JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-24
J fire og et halvt Aar, – fra 29 Marti 1792 til 1 Novbr. 1796 - førte Carl Regentskabet. Hans Hu stod nu især til at danne den tunge Konge til en værdig Monark, der, efter sin store Faders Hensigt, kunde styre Sverrigs Scepter med Kraft og Visdom. Allerede tidligen røbede den unge Gustav store Aandsgaver. Da han var syv Aar gammel vidste han at underholde sig med Senatorerne, de udenlandske Ministere og andre Personer, som besøgte hans Hof, og hans Fremskridt i de Videnskaber, hans store Bestemmelse krævede, overgik Alles Forventning. Hans Fader havde med Skjønsomhed valgt de Mænd, til hvilke han betroede hans Opdragelse. Efter Gustav III. Død traadte Carl i hans Sted, som Tronarvingens Fader og Opdrager, følgende iøvrigt i Regjeringsbestyrelsen, det af den afdøde Konge eengang antagne System. Han vilde ikke erkjende den Minister, Frankrig havde sendt til Stockholm, og heller ikke tilstede svenske Officierer at tage fransk Tieneste, endskiønt han dog ønskede at blive neutral, saaledes som han høitideligen erklærede i en officiel Note til det russiske Hof. Medens Carl saaledes styrede Rigets indvortes og udvortes Anliggender til det svenske Folks Tilfredshed, gjorde han, som en sand Mentor, med den unge Gustav Adolf, Reiser omkring i Rigets forskjellige Provindser, for at gjøre ham bekjendt med sine Undersaatters Tarv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-24
Den 1 Nov. 1796 tiltraadte Gustav Adolf d. 4de selv Regjeringen, i Følge hans Faders Testamente, og nu traadte Hertugregenten atter tilbage fra Skuepladsen, indtil han i Aaret 1809 ved en alt for bekiendt Begivenhed, kaldtes frem igjen til at bestige Sverrigs ledig blevne Trone. Gustav Adolf skulde, efter den Plan, hans Kongelige Fader ved hans Opdragelse havde lagt, blive en standhaftig og caracteerfast Regent. Men Standhaftigheden og Caracteerfastheden udartede hos ham til ubøieligt Stivsind og Halstarrighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-24
Sverrig var nu ikke allene blevet befriet for Gustav Adolf, men det havde ogsaa faaet en ny Constitution, en ny Konge og en ny Tronfølger. Nu manglede intet mere til at gyde lægende Balsom i dets haarde Saar, end en Fred med de Magter, det førte Krig imod. Freden med Rusland paafulgte d. 17 Sept. i Fredriks ham. Men dyrekjøbt var den: Sverrig maatte afstaae hele Finland, fremdeles Vestbothnien indtil Tornea, og af Alandsøerne dem, der laae den finske Kyst nærmere end den svenske. Den Tale, hvori Kong Carl bekjendtgjorte Stænderne med Fredstractaten, skildrede de første Aarsager til dette store Tab, og opmuntrede til at bringe det i Forglemmelse ved forøget Samdrægtighed, og Flid, ved Stræben efter at gjøre Erobringer i Sverrigs endnu øde Egne. Med Danmark blev Freden sluttet d. 10 Decbr. i Jønkjøping. Betingelserne vare, at alle de gamle Forhold skulde træde i Kraft igjen. Med Frankrig sluttedes næste Aar Fred. - Dog hvor sørgelig var ikke Sverrigs Stilling! J Finland havde det mistet en Trediedeel af Rigets Fladeindhold og over en Fjerdedeel af dets Befolkning. Alt hvad det af Befolkning endnu havde tilbage var 2 Millioner 344,010 Jndb. Dertil kom endnu, at dets Gield ved de uhyre Krigsudgivter 1808 og 1809. var, trods Engellands Subsidier, steget til 20 Mill. Rdlr. Banco. For at bøde paa disse Onder søgte Kongen saa meget som mueligt at indføre en klog Besparelse i alle Grene af Statshuusholdningen. Han formindskede sine egne Udgivter ved at overlade for sig og sine Arvinger til Stændernes egen Raadighed otte Slotte, med tilhørende Jorder, Hauger a., dog paa den Betingelse, at den Kongelige Familie kunde benytte dem til Sommerresidentser. Foruden disse personlige Jndskrænkninger ved Hoffet medførte Freden naturligviis mange Besparelser. - Kort efter at den afsatte Konge med sin hele Familie havde forladt Sverrig, holdt den nykaarede Kronprinds sit Jndtog i Stockholm, aflagde derpaa Eden og modtog Stændernes Hylding i Rigssalen. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-24
Den i Skriften saa ofte omtalte Skov, Libanon med sine Cedere, er, efter de nyeste Efterretninger, kun af meget ubetydelig Omkreds Man finder deri ni Hovedeedere, der ere hver omtrent 21 Fod i Omfang. En eneste Green var omtrent 30 Fod lang. Stammen af 5 af de største bestaar af 3 til 4 Afdelinger, hvoraf hver især har samme Omfang som den tykkeste Egestamme. Den hele Skov indbefatter ikke over 8 til 900 Stammer, store og smaa tilsammentagne. En Deel Engellænderes Navne findes udskaarne i de største. Denne skyggefulde Skov staaer paa 6 til 7 Bakker, hvorimellem anseelige Klippebrokker. Den kaldes derfor ogsaa i Skriften Libanons Bjerg. Adskillige af Hovedstammerne har Lynilden halv afbrændt, og een af de største er styrtet aldeles omkuld. mange Aarhundrede har det af Landets Øvrighed, været forbuden at beskadige noget Træ i denne Skov.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-24
Rettelser. J No. 14, S. 214, Lin. 24, 1400 læs: S. 220, Lin. 16. Ulrike Eleonora læs: Luise Ulrike S. 221, L. 30 og 35, 1771 læs: 1772. Berigtigelse til S. 220 i No. 14.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-24
J Følge den i Sverrig indførte nye Stii er den afdøde Konge af Sverrigs (Carl XIII Fødselsdag ansat 11 Dage sildigere, nemlig til 7 Oct., hvilken ogsaa blev høitideligholdt. Ligesaa er Friedrich Adolf, Hertugen af Gothlands Fødselsdag, efter denne nye Stiil, ansat 11 Dag. sildigere, eller til d. 18 Juli.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-24
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
(Jndsendt.) Saaledes som den Norske Høiesteretsdom af 19de December 1817, angaaende Commandeurcapitain Ridder S. Bille og Capitain Ridder Müller findes anført i nogle Tidender, kunde den lede tilmisslige Forestillinger hos de med Sammenhængen, ubekiendte. Denne fremstilles derfor her, paa een af Vedkommendes Vegne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
En med Søeofficiers Characteer beklædt Embedsmand, som havde Gebyhrer at hæve af Skippere, omtaltes af disse paa en saa mislig Maade, at Stedets Søeofficerer, ved hine tvende Ældste, foreholdt den Omtalte: at han burde begjære sin Opførsel undersøgt, eller søge sin Afskeed. Herved faldt Udtryk, som bleve haarde, naar de adskiltes fra den udtrykkelige Betingelse der ledsagede dem, den nen Eg, om Rygterne vare sande. Omtalte ansøgte derpaa om Afskeed. Ansøgningen retournerede formedelst nogen Mangel i Form. Jmidlertid betænkte Ansøgeren sig, og indgav Klage. Stedets Søeofficierer indgave da Jndberetning og Rygterne. Heraf opstod nu en Sag. Hine tvende troede, at have ikkun givet de Advarsler, der skyldtes Officierstanden, i Anledning af hiin Omtale, hvis Existence der var Beviis forMyreløven og Lærken. Til Hasselbusken, hvor frimodig Lærke sang, En opblæst Myreløve, kneisende, fremskyder, Og, som den indbildsk sig ved indbildt Storhed, fryder, Af Selvroes stinkende, sig drømmer Løverang. Hør, lille Graafugl!" den til Lærken skriger: Hvad nys du kvad