Viborger Samler, 1829-01-27
En nye Municipalorganisation skal være udkastet af Ministrene og skal i det næste Møde i de Deputeredes Kammer forelægges til Overveielse. Valgforfalskningerne og de falske Skatteangivelser, omtales dagligen, og flere ikke ubekjendte og selv ikke ubetydelige Personer have trods al Modstand og alle Jntriguer, ikke kunne undgaae den Beskjæmmelse, at blive udstrøgne af Valglisterne. Saaledes synes Alt at gribe velgjørende ind i hinanden, saa at Chartet ikke længere er en tom Lyd, og at Jnstitutioner der svare til dette, og en ærlig Udøvelse af disse vil, tilligemed den lovmæssige Frihed consolidere den offentlige Rolighed og Tilfredshed. Der er ingen Tvivl om, at de nye Valg maae faae et ligesaa populairt Udfald som de sidste. Da den offentlige Mening aldrig har virket mægtigere end netop nu, saa have Jntemezzoer, som den Digteren, Beranger paalagte Pengemulet, formedelst hans altfor dristige, satiriske Digte, hvis bogstaveligt skjulte men efter Meningen almeenfattelige, Hentydning, selv paa høie, uforkrænkelige Personer, er umiskjendelig, liden Betydning - saa meget mindre, da Pengemulcten strax tilveiebragtes ved Subscription - og ere ingen Gienstand for grundede Bekymringer og Reclamationer. Man har nylig talt om en Minister vexel og nesp. Resignationer; os synes dette ikke sandsynligt, hverken i Henseende til det nyligt betragtede Jndre eller til den udvortes Politik som vi senere ville komme til; og i den sidste Henseende saa meget mindre, som den af Regjeringen antagne Stilling er ligge saa imposant, som en stor Nations Aand og Rang værdig, ligesom den paa den anden Side synes at befordre Menneskerettighederne, at opfylde de almindelige Ønsker, og derhos at være, saavidt muligt, mæglende og ingenlunde offensiv eller egennyttig, skjøndt den dog staaer i fuldkommen Samklang med en oplyst Politik og Statens Tarv. Forunderlige Vexel, eiendommelige Styrelse af Forsynet, Da et snæverhjertet Ministerium satte Frankrig, i Bekymring og Sorg, da repræsenterede den store Canning i Spidsen for det stolte og mægtige Britanien Nationernes Rettigheder, og ikke alene den politiske men ogsaa den religieuse og commercielle Frihed, hvilken Fordom og Jntolerants ligesom hidtil Monopolismus holdt for uforenelig med Englands Vel. Da Obscuranterne og Ultraerne i alle Lande efter hans Død igjen hævede deres Hoveder i Veiret, da et passivt Torn=Ministerium igjen drog sig tilbage, til den gamle Bogstavelighed, og, ved sin Tilbagevenden til det gamle eensidige System af Nationalinteresse, om ikke tabte sin høie politiske Betydenhed, saa dog lod denne lammes, de vandre de frimodige Anskuelser og liberale Regjeringsmaximer over Canalen, og Lys, Ret og Kraft, der her tilsyneladende vare forviste, opsloge deres nye Bopæl i det skjønne Frankrig, Det vilde være ligesaa incompetent som uden for vor Plan, at fælde en Dom over Hertugen af Wellingtons Feldtherretalenter, og stille ham ved Siden af en Frederik eller Napolcon, eller sætte ham bag efter begge; det er nok for Øieblikket at blive staaende ved Udfaldet. Men fordi han som Kriger har erhvervet sig store Fortjenester af Fædrelandet, fordi han ved personlige Egenskaber har erholdt Monarchens Gunst, deraf følger endnu ikke, at han er en stor Statsmand, og istand til som saadan at føre det Roer, som dog disse tvende Omstændigheder har givet ham i Hænde. - Hvis han imidlertid endnu ikke ved positive Skridt har bevist dette, hvis der selv i England for en Deel hersker den Mening, at hans Ministeriums Vedvaren er afhængig af hans kongelige Beskytters Gunst og Liv, da er hans negative, tøvende Forhold i indre og ydre Sager ikke saa let at fordømme, som mangen, med den engelske Forfatnings og Forvaltnings Vanskeligheder ubekjendt, Udlænding har været formastelig og overilet nok til at gjøre.