JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1804-01-01
Prædikanter mod Fornuft og Oplysning. det at drage til Femis mod Lysets Fjender at trække dem frem fra deres mørke Huller og fremstille dem for Dagens Lys, er den Redeliges, den Sandhedelskendes Pligt. Hvad skal man kunne vente af vor Tidsalder, naar en slig Yngel fæster Rod og udbreder sin dræbende Gift! lade dem ruge i Mørket, og være tavs mod deres Træskhed, kan kun den, der ikke føler, og ikke har Kald til at føle, hvor vigtigt det er for Samfundet, for Staten og for Fædrenelandet, at udrydde disse Nattens forie Dværge. Den Tid er kommen, at Fornuften paastaaer sin Rettighed, at Sandhedens Lne begynder at glimte gjennem det natlige Mørke, man har lært at indsee, at kun eene den er stor, der taler for sine Brødres Vel; hvis Hjerte brænder højt for Sandhed, Dyd og Religion. Den Tid er kommen, at Despoten skjelver, naar den Vise hæver sin Stemme, at han sittrer og blegner, naar den frie Mand kjek bryder de Lænker, som Herskelyst søger at paalægge ham; skal da Lysets Fjender ustraffet turde drive deres Udaad, uden at en Stemme vover at tale imod den! kan man være tavs, naar man seer en Mand fræk at betræde en Talestoel, og at forkynde en Lære, som strider mod Fornuft, Oplysning og Sandhed? Gjøre det, hvo det vil Han er ikke bedre end hine Uslinger, der troe sig trygge i deres mørke Vrager, fordi der ingen staaer frem, og fremstiller dem i deres nøgne og afskyelige Gestalt. En Mand, hvis Rygte just ikke skal være det fordeelagtigste, skal nyelig være fremstaaet i en af de herværende smaa jødiske Synagoger, og skal have holdt en Præsen, hvis Mage Oldtidens Barbarie ikke skal kunne fremvise. At ville fremstille alle hans ufornuftige Sætninger, vilde være at forsynde sig imod sine Læsere og den sunde Fornuft. Forfatteren kan ikke noksom yttre sin Forundring over den Dristighed, at en Mand, uden mindste Kundskaber og Aandskultur, tør offentlig staae frem og tale for en heel Forsamling. Hvorlænge skal det Spil drives, at et sligt Menneske tør kunne fremkomme og henkaste Yttringer og Sætninger, som, hvis de vare bekjendte, vilde underkaste deres Forfatter den offentlige Foragt. Skal det kunne tilgives, at en Rabiner eller anden Polak (som nylig er skeet) tør fremstaae under Ends aabne Himmel, drive Gæk med Fornuft og Oplysning, nedrive Mand, som gjøre sig fortjente for det Almindelige, uden at en æseste tør vove at modsige ham! - Er det, det nittende Aarhundrede eller er det Oltidens mørke Barbarie vi leve i! - Dog jeg vil ikke fortsætte alle de Betragtninger, denne Sag giver Anledning til, maaskee jeg, ved en anden Lejlighed, vil videre tale derom. Det til for denne Gang være nok, at jeg advarer de Herrer, som endnu kunne have Lyst at præke mod Fornuft og Oplysning, at de i Fremtiden vogte dem, at fremstille Sætninger, Menneskevennen maa blues og harmes over. Jeg haver denne Gang ikke nævnet nogen, men jeg agter at gjøle det, hvis det, jeg her har sagt, ikke er tilstrækkeligt, at bortfjerne Lysets træste Fjender.
