Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1781-06-29
J. 25. Som Vi saaledes i Almindelighed allernaadigst have foreskrevet, hvorledes, i hvad Orden, og paa hvad Maade Udskiftninger af Fælledskab og andre dermed forbundne Landvæsens=Forbedringer bør foretages og iverksettes; saa ville Vi dog ikke derved have vedkommende Lods=Eier formeent, naar de det for godt og tienligt eragte, om en eller anden Post ved Fælledskabets Ophævelse at forenes paa anden Maade, end ved denne Forordning er fastsat, naar kuns ved deslige Foreninger andres Ret ikke forkrænkes, en ordentlig og fordeelagtig Delings=Plan ikke hindres, og Vedkommende tillige besidde de udskiftede Jorder med fuld Eiendoms=Ret; da de i andet Fald til at indgaae nogen Udskiftningen vedkommende Ferening, uden for denne Forordnings Forskrift, skulle være aldeles uberettigede. Hvor altsaa i en Bye befindes Præst, Degn, eller nogen anden beneficiarius, der skal Forordningen nøie i et og alt tiene til Regel. Udskiftningen maa følgelig for dem ingenlunde skee efter andre Regler, (undtagen for saavidt i Henseende til Overdreve og Heeder er foreskrevet) men efter Brug, og det paa ingen anden Maade, end ved speciel Opmaaling af en beskikket Landmaaler, ved lovlig og til Tinge beediget Taxation og ved Udskiftning af en beskikket Land=Jnspecteur. I de Byer derimod, hvor ikke findes nogen beneficiarius, men som bestaae enten af samlede Jordegodsers Bønder allene, saadant Gods tilfælleds med Selveier=Bønder, som eie selv Herligheden til deres Gaarde, eller deslige Selveier=Bønder allene, der maae Jordegods Eierne paa deres Fæste=Bønders Vegne, og Selveier=Bønderne paa egne Vegne, være berettigede, at slutte skriftlige Foreninger og Udskiftningsmaaden; om hvad Sted i Marken enhver skal have sin Lod, om Taxation imellem dem selv, og om Opmaaling og Udskiftning ligeledes imellem dem selv, eller ved hvem de dertil ved fælleds Valg ville antage. Dog Nr. 40 R. bliver saadan Forening, hvor Selveier=Bønder deriblandt befindes, ikke af mindste Kraft eller Forbindtlighed, med minDre samme, førend Udskifning derefter foretages, ved et lov skikket Tingsvidne inden Tinge er bekræftet og af Selveier Bønderne vedgaaet. Men naar saadan Bekræftelse forud derpaa er erhvervet, skal denne Selveier=Bøndernes Forening siden, ligesom de Foreninger, hvilke Jordegods-Eierne paa deres Fæste=Bønders Vegne i disse Tilfælde slutte, være og blive usvækkelige. Dog maa ingen Udskiftning efter saadan Forening skee uden efter Markeskiellets foregaaende Bestemmelse og saaledes, at det, som om Huusmænd, Degne og Skoleholdere i forregaaende 19de §. er befalet, tillige vorde lagttaget. Langt mindre maa indgaaes nogen Forening om at forblive Fælledskab eller paa anden Maade at tilintetgiøre eller svække Opnaaelsen af Vores ved denne Forordning havte allernaadigste Hensigt; men alle slige Foreninger, om endog nogen saadan allerede forhen maatte være indgaaet, bør i sig selv være aldeles ugyldige og uden mindste Forbindtlighed i nogen Maade. Eiheller maa noget Mageskifte og Jorders Udlæggelse fra og Bønder=Jorders Jndtagelse til Hovedgaards=Taxter foretages uden med Vores Rentekammers Forevidende og Tilladelse, efter foregaaende Opmaaling, lovlig Taxation og Udskiftnings=Forretning af den i Stiftet beskikkede Land=Jnspecteur. C. 26. Ligesaalidet skal, i Henseende til det Jordegods, der som Embeds=Jndkomst og i andre