Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-20
Pitt indfandt sig ligeledes ofte i de debatterende Selskaber, endskjøndt han aldrig tog virksom Deel i Debatterne. Man yndede den Gang saa meget deslige Forøvelser, at en Retslærd, John Sheridan, indrettede et Lyceum til en Talesahl, hvor unge Mennesker, der engang vilde høste Ære i Parlamentet eller Retterne, kunde for Tilhørere af de bedre Classer øve sig i at tale offentligen. Adgangsprisen var 5 Shill. og Salen blev nogle Aftener besøgt. Pitt og nogle af hans Venner vare blandt Tilhørerne, men Sagen havde ingen Fremgang. Perry var bleven saa bekiendt ved disse offentlige Prøver paa sine Talegaver, at det beroede ene paa ham, at gjøre en glimrende Lykke derved. Pitt nemlig havde lagt Mærke til, at Perry ikke allene forenede hos sig Alt, hvad der udfordredes til en god Taler, men ogsaa ved sin usædvanlige Aandsnærværelse egnede sig til Folkerepræsentant i Parlementet, fordi han paa staaende Fod svarede godt og fyndigen paa Jndvendingerne. Da nu Pitt var Skatkammerkantsler og Alt i Alt, lod han Perry gjøre det Forslag, at modtage en Plads i Parlamentet, hvilket formodentligen, som hos saa mange Andre, vilde ledet til høie Embeder i Staten. Men Perry afslog Tilbudet, thi han havde da maattet give ganske Slip paa en egen Villie, og var paa denne Maade bleven Beskyt ling *) af Ministerne, en Stilling, der aldeles ikke passede sig til hans frie Tænkemaade. Denne Urokkelighed i hans Overbeviisning i politiske Anliggender, denne Foretrækken af et høist uroligt, møiefuldt Liv fremfor Magelighed og Glands, gjør ham Ære og vil hos billige Dommere som et meget sjeldent Exempel undskylde de muelige politiske Vildfarelser, som Perry har gjort sig skyldig i, men som i den bestandige Trængsel af alle dem, der have med Politik at gjøre, er saa vanskeligen at undgaae. Et andet ligesaa fordeelagtigt og ærefuldt Forslag gjordes ham af Lord Shelburne, men ogsaa dette afslog han. Med Føie kunde han være stolt af denne Selvfornægtelse. Gode Hoveder gives der i Almindelighed flere af end man troer, men de Folk, der forene med et udmærket godt Hoved et ligesaa udmærket godt Hjerte, med Kraft at forsvare Sandhed og Ret, Selvstændighed og Characteerfasthed til at foragte Livets tomme Glands og forfængelige Glæder, høre til det sieldnere Slags. Hvor mangen Diogens gives der vel, som svarer en Alexander, der tilbyder ham Lykkens Overflødighedshorn, den eneste Naade, jeg udbeder mig af dig, er, at du ikke staaer mig i Veien for Solen, *) Vi have i vort Sprog for det Ord Protector, Beskytter, men intet for den Protecterede. Mon Beskytling ikke kunde bruges: Men det er ogsaa kun i Engelland at saadanne fri Aander trives. J de fleste andre Lande qvæles de, og om de end, liig Citron- og Appelsintræer, der fra Jtalien bringes til vore Drivhuse, blomstre, saa er det hos dem ligesom hos disse kun det ydre Syn, de beholde: Frugten er forknyttet og Smagen mangler. Perry er en Skotlænder, og man veed, hvilke Fordomme de mindre oplyste Engellændere have mod deres skotske Brødre, skjøndt blandt disse dog fandtes Mænd, som Robertson, Erskine, Lord Melville (Henry, Dundas og flere. Det er deres Udtale, som Engellænderne kalde brod scaten, der saa ofte giver Anledning til at de bespottes. Men selv som Skotlænder er Perry dog høiagtet af sine Landsmænd, skjøndt han ogsaa har gjort sig værdig til denne Høiagtelse, ved betimeligen at aflægge den platte og plumpe skotske Udtale.