mig slemt i Øret skar; Jeg taaler ei, at Man mig Sandhed siger, Thi jeg er Løve - skjøndt ei Tand jeg har Mindst ventes jeg, at du end torde kvæde Hvad nyligt Stærechoret fløited mig; Duer den Mindste fast i Sangens Kjæde, Og fule Rovdyrs Klo bestænked dig. Du svage Daare, hvor jeg dig beklager, Gjenmæled Lærken ned til Tuens Drot: En indbildt Herrefærd dig svarligt plager; Du troer dig Løve - Myreløve blot! Hvad fordum du, i Ungdoms Dage, gjorde Var - skjøndt ei Stort – et ganske uden Værd; Men glem ei, at en galen Mand kan jorde Den Skat, en Yngling vandt med Snillets Sværd. Hvad mig angaaer, da være frankt dig svaret: Min Skygge dømmer du - mig selv kun jeg! J Kamp mod Svig og Vold jeg har bevaret Mit frie Vingeslag, paa Sandheds Vei; Og roligt skuer jeg, paa Uskylds Vinge, Hver Ulv, og Ræv, og Æsel under mig: Af Skurk og Daare Dadeel Roes monn bringe, Saa viddred' Lærken ned - og hæved sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Indenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn, d. 27 Febr. J Dag er Speciecoursen for første Gang noteret 375 eller ligemed Sølvværdien. Denne Coursens Forbedring, der i Tilfælde af at den leder til Cours fasthed eller Pari, maa betragtes som en Almeenlykke, foranlediger dog stor Standsning i de fleste Næringsveie, da enhver holder paa sine Sedler i den Tanke, at de snart skulde blive endnu meget bedre, det er med andre Ord, enhver frygter nu for at kjøbe for tidligt, ligesom man under Krigen frygtede for at kjøbe for sildigt. Dette gjør naturligviis, at mange, som have indskjøbt deres Varer til en høiere Cours og de, som skylde Penge i Navneværdie, naturligviis ikke see med blide Øiekast til denne Coursens stærke Forbedring. Men hvad den Punkt angaaer, da findes der i det nys udkomne 20de Bind af Nyt juridisk Archiv nogle velgrundede bemærkninger i saa Henseende. "Coursens Forbedring, siger Archivets Udgiver Hr. Etatsr. Ridder Ørsted (S. 211), medfører vel i og for sig et ubilligt og føleligt Tab for mange af Statens Borgere, og viser sig maaskee endog, med Hensyn til de umiddelbare Følger, som den fører med sig, mere skadelig for det Almindelige, end Coursforværringen. Men Coursen maa nødvendigviis forbedre sig, naar den nogensinde skal blive god, det er, komme til Pari, den eneste Punkt, hvorpaa den, under Jagttagelse af rigtige Grundsætninger, kan staae fast. Det Onde, Coursforbedringen, fører med sig, maa altsaa bæres som et nødvendigt Onde, der omsider fører til en god Tilstand. Coursforværringen er derimod et Onde, ikke blot for sine egne umiddelbare Følgers Skyld, men tillige fordi den, naar den ikke skal endes med en Reduction, fører en senere Coursforbedring med alle dennes Følger efter sig. Desuden er det ikke saa meget Coursens virkelige Forbedring, som dens Forbederlighed, der nedsætter al Eiendoms Værdie, og gjør alle Foretagender usikkre, og saalænge man svæver i Uvished om den vil forbedre eller forværre sig, kommer endda den Ulykke til, at Creditorerne ei kunne vurdere deres Fordringer høiere end efter Pengenes virkelige Cours, medens den paa Eiendommen hvilende Gield, som man ei seer Udvei til snart at frigjøre sig for, maa beregnes med Hensyn til hvad den i Tiden maa formodes at blive til i sand Værd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Hr. Literatus Blok Tøren agter at udgive et Skrift under Titel: "Hovedsprogbog, indeholdende en dansk, tydsk, engelsk og fransk Læsebog, i Tankesprog og Grundsætninger, frit dannede efter alle Tiders Tænkere, og oversatte Ord forOrd, og