Aalborg Stiftstidende, 1836-05-17
Den polske Petition er endnu ikke kommet for Kammeret, og det synes, som om man med Forsæt undviger at bringe denne tirrende Materie, som let kunde føre til et Brud melllem Ministrene og den frisindede Opposition, paa Bane forØieblikket, da baade Ministeriet og Oppositionen behøve hinandens gjensidige Bistand imod Doctrinairerne. Derimod har man debatteret en anden Petition, som for Øieblikket ogsaa for os maae have særlig Interesse, idet man vel ikke kan undlade uvilkaarlig at udraabe: tout comme che nous! Der er nemlig andraget paa, at afskaffe de privilegerede Spillehuse. I Debatterne har man opregnet en heel Mængde sørgelige Følger af den egennyttige Tolerance, som Staten yder disse Ødelæggelsens Værksteder. Premierministeren indrømmede vel, at det vilde være ønskeligt, om ingen slige Bevillinger udstedtes for Fremtiden, men den Indtægt, som Staten mistede, ved at undertrykke Spillehusene, var altfor betydelig, til at give Slip paa den, uden at see den erstattet ved andre Paalæg. Man maatte derfor først og fremmest tænke paa at bringe en saadan Erstatning tilveie. Herimod indvendte Hr. de la Rochefaucault, at naar man var enig om at kalde denne Intrade umoralsk, saa maatte man først og fremmest opgive en Jndtægt, som havde sit Udspring fra en Jmmoralitet og siden vilde det vel finde sig, hvorledes man kunde stoppe det i Stats=Indtægten opkomne Deficit. (Saadant Sprog kan man føre i de store og rige Stater, hvor Hjælpekilderne saa at sige flyde af sig selv, naar man trænger til dem. Hr. Lafitte var af samme Mening og føiede til, at denne Gienstand nærmest burde drøftes, naar Indtægts=Budgettet bliver debatteret, da desuden Contracterne med Spillehusenes Forpagtere netop løb ud med dette Aar. Han androg derfor paa, at Petitionen for Øieblikket skulde henvises til Premier- og Indenrigsministeren, med Anmodning om, at de i Tide maatte være betænkt paa at foreslaae en mindre anstødelig Jndtægtskilde, end en saadan, som Alverden var enig om at kalde umoralsk Belgien. Bladene hovere over Fuldendelsen af Jernbanen imellem Bryssel og Antverpen. Læserne ville erindre, at man den 5te Mai i Fjor høitideligholdt den første Fart paa den en Halvdeel af Banen imellem Bryssel og Mecheln, i Aar den 3die Mai har man høitideligholdt den første Fart paa hele Banen, fra Bryssel til Antverpen. Denne Befordring af de industrielle Jnteresser, indrenter Kong Leopold de var meste Lovtaler og man gjør den bemærkning, at der, i hans korte Regjeringstid, er virket langt mere til Belgiens sande og væsentlige Gavn, end i den Haarige Regjering fra 1811 til 1830, i hvilken Landet beviisligen ikke vandt andet en Gjæld. Kongen var selv med i Toget og hans Modtagelse i Antverpen var et Beviis paa Erkiendelsen af hans Fortjenester, idet Glæden var høitidelig og svarende til det store Værk, der er fuldendt. Man kan nu i al Magelighed reise i en Time fra Bryssel til Antverpen og i samme Tid til bage igjen. Veilængden imellem disse to store Stæder er 11 1/2 Lieus, noget mere end 6 danske Mile og det Halve af denne Vei tilbagelægges for Tiden daglig i 30 til 35 Minuter. Kongen indtraf igjen til Bryssel den 7de Mai og havde brugt 5 Qvarteer til Reisen.