Politivennen, 1804-01-01
Utæt Nattefarervogn. (Efter Jndsendt.) Torsdagen d. 20 Septb. 1804 om Aftenen Kl. 10 slet, har en Natterenovationsvogn begyndt at læsse i Borgergaden No. 176 i sin Vogn, derpaa kjørte han med Læsset, og lagde det jevnligen efter sig igjennem Borgergade, store Grønnegade, lille Grønnegade, Kongens Nytorv, Laxegaden til Boldhuusgade om ad Admiralgaden til Holmensbro, og hele Vejen til Christianshavn. Betalingen for Natterenovation er saa temmelig bleven forhøjet baade for Huus- og GaardEjere, og Lejere, at det i det mindste ikke burde lægges paa Gaderne til pestagtig Lufts Vedligeholdelse hele Byen igjennem. Vægterne i Borgergaden ere Vidner hertil, og det blev mig lovet, at de vilde raportere derom. Jeg beklager Vægterne, som maa blive i den raadne Stank hele Natten igjennem, og undrer mig meget, at en saadan Vogn ikke bliver anholdt af dem, fordi han begynder at losse paa uret Tid og Sted. At en Vægter kan fejle, det er rigtigt nok; men at alle Vægtere heri fejle og tage imod Stanken, det gaaer over min Forstand; imidlertid lide alle Kobenhavnere derunder.
Politivennen, 1804-01-01
Et oekonomisk Selskab for Kbhvn. Vi have et Landhusholdningsselskab i Kbhvn men med sin lille Jndtægt skal det opmuntre Oekonomien i hele Danmark og NergeHvad Under at Egnen om Kbhvn, der er den, som fremfor alle Fædrelandets Egne er beboet af Folk, der ilde forstaae sig paa Landoekonomi, er endnu saa langt tilbage i Agerdyrkning, Havedyrkning, Kvægavl og s. v.. Skulde det vel være umuligt, at faae stiftet et Oekonomisk Selskab i Kbhvn, der indskrænkede sig til at opmuntre Dekonomien blot i Kbhvns Amt eller i en Omegn af 2 til 3 Mile af Staden. Ved en saadan forenet Bestræbelse maatte man endelig komme saavidt, at Havegrønt, Træfrugter o. d. blev slærkere dyrket nær Staden, hvorved dennes Sundhed vilde vinde, da mere Grønt og Frugt kunde nydes og for ringere Priser. Maaskee kande ogsaa Selskabet tage Sundets Fiskerier under sin Virkekreds. Man henkaster blot denne Tanke. Duer den noget, vil der vel ikke i Kbhvn fattes Folk, der udføre den.
Politivennen, 1804-01-01
Et Ønske om Afvisere. Dersom det ønske at nogen mere Hurtighed kunde anbringes ved Afviseres Afskaffelse, der dog sikkert er vedtaget hos Brolægningens Foresatte, ikke strax formedelst andre Arbejders Krav kan gaae i Opfyldelse, tør man dog haabe, at Vedkommende ville bønhøre det Ønske, der engang forhen er gjort i disse Blade, at de ved Jldebranden afstumpede Afvisere ufortøvet maatte optages. Hvor farlige og utilladelige end Afvisere ere overbovedet, naar de ikke ere 2 Alen i det mindste høje, saa er dette dog intet mod Skadeligheden af disse et Korter, ofte endog mindre opstaaende Stene, som man netop derfor ikke kan tage sig i Agt for, og som man derfor ofte seer Folk lide ved. De findes især ved Gammelstrand og Gammeltorv, men ogsaa overalt andensteds i de afbrændte Gader.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Da der i disse Blade er talt om Gaderenovations Lisitation, finder Udg. det passende, at bekjendtgjøre Bladets Læsere, at ved den anden offentlige Lisitation over Renovationsvæsenet, troedes ved at dele Byen endnu i flere Distrikter, bedst at give flere Lejlighed at deeltage; den blev deelt i 49 Distrikter: men det løb endnu uheldigere af end første Gang, thi nu løb de forlangte Summer til 49000 Rd. uagtet at paa 4 eller 5 Distrikter intet Bud skeede: Magistraten nødsagedes derved til ej at approbere Budene, men bleve enige om, at formaae Conferentsraad Hjorthøj, Etatsraad Haagen og Raadmand Lund, til paa Stadens Vegne, at slutte Accordten under Haanden, disse virksomme Mænds ivrige Bestræbelse havde og den heldige Virkning, at de gamle 24 Distrikters Renovation bliver overtagne imod 31250 Rd. aarlig i ser Kar som var mere end 3 Deel mindre end ved Lisitationen, men 8000 Rd. mere end førhen.