Ord under Ord, eller Kunsten, selv at lære sig, i meget kort Tid, at forstaae Verdens tre Hovedsprog, med en lærevidenskabelig Jndledning." Paa nogle af vore udmærkede Videnskabsmænds Anbefaling, har det behaget Hans Majestæt Kongen, ved et Forskud af 600 Rbdlr., at understøtte Skriftets Udførelse paa Forfatterens eget Forlag. Men da der endnu behøves til dets Trykning omtrent 1000 Rbd., saa har han valgt Prænumerations=Veien. Prænumerationen er 2 Rbd., som erlægges mod Qvitterings- og Udleveringsseddel, og ved Værkets Modtagelse betales siden 1 Rbd. Bogladeprisen bliver derimod forandre Kjøbere 4 Rbdlr. Man tegner sig hos Forfatteren i Rosenborggade No. 112, 1ste Sahl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Skrivelse fra det Holsteenske af 20de Febr. Stormeene den 16 og 17 f. M. have overalt anrettet Beskadigelse og Ødelæggelse, og især i nogle Egne foraarsaget, at Vandet kom til at staae meget høit. J Rendsborg stod det saa høit, som det i Mandsminde har staaet. Gaden ved Skibsbroen stod ganske under Vand, og Beboerne af Husenes underste Etage maatte tye til den øverste. En stor Deel af Landskabet Stavelholm skal ved Treenflodens Træden over sine Bredder, være blevet saa oversvømmet, at man kun i Baade, kunde komme frem af Landeveiene. Sligt er noget ganske uhørt i Marsken, Digerne selv skulle være blevne betydeligen beskadigede. - De Studerendes Antal i Kiel er nu henved 200. Der synes at herske megen Flid iblandt dem, og i deres Adfærd skulle de være meget rolige, ja endog satte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Renomisteriet bestaaer nu i det Høieste i "Deutschthumlery eller Tydskdommelighed, og den sidste fornemmelig i den besynderlige, foregiver gammeltydske Klædedragt. Mange unge Mennesker see ud som fande Carricaturer. Der skal endog gives nogle, der lade Skjægget voxe paa gammeltydsk Maneer. Til gammeltydsk Modetone synes det ogsaa at høre, at Studenterne flittigen høre Harms Prækener, og tage Parti, for hans Strids sætninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
De 25,000 Rbd. N. V., i Classelotteriets sidste Trækning, skulle være vundne af en Klokker og en Hyrekudsk i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Capitelstaxt paa Afgrøden i Lollands Falsters Stiftpro 1817. I. Aalholms Amt. En Tønde Hvede 15 Rbd. 2 Mk. 11 s. En Tønde Rug 2 Rbd. 2 Mk. 3 s. En Tønde Byg 8 Rbd. 1 Mk. 6 s. En Tønde Havre 4 Rbd. 5 Mk. 1 s. En Tønde hvide Ærter 10 Rbd. 1 s. En Tønde graae Ærter 10 Rbd. 2 s. 2. Halsted Amt. En Tønde Hvede 15 Rbd. 1 Mk. 14 s. En Tønde Rug 11 Rbd. 12 s. En Tønde Byg 8 Rbd. 1 Mk. 8 s. En Tønde Havre 4 Rbd. 4 Mk. En Tønde hvide Ærter, 10 Rbd. 4 Mk. 4 s. En Tønde graae Ærter, 9 Rbd. 4 Mk. 14 s. 3. Nyekjøbing Amt: En Tønde Hvede 14 Rbd. 1 Mk. 3 s. En Tønde Rug 11 Rbd. 1 Mk. 11 s. En Tønde Byg 8 Rbd. 7 s. En Tønde Havre 4 Rbd. 5 Mk. 1 s. En Tønde hvide Ærter 9 Rbd. 3 Mk. 7 s. En Tønde graae Ærter, 9 Rbd. 4 Mk. 13 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Mariboe, den 23de Februari. Paa et Par Steder her i Lolland har en slem Landeplage indsneget sig. J Gloslunde Sogn, under Baadesgaards Gods, er en stor Deel, ja  maaskee den største Deel Heste angrebne af den smitsomme Sot, Skab (seabies). De behandles af den duelige og kyndige Dyrlæge, Hans Wilhelm Hansen i Veile bye, under Grevskabet Christianssæde. Ligeledes er i Nørreballe, under Grevskabet Knuhtenborg, en Hest befængt med ovenmeldte ulykkelige Sygdom. Enhver altsaa, der til anstundende Marked, agter enten at kjøbe