Berlingske Tidende, 1836-01-16
hvorvidt den ved Forordningen 11te September 1816 § 17, paabudne Afgift af 5 Rbd. rede Sølv pr. Commercelæst af danske Skibe, der expederes directe fra Jsland til fremmede Steder, hvilken Afgift i en Række af Aar ikke har været svaret, for den følgende Tid bør erlægges; 14) hvorvidt der maatte være Anledning til fremdeles at bevilge de, sildigst ved allerhøieste Resolution 28de Marts 1828 for Tiden til Udgangen af Aaret 1836. udsatte aarlige Præmier af 14 Rbd. Sølv for hver Commercelæst af Skibe fra 8 til 15 Læster, som anvendes til Fiskeri under Jsland; 15) om der maatte være Anledning til ogsaa at udlove de samme eller lignende Præmier, som forundes Fiskeskibe af 8 til 15. Læsters Drægtighed, for Fiskefartøier paa 4 til 8 Læster, eller, hvis det maatte findes, at de omhandlede Præmier for Fiskeri med disse større Skibe ved Udgangen af Aaret 1836 kunde inddrages, om da Præmier for Fiskeri med de nysnævnte mindre Fartøier burde tilstaaes; 16) hvorvidt den ved allerhøieste Resolution 20de Marts 1789 udsatte Bygnings præmie for Skibe, der bygges i Jsland, fremdeles bør tilstaaes, eller hvorvidt det maatte være tilstrækkeligt for Fremtiden at forunde passende Præmie for Bygning af de ovenfor under No. 15 omtalte smaa Dæksfartøier, hvorimod da den sammesteds nævnte Fiske præmie for disse kunde bortfalde; 17) om ikke den Præmie eller den Understøttelse ved Laan af Hans Majestæts Kasse, der ved allerhøistbemeldte Resolution 20de Marts 1789. er tilsagt dem, som opføre Bygninger i de islandske enet med Renovateur; de sige til deres Retfærdig Kjøbstæder, kunde for Fremtiden være aldeles at ophæve; 18) hvorledes der med Hensyn til det befalede islandske Sopas bliver at forholde i de Tilfælde, at et til Handel paa Jsland fra Danmark eller Hertugdømmene opgaaet Skib foretager Reiser directe fra Jsland til fremmede Steder og igjen tilbage dertil, forinden det retournerer her til Landet. Resultatet af Commissionens Undersøgelser. angaaende samtlige disse Punkter har været dette: ad Amum. De indenrigske Speculanthandlere bør ikke paalægges enten nogen særlig Afgift eller andre Byrder, som kunne tjene til at indskrænke deres Virksomhed til Fordeel for de faste Handlende, ad 2dum, Der er nu for Tiden ei tilstrækkelig Anledning til at tilbagekalde Placaten 1ste Juni 1821, eller at gjøre nogensomhelst Forandring i sammes Bestemmelser. ad 3dium. Det bør herefter tillades Speculanthandlere, saavel de indenrigske som udenrigske, directe at opseile et Udliggersted og strax at handle sammesteds, saasnart Skibets Papirer ere foreviste for Stedets Øvrighed, ad 4tum og Stum. Det maa vel være en Speculanthandler tilladt at dele den ham forundte Handels- og Ligge Tid af 4 Uger paa ethvert Sted, Jnd og Udseilingsdagen fraregnede, men ikke efter nysmeldte 4 Uger at ligge ved noget Handelsted, hvad enten han fører Handel sammesteds, eller ei, Nødvendighedstilfælde alene undtagne, saasom naar Sygdom eller Uveir og Modvind forhindre Afreisen, ad Glum. Naar de locale Omstændigheder ved et Handelsted i Jsland ei tillade, at de Skibe, som tilhøre Stedets faste Handel, og fremmede Skibe samtidigen kunne benytte det derværende Havneleie eller de derværende konstige Fortøiningsmidler, bør de førstnævnte Skibe have Fortrindret til Benyttelsen fremfor de sidstnævnte, og