JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1844-07-31
Blandt de Reisende fra forskjellige Egne af Landet, der ifjor bivaanede Himmelbjergsfesten var ogsaa dette Blads Udgiver, Hr. Ploug. Henimod Festens Slutning besteg han efter Fleres Opfordring Talertribunen, og holdt et lille Foredrag, hvori han, efter at have viist, hvorlangt Fædrelandets nærværende Tilstand, saavel i materiel som politisk Henseende, er fra at ligne dets Fortid, udtalte, at dette ikke var at bebreide Regjeringen, men Folket selv; hvorpaa han sluttede med et Hurra for Fædrelandets Fremtid. Jngen af de Tilstedeværende kunde Andet end finde disse Yttringer loyale, ene med Undtagelse af Stedets Politimester, Cancelliraad Withusen, som, hvad enten han nu troede, at Hr. Ploug, fordi han var under Sag for en Tale i Calmar, nødvendig ogsaa maatte sagsøges for en Tale paa Himmelbjerget, eller at han – som Actor i hiin Sag paastod – overhovedet var incompetent til at tale offentlig, fordi han ikke er Embedsmand eller har taget Borgerskab, eller at han som Journalist var en fredløs Person, eller endelig Hr. Withusen selv vilde benytte denne gode Leilighed til at faae sin Cancelliraad ombyttet med en høiere raad, – strax efter Festen indberettede til Cancelliet, at Hr. Ploug havde holdt en høist lovstridig Tale. Justitscollegiet, som overhovedet ikke er søvnigt, allermindst naar det gjelder at forfølge Journalister, beordrede da Hr. Withusen til at skaffe Beviis for sin Angivelse, og Hr. W. efterkom Ordren: han lod Forhører optage fra den ene Ende af Jylland til den anden, men Udfaldet blev – at Jngen havde hørt Hr. Ploug sige noget Ulovligt, og der var altsaa intet Andet for Hr. W. og Cancelliet at gjøre, end at slaae sig til Ro igien. Det er formodentlig denne lille ret charakteristiske Historie, der hidtil ikke har været offentlig omtalt, som iaar har været det forsynlige Cancelli Anledning til at give Hr. Withusen Tilhold om at sikkre sig Beviset for de Taler, der blive holdte ved Himmelbjergsfesten. Hr. W. og Amtet have derpaa forespurgt sig hos Cancelliet om Maaden, hvorpaa dette ønskes iværksat, men have, saavidt vi vide, intet, i det mindste intet officielt Svar faaet. Men, hvad enten det nu er af reen Tjenesteiver eller efter en og anden sindrig høi Bureaukrats Jndskydelse, saa har Hr. W. viist, at han ogsaa uden Cancelliets Anviisning forstaaer prompte at udføre dets Ordre, thi han har tilskrevet Himmelbjergs festens Bestyrelse og fordret, at alle Taler skulle meddeles ham skriftlig, for de holdes. Bestyrelsen har naturligviis ikke villet opfylde denne Fordring, men har henvendt sig gjennem den jydske Commissarius til Cancelliet; hvad dette har svaret, eller vil svare herpaa, vide vi ikke, men det tør vi stole paa, at og Justitskollegiet ogsaa skulde bifalde sin Betjents Anmasselse, saa vil hverken det danske Folk eller dets i Viborg samlede Udvalgte taale Noget, der er saa utaaleligt og absurdt, som Censur af det mundtlige Ord. Selsøe Huusmænds Sag.
