JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1786-04-10
Gravskrivt. Paa S. T. sal. Frue Kammerherrende JuelsLiigkisteplade blev læst følgende: Jeg veed, paa hvem 2 Tim. 1. 12. jeg har troet, og jeg er vis paa, at han er mægtig at bevare det Gode, jeg har lagt ned hos ham, til hiin Dag. Saa troede Hun för, saa erfarede Hun nu hvis utrættede Kamp her huskes. hvis uforvisnelige Krands hist skues: Høivelbaarne Frue Catharina Wilhelmina Jud. født Comtesse af Wedel Jarlsberg, paa Jarlsberg i Norge. 12te Junii 1674. Giftet med Hr. Christian Friderich Juel Kammerherre, Generaladjutant og Major paa Clausholm i Jylland, 19 Sept. 1777. Moder af en Datter, Frøken Christine Sophie Juel 23 Junii 1778. död, fra Ham, Hende og tusende Høitagtere, paa Frysenborg : 26 Febr. 1786. Ung, mæt af Liv, af Piinsler gammel gjort. För til - Tie Uger sidst - hvert Blik i Martyrsk Smerte, Dog tavs, ved Himlen glad, tilfreds, med Gud i Hierte Os trøste selv- Et Syn, som det - hvor stort O heldig Sieli Nu, Fængslets Dör sprang op Hver Skye bortsvandt, Din Ven Du fandt Dig favne: Hvad Grevers Börn mod Guddoms Brudes Navne, Og Frysers Borg mod Fryders Bierges Top Drik Strømme Fryd. Gud heel din Halv-Deel her Dan Gud i det Smerters Barn, Hun danned til Hun döde! Lyksalig hver, som hist Dig, frie fra Nag, tör møde, Vor Skaal er skiult, som Du, saa de kun hver ans Høi=Grevel. Excellence, Hr. Jørgen Scheel, Greve til Scheel, var født 1717, blev Kammerherre den 3 Nov., 1742, Ridder af Dannebroge, 28 Oct. 1749, Geheimeraad, 32 Marts, 1758. Hofmester hos Arveprinds Frederich, 1761, Geheime=Konferents=Raad, 1765, Ober=Kæmmerer hos forbemeldte Hs. Kongl. Heihed, 1770, Ridder af Elephanten, 17 Jan. 1773. Ober=Staldmester, 21 Det. 1774, døde 6 Marts, 1786. Han Ham kiende her, tillod mig Skjæbnen ei. En Kiendt har sagt for Gud kun faaes Han vandre, Er Nogen her, Han Helgen var blant Andre, Han tavs gik fort paa Himlens slagne Vei. O var han saa, jeg og da høit vil klage: Saa kristne Mænd blant Sværmen ere saa. Hist glimrer Han i Evigheders Dage. Hans Navn, Hans Slægt i Glands med Stierne staael, O Død hvor sød, naar Slige døe i Hast! Ei Soet, ei Frygt, den trefold Død de føle. Bæv hver, som frek i Mulm - i Dynd - tør nøle, Hvad, om saa brat- om nu - Jert Baand, just brast, Nyheder.