- - Det ønske kan Udgiveren imidlertid ikke tilbageholde, at Magistraten ved befalede nøjagtige Portoptegnelser, i de nu paafølgende 6 Aar vilde forsikkre sig om Middeltallet af de aarligen af Portene udførte Læs af Gadeskarn Js, og Sne. Ved dette Middel vil maaskee efter denne Forpagtnings Udløb den Nedsættelse kunne bevirkes, som det nu ikke var muligt at erholde. 2) Den paaankede store Mødding, lige ud for Casserne Porten i Sølvgaden, er nu borttagen.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Naar man gaaer ved Gammelstrand forbi Jødernes Slagterbod seer man en heel Mængde Piger og Konet, som rives og slaaes om Kødet, man betænke denne Ækelhed, og endnu ovenikøbet klage mange jødiske Familier ikke at kunne faae Kjød i rette Tid. Denne Uorden bedes det fødiske Representantskab at raade Bod paa. Tillige er denne Støj ogsaa en Ubehagelighed for Gjenboerne. 2) Ejeren af No. 47 i Kompagnistræde har ladet et umaadeligt stort Fad henstaae paa sit Fortog, hvorved dette et blevet aldeles ubrugeligt for Fodgængere; da nu den skidne Tid begynder anmodes han om at tage samme bort derfra. 3) J Knabrostræde er paa Gaarden 74, ogsaa paa Naboens Bygning, nogle Porte, hvis Fløje aabne sig udad paa Fortoget. Man forundrer sig over at denne Uskik har kunnet finde Sted, og at den ikke af Vedkommende paa Byggetegningerne er blevne udsat. Selv nu, da Strædet, der endnu ikke har kunnt faaet sin Broomlagt, har et meget bredt Fortog paa den Side, er dette dog tilintetgjort for Fodgængerne, naar Portene aabnes og staae aabne. Det allermindste det Offentlige kan vente af Ejerne (der efter stræng Ret burde lade dem omgjøre til Oplukning indad) er at de lade Portene brække og gjøre saadan Jndretning, at de aabnede kunne fæstes fladt paa Muren 4) J Frederiksberggaden skeer det oftere, at Kisterne i Gadernes Kryds renses paa Tider og Vognene, der skulle bortføre Skarnet, ikke strax komme. Saaledes seer man det ofte endnu om Aftenen ligge i store Pladderhobe, ikke allene til Stank, men til at løve ind i om Natten for Fodgængere. For et Par Dage siden laae det saaledes til Skue i Krydset af Frederiksberggade og Kattesund. 5) J Mange Gader, hvor Bortførelsen af Gadeskarnet først skeer om Eftermiddagen, seer man dog Folk kaste Skarn og Uhumskheder ud strax om Morgenen. Denne Uskik foregaaer navnlig i Dronningens Gade paa Kristianshavn. Man haaber at det ændres, da det er meget besværende at maatte den hele Dag døje Stanken af de ved Overkørsel udspredte Nøddinger, og naar det blæser at see Sengehalm og deslige fare ind ad ethvert aabent Vindue.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 40 a 42 Mk. Rug, To. 27 a 30 Mk. Byg Td. 20 a 21 Mk. Havre Td. - 10 a 12 Mk. Ærter, hvide, Td. 30 Mk. Fersk Flesk. Lpd. 10 a 12 Mk. Røget dito. Lpd. 18 a 19 Mk. Æg Snesen 20 a 22 Sk. Smør, Pd. 18 a 20 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Tanker tilegnede Baneo Contoret. Underligt er det at Banco Contoret aldrig imodtager Vexler den Dag det køber dem, hvorigjennem Købmanden kan komme i største Forlægenhed, og især om Tirsdagen, for Exempel. 1) En Mand haver en Vexel til at betale om Tirsdagen; han er justement ikke pr. Kasse, saa sælger han Vexler til Banco Contoret, men faaer ingen Penge førend Onsdag, saa betaler han først den 9 Respit Dag, hvorigjennem Krediten bliver spildt. 2) Man behøver Remisser og køber samme af en portugalier Købmand, og den der behøvede, sælger igjen nogle andre Vexler til Banco Contoret, saa faaer han ingen Penge som sagt førend Onsdag, nu kommer han i dobbelt Forlægenhed, først faaer han ingen Remisser, og den anden Mand som han har købt den af, sælger ham en anden Gang ingen, da han ikke haver holdt Ord: og det kan ogsaa indtræffe at Manden han haver købt af, bruger sine Penge, hvorved han ligeledes kommer i Forlægenhed. Ogsaa om Fredagen kan der skee saadant ved at købe af en Jøde om Fredagen og kommer man da om Løverdagen og vil have sine købte Vexler, saa kan man ikke faae dem, da det er deres Sabat. Jfølge heraf foreslaaer og ønsker Jndsenderen, at Banco Contoret vilde forebygge saadant, ved at imodtage Vexler den Dag det køber dem.
