Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1819-04-19
Tydskland. Den hannoverske Gesandt Hr. v. Martens foreslog nylig ved Forbundsdagen en almindelig Reform af de tydske Universiteter, samt Jndskrænkelse af den akademiske Frihed, og støttede Forslaget deels paa de i Göttingen, sidst forefaldne Uroligheder, deels paa de Grunde, Hr. von Stourdza havde udviklet i sit til Kongressen i Aachen overgivne Skrivt. Jmidlertid har Andragendet fundet saaliden Medhold hos de fleste Gesandter, at det ikke allene er lagt tilside; men Gesandten for de sachsiske Fyrstehuse Weimar, Gotha og Altenburg, Hr. v. Hendrich, fremkom endog i Mødet den 1 April med en liberal og indholdsrig Fremstilling af de tydske Universiteters nærværende Tilstand. J Jndledningen yttrede han, at saa gjerne Regjeringerne vilde række Haand til Udførelsen af de Grundsætninger, hvorved den akademiske Disciplin kundehaandt hæves og befordres, vilde de dog aldrig stemme for Jndretninger, som sigtede til at ophæve den akademiske Frihed. og gjøre Universiteterne blot til lærde Skoler eller Gymnaster. Lærdoms- og Menings=Frihed maatte ikke berøves Universiteterne; thi i Menings=Kampen skal Sandheden, findes, Lærlingen bevares for den farlige Tro paa Authoritet og for al Eensidighed, samt hæves til Selvstændighed. Derpaa udviklede han: det jenaiske Universitets Stiftelse og Fortjenester; Nødvendigheden af at indføre en ny Orden ved samme; Angivelse af hvad der er virket for Universitetet siden 1816; Erindring om de tydske Universiteters Værd overhoved; og endelig den akademiske Ungdoms foregribende Yttringer og Tydsklands Anliggender. Dette Universitet stiftedes i Aaret 1548 af Churfyrst Johann Friederich, og erholdt 9 Aar derefter Keiserlig Bekræftelse som et protestantisk Universitet. Siden har det stedse været en Prydelse for det sachsen, ernestinske Fyrstehuus og har frembragt mange saavel lærde Mænd i flere Videnskabs=Fag, som dannede Embedsmænd for Staten og Kirken. J Henseende til, hvad der senere er virket for Universitetet, anførtes dets nye Statuter og Disciplinar=Lov for de Studerende; disse Loves Haandthævelse; Professorernes høiere Lønning og derved bevirkede Uafhængighed; og endelig Universitetets Eftersyn ved særdeles Kommissairer. Blandt Universitetets Love staaer den Forskrivt øverst: "den akademiske Borger forpligtes til en sædelig Opførsel, Flid, Orden og Medvirkning til at fremme Universitetets Vel, samt til Agtelse for Religionen. Ved de nye Foranstaltninger troer Man at have sikret Universitetets Vedvarenhed, som Man er overbeviist om, at Universiteterne ere af høieste Vigtighed, for Fædrelandet, og ikke allene bestemte til den blotte Underviisning, men til Ynglingernes Dannelse i det Hele. Man erkjender og, at intet Land er rigere paa grundige Lærde, troe og oplyste Statstjenere, duelige Kirketjenere og Skolelærere end Tydskland. Henseende til den studerende Ungdoms Meninger om de offentlige Anliggender, maae Tidens overordentlige Begivenheder tages i Betragtning. Da Høiskolernes Lærlinger 1813 opstode som Stridsmænd for Fædrelandet, betragtede Man dem ikke som Børn, men som vordende Mænd; hvi vilde Man da efter Freden betage dem den Menings Yttring, som sømmer Manden, og behandle dem som Umyndige, Betænke bør Man og, at der altid gives en gradeviis Overgang fra en National-Krig til en fuldkommen Rolighed. Dette have Universitets=Bestyrerne ogsaa iagttaget, og derfor vare der heller ingen Bevægelser, ved Universitetet i Jena i Aarene 1816 og 17. Men som i efterhaanden en ny Stamme fremstod ved Universitetet, forandrede Regjeringen sin Fremgangsmaade og paabød, i Anledning af 18 October=Festen 1818, at kun den akademiske Lærer, som søgde at holde de unge Mennesker inden de tilbørlige Skranker, kunde blive paa sin Post. Selv en Professor sagde til sine Tilhørere i 1817. J ere Ynglinge, som kun have at varetage Eders aandelige og legemlige Dannelse. Staten er fremmed for Eder, og J tilhøre den kunfor saavidt, som J kunne blive en virksom Deel deraf. Hvad der skeer eller ikke skeer i Staten, ligger udenfor Eders Omdømme, kun dette overlægger, hvorledes J i sin Tid bør handle i Staten, og hvorledes J forberede Eder til at handler. Hvad det saakaldte Burschvæsen angaaer, kan den over samme udtalte Mening ikke være Regjeringen ligegyldig, thi til det Onde, hvoraf de tydske Unversiteter have lidt, høre unægtelig Landsmandskaberne, Studenter-Ordener o. s. v., som have kostet mangen brav Yngling Livet; men siden Freden have Ynglingerne lært at indsee det Daarlige i hine Adskillelser, og derfor ved Universitetet i Jena ophævet alle Ordener og Landsmandskaber, overbeviste om, at kun fælleds Stræben efter at uddanne Aandens og Legemets Kræfter fører til Maalet. J Aarene 1816 og 17 lode og Ynglingerne sig lettere styre, end nogensinde før. Beklage maa Man derfor deres onde Villi eller Uforsigtighed, som først paasigtede de Studerende politiske Hensigter, talede desangaaende med en saa vigtig Mine imod dem, og maaskee derved have udsaaet den onde Sæd iblandt dem. Disse trøstelige Yttringer maae have dobbelt Vægt, da de udtales af selve Regjeringen! Man vil vide, at alle russiske Undersaatter, som studere ved Høiskolerne i Tydskland, have saaet Ordre til at forlade disse. Var denne Foranstaltning end sand, kunde den dog ikke være fremkaldt ved Kotzebues Mord, som en sildigere Begivenhed; men snarere en Følge af Hr. von Stourdzæs bekjendte Forhold.