Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-03
Saalænge som Forfatteren af denne Anmeldelse ikke beviser, at jeg paa et eneste Sted har nævnet dette Ord eller sagt, hvad han lader mig sige, saalænge betragter jeg dette hans Udsigende for een af de scandalenseste Usandheder, der nogensinde ere sagte i Dagen. Werfel. "Saa urimeligt det vilde være at troe, at Bladets Udgiver, som selv er Huus"fader for en stor Familie, kunde skrive saaledes, saa meget tør man ønske, at ingen ugivt Vellystling maa tilstedes at blande sin Gift i hans Blad., Hvo skulde her troe andet, end at een eller anden god Ven, der frygter for Afbræk i sin Næringsvei, har bedet Udgiveren af Dagen at skrive denne Anmeldelse? – Trædskhed og Uvidenhed, Uandhed og Ublufærdighed synes hersøsterligen at være parrede. Men jeg anseer det langt under mig at besvare saa uanstændig en Anmeldelse i den Tone, som den fortjener det. Hvad, jeg har sagt om privilegerede Bordeller viger jeg ikke et Haarsbred fra. Den paaankede Afhandling er ikke skreven saaledes, som man formodentligen forfærdiger et Ru mer af Dagen eller en Recension over et skrøbeligt Rendesteensbrædt. Den er et Resultat af mange Aars Eftertanke, og den er grundet paa de lærdeste og værdigste Mænds Meninger. Jeg har raisonneret over offentlige Bordeller, ikke ønsket dem som Udgiveren af Dagen siger. At Mænd, som baade i Kundskab og Moralitet kunde være Dagsskriverens Skolemester, ere af samme Mening som jeg, skal jeg strax godtgjøre. Man høre her, hvad en bekjendt Dansk og en meget berømt Tydsk Læge sige om denne Materie. Af Hr. Doctor og Landphysicus Frankenaus Sundhedspolitie, Side 75 s. CXIII og CXIV, som handler om den veneriske Syges Udryddelse. Henseende til at holde Udsvævelserne, der give Anledning til Sygdommen (den veneriliske), inden visse Grændser, møde mange Vanskeligheder, og denne Punkt har stedse været en blandt de delikateste for Statsbestyrelsen. Det er et Onde, som aldrig kan afværges under Borgersamfundets nærværende Forfatning. At for"fare med Lovens Strenghed derimod, gavner aldeles intet, men gjør kun Ondt værre. "Maria Theresia har givet alle Statsbestyrere et lærerigt Exempel herpaa. Hun nedsatte en saa kaldet Kydskhedskommission, der anstillede de strengeste Forfølgelser mod "alle dem, der i Wien dreve Skiøgehaandverliket; de bleve opsøgte i deres lønligste Vraaer, "og hensatte til Arbeide i Tugthuse, og andre offentlige Arbeidsaanstalter, men det varede ikke længe, inden der bleve ny Cytheretempler aabnede i givte Mænds Huse, og maaskee blev mangen en blant Kydskhedskommissionens Medlemmer ilde lønnet af sin Ægtefælle, for sin Troskab mod Monarkinden. "Joseph indsaae det taabelige og umuelige i "at give sig af med en blant de vældigste Ra"turdrivters Undertrykkelse, og afskaffede Kydskhedskommissionen, tilligemed al Forfølgelse mod Skjøgerne. "Jeg vil i denne Anledning anføre hvad Tydsklands berømte J. P. Frank siger i hans, desværre, ufuldendte ypperlige System einer medicinischen Polizei om denne Punkt, 11 Erfaringen har til alle Tider lært, at Konkubratet ikke ganske kan udryddes; "Skjørlevned formindskes ikke det ringeste ved strænge Love, men Tvang volder kun, at Vinkelhoverie, med alle dets rædsomme Følger, griber desto videre om sig. Politiet bør altsaa, blandt to onde"Ting helst vælge den mindste, og taale offentlige Bordeller; vel har man samlet i mange, ikke ubetydelige, Grunde mod slige offentlige Huses Taal, og temmelig godt gjendrevet de almindelige Grunde for slige Huses Nødvendighed. - Men, der gives "dog i det mindste end en Grund, den Jngen endnu har været i Stand at gjendrive, "jeg mener, at den veneriske Gift udbredes overordentlig formedelst Vinkelhorerie, da næsten alle Piger, der drive Handel med deres Elskov i Krogene, ere angrebne af den; derimod har Politiet i sin Magt, næ"sten aldeles at forebygge slig Smitte i offentlige Bordeller. 11. - Og paa et følgende Sted. - Det var derfor nødvendigt, at man blev opmærksom paa Udsvævelsens slemme Følger, og tænkte paa Mid"ler til i det mindste at beskierme givte Koner og deres Døttre mod rasende Vellyst linge; man anviiste Utugten bestemte Plad"ser, og søgte med Kundskab om det menneskelige Hjerte at bringe Uordenen selv i en vis Orden, fordi man indsaae, at det Onde dog nu engang ikke stod til at udrydde.,"Heraf kom det, at man i enhver stor Stad, hvor der er stort Sammenløb at Mennesker, indrettede visse Huse, hvor det sande Middel til for en Tid at stille Elskovsraserie og Vellystens Begjerligheder, og igjen bringe Menneskene til deres Fornuft, stedse er at finde: dog gav man med Rette Politiet Opsigt over disse Huse: saaledes har Tilfældet været, allerede fra de ældre Tider, blandt alle kultiverede Folkefærd, og saaledes er det endnu i store Stæder. 11 Vist nok skrige de strænge Moralister skrækkeligt mod et saa tvetydigt ladende Middel, og sige, at Politiet, ved et saadant Huses Administration, selv driver en Art af Rufferie, og de have Ret, men kun i det Tilfælde, at der formedelst et saadant Huus ikke sættes Skranker for den veneriske Sygdoms og dens skrækkelige Følgers Udbredelse. "Saaledes udlader Lægevidenskabens berømte Veteran sig om denne Punkt, og jeg hover ikke at gjendrive ham, siger Hr. Dr. Frankenau. At Dagens Udgiver beskylder mit Skilderie for at indeholde Gift, det er noget, som jeg kunde vente mig af et Blad, der siger ved at anmelde en Jldsvaade, som har ruineret en Familie, at dens af Luen fortærede Huus var vel assureret, og som ikke synes at betænke sig paa at optage enhver Scharteque i den Tanke, at den kan lokke nogle Kjøbere. 4 Uagtet vi leve paa en Tid, da man slaaes med Sværd, med Pen og med Næver, saa er jeg dog en stor Elsker af Fred. Men skulde Udgiveren af Dagen vedblive som hidtil under forskjellige Skikkelser at sværte det, jeg har anvendt Flid og vaagne Nætter paa, saa forsikkrer jeg ham her høitideligen, at jeg tilfulde skal vederlægge hans Høflighed. Hvad Stridskræfterne angaae, saa meener jeg nok at kunne maale mig med ham. Jmidlertid troer jeg, det vil være raadeligst for ham at trække sine Blæktropper tilbage, og ikke meere at indlade sig paa at bedømme og bagvaske Ting, som han ikke synes at forstaae. De Laurbær, han hoster derved, ville neppe engang due til en Grønnekrands.