Politivennen, 1804-01-01
Uhøflig Begægnelse paa Kastels Volden. Den 27 Septbr. imellem Kl. 5 og 6 gik jeg med tvende Damer paa Kastelsvolden, hvortil vi have Tegn. Men som vi kom nær en Mand som gik og rev Høe bleve vi meget ilde begegnede af ham, fordi vi vilde gaa op paa Brostværnet, hvilket forhen aldrig var bleven os forbudet. Denne Mand ikke allene overfusede os med Grovheder og Skældsord, men stødte mig for Brystet med Riven og truede ad Damerne med den, raabende immer paa, at Høet var hans og betaltes af ham. Jeg raabte Gevalt til Skildvagten og gik strax derpaa ind til Kommendanten og beklagede mig. Kommendanten var meget artig og sendte sin Ordinans ud for at see hvem den Mand var. Det fandtes da at det par Marketenteren i Kastellet. Kommendanten sagde, at Tingen skulde alvorlig tages i Betragtning naar jeg indgav en Klage. Dette vilde jeg ogsaa have gjort, dersom Tiden tillod det, men da jeg ligger paa Rejsen tillader Tiden mig ikke sligt. Jeg vil derfor nøjes med blot at fortælle mine Medborgere Tildragelsen, baade for at de kunne tage sig i Agt, og for at Mennesket kunde gaae i sig selv, og af Skam om ej af Fortrydelse ændre sin slemme Opførsel.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det i forrige Aaringers Almanakker under Markedernes Benævnelse anførte og i dette Blad paaankede: Holsten er i Almanakken for 1805 rettet til den rette Benævnelse Slesvig. 2) Den paaankede ynkelige Vej i Skoven fra Helsingør til Kronborg Gevær Fabrik er allerede d. 17 Sept. paa de sletteste Steder bleven meget udbedret, til Gavn og Sikkerhed for Rejsende. 3) Det i No. 335 paaankede Plankeværk i Biergegaden i Helsingør var istandsat for Paaanken saae Lyset. Manden har ogsaa Skudder for sine Vinduer, og lukket Dør til Jndgangen.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Uden for No. 57 i Myntergade er et Rendebret, paa hvis opstaaende Jernhager mange Gaaende faae Stød og iturevet Skotøj. Denne Uorden har varet længe, og haabes derfor endelig hævet af Husejeren. 2) J Pilestræde i det sidste Huus mod Myntergaden findes en lille sort Hund, der ofte farer ud af Døren og bider de Forbigaaende i Benene. Ejeren bedes venskabeligst at holde den inde. 3) Fortogsfliserne langs med Kassernerne til Volden ere yderst slet og farligt liggende. Det var bedre rent at borttage samme, end saaledes lade dem ligge til Fristelse og Snare for Fodgængeren. 4) Jngensteds paa Hjørnerne af Nyøstergade og Toldbodvejen eller store Kongensgade findes denne Gadens Navn optegnet. 6) Alle Fremmede lægge Mærke til at Amalienborg eller Frederiksplads er saa slet brolagt. Det er ikke muligt at holde Øjet fra Fødderne, naar man gaaer derover, hvis man ikke paa en ubehagelig Maade vil have Fødderne ned imellem Stenene, og dog vil man saa gjerne paa saadan en Plads kunne see sig om.
