Berlingske Tidende, 1809-07-31
(Den østerrigske Ambassadeur kom til Ministeriet i Dag den 2den Marts og traadte om Eftermiddagen Kl. 3 ind i H. M. Ministers Cabinet, med hvem han havde følgende Samtale.) Den østerrigske Ambassadeur. Min Hr. Greve, jeg kommer for at melde Dem Grev Miers Ankomst; han har tilbragt ud Dage paa Reisen fra Wien til Paris. Han fandt Veiene opfyldte med Snee og Tropper. Jeg er autoriseret til at underrette Dem om, at den næste Coureer vil bringe mig Svar fra mit Hof paa adskillige Noter, som De har tilstillet min i Anledning af den i Triest insulterede italienske Officier og den mod en Mand fra Udine udøvede Voldsomhed. H. M. Keiseren min Herre har ladet en Undersøgelse anstille desangaaende, hvoraf Resultatet endnu ikke var ankommet til Wien. Ministeren. Jeg haaber da, Hr. Ambassadeur, at Deres Con reer vil melde mig Undertrykkelsen af disse Fornærmelser, da jeg kun alt for ofte har havt billige Klager at føre derover. - Ambassadeuren. Jeg har ogsaa faaet befaling fra mit Hof, at underreDeres Excellence om, at Keiser Napoleons Tilbagekomst, den Rhinforbundets Fyrster givne Ordre og endelig nogle i franske og tydske Journaler indrykkede Artikler, have, som jeg havde forudseet, opvakt en billig Urolighed hos mit Hof, og at mit Hof et længer kan lade sine Tropper blive paa den Fredsfod, hvorpaa de hidtil have staaet men at alligevel Keiseren min Herre, stedse besiælet af samme Tænkemaade, blot griber til denne Forholdsregler, færdi han er trungen, dertil, men har i øvrigt det fredeligste Sindelav med Franterig. - Ministeren. Vil De føre Krig mod os Hr. Ambassadeur, - Ambassadeuren. Hvis vi havde villet føre Krig, saa havde ved eibiet til dette Øieblik; vore Tropper havde været ved Rhinen før Januar Maaned. - Ministeren. Det havde ei været saa let Hr. v. Metternich. De Midler, vi nu have mod dem, havde vi alle rede i Januar Maaned. - Ambassadeuren. Men Keiseren var i Spanien. - Ministeren. J 1805 vare J i Ulm, da han endnu var i Boulogne, og han kom dog ikke for sildig... Vær oprigtig. Hvis J lade Tropper marschere, saa skeer det, fordi det en gelske Parti har faaet Overhaand i Wien. Man anstiller sig urolig for at mislede Keiseren og drage ham med sig. De, der kiende Sagerne og bestyre alt, hvad der foregaaer hos Eder, ere ei urolige Desuden kunne de ikke være det. Hvorledes kunde J nu være urolige, da J ikke vare det i afvigte August Maaned, Dengang var Keiseren er i Spanien; dengang var hele Tydskland oversvømmet af hans Tropper; bag Eder havde han besat Schlesien og Hertugdømmet Warschau, Rhinforbundets Tropper vare i Marken, og desuagtet vare J rolige J vil oppebie Begivenhederne; nu foregive J Bekymringer; J forurolige Eder over Keiserens Tilbagekomst, ligesom om han stedse skulde forbleven i Spanien; I beklage Eder over et Vink, der gaves Rhinforbundets Førster, men som blev nødvendigt formedelst Eders Udrustninger og var intet andet end et Raad, at holde sig færdig ; og Detilmelder mig, at man lader Tropper marschere. Hverken Frankerig eller Rhinforbundet har sat en Mand i Bevægelse. Om J end ikke føre Krig mod Keiseren, have J dog betaget ham Fredens Sikkerhed, I have fremskyndt hans Tilbagekomst; J have hindret ham fra at forfølge Engellænderne personlig og spærre Veien til Havet for dem; J have standset Expeditioner, som vare udkastede mod Engelland: Tropper, som vare paa Veien til Toulon og Boulogne, maatte formedelst Eders Trusler standse deres Marsch i Lyon og Metz. I have gjor Engelland en Tieneste. Skal jeg tale