Maader er geistlige eller verdslige Embedsmænd allernaadigst tillagt, eller og enten tilhøre Kirker, Skoler, Hospitaler eller andre deslige offentlige Stiftelser, eller under Grev= og Friherskabernes eller Stamhuses Opretning ere indtagne, giøres nogen Hindring, i Fælledskabets Ophævelse formedelst de i Loven, Gavebreve, Fundatzer og Erections=Patenter eller andre Breve indeholdte Bestemmelser og Clausuler, hvorved Mageskifte og Forandring med saadant Gods og Jorder kunde være forbuden; men saadant Gods skal, naar Vedkommende det attraae, paa lige Maade udskiftes, som alt andet Jordegods, dog at i Henseende til Præster, Degne og andre beneficiarii iagttages, den i næstforegaaende 25de C. for dem fastsatte Bestemmelse, saa og at Udskiftningen af saadant beneficeret Gods vorder af re 400 Rd. Stiftamtmanden og Biskoppen, som samme Godses Forsvar, approberet. I Henseende til de Bekostninger, som ved saadanne Leiligheder paa det beneficerede Godses Forbedring maatte vorde anvendte, saasom enten ved Fælledskabets Ophævelse og derved forefaldende Digers, Gierders og Grøvters Sætning, eller og ved Aars Oprensning, Mosers Udgravning og Vandets Afledning, med videre, ville Vii øvrigt fremdeles have fastsat og allernaadist anordnet: 1) At, naar en Præst for hans Præstegaards Grund, en Degn for hans Degnebolig Grund, eller nogen anden Beeneficiarius, som med Præster og Degne maatte være i lige Forfatning, seer sig forbunden til at giøre, i Anledning af en eller anden Indretning til Landvæsenets Forbedring, nogen saa betydelig Bekostning, som han ønsker efter Omstændighederne at erholde godtgjort af sin Eftermand i Embedet, da skal han, saasnart Arbeidet er fuldført, forfatte sin Beregning over Bekostningen og lade Beregningen saavelsom Arbeidet besigte og paaskiønne af kyndige og uvillige Mænd, især saadanne, som selv have havt Deel i Indretningen, og altsaa bedst vide, hvad Beneficiarii Andeel kan have kostet. Naar da Beregningen af dem er funden billig og bekræftet, skal den forevises Amtmanden, Provsten og Landvæsens Commissarierne, som gjennemgaae og efter Omstændighederne moderere samt derpaa approbere den; hvorefter den, naar den saaledes er approberet, skal ansees som et lovgyldigt Doenment imod hvilket ingen Udflugt eller Modsigelse siden maae antages eller gielde. Dersom den beneficiarius, der saaledes haver iagttaget denne lovlige Forsigtighed, da inden trende fulde Aars Forløb, fra den Tid at regne, da Arbeidet er fuldført, forlader Embedet, hvad enten det skeer ved Forfløttelse eller ved Dødsfald, skal Eftermanden erstatte ham eller hans Arvinger den approberede Beregnings fulde Summa. Men naar disse trende Aar ere forløbne, da bør siden for hvert Aar af de næstfølgende 20 Aar afkortes en tyvende Deel af Beregningens Summa, saaledes, at den beneficiarius, der, efterat de forommeldte trende første Aar ere forløbne, forbliver R. 400 Rær, endnu 20 Aar i Embedet, aldeles ikke nyder nogen Erstatning af Eftermanden: Forbliver han derimod ikkun i 15 Aar, da nyder han en fierde Deel; men dersom han ikkun forbliver 10 Aar i Embedet, da nyder han den halve Deel af Beregningens Summa, og saa fremdeles. Dog er herhos at agte, at Naadens=Aaret, naar een Præst fratræder og en anden tiltræder Embedet, aldeles ikke komme under denne Beregning. 