Viborger Samler, 1786-04-10
London d. 14 Febr. Paa samme Dag, og nesten samme Time, som Kongen aabnede Parlamentet hængte Bride well, med Tilnavn Price, 52 Aar gl. sig her i Arresten, som et sørgeligt Beviis paa vor Tidsalders overdrevne Forfinelse. Efterat han havde i sine nugre Aar dannet sig ved Studeringer og Reiser (især til det nordiske Europa, traadde han og som Skribent, eller meget mere som Pamphletskriver i det politiske Fag, blev derpaa af Lyst til Bedragerie, en Lotterie=Collecteur, og holt et Veddecontoir paa Stats=Lotteriet, men greb i Aaret 1780 til en fordeelagtigere Metie, nemlig at være en Banknotforfalskeer, skeer, som han drev i fulde 6 Aar til Bankens Skræk, og til Politiets beskiæmmende Forundring, uden at man kunde bemægtige sig hans Person, førend i Begyndelsen af dette Aar, omendskiønt han fra Begyndelsen af var nøie beskreven og bekiendt, forlod næsten ikke Hovedstaden i disse 6 Aar, og tog ofte ud. Hans første Bankoseddel paa 200 Pd. Sterl. som han forfærdigede, blev i Aaret 1780 præsenteret i Banken, blev efter nøie Undersøgelse af Betienterne ved Banken erklæret for ægte, og først i Bankens Helligdom, i Verifications=Bureaux, opdagede man, at den var falsk. Saaledes fortsatte han sine Forfalskninger fra Tid til Tid, skuffede de anseeligste Banqveer=Contoirer, og 2 Spioner, som Directeurerne for Banken underholte 4 Aar igjennem, kunde ligesaa lidet opdage ham, som al Politiets Aarvaagenhed, endskiønt han var i London med Kone og Børn, og stedse fortsatte sit farlige Haandværk. Han har selv forfærdiget Papiret og Blækket til Bankosedlerne, har selv stukket Kobberpladerne, selv aftrykt dem, og hans Kone selv vidste intet af det altsammen, men en sleben Tante til hans Kone var hans Fortroelige, og unge uerfarne Folk fra Landet, som han tog paa nogen Tid i sin Tieneste, maatte forvexle de falske Bankosedler, uden at de lært kiende hans Logis, Navn eller endog kuns hans Ansigtsdannelse. Jblant hans hemmelige Meubler har man funden 2 konstige Næser, som ei kunde skielnes fra naturlige, og som havde bidraget med dertil, at han saalænge kunde holde sig skiult. Da man nedskar ham i Fængslet, hvori hvori han havde hængt sig, fandt man 3 Breve hos ham, i det ene af hvilke, som var til Banko-Directeurerne, han aflagde en fuldstændig Tilstaaelse om sit hele Bedragerie, har ogsaa tilkiendegivet det Sted paa Marken, hvor Kobberpladerne laae begravede under en Grøntørv, hvilke og rigtig ere blevne fundne og ødelagte. Jgiennem hans Cadaver har man drevet en stærk Pæl, førend han er bleven begraven.
Viborger Samler, 1786-04-10
Viborg. Den 17 Martii er den Residerende Capellan til Nørre-Sogns Menighed her i Byen Hr. Christian Kuhlman allernaadigst beskikket til Sognepræst for Selde og Aasted Menigheder i Salling, og i hans Sted Hr. Johan Henrich Petersen, Collega ved den latinske Skole her i Byen.
Viborger Samler, 1786-04-10
Hans Høiædle Høiærværdighed Hr. Biskoppen agter, vil Gud, at prædike til Høimesse i Domkirken paa første Paaskedag.
Viborger Samler, 1786-04-10
Forlovede. I Holstebroe, Kiøbmand Hr. Jens Kierbye og Jomfrue Anne Margrethe Lund i Giellerup Lund.
Viborger Samler, 1786-04-10
Dødsfald. J Storring Præstegaard ved Aarhuus er Sognepræsten sammesteds Hr. Anders Christian Winding d. 1 Aprilis ved Døden afgangen i sit Alders 65 Aar. J Viborg den 8 April Generalmajorinde Charlotte Amalia de Poulsen, 70 Aar.
Viborger Samler, 1786-04-10
Torve=Priserne. Løverdagen Rug a Td. 2582. d. 8 April 3 Smør 114 108280 s. Byg a Td. . 2 - 48 Talg : Havre a Td. - 1 - 40 Oxekiød - . - Bogharyn 1skp. = = 80 fersk Flesk - 1 - Byggryn = = 80 røget dito - 1 64 Havregryn - . . grøns dito - : - Erter = = = Ost = - 1 -
Viborger Samler, 1786-04-10
Tillæg.
