Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-09-30
Der skal for nærværende Tid forhandles i det Spanske Cabinet om at udtaae 50000 Mand Tropper, og det Rygte er i Omløb at meget vigtige Forhandlinger ere i Værk imellem den Engelske Ambassadeur Hr. Lamb og det Spanske Ministorium, ja man har selv sagt, at han vil forlade Madrid. Men for at komme igien tilbage til de Tyrkiske Anliggender, saa er det unægteligt, at den Krig, som er udbrudt imellem Rusland og Persien synes at være af saa alvorlig Natur, at den let kan indgyde Porten Mod til at giøre en større Modstand imod Ruslands Fordringer, end som kan være tienlig for den. Fra Moskau skrives under 4de September, at man endnu ikke veed der noget rigtigt om den Fægtning, som derer forefaldet for 8 ti. 9 Uger siden ved den persiske giorgiske Grændse imellem de persiske og russiske Tropper i Anledning af et ubestemt Grændsedistrikt, men at det hedder, at Tropper skulle afsendes til Vands fra Odessa til Georgien, og at man taler endog om en heel Divisions Afsendelse. Den Petersborgske Avis beretter, at Keiserens Adjutant Greven af Samoplov har bragt nye Efterretninger fra Georgien; men som dog ikke tilstrækkeligt have kunnet opklare Regieringen om Anledningen og Beskaffenheden af den Angreb, som Perserne have foretaget sig paa det Russiske Distrikt, dog maae man stedse meere betragte den som Virkningerne af en fanatik Bevægelse, hvilken den Persiske Schah maaskee ikke har Kraft nok til at undertrykke. Forresten rykke Sardaren af Erivans Tropper, som erg gaaede over vore Grændser kun langsomt frem. (En Persisk Sandar kan sammenlignes med en Tyrkisk Pascha. General Yermolov er beskiæftiget med at trække sine Tropper sammen og venter kun paa at forene sine Stridskræfter for at begynde Operationerne. Breve fra Odessa skildre denne Krig, som at være af den største Vigtighed og fortælle ge 20000 Perser ere rykkede ind i Rusland commanderede af Fransk- og Engelske Officerer, og at Schaden har i Forveien udstædet en formelig Krigserklæring. Men dersom denne Begivenhed kunde tjene til vi indgyde Porten Mod til at modsætte sig de Russiske Fordringer, saa møder den dog fra andre Sider saamange Vanheld, at al muelig Eftergivenhed synes at være tilraadelig for den. Den Østerrigske Jagtrager melder saaledes følgende Efterretning fra Constantinopel af 31te August. Denne Dag var bestemt til at ophæve den Leier som nu i 2 1/2 Maaned har været opslaget i Seraillets første Forgaard, og at bringe med Høitidelighed Prophetens Fahne tilbage; men desto værre blev Glæden over denne saalænge forventede Dag, som skulde være Tegnet paa Roelighedens fuldkomne Tilveiebringelse forstyrret ved en anden meget sørgelig Begivenhed: En Jldebrand udbrød nemlig i et Bagerie i Nærheden af Bagdhiche Kapussi (Have Porten) og som ved den overmaade heftige Nordenvind og formedelst den Vandmangel som den langvarige Tørke har foraarsaget, greb i kort Tid saa hurtig om sig, at al Hielp og alle Foranstaltninger vare i en lang Tid forgieves, saa at en meget stor Strækning af Staden fra Havnen indtil Sultan Omans og Sultan Baj 3ts Moscheer og derfra indtil Seraillets Muure og langs med dette indtil Søen Marmora bleve tilligemed mange af de Stores Palladser og af Torvene fortærede af Luerne. Sultanen lod Seraillets Porte aabne for at give de Brandlidte Leilighed, til at bringe deres Effecter i Sikkerhed. Alle Ministre med Storveziren og Seraskiren i Spidsen for dem vare uafladeligen beskiæftigede med at diti gere Slukningsanstalterne, alle Tropper vare under Gevær og man forsikret at der skal have hersket derved al muelig Orden, men selv imod Midnat, vilde det ikke lykkes at slukke Jlden paa alle Puncter.