Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-11-16
Nogle Ord til Huusmændene paa Corselige Gods, men ogsaa til Overveielse i Almindelighed.) Det er dyre Tider vi leve i, hører jeg saa tidt J klage over, kjære Venner, Kornet er dyrt, og Sulet er dyrt og Smørret kan vi knap faae for Penge, om vi ogsaa har nogen. Og den Jldebrand, den Jldebrand, den er saa dyr, saa det er urimeligt, det bliver det ene Aar værre end det andet. Nu har en lille Stak Tørv paa Lyngen kostet 15 Mk., og en Bunke Udhugst nede paa Østerskoven har Folk været saa tossede at drive optil 12 Rbd., ja er det ikke forskrækkeligt. Og naar vi saa endelig har kjøbt det, og været hos Forvalteren og betalt det og faaet Seddel paa det, saa skal vi endda rende fra Herodes til Pilatus og tigge og trygle for at faae Heste og Vogn til at age det hjem med." Saadan omtrent har Huusmændene beklaget sig jeg maatte sige: ja, det er galt, og saa vidste jeg ikke videre at sige i det Dieblik. Men jeg gik saa smaat og speculerte paa det een Dag og en anden Dag, men der vilde alligevel ikke falde mig noget ind, hvad jeg kunde sige til Huusmændene om den dyre Tørv og det dyre Brænde. Endelig, som jeg en Dag gik ud at tage mig en lille Spadseretour, kommer jeg af en Hændelse til at gaae fra Meelse og ned af Haldskov, og kom saa tæt forbi det nye Bageri ved Meelse Mølle; – da slog det mig lige paa eengang, og jeg sagde til mig selv; men naar Huusmændenne klage dem saa meget over det dyre Brænde, hvorfor lade de da ikke bage her, saa er de dog frie for at kjøbe Bageved, og det veed jeg da der gaaer en god Deel til af mellem Aar og Dag. For nu at faae rigtig Beskeed om hvordan det hang sammen med det Bageri, og paa hvad for Conditioner Folk kunde faae bagt der, saa gi jeg strax ind til Bageren eller Mølleren, hvad J nu vil kalde ham, for han er jo begge Deele, eller har idetmindste Bevilling derpaa. Da jeg nu kom derind, blev der efter Landsby Skik sat Brød paa Bordet, og jeg spurgte da om Folk fik saadant Brød, naar de lode bage hos ham, for det var rigtigt godt og sundt Brød. Bageren sagde: ja naar det er godt Korn de føre hertil, saa bliver Brødet ligesom dette her. Jeg forhørte mig fremdeles om hvormeget det kostede at faae bagt der, og hvormange Pund Brød han leverede af 1 Lpd. Rugmeel. Svaret var jeg tager 2 Mk. 4 s. for at bage 1/2 Tde. Meel, og af hvert Lpd. kan jeg igjen skaffe 21 Pd. Brød. Naar der skikkes mig 1/2 Tde. Rug til Mølle, og Meler deraf, efter at der er toldet, veier 6 Lpd., saa leverer jeg deraf igjen, naar jeg bager det, 7 Lpd. 14 Pd. Brød, Men naar nu Folk ville kjøbe deres Brød, hvad tager De saa for Pundet, spurgte jeg videre. Det er ligesom Kornpriserne ere til, svarede han, naar Rugen koster 6 Rbd. Tdn., saa kan jeg sælge 1 Pd. Brød for 2 1/4 s., det er for en 12 Pd. Brød 33 s., men jeg sælger det dog for 2 Mk., for at Folk ikke skal sige, jeg er for dyr. Det syntes mig nu var nemt at slippe til Brød paa den Maade, og jeg sagde derfor, saa er her vel god Sogning til Bageriet? – Jo, paa det Lag, svarede Bageren, det ligger saa godt som stille; Herskabet har ladet Bageriet bygge, og naar jeg ikke kan faae Rug andre Steder, kan jeg hente den paa Gaarden, og betale den efter Capitelstaxten; Brænde til Bageved er jeg heller ikke forlegen for, da jeg faaer saa meget jeg bruger for en Middelpriis, og alt dette er indrettet saaledes mees for Huusmændenes Skyld. Men de kan nu slet ikke faae i deres Hoved, at det kan betale sig for dem at lade bage. De mene, at jeg maa vel have mine Fordeele der ved, og dem kan de ligesaa godt beholde selv. Ja, der er Noget i det, sagde jeg, De bager da sagtens heller ikke Brød just for at gjøre Folk en Tjeneste dermed Nei, det et sig vist nok, svarede Bageren, men min Ovn tager ikke nær det Brænde, som de almindelige Bagerovne, og kunde jeg bage hver Dag, vilde den endnu tage mindre. Derfor kan vi være tjent med det paa begge Sider, naar bare Folk har Troen dertil. Vi gik nu ud og besaae Bageriet, og da jeg var nysgjerrig efter at vide, hvordan den Ovn var indrettet, som kunde hedes med saa lidt Brænde, saa kigede jeg indi den, og saae at den var meget lav, og at der altsaa efter lige var et mindre Rum at hede, end i andre Bagerovne. Der var en tæt Jerndør for Ovnen, saa Varmen ikke kunde trække ud, hvilket mageligt lader sig gjøre ved Jeres Bagerovnssjælle. Murene omkring og over Ovnen vare meget tykke, saa der heller ingen Varme kunde trække igjennem dem, – der var desuden flere Jndretninger, som jeg nu ikke kan huske, men som J selv kan gaae hen og see efter, om J har Lyst. Deigtrug, Hylder, Bord og Vægt var altsammen splinter nyt, reen og peent, saa jeg syntes man kunde sagtens faae Lyst til at spise det Brød, som bagtes der.