Aalborg Stiftstidende, 1837-02-18
Af Skibsthederen Bells Fremstilling af Begivenheden, med benævnte Skib i Sortehavet troe vi, som Supplement til alt det Foregaaende, denne Sag angaaende, endnu at burde optage følgende Hovedmomenter. Det var først ved Opfordring fra Regjeringen i Wallachiet og senere fra Forpagterne af denne Provindses Saltminer, at Hr. Bell blev opmærksom paa, at Østkysten af det sorte Hav var et fortrinlig fordeelagtigt Marked for Salthandelen. Da han havde hørt, at den russiske Regjering, for nogle Aar siden, havde lagt Hindringer i Veien for denne Slags Handel, ved et Blocadedecret, der imidlertid ikke var bleven anerkjendt af den brittiske Regjering, henvendte han sig til denne med Erkyndigelse derom og erholdt fra Udenrigsrigsdepartementet, med Henviisning til den officielle Gazette, aldeles beroligende Svar i saa Henseende. Paa hans yderligere Efterforskninger om Circassiens Tilstand, erfarede han, at en meget indbringende Green af den brittiske Handel var gaaet tabt, fordi sen ubegribelig Ligegyldighed hos Handelstanden havde bragt den til at forsømme, at gjøre lignende Forespørgsel til Regjeringen. Han kom og til Kundskab om, at der i Udenrigsdepartementet findes Documenter nok, der klarligen bevise, at Tyrkiet selv aldrig har været i Besiddelse af det aftraadte Land, at Aftrædelsen kun er skeet paa Ruslands ivrige Begjæring, men at det mægtige Monark, til dette Øieblik, endnu ikke har været istand til at sætte sig i Besiddelse af de aftraadte Landstrøg, det er endydermere af de indhentede Efterretninger og Circassien klart, at det fremdeles vil blive Rusland endnu vanskeligere, at opnaae rolig Besiddelse af meer af Landet end de 3 Havne Anipa, Gelindschick og Suhkum Cale. Over disses Volde tør de russiske Tropper aldrig vove sig, uden i stort Antal og ledsagede af Artilleri, thi hidtil lettedes Kampen noget for Rusland ved den Tvedragt, som dets Jntriquer nærede mellem de forskjellige Stammer, men nu ere disse alle overtydede om den Nødvendighed, at holde sammen i at gjøre Modstand mod Ruslands Forsøg paa, at bringe deres uafhængige Land under Aaget; nu have de samtlige under eet mægtigt Overhoved og under eet Nationalflag truffet Foranstaltninger til endog at fortrængelRusserne fra de ovennændte 3 Puncter paa Søkrsten, jaledet er endog vist, at de, for kort siden, selv indenfor den russiske Grændse have bemægtiget sig russiske Stæder og plyndret dem. Dette er altsaa de Undersaatter, for hvis Opholdelselsden russiske Regjering, i sin faderlige Omsorg, nu, da engelske Handelskibe begynde at vise sig, erklære Quarantaine= og Toldreglementer for nødvendige, medens man, naar man ville tale Sandhed, maa ansee netop Pest og Hungersnød i hine Egne for Ruslands bedste Venner. Hvad Toldintraderne angaae, da er det vist, at de aldrig nogensinde hav dækket eller nogensinde ville dække Tiendedelen af Oppebørselsomkostningerne; thi hos Circassierne er Forbruget af enhver hvilkensomhelst Vare, der er gaaet igjennem Russernes : Hænder, underkastet vanærende Straffe. Alle europæiske Artikler bringes derhen fra Constantinopel i tyrkiske Skibe, og det er denne Handel, Rusland søger at tilintetgjøre og led i sine Canaler. For at opnaae dette, har det vovet at krænkes alle Folkerettens Bestemmelser og Vedtægter og forsøgt at fremstille en simpel og lovmæssig Handelspeculation som en hemmelig Hjælp, der skulde ydes dens grebelske Undersaatter og som et Skalkeskjul for, forræderiske Hensigter,