Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-09
Jblandt de Borgerlige fandtes største Tarvelighed. Af saakalder, stort Selskabs Jndbyden vidste de intet. De stode altsaa ikke Fare for at ødelægge sig for at, kjede Gjester ved for talrigt Selskab, og dog vidste de den Tid endnu intet af at Kant engang vilde sige: "at intet Selskab der skal være underholdende bør bestaae af flere Personer end Musernes Antal var, og intet af mindre end Gratternes Tal." - Overalt var der intet Huus i hele Byen der gav saa kaldet Selskab, uden hos Byefogden nu og da. Det vilde ogsaa have haft sine Vanskeligheder at faae et hæderligt Selskab samlet, især af Damer, da i hele Byen kun havdes 5 Karether: Stiftsamtmandens, Biskoppens, Byefogdens, Apothekerens og en eneste Hyrekareth. - Borgerkonerne ambitionerte ikke at ville hede Madamer og faaes aldrig i Kjoler, uden naar de gik til Alters, faldt altsaa ikke Mændene, til stor Bekostning, og vare derfor Husets Kokkepiger, og holdt ikke flere Piger end de høiligen behøvede, de fleste slet ingen. Derfor vare der Piger nok at faae, da ogsaa skikkelige Borgerdørtre ikke holdt sig for gode til at tjene. Borger døttrene klædte sig lige som den Tids Tienestepiger; og Tjenestepigernes høieste Gode var, at kun faae en af dem selv bunden ulden Trøie forvet høirødt, og dertil en kjøn Hvergarns Bull og en kler Hue, uden Vimpler dag i af nogle Alens flagrende Silkebaand der vise at Skuden er tilfald for Apetithavende. Derfor kunde de ogsaa ærligen klæde sig for 8 Rd. aarlig Løn, uden at lade sig af Forfængelighed lede til at sælge deres Uskyld. - En Borgerkone fandt sig ikke fornærmet ved at kaldes lille Moer, og en Borgerdatter lille Pige. - En Jomfrue var allerede en stor Ting. Alle ugivte Mandfolk kaldtes Monsieur, og de Givte Seigneur, saalænge indtil Nogen fik et Overtræk af Caracterer, og caracteriserede Mænd fandtes i hele Byen kun 4 borgerlige Embedsmænd, Byefogden, Bispens Amanuensis, og de tvende siden Ulykkelige som vare Tolderen og Stiftsprovsten. - Men, efterhaanden bleve der da snart flere og flere caracteriserede, og med disse indfandt sig da ogsaa snart mere og mere af den fordærvelige Luxus der oversteg de Efterabendes Kræfter. - Enhver Mester holdt sig ikke for god til at arbeide selv med, stod op Kl. 4 eller 5 og holdt sine Folk i Orden, og sine Læredrenge under saa vedbørlig Opsyn, at man aldrig om Aftenen mødte Sværme af Læredrenge drive om paa Gaderne. - Levemaaden var meget let, Fisk havdes i Overflødighed, en Hare kjøbtes for 20 s., en Gaas for 24 s., et Par Ænder for 1 Mk., et Par Kyllinger for 12 s.,et Pd. Oxekjød for 2 eller 3 s., en Lammefjerding for 20 s., en Favn Brænde for 15 Mk., et Læs Tørv for 2 til 3 Mk., en halv Otting Smør for 3 til 4 Mk., en Td. Rug for 14 Mk., en Td. Byg for 10 Mk. og en Td. Havre for 6 Mk. - Byens Handel var ubetydelig, naar undtages nogle faa ikke ubetydelige Kornhandlere, vare de Øvrige blot Lübekkernes Høkere, saalænge disse ville give Credit, som hine maatte dyrt betale, men de mange deraf flydende Opbude kom ogsaa omstder Lübekkerne dyrt at staae. - Skolevæsenet var kun maadeligt; men Folk i Almindelighed syntes dog at blive ligesaa kloge, som de i deres Stillinger behøvede. Vel hørtes ingen at snakke overfladelig om Alting; men hvad de lærte, lærte de dog grundigen. - Ligesom Troe og Løve holdtes helligen, og man kunde bygge trygt paa en Mands Ord uden skrivtligt Beviis, kjendtes heller ikke noget til Snyderie. Billighed fandtes i enhver Haandværkers eller Arbeiders Fordring. - Den Næringsvei der florerede meest, var Procuratorernes; thi Salget af Kongens Ryttergods, som skeete 1764, frembragte en saa overflødig Kilde til Processer og Aager, at der neppe fandtes Procuratorer nok til at overkomme alle de Sager, der dagligen deraf reistes, og man hørte næsten intet tale uden om Stevnemaal, Nams=Domme, Jndførseler, Auctioner, og Vexel=Obligationers Rytter kunster til Galgenfrist for de uheldige Landboblevne Kjøbstædfolk. - Toldsviig hørtes jevnligen; thi da existerte endnu ikke den paa mere liberale Grundsætninger byggede Toldforordning, som udkom 1797, og enhver Handlende bestræbede sig da, at eludere Anordningerne, hvorover ogsaa ofte