny Obligation ei blev udstedt, samt paa Grund af Frdn. §. 36, har formeent, at Transportens Datum burde tages til Følge, hvorfor han har anholdt om, herover at meddeles Cancelliets Resolution. Collegiet har derpaa svaret, at allerhøistbemeldte Frdn., i Følge Collegiets Skjønnende, blot bestemmer Debitors Forpligtelse efter Forskrivningens Alder, uden Hen 12 102 uden syn til, naar den nærværende Creditor har erhvervet Samme. J Øvrigt vil det afhænge af Vedkommende, at lade denne Sag afgjøre ved Domstolene, saafremt de maatte ønske Sandant, hvor da og de ved Sagen værende concrete Omstændigheder, paa hvilke Cancellier ikke vil kunne indlade sig, kunne komme i Betragtning. (S. Bl.)