Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-10-14
Allerede i Januar dette Aar kom en Græker af Anseelse ved Navn Andreas Lutiotti til London for at vinde den Brittiske Regiering for Grækernes Sag. Hans egentlige Forehavende mislykkedes; men hans Nærværelse gav Anledning til, at en Hielpe Forening blev oprettet der d. 28 Jan., ifølge Hr. Luriottis Raad besluttede Foreningen at afsende Hr. Blaquiere som Agent til den provisoriske Regiering. i Grækenland. De forlode London den 4de Marts og reiste over Marseille til Jlolien for at indskibe sig i Otranto; men den Neapolitanske Minister Foscalde nægtede dem Gennemreisen igiennem det Neapolitanske; hvorfor de maatte indskibe sig i Ancona, hvor de landede den 21de April. Den 1ste Mai betraadte de Kysten af Morea ved Pyrgos ligeover for Zante- og bleve henrykkede ved Synet af dette skiønne Land.Da de naaede Tripolizza forsamlede sig lige i Nærheden deraf ved Astros den af den provisoriske Regiering sammenkaldte almindelige Congres. De fandt der over 300 Deputerede, et stærkt Troppekorps, næsten alle Krigs-Anførerne og mange tusinde af sig selv ankommende Personer. Forsamlingen og Forhandlingerne fandt Sted under Skyggen af en Orange- og en Citronskov imellem Solens Opgang og Middagen, og Tilhørerne saa under de tæt omkring staaende Olietræer. Congressen forbedrede den Constitution, som 16 Maaneder tilforn var udkastet i Epidauros og indførte en Ret af Eedsvorne, ogsaa sørgede den for Folkeunderviisningen. Regieringens Sæde blev bestemt til at skulle være i Tripolizza. Ved Congressens Forhandlinger herskede en stor Enighed og Orden. De Staten tilhørende Jorder, 18 af hele Morea, det vil sige Tyrkernes forrige Eiendom, vilde man i Begyndelse fordeele imellem Cheferne og Soldaterne; dog fandt man det raadeligere at opbevare dem, som Underpant for et Laan, som den udøvende Magt, blev bemyndiget til at optage. – Da Kampen med Tyrkerne udbrød i Morea havde den nærværende Præsident Mauromichaelis, som er een af de rigeste Mænd i Grækenland, ikke et eneste Fad Krudt, og totredie Deele af den vaabendygtige Folkemængde var blot bevæbnet med Prygle, fordi der aldeles ikke vare trufne Forberedelser til en Opstand. De Excesser, som de Græske Soldater skulle have begaaet ere, som Hr. Blaquiere paastaaer, meget overdrevne, og, upartisk betragtede, ikke større, end de, som Soldaterne af alle Nationer pleie at begaae i Krigen, især naar man betænker med hvilken grusom Fiende de maatte kjæmre. Af det er lykkedes at befrie Morea grændser til det Underfulde, og Seieren paa Sletten ved Argos og Erobringen af Napoli di Romania giør den Græske Tapperhed stor Ære. Hr. Blaquiere slutter sin Beretning med den Opfordring at det er en hellig Pligt for hele Christenheden, at yde Grækerne middelbar eller umiddelbar Hielp. Selv de Brittiske Koner og Piger formaner han til at hielpe til at befordre Foreningens Formaal. Han anbefaler med stor Jver det i London af den Græske Regiering ansøgte Laan, som er sikkret ved Statens Jorder i Morea. Det er raadeligt siger han, at den Brittiske Hielpe forening sætter sig i Forbindelse med de i Tydskland, og Schveits; mange hundrede Græske Flygtninger i Triest, Venedig, Marseille, Ancona og andre Steder have allerede ved det modtaget Midler til deres Underholdning hvilken Velgiørenhed den Græske Regiering og Folk erkiender med en inderlig Taknemmelighed.