Berlingske Tidende, 1836-03-08
Committeen, hvis Motiver findes optagne i den endelige Petition fra Forsamlingen, der nedenfor vil blive meddeelt, havde indstillet; 1) At der maatte oprettes et Toldsted i Storeheddinge By for denne By tilligemed Stevns Herred eller dog saa meget af Stevns Herred, som hidtil har været henlagt under ved Auctionen paa Kjøbenhavns Toldkammer den 11te dennes, bliver tillige bortsolgt at lidat at Kjøge Tolddistrict, samt at den Afgift, som hidtil har været svaret til Kjøge Havnekasse af Skibe og Varer, der indkom til og udgik fra Stevns, maatte ophøre. 2) At der ligeledes maatte oprettes særskilte Toldsteder i de trende ved Jsefjorden beliggende Søstæder Roeskilde, Holbek og Frederikssund. Derimod havde Committeen ikke troet at kunne anbefale Slagelse Kjøbstad til at erholde den omspurgte Rettighed. Proponenten Capitainlieutenant Recke yttrede under Sagens Discussion, at han ikke kunde finde de Grunde, der havde bestemt Committeen til ikke at understøtte det af ham fremlagte Andragende, afgjørende. Han maatte vel erkjende, at den forventede Ophævelse af Consumtionen i Kjøbstæderne vilde, saaledes som der var anført, gjøre, at den attraaede Ret ikke kunde tilstaaes, Landstæderne, men da det turde være rimeligt, at hiin Foranstaltning ikke saa snart vilde kunne iværksættes, bortfaldt derved den derfra hentede Modgrund. Naar Committeen havde yttret, at det var ifølge en opstaaet Praxis, at Landstæderne i Tidsrummet fra Aaret 1808 til 1818 selv fortoldede deres Varer, da kunde Proponenten ikke være enig heri, eftersom Toldkammerets Circulære af 23de October 1808 ligefrem gav disse Kjøbstæder Ret til at fortolde de til dem ankommende Varer saavel dem, der kom tilLands, som dem, der kom fra et nærliggende Søtoldsted, naar de iøvrigt paa rigtig Maade vare anmeldte, forseglede og plomberede. En heller kunde han antage, at der imod den petitionerede Ret for Landstæderne kunde hentes nogen Grund fra Hensynet til, at der ved vedkommende Embedsmænds Ansættelse i dem ikke var taget særligt Hensyn paa den Duelighed, som vilde udkræves hos dem, naar Kjøbstaden var et Toldsted. Hvad in Specie Slagelse angik, da var det vel tænkeligt, at Toldsegl og Plombe kunde forfalskes paa den to Miles Vei fra Corsøer eller Skjelskøer, men det var dog ikke meget sandsynligt, at dette vilde skee, da Bedrageriet langt lettere kunde udføres ved at indsmugle Varer paa Kysten og bringe dem indi de aabne Byer. Desuden vilde det samme Bedrageri kunne finde Sted, naar Varene forsendes over Land fra et Toldsted til et andet, hvilket for nærværende Tid hyppigt skeer, og vil skee endnu oftere, naar Storeheddinge og de tre ved Jssefjorden beliggende Stæder skulde erholde Toldstedret. Da Slagelse er en temmelig velhavende By, som har et stort og frugtbart Opland, og hvis Handel er i bestandig Tiltagende, og da Andragendet fra denne By ikke paa nogen Maade gaaer ud paa at gjøre Jndskrænkning i Statens Jndtægter og ikke krænker Nogens Rettigheder, saa synes Billighed at tale for, at det blev opfyldt. Det syntes især besynderligt at nægte Slagelse dens Begjæring, naar man tilstod Storeheddinge Toldstedret; begge Byer ere Landstæder og ligge en Miil fra Stranden; den eneste Forskiel imellem dem, som kan komme i Betragtning, er den, at Consumtionsembedsmændene i Storeheddinge allerede nu foretage det Eftersyn, som Slagelse andrager paa for Fremtiden at maatte foretages af dens Embedsmænd. Storeheddinge har desuden ingen synderlig Handel, hvilket ogsaa sees af det forelagte Andragende, og vil neppe nogensinde kunne erholde den. Skulde denne By blive et Toldsted, da maatte Toldopsynet formeentligen forlægges til Kysten, hvis ikke betydelig Toldsvig skulde kunne finde Sted.