Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-03-19
Man kunde vente, at Sjællands Skjebne i forrige Sommer ogsaa udenlands vilde sysselsætte adskillige Penne, i Særdeleshed da det nu er blevet Skik, at skrive "vertrante Briese over enhver vigtig Statsbegivenhed. Blandt de hidtil udkomne Efterretninger er unegtelig nærværende den fuldstændigste; men den røber fra Begyndelsen til Enden, at Forf. ikke har vidst mere end enhver anden, der i hiin Rædseltid befandt sig i Kjøbenhavn. Hans Raisonnement er Resultatet af hvad der blev talt og ivret baade offentlig og i Selskaber. Anmærkninger, som tusinde Gange bleve gjorte, vel at mærke, efter Capitulationen, saakaldte Actstykker, der ikke bestaae af andet end bekiendte Avisefterretninger, ere med megen Omhyggelighed opfriskede her. Det Hele er indklædt i Breve, som Forf. vil indbilde sine Læsere at have tilskrevet en Ven i samme Orden, som de her findes. Den, som vil troe ham paa hans Ord, maa deels antage, at han ikke allene taler i en sand prophetisk Aand, men at han endog har havt Adgang til Kilder, som vare skjulte for det hele Publicum. Saaledes anfører han under 1 Sept. Cathearts Brev til Peymann, som først blev bekjendt adskillige Uger efter Capitulationen ved de ankomne Engelske Tidender. Bagefter at sige: "saaledes troede jeg man burde handlet, saaledes troede jeg Udfaldet vilde blive er en let Sag. Hvo mindes ikke her Columbus med Ægget, For udenlandske Læsere kan Bogen have sit Værd, men neppe havde den gjort nogen synderlig Opsigt i Dannemark, dersom Forf. ikke, for at faae den til at glide bedre, havde krydret den med Udfald mod navngivne Personer *), en Egenskab, der saa ofte har bragt *) Om en vis General fortæller han f. Ex. den urimelige Usandhed, at han, da Jlden allerede havde taget fat i hans Huus, talte Æggene i en Potte, førend han lod en Soldat af sit Regiment bære den bort. Om en vis Greve siger han den grove Jronie, at han skulde skrive en Afhandling om den bedste Maade at tage sig lagt for fiendtlige Kugler, og for Tydelighedens Skyld oplyse den med Exempler paa sin Adfærd ved Tømmerpladsen. mangt et maadeligt Product i Ny. Forf, taler paa adskillige Steder i en Tone, hvoraf man næsten skulde troe at han var indviet i Cabinetter nes Hemmeligheder; Side 17 vil han endog vide hvad Statsministeren Bernstorff under fire Øine sagde til Jackson, da denne talde om Frankriges Hensigter. - Side 13 finder han det meget upolitisk, at man i saa misslige Tider kun havde en Charge d'Affaires ved det Londonske Hof - og hvorfor – "fordi han var en ung Mand, der formedelst sin lave Rang kun kom for lidet i de første Selskaber, som enten altsaa intet erfarer hvad der foregaaer i Cabinettet, eller først erfarer det fra tredie, fjerde Haand." Men mon man ikke i de første Stænder bedre veed at besate Hemmeligheder end i de lavere, og er det overalt i Selskaber, hvor Ting af den Natur lettest erfares, Forf. er af samme Mening som den store Hob i Kjøbenhavn, at en Minister eller Charge d'Affaires ved et andet Hof bør betimelig kunde erfare Bestemmelsen af den Rustning, der er i Værk. Men var dette mueligt i London, hvor man, under Tilberedelserne til Kiøbenhavnstoget, havde fjorten Expeditioner i Værk, Var det mueligt med Bestemthed at vide mod hvilket Land hver især var stillet? Hvor ofte forandres ikke Planen endog under Tilberedelserne? Det hedte bestandig at Expeditionen mod os, gjeldte Pommern, og intet var rimeligere. Hvo skulde formodet, at det Svenske Cabinet spillede under Dække med Engelland, De Engelske Aviser omtalde vel Expeditionen, som Forf. Side 3 anfører, paa en Maade der ikke lod nogen Tvivl tilovers om, at den gjeld te os, men de lode sig ikke forlyde dermed førend den allerede var afseilet, og da de vare sikkre paa, at vi ikke kunde faae denne Efterretning inden Krigsskibene vare ankomne paa vor Rhed. Men antaget, at vi nogle Maaneder i Forveien havde havt fuldkommen Vished om, at Expeditionen var stilet mod os, saa maatte en troløs Stat, der i femten samfulde Aar har ført uafbrudt Krig og bestandig har mægtige Flaader i Beredskab, langt hastigere kunne blive færdig med sine Angrebsmidler end det fredelige og paa Tractater stolende Dannemark med sine Forsvarsanstalter mod en saare overlegen Magt, der uden foregaaende Krigerklæring, anfaldt det. (Fortsættes.)