Politivennen, 1804-01-01
En umenneskelig Handling. En Person fra Fredritsborgs Amtstue ved Navn Hubner kom hertil Kbhvn. d. 8 Ogtober Kl. herimod 9. Han kørte ind ad Nørre Port, om med Volden. Da han kom nær hen imod Vestergade, blev ham kastet en Steen imellem Skulderne, saa han faldt næsgrus over paa Kudsken, og blev liggende nogle Minuter uden Bevidsthed. Da han kom til sig selv igjen, bad han Kudsken at holde, for at see hvor den kom fra, men der var intet at see. Han maatte altsaa køre til Knapsteds Gaard for at komme i Seng. En Ven af bemelte Person haver ladet Stenen hente fra Knapstedsgaard og vejet den, og var den 4 1/2 Pd. svær.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal paa Hjørnet af Klædeboderne. Da Frue Kirkes Tagvinduer og alt Træværket paa Taarnet ere siden den ulykkelige Jldebrand 1795, beklædte med Jern og Blik, saa spørges hvor længe den Loftsvinde, lige over for Kirken i det Huus paa Hjørnet af Klædeboderne, hvor Brændevinsmanden boer, skal ligge ubeklædt? nu har den vel ligget et Aar saaledes. Hvis Pligt er det at eftersee sligt, thi det er at formode at til Gaarden i andre nye Bygninger ligger flere. Man faae i Jldebranden, hvor farlige slige Udlæggere var, og hvor meget de gjorde til at udbrede Jlden.
Politivennen, 1804-01-01
Tildragelse ved Homagesinet. Onsdag Aften den 3die Kl. 10 1/2 gik tvende Personer over Langebro forbi Blaataarn, men bleve uformodentlig standsede af Skildvagten ved Hømagasinet, der raabte: hvem der? hvorpaa vi svarede, at vi ville ind i Byen; men han nægtede os at gaae forbi, fordi Tappenstræg var slaaen. Denne Opførsel var os saa meget mere paafaldende, da vi ofte ved senere Tid havde gaaet samme Vej, uden nogen mødende Hindring, og ønskede derfor for en anden Gang at vide, om det maaske er Skildvagten forbudet der at lade Folk passere forbi, eller - hvilken Tanke let faldt os ind - at det er en af Skildvagten tiltagen Rettighed.
Politivennen, 1804-01-01
Advarsel, En Person klæd som Søemand gaaer omkring i Byen og bedrager Folk under Foregivende at have Fragtgods med sig til dem, ved hvilken Lejlighed han laaner Penge af Vedkommende, som bevisligen er skeet paa adskillige Steder.
Politivennen, 1804-01-01
En Paaanke i Helsingør. At der i en Tid af 3 Maaneder ikke endnu er skeet nogen offentlig Paaanke over en Vandtønde nedsat ved Møller Meyers Huus, uden for Svingelporten, paa Vejen som løber forbi Skydebanen, som vel skulde tage imod det tilløbende Vand, men kan ikke, da Vandet derimod ofte saaledes strømmer over paa Vejen, at de der forbipasserende Mennesker kunne ikke uden med Støvler passere Vejen tørbenede, er ligesaa underligt, som at Ejeren har kunnet tage sig denne Tilladelse, uden endnu derfor fra nogen Side at være advaret om det urigtige og ulovlige i dette Foretagende, hvilket man ønsker, og tillige haaber at Ejeren endnu inden Vinter vilde rette, og Politiet paasee at det vorder rettet.
Politivennen, 1804-01-01
Til Befordringsvæsenets Foresatte. Skjøndt det er befalet, at ae Postilloner skulle have Mundering, Plade og Horn sees dette dog ikke fjelden aldeles tilsidesat. Det er at befrygte, at dersom denne første Forsømmelse oversees, vil meget vigtigere Skødesløsheder indfinde sig. Man maatte derfor ønske at samtlige Øvrigheder strax anmodedes om, at holde over denne Lovs Efterlevelse. Thi uagtet den trufne Foranstaltning, med Skudsmaal som de Rejsende paategne, er meget hensigtsmæssig, vil det dog især i smaa Stæder, og hvor den Rejsende er personlig kjendt af Postillonen, ikke fjelden være Tilfældet, at der ikke paategnes noget om den her nævnte Forsømmelse. Det er imidlertid ikke af ringe Vigtighed for ham, at hans Kudsk er forsynet med sine Tegn, et Horn skaarer ham ofte i Hulveje, snevre Stræder og paa Broer for megen Forlægenhed, Tidsspilde og Klammeri, som Møde af tvende Vogne der kunne foraarsage. For dog at nævne et Faktum mældes her, af en agtværdig Rejsende, at han ved Rejsen over Kallehauge Færge til Kbhvn. blev befordret fra Færgen af paa den sjællandske Side af en Postillon, der i de her omtalte Henseender var Forordningen overhørig.