eller sælge Heste, tilraades, under saadanne Omstændigheder, den største Forsigtighed, for ikke at udsætte sig selv og deres Medborgere for ubodelig Tab og Skade, og det saa meget mere, da Foraaret nærmer sig med stærke Skridt, og med det Jordernes Pløining og Saaning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Under Grevskabet Knuhtenborg er for Tiden 5 fatte under Tiltale for ved Tyverie og Hælerie at have tabt det 7de Bud af Sigte. - Jgaar 8te Dage løb Drengene endnu paa Skøiter paa Nør resøe; det mærkeligste derved var, at op paa Dagen blev det saa varmt, at de kastede Trøien og løb med bare Arme. - J afvigte Vinter har Mariboe ret været hjemsøgt af omstreifende Cosmopoliter (Haandværksburscher af alle Professioner) der i Skokketal have fægtet Huus fra Huus om Reisepenge. Skulde sligt et Uvæsen ikke snarere hidrøre af Ulyst til at arbeide for en billig Løn end af virkelig Trang, hvilket sidste Udgiveren har saa meget mere Grund til at troe, da en Snedkersvend for nogen Tid siden arbeidede her i Mariboe hos en Snedkermester, og fik 2 Rbd. 3 Mk., foruden Kosten, ugentlig i Løn, men efter 14 Dages Forløb blev han keed af dette stille og rolige Liv, tog sin Afskeed, og styrede fægtende sin Cours nach Bremen. - For altsaa at sætte Grændser for ovenmeldte Uskik, var det saare ønskeligt, om man vilde forene sig om ikke at give dem noget, da de maaskee paa den Maade bedst kunde tvinges til at nytte og gavne Borgersamfundet, ifølge hiint gamle Ordforog: "Nød lærer nøgen Kone at spinde. Menigheden i Saxkjøbings Arresthuus er i denne Tid forsynet med ikke mindre end 8te Medlemmer. Forleden fik den en nye Tilvært ved et Subject, der havde udmærkes sig lidt for meget i Baxekunsten. (Mariboe Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
J Viborger Samler af 22de Febr. er følgende meddeelt: "Ved Vesterhavets Overgang i Orkanstormen d. 15de og 16de Januar d. A., havde den største Deel af Beboerne i Agger Sogn, Refs Herred, Thisted Amt, det Uheld, at deres Jordeiendomme imellem Øster=Aager og Røn=Byer, bleve - indtil flere Tommers Tykkelse - saaledes belagte med Steen og Gruus, at nuværende Besiddere vist ikke i deres Levetid kunne vente sig nogen Græsning eller anden Nytte deraf. Vandet stod høit over Landet imellem Øster=Agger og Toft; og paa 2de Steder, omtrent midtveis mellem disse Byer, har Havet skaaret 2de Vige gjennem den smalle Landtunge ud i Liimfjorden, i hvilke Huller Vandet endnu er 2 a 3 Alen dybt. Man kan derfor paa nærværende Tid ei komme frem af Landeveien der gaaer fra Agger til Lemvig, uden at man skal tæt op til Havet, paa Steder, hvor Landtungen omtrent kan være 10 Favne bred, og dette er den hele Dæmning, der adskiller Vesterhavet fra Liimfjorden. Ved bemeldte Havets Overgang gik Vandet ind i Toftboernes Huse, hvorved endeel af deres Høe og Jldebrændsel bortflød, allene een Mand mistede 2 Læs Høe og 2 Læs Jldebrændsel. J hans Huus stod Vandet 1 Alen høit næsten i 24 Timer og Familier maatte i største Angest opholde sig paa Loftet, uvisse om Huset vilde blive staaende eller flyde bort. Beboerne af Toft Bye mistede I Hav baad og 1 Fjordbaad; Beboerne af Røn Bye mistede 2de Havbaade, de dreve over til Kobberøe Bjerge, under Gjettrup Sogn og fandtes der knuste eller sønderslaaede. Fra Agger Kirke til Pælediget (Skjellet imellem Aalborg og Ribe Stifter) har Havet bortskaaret af Landet langs ned omtrent 24 Alen, og ligeledes fra Agger Kirke nør paa til Lodberg Klitte omtrent 20 a 30 Alen, dog meest ud for Sønder-Aalum. Noget norden