JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1841-08-13
Til "Kjøbenhavnspostens" Theaterrecensent, Hr. 14. Vi havde aldeles glemt, at vi engang vare gaaede irette med Dem i Anledning af en af Deres Theaterartikler, men bleve erindrede derom, da De til Gjengjæld i Torsdags begyndte at gaae irette med os ved at fortælle, at vi "med vor bekjendte naive Frimodighed" havde kaldt Scribes "Et Glas Vand" et Mesterstykke. De har uden Tvivl troet at tilføie os en stor Krænkelse og gjøre os meget slukørede ved denne Jrettesættelse; men De har taget feil, ja! Alt vil tvertimod falde tilbage paa Dem, fordi De nemlig har refereret feil. Vi have nemlig ikke kaldt nævnte Stuespil et Mesterstykke, men Scribes Mesterstykke, og at der er stor Forskjel mellem disse to Benævnelser, vil De vel indrømme, naar De hører et meget slaaende Exempel, som just falder os ind, at f. Ex. De selv kan skrive en Theaterartikel, der ypperligt kan være Deres Mesterstykke, uden derfor i fjerneste Maade at være et Mesterstykke.
Corsaren, 1841-08-13
Literatur. Fohrmanns "Klintedigte", "Erindringsblad for dem, der besøge eller have besøgt Møens Klint". Faa Digtere ere saa sanddrue som Hr. Fohrmann. Han giver selv sin Bog Titel af Klinte - paa Literaturens Hvedemark. - Jesus sagde om Klinten, at den skulde staae, indtil Sæden var moden. Hr. Fs "Klintedigte" ville ogsaa faae Lov til at staae - i Bogladerne.
Corsaren, 1840-11-27
IV. Paul, poetisk Fortælling af Chr. Alfred. Høsts Forlag. Jeg har ikke læst denne Fortælling, skjøndt den snart er et Aar gammel; men jeg formoder, at den er meget god, siden Dagen forleden sagde, at den ikke duer. Man kunde jo rigtignok af "Dagens" Dom uddrage den Slutning, at "Paul" desaarsag maatte være tilbunds slet; men herimod maa jeg protestere: "Dagen", veed aldeles ikke, hvad Slethed er, ellers tog den sig lagt derfor.
Corsaren, 1841-08-13
De franske Skuespillere. Ved at bedømme disses Præstationer maa man tage Hensyn til, at deres Selskab er saa lidet talrigt, og at desaarsag Medlemmerne ofte maae udføre Rollen som ikke ganske passe for dem. Saaledes maa Mom. George-Petit være baade Fru Heiberg og Mom. Nielsen. Da hun imidlertid som enkelt Person ikke kan være dem begge, har hun valgt at være Halvdelen af hver. Vi beklage herved kun, at hun ikke altid er den bedre Halvdeel. Hr. Lionel er Selskabets Nielsen & Phister. For at være dette rigtig, feiler ham Jntet, undtagen Nielsens Organ og - hele Phister. Hr. Armand er Selskabets Holst. Hr. Holst er fornøiet med denne Sammenstilling; mais rous, Mr. Armand? De øvrige Herrer og Damer ved Selskabet ere - de øvrige Herrer og Damer ved vort Theater. Hele Selskabet har her den Lykke at være fransk: er uforstaaeligt for Mange, nyt for Nogle, usædvanligt for Alle. Det har fransk Liv, Bevægelighed og Munterhed, og det synes Folk her i Landet godt om hos Andre. J Paris har Selskabet ligeledes den Lykke at være fransk, men gjør ingen Lykke derved.
Corsaren, 1841-08-13
Vesterbroes nye Theater. Folk strømme stadigt herud for at see "Wilhelm. Tell". Dette er et glædeligt Tegn paa, at Folk have Sands for Friheden - naar den kun koster 4 Mk.