Almuevennen, 1844-07-31
Denne Sag har saa ofte og paa saa forskjellig Maade, været under Forhandling, og, navnlig her i Almuevennen" saa tidt været omtalt og udviklet, at vi blot behøve at henvise dertil; det vedkommende Sogneforstanderskab har viist en, i alle saadanne Tilfælde anbefalelsesværdig Udholdenhed, en Algreen-Ussingsk Seighed i bestandig at bringe Sagen frem paany efter dens tidligere Nederlag, hvilken Udholdenhed allene Forstander skabets Overbeviisning om dens Retfærdighed kan have givet det. Sagen dreier sig om en i Aaret 1797 nedlagt Gaards Jorder, som overdroges til 14 Huusmænd, Disse 14 Huusmænds=Lodder udleier nu Selsøe Herskab, medens Forstanderskabet og Huusmændene paastaae, det hertil uberettiget, og fordre dem overdragne ved Fæste. Huusmændene selv indgave 1842 en Besværing herover til Stænderne i Roeskilde, men da den Deputerede, Sognefoged P. Hansen, som fremlagde og oplæste den i Forsamlingen, ikke kunde udtale den beestemte Overbeviisning at Huusmændene vare forurettede, saa kunde Forsamlingen efter Stænderanordningen 5 86 ikke antage den til Behandling.
Almuevennen, 1844-07-31
Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende Nr. 11 læses, at Formanden for Forstanderskabet havde tilskrevet Godsforvalteren om en Forandring i Overdragelsen af disse Lodder, tillige med Forvalterens afvisende Svar og Forstanderskabets derpaa fattede Beslutning at andrage Sagen for Amtsraadet, og i "Almuevennen, Nr. 38, 1842 læses det til dette Raad indsendte Andragende. J "Almuevennen" Nr. 7, 1843 gives en Fremstilling af hvorledes Amtsraadet med 4 Stemmer mod 4 afviste Sagen fra sig, og det uden at have gjort sig bekjendt med den, alene efter Amtmandens Meddelelse om Andragendets Jndhold. Saaledes afviist baade fra Stænderne, Amtsraadet og Herskabet, henlagdes Sagen men den glemtes ikke, og da Kongen under 5te Juli f. A. bemyndigede Rentekammeret til at indhente Oplysninger og Forslag i Huusmandssagen, da toges den atter frem og i et Forstanderskabs=Møde, den 5te Octbr. f. A. (see Communaltidenden Nr. 42) besluttedes paany at indsende den til Amtsraadet, ligesom Forstanderskabet ogsaa i selve sin Erklæring i Huusmandssagen kortelig fremhæver og udtaler sig om den (see samme Tidende Nr. 43). – Jfølge denne fornyede Jndstilling har nu Sagen atter været foretaget i Amtsraadet, efter at være bearbeidet af en Comitee, hvis Betænkning havde circuleret blandt Naadets øvrige Medlemmer, og herom læses nu følgende offentlige Beretning.
Almuevennen, 1844-07-31
Vi skulle ikke undlade at berette hvad Forstanderskabet muligen fremdeles vil foretage til denne Sags endelige Afgjørelse. Oplysning til Allersløvs Huusmænd.
Almuevennen, 1844-07-31
J Nr. 28 læstes en Beretning af Huusmand Jørgen, Pedersen om, at 77 Huusmænd og Jndsiddere i Allersløv Sogn havde indgivet en Besværing til Amtsraadet over at de maae befordre Præsten til Kirken, naar han om Sognedage skal udføre kirkelige Forretninger for dem, at denne Besværing af Amtmanden var tilstillet Stiftets Biskop, og at de senere Jntet havde hørt om den. – Den jydske Stændertidende meddeler nu Adskilligt som kan tjene disse Huusmænd til Oplysning om det de ønske at vide, og da hverken den høiærværdige Biskop eller nogen anden Autoritet har værdiget dem noget Svar paa deres Besværing, saa skulle vi her give dem den fornødne Underretning.
