Aalborg Stiftstidende, 1842-06-15
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 11te Junii. Ved at indled sin Togst for "Nordens Selvstændighed og Eenhed ved Maifesten paa Enighedsværn", Søndag Aften den 29de Mai, fortalte Hr. Fr. Barfoed, at man ved Overgangen fra 1840 til 1841 ganske almindelig havde paastaaet, at en af Statens første Embedsmænd af grevelig Stand benævnte de Roeskildske Stænder, saa tidt han omtalte dem, med Kjendingsnavnet "Skraalerne." Hvad han kaldte de Viborgske, vidste B. ikke, og heller ikke vilde han just indestaae for, at det paapegede Factum virkelig forholdt sig saa sandhed; men sandt var det imidlertid, at Greven derover blev upopulair. Da Christian den Ottende i Marts 1842 satte den Prinds, der i Slesvigs Stændersal havde fordristet sig til at kalde Danmark et fremmed Land, til Hertugdømmerne Slesvigs og Holsteens Statholder, samt øverstcommanderende General, tog hiin høie Statsembedsmand sin Afskeed. Man bragde denne Begivenhed i Forbindelse med Statholderens Udnævnelse, hvilken, saa paastod man, Greven i høi Grad havde misbilliget, og Greven blev atter populair. Var det Vankelmod hos Folket, Netisandhed ikke, Kjendsgierningen er ligesaa simpel at forklare, som den er glædelig. Folket elsker sine Stænder; elsker dem høiest, der tale aabnest, friest og ærligst. Det hørte med Harme en Embedsmand forgribe sig paa disse, og igjennem dem paa Folket, og Hjertet vendte sig med Uvillie fra ham. Høiere end sine Stænder elsker Folket dog sin Ære, sin Selvstændighed; det meente denne truet; det saae Greven stille sig paa Folkets Side; det glemte, hvor stærkt han tidligere havde forløbet sig, glemte hans Haan og hans Trods; det saae kun Folkekjæmpen, der i sin gode Kamp for Folkets Sag regnede intet Offer for stort, og dets Hjerte bøiede sig atter imod ham. Folket elsker sin Selvstændighed høiere end sine Stænder, det er Nøglen til Gaaden. (Rand. Av.)– "Dagen" leverer følgende Oversigt over de endnu levende Kunstnere og Kunstnerinder, der i det forrige Aarhundrede have været ansatte ved Theatret, men have forladt Samme, enten paa Grund af Alderdom og Svagelighed, eller fordi de ere gaaede over i andre Livstillinger. Siden Hr. Jnstructeur Lindgreens Afgang fra Theatret er der ikke iblandt det tjenstgjørende Personale nogen tilbage af dem, som i det forrige Aarhundrede have betraadt Skuepladsen; og efterat Mad. Heger er død, ere kun 14 af dem endnu levende, nemlig: Afgaaede med Pension: Mad. Rosing, født Olsen, 86 Aar gammel, der. 3die Novbr. 1773 som Nanine i Stykket af samme Navn. Mad. Clausen, født Aarslev, 80 Aar gl., deb. 3die Marts 1778 som Lisette i Kjærlighedsbrevene. Mad. Dahlen, født Mord horst, deb. 21de Septbr. 1784 som Charlotte i det foregivne Hexerie. Mad. Schall, født Schløiter, 67 Aar gl., Solodandserinde; Tjenestetiden regnet fra 1788. Hr. Lindgreen, 72 Aar gl., deb. 19de Novbr. 1790 som Frontin i den forlidte Autor og Tjener. Hr. Dahlen, Solodandser, dandsede første Gang, som Gjæst, 25de Octbr. 1791. Hr. Bournonville den Ældre, 82 Aar gl., dandsede første Gang, som Gjæst, 17de April 1792. Hr. Heger, deb. 14de April 1796 som Figaro Figaros Giftermaal. Mad. Foersom, født Ebbesen, der. 18de Januar 1798 som Lovise i den værdige Fader. Mad. Spindler (tidligere Madam Lange, født Nick, deb. 15de April 1799 som Emme i falsk Undseelse. Jnd traadte i andre Livstillinger: Jfr. Barth (senere Justitsraadinde Schwarzen, kgl. Skuespiller Schwarzens Moder) deb. 18de Januar 1793 som Rosalie i Apothekeren og Doctoren". Jfr. Beck (senere Justitsraadinde Falbe),der. 13de Mai 1797 som Gurli i "Jndianerne i England Hr. Ochlenschlager (Etatsraad, der. 15de Decbr. 1797. som Fændriken i Stykket af samme Navn. Hr. Pi(Krigsraad, deb. under sit Fornavn: Jean, 19de Januar 1798 som Spazier i "Virtuosen".