2) For saavidt derimod angaaer Anner=Mensal og andre beneficerede Gaarde, der ikke, saaledes som de under 1ste Punkt ommeldte Præstegaarde, Degneboliger, og andre beneficerede Embedsmænds Boepæle, bruges og beboes af beneficiariis selv, du, naar vedkommende Beneficiarius selv bestrider den paa saadanne Gaardes Forbedring paa lige Maade, som foran meldt, medgaaende Bekostning, og denne, efter en derover forfattet og undersøgt Beregning, er bleven af Amtmanden, Provsten og Landvæsens=Commissarierne gjennemgaaet og approberet, skal, efterat de trende første Aar fra den Tid af, da Arbeidet er fuldført, ere udløbne, Renten, 4 pro Cento, af den saaledes approberede Bekostnings=Summa tillegges den Landgilde, som svares af Gaarden til Beneficiario og saaledes for den følgende Tid bestandig udredes af Gaardens Fæster eller Beboer, der høster, Nytten af sammes Forbedring. Døer eller forfløttes Beneficiarius inden bemeldte trende Aars Forløb, da erstattes ham eller hans Arvinger den fulde approberede Bekostnings=Summa af Eftermanden i Embedet. Men naar disse trende første Aar ere udløbne, da bør siden for ethvert af de næstpaa følgende 40 Aar af kortes en fyrgetivende Deel af Bekostningens Beløb, og Efterkommeren, i Embedet følgelig erstatte sin Formand eller hans Arvinger saa mange fyrgetivende Deele af Bekostningen, som der ved hiins Tiltrædelse til Embedet ere Aar tilbage af bemeldte 40, nemlig dersom ikkun 10 Aar af disse ere forløbne, da trefterdedele eller tredive fyrgetivende Deele; dersom 20 Aar ere tilbagelagte, da en halv Deel; men dersom 30 Aar ere udløbne, ikkun en fierde Deel af Bekostningen; og dersom de fulde 40 Aar ere tilendeløbne, da aldeles intet. Men hvis derimod Fæsteren eller Beboeren af en saadan deneficeret Gaard selv bestrider Bekostningen af forommeldte dens Forbedring, med videre, da bør ham meddeles Arvefæste paa Gaarden, imod en billig Indfæstning, som af Amtmanden og Landvæsens Commissarierne bestemmes og af enhver tiltrædende nye Beboer bliver at erlægge, hvormed beneficiarius, siden Forbedringen er skeet uden Bekostning for ham, da ganske bør lade sig nøie. 5 27. Om Betalingen for Opmaalingerne, samt Karten, og Beregninger derover, som udvise Størrelsen af enhver Mands i Fællig liggende Gund af Ager, Eng, Skov med videre, overlades det til Vedkommende selv, at foreene sig med de beskikkede Land=Jnspecteurer og Landmaalere. Dog maa saadan Betaling ei overstige for hver 14000 Qvadrat Alen af Overdreve, Søer og Moser 4 s., af Ager og Eng paa jevnt Land 8 s., og for vanskelig Beliggenhed af Ager og Eng imellem Skove og Busker 12 s. Ved Uddeeling til Fælledskabets Ophævelse nyder den, som har forrettet Opmaalingen og dertil forlanges, for hver 14000 Qvadr. Aien af 1ste Slags 2 s., naar han allene deeler samme imellem Byer, eller der udfinder Hoved=Skiellene; men for at uddeele Qverdreves, Skovs og Heede=Parter imellem enkelte Mænd efter Hartkorn eller Høveders Græsning, betales ham for hver 14000 Qv. Alen 6 sk.; ligeledes nyder han for Ager og Engs Udskiftning 6 sk. pr. 14000 Qv. Alen, hvor han deler efter sin egen Opmaaling, Kart og Beregning. Men dersom en anden Land=Jnspecteur eller Landmagler end den, der har opmaalt Jorderne, forlanges til at forrette Deelingen, da betales ham for Overdreves, Skovs og Heedes Udskiftning imellem Byer, eller for HovedSkiellene at sætte, 4 s. pr. 14000 Qv. Alen, og for sammes Uddeeling imellem enkelte Lods=Eiere, saavelsom og for Udskiftning af Ager og Eng 8 s. for hver 14000 