Ribe Stifts Adresseaviser, 1820-11-03
J Randers Avis opkastedes nylig det Spørgsmaal, hvor stor en Sum vel fremmede Gjøglere om Aaret trække af Byen, Spørgeren mener, at et Par tusinde Daler er for overdrevent at antage, men dette var jor ikke engang 3 Mark for hver af Randers 4500 Jndvaanere. - Disse Trækfugle synes ellers ordentlig at udgjøre et Laug, thi naar den Ene forlader en Bye, drager en Anden gierne ind igien; men hvis er Skylden, naar vore Lommer derved tømmes: Viborg. Et ungt Menneske, af god Familie, ihielskiød, sig her, den 29de, i en Stue i Overværelse af 5 Mennesker. En mislykket Kierlighedsforstaaelse skal være Aarsagen. Colding, den 28de October 1820. Den for enhver fædrenelanskindet Borger dobbelt glædelige Festdag, som skiænkede Danmark dets dyrebare Landsmoder og dets hulde Kongedatter, blev ogsaa her høitideligholdt af glade og taknemmelige Undersaatter, ved en Soupee i det dramatiske Selskabs Locale, hvortil Byens civile og militaire Embedsmænd havde forsamlet sig med flere af dens agtværdige Borgere, - som alle med hinanden kappedes omi flere til Dagens Anledning passende Sange og ved Skaaler, som med en almindelig Begeistring bleve udbragte, at udtale deres hierteligste Ønsker og Held og Velsignelse for begge de ophøiede Fyrstinder, for vor elskede Landsfader og for det hele Kongehuus. Hendrik Ussing. Hendrik Ussing er fød den 11te Januar 1743 i Lille=Lyngbye hvor hans Faver var Præst. I Aaret 1760 deponerede han fra Frederiksborg lærde Skole, tog 1763 sin theologiske Embedseramen, var ti Aar Personelcapellan hos sin Fader, blev 1776 residerende Capellan ved Fredensborg, 1779 forflyttet til Ringsted, 1790 kaldet til Sognepræst for Lyngbye og Ølsted Meenigheder og 1797. eenstemmig valgt til Provst i Strøherred, hvilke sidste Embeder hun i Aaret 1808 ifølge Kongelig Resolution maatte nedlægge. Han begyndte som Forfatter 1772 med en ubetydelig Piere om Helvedstraffens Evighed, som blev efterfulgt af et langt nyttigere og vigtigere Skrift og Naadsensaarets Rettigheder, der siden ved mange geistlige Skifter blev taget til Veiledning. Paa denne Tid blev han corresponderende Medlem af Landhuusholdningsfelskabet og siden Medrecensent af Badens kritiste Journal. J Aaret 1782. skrev han oplysende Anmærkninger til den da udkomne nyeste Øfalmebog, som vel bidroge med til at denne kort efter blev afløst af en bedre, og endelig fra 1786 til 89 udkom i 4 Dele og 6 Bind. hans Hovedværk Kirkeforfatningen i de danske Stater, dens vigtigste Fordeele og Mangler og mulige Forbedring. J Aaret 1807. skrev han bemærkninger over biskop Bøiesens Plan til den offentlige Gudstienestes Forbedring, og siden Urimeligheds Arimeligheder og Provst Agerups Sophismer i Anledning af Provst Rachløvs Jldebrand, hvilke sidste Smaapierer skaffede ham mange Uvenner. 1808 udgav han sin Appel til Kongen og Folket, som sener andre Processkrifter fulgte, indtil han i Aaret 1819 sluttede sin Skribenthane med Underviisninger for Konfirmanter, hvilket Skrift, han selv ansaae for Noget af det Ryttigste han har skrever, og som, flere Feil uagtet, ikke kan frakiendes sit Værd. Af de Værker, som han længe havde samlet til og endnu ønskede at udgive, vare de vigtigste: Hans Levnetsbeskrivelse, 30 Aars Erfaringer i Jura og Fragmenter og Supplementer til Kirkeforfatningen. Han døde den 18de October 182, 78 Aar gammel. Han begrov to Koner, med hvilke han efterlader 8 Barn. Som Capellan paa Fredensborg maatte han selv for Regieringen angive en Mængde infamerende Rygter, der sidenefter, undersøgte, alle fandtes logn agtige. Han er i hele set Liv bleven forfulgt af alle muelige, ikke blot de løgnagtigste, men urimeligste Rygter. Mange og mægtige Fiender har han paadraget sig. Ti Mænd kunde have fat Livet, til over de Ulykker, som han har med en stedse urokket Fasthed. J Ringsted var han suspenderet i 3 Aar og 6 Uger, indtil han igien ved Høiesteretsdom blev frikiendt. Tregange afbrændte hans Præstegaard og tregange var han under Generalsiskalens Tiltale. J næsten et Aar var han arresteret. Togange er han undergaaet Æredomme og eengang dømt til Landsforviisning, skiøndt, siden benaadet. Han har i sit Liv maattet føre vel over 100 Processer, af hvilke en Mængde for Høiesteret. Worm i sit Forfatter=Lerikon beretter, at han, paa eengang, havde ikke mindre end ti Sager for Høiesteret, som han alle selv fortvarede, og af hvilke han vandt de fleste og vigtigste. Hvorvidt han var et godt Menneske eller den, Vorden ansaae ham for, det staaer han nu for en holere, end menneskelig, Domstol at forsvare; men nægtes kan det dog aldrig, at han var en Mand af en sielden Kraft og Villie og Virksomhed; at han ofte, skiøndt paa uret Maade, har villet det Rette, og at mange af hans Feil kun vare menneskelige Forløbelser, saa at i Sandhed paa ham Ordene kunde anvendes: Har han føllet, da har han bødet for det; Og Jngen spilde meer et frækt og grusømt Letsindigt Ord til Skændsel paa hans Minde."T. Algreeneussing.