om den Giæring, man skifter deøsterrigske Stater, om den offentlige Mening, man opvækker mod Frankerig, om de i Triest begangne Beskiæmmelser mod franske og italienske Officerer, om det saalænge ustraffede Mord paa vore Courrererer, om Artiklerne i Tidenden i Presburg, om de udbredte falske Efterretninger over Spanien, om Modtagelsen af Officererne paa den spanske Fregat, der var sendt til Triest af Jnsurgenterne, om det af Hr. de Cavallos i Wien allevegne udbredte Skamskrift: - Ambassadeuren. Min Herre, denne Brouchtre har jeg faaes fra München. - Ministeren. Kan den ikke være kommen der til fra Wien, Iøvrigt blev denne Bog solgt i Wien med Politiet Tilladelse. Jeg har læst den offentlige Bekiendtgiørelse derom, og jeg veed, at man kun saaledes anmelder de Bøger, hvis Salg er tilladt. Jeg vedbliver..... Eders Agenter have allevegne viist sig som Frankerigs Fiender. Jeg kan forelægge Dem Udtog af Breve, som ville lægge for Dagen den Opførsel, Eders Jnternuntius i Constantinopel og Eders Consul i Bosnien har viist. - Ambassadeuren Men kunne vi ikke ogsaa beklage os over Hr. de la Tour=Manburg, der saa at sige har erklæret Krigen mellem Frankerig og Østerrig, det han afbrød Communicationen mellem de Franske, deres Alliered og Østerrigerne? - Ministeren. Hvad skulde Hr. de la TourMauburg da giøre, bivaane Engellændernes Triumpher, Det harde i Sandhed været alt for føieligt. - Saaledes ere de Besværinger, vi kunne føre over Eder; imidlertid vide I, at vor Adfærd var fredelige Har man forlangt noget af Deres Hof, som paa mindste Maade kunde træde dets Jnteresse for nær, Har man sagt Eder et Ord, hvorover J kunde beklage Eder, J have udbredt det Rygte, at man havde forlangt Triest, Fiume og Croatien af Eder. - Ambassadeuren. Det er trykt i en tydsk Tidende. - Ministeren. Men efter Deres Cabinets befaling og i Følge Breve fra Wien og Presburg det er ogsaa trykt i Østerrig. Det var saa let at underrette Eders Fol om Sandheden; have J sagt et Ord i den Anledning? - Ambassadeuren. Har man her talt noget til mig derom? Hvis Keiseren virkelig var urolig over det, De kalde vore Udrustninger, hvorfor har han da ikke talt til mig derom, istedet for at tie og strax opfordre Rhinforbundets Tropper, Man vilde have forklaret sig nærmere og formodentlig forstaaer hinanden. - Ministeren. Hvortil vilde dette have nyttet? Hvortil have lignende for 5 Maaneder siden skeet Skridt nyttet, Keiseren taler ikke meere med Dem, min Herre, fordi han dengang talede forgieves med Dem, og De har ved bedragerske Løfter tabt en Ambassadeurs Credit hos ham. Erindre Dem, at De dengang lovede, at de militaire Forholdsregler ei skulde vedblive, at Militsens Øvelser skulde ophøre med den gode Aarstid, og at Kong Josephs Erkiendelse ingen Vanskelighed vilde finde; og om alle disse Punkter sagde De, at De var autoriseret dertil af Deres Hof. Kort Keiseren kunde være tilbageholdende mod en Ambassadeur, som hans Hof, saa at sige, havde fornægtet, og som han ogsaa har anseet for Ophavsmand til de dristige Skridt; men han har ikke ladet en eneste Mand af Rhinforbundets Tropper opbyde - der er stor Forskiel paa at give Ordre til at holde sig færdig og at give Ordre til at marschere, som J have giort; endog de Tropper, som vare ved Saone og Meurthe, ere der endnu og have ei rørt sig af Stedet. - Anbassadeuren. Men endeel af Løfterne blev dog opfyldt, man har intet videre tilføiet den militaire Organisation - Ministeren. Man har gjort alt, for at opvække Urolighed. - Ambassadeuren. Jeg troer ikke, at