Berlingske Tidende, 1769-03-20
Den 15de Febr. Denne Dags Formiddag Kl. 11 er Conclavet med Messe og andre Ceremonier aabnet, og 2 Cardinaler have begivet sig derind. Conclave=Marechallen, Fyrste Chigi, beholder Nøgelen dertil, for at lade de fremmede Cardinaler derind saa sort de komme tilstæde. Kongens af Sicilierne befuldmægtigede Minister her, CardinaOrsini, som skal med i Conclavet, erholdt i Aftes en Courier fra sit Hof, med Ordre, at protestere imod alt, hvad man i Conclavet maatte foretage førend de fremmede Cardinaler komme der tilstæde. - De Spanske, Franske og Sicilianske Hoffers Ministre her, havde nylig for Pavens dødelige Afgang, eller sidst i Januarii, til Hs. Hell. overleveret hver sin Memorial, indeholdende deres Hoffers Forlangende om Jesuiter=Societetets aldeles Ophævelse. Disse 3de Memorialer ere af væsentlig Jndhold eens; man vil derfor lade sig nøye med her at fordanske een af dem; og lyder da den Spanske saaledes: "De af de Religieuse af det Sælskab, som kalder sig efter Jesus, i de Spanske Lande afstedkomne Uroligheder; de adskillige imod Souverainiteten og det almindelige Beste stridende Uordener, som de fast fra Societetets første Stiftelse af have øvet, følgende saadanne deres faste og bestandige Grund Regler, som gaae ud paa at forstyrre al lovmæssig Magt og Myndighed; have bestemt den catholske Konge til at betiene sig af den Magt, han af Gud har erholdet, til at revse og rette Forbrydelser, samt at skaffe ud af sine Lande disse Usikkerheds Stiftere. Men dersom han i denne Henseende har opfyldt sin Pligt som sit Folkes Fader, staaer ham dog endnu meget tilbage at opfylde, som en Søn af Kirken, og dens, samt Religionens og den hell. Lærdoms Beskytter. - Jngen kan tvivle om disse Geistliges fordærvede og tvertimod Jesu Christi Lærdom stridende Sæde=Lære, speculativ saavelsom praktisk. Foruden de store og græsselige Oprør, og Forgribel, ser, som over alt tillegges dem; deres Gouvernementes Udsvævelser og Uorden, hvilket endelig har sluttet sine Afvigelser fra det Maal, som deres hell. Patriark sigtede til, med at fastsætte sig et verdsligt Systema og en adspredet Republik som hænger af en eeneste Villie, som er Fiende af og opsætsig imod de af Gud paa Jorden stiftede Magter, samt at og imod de Personer som samme Magter udøve; hvis Opfindelser avle blodige og forfølgende Meeninger imod Præsteskabet og andre retsindige og lærde Personer; haver er heller den Apostoliske Stoel selv været undtaget fra disse Geistliges Forfølgelser, Bagvaskelser, Trudseler og Opsætsighed, men adskige Pavers Historie viser overflødigen hvad den haver udstaaet og hvor meget den har sig af disse samme Geistlige at befrygte, naar man vil sætte sig imod deres herske syge Begreber, imod deres Jnteresse, eller og imod deres Meeninger. Paa deres Haardnakkenhed og Ubøyelighed i at følge disse, og paa den platte Umuelighed i at rette og bedre dem, have vi adskillige Exempler, foruden dem, som Missionerne i Orienten, Portugal og andre Riger afgive. - Man maa rimelig forestille sig, at de en delig ere vorden unyttige i de catholske Lande, hvor de forefindes, formedelst det slette Rygte, som de have paa sig fra den Tid af, da man, ikke uden anseelige Omkostninger, endelig har faaet den Maske af dem, under hvilken de bedroge og forførte hele Verden. - Deres Tilværende skal være en uovervindelig Hinder for Kiætteres Omvendelse til den sande Kirke; thi naar disse see, at saadanne Geistlige paaføre de Romersk-Catholske selv Uroligheder, fornærme Kongernes hell. Personer, opvække Oprør iblant Undersaatterne, imodstride den offentlige Myndighed da skal de tragte at undgaae at sætte sig i Fare for deslige Uleyligheder. - Hs. Catholske M., bevæget af alle disse Aarsager, hvilke, saasom de ere klare, ere her kortelig fremsatte; som ønsker Kirken, sin Moder, til hvilken han er ganske hengiven, allerbeste Forfremmelse; som ønsker den hell. Stoel sine tilbørlige Fordeele, Ære og Myndighed, samt de catholske Lande den Rolighed og Lyksalighed, som de efter hans oprigtige Meening, aldrig skal opnaae saa længe denne Stiftelse bliver ved Magt; som tragter at efterkomme sine Pligter imod Religionen, imod vores hell. Fader, imod sig selv og sine Undersaatter, beder E. Hell. allerindstændigst, at han plat ud og aldeles ophæver Stiftelsen af det Sælskab, kaldet efter Jesus, i det at han seculariserer alle de enkelte Personer som det bestaaer af, og ikke tillade nogen af dem at forblive udi Communitet eller Kongregation, under hvad Navn det gives maatte, enten af Forandring, ny Stiftelse, ey heller underkastede andre Øverster, end det Lands Bisper, hvor de efter deres Secularisation maatte opholde sig.