Aalborg Stiftstidende, 1832-09-12
I Christiania er udkommen en Subscriptionsplan, der begynder saaledes: Norge mangler et virkeligt Oppositions blad, og enhver dannet og fædrelandsfindet Normand føler vistnok Nødvendigheden af et saadant Blad i den constitutionelle Stat. J Betragtning heraf have nogle frædrelandssindede Normænd forenet sig om at udgive et Oppositions blad under Tittel: "Statsborgeren. En Tidende for Norges Vel Kronprindsen af Sverrig har bestemt 2de Porphyr=Vaser, som Foræring til Kronprindsen af Preussen. Gruelige Misgierninger i Norge. (Man skulde, især i vore Dage, vel aldeles tvivle paa Sandheden heraf, naar Gienstanden ikke var gjort til offentlig Sag, hvori nu er falden Høiesteretsdom og meddeelt i offentlige Blade.) Marit Olsdatter, nu 40 Aar gl., har fra hendes 21de Aar født 9 uægte Børn; deraf lever kun det ene, nu 13 Aar gl. Otte ere bragt af Dage paa grusomme Maader. Hvad der forøger Rædselen er, at Marits Moder, AnnaSyvertsdatter, ogsaa har begaaet saadanne Handlinger, og er som Hovedperson deelagtig i Datterens Misgierninger. I Datterens første Svangerskab sagde Moderen, at det var bedst man blev af med Fosteret, og spændte sin Datter saaledes for Maven, at, hun barslede med et dødt, over hele Legemet blaat, Barn. Et Aars Tid derefter blev Marit atter svanger og Moderen befordrede hendes Forløsning paa samme Maade, overladende hende alene i Fødselsmerterne, sigende. Om Du saa styrter eller ei. Den 3die Søn vilde hun ogsaa have dræbt i Moderens Liv, men denne Gang var Svangerskabet bleven bekjendt, saa Frygten for at vorde røbet standsede Forbrydelsen. Fjerde Gang fødte Marit ordentlig en smuk og frisk Dreng, som hun et Par Dage gav Die, men da Fødselen skeete hemmelig, tog den Gamle Barnet og klemte det saa haardt og saa længe om Halsen, at det døde. 5te Gang fødte hun atter et levende Barn, men denne Gang dræbte hun det selv paa samme Maade, som hendes Moder, havde dræbt det forrige. Engang, et Aarstid senere, gik hun i Skoven og havde sin dengang Baars Søn med sig. Her fødte hun det 6te Barn, paa hvilket hun knuste Hovedet med en Steen. Det uskyldige Barns Sprællen gjorde et frygteligt Jndtryk paa den voxne Dreng, men til hvem den grusomme Moder sagde: Løb Din Vei, og siger Du noget herom, saa skal jeg ogsaa dræbe Dig. Det 7de Barn dræbte hun ligeledes i Skoven, ved at vælte store Stene over det. Det 8de Barn fødte hun paa lovlig Maade; dette blev døbt men døde senere, uden Tvivl ogsaa ved Drab, da den levende Søn har forklaret i Retten, at Moderen vilde have skaaret Halsen over paa Barnet, men som han ved sin Skrigen havde forhindret. Det 9de Barn fødte Marit en kold Høstnat paa aaben Mark, dette Barn slængte hun hen i en med Buske begroet Dal, hvor det frøs ihiel. Marits Moder, Anne, er 78 1/2 Aar gl. og blind. Hun havde i sin Ungdom dræbt 3 af sine egne Børn, alle uægte, og nu 3 af sin Datters, og er Aarsag til Marits gruelige Forhærdelse. Den grusomme Gamle var meget haardnakket i at benægte og viiste sig meget forstokket for Retten. At disse mange, saa høist afskyelige Forbrydelser ere saalænge blevne skjulte, maa især tilskrives den isolerede Beliggenhed af Angieldendes Bolig. Hverken Høiesteret, Justitsdepartementet eller Kongen have havt nogen Tvivl om at lade disse Uhyrer halshugge.