Almuevennen, 1844-07-31
Siellands Biskop havde tilskrevet Cancelliet om, at Frog. af 30te April 18246 17 vel bestemmer at Præsten skal befordre sig selv, naar Vielse foretages paa Søgnedage, men han formodede, at dette var en Feiltagelse ved Affattelsen, og at Hensigten havde været at den der begjærede Brudepielsen udenfor Gudstjeneste dagene, skulde skaffe Befordring til Præsten, hvilket han fandt aldeles billigt. Det Samme fandt han ogsaa maatte gjælde for Barnedaab, da Vedkommende kunde befrie sig for denne Byrde ved at lade Handlingen foregaae paa en Søndag, hvorimod han ikke formeente at de burde befordre Præsten til Jordpaakastelse uden naar de selv holde Heste og Vogn, og naar de vilde have Liigprædiken. Cancelliet var enig med Biskoppen om, at ovennævnte 5 ved en Feiltagelse var kommet til at udtrykke det Modsatte af hvad der var tilsigtet, at Præsten, naar Brudevielse og Barnedaab ønskes foretagne udenfor de til Gudstjenesten bestemte Dage stedse bør nyde fri Befordring af Vedkommende, men at han til Jordpaakastelse kun da bør kunne forlange Befordring, naar Paagjældende selv holde Heste og Vogn; derimod kunde Collegiet ikke skjønne at Liigprædiken skulde have Jndflydelse i saa Henseende. Kongen havde derpaa bifaldet Cancelliets Mening og et Lovudkast herom er nu forelagt de jydske Stænder til Bedømmelse. Naar Huusmændene nu spørge hvad der fremgaaer heraf til deres Oplysning, saa svare vi Kommer Nogen af Eder til Præsten og forlanger Brudevielse paa en Søgnedag, og han da forlanger fri Befordring af Eder, saa svare J ham: "Forordningen af 30te April 1824, § 17 byder, at Præsten selv bør befordre sig, hvis Vedkommende ei godvillig vil yde ham Befordring." Siger Præsten hertil, at Cancelliet har sagt at det er ved en Feiltagelse denne 5 er kommen til at lyde saaledes, og at det var det Modsatte den skulde have paabudt, saa svare J. Ja vi vide meget vel at Cancelliet har skrevet saaledes, men Cancelliet kan ikke forandre en kongelig Forordning, og det bar ogsaa selv skrevet at den indløbne Feil ikke kunde afhjælpes uden ved en ny Lov, saalænge en saadan ikke er givet gjælder den som den lyder, og i Henhold til samme nægte vi at befordre Dem. Ved Barnedaab eller Begravelse svare J der er intetson helst Lovbud som befaler at vi skal befordre Præsten til Kirken ved slige Forretninger, og vi finde os altsaa ikke dertil forpligtede. Saaledes kunne J svare dersom J ville gaae fremefter den strenge Ret, og det var dette vi ansaae os pligtig til at oplyse Eder om. Gjentagen Jndbydelse.
Almuevennen, 1844-07-31
Nærværende Blads Læsere ville vist erindre at jeg i Nr. 4 d. A. fremstod med en Jndbydelse til Bidrag til Anskaffelsen af en Mindestøtte for den afgangne Hr. Christian Lindencrone, forhen Eier af Stamhuset Gjorsløv i Stevnsherred. Efter den Oplysning Bondestanden nu allerede maa være i Besiddelse af, troede jeg en saadan Jndbydelse vilde være alt hvad der behøvedes for at formaae Gjørsløvs Arvefæstebønder til at bifalde, og at bidrage til at udføre, en saa ædel Handling; imidlertid skuffedes jeg i denne Forventning. J hun Jndbydelse havde jeg anført, at Støtten vilde komme til at koste 300 Rbd., og at, naar ingen af de omtrent 200 Arvefæstere vilde undslaae sig, denne Sum vilde blive dækket med et Bidrag af 1 Rbd. 3 Mk. af hver Mand, men Planen har ikkuns faaet Paategning paa 160 Rbd. Jeg har hidtil ikke havt Sind til at opfordre Nogen udenfor Godset til at bidrage, da ved Hr. Lindencrones Goddædighed, Familier ved Arvefæsteskjøde ere skjænkede Hoverifrihed, og unddraget fra tilkommende Herremænds vilkaarlige Behandling i Tiden, hvorfor hans Navn burde af de kommende Slægter erindres og besynges, og hans Monument, til alle eftertænksomme og