Vaabenøvelserne fortsattes i Vinter. - Ministeren. J Triest blev Militsen i Vinter exerceret i det gamle Theater. - Ambassadeuren. Hvis Kong Josephei blev erkiendt, maa det tilskrive Conferencen i Erfurt. Hvis Keiseren havde villet tage Keiseren min Herre med til denne Conference, eller havde det kun været mig tilladt at begive mig derhen, saaledes som jeg foreslog det, saa var Erkiendelsen skeet. Den skeete ikke, fordi denne Conference har opvakt Mistanke, fordi Rusland var kommen derimellem, fordi dets lidet venskabelige Sprog har fornærmet, fordi begge disse store Magters Forening, hvis Hensigter og Beslutninger man ikke kiendte, gav Formodning om, at Erkiendelsen var forbunden med andre Arrangements, hvis Meddeeling man troede at kunne forlange. - Ministeren. Deres Løfte var bestemt, det fandt Sted paa en Tid, de man allerede forudsaae Conferencen i Erfurt, det skeete mod et Løfte fra den franske Regiering, om at rømme Schlesien, et Løfte, der blev opfyldt. J øvrigt er Resultatet af Conferencen i Erfurt Dem bekiendt. De veed, at det ei sigtede mod Eder. Hvorfor er da denne Erkiendelse ei skeet? – Ambassadeuren. General Andreoss, har forkastet den conditionelle Erkiendelse, som vi have tilbudet. Desuden, hvis Erkiendelsen ei er skeet, have vi dog talet om at vedligeholde venskabelig Forstaaelse med Kong Joseph som Konge af Spanien. - Ministeren. Jeg frygter Hr. Ambassadeur, De tager feil; disse Udtryk ere ikke i Deres Hofs Svar. Har Deres Ho handlet venskabeligt mod Kong Joseph ved at lade Jnsurgenternes Skamskrivter trykke og lade sin Charge d'Affaires forlade Madrid og følge Jnsurgenterne? End mere, hvad forlangte Frankerig og Rusland, da de fordrede denne Erkiendelse? At lettte Freden med Engelland, ei at lade denne Magt have nogen Leilighed til at forurolige Fastlandet, og saaledes bevæge det til Fred, der er saa nødvendigt for hele Verden. J ere komne i Veien; J have ført Engellandt Sprog og paataget Eder dets Forsvar. J have sagt Publikum, at J udrustede Eder. Eders saa forsigtige Tidender have været værre end de værste Skamskrifter i London. Freden med Engelland blev en tilveiebragt. Engelland triumpherer i Constantinopel, ved at se Eder løbe til Krigen. Hvad haabe J deraf: - Ambassaden, ren. Nu, da vore Tropper komme paa Feldtfod, vil man see Forskiellen mellem Krigs= og Freds=Stat. - Ministeren. Man vil see Resultaterne af ni Maaneders Tilberedelser. Troer De vel, at disse kunne opvække Frygt hos nogen, J øvrigt gientager jeg det Keiseren, der ikke forlanger andet, end at nyde Fredens Sikkerhed, vil ingen Krig have; han vil føre den, hvis J tvinge ham dertil Han har ei givet Eder det mindste Paaskud dertil. Jeg vil tilkiendegive ham den Meddeeling, De har givet mig. Jeg veed ikke hvor Eders Forholdsregler ville føre Eder hen; men hvis Krigen bryder ud, er det fordi i have villet den. - Ambassadeuren (i det han gik bortJeg taler aldrig om mig; men De veed, hvorledes man behandler mig i Hof=Circlerne. Man har sagt mig, at Keiseren beklager sig over sin Ambassadeurs Behandling i Wien. Jeg forsikkrer, at General Aydreossy er lige til det sidste Øieblik bleven fuldkommen vel behandlet af Keiseren min Herre. - Ministeren. De veed, Hr. Ambassadeur, at ingen Rang er fastsat ved Hoffet. Keiseren beklager sig ikke over Hr. v. Metternich; men han kan ikke meere skienke samme Fortrolighed til den Ambassadeur, der, saa at sige er bleven fornægtet af sit eget Hof. Jkkun Deres Hof har fornægtet Deres Characteers Værdighed, da det ikke opfyldte Deres Løfter.