for Nørre=Aalum, hvor Havet ogsaa har skaaret endeel af Bierget bort, er derved komne 2de store Træerødder tilsyne, hvilket er et nyt Beviis for, at der i ældre Tider har været Skov paa Aalum Bakker. Den Skade, Agger Sogns Beboere have lidt ved bemeldte Oversvømmelse paa deres Eiendomme, kan neppe taxeres, da faa af dem herefeer, af Mangel paa Høe, ville være i Stand til at holde Køer, og Følgerne blive saaledes følelige for disse fattige Mennesker i en lang Række af Aar" Logen Kirertorsuk under Holsteensborg i Grønland, 23de Novbr. 1816. J Nat havde vi et meget heftigt Jordskjælv fra 2 til 5 om Morgenen. J denne Tid mærkedes 9 Stød, hvoraf et især var saa stærkt, at Sneen faldt ned af Tagene, og min Natlampe, som stod paa Bordet ved Sengen, var faldet ned, dersom jeg ikke i en Hast havde grebet den. Jdag kjørte jeg over Land til Colonien; der havde man mærket Stødene, men ikke saa stærke, som her. Vi have i Vinter kjørt mange Gange herfra til Colonien over Land, ligesom de derfra ogsaa have besøgt os her. Veien er god nok, naar man kuns har stærke og lydige Hunde; men disse Egenskaber ere nødvendige for de Hunde, som skulle bruges paa denne Tour. Med mit bedste Spand har jeg tilbagelagt Veien, som Du veed, er 3 Mile, derhen i 5 Qvarteer og hjem i ringere end een Time. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Kjøbenhavns Børs d. 27 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 368, a vista 373. Amsterdam 2 M. - , a vista - . London 2 M. 16 3/4 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 376. - Specier solgtes til 22 Rbmk. 8 s. a 22 Rbmk. 10 s. for Committeesedler blev givet (med Rente) 110 a 110 1/2 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 96. Norske Rigsbksedler 25 1/2 a 26. Svenske Sedler 6 Rbmk. 2 s. a 6 Rbmk. 4 s. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Blandede Efterretninger. (Slutning af Kong Carl den Trettendes korte Biographie; see forr. No.) Kongen adopterede den ny Tronfølger, under Navn af Carl August, og det svenske Folk saae ham sin Lykkes tilkommende Skaber. Dets Kierlighed, som allerede i saa høi Grad var bleven ham til Deel, søgte han endnu mere at erhverve sig ved sin Sparsomhed og Tarvelighed, der, under Financernes daværende Forfatning, vare dobbelt velgjørende for Landet. Da Kongen udnævnte ham til Storadmiral, vilde han ikke engang modtage den med denne Post forbundne Jndtægt af 10,000 Rdlr., men ønskede den anvendt til Statens Bedste. Dog, neppe havde han været to Aar i Sverrig, førend han pludseligen bortrykkedes af et Tilfælde, der gav Anledning til det Rygte, at han havde faaet Gift. Vi forbigaae det ved denne Leilighed forefaldne Optrin med Rigsmarskal Axel Fersen og Grevinde Piper, da Prindsens Lig høitideligen førtes til Stockholm; endnu hviler over denne Begivenhed et Mørke, som kun Tidens Fakkel formaaer at oplyse, og som det for Øieblikke, synes aldeles utidigt at ville gjennemtrænge. Kongen udsatte endog en Belønning af 20,000 Rdlr. for Opdagelsen af Prindsens formeentlige Morder; men intet kom for Dagen, der kunde lede til Oplysning herom. Aldrig er imidlertid nogen Tron følgers Død bleven mere begrædt end Carl Augusts, og med Rette hedte det i hans Gravskrift: "et en Trone, blot en Grav skjænkede Sverrig ham. Deri nedsteg han med Carls Navn og det svenske Folks evige Kjerlighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Jvet Tidsløb af to Aartier havde Sverrig saaledes oplevet tre rystende Begivenheder: Gustav d. Tredies Drab, Gustav d. Fjerde Adolfs Afsættelse, og Prinds Carl Augusts pludselige Død. For at forebygge større Storme ved et nyt Kongevalg, sammenkaldte nu Kongen Rigsstænderne, som samledes d. 28 Juni i Ørebro.