Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-06-19
Videnskabelige og Konstefterretninger. Følgende ere Hovedpunkter af den d. 9de Marts d. A. i Stockholm udkomne Forordning om Pressefriheden: "Privilegiet, at oprette Bogtrykkerier og bekjendtgjøre Værker, er ophævet. Skribenten behøver ikke at sætte sit Navn for sit Værk, men lægger det ned hos Bogtrykkeren i en forseglet Seddel, dog maae 2 af Bogtrykkeren bekiendte Personer stadfæste Sandheden af Autors i Sedlen nedlagte Navn. Derved unddrager Bogtrykkeren sig enhver videre Ansvarlighed, ved det han er istand til at nævne Forfatteren, hvilket dog under 200 Rdlr. Straf er ham forbuden, med mindre Dommeren forlanger det. Bogtrykkeren er forbunden til, at sætte sit Navn, Stedet og Aaret, hvor og naar Værket er trykt, foran i Skriftet. J Mangel deraf forfalder han første Gang i en Straf af 300 Rdlr., anden Gang dobbelt, og 3die Gang taber han sit Bogtrykkerie. - Følgende ansees som Misbruge af Pressefriheden: Gudsbespottelser, at nægte Gud og den rene evangeliske Lære, fornærmelige Udfald imod den offentlige Gudstjeneste; bagtalerske Taler imod Kongen og det Kongel. Huus; ærerørige Udtryk imod Rigstænderne og offentlige Embedsmænd, Ophidsen til Oprør, fornærmelige Yttringer og Domme og fremmede Magter og deres Ministre, Angreb paa Jndividuers Ære og Rygte, o. s. v. - Hofkantsieren, som skal holde Trykkerie-Betiente (Commis) i Provindserne, vaager over Skrifternes Bekjendtgjørelser. Saasnart et Værk kommer tilsyne, skal der deraf sendes Kantsleren, eller hvem han dertil har bemyndiget, et Exemplar. Bliver Skriftet holdt for anstødeligt, saa kan Hofkantsleren forbyde det; dog maa dette skee i de næste 8 Dage, efterat Skriftet er kommen for Lyset. Naar denne Termin er forløben, saa bliver Undersøgelsen overdraget Justitsministeren, som skal lade Sagen anlægge for en competent Ret. Ere 6 Maaneder forløbne, finder ingen Anklage meere Sted. - Udgiverne af Journaler og Tidender, skulle, naar de have gjort sig skyldige til en Pengestraf, erlægge det Dobbelte. Til at opretholde Pressefriheden, have Rigstænderne at udnævne en Commission under Forsædet af deres Procureur, som har at afgive Beretning til Retten, for Dom fældes, om hvad man har fundet Anstødeligt i et Skrift. Processens Undersøgelse er Underretternes Sag; derimod besidde Overretterne Ret til at dømme i Sagen. Skulde denne Kiendelse ikke stemme med Commissionens, saa exeqveres den ikke, men forelægges Kongens øverste Ret til endelig Paadømme. Over Universitets Bibliotheket i Göttingen, dette ikke blot academiske, men nationale Jnstitut, for hvis Skyld man med Grund har sagt om Universitetet, at det tilhører den hele cultiverede Verden, holdes forskjellige Katalogeret, indrettet efter Tidsfølgen i Bøgernes Jndkjøb; et andet, bragt i videnskabeligt System, bestaaende af 86 Bind, hvis Omarbeidelse nu er rykket frem til 16 Bind, og et til begge Kataloger henvisende alphabetisk Repertorium paa 154 Bind i stor Folio. Ved at betragte disse Kataloger, og sammenligne dem med Fortegnelsen, som den derværende Professor Reutz har givet over de lærde Selskabs=Skrifter, og hvoraf den 8de Deel er udkommet 1810 i 674 Qvartsider, maa man tilstaae, at Göttingen ved sit Bibliothek, sit Videnskabers Selskab, sin lærde Tidende og sine øvrige Jnstituter er et Palladium for den samtlige Videnskabelighed.