Toldere og Syndere kom i Ulykke, og mangen Meeneed fandt Sted, som desværre i alle Lande er Tilfældet, hvor Told-Jndtrader, hvile paa usikker, tilfældig og uproportionert Toldtvang. - Befordringsvæsenet var maadeligt; ikke fordi man jo blev lige saa snart befordret som nu, men paa de smaae stive Vogne bestode Sædene allene af nogle Tremmer, som vare sammenslagne og med Jernklamrer laae over Vognhagerne, hvorved da Kallunet saa vældigen rystedes, at mange Reisende var nær ved at tabe Syn og Hørelse. Men saa kostede en saadan Befordring med Extrapost ogsaa kun 28 s. for Milen. - Politie existerte paa den Tid egentlig ingen i Odense. Vel var Byefogden tillige beskikket Politiemester, som sædvanlig; men formedelst en indløben Ubehagelighed havde han frasagt sig samme. Alligevel gik dog Alting som de kunne, skikkelig ordentlig, og om end imellem saaes et fiirbenet Sviin paa Gaderne, saaes dog oftere af de tobenede, men disse balancerede i Almindelighed med megen Held, da Brolægningen paa den Tid var temmelig jevn endda, og kun ved stundom at komme Skraaningen for nær, saaes nu og da en Hædersmand at svales i Rendestenen. - Pigerne og Fruentimmerne i Almindelighed vare, hvad Uskyld og Dyd angaaer, omtrent ligesom nu. - J den Henseende synes ikke at være foregaaet nogen Forandring; dog udvortes Sædelighed udmærkede sig den Tid overalt, og Dandseboder kjendtes ikke. (Jversens Av.) Odense, b. 5 Septbr. Det Trykpapir, som forfærdiges paa den nye Papirsfabrik Eriks haab i Fyen, er forhen bleven omtalt med Berømmelse. Oprigtig glæder det Udgiveren at kunne tilføie, at dens Skrivpapir fortjener det ikke mindre i alle Henseender. Det falder smukt hvidt, glat og fast, og anbefaler sig saaledes selv fremfor mange indførte Papirsorter baade ved dets indvortes Godhed og den høist billige Priis, hvortil det udsælges - Egenskaber, som Man oftere maatte ønske ved vore indenlandske Frembringelser. Den ædle Entrepreneur, Hr. Greve Kammerherre Schaffalitzky de Muckadell, som under saa vanskelige Omstændigheder ingen Opofrelse skyede for at bringe dette patriotiske Anlæg, der hidtil ganske savnedes her i Provindsen, til Fuldkommenhed, finde i skjønsomme Medborgeres Tak rigelig Løn for sine Bestræbelser. - Endnu har Man Gud skee Lov, ikke spurgt til nogen Ulykker fra Søen efter den frygtelige Orkanstorm, som rasede her i Landet forrige Tirsdag, og da heller intet meldes om dette Uveir fra andre Steder, maae formodes at det især er truffet paa denne Kant. Landsbyekirkerne have lidt meget paa Tagene, da de skiøre Steen langtfra ikke dække dem saa got som de skjønne af Forfædrene oplagte Bly tage, dem Vi med saa meget Andet ikke mægte at vedligeholde. Straatagene paa Landet ere ogsaa haardt medtagne, og Man saae dem næste Dag belagte med Harver for at holde paa Resten. Paa mange Aare var det høstede Korn ført vidt omkring, og ved Nabolodder, som laae for Vind strøget, var Korn, Høe og Hør saaledes sammenblæst, at det har givet Eierne meget Bryderie af faae det deelt saaledes, at hver nogenlunde kunde faae Sit igjen. - Af flere nys indtrufne Død fald her i Fyen har intet været forbundet med saa sørgelige Omstændigheder, som Frue Tommerups paa Lammehauge, der kom til Ulykke ved et Fald med et Kar, som hun vilde løfte af Jlden da den kogte over og ingen Andre var tilstæde, hvorved hun blev saa overskoldet, at hun et Par Dage efter maatte opgive Aanden under de qvalfuldeste Smerter. - Et stort Stykke af Odense Nørregade, fra St. Hans Kirke forbi Slottet og den nye Amtstuebygning op efter Korsgaden, er i Sommer blevet broelagt til stor Nytte for Passagen, som her især om Vinteren var halsbrækkende formedelst nogle Render, der gik tvært over Gaden. Alt Vandet fra Stederne ledes nu bag ud. At det koster er begribeligt; men bidrager ogsaa igjen til offentlig Nytte og Forskjønnelse. Som Man hører, kan nu og Vestergades Omlægning, der formedelst Krigen har hvilet saa længe, til næste Aar ventes fortsat. - Her i Odense holde Eiendommene sig endnu i deres Værdie. Den forrige Eilschouske Gaard i Vestergade blev i Dag ved offentlig Auction solgt for 24, 100 Rbdlr. N. V. foruden alle Omkostninger. - Veiret vedbliver at være lige ustadigt med daglig Regn og Blæst.