Aalborg Stiftstidende, 1843-10-28
Efterretninger om ledige geistlige Embeder og diss ses Jndtægter: 1. Vodder Sognekald i Tørninglen under Ribe Stift, gl. Angivelse 178 Rbd.; har nu følgende Jndtægter: 1) Korntienden har efter Overeenskomst udgjort 29 1/2 Tor Rug, 33 Tdr. Byg, 21 Tdr. Havre, 6 Tdr. Boghvede og 33 Rbd. 2) Qvægtienden af Kalve, Lam og Gjæs c. 32 Rbd. 3) Smaaredsel og Smørbør 21 Snese Æg, 110 Brød, 19 Oste, 6 Fjerdinger Smør. 4) Offer og Accidentser c. 140 Rbd. 5) Renten af en Kaldet tilhørende Capital paa 500 Rbd. 6) Præstegaardens Andeel i Jndtægten af nogle bortfæstede Byjorder 2 Rbd. 48 s. 7) For at holde Brød og Viin til Kirken 12 Rbd. 76 s. Præstegaarden, af 1/2 Plovs Taxt, har et Areal af omtrent 150 Tdr. Land Ager og Eng. Brændsel haves omtrent til Fornødenhed. De Kongelige Skatter, foruden Extraskat, som er 1 Rbd. Cour. pro person, udg. 11 Rbd. 48 s., Communeag. 5 a 6 Rbd., Landemodes-Expenser 8 Rbd. Præstegaarden indløses efter Taration. Kaldet selv har 40 Rbd. staaende i samme. Det bemærkes, at ifølge Reser. af 15de Dec. 1824 ere tilkommende Præster i Torninglen pligtige at underkaste sig de Forandringer, som en almindelig Regulering af Tiendevæsenet maatte foraarsage. 2. Huusby og Søndernissum Sognekald i Ribe Stift. Dette Embede, som efter den gl. Angivelse er anslaaet til 204 Rbd., har nu følgende Jndtægter: 1) Korntienden af begge Sognes 339 Tdr. Hartkorn udgjør – for en Deel efter Kongelig confirmeret Tiendeforening - 76 1/2 Tdr. Rug og 71 Tdr. 6 Skpr. Byg. 2) Af Kongetiende nyder Kaldet 7 1/2 Tdr. Rug og 7 1/2 Tdr. Byg. 3) Nogle fra Præstegaarden bortarvefæstede Afbyggersteder svare 29 Tdr. 6 Skpr. Ling. 4) At 4 Gaarde og 10 Huse i Søndernissum svares 31 Rbd., 1 Td. 3 Skpr. Rug, 1 Td. 3 Skpr. Byg, samt 12 a 14 Arbeidsdage og nogle Kjørsler. 5) Af en Eng i Søndernissum, som har været bortleiet, c. 150 Rbd. 6) Offer og Accidentser c. 250 Rbd. 7) Qvæg og Fisketiende til Værdi omtrent 35 Rbd. 8) Smaaredsel af Søndernissum 80 Snese Æg samt 160 Pd. Ost, Præstegaarden staaer for Hartkorn 6 Tdr. 1 Skp. i Fdkr. Skatter og andre offentlige Argitter samt Expenserudgjøre omtrent 130 Rbd. Rytterhest holdes. Enkepension bliver at udrede. Sidste Løverdag Aften henimod Kl. 10, hedder det fra Oldenborg under 10de Octbr. i "Alt. Merc.", begav to herværende Borgere, en Krovært og en Skomagermester med hans Svend, som dog ikke havde noget Gevær, sig paa en til det hertugelige S. H. Fideicommisgods Lübberstorff hørenRapsmark, og lagde sig der i en Grøft, for at lure paa det Vildt, der fra Godset Chierstorffs nærliggende Dyrehave besøgte denne Rapsmark. De bemærkede Larm fra ChierstorfSiden, løftede lyttende Hovederne i Veiret, og i samme Øieblik falder et Skud, der dræber den i Midten posterede Krovært paa Stedet, saaret Skomagermesteren livsfarligt og Svenden let i Skulderen. Efter al Sandsynlighed hidrørte Skudet fra en anden Krybskytte, der i det svage Maaneskin har anseet dem, der laae i Rapsmarken, for Vildt, og uden videre affyrede sit med Rendekugler og Rævehag ladede Gevær paa dem; thi ved de to Saaredes Skrig, greb han efter deres Udsagn Flugten med de Ord: "Min Gud, hvad har jeg der gjort!" Den ulykkelige Gierningsmand er endnu ikke opdaget. Den kun let saarede Svend, som ikke anede, at den tredie Kammerat var dødelig truffen, tog sin i Blod, svømmende Mester paa sine Skuldre og bragte ham til Byen, hvorpaa han strax ilede med en anden Jndvaaner herfra til Ulykkestedet, for at hente Krovætten, der efter hans Mening kun var falden i Afmagt. Men denne, paa hvem en Rendekugle, som Sectionen oplyste, var trængt igjennem Hovedet og havde fundet Modstand paa den modsatte Side, var allerede kold. Han blev kjørt til det nærliggende Gods Lübberstorf og der begravet den 12te dennes. Over ham, der ellers var en driftig Mand, sørger en trøstesløs Enke med 4 smaae uforsørgede Børn. Skomageren, der har faaet et Rævehagel i Baghovedet og et i Siden, som man endnu ikke har faaet ud, og af hvilke hiint har beskadiget Hjerneskallen, befinder sig til Dato endnu temmelig vel og man har Haab om hans Redning. Saaret i Siden skal være mindre farligt. – Et andet Tilfælde, hvor ligeledes en Krybskytte let kunde have begaaet et ufrivilligt Mord, skeete for kort Tid siden paa Godset Sievershagen. Den derværende Førster Picker, som uden Bøsse havde inspiceret Arbeiderne i Skoven, bemærkede i Enden af Skoven paa en Mark 3 Stykker græssende Vildt, men tillige i Skoven en Skytte, der havde lagt sit Gevær an paa dem. Denne forandrede nogle Gange sin Stilling for at faae Vildtet paa Skud. Førsteren lod ham roligt sigte, haabende efter Skuddet at faae fat baade paa Vildtet og Vildttyven. Men ved oftere at forandre sin Stilling fik han endelig Øie paa Førsteren, og tog, uden at afføre sit Gevær, Flugten. Førsteren forfulgte ham paa kryds og tvers igjennem Skoven, skjøndt han tilraabte ham "Tilbage og kom ham endelig saa nær, at han bagfra fik fat i ham og søgte at fravriste ham Geværet. Under Kampen gik imidlertid Bøssen, som var vendt nedad med Løbet, af, og Skuddet gik Førsteren igjennem Hælen, dog saa heldigt, at ingen Scene blev skaaren over og der ingen Frygt er for at Foden vil blive lam.