Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-02-20
Hvad der er blevet talt om denne vigtige Sag Parlamentet fortiener mere Opmærksomhed end af denne Avispassiar. – J Overhuset sagde Greven af Burlington, at han ansaae Forøgelsen af den engelske Søemagt for nødvendig, fordi andre Magter udruste sig Hertugen af Wellington yttrede sin Glæde over, at Løftet om at holde den almindelige Fred opret var givet i Throntalen, især da Udrustningerne i Kongerigets Havne havde foruroliget ham noget (altsaa finde de virkelig Sted; men mod Forøgelsen af Udgifterne til Marinen havde han intet at indvende; han maatte snarere beklage at den var nogensinde bleven reduceret. – J Underhuset sagde Lord John Russel følgende mærkværdige Ord: Forøgelsen af Marinen har intet Krigerisk til Formaal, den beroer paa Motiver, som Sommerens Forløb ere blevne nøie overveiede, nemlig paa den Omstændighed, at England ikke maa som en stor Søemagt, staae tilbage for nogen anden Magt i en større Afstand. (Af disse gives kun tre anseelige: Rusland, Frankerige og de forenede Stater.) J dette Princip ligger intet Fiendtlig mod andre Magter; men det har kun til Formaal, at ingen Magt skal tillade sig at insultere dette Land i den Tanke, at vi ikke kunne giøre det Modstand, denne Forholdsregel maa derfor betragtes som et Pant paa Fredens Sikkerhed. Derpaa indlod Lord Dudley Stuart sig paa den udenlandske Politik, og sagde: at han ikke vilde bringe et Amendement angaaende Polen eller Ruslands Jndgreb med Hensyn til Tyrkiet paa Bane for ikke at bringe Ministerne i Forlegenhed. (Nogle Dage før Sessionens Aabning havde Bladet Times bebudet, at han vilde komme frem med et saadant Amendement, og at han vilde erholde Biefald derfor hos mange Medlemmer af alle Partier.) Udenlandskministeren Lord Palmersion takkede sin ædle Ven for denne Tilbageholdenhed, da Erfaringen fra denne Dags Aften vist nok giorde det ønskeligt ikke at forflere Elementerne til Tvist. I Almindelighed pleie ikke Thron taler at omtale politiske Grundsætninger, og Tausheden med Hensyn til Polen giver ingenlunde tilkiende, at man er ligegyldig ved at overholde Traktaterne eller at man blefalder Overtrædelser af dem, som ere passerede, eller som endnu finde Sted. Han maatte billige mange af Sir Robert Peels Bemærkninger, da de vare en Mand værdige, som har beklædet de høieste Statsembeder og maaskee endnu kan komme til at beklæde dem. (Hør, Hør!) Jsær glædede det ham, at den agtværdige Baronet og mange af hans Venner deeltage i Ministernes Synsmaade med Hensyn til den inderlige Forbindelse med Frankerige. Vist nok maatte de ganske have forandret deres forrige Meninger i dette Stykke; imidlertid vilde dog disse Yttringer overbevise andre Stater om, at en muelig Forandring i Henseende tilden Person, som fører Statsroret i dette Land, ikke vilde have nogen Jndflydelse paa de vigtigste Grundtræk af den udenlandske Politik, og at der er en sikker Udsigt til at den ældgamle Misforstaaelse imellem England og Frankerige vil blive forvandlet til et langvarigt Venskab og Alliance. Angaaende Forholdet til Spanien, saa tilstod han vel, at Jkkeinterventionen var unægteligt det herskende Princip, men en Nations store Jnteresser kunne vel undertiden tillade en Undtagelse derfra. Lord Palmer sion udlod sig kun paa en flygtig Maade om Maxinens Forøgelse, og han beraabte sig i det Hele paa Lord John Russels Yttringer; men han forsikkrede, at Ministerne havde gjort alt muligt for at opreiholde Freden og den nationale Ære, og for at beskytte og befordre Handelen. (Naar man med Opmærksomhed læser disse Forhandlinger, saa kan man ikke omtvivle, at jo vigtige politiske Forhandliger ere i Værk, men som Ministeriet ikke ønsker at udlade sig om Til Krig er ingen Udsigt nær forhaanden, og Marinens Forøgelse kan blot betragtes som en Demonstration der kunne tiene til at give disse Underhandliger en større Vægt. J det mindste tillade ikke de nærværende Omstændigheder at gaae videre i sine Formodninger end høist til at antage Mueligheden af, at en Obfervationsslaade, liig den under Adm. Josias Rowley i Middelhavet, ogsaa kunde blive opstillet paa et andet Sted) Den fieschiske Proces.