Qvadr. Alen. Land=Jnspecteurerne og Landmaalerne skulle deruden, naar de til nogen Forretning forlanges, af vedkommende Lods=Eiere forskaffes fri Befordring frem og tilbage, eller, om ingen af Lods=Eierne vil give dem samme in natura, da Betaling derfor efter Vognmands=Taxten. Ligeledes skal dem, naar de af Lods=Eierne uden for deres egentlige Forretning foraarsa= 412 Aar, ges forgieves Møder, gives 2 Rdlr. daglig i Diætpenge, samt fri Befordring. H. 28. For saameget mere at befordre Fælledskabets Ophævelse, og paa det at Vedkommende, som attraae deres Jorders Udskiftning, ikke skulle lide alt for megen Ophold, naar ingen Land Jnspecteur eller Landmaaler fandtes i Provindsen, eller Stiftet, ville Vi allernaadigst med vis Gage af Vores egen Kasse bestandig, saalænge det behøves, lønne til Vedkommendes Tieneste 8 Land=Jnspecteurer, hvoraf tvende skulle opholde sig i Sielland, een i Fyen, een i Lolland, for tillige at bruges paa Falster og Møen, og af de 4 øvrige een i ethvert af Jyllands 4 Stifter, hvilke Land=Jnspecteurer skulle være forbundne at gaae Vedkommende, der forlange deres Tieneste, tilhaande ved Opmaalingerne, sammes Bedømmelse, Jordernes Taxation og Deling, m.v. Og skulle disse Land=Jnspecteurer for deres Forretninger nyde den udi foregaaende 27. H. i ethvert Tilfælde allernaadigst fastsatte Betaling. K. 29. Dersom nogen Landmaaler eller Land=Jnspecteur, hvad enten han af Vores Kasse nyder Gage eller ikke, begaaer nogen Forseelse eller Misregning ved Opmaalingen, Uddeelingen eller sin Regning for Arbeidet, da bør han, foruden vilkaarlig Mulct, efter Vores Rentekammers Resolution, erstatte de deraf for vedkommende Lods=Eiere flydende Bekostninger paa at lade af andre Land=Jnspecteurer den skeete Opmaaling og Jnddeeling undersøge og bedømme, m.v. Og maa ingen Land=Jnspecteur eller Landmaaler, som nogen Deling forretter, forlade samme, eller give Lods-Eierne Frihed at begynde nogen Fragøvtning, førend de samtlige have givet deres skriftlige Tilstaaelse, at de med Delingen, saaledes som den paa Marken er afsat, ere fornøiede. Men dersom denne Tilstaaelse nægtes ham, da haver han saadant strax til Amtmanden at berette, som tilligemed Landvæsens=Commissarierne føier Anstalt til et Aasteds=Møde i Land Jnspecteurens og Lods=Eiernes Overværelse, for at søge disse sidste i Mindelighed forenede, i hvis Mangel Amtmanden og Landvæsens Commissarierne derom afgive deres Eragtning, til Rentekammerets nærmere Bedømmelse, dersom Eragtningen paaankes. Finder Vores Rentekammer da fornødent, førend endelig Paakiendelse, at lade Sagen nøiere af en Landmaaler eller R 413 Rd. Land=Jnspecteur undersøge ved nye Opmaaling, Taxation eller paa anden Maade, da skal saadant skee paa den eller de Klagendes Bekostning, naar Klagen befindes ugrundet, men i andet Fald paa samtlige Lods=Eieres Bekostning, naar Fri len ei er hos Landmaaleren eller Land=Jnspecteuren; da disse ellers, som ovenmeldt, bør erstatte Bekostningen. Og paa det at Land=Jnspecteurerne eller Landmaalerne ikke skulle paatage sig alt for meget Arbeide, og lade det af andre, tildeels uauctoriserede Personer, i deres Navn forrette, hvorvedbetydelige Feil og Uefterretteligheder i det Hele lettelig kunde indløbe, saa maa det ikke være nogen Land=Jnspecteur eller Landmaaler tilladt, at holde til Hielp ved sine Forretninger mere end en Assistent, som vel maa gaae ham tilhaande ved Arbeidet, men