Viborger Samler, 1786-04-17
London d. 24 Martii. Som et Beviis paa vore Sæders tiltagende Fordærvelse anfører man, at een af vore Geistlige, der ved sit Forhold allerede havde paadraget sig Mistanke, og blev paaagtet af dertil bestilte Personer, har for nylig saavidt forglemt sig selv, at han i Kirken. ken har stukken et Stykke Sølv=Altertøi i Lommen, Man troer, Sagen skal blive afgjort i Stilhed. Vore Gadetyves Vindskibelighed har nu opdaget en ny Næringsgreen. Kudsker, som holde stille med Karetet for et Vershuus, for at drikke engang, ere i Fare for, ikke at finde dem igien, dersom de lade dem af Øie. Tyve, klædte som Kudsker, svinge sig op paa Bukken, og jage derfra. Kareterne blive kiøbte af Tyvshælerne, og strax anstrøgne med andre Farver, da de saa let foruden Fare, kan forauctioneres. Men de stiaalne Heste, hvis Afsætning er langt farligere og vanskeligere, blive slatgede, og Tyvene kan blot giøre Hestehuden og Kiødet i Penge. Det sidste sælge de til dem, som have store Kobler gthunde at pleie for de jagtelskende Lords.
Viborger Samler, 1786-04-17
Fra de Tyrkiske Grændser af 15 Martii. Den fra Hyrdestanden til Prophet og Guds Sendebud kaldte Sværmer, Scheich Mansur, spiller endnu stedse, efter de nyeste Beretninger, sin blodige Rulle i Egnene af de Cancassiske Bierge, prædiker Reformations=Sagen med Sablen i Haanden, og den visse Død er Straffen for dem, der kuns giøre Miner til at tvivle derom, at han er en af Gud begeistret Prophet, sendt til Verdens Omvendelse. Hele Horder af Tartarerne slaae sig til ham, og ved hans Tilhængeres store Blindhed og dybe Overtroe, er det ham let, at stadfæste sin Sendelse ved Undergierninger. De Landskaber. skaber, som han berører med de ham følgende Hobe, blive ødelagte, og mange Menneskeer blive henrettede under det Paaskud, at de ere ikke ægte Rettroende.
Viborger Samler, 1786-04-17
Landstinget.
Viborger Samler, 1786-04-17
Onsdagen den 15 Marts.
Viborger Samler, 1786-04-17
Jndstevnte Sager.
Viborger Samler, 1786-04-17
No. 1. Raadmand Prokurator Tolstrup som anordnet Actor, indstevner til Stadfæstelse, en paa Hassing. Refs Herreders Ting sidste 22de December af Herredsfoged Høyer og Meddoms Mænd afsagt Dom over Dorthe Jensdatter af Skyum, fordi hun med hendes kjødelige Broder Michel Jensen, gevorden Soldat, ved det i Nyborg indqvarterede Fynske Jnfanterie Regiment, skal have avlet et uægte Barn, hvilken begangne Blodskam hun frivillig og utvungen har tilstaaet saavel for hendes Jordemoder, Præsten og hans Medhielpere, som ved et over hende holdet Forhør, skiønt hun derefter har fragaaet denne Bekiendelse, og udlagt Jens Christian af Nørhaae til Barnfader.
Viborger Samler, 1786-04-17
No. 2. Sr. Jakob Schanderup i Horsens, indstæve ner til Underkiendelse en Dom afsagt ved Horsens BytingsRet, af Byfogden Hr. Cancellieraad og Borgemester Flensburg d. 21 Febr. sidst i en Sag imellem Sr. Niels Michelsen Feldt paa Snabegaard og Appellanten, betræffende en Fordring, Feldt formeener at have paa Appellanten fordi han, som han foregiver, skal i Aaret 1784 have gjort en Reise fra Schanderup til Horsens og giennemseet nogle Papirer, Horsens Byes Regnskab vedkommende, hvorfor han skal have formeeret en Regning paa 98 Rdl. hvilken fordrings Rigtighed Feldt aldrig skal have beviist, men af Schanderup under Sagen reent benægtet og derpaa erbuden at giøre sin Eed m.v. 3. Dito indstevner en paa Horsens Bytings Ret sidste 21 Febr., afsagt Dom af Hr. Flensburg, i en Sag, Sr. Niels Feldt til Snabegaard, havde anlagt mod Appellanten. lanten ligesom han sidste 21 Nov. om Aftenen i Kiøbmand Jørgen Ydings Huus i Horsens, skulle have udfør met Feldt, og skiældt ham for en Løgner. m.m. 4. Birkedommer Tolstrup i Horsens indstevner til Skier pelse og rettere Paadømmelse m.v. en ved Bierre Hatting Herreders Ting sidste 9de Jan. af Herredsfoged Borch paa Boller afsagt Dom, i en Sag, som Birkedommer Tolstrup havde anlagt mod Sognepræsten Hr. Bloch i Ørum, fordi denne sidste ikke i Mindelighed efter mange forgiæves gjorte Anmodninger har villet betale Citanten en Fordring af 437 Rd. 4 Mk. 7 s. han hos Hr. Bloch skal have tilgode efter Regning, deels for Sagers Udførsel og deels for udlagde Penge, hvilken Regning Citanten med behørige Beviser skal have legitimeret &c.
