Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-03-03
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. Over Brüssel og Köln haves de forgeligste Efterretninger fra Paris. Jfølge disse er Oprøret her forvandlet til Revolution. Kongen har takket af til Fordeel for sin Sønnesøn, Greven af Paris under Moderens, Hertuginden af Orleans Regentskab, men Tilbuddet er forkastet, Republiken proklammeret, den kongl. Familie flygtet og Kongen ankommen til England; en provisorisk Regering er dannet, Tuillerierne ødelagte, &c. Angaaende de nærmere Omstændigheder ville vi meddele følgende af en Skrivelse. fra Paris i Kölner Zeit. Den 23 Februar Kl. 5, Efterm. blev det bekjendt, at Ministrene var afskedigede, og Tropperne fik Ordre at trække sig tilbage. Disse saavelsom Nationalgarden tiltraadte Tilbagetoget ledsaget af en uhyre Folkehobs Frihedssange, Leve=Raab for Reformen, Nationalgarden og Linien og Forbandelser over Municipalgarden. Kl. 8 var hele Staden, deels frivillig, og deels tvungen af Folket, illumineret og frembød et feeagtigt Skue. Folket gjennemdrog Gaderne i store Hobe under bestandig Jube- og Begeistringsudbrud. En Hob standsede udenfor Hr. Rothschilds Hotel og raabte: "Leve Reformen! han kom strax frem paa Altanen og raabte med samt gav befaling til at illuminere Hotellet. Udenfor Justitsministerens Hotel raabte man: "med med He berte og forlangte Hotellet illumineret. Man troede at Oprøret havde Ende; men Kl. 8 1/2 udbredte de Rygte sig, at Ministeriet ikke var afsat. Massen begav sig da til Guizots Hotel og raabte: ned med Guizot!" Man begyndte at kaste Stene efter Vindverne hvorpaa de Hotellet omgivende Soldater, uden Advarsel og som Følge af en ulykkelig Misforstaaelse gave to Salver, der dræbte 40 til 50 Menneskeer paa Stedet. Fra dette Øieblik kan man datere Revolutionen. Folkets Raseri steeg til det høieste; de Faldne bleve under frygtelige Hævnskrig transporterede bort og Efterretningen om det Skete foer som en Løbeild omkring i Byen. Fra Gaden Montmartre til St. Antoine og fra Jtaliens Boulevard til St. Antoines Boulevard blev oprettet Rækker af Barrikader. Folket gik ind i Husene og toge ethvert Gevær, som fandtes. Kl. 12 blev Generalmarschen slaaet og de udmattede Tropper maatte atter ud, og fra Kl. 1 til Kl. 9 om Morgenen kæmpede man uafbrudt. Den 24. ved denne Tid kom flere Adjutanter tilsyne svingende med hvide Tørklæder og udraabte, at de vare Marskal Bugeauds Adjutanter; at han var udnævnt til Stadtholder i Paris og Chef for Nationalgarden, og at han ikke vilde betegne Tiltrædelsen af disse Embeder med Blod, hvorfor han havde givet Tropperne befaling til at trække sig tilbage, naar Folket gjorde det samme. Denne Opfordring besvaredes med, at man ikke vilde vide noget af Bugeaud at sige. Jmidlertid havde Tropperne trukket sig tilbage og Kampen ophørte. Linietropper og Nationalgarder, droge nu gjennem Gaderne, ledsagede af bevæbnede Folk under det ny Løsen: "ed med Louis Philip! ned med Ministrene, Kl. 11 begav Massen sig til Tuillerierne, hvorfra en Proklamation var udstedt, hvori det hedte, at Kongen havde befalet at standse Jlden; at han havde udnævnt Lamoriciere til Kommandant for Nationalgarden samt dHr. Thiers, Odilon Barrot, Duvergier d'Hauranne og Lamoriciere til Ministre. Dette tilfredsstillede aldeles ikke Folket. Kl. 12 skal Kongen have takket af til Fordeel for Greven af Paris, og da altfor stor Utilbøielighed for Hertugen af Remours gav sig tilkiende, begav Hertuginden af Orleans sig til Deputeertkamret med sin Søn og begierede Tronen for ham og Regentskabet for sig. Hr. Dupin meddeelte Kongens Aftakning. 300 Deputerede raabte leve for Hertuginden og hendes Søn. Nogle fra venstre Side og to Legitimister protesterede. Fra Folketribunen raabte man, "det er for silde! Odilon Barrot udtalede sig for Regentskabet, Chremieur forlangte en provisorisk Regering. En Deel Blusemænd trængte nu ind i Kamret; disse behandlede Hertuginden brutalt og tvang hende til at forlade Kamret. Ledru Rollin og Lamartine forlangte nu ogsaa en provisorisk Regering medens de med Geværer bevæbnede Blusemænd sigtede paa de Deputerede, og Kl. mellem 4 og 5 blev en Proklamation opslaaet i Staden, der begyndte saaledes: "Jngen Bourbon mere. Leve Republiken, National-Forsamling, Provisorisk Regering!" Denne bestaaer af Arago, Ledru Rollin, Marie, Dupont, Lamartine, Nationals, Hovedredaktør Hr. Marrast, Reformes Hovedredaktør Hr. Flocon og endelig Arbeideren Albert. Jfølge en anden Efterretning bestaaer Regeringen af de fem førstnævnte, Odilon Barrot, Garnier Pages og Louis Blanc. Medens dette foregik i Deputeertkamret bleve Tuillerierne stormede af Folket under et skrækkeligt Blodbad; her skal Municipalgarden være bleven aldeles opreven. Den kongelige Familie var flygtet. Møblerne bleve kastede ud af Vindverne og brændte. Kongens Vogne bleve brændte; hans Buste sølet i Snavset. En Folkehob bemægtigede sig Tronen, der i stor Procession blev ført omkring i Gaderne og tilsidst skal den være bleven opbrændt. Tropperne og Nationalgarden forenede sig med Folket, og Kampen var afgjort. Ogsaa Palais Royal blev stormet og stukken i Brand.