Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1837-09-12
Udenlandske Nyheder. Frankrig. Nu da Toget mod Constantine er bestemt, strides der om, hvem der skal have Over commanden. Baade Hertugen af Orleans og Hertugen af Remours have udbedet sig den af Kongen, og medens nogle Blade mene, at det er urigtigt at betroe, en saa vigtig Commando til saa unge ner farne Mænd, erklære Andre det for uklogt, at Frankrigs Kronprinds, om hvis Mod der ikke kan tvivles, udsættes for de mange Farer, der ere forbundne med dette Tog, hvorfor vel og Resultatet bliver, at General Damremont beholder sin Commando Vel underrettede Franskmænd paastaae, at Achmed Bey kun har indladt sig i Underhandlinger med Damremont for at erholde Tid til at fuldstændig gjøre sine Udrustninger, og, om muligt faae Toget opsat til den slette Aarstid, ligesom og Underhandlingerne have indjaget endeel Araber-Høvdinge, der hade Achmed Bey, Frygt for at Franskmændene skulle lade dem i Stikken, hvorved Franskmændene, have berøvet sig deres kraftige Understøttelse. -Et Project til at bevirke Giftermaal mellem Hertug Alexander af Würtemberg og Prindsesse Christine (skal formodentlig være Marie af Frankrig, samt mellem Arveprindsen af Sachsen=Coburg Gotha og Prindsesse Clemmentine, skal i længere Tid have været i Værk, men stødte i Førstningen paa flere Hindringer, der dog nu skulle være overvundne, saa at Formælingerne ansees som afgjorte. Nogen politisk Betydning have disse Forbindelser ikke. - Om de spanske Anliggender indeholder Journal des Debats nogle bemærkninger, der om de end ikke kunne ansees som Forløbere for en Jntervention, dog tyde hen paa en betydelig Forandring i Stemningen mod Spanien. - Striden om Frontonen paa Pantheon er endelig endt, og da Ministrene ikke vovede at tilintetgjøre Billedhuggeren David's Mesterværk Tirsdagen den 12te September 1837. og han ikke vilde foretage nogen Forandring deri, er det bleven afdækket til stor Glæde for Pariserne. Spanien. Efterretningerne vedblive at lyde ugunstige for Dronningen. Kongeriget Navarra har erklæret sig uafhængig, og man frygter meget for at dette Exempel vil blive efterfulgt af flere af de andre Provindser. Rygter om at der foruden i Pampelona ogsaa paa andre Steder skal være udbrudt Militair=Opstande, circulerede i Madrid, og vinde megen Tiltroe, da de spanske Armee Afdelinger ere meget demoraliserede, og mære kun ringe Agtelse for deres Anførere, hvilket ikke kan forundre nogen, da Dronningens Generaler næsten alle synes at handle i Overeensstemmelse med Carlisterne. Saaledes har General Mende Vigo ladet Zariateguy marschere bort med det uhyre Bytte, denne General havde røvet i Segovia, og forholdt sig ganske rolig i Aranda indtil Carlisterne vare komne i Sikkerhed. General Buerens har lidt et betydeligt Nederlag ved Herrera. Efter sine Troppers gjentagende Forlangende og mod de Ordres, han havde erholdt fra Regjeringen, angreb han den overlegne carlistiske Armee, og uagtet der kjæmpe des med meget Mod blev han dog totalt slaaet, og hans Tropper adspredte i alle Retninger. Hvad der ogsaa ved denne Affaire er paafaldende, og vidner om med hvor liden Enighed Dronningens Generaler handle, er, at uagtet General Oraa kun var 5 Mile fjernet fra Buerens, søgte han dog ikke at forene sig med denne, hvormed hans Stridskræfter vare blevne Carlisternes lige, og at dømme efter den Aand, der besiælede Buerens Tropper, havde da Udfaldet maaskee blevet anderledes. Skjøndt dette Nederlag er det betydeligste, som nogen af Partierne have lidt i denne Krig, har det dog forskaffet den overvundne Buerens den Fordeel, at han ved Kampen har friet sig fra den Beskyldning for Feighed, som Soldaterne kastede saavel paa ham som de fleste af deres andre Generaler. Espartero forholder sig endnu rolig i sin Leir, men en stor Deel af hans Soldater sværme om i Madrid. Tilhængerne af Militair=Revolutionen sigte aabenlyst det styrtede Ministerium for at have fremkaldt det Oprør og Anarchie, der nu true de spanske Generaler med Undergang. Skjøndt saaledes Spaniens Forhold ere af en saa eiendommelig Natur, og saa indviklede, at end ikke den bedst Underrettede kan selv for den nærmeste Tid med nogen Rimelighed forudsige Udfaldet, saa ere der dog nogle, der smigre sig med en Fremtid, hvis Komme man dog vistnok med Bestemthed kan nægte. De mene nemlig, at naar Partierne endnu en Tid lang have svækket dem selv indbyrdes, og saavel Prætendenten som Dronningen enten frivillig eller tvungne af Omstændighederne ere traadte fra Skuepladsen, og Spanien derpaa i nogen Tid givet til Priis for et Anarchies Rædsler, da vil Don Carlos's Tilbagekomst alene være tilstrækkelig til at samle en saadan Magt om ham, at han i Rolighed kan bestige sine Fædres Trone.