taknemmelige Hjerters Erindring, reises heri Egnen af dem som nyde Godt af hans udviste Kjerlighed og Godhed. Det Anførte er langtfra ikke det Eneste Hr. Lindencrone har gjort for de efterkommende Slægter paa Gjorsløvs Gods; jeg skal blot nævne endnu et Par Exempler. J Aaret 1760 eftergav han samtlige sine Bønder al den Restance som fra gammel Tid hæftede paa dem, hvilken Restance beløb sig til 15,873 Rd. 1753 lod han indrette et grundmuret Hospital, som findes endnu her ved Magleby Kirke, hvori 6 skrøbelige Mandspersoner og ligesaamange skrøbelige Qvindespersoner have Bolig, og til hvis Underhold han udsatte 2880 Rd., hvis Renter, beregnede til 5 pCt. udgjør 144 Rd. hvoraf de 12 Lemmer aarlig erholde hver 12 Rbd. Han skjænkede ligeledes 2000 Rd., af hvis Renter, a 5 pCt., der udgjør 100 Rd. aarlig, 4 gode, duelige og ulastelige Gaardmændsdøttre erholde hver 25 Rd. til deres Udstyr. Endvidere udsatte han 500 Rbd., hvoraf Renten til 5 pCt. udgjør 25 Rbd. aarlig, skal udbetales for 5 fader- og moderløse Drenge børns Underhold og Opdragelse til de have fyldt det 2te Aar.
Almuevennen, 1844-07-31
Uagtet alt dette har de meest Formuende blandt Gjorsløv Godses Arvefæstebonder ikke tegnet sig for noget Bidrag til det paatænkte Monument; det vilde dog vist være altfor lastværdigt at antage, at det skulde være af Mangel paa Sands og Skjønsomhed for, hvor velfortjent et Æreminde var for denne Mand, og jeg kan derfor ikke finde nogen anden Grund til deres Tilbageholdenhed end at den maa hidrøre fra Menneskefrygt. Det er mig vel bekjendt at der er mægtige og fornemme Mænd som modarbeide min Plans Udførelse, og det er for disse Stormænds Skyld, at Hine holde sig tilbage fra at give hvad de ellers nok kunde have Hjerte og Sind til. Skjøndt jeg nu er langt fra at billige saadan Svaghed og Menneskefrygt, saa har jeg dog tænkt paa en Udvei hvorved de der ønske at bidrage noget til Monumentet, men ikke ønske deres Navn bekjendt, ogsaa kunne undgaae dette. Enhver som har tegnet sig for Bidrag hidtil, har endnu ikke indbetalt dette, men det vil først blive samlet naar den nødvendige Sum er sikkret; de derimod som nu ønske at bidrage, uden at navngives, de ville behage at seende mig Pengene i et forseglet Brev, hvori de blot skrive et Bogstav eller et andet Mærke, som jeg kan sætte ved deres Bidrag i det Regnskab der bliver trykt heri Bladet, for at gjøre fuldstændig Rede og Rigtighed for det Betroede. Naar dette skeer saa veed hverken jeg eller nogen Anden fra hvem disse Penge ere komne, og dem der sende dem have da dog den Bevidsthed at have hjulpet til at yde den ædle Mands Minde, den Anerkjendelse som han saa fuldelig fortjener, og de kunne i sin Tid i det trykte Regnskab overbevise sig om, at de res Bidrag er rigtigen anvendt, naar det der findes med det Bogstav eller Mærke som de selv havde opgivet. Dog – med Bedrøvelse maa jeg tilstaae at jeg efter de Erfaringer jeg har gjort, ei heller paa denne Maade tør vente at faae det Manglende ind, og jeg gaaer derfor, skjøndt høist ugjerne, til ogsaa at anmode og indbyde til Bidrag Enhver udenfor Godset som har Lyst og Glæde af at denne Sag fremmes, hvorved maaskee dog mangen en Godseier kunde tage til Hjerte, at Bondestanden begynder at erkjende og paaskjønne de Velgierninger der udvises imod den. Skulde enkelte Mænd interessere sig saameget for Sagen at de i deres Egne ville paatage sig at indsamle de Bidrag der maatte kunne faaes, da bedes de at anmelde det gjennem dette Blad, hvis Udgiver ogsaa har lovet at ville modtage og besørge mig tilstillet hvad mulig Nogen i Kjøbenhavns Amt maatte ville yde. Magleby den 12te Juli 1844. Ærbødigst Jens Hansen. Sogneforstander. Trykt i det Brünnichske Bogtrykkeri ved I. C. Lund.