disse følgelig være pligtige at vige Leie og Fortøining for hine. Og, saafremt Stedets Eier og den fremmede Skipper ei kunne blive enige om Leien af Fortøiningsredskaberne, være sig enten Ringe, Landtouge, eller andet deslige, bør denne Leie for hver Uge eller Dag, efter foregaaet nøie Undersøgelse af samtlige Omstændigheder, fastsættes af Districtets Sysselmand, men, hvis Par midlertid om de i Genna gjorte udrustninger. terne erklære sig ikke hermed at være tilfredse, af vedkommende Amtmand, samt i Tilfælde af videre Paaanke, endeligen af Rentekammeret. Dog bør Stedets Eier være pligtig strax at indrømme det fremmede Skib Havneleie og Fortøiningsredskaber, naar han paa den Tid ei selv behøver dem, uden Hensyn til den Tvistighed, der kan være opstaaet om Leien, og Øvrigheden bør nøie paasee, at det fremmede Skib ei heri gjøres nogen Forhindring. ad 7mum. Det bør herefter være de Handlende tilladt at nedsætte sig i hvilketsomhelst af de nuværende, til Handel autoriserede Steder i Jsland, uden tillige at oprette stadig Handel i en Kjøbstad sammesteds, dog at den, som agter at nedsætte sig, skal i Forveien hos Stedets Under-Øvrighed, erhverve et Antagelsesbrev til at maatte fore Handel paa et af disse Steder, som navnligen maa opgives, ad Brum. Den i Forordningen 13de Juni 1787 Cap. II § 12 indeholdte Befaling om, at Jngen maa anlægge fast Handel paa et af de autoriserede Udliggersteder, med mindre han har et Forraad af Varer til en Værdi af i det Mindste 500 Rbd. r. S., hvoraf Halvdelen bør være Kornvarer og den anden Halvdeel Tømmer og andre til Næringernes Drift fornødne Varer, bør udvides til ogsaa at gjelde fordem, som herefter agte at begynde fast Handel i een af de islandske Kjøbstæder, ad Jum. Da den Benævnelse autoriseret Udliggerste. som de nugjeldende islandske Handelsanordninger bruge om alle andre Handelsteder i Island, end Kjøbstæderne, egentligen sigter til det Afhængighedsforhold, hvori hine hidtil have staaet til disse, synes det, saafremt dette Forhold, efter det Foranførte, for Fremtiden skulde blive uforandret, passende at forandre Benævnelsen og herefter autoriserede Handelsteder",at kalde dem ad 10mum. At autorisere flere saadanne Handelsteder, end de nuværende, naar ikke Nødvendighed i høi Grad taler derfor, ansees betænkeligt. Navnlig bør ikke Thorlakshavn, som hverken uomgængeligt fornødent eller hensigtsmæssigt, autoriseres til et stadigt Handelsted, eller Handel tillades at drives der ved Skibe, som beseile det. Derimod vil det være gavnligt at tillade, at Portland i 5 Aar, maa af samtlige Hans Majestæts Undersaatter beseiles, og at der maa drives Handel fra Skibet, dog under de for den islandske Speculanthandel i Almindelighed fastsatte Vilkaar. Hvad Vestmanne betræffer, da vil Spørgsmaalet om at meddele dette Sted større Rettigheder, end de andre Udliggersteder, bortfalde, saafremt disses umiddelbare Beseiling, efter det Foranførte, for Fremtiden, tillades. J andet Fald vil den lange Afstand, som er imellem dette Udliggersted og de nærmeste Kjøbstæder, Reikavig og Eske fjord, samt de farlige Kyster, der ere imellem alle disse Steder, indeholde en tilstrækkelig Grund til, fremdeles at bevilge bemeldte Steds umiddelbare Opseiling af Speculanthandlere. (Sluttes i næste Nummer.) kjöbenhavn. Trykt i det Børlingske Offien, med Hurtigpresse.