Viborger Samler, 1786-04-17
Avertissement. Det Fierde Hefte af de Patriotiske Samlinger, er nu udkommer, og kan faaes her hos den residerende Capellan Hr. Wandall. Denne Deel, hvormed det første Bind besluttes, indeholder: Brev fra en Vendelboe til en Thyboe, angaaende nogle Betragtninger over de bekiendte fleiskerske Bie skrivter og Biekuber. - Hvorledes en Landmand skal anstille Forsøg. - Svar paa Noget i den Viborger Samler No. 44. 45. 46. 47. f. Aar, angaaende Forandring i Landvæsenet." En Paroxysmus af Omdannelses Aanden. Om den veneriske Syge i Aalborg Stift. - Forsøg til en Oversættelse af den 2. Epistel i Horatii første Bog. En Sang om Don Pedro Statistisk Beregning over Europa med Forbedring. Juridiske Spørsmaale. Og da dette Skrivt fremdeles vorder fortsat, saa skal med det Andet Binds første Hefte, følge saavel Titelblad og Register til det første Bind, som og tillige Antegnelse paa alle forefundne Trykfeil, og Fortegnelse paa de Herrer Subskribenteres Navne, der allerede ere, og endnu inden denne Maaneds Udgang ville lade sig antegne for de udkomne og følgende Hefter, der alene paa Trykpapiir kan faaes til Kiøbs her i Aalborg; thi enkelte Hefter sælges ikke. Og da Oplaget af det andet Binds følgende Hefter vorder indrettet efter Subskribenternes Antal, saa ønskede man at vide samme bestemt inden der med Trykken begyndes, i det seeneste inden d. 15 Mai. Selskabet modtager hvad enhver i Overeensstemmelse med Planen maatte behage at indsende franco til Forlæggeren, som derefter besørger dets Jndrykkelse. Aalborg Bogtrykkerie. d. 5. April. 1786.
Viborger Samler, 1786-04-24
Slutning af No. 16. ogle Blomster ere besynderlig skadelige, som Blomsterne af Gedeblad, hvoraf den anstukne Luft endnu beholder den hele Vellugt, Orangeblomster, Soelsikker, de hvide Lillier, Narcisser, Jonqviller, Roser, og andre af en stærk Uddunstning. Ogsaa Uddunstningerne af Urter, især af vore Mysseker, og af grønne friske Birkeqviste, hvormed Kirker og Huuse, ved ved Pindsedags Tiden paa adskillige Steder pyntes, ere farlige. Det et let at begribe, at denne Farlighed af Uddunstningerne stiger, jo betydeligere Mængden er af Planterne, Blomsterne og Frugterne, jo mindre Kammeret er, jo sieldnere det bliver aabnet for den renseende Luft, og jo finere og empfindtligere de Personers Nervesystem er, som boe i en saadan anstukken Luft. En Bouquet, et Par Blomster i et rummelig Værelse kunne skade lidet; men hvor der findes en Syg, der behøves allerede en stor Forsigtighed. Om Dagen skader Blomsterne mindre, naar de ere udsatte for Solens klareste Lys. Staaer de paa et fra Vinduerne liggende og noget mørkt Sted, saa vil de alt fordærve Luften mere. Om Nattetid ere de farligst, helst naar de staae i deres fulde Floer. Man veed, at adskillige Planter ere berygtetede for deres fordærvelige Uddunstningers Skyld. Machineeltræet (Hippomane Mancinella L.) i Vestindien er skadelig for alle, som af Uvidenhed lægge sig under dets Skygge. Lobelia longiftora, en Vestindisk Plante, foraarsager en stærk Beklemmelse i Brystet, saasnart man kuns nærmer sig den nogle Skridt nær i Drivehuuse. Den hvide Diptam (Diptamus albus L.), en bekiendt Plante, udaander i sin Blomstertid en antændelig Luft, som om Natten, naar man bringer et Lys til Planten, lyser, ligesom enhver anden brændbar Luft; Diptemblomster i Sengen skulde være dødelig. Uddunstningerne af Valnødnødtræet ere mange Personer besværlige. Jblant de Forsøg, som Jngenhaus anstillede med Bladene af Eeg, Linde, Kirslaurbær og Valnødtræe, havde de sidste meest gjort Luften ureen; den var uduelig til Aandedræt, og udslukkede en Flamme.
