Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-08-10
Fædrelandet. Flensborg, den 5te August. Jgaar Efterm. Kl. 5 landede Hs. Maj. Kongen her under Kanonernes Torden og det talrigt forsamlede Folks Jubelraab. Borgervæbningen paraderede, den kgl. Christiansgarde gjorde Vagt i Hs. Ms. Logis, og den kgl. Frederiks garde eskorterede den kongl. Vogn. Ombølget af et Menneskehav begav Hs. M. sig til sit Logis, hos Kjøbmand Fedder Momsen, hvor der stededes til Cour. St. Knuds Skyttelaug trak derefter op foran Kongens Bolig, og dets første Oldermand, Hjulmager Kruse, udbragte et "Leve!" for Hs. Majestæt, idet han tillige i Laugets Navn takkede for det kgl. aabne Brev, hvilket Hs. M. meget naadigt optog, og hilste huldrigt paa Taleren og Lauget. Ved Couren indfandt sig ogsaa Directionen for "Borgerforeningen" med allerund. Jndbydelse til Hs. M. om at beære Foreningen med sin allerh. Nærværelse, hvilken Bøn Kongen huldrigt opfyldte. Hs. M. blev af Directionen ført ind i Foreningens pragtfulde store Sal, hvor Een af Directeurerne bød Hs. M. velkommen i en Tale og endte med et "Leve!", hvori alle Tilstedeværende istemmede med levende Begeistring. Hs. M. underholdt sig med flere af Medlemmerne, og gav ved mange Yttringer tydeligt tilkjende, at det glædede ham at tilbringe et glad Øieblik i sine Borgeres Midte. Han var som en Fader blandt sine Børn. Denne opløftende Følelse slog dybe Rødder i alle Tilstedeværendes Hjerter og forøgede Enthusiasmen for den elskede Fyrste til fuldeste Maade. Kl. 11 bragte "Sangforeningen Hs. M. et Fakkeltog og afsang en Sang af Franz Huber. Den ordførende Directeur, Ritmester ved den kgl. Frederiksgade, Kom. J. N. Hansen, holdt derpaa en Tale til Kongen der endte med Jubelraab af alle de Tusinder, som fyldte Gaderne. Hele Byen var om Aftenen illumineret paa det Festligste. Af begge Byens Stænderdeputerede, Kjøbmændene Agent Jensen og Ridder P. Nielsen, var der overrakt Hs. Maj. Kongen en med 300 Underskrifter forsynet Tak=Adresse fra Byens Borgere, der slutter saaledes: "Nu, da det kraftfulde, ugjenkaldelige Kongeord er blevet udtalt: "at Hertugd. Slesvig med Ret og Sandhed er en selvstændig, dog med det danske Monarki uadskilleligt forbunden Landsdeel, og at D. M. vil med Eftertryk opretholde Deres gode Ret, nu kunne vi ikke modstaae Trangen til for Deres Majestæt at udtale den dybeste Tak, hvoraf vore Hjerter strømme over. Jkke som om dette aabne Brev, denne Erklæring havde været nødvendig for end mere at befæste vor Tillid til Deres Majestæts Viisdom og Retfærdighed. Nei, Sire! Vi have intet Øieblik opgivet Haabet om, at Alt vilde skee saaledes, maatte skee saaledes; vi have altid været af den Mening, og er det endnu, at en Sønderlemmelse af det danske Monarki vil være en saa stor Ulykke for alle Deele, at den for enhver Priis maa forhindres, og at vort fælles Fædrenelands Lykke kun da frodigt kan blomstre og være af Betydning, naar de under Deres Majestæts Scepter hørende Landsdele ikke ere udsatte for den Fare, at blive adskilte og revne fra hverandre. Vi holde fast ved den Tro, at D. M. vil vel vide, at gribe de meest passende Midler til at naae dette Maal; men med vor Tak forener sig endnu den beroligende glade Følelse dette er ogsaa Deres Majestæts Værk – at, naar der endnu kan være Tale om nogensomhelst Tvivl og Frygt, Uro og Bekymring for det fælles Fædrenelands Fremtid, da ville disse nu forsvinde for det mægtige og selv begrundede Kongeord, da maae disse forsvinde, som Taagen for Solen. Gud bevare D. M. endnu mange Aar og lade alle Deres Foretagender lykke!" (Fb. Av.)