Almuevennen, 1844-08-01
Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende. Nr. 50. Følgeblad til "Almuevennen, Nr. 15, 1844. Udgiver: J. A. Hansen. Ansvarlig Redacteur: O. Wedfall, forhen Medhielper ved Opdragelsesanstalten paa Flakkeberg Jnstitut.
Almuevennen, 1844-08-01
Roeskilde Amtsraads Forhandlinger. (Sluttet.)f) Et Andragende fra Beboerne paa St. Jørgensbjerg, om hvem der skal istandsætte og vedligeholde Veien over den saakaldte Lille Hede. Referenten bemærkede, at denne Sag, som Raadet bekjendt, var afgjort overeensstemmende med Sogneforstander skabets Formening, som Raadet havde tiltraadt, ifølge hvilken denne Vei der ingen Qvalification har, hvorefter den kund blive at betragte som offentlig Bivei, skal vedligeholdes efter privat Overeenskomst af dem, der nytte og bruge Veien. g) Et Andragende fra St. Jørgensbjerg Sogneforstanderskab af 16de August A. om Amtsraadets Medvirkning til at erholde det Spørgsmaal afgjort, hvem Forpligtelsen til at istandsætte og vedligeholde Veien over Bidstrupgaards Marker, og den derværende Bro, paa hviler. Sagen maa henstaae afgjort, da Politimesteren ikke har afgivet de ham affordrede Oplysninger. Comiteen maatte indstille, at Formanden i Medfør af den ham som Amtmand tillagte Myndighed, vilde paalægge Herredsfogden inden November Maaneds Udgang at indsende de fornødne Oplysninger i nærværende Sag, hvorom Correspondence er paabegyndt i Marts Maaned 1841. Formanden lovede at tilskrive Herredsfogden desangaaende og give ham Paalæg om at indkomme med Sagen snarest muligt. h) Sagen angaaende Scheelstrædet.
Almuevennen, 1844-08-01
J denne havde Rentekammeret resolveret i Overeensstemmelse med Raadets Beslutning saavel med Hensyn til Maaden, hvorpaa Strædet skal istandsættes, og vedligeholdes, som og at Udgiften til den i Strædet opførte Steenkiste maa passere til Udgift for Amtsrepartionsfonden.
Almuevennen, 1844-08-01
Politimesteren Hr. Justitsraad Brorson havde ved Skrivelse til Raadet af 18de Octbr., indstillet, hvilke Sogne han, ifølge den af Rentekammeret givne Resolution, meente den burde henlægges til at istandsætte og vedligeholde Veien, og derpaa udbedet sig Raadets Bestemmelse og Approbation. Hvorefter Comiteen foreslog Sognene Eibye, Dalbye, Kimmersløv, Høielse og Ølsemagle, hvilke Sogne gjøres deelagtige i Veienes Jstandsættelse og Vedligeholdelse, alt i Forhold til deres Hartkorn. Dette billigedes af Raadet. i) Andragende fra 2de af Hundie Byemænd om at en Vei over deres Marker, Godse-Beien kaldet, maa blive optagen iblandt de Veie, der ere at betragte som offentlige og dens Jstandsættelse saaledes udføres ved alle Byens Beboere.