Politivennen, 1804-01-01
Ønske til Gen. Postamtet. (Efter Jndsendt.) Den Lighed der nu har Sted i Portoen for Pengebreve, saa at 1 Rd. betaler ligesaa meget som 100 Rd. er i sig selv en Ulighed, og synes Jndsenderen saa forunderlig, at han ikke kan undlade at gjør. Kollegiet opmærksom derpaa forsikret om, at den Jver for det Gode og Nyttige, hvorved det saameget udmærker sig, ogsaa her vil finde Middel til at lægge Publikum under en ny Forbindtlighed. Ved at forhøje Porto for Pengebreve over 10 Rd. var det muligt at give alle de mindre Summer fri Gang, uden Tab for Kassen.
Politivennen, 1804-01-01
Om Offentlige Bygningers Vedligeholdelse. Den tiltagende Orden og Penhed hvormed nu i de sidste Aar Fæstningsværkerne istandholdes, endskjøndt de i samme Tid ere betydeligen udvidede, har hos Jndsenderen fornyet det ønske, at denne Omhu kunde strække sig ogsaa til de øvrige offentlige Bygninger og Jndretninger. Renlighed og Penhed fryder Øjet ihvor det end opdager dem, og at vi Danske have Følelse derfor, bevises øjen ynligen af den Pyntelighed, hvorved Kbhvns Borgerhuse udmærke sig fremfor Parises, Londons og flere store Stæders Bygninger. Men allermest fryder det baade Smagen og Borgerfølelsen naar de offentlige Bygninger ere vel vedligeholdte, pene og rene. Det giver den Jndfødte Stolthed og Tillid til Statens Vilbefindende, og indgyder den Fremmede Højagtelse for Landets Bestyreres Orden, Aarvaagenhed, Husholderskhed og Smag. Hos os er rigtig nok meget at gjøre i denne Henseende, da mange offentlige Bygninger, baade Regjeringens og Stiftelsers, ere om ikke i en virkelig saa dog i en tilsyneladende Brøstfældigheds Tilstand. Det fejler imidlertid ikke at Kraften til at gjøre det er der, og naar der først ret for Alvor tages fat derpaa vil Vanskeligheden ogsaa findes mindre end man troer. Er engang en Hovedudpyntning skeet og der siden passes at afhielpe enhver lille Brøst, vil Bekostningerne for Fremtiden blive meget ubetydelige. En offentlig Bygning bør have helt Tag, og for alting ikke blaae og røde Tagsten mellem hverandre, hvilket seer pjaltet ud, vel afpudsede Mure, rene Vinduer, Døre, Porte og Trapper, og ingen Uhumskheder bør findes ved og omkring samme.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den paaankede Maling paa forhen værende Meelbutik i Helsingør, er nu overmalet og udslettet.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Paa Charlottenborg Slot er paa den Fløj ud til Nyhavn en af en Kælderlen udstaaende Tud, der ligner Tuden af en Kælderpompe, men ikke er andet end en Vasktud, hvilket noksom sees af de Uhumskheder deraf udvælde, og, da der ikke er nogen Rende i Fortoget oversøle dette ganske og gjøre det derved baade ækkelt og slibrigt for Fodgængere. Selv hele Kørebroen neden for er vidt og bredt oversvinet med denne ens Produkter. Paa en kongelig Bygning maa en saadan Fejl desmere overraske. Man haaber derfor sikkert at den afhielpes. 2) J Lærstræde, uden for den tredie Port naar man kommer fra Højbroplads, er en Fortogsflise sunken nogle Tommer da dette er netop ved et Bret, saa er Virkningen dobbelt slem, da Brettes Hage her saa let faaer den Gaaendes Fod under sig, og Faldet er da uundgaaeligt. 3) Paa Hjørnet af store Helliggejststræde og Tugthusporten findes en Hund om Natten at være i Lænke i Gaarden som ved sin vedholdende og næsten uafbrudte Tuden og Gøen foraarsager Naboerne en meget ubehagelig Allarm, og næsten aldeles forstyrrer deres Nattero. Gaardens Ejer vilde derfor gjøre sig sine Naboer meget forbundne, om han enten aldeles vilde afskaffe denne Hund, eller om den til Sikkerhed skulde være fornøden, da lade den være ubunden om Natten, da man formoder dette vilde afhielpe denne ynkelige Tuden.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 42 a 45 Mk. Rug, Td. 32 a 36 Mk. Byg Td. 20 Mk. Havre Td. - 10 a 12 Mk. Ærter, hvide, Td. 28 Mk. Fersk Flesk. Lpd. 10 a 12 Mk. Røget dito. Lpd. 18 a 19 Mk. Æg Snesen 20 a 22 Sk. Smør i Pd. - 20 a 24 Sk.
