Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-09-06
En sluttet eller velproportioneret, muskelstærk Race med Evne til at udføre de Tjenester hvorfor vi holde den og hvorfor den søges af vore Kunder, er derfor vist nok den meest passende for os. En saadan Race fremviser den bedre Deel af vore jydske Heste, og vil bringes til end mer Fuldkommenhed naar de fortrinligste Jndivider stedse udsøges til Avl. Den vil desuden, ved omhyggelig Pleie og Behandling, kunne afgive mange skjønne Heste skikkede til Parade og Stads. (Nøiere Udvikling af alt dette i mi nyligen hos Hempel i Odense udkomne Skrift om Huusdyrene.) Derimod har jeg aldrig nægtet Veddeløbs Gavnlighed, men ingenlunde paa den Maade dette for Tiden iværksættes i Hertugdømmene, da saadanne Veddelød ikke kunne have anden Hensigt end Fuldblodets Udbredelse hos os. Kunde passende Dygtighedsprøver bringes i Forbindelse med Stutteribesigtelserne, vilde dette bevirke den folideste Forbedring af vore Hesteracer, da kun paa denne Maade den Eensidighed og den Yderlighed hvortil Vedde løbene i Engeland have ført, kunne undgaaes. Bedømmelsen efter det Udvortes er ligesaa nødvendig som Dyg tighedsprøver fortjene Anbefaling, thi velproportionerede Heste ville altid foretrækkes de mindre velbyggede, og Legemsmeen lade sig alene paa denne Maade udrydde. Overhoved kræver vist nok Forsigtighed at man i en Sag der er saa ny her tillands (jeg mener Fuldblodets og Veddeløbe Jndførelse) og som Jngen hos os endnu kan have tilstrækkelig Erfaring i, ikke overiler sig, men gaaer forsøgsviis tilværk. Hvor mange lovpriste Foranstaltninger ere ikke mislykkede, og hvor ofte ere ikke de Forandringer ma iværksatte, befundne intet at have forud for det Bestaaende. Jalmindelighed er det dog nok en vis Middelvei som bringer det bedste Held ved al Jndustrie. Vil man gaa for vidt, fordyber man sig let i Vidtløftigheder. De Mænd, som med saamegen Varme anbefale Fuldblodet, maae der for ikke forundre dem over, at man ikke blindt hen ha fæstet Tro til deres Løfter, og fordi man er noget betænksom ved at give Slip paa gamle Indretninger, er man sandelig ikke en fordomsfuld, kortsynet Jgnorant, eller hænge, ved gammel Slendrian. De Overdrivelser, Modsigelser, Stiklerier, ja jeg tør nok sige Absurditeter hine Mænd har gjort sig skyldig i, ligesom de Stridigheder de have have indbyrdes, vare vist ikke heller af den Natur, at de kund befæste Tilliden til deres Forslag. Upartiskhed og Sandhedskjærlighed ere de eneste Ledere som kunne føre os paadet rette Spor. Veeg man aldrig herfra, saae det gandske anderledes ud i denne Verden. Ville vi altsaa med Held arbeide til vore Hesteracers Forædling - den gode Sag, men ikke nogle Jndividers Anskuelse. – saa lad os med Rolighed betragte Tingen fra alle Sider, prøve os frem- og tilsidesætte enhver forudfattet Mening. Men ingen brammende Opfordringer, Hvilken fornuftig Mand vil vel sætte flere Tusinde paa Spil i en Sag, hvor en ubetydelig Tilfældighed kan afgjøre Tab eller Vinding. Ingen nægter desuden Fuldblodets Fortrin i Henseende til Hurtighed. Hvorvidt det kan maale sig i andre Egenskaber vil nok vise sig. Altsaa, lad os ikke forhaste os, men ufortrødent arbeide til vort Fælledsmaal, og overlade til Tiden Sagens Afgjørelse. Aldebertsminde, d. 29de August 1832. C. Dalgas.