Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-04-28
Resultatet af dette Møde er ikke endnu kommen til Jndsenderens Kundskab; men han tvivler meget paa, at der vil udrettes noget egentlig Gavnligt, naar ikke et andet eller strængere Politiopsyn, end hidtil paa Landet, kan tilveiebringes. Det er nemlig af yderste Vigtighed, at der føres et specielt og skarpt Opsyn med alle ledige, løse og andre mistænkelige Personer; at fremmede Betlere og Landstrygere paagribes, at al Sviir, Spil og Nattesæde i Kroer eller andre Kipper forebygges, og at enhver Forbrydelse strax forfølges, paa færsk Fod ved øieblikkelig og uafbrudt Undersøgelse; men herpaa er ikke at tænke under nærværende Forhold. Sognefogden, som er den eneste Politiofficiant, er saa godt som ulønnet; han kan derfor ikke anvende sin Tid alene i det Offentliges Tjeneste, men maa og passe sin Gaards Drift, hvoraf han med Familie skal leve; han er desuden en Almuesmand, som ikke kjender Lovene; har ikke heller den fornødne Anseelse eller Autoritet til at kunne virke selvstændig i sit Kald, og besidder endnu mindre de fornødne Kundskaber til planmæssig at kunne indlede en Undersøgelse Sogneforstanderskaberne ere vel ved Frdn. af 13de Aug. 1841 § 20 givet en Slags Medvirkning med Hensyn til Politivæsenet, men hvori den egentlig skal bestaae, er ikke bestemt, imidlertid er Meningen neppe den, at Sogneforstanderne skulle udøve nogen umiddelbar eller exekutiv Myndighed, og man har derfor heller ikke sporet nogen Virksomhed fra den Kant. Herredsfogden, som er den egentlige Politimester paa Landet, boer som oftest i Kjøbstæderne og i Almindelighed temmelig afsides, saa at Jurisdictionens Beboere maae reise mange Miil for at komme til ham. Han har, som bekjendt mangfoldige andre beterogene Forretninger, saa at Politivæsenet maa blive en Bisag, og om han endog var nok saa virksom, vilde han dog ikke være istand til tilbørligen at varetage denne Deel af hans Embede. Følgen heraf er, at der saa godt som intet Politi er paa Landet og man seer derfor og hele Flokke Landstrygere streife omkring fra By til anden, uden at Nogen forstyrrer dem deri, ligesom der og uden Tilsyn etablerer sig Familier, der ikke have noget lovligt Erhverv, og om hvem man veed, at de flere Gange have været tiltalte for forskjellige Forbrydelser. Jndsenderen er derfor af den Formening, at der omkring paa Landet i de folkerigeste Egne, navnlig Aarhuus, Skanderborg og Randers Amter, hvor Tyverier i den senere Tid høre til Dagens Orden, burde ansættes de fornødne Politiassistenter, eller Politifuldmægtiger, ligesom Tilfældet allerede er i Dronninglund og Børglum Herreder. De maatte naturligviis have Bopæl saavidt muligt paa de Steder, hvor man veed, at Kjeltringer og Tyve fornemmelig have Tilhold, og være ridende for let og hurtigt at kunne komme fra Sted til andet. Forsaavidt nogen videre Assistence skulde behøves, vil denne let kunde tilveiebringes, ved at han sætter sig i Forbindelse med Sognefogderne og Sogneforstanderskaberne. Paa Grund heraf vilde det være rigtigst, at Vedkommende, hvis Pligt det er, at vaage over den almindelige Sikkerhed, indgaae med Forestilling til Regjeringen, i denne eller lignende Retning, og det kan ikke feile, at derpaa vil blive reflecteret. En Ven af Politiet.