Almuevennen, 1844-08-01
Da Forstanderskabet eenstemmig har anbefalet Veien til Optagelse blandt de offentlige Veie, og Veicomiteen paa Stedet har overtydet sig om Veiens Vigtighed for Beboerne, billigede Raadet det gjorte Andragende i Henhold til den 28de § Anordn. af 29de Septbr. 1841 hvorefter Sagen bliver at expedere. k) En Skrivelse fra Herredsfogden i Leire Herred, Seere, tair de Conninck af 30te Septbr. f. A., foranlediget af et Andragende fra de Veipligtige i Enge og Flenge Marken ved Roeskilde om at Gruus til Jstandsættelsen af Beien over Enge og Flenge Marken maatte anskaffes paa Amtsrepartitionssondens Regning. Comiteebetænkningen oplæstes. Comiteens Erklæring i Sagen gaaer ud paa, at der i det foreliggende Tilfælde ikke bør afviges fra det i Lovgivningen opstillede Princip, at Materialier til de saakaldte Biveie bør anskaffes for de Veipligtiges egen Regning, da det Modsatte derhos vilde komme til at staae i Strid med hvad der ved sidste Møde vedtoges, at man ved Gruusgravtaxationen for 1843 skulde drage Omsorg for, at alle de Gruusgrave nedlagdes, som ei benyttes til de mindre Landeveie. Comiteen maatte derfor indstille, at det Ansøgte ikke bevilges. Raadet billigede Comiteens Erklæring.
Almuevennen, 1844-08-01
Ved det den 15de August f. A afholdte Møde kunde saaledes intet ved Sagen foretages, og siden denne Samling have ikke faa Expeditioner paahvilet Comiteen, som, da Sagen er af største Vigtighed, har søgt at undersøge den med muligste Nøiagtighed og at gjøre sig bekjendt med Politiforholdene andetsteds, som alt tilsammen har medført, at den endelige Betænkning endnu ikke har kunne være at fremlægge, og indstillede Comiteen, som ikke havde modtaget de i Erindrings-Skrive sen ommeldte tidligere, i samme Retning indløbne Collegie Skrivelser af 11te April og 25de Juli f. A. – i Overeensstemmelse med Foranførste, at tilskrive Cancelliet. Dette billigedes af Raadet. 6) Sagen i Anledning af Cancelli-Circulaire af 3die Mai 1842, om Politivæsenet paa Landet. Et Udkast til en Comiteebetænkning, som var tiltraadt af Sognefoged Petersen, blev oplæst og vedtoges det, at sende den til Comiteens 3die Medlem, Consistorialraad Qvistgaard og derefter at lade den circulere blandt Raadets Medlemmer.
Almuevennen, 1844-08-01
VI. Sognefoged Petersen henledede Raadets Opmærksomhed paa, at efter de fra Sogneforstanderskaberne indkomne Beretninger over det i Sognene værende veipligtige Hartkorn, for hvilket Sognefogderne nyde Fritagelse for adskillige Præstationer, er meget forskjelligt, og andrager for enkelte fra 1 Td. 4 Skp. 3 Fdk. Hartkorn til 22 Tdr. 6 Skp. uden at de Sognefogder, som have det ringere Hartkorn, erholde noget videre Vederlag paa Grund af det mindre Hartkorn, deres Gaarde staaer for. Der synes derfor at være al Anledning til at see at faae den Sag reguleret, især da fra 1ste Januar 1844 den nye Matricul træder i Kraft og Proponenten androg paa, at Amtsraadet skulde fastsætte en Norm, og paa amme indhente vedkommende Collegiums Approbation for hvor meget Hartkorn enhver Sognefoged skulde være fritaget for at svare Afgifter af til Amtsrepartitionsfonden, m.v. Det blev vedtaget at denne Sag afgives til DeconomieComiteen. VII. Sognefoged Petersen og Ritmester Haffner androge paa at blive entledigede fra deres Functioner som Veitilsynsmænd, den Første for Veien fra Roeskilde til Kjøge, den Sidste for Veilinien til Frederikssund, da disse Functioner syntes at staae i Strid med deres Stilling som Medlemmer af Amtsraadets Veicomitee, til hvilken Comitee at Detaillen med Amtets Veiarbeide er overgivet. Deres Andragende blev bevilget, og valgtes i de Afgaaendes Sted, Kammerherre Grev Scheel til Ryegaard for Veilinien til Frederikssund, og Sognefoged, Gaardmand af Søllerød Lars Pedersen for Veien til Kjøge. Derefter sluttedes Mødet. Herstedøster og Vester Sogneforstanderskab. (Sluttet. See Nr. 47.)J. Jacobsen androg paa, at Sognepræsten burde ansættes til et yderligere Bidrag af sin Næringsvei foruden Hartkornsbidrager, og formeente at 10 Rbd. vlide være en passende Afgift i Forhold til Kroerne. Ligeledes foreslog han, at Sognenes 2de Skolelærere skulde yde et Bidrag som af Jndtægt og Formue, hvilket Bidrag derefter ved Afstemning ansattes til 4 Mk. for hver hvortil dog Skolelærer Nielsen bemærkede, at Herstedvester Skoles Jndtægter vare betydeligt bedre end Herstedøster Skoles. Jmidlertid forblev det ved den tagne Bestemmelse for dennegang. Sognepræsten erklærede sig villig til at udrede den ham paalagte Afgift under det Vilkaar, at Sognenes øvrige Beboere ogsaa ansattes efter Formue. Men da det øvrige Forstanderskab ikke hyldede det Princip, blev det bestemt, at denne Sag i et følgende Møde skulde sættes under nærmere Ventilation.
Almuevennen, 1844-08-01
Med Hensyn til Skolelærerne bemærkede Sognepræsten, at han fandt det lidet christeligt at lægge Byrder paa dem, der saad med saa smaae Jndtægter, og en stor Familie. Han fandt det derimod mere billigt, at Sognene fritog Skolelærer Nielsen i Herstedøster for Liqvidationen af de 24 Rbd. han erholder i Kongelig Løn, ligesom Skolelærer Thorstensen i Herstedvester allerede i flere Aar havde været befriet herfor, hvilket ogsaa var Tilfældet med Skolelærerne i flere af Rabosognene, og det saameget mere, som Cancelliet ved Plakat af 22de Marts havde erklæret at ville bevilge saadan Fritagelse, naar Forstanderskaberne fandt, at Sognene havde Evne til at indrømme dem denne Lettelse i deres trange Kaar, hvilket sidste Sognepræsten formeente at være Tilfældet. Han begrundede endvidere sit Forslag derpaa, at Pastoratets 2de Skolelærere ingenlunde erholdt det nedlagte Degnekalds Jndtægter, saaledes som Stoleanordningen af 29de Juli 1814 fastsætter, fordi det i sin Tid skal være paatænkt at en 3die Skole skulde opføres i Wridsløselille, Dette var siden aldrig skeet, og vilde vel neppe nogensinde skee, og derved var de nærværende Skoler tilføiet et Tab af 44 Tdr. Byg, som var kommen Comunen tilgode. Forstanderskabet, hvoraf vel Nogle erklærede Jntet at have herimod fra deres egen Side, troede sig dog ikke beføiet til at tage nogen afgjørende Beslutning i denne Sag, men forbeholdt sig Afstemning herover i næste Møde. Skolelærer Nielsen yttrede, at han ingenlunde ønskede dette Anliggende, der ganske uden hans Forevidende her var bragt paa Bane, oftere berørt. Han havde nogle Aar forud gjort Herstedøster Bymænd et forgiæves Forslag i denne Retning, vilde derfor ei røre meere herved, da han, næst Guds Bistand, hidtil havde vidst at hjælpe sig selv, og haabede at kunne dette fremdeles. Mødet den 2den Novbr. 1843 afholdtes hos Niels Christophersen. For de 2de sidstforløbne Maaneder dicteredes ingen Skolemulkter paa Grund af den travle Aarstid, da Børnene benyttedes til Qvægvogtning og Kartoffeloptagning, hvorved fattige Børn havde Leilighed til nogen bifortjeneste.