Viborger Samler, 1786-04-24
Man har saa mange Exempler af Personer, der ere fundne døde i deres Senge, og til hvis pludselige Død man ingen anden Aarsag kunde opdage uden de mange Blomster, som vare i Kammeret. Nogle unægtelige Tilfælde af denne Art ere virkelig optegnede af agtpaagivende Mænd. Crommer melder om en Biskop af Breslau, som er qvalt af Uddunstningerne af Roser. Triller beretter, at en ung Pige er død i en Qvælen af Violduft, og at en Grevinde af Salm ved ligesaadan et Tilfælde har sat sit Liv til En ung Dame i London, som tilligemed sin Pige, sov i et med Blomster opfyldt Kammer, opvognede med en skrækkelig Angest, og havde neppe saa megen Kraft til overs, at hun kunde vække Pigen, der endnu ikke befandt sig saa meget udmattet. Denne stod op, aabnede Vinduet; men begge kunde ei komme sig igien, førend de havde kastet Blomsterne ud af Kammeret. Dette tildrog sig i Aaret 1764. En ung Dame i Toulouse, som var vant til at pynte sit Kammer med Blomster, var i Foraaret 1780 snart bleven et Offer for hendes Yndlingssmag. Hendes Sovekammer var fuld af Syrener. Disse havde saa stærk anstukken Luften, at hun neppe havde Kraft til at ringe efter Pigen, saa bedøved befandt hun sig, hun kom kom ikke igien til sig selv, førend hendes Kammerfrue, som var ilet hende til Hielp, havde aabnet Vinduerne, og kastet Blomsterne ud.
Viborger Samler, 1786-04-24
Hr. Dr. Forster fortæller, (im Göttingschen, Magazin ersten Jahrg. 2 St.) om en Mand, der reiste ud paa Landet, lod Vognen holde underveis og lod sine Tienere plukke en Mængde stærk lugtende Gedeblad af Hekkerne til sig. Ved hans Ankomst bleve de efter befaling satte i Vand i Sovekamret. Om Natten vognede Manden, og var næsten qvalt, kunde neppe tale, og havde Mund og Næse fuld af Gedebladets Smag og Lugt. Han qvælte sig og raabte Caprifolium, Hans Frue aabnede Dør og Vindue, og kastede den ulykkelige Krukke med Blomsterne ud paa Gaden. Den friske Luft gav Manden, Lindring; men han følede en Mathed og en Art af Lamhed paa Tungen, som holdt ved i 2 Dage og derover, førend han blev fuldkommen frisk. Endnu tvende meget merkværdige Tilfælde, som den berømte Læge, Hr. Archiater og Profess. Ackermann i sin Praxis har iatgtaget. En Mand af middelmaadig Alder og af sund Legemsbeskaffenhed hængde adskillige af de i vore Egne brugelige Myssekrandse op i sin Seng. Han havde alt i nogle Dage havt dem, uden at bemerke ellers noget, uden en Mathed og en liden Svindel. De begyndte allerede at blive tørre. Og nu blev det Onde forøget formodentlig af en opkommen pludselig Forandring, i Veiret fra et tørt og klart til et vaadt. Manden ligger sig om Aftenen ned blant disse Myssekrandse, som hang midt i Sengen og paa Gardinerne, opvogner efter nogle Timer med den heftigste Angest, skriger om Hielp, er ganske ude af sig selv, sveder koldt, og skielver. Konen som laae med et Barn og som i et Kammer næst derved, lader Doctoren kalde til Hielp midt om Natten. Formedelst den stærke Lugt af Myssekerne faldt denne strax paa Aarsagen, spurgde efter nogle Omstændigheder, og hørde altsaa vel, at intet andet kunde have Deel i dette Tilfælde, han lod strax alle Krandsene kaste bort, aabne Dørre og Vinduer, og tage suure Drikke. Den Syge kom efter nogle Timer i Rolighed, faldt i Søvn og blev igien ganske helbredet af den i nogle Dage vedholdende Mathed.