ingenlunde selv under Land=Jnspecteurens eller Landmaalerens Navn forrette nogen Opmaaling og langt mindre Udskiftning. Men enhver Land=Jnspecteur eller Landmaaler skal være pligtig, selv at forrette det ham anbefalede eller overdragne Arbeide, da han i andet Fald, og naar han herimod forseer sig, maa vente, enten af Rentekammeret med Mulct, eller efter Omstændighederne af Os Selv, paa Rentekammerets Forestilling, med hans Bestallings Fortabelse at vorde anseet. Paa det at Lods=Eierne i en Bye, som udskiftes, ei heller skulle lide nogen Tab ved at betale mislige Opmaalinger og Uddeelinger, da ville Vi allernaadigst, at naar Opmaalingen og Udskiftningen skeer af en og samme Person, skal Betalingen ikke erlegges førend Udskiftningen er tilendebragt, med mindre vedkommende Lods Eiere selv lade Udskiftningen ganske beroe eller der giøre ubillig Forhaling, i hvilket Fald Rentekammeret paakiender, om og hvorvidt Betalingen bør erlegges; og skal da af Opmaalings=Bekostningerne det halve efter §. 33, leveres i Amtmandens Forvaring, for at betales Land=Jndspecteuren eller Landmaaleren ved det reentegnede Kartes Aflevering. Hvor derimod Opmaalingen forrettes af en og Delingen af en anden, der indeholdes Betalingen indtil den, som til Delingen antages, bevidner Opmaalingens Rigtighed, (undtagen hvor, saaledes, som foran meldt, Udskiftningen berver eller udsettes) da det halve betales ham, og det øvrige halve til Amtmanden i nysanførte Hensigt afgives En 414 A. Men som Vi saaledes paa den ene Side have sørget for, at vedkommende Lods=Eiere ikke til Land Jnspecteurer eller Land maal ere skulle foraarsages forgieves Bekostninger; saa bør Lods Eierne derimod ogsaa paa den anden Side være pligtige at betale Land Jnspecteurerne og Landmaalerne hvad dem tilkommer; og naar en eller flere Lods=Eiere maatte betale og forskyde de saavel herpaa som ellers paa Udskiftningen medgaaende Bekostninger, paa de øvriges Vegne, som deri ere pligtige at tage Deel, da maae og skulle disse Bekostninger, efterat Vedkommendes derover forfattede Regninger i Forveien ved Rentekammeret ere blevne rividerede og rigtig befundne, hos de Lods=Eiere, som uretteligen maatte vegre sig for deraf at betale deres Anpart, uden foregaaende Lovmaal og Dom inddrives ved Execution, efter Amtmandens Foranstaltning, og siden dem, som have gjort Forskuddet, eller i andet Fald dem, som samme for deres Forretninger tilkommer, uafkortet erstattes. C. 30, Ved alle Møder, der saavel i dette som i andre Tilfælde i Landvæsens=Sager foretages, skulle samtlige LodsEiere være pligtige, paa Amtmandens Forlangende, efter 3 eller 4 Dages Tilsigelse i Forveien, at indfinde sig paa Aastedet. Og til at forekomme, at ikke Aasteds=Forretningerne skulle standse, og Amtmanden, Landvæsens=Commissarierne, Land=Jnspecteurerne, Landmaalerne og andre Vedkommende derved foraarfaaes frugtesløse Reiser, naar en eller nogle af Lods=Eierne, af Modvillighed eller uden uomgiængelig Nødvendighed, uagtet saadan Tilsigelse udebliver, og ikke heller ved nogen anden, med fornøden Fuldmagt forsynet Person, paa sine Vegne lader møde, ville og befale Vi herved allernaadigst, at, naar der haves enten vidnesfast Beviis omden saaledes Udeblevnes rigtige Tilsigelse, eller hans egen skrivtlige Tilstaaelse derfor, skal Forretningen, uagtet saadan Udeblivelse, gaae for sig, og, hvad der da bliver foretaget, uden Hensigt til