Berlingske Tidende, 1779-05-28
Den 29de April. Da Vinden havde vendt sig, og Veyrliget syntes gunstig til at gaae i Søen, havde Hr. de Champ Bertrand, Commandeur paa Fregatten Diane, den Godhed, at komme til Øen Fezamore, for at formaae mig til at afstaae fra min gjorte Plan, nemlig at foretage min Landgang i en liden Bugt af Bayen St. Brelade, eftersom Lodserne havde berettet ham, at det var umueligt der men at det derimod meget bedre kunde lade sig giøre i Bayen St. Quest, hvor Landgangen kunde iværksættes under Fregattens Canoner. Hr. de la Rouan, en Engelsk Søemand, som var kommen fra Jersey, og havde gjort Planen for mig til at lande ved St. Brelade, der og vilde tiene mig til Veyviser, havde ikke noget at indvende derimod. Jeg kom altsaa overeens med Hr. de Champ Bertrand, at han, hvis Vinden var god, maatte gaae under Seyl anden Dags Morgen, Kl. 4, men hvis det ey skulde lykkes, maatte han giøre 3 Kanonskud. - Den 30te April. Om Morgenen blev Vinden endnu god, men Hr. de Champ Bertrand gav det aftalte Signal, at han ey kunde gaae under Seyl, eftersom Søen var alt for uroelig. Vel fortrød dette ham; men han rettede sig efter sine Lodsers Meening, hvilke holdte Veyret for meget ubestandig. Han forsikrede mig imidlertiid, at han om Eftermiddagen Kl. 4 vilde ufeilbarlig gaae under Seyl, hvis Vinden kun blev god. J Følge heraf loed jeg om Middagen mine Folk gaae om Bord paa 42 Fahrtøyer. Jeg loed 500 Mand blive om Bord paa de Kongel. Skibe, med hvilke Hr. de Champ Bertrand vilde vel tilladde sin Fregatte, for at lette mine Fahrtøyer. Da Vind og Vand vare gunstige, seylede vi ud om Aftenen Kl. 6. Om Natten overfaldt os en stærk Regn, hvorpaa fulgte et Hav¬Blik, da vi kun vare 5 Miile fra Jersen. Dette var Aarsagen, hvorfore vi ey, som vi haabede, kunde lande ved Jersey i Dagbrækningen ved den indgaaende Strøm. - Den 1ste Mai kunde vi altsaa ikke komme til Jersey, forend om Morgenen Kl. 9 1/2, og det ved den Vestlige Side af Bayen St. Quest. Hr. de Champ Bertrand gav Signal til at komme nærmere med sit Skib, eftersom der var høyt Vande. Jeg loed Compagniet blive om Bord paa Fregatten, hvor jeg havde indskibet det. Diana seylede fort, i det Haab at komme Kysten saa nær at den kunde beskyde de der anlagde Batterier; men Lodserne sagde, at derved var stor Fare at befrygte. Landgangen kunde altsaa ikke iværksættes under Fregatternes Kanoner, som Lodserne i Begyndelsen havde forsikret. Jeg forlangte altsaa Canoneer-Skalupperne og Cutters, hvilke Hr. Champ Bertrand strax gav mig. Derpaa gav han Signal til Landgangen, og han loed alle Tropperne følge mig, 300 Mand undtagen, som bleve om Bord paa LEcluse. - Stabs Officiererne ved mit Corps bleve derpaa udsendte i et let Fahrtøy, for at samle alle Fahrtøyerne; men deres Equipagers slette Tilstand var Aarsag i at denne Samling skeede med den største Besværlighed. Jeg havde da kun 15 Fahrtøyer hos mig, og fleere kunde jeg ey bringe tilsammen af mit heele Corps. - Da Canoneer=Skalupperne vare komne til os, foreslog de mig at lade Ankret falde; men jeg lod dem dog nærme sig mere til Landet. Vi saae da paa Strandkanten 5 Canoner og omtrent 450 Mand, som alle stode i en Række. Der var omtrent 40 Mand til Hest iblandt dem. Da vi nu havde maattet landet under Fortets Canoner, og Canoner, Skalupperne vare færdige, lod jeg Fartøyerne holde stille indtil Skalupperne havde bragt Kanonerne paa Strandbredden og Fortet til at tie. Jmidlertid blev der dog en fyret fra Fortet; jeg fattede altsaa det Forsæt, strax at giøre Landgang, befalede adskillige Fartøyer at følge mig, og for fuld Seyl at løbe indtil Landet. Jeg veed ey enten Skibs=Folket frygtede for de fiendtlige Kanoner, hvilke dog kun gjorde 30 Skud i 1 1/2 Time, eller om de vare bekymrede for Fartøierne, som de selv eyede. Nok; de vendte tilbage; og da de havde været saa forsigtige, at sætte Seylene imellem sig og Officeererne, og Soldaterne laae i Rummet af Fartøyerne, var det umueligt, strax at imodsætte sig deres Manoeuvres, hvorover jeg befandt mig i en Hast gandske allene med Kanoneer-Skalupperne. Jmidlertid samlede nogle Officierer deres Fartøyer. Det Fartøy, hvorpaa Stabs=Officiererne vare, kunde ey bevæge de andre, at vende tilbage, endskiønt de gjorde sig al Umage, ja endog skiød paa dem; dog raabte Officeererne, at de intet kunde giøre hertil, eftersom de ey forstoede Manoeuvrerne. Jeg gjorde alt hvad jeg kunde, jeg bad, truede, fyrede endog paa nogle af dem, men forgiæves. Jeg vendte endnu tilbage med nogle af dem; men da jeg kom med dem til Canoneer, Skalupperne, og de saae, at jeg vilde sætte dem paa Landet, gjorde de de forrige Manoeuvrer igien. - Da nu Vinden var meget hæftig, og Vandet høyt, besluttede jeg at foreene mig med Hr. Champ Bertrand, som laae i den rumme Søe. Jeg tilkiendegav ham min Hensigt, endnu eengang at forsøg Landgangen om Aftenen Kl. 9, hvori han gav mig Biefald. Men da Vinden blev stærkere, satte Loodsen paa Diana sig atter imod, og efter hans Raad besluttede Hr. de Champ Bertrand, at vende tilbage med os til St. Malo. - Vi have ved de faae paa os gjorte Canon=Skud slet intet lidt. Jkke en eeneste Mand er saaret, og intet Skib har faaet en Kugle Mine Officierer og Soldater ere særdeles fortrædelige over, at de ey have kundet komme paa Landet, de ere alle overbeviiste om, at kun et ceneste Øyeblik havde været fornøden, for at bemægtige sig Øen. De ere endnu alle fulde af Moed og Fyrrighed.