Politivennen, 1799-01-01
Om den nuværende Torvemesters Øjemaal. At dette ikke er med de rigtigste sees derpaa at Kørebroen paa den søndre Side paa Ulfeldts Plads vedbliver at være under hans Bestyrelse 7 1/2 Alen breed, naar der tages Maal fra Rendestensbrættet for Huset No. 127, til den der lige over for staaende Slagterhytte, ligeledes er Indkørselen fra Tugthusporten maalt fra Hjørnehuset No, 128 til den derudenfor staaende Hytte 7 3/8 Alen breed, det som Hukkeblokken medtager endog fraregnet som gjør det endnu vanskeligere at faae Venderum ind i denne af Slagterne indskrænkede Gade især naar tvende Vogne møde hinanden, hvorved det bliver en Følge at en af Kudskene maa med Taalmodighed, oppebie den andens Manøvre, hvor der undertiden deklameres et eller andet fromt Ønske, som vist ikke uforskyldt vilde komme Torvemesteren til gode, naar disse vidste, at han var Deltagere i denne Uorden, paa Grund af hans utilgivelige Stiltienhed. J samme Forhold staaer det med Pladsens nordre Side hvor der er Jndkørsel fra Trompetergangen, har denne en Brede af 8 Alen. at Manden ikke vil give sig Anseende af at have et bestemt Øjemaal, om det ellers kunde fordres af ham, viser at det aldrig er faldet ham ind at tage Sigte ved Hjørnehuset No. 110 i Løvstrædet fra hvis Hjørne han i al Mag og uden synderlig Hovedbrud kunde have afstukket en ligere Linie af Fronten paa Hytterne, og hvor han tillige ville erfare at der er forundt de Kørende og Ridende, en Brede af 12 Alen og desuden overladt de Gaaende trende Fortoge at forstaae et paa hver Side af denne Gade. Slagternes Byggelyst er især i de senere Tider meget tiltaget, og det synes som de ved at opføre disse Hytter, næsten ville trodse Støtten i Højde. Hr. Torvemesteren vilde vidst fortjene sig Tak af alle dem, der beboe Stuetagerne paa Ulfeldts Plads, naar han tog Svineslagter Schnejders Hytte til Regel og Rettesnor for de øvrige.
Politivennen, 1804-01-01
Om Borgervæbning. Vi have i det foregaaende seet, at Borgervæbningen ikke borttager Borgerne overmaade megen Tid og ikke heller er at kalde pengespildende. Vi saae, at Vaabenøvelserne ikke kunne beskyldes for at gjore Borgernes Tænkemaade raa og ufredelig, og endelig at der kun for Daaren er Stof til Latter i at see den nys mid borgerlig Daad beskæftigede Borger strax efter under Vaaben i Uniform. Jeg har endnu kun to B. skyldninger at bestride, og jeg haaber ogsaa at igjendrive disse.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den forhen paaankede og derefter noget forbedrede Vej, fra Helsingør i Skoven til Kronborg Gevær Fabrik, er nu ypperlig istandsat, da man har lagt Smedeskiel oven paa den anden Fyld, der gjør den saa fast og god, at det var at ønske at alle andre slette Veje maatte snart blive denne liig.