Viborger Samler, 1836-09-04
Hr. Thiers skal nu tilligemed flere af sine College have taget sig af General Lebeau, og protesteret imod at desavouere ham, da dette vilde nedslaae Legionens Mod, hvorhos han tilføiede, at han vilde aftræde, hvis en saadan Fornægtelse indrykkedes i Moniteur. Jøvrigt vilde han tilbringe en Dag paa Landet, for at give Cooperationens Modstandere Tid til at betænke sig. Ved sin Tilbagekomst til Paris fandi Hr. Tiers, imidlertid den omtalte Forpagtelse i Le Moniteur, hvori den var indrykket imod hans Pi dende og Villie og imod Conseilets Majoritets Anskuelse. Den 25de traad dette atter sammen og om dets Forhandlinger høres Følgende: Hr. Thiers erklærede, at han betragtede Fortsættelsen af den active Cooperation som en bydende Pligt for Frankrig; thi kun ved at understøtte den i Madrid herskende Regjering, hvilken denne end var, i at bekæmpe Præiendenten, kunde man ved den revolutionaire Impuls forebygge en Overrumpling af denne, da Opstanden paa Halvøen kun var fremkaldt ved de militaire Operationers slette Fremgang. Man maatte derfor i største Skynding tilsende Fremmedlegionen de 4000 Mand udsøgte Tropper. Tilhængerne af den modsatte Mening skulle have yttret, at man et maatte udsætte nogen Deel af franske Hær for Berørelse med de span Regimenter. Paa den anden Side kunde Fremmedlegionen nødes til Jndblanding for at forebspanske Officierers Erobringer. Saaledes kunde det komme til Collisioner mellem dem og den constitutionelle Hær, og denne saaledes ei alene have Carlisterne at bekæmpe, men ogsaa holde de Liberale de Exalterede fra at komme i Haandmænge indbyrdes. Blev, Fremmedlegionen compromitteret, da maatte man understøtte den med andre Tropper, og saaledes vilde Cooperationen udarte til en directe Jntervention. Endeligen torde man ikke understøtte det under de beklagelsesværdigste Excesser indsatte Ministerium Calatrava. Tilsidst havde Conselspræsidentens Modstandere bemærket, at Quadrupeltractaten ikke fordrede en formelig Troppeforsendelse og at en Observations hær vilde være tilstrækkelig til at forbindre Don Carlos fra at erholde fremmed Understøttelse fra Udlandet. (?) Da Enhver forblev ved sin Mening ind gave Ministrene deres Dimission. - Privatberetninger tilføie, at Grev Montaliper, der stedse er et Echo af Kongens, især var Hr. Thiers's Modstandere. Da nu fem Ministre stemmede med Hr. Thiers saa havde han efter sin Bortgang tilsendt J. de Paris den ovenomtalte Note, men Conseilet forblev samlet efter hans Bortfjernelse og de fem Ministre (eller rettere fire; thi Hr. Pelet skal endnu stedse have været imod Jnterventionen) havde af Kongen ladet sig bevæge til, under disse critiske Omstændigheder i det Mindste for nogle Dage at beholde deres Porteseuiller og i al Fald oppebie Kamrenes Sammenkomst. Sildigt om Aftenen havde Hr. Thiers atter en Audients hos Kongen og forblev hos ham til efter Midnat. – Angaaende Sammenlættelsen af et nyt Ministerium erfarer man kun, at der endnu om Natten afsendtes en Coureer til Grev Mols. Allerede Kl. 10 om Formiddagen ankom Greven til Neuilli- og blev hos Kongen til om Middagen. Ogsaa Hr. Guizot havde den 26de Aug. i Grev Montalivets Nærværelse en Audients hos Kongen. Paa Børsen, betegnede man Grev Mole som Conseilspræsident og syntes at glæde sig ved Hr. Guisots Jndtrædelse, endskjøndt denne vilde have en Opløsning af Kammeret til Følge. Andre betegnede Marschal Getad som Conselspræsident og Krigsminister, General Sebastiani som Udenrigsminister, Admiral Mackausom Marmeminister og Marchal Maison som Ambassadeur i Spanien. Ogsaa andre Lister circulerede men alle disse Rygter ere høist uhiemlede med Undtagelse af Grev Mole's Udnævnelse til Conseilspræsident, der har stor Sandsynlighed for sig. De franske Fonds vare ikke faldne betydeligt. J hvilken Aand det nye Ministerium vil blive valgt, sees allerede af den Befaling at ophæve Militairieren i Pau Spanien. Om de seneste Begivenheder i San Jldefonfo har man følgende nyere Details. Efterat Constitutionen var besvoren af samtlige derværende Tropper, vedbleve de insurgeerte Soldater, i hvis Spidse en vis Sergeant Garcia stod, dog at holde Dronning Regentinden paa en vis Maade tangen. Den 15de kom Mende Vigo, dengang endnu Krigsminister, fra Madrid ud til la Grania for at bringe Dronning-Regentinden til Hovedstaden; men Soldaterne vilde ikke tillade dette, fordi de befrygtede, at Regentinden vilde, saasnart hun blev fri, strax bryde det givne Løvte. Selv den Garantie, som Dhrr. Villiers og Boislecomte vilde give ved at pantsætte deres Æresord vare Soldaterne forsigtige nok til at forkaste. Først efter lange Underhandlinger blev man enig om, at Dronningen kunde begive sig til Madrid, naar hun først afskedigede sine Ministre, gav den madridske Nationalgarde dens Vaaben tilbage og lod sig aff denne samme Nationalgarde escortere til Hovedstaden. Nu fulgte de herhen hørende Decreter, der bleve forelæste for Jnsurgenterne og af disse approberede. Den 16de indtraf de slette Efterretninger fra Madrid om Jsturiz's og Quesadas Opsætsighed, og saaledes lod man heller ikke Dronningen reise den Dag. Den neapolitanske charge d'offaires, Marquis la Greed, General Soublette, Grev Punnon Rostro og flere Andre, der ikke boede i Palladset, bleve holdte under specielt Opsyn, Brevene til de fremmede Gesandter holdte tilbage, de til Hoffet brudte. Først da Telegrophenmeddeelte den Efterretning fra Madrid, at den hidsendte Deputation og de nye Ministre vare godt modtagne, og Constitutionen beediget, ophævede man disse Tvangsforholdsregler og Stracanten Garcia nedlagde formeligt sin hidtil førte Commando i Gardens nye Commandants, General Rodils, Hænder. Om Aftenen den 16de ankom Calatrava selv, og det besluttedes, at Dronningerne den 17de skulde holde deres Jndtog i Madrid – hvilket, som bekjendt, ogsaa skete. - Et langt Brev fra Madrid i J. des Deb., hvori denne Journal ogsaa tilføier Yttringer af sin egen Harme over den democratiske Constitutions Seir i Spanien, udkaster med de sorteste Farver en Skildring af Madrids Tilstand, men et aabenbart skrevet med Partiskhed imod Constitutionen og indeholder mange Overdrivelser. Navnligen erklæres dets Meddelelser, at Jsturi, skulde være fangen og mishandlet, at Cordovas Moder og Gemalinde, samt Quesadas Gemalinde, være mishandlede af Folket .