Viborger Samler, 1786-04-24
Tvende unge Personer sov i et tet, ikke meget stor Kammer, hvori stod et Pommeranztræe. Midt. om Natten aabnede 2 af Blomsterne sig fuldkommen. Begge de Sovende opvaagne under en heftig Angest, men vil ikke forstyrre hinanden, og udholde alt Mueligt, indtil Bedøvelsen tager saaledes Overhaand, at den ene vil vække den anden, og nu raabe de om Hielp. Ved at aabne Døren, som var nær ved Sengen, merker den ene Lindring, og springer tumlende ud af Sengen, lukker alle Dørene op, og falder paa Aarsagen ved den nu bemerkede Lugt af Orangeblomsterne. Træet blev altsaa, da man be merkede de udslagne Blomster, bragt ud af Kammeret ret, given frisk Luft, og saaledes forgik i kort Tid og saa alle de Brængstelser og Svindel, som disse Blomster havde foraarsaget. Veltænkende kiere. Medborgere! aa have da alle vore vise Forordninger og Foranstaltninger og Planer og Forslag og Skriverier her intet kundet udrette til det Landtrykkende Betleriets Hemmelse. Som en stridig Strøm tager det hver Dag Overhaand iblant os Endog unge og stærke, tegnede tildeels med mistænkelige Miner og frække Pander, mælde sig daglig for vore Dørre. Nyligen have disse Blade selv fremlagt Beviis for vor Udsagns Sandfærghed. Vi have holdt for, det var Tid til ei længere at tale og skrive om Sagen; men at fatte en friemodig Beslutning og lægge Haand paa Værket. Saali det frygte vi, ædle Medborgere, for nogen ublid Dom over denne Beslutning, at vi meget mere smigre os med det Haab, at flere herefter, naar Jsen er brudt, ville ved Efterfølgelse, tiltilvinke os deres opmuntrende Biefald. Uden Omsvøb: Den Anstalt er føiet paa vore Godser og i vore Sogner, at efter 1ste Maji næstkommende aldeles ingen fremmed omløbende Betler mere taales; ingen Almisse maa nogen saadan meddeles; men uden Skaansel som mistænkelige Omløbere blive de anseete og begegnede. Det følger af sig selv, at hver Sogns Fattige hos os blive saaledes forsørgede, at ingen skal treffes i Betlerie uden for Sognet. H. E. Frisen N. Blicher. D. Chr. Blicher. berg. til Søedal. for Vium og for Rødding, Løul. Lysgaard Sog- og Pederstrup. ner. Sogner.
