Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-10-31
Den nu regierende Konge i Frankerige Karl den Xer født den 9de October 1757. Han var af en mere lidfuld Characteer end hans to Brødre Ludvig den A og XVIII, som bestege Thronen for ham; under deres Farfader Ludvig den XV levede de 3 Brødre med deres Gemalinder og Søstre i største indbyrdes Enighed ved Hoffet og moerede sig med at opføre Skuespil; hvorved kun deres Hoffolk vare Tilskuere. Den 9de October 1773 blef den nuværende Monark Konge Karl den X, dengang Greve af Artois, formælet med Maria Theresia Prinsesse af Sardinien. Den 10de Mai 1774 døde Konge Ludvig L. Greven af Artois beviste Hertuginden af Bourbon en udmærket Opmærksomhed og hendes Gemal igien beviste ligeledes hendes Hofdame Madame de Carv., en lignende Opmærksomhed, hvilken Dame blev derpaa forsat til Greven af Artois Søsters, Prinsesse Elisabeths Hof var hun fandt Naade for den nuværende stat Monarks Øine. Dette forbittrede Hertuginden, af Bourbon, som paa et Bal saaledes blottede sin Jalousie for alle, at det opvakte et Scandal og foranledigede derved en Duel imellem Greven og Hertugen. Greven af Artois gik derpaa i Krigen, og hialp i 1782 til ved Gibraltars Beleiring. Da Krigen mod England var til Ende, saa viiste der sig et stort Deficit i Statskassen; ved Forhandlingerne derom tog Greven Financeministerens Hr. Calonnes Partie, i hvor mange Fiender denne Mand endog havde; dog kunde han ikke forhindre, at Ludvig den XVI gav ham sin Afskeed efter Notablernes Ønske. Fra den Tid af havde Greven af Artois tabt sin Popularitet, da man beskyldte ham for at handle saaledes som Dronningen vilde have det, uagtet han siden formaaede sin Kongelige Broder til at kalde Necker anden Gang ind i Ministeriet. Da Monarken derpaa sammenkaldte Generalstaterne, saa nedlagde Greven af Artois tilligemed Prinserne af Conds og Conti deres Protestation derimod. Necker drev nu Generalstaternes Sammenkaldelse igiennem; men da Kongen befalte Recker at reise bort i Stilhed, saa adlød han, men Paris kom nu i i Oprør, Folket nedbrød Bastillen i Juli 1789, og de tre protesterende Prinser forlode Frankerige. Siden kom Greven af Provence (Ludvig den XVIII) til dem, og nu afsluttede Greven af Artois Conventionen i Pillnitz i 1791, ifølge en uindskrænket Fuldmagt fra Ludvig den XVI til at handle saaledes, som Frankerigs Vel udkrævede det. Conventionen i Pillnitz blev bekiendt; men den fangne Monark havde i Forveien underskrevet Constitutionen og Keiser Leopold besluttede at erkiende den constitutionelle Konges Gesandte. Dog trak de Sardinske Tropper sig sammen i 1792 og de Franske Prinser oprettede Legioner og Regimenter, da National=Forsamlingen i April 1792 forkyndte Østerrig Krig. Dette Hof satte ikke de Franske Prinser i Spidsen for Armeen, og ved Jndfaldet i Champagne spilte de en underordnet Rolle; ja de maatte endnu førend Ludvig den XVI Død afskedige deres Krigsmagt; Greven af Provence, Ludvig den XVIII, blev derpaa udnævnet til Regent; men i Begyndelsen erkiendte allene Keiserinde Catharine den 2den dette Regentskab; forgiæves gav hun Løfte om Hielp, thi England afslog at give Subsidier. Med en svag Understøttelse giorde Greven af Artois Landgang paa Øen Dien paa Kysten af Vendee; men han formaaede ikke at holde sig der. Derpaa opholdt han sig i Verona, Mitau og Edingborg; i Februaer 1814 begav han sig til Vesoul i Departementet Over-Saone; men begav sig tilbage paa hiin Side af Rhinen imedens Underhandlingerne i Chatillon vare i Gang, og saasnart Napoleon havde frasagt sig Thronen traadte han og som General-Lieutenant; hvorpaa Vicomte Chateaubriand i en Pamphlet: La France et les Bourbons giorde de Franske opmærksomme paa den Kongelige Broders Dyder og Viisdom. Da Napoleon kom tilbage fra Elba og landede i Can nes den 1ste Marts 1815 ilede Greven af Artois til Lyon og forsamlede en tilstrækkelig Armee; men det fierde Husarregiments Desertion gjorde al Modstand forgiæves, Prinsen maatte overgive Lyon og endog den 20de Marts forlade Paris tilligemed Kongen; men allerede den 8de Juli samme Aar holdt han paa nye sit Jndtog i Paris. J 1816 formælede han sin anden Søn Hertugen af Berry med den nuværende Konge af Neapels Datter; dog maatte han snart prøve den Sorg at see sin Søn myrdet af Louvet den 14de Februar 1820; men som igien formildedes noget ved Glæden over Hertugen af Bourdeaurs Fødsel den 29 Septbr. 1820. Konge Ludvig den XVIII Død den 15de Septbr. 1824 kaldte Kong Carl den X til Thronen. Han afskaffede Censuren; men giorde ingen Forandring. i Ministeriet, paa hvis Administration han synes at have havt Jndflydelse for sin Thronbestigelse. De Jtalienske Carbonaris Planer.