Corsaren, 1841-08-13
I en af Sjællands Søkjøbstæder er nylig forefaldet følgende Begivenhed. - Der strandede et fremmed Skib, og, efterat endeel af Ladningen var bjerget, dannede flere af Byens Jndvaanere et Jnteressentskab og kjøbte paa fælleds Regning det sunkne Vrag. Store Planer beskjæftigede nu Jnteressentskabet: Det besluttede at forstrive Folk, der med en Dunkraft eller andre Remedier kunde optage Skroget, som da skulde gjøres istand og bruges til Fart; det antog en Capitain til at føre Skibet, en Styrmand, kort sagt: en heel Besætning. Kun eet Punkt var der, hvorom man ikke kunde blive enig, nemlig Skibets fremtidige Farter, og i denne Anledning sammenkaldtes en Generalforsamling. Samtidig hermed fremkaldte Vorherre en Storm, og, imedens Generalforsamlingen drøftede de forskjellige Forslag: at Skibet skulde gaae paa Sverrig, at det skulde gjøres til Dampskib og anvendes til den projecterede Fart mellem Aalborg og Kjøbenhavn, at det maaskee hellere kunde erstatte det forulykkede "Præsident" og gaae paa Amerika, førte Stormen Skibet bort og slog det formodentlig istykker. Efter en stormende Debat seirede imidlertid det Parti i Generalforsamlingen, som var for Aalborg-Farten, seirsberuset ilede det til den en halv Miil fra Byen liggende Kyst, hvor Skibet var strandet, kom - saae - og fandt - Intet. Længe stode de og ventede paa, at det skulde komme igjen; det syntes dem umuligt, at Skjæbnen kunde være saa grum at berøve dem deres Skrog; men de saae forgiæves - det var og blev borte. Nogen Tid efter erfarer man, at to Master, som formodedes at være fra dette Skib, vare opdrevne etsteds i Jylland eller Fyen. De gamle Beregninger vaagnede øieblikkeligt op: Nu havde man jo Masterne, om disse kunde tømres et Skib og deri indsættes et Maskineri. Jnteressentskabents Actier steg igjen, medens en Procurator paa dets Vegne reiste over for at reclamere Masterne. Da han kom tilbage og opgjorde sit Regnskab, fandt man - at hans Reise netop havde kostet saa Meget, som Masterne vare værd. Da solgte man Masterne, betalte Procuratoren og slog sig til Ro. Og det er at formode, at Roligheden vil vedvare, indtil der findes en eller anden Planke af Stibet, til hvilken der kan føies nye Planker; i hvilke der kan sættes nye Master, og hvortil man kan anskaffe et Maskineri til Farten paa Aalborg eller America.
Corsaren, 1841-08-13
Foruden de ordinaire Billettet er denne Gang Brev til Hr. P. J. U. B. imod Opgivelsen, af det sædvanlige Motto.
Corsaren, 1841-08-20
Charivari. Hs. M. Kongen glæder i disse Dage, første Gang efter lang Tids Forløb, Lyngbyerne med sin faderlige Nærværelse.
Corsaren, 1841-08-20
Da der af Oppositionsbladene er blevet klaget saa meget over den langsomme Procesmaade her i Landet, hedder det, at der vil blive oprettet en ny Domstol, hvorunder politiske Actioner og navnlig Pressesager kunne nyde en hurtigere Fremme. Vi troe gjerne dette Rygte, da vi vide, at Regjeringen i disse Sager gjerne for længe siden havde brugt kort Proces.
Corsaren, 1841-08-20
 - "Dagen" ønsker, at Kongen vilde udnævne en Historiograph til at skrive Danmarks senere Historie. Vi indstrænke os til at ønske, at Kongen vilde tillade en Mand at skrive nævnte Historie.
Corsaren, 1841-08-20
Et Blad berettede for et Par Uger siden, at der vare falske Sedler i Omløb. J disse Dage har man paany opdaget saadanne Sedler, der ere kjendelige derpaa, at der istedetfor "Paa Valuta, som Banken eier" staaer: "Paa Valuia, som Banken ikke eier." En af Hovedstadens meest ansete Jurister har imidlertid erklæret at ville forsvare denne nye Seddelfabrikants Sag og bevise, at han ikke er nogen Falskmøntner.
Corsaren, 1841-08-20
Efter at Støtten for Ulfeldt er befalet nedtaget, har en af vore Digtere besluttet at reise en lignende for sig selv under Navn af: Corfitz Ulfeldt Tragødie i 10 Acter.
Corsaren, 1840-11-27
Den regelmæssige Udgivelse af "Corsaren" er begyndt med den store Uregelmæssighed, at Bladet ikke er gaaet ud, fordi det nemlