Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1840-07-05
J det Øieblik, da Deres Majestæt, indviet ved en kirkelig Kronings- og Salvingsact til det høie Kald, hvortil Forsynet udkaarede Dem, har knyttet det Baand, der omslynger Dem og Folket, endnu fastere, føle Hovedstadens Borgerrepræsentanter en inderlig Trang til for Deres Majestæt at frembære deres allerunderdanigste Lykønskning; thi med de Haabets og Forventningens Følelser, som en saa betydningsfuld Handling maa vække i enhver Statsborgers Barm, forener sig endnu hos den kjøbenhavnske Communes Medlemmer Taknemmelighed for den Gave, som De paa Aarets første Dag skjænkede dem, og for hvilken vi ikke let kunde finde nogen skjønnere Leilighed end den nærværende, til at frembringe vor Tak. Men det er ikke for Hovedstadens Borgere alene, at denne Gave har en saa betydelig Værd. Alle Statsborgere have med en ikke ringere Tilfredsstillelse imodtaget og tilegnet sig den. Thi i den Beredvillighed, hvormed Deres Majestæt har let strax efter Tiltrædelsen af Deres Regjering at fyldestgjøre Communens Krav paa, selv ved sine Udvalgte at ordne sine Anliggender og styre sine oeconomiske Forhold, have disse troet at maatte see Deres Majestæts Erkjendelse af Borgerfrihedens Betydning for Statslivet og Deres Forsæt, ogsaa snart at forunde Nationens forenede Repræsentanter en besluttende Medvirkning, saavel ved Lovgivningen i Almindelighed, som ved Bestemmelsen af Statens Jndtægter og Udgifter i Særdeles hed. Tidligere Begivenheder i Deres Majestæts Liv have maattet bestyrke os alle i denne Tillid til Dem. Derfor ere ogsaa alle Statsborgernes Øine med spændt Forventning henvendte paa det Raad af Folkets Midte, som snart efter Deres Majestæts befaling vil sammentræde for at udtale Folkets Ønsker og Forhaabninger. Dette Folkeraad vil sikkerligen vise sig den Tillid værdigt, som Nationen skjænker det, men den vigtigste Communes Repræsentanter sømmer det sig dog ogsaa for D. Majestæt frit og uforbeholdent at udtale hvad der bevæger sig i Folket, og navnligen i Hovedstaden. Den dybtfølte Trang til Kræfternes friere Udvikling, som Tidsalderens Begivenheder have maattet opfostre, den stigende Oplysning og den klarere Anskuelse af Forholdet imellem Konge- og Folk, som, udgaaede af Civilisationens Skjød, i de sidste Aar ogsaa hos os ere blevne almindelige, gjøre en Forandring af forældede Former, der nu ikke staae i Harmonie med Folkets Tænkemaade og Anskuelser, paatrængende nødvendig, og Jngen kan være bedre skikket til at opfylde den nuværende Tids Krav i denne Henseende, end en Fyrste, der med vor Tidsalders frisindede Jdeer forener et stort og modent Overblik over Verden og dens Begivenheder. En saadan af reen Kjærlighed til Folket udsprunget, over alle andre Hensyn ophøiet Handling vil skjænke Deres Majestæts Regjering en forhøiet moralsk Kraft, der vil gjøre det let for Dem, understøttet af indsigtsfulde og frisindede Mænd, at gjennemføre de Reformer i Bestyrelsen, hvortil Nationen saa høit trænger, og som D. Maj. i Deres Viisdom upaatvivleligen allerede har paatænkt. Den vil skabe et vigtigt Foreningspunct for Statens nu adsplittede Deele og derved sammenknytte dem til et selvstændigt og kraftfuldt Heelt. Den vil give Folket en Bevidsthed og Selvfølelse, der vil hæve det ud af den nedtrykte Stemning, hvis Tilværelse ikke vil være undgaaet D. Maj. skarpe Blik. Folket vil derved see de mørke Skyer forsvinde, som nu omhylle dets Fremtid. J Følelsen af sin Kraft, og i Erkjendelsen af sin Lykke vil det ogsaa føle sig stolt af den Konge, der skjænkede det Frihed og Selvstændighed, og dets stedse stigende Kjærlighed vil for dets Velgjører flette en Krone, endnu skjønnere og betydningsfuldere end den, som nu pryder D. Maj. Hoved. Lykkeligt det Land, hvor, som i vort elskede Danmark, Fyrsten og Folket ved Forhandlingen af de vigtigste Stats spørgsmaal med gjensidig Tillid komme hinanden imøde. J heldbringende Harmoni løse sig der de vanskeligste Opgaver, og Revolutionens Torden kan der kun høres som et Drøn fra fremmede Lande.