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Den 23de Juli aabnede Kongen Rigsdagen med en rørende Tale, hvori han skildrede den Nødvendigheden af, at vælge en ny Tronfølger. Den 18de Aug. foreslog Han Prinds Ponte Corpotil Sin Efterfølger paa Tronen, og d. 21de valg tes denne Fyrste næsten eenstemmigen, under den Betingelse, at han skulde antage den evangelisk lutherske Religion, og udstede en Forsikkringsact, ligesom den afdøde Kronprinds. Efterat den nu Tronfølger var ankommen til Stockholm, og det høitideligen modtaget, adopterede Kongen han under Navn af Carl Johan, d. 8 Nov. blev han holdet i den store Rigssal. Han var ved denne Leilighed prydet med Kronen og den Kongelige Kaabe, men medens han knælende aflagde Eden for Kongen, satte han Kronen fra sig, kyssede Kongen paa Haanden, og modtog derpaa igjen med paasat Krone, Stændernes Hylding.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Sverrig var nu traadt i nærmere Forhold med Frankrig, og en Virkning heraf var to Kongelige Erklæringer af 17 og 19 Nov., hvori Kongen tilkjendegiver, at han, for at bidrage til Europas Befrielse, havde erklæret Engelland Krig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
J Aaret 1811 faldt Kongen i en langvarig Sygdom, og Regentskabet blev den 7 Martii overdraget til Kronprindsen. Medens Prindsen var sysselsat med Regjeringen, stiftede Kongen (27de Maj.) en ny Orden til borgerlige Fortjenesters Belønning, under Navn af Kong Carl d. Trettendes Orden. Ordenstegnet bestod af et rødt Kors, med en Krone, i hvis hvide emaillerede midterste Deel saaes paa den ene Side et B. i en Triangel, og paa den anden Tallet XIII. imellem to i hinanden slyngede Cr. Man formoder, at denne Orden kun skulde antyde en udmærket Grad, af Frimureriet, da de første Ordensriddere vare bekiendte som Frimurer af første Rang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
J Slutningen af Aaret 1811 var Kongen igen fuldkommen kommet sig af sin Sygdom, og d. 7 Jan. 1812 paatog han sig igjen Regjeringen. Ved denne Leilighed gjorde Kronprindsen en mærkværdig Jndberetning, angaaende sin Forvaltning og Sverrigs Stilling. Ved Krigens Udbrud imellem Frankrig og Rusland, erklærede Sverrig sig for det sidste Rige. De paafølgende vigtige Begivenheder og deres følger ere endnu alle i frisk Minde. Saaledes døde Kong Carl d. XIII. efterat have seet tre Konger paa Sverrigs Trone og efter at have oplevet saa mange store og mærkværdige Optrin, saavel i som uden for sit Fædreneland, i en Alder af 70 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Kong Carls efterladte Gemalinde, Hedevig Elisabeth Charlotte, Prindsesse af HolsteenGottorp, er født den 22 Marts 1759 og formæ ledes d. 7 Juli 1774. Det Kongelige Par har altsaa levet 44 Aar i Ægteskab sammen. Den eneste af Kongens endnu levende Sødskende er Prindsesse Albertine, født d. 8 Oct. 1753.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Kong Carl XIII. var høi af Væxt og vel dannet, men af ingen stærk og kast Legemsbeskaffenhed. Hans Mine var fri, aaben og menneske kierlig; hans Øine store og gjennemtrængende; hans Pande høi som hans Faders, hvis udtrykte Billede han var. Hans Helbred var stærkere i hans senere Alder end i hans yngre Aar, og hans Reiser til Aachen i Aaret 1770, som han maatte gjøre, syntes at have havt en god Virkning paa hans Sundhed.