Jyske Efterretninger, 1800-12-26
Trykkes og udgives Tydskland. J den keiserlige Hofberetning om Slaget ved Hohenlinden d. 3 Decembr. siges, at al det Mod og Resolveerthed, som Armeen viiste paa denne Dag, formaaede ikke, at bringe Fienden til at vige, hvorfore H. K. H. Erkehertug Johann, efter et betydeligt Forlis paa begge Sider, blev bevæget til, at trække sig tilbage og at opstille Kolvanerne paa den høire Brede af Jnfløden; saa meldes og, at de keiserl. Tropper vare udmattede af den besværlige Marsch, hvor mod de Franske havde udhvilet i Angrebets Øieblik. - Den franske Officielberetning er udførligere, og indeholder, at da Overgeneral Morcan, ventede, at Fienden ville angribe ham ved Hohenlinden, befalede han Generalerne Richepanse og Decaen at ryk frem mod Matenpol, for at agere i Ryggen af Angrebet. Men de fandt store Hindringer, og matte mar schere giennem snedre med Fiender heelt omgivne Vere. Richepanse blev med 5 a 6 Batailloner og et Jægerre, giment endog afskaaren fra de øvrige Tropper. Dog han saae ikke tilbage, men marscherede midt igiennem den fiendlige Armee og naaede Spidsen af Ney Division, som imidlertid var rykket frem i Desileerne. Alt hvad der var indsluttet i Skoven i en Omfang af 1 1/2 Lienes, blev nu dræbt, fangen eller adspredt. Neye Angreb blev tillige understyttet af Gen. Grunchs Division, som kastede den siendlige Grenadeer=Reserne, der vilde omringe den til høire og havde stillet dens Angreb imod Generalerne Grandjean og Bayer, over Ende. Det lykkedes og Decaen, at lade Polakerne komme Richepanse til Understyttelse. Men et fiendligt Korps, kommende fra Wasserborg af, nødte ham til at forandre sin Front til høire, for at holde det op Han kastede det tilbage og bragte det i den største UF. Wandall. orden. Klokken 3 syntes Slaget fuldkommen afgjort, da et andet stendligt Korps vilde rykke frem fra NederJnnen mod Hohenlinden. Man havde forudseet dette Angreb paa venstre Fløien og var belavet derpaa. General Grenter havde opstillet i Jserdalen 2 Divisiover og Reserve Rytteriet, som i det Øieblik, de ville angribe, bleve selv angrebne. Man lod nogle Tropper af Neys og andre Divisioner, som vare ved Haanden, ile til Understyttelse. Generalerne Legrand og Basiont sloge Angrebet af, grebe derpaa selv Fienden meget eftertrykkelig an og kastede ham endelig overende med Forlis af en Deel af sit Artillerie. Slaget var paa begge Sider saa almindeligt, at ikke et eneste Korps blev uden for Fegtningen. Under Slaget faldt en sterk Snee. Forfølgelsen varede indtil Natten. - Moniteuren anslaaer det østerrigske Forlis af Fangne, Døde og Saarede til 20,000 Mand. Østerrigerne tilstaae selv 12000, hvoriblant 3000 Blevne. Bavrerne lede i Forhold meest. Erkehertug Johann beklager især Tabet af sine mange svære Kanoner. Man siger, at Generalen for Artilleriet, Grev Kollovrath, var af den Mening, at lade det svære Artillerie blive tilbage, fordi de ufremkommelige Veie ville hindre Brugen deraf, men General Lauer troede, at man intet kunne udrette mod Franskm., uden dette Artillerie, og hans Mening beholdt Overhaand. Kollovrath fornemmes nu, at være sat i Hvilestand. - Langs den hele franske Kyst, fra Calais til Brest, skal Seieren, nu, efter Ordre, forkyndes ved Artilleriesalver, for at Englænderne kunne høre Tordenen over til Dover.