Corsaren, 1843-12-29
En Lidendes Beretning om Maadeholdenhedsselskabet i Hotel d'Angleterre. For at kunne besvare bekræftende det af "Corsaren" opkastede Spørgsmaal, om et Medlem af Totalafholdenhedsselskabet tillige kan være Medlem af skandinavisk Selskabs spisende Afdeling, besluttede sidstnævnte Selskabs Bestyrelse at afholde en Sexa. Ordet Sexa kommer af Sex P, som er den bestemte billige Priis, forhvilken der forevises Brød, Smør, "Afbrændt", Kage osv. i et smukt decoreret og "fredeligt" oplyst Locale, dette til Oplysning om en dansk Sexa. J Sverig har man ogsaa Noget, der hedder Sexa; men det er noget ganske Andet. En svensk og en dansk Sexa staae i samme Forhold til hinanden, som et Fad Viin og et Viinfad. Denne Sexa blev afholdt i Hotel d'Angleterre hos Hr. Krüger, og blev kaldt "et større Gilde"! Dette større Gilde aabnedes med en Sang til Ære for ham: "Hvis skjælmske Musa svinger Drukne Satyrer og i Kunstens Sal", og denne Skjælmmesters Levnetsløb fortaltes, dog ikke til Advarsel, som brugeligt er paa Raadstuen og i Frimurerlogen. Efter nogle Sange til Vinens Priis fulgte Heibergs Foredrag, der, som Jntroduction til et Drikkegilde, var Guld værd. Han endte med en almindelig Opfordring til "Stikken paa Varerne!" Blodige Jroni! Dog, der kom virkelig Spisevarer ind, og Forsamlingen stak ogsaa paa dem; men da hver Enkelt skulde eftersee sin Erobring, da saae man Fortvivlelsen malet paa Mændenes Ansigter. En betragtede en tom Tallerken, en Anden en Kniv og Gaffel, som han ikke havde Brug for; En havde Kjød uden Brød, en Anden Brød uden Kjød. Jeg var saa heldig at faae et Stykke tørt Brød, min Nabo var endnu heldigere, han fik et Stykke Smør; men da han manglede Kniv, saa var hans Forfatning ikke stort bedre end min. Jeg tænkte paa at arrangere en Tudskhandel; men saasom 1 ikke godt kan laane hos O, og Fadenes Jndhold ogsaa var O, uden at Forstærkning lod sig tilsyne udenfra, saa lod jeg denne Handelsoperation fare. En lille Historie, der hører herhen, vil jeg anføre; Danenfresserne kunne jo lægge den til deres øvrige Triumpher. Da nogle hungrige Dannemænd raabte paa meer Mad, svarede en tydsk Opvarter dem med Schleswig-Holsteinisch Selvfølelse: "Sprechen sie Deutsch, meine Herrn! Dänisch versteh' ich nicht." Manden havde paa en Maade Ret. Hertillands taler en Tydsker altid Dansk, naar han er sulten, hvorfor kunne vi ikke tale Tydsk i samme Tilfælde? J Mellemtiden udførtes stadig Bellmannske Sange, der opmuntrede Publikum til at spise, drikke, og være glade! Endelig kom Vinen, og nu var jeg heldigere; jeg opnaaede nemlig at faae et Glas - ned ad Kjoleskjøderne. Jeg kunde maaskee have erholdt flere; men da jeg frygtede for at Folk skulde misunde mig Kjolen paa Kroppen - trak jeg mig tilbage. For ikke at formere Luftens Tørhed meer ende nødvendig, var Cigarrygning forbudt. Det "større Gilde" endtes efter Kl. 12. Det vil sige: efterat alle Beværtningssteder vare lukkede. Man undgik derved at holde mindre ditto paa forskjellige Steder i Byen. Den Aften forblev altsaa skandinavisk Selskabs Medlemmer maadeholdende, ja næsten totalafholdende. "Corfaren" takker for Opmærksomheden. Men til næste Gang vil det ikke blive Tilfældet. Restaurateurerne ville indgive en Ansøgning til Politiet, om det maa tillades dem, at holde aabent efter Kl. 12, naar "skandinavisk Selskab" holder et "større Gilde", og hvad gjør man saa?