Viborger Samler, 1786-04-24
Den Svenske Ost=Liim, Man tager Skorpen af Osten og kaster bort Det øvrige skiæres i tynde Skiver koges i en Kiedel paa en Trefod, og bliver med en Træeskee saalenge trykket og bevæget i det kogende Vand, indtil det er bleven til en sei Sliim, og skiller sig fra Vandet. Den heraf, øste Sliim river man, saa heed som den er, paa en varmgjort Rivesteen, eller heed Jernplade, med ulædsket Kalk, indtil deraf bliver en sei Liim, hvormed man, imedens den er varm, forbinder Steene, Marmor og Træe. Naar den er bleven ret haard, saa opløses den ikke mere af noget Vand, end ikke af Skeevand, og et saadant Stke. Ost er for Fiskere en uforgiengelig Mading, til dermed at fange Fiske.
Viborger Samler, 1786-04-24
Nye Nyheder.
Viborger Samler, 1786-04-24
Kiøbenhavn d. 8 April. Da mange unge Mennesker, naar deres Forældre, eller andre, som have været deres Opdragelse anbetroede, tidlig bortdøe, blive mindre nyttige Borgere for Staten, saa har Selskabet for Borgerdyd stiftet en Jndretning, som skal være det for Børn, hvad Enkekassen er for Enker, saavel for Medlemmer, som andre Uvedkommende, som paa denne Maade have Leilighed til, efter deres Død at sørge for deres Børn; og sligt kan bestemmes paa deres ganske Levetid eller paa viis se Aar.
Viborger Samler, 1786-04-24
Kiøbslutning. Efter Forlydende skal Hr. Rohde have solgt Wivbroegaard til Hr. Peder Møller paa Trudsholm.
Viborger Samler, 1786-04-24
Forlovede. Hr. Ritmester von Schieldknegt, og Jomfrue Karen Cappel Fischer paa Vester Kielstrup.
Viborger Samler, 1786-04-24
Torve=Priserne. i Viborg. Løverdagen d. 22 April Rug a Td. 2522. 3 Smør 118. 102080 s. Byg a Td. . 2 - 48 Talg : Havre a Td. - 1 - 40 Oxekiød Bogharyn 1skp. . 80 fersk Flesk - 1 Byggryn : 80 røget dito - 1 Havregryn - = = grøns dito - . - Erter - . = Ost = 1 Trykfeil.
Viborger Samler, 1786-04-24
J Samleren Nr. 15. Pag. 118. Linie 28 Tillæg
Viborger Samler, 1786-05-01
Enhver retsindig Mand vil aldrig mangle Ære, Jblandt Retsindige, ihvad han saa mon være.
Viborger Samler, 1786-05-01
Maaskee man sige kan om Danmarks Bondestand, 100. Som Børnene blev svaret af hiin gamle Mand. Den Dør er gal, saa talte de: Nei mine Børn, Den Dør er ei saa gal, som J tar galt paa Døren. Dog er ei Bondens Vilkaar lige paa hvert Sted, Thi hver Provinds, hver Gaard, har sin Omstændighed. 105. En Danmarks milde Konge, Folkets elskte Fader, Hvis Lyst, to Rigers Vel, hvis Omhue ei aflader, Har sat vor Bondestand paa lykkeligste Fod, Saafremt kuns Bonden, med hans Hosbond, selv er god. Dog at der en og anden ei til Maalet kommer, 110. Vel findes; men een Svale giør jo ingen Sommer. Og intet paa vor Jord er uforbederligt, Ved Tidens Gang; thi Jordens Alt er endeligt. Men Himlen brede Held om Dannerkongens Sæde, Og Landets elskte Prinds og Kongehuusets Glæde. 115. Og indtil Verden i sit Jntet synker ned, Staae Kongehuuset og Vort Lands Lyksalighed. Tanker paa Sal. Hr. Caspar Ror Ham Begravelses-Dag d. 27 Martii 1786. Ordspr. 17, 6. Börne-Börn ere de Gamles Krone, og Börnenes Priis er deres Nædre. Maa saadan Hæders-Krone æredes i Livet, Mindes i Döden den I Livet Velærværdige og Høilærde, nu salige Hr. CASPAR ERNST. HARTMANN. I sin Tid Sognepræst for Randlev og Bieragger Sogner, Föd i Kallehauge Præstegaard i Siælland 1708, Dimitteret til Academiet fra Helsingøers Skole, Hvor han siden var Hører i 5 Aar.