de Erindringer, som den Udeblevne siden derimod maatte giøre, alligevel være gieldende; da enhver i saa Fald maa tilskrive sig selv det Tab, han formedelst sin egen Modvillighed eller Forsømmelse kan komme til at lide. C. 31. Da Vi, for deels at bortrydde alle mulige Hindringer og Standsninger ved Fælledskabets Ophævelse, og deels R 415 R. at forskaane Vedkommende for unødvendige og for dem selv og andre skadelige Bekostninger, allernaadigst ville, at i alle af denne Forordning hidrørende Sager, (hvilke desuden bedre paa den heri foreskrevne Maade, end ved Rettergang kunne afgiøres ) og i alle heri ommeldte Tilfælde, det i 4de §. allene undtagen, ingen af Parterne sig til Rettergang med hinanden maae henskyde, saa forbyde Vi og til den Ende paa det alvorligste samtlige Rettens Betiente i Vort Rige Danmark, at de ikke i andre Tilfælde end de i 7de og 25de §. anførte, nemlig angaaende Taxations=Forretningerne og de Foreninger, som imellem eller med Selveier=Bønder indgaaes, samt ellers, hvor en uomgiængelig Nødvendighed det udkræver, maae om nogen af disse Sager ved Retterne tilstæde Tingsvidners Førelse, eller derom til Rettergangs Trætte udstæde eller antage nogen Stevning, med mindre i Retten fremlegges Amtmandens eller Vort Rentekammers skrivelige Tilladelse til at een eller anden Post ved Tingsvidnes Førelse eller paa anden Maade ved Retten maae behandles. S. 32. Derimod er Vores allernaadigste Villie, at alle disse Sager ved Eragtninger af Vore Amtmænd og Landvæsens=Commissarier og tilsidst ved Vores Rentekammers Kiendelse skulle afgiøres; til hvilken Ende alle Vedkommende sig med deres Klager og Besværinger, saavelsom hvad andet de i slige Sager maatte have at forlange, for det første til Stedets Amtmand have at henvende, som da skrivtlig forelegger de andre Lods Eiere at møde paa en bestemt Dag og Tid paa Aastedet, da Amtmanden med Landvæsens=Commissarierne i vedkommende Land=Jnspecteurs og Landmaalers Overværelse undersøger og overveier den omhandlede Sag, og søger at faae Parterne i Mindelighed forenede, hvad enten Sagen angaaer en forlangt Udskiftning, eller en allerede iverksat og paaanket Deling, Veies Anlæg, Hegns Tagelse, Agers og Moesers Udgravning, med alle andre Landvæsenet efter denne Vores Forordning vedkommende Tilfælde. Og dersom det da ikke er mueligt at foreene Lods=Eierne, haver Amtmanden med Landvæsens Commissarierne inden 14 Dage, efterat Sagen først i fornødent Fald af en Land=Jnspecteur eller Landmaaler ved Eftermaaling og paa anden Maade er undersøgt, og hans Forretning derom erholden, at afgive deres Eragtning Nr. 416 - i Sagen, som derefter skriftlig, dog paa ustemplet Papiir og uden Betaling, under Amtmandens og Landvæsens=Commissariernes Haand udstædt, vidnesfast bekiendtgiøres Vedkommende, der bør holde sig samme efterretlig, under Mulct af 2 Rdlr. daglig til Sognets Fattige, med mindre de ved deres Paategning eller anden skriftlig Paaanke, som inden 14 Dage, bør tilstilles Amtmanden, erklære at henskyde sig under Vores Rentekammers Paakiendelse, hvorhen Amtmanden da strax indsender Eragtningen med alle tilhørende Documenter, saavelsom Kartet. Og skal det siden ved saadan Kammerets endelige Kiendelse gandske have sit Forblivende, med mindre bemeldte Vores Rentekammer finder Sagen af saadan Beskaffenhed, at den var Os Selv at forestille til allern. Resolution. Dersom det da befindes, at den af Amtmanden og Landvæsens=Commissarierne afsagte Eragtning er bleven paaanket af Trættekierhed eller utilladelig Egennytte, for at hindre Fælledskabets Ophævelse eller anden nyttig Forbedring, da maae Vedkommende vente, efter Stand og Vilkaar at vorde anserte, for deres Overhørighed, med den Mulct, Vi allernaadigst finde for godt, paa Vores Rentekammers Forestilling, at fastsætte, ligesom de og skulle være pligtige Kiendelsen behørig at efterleve, under en passende daglig Mulct, naar samme ei til den Tid, som dem forelegges, bliver efterkommet. Derimod ville Vi paa den anden Side med allernaadigst Vil behag ansee den Flid og Villighed, som af Vore Undersaatter til Fælledskabets Ophævelse og andre nyttige Landvæsens Forbedringer udvises; til hvilken Ende Vore Stiftamtmænd, og Amtmænd ved ethvert Aars Udgang have til Rentekammeret at indberette (efter de Forklaringer, som vedkommende Jordegods=Eiere og andre Jorddrotter derom skulle være pligtige at indsende, og i Overeensstemmelse med det Schema som Vort Rentekammer lader dem tilstille) de i det forløbne Aar i den Henseende foretagne Forbedringer, paa det at samme Os fra Rentekammeret allerunderdanigst kunne vorde foredragne, for deraf enhvers Jver af Vores allernaadigste Hensigters Befordring at erfare. J. 33. Da til Efterretning i Fremtiden og til Sikkerhed og Oplysning for Vedkommende forefaldende Tilfælde ved Tvistigheder eller Uvished om enhvers Lod og Grændser, er nød 417 Aar. vendigt, at over alle Udskiftninger, som herefter foretages, haves ordentlige Karter og skrivtlige Forretninger, og at saavel Rentekammeret, som og største Lods Eier bliver forsynet hver med et Exemplar saavel af Karret, som af Forretningen; saa ville og befale Vi hermed, i Henseende til Karterne, allernaadigst, at enhver Land=Jndspecteur eller Landmaaler, som forretter nogen Udskiftning, skal, naar samme er fuldført og endelig afgjort, aflevere Kartet med paategnede Deelings Linnier, Loddernes Størrelse og Nummer samt enhver Lods=Eiers og enkelt Jordbrugers Navn, til den Land=Jnspecteur eller Landmaaler, som har forrettet Opmaalingen. Og skal da denne, eller og, naar den samme Land=Jnspecteur eller Landmaaler, som har forrettet Udskiftningen, tillige haver gjort Opmaalingen, da han selv, være pligtig, uden videre Betaling end ovenfor i Henseende til Opmaalingen er fastsat, at afcopiere Kartet med de den første Udskiftning vedkommende derpaa tegnede Deelings=Linier, Loddernes Størrelse og Lods Eiernes Navne; men naar siden videre Udskiftning i samme Bye foretages, da skulle Deelings=Linierne, med hvad andet, som angaaer denne Udskiftning, paategnes Copie=Kar tet af Jnddeleren selv. Af disse Karter skal Originalen leveres til største Lods=Eier, som til samme bør være de øvrige Lods=Eiere ansvarlig, men Copien til Amtmanden, for af ham til Rentekammeret at indsendes. Og paa det at forKartets Afcopierring kan haves fornøden Sikkerhed, skulle Lods Eierne være pligtige, af den Opmaaleren tilkommende Betaling at indeholde, saaledes som allerede foran er meldt, den halve Deel, og samme i Amtmandens Forvaring at overgive, for af ham igien til Opmaaleren ved det reentegnede Kartes Aflevering at udbetales. Skulde ellers nogen LodsEier forlange et særskilt Kart over den ham tildeelte Jordlod, da skal den, som forretter Udskiftningen, være pligtig ham samme at meddeele, imod derfor af vedkommende Lods Eier. selv at betales 2 Skilling pr. Tønde Land af heele Loddens Størrelse. Hvad Beskrivelses=Forretningen over Udskiftningen angaaer, da skal samme af Landvæsens=Commissarierne udfærdige, og deri anføres alle de til Udskiftningens Bestemthed, nomgiængeligen fornødne Documenter, Erklæringer og Til R 418 R. staaelser, saavelsom de Eragtninger og Kiendelser, som i Sagen maatte være afgivne. For denne Forretning, som Vi allernaadigst tillade at maae udstædes paa ustemplet Papiir, skulle Amtmanden og Landvæsens Commissarierne betales af Lods=Eierne, efter Ligning paa Hartkornet, uden nogen Afdrag til Justitz=Kassen, 24 Skilling for hvert Ark forsvarlig og jevn Skrift, da Rentekammeret i andet Fald skal være berettiget at moderere Betalingen. Derimod bør Amtmanden og Landvæsens Commissarierne levere tvende Cxemplarer, endskiønt, de kuns nyde Betaling for eet, saaledes at den største Lods Eier, som for samme staaer de øvrige til Ansvar, kan faae det ene, og Vort Rentekammer det andet. Og for desto sikkrere at erholde disse Beskrivelses=Forretninger, skulle begge Afskrivter leveres til Amtmanden, som samme med sin Underskrivt forsyner, samt derefter indfordrer, og i fornødent Fald ved Tvangsmidler, uden foregaaende Lovmaal og Dom, inddriver Betalingen hos Lods=Eierne, og afgiver den ene Afskrift til største Lods=Eier, men indsender den anden til Rentekammeret. Forlanger ellers nogen LodsEier Udskrift enten af en Aasteds=Forretning, hvorved en Landvæsens=Sag i Mindelighed er bleven afgjort, eller af en Forretning, der endnu staaer under Behandling, da bør ham saadan Udskrift, dog allene af hvad og saameget, som han forlanger, uvegerligen meddeles, under Amtmandens og Landvæsens=Commissariernes Haand, paa ustemplet Papiir, imod Betaling for hvert Ark, jevnt og ikke alt for vidtløftigt skrevet, 16 Skilling, ligeledes uden nogen Afkortning til Justitz Kassen. Foruden saadan Betaling for Beskrivelses=Forretningen over enhver Udskiftning, samt for særskilte Udskrifter, naar saadanne maatte vorde forlangte, skulle Amtmanden saavelsom Landvæsens=Commissarierne til alle de Aasteds=Forretninger, som i Følge denne Forordning foretages, af vedkommende Lods=Eiere forskaffes frie Befordring frem og tilbage. og betales hver 2 Rdlr. daglig i Diæt=Penge, uden noget videre i nogen Maade at maa fordre eller modtage. H. 34. Ligesom nu Vort Landsfaderlige Øiemmed saavel ved adskillige foregaaende Anordninger haver været, som og ved nærværende udførligere og formedelst videre Erfaringer mere R. 419 R. Bre bestemte Forordning er den, at fremme paa alle muelige Maader det skadelige Jord=Fælledskabs Ophævelse; saa ville Vi ogsaa i samme Hensigt herved alvorligen have forbudet, at intet Fælledskab nogensinde, under Vores Kongelige Unaade og vilkaarlig Mulct, efter Vedkommendes Stand og Vilkaar, herefter igien maa indføres, hvor det enten allerede engang er ophævet, eller og ikke tilforn haver været til. Og skulle i den Henseende Vore Amtmænd, efter derom anstillet Undersøgning, aarlig ved den i 32te C. befalede ForklaringsJndsendelse tillige til Rentekammeret indberette, om, imod Formodning, nogen sig derimod maatte have forseet, paa det saadant da kunde rettes, og Vedkommende tilbørligen med Mulct vorde anseete. Thi byde og befale Vi herved alle Vedkommende a. a. Under Vores Kongelige Haand og Segl. (Christian R.)(L. S.) Moltke. v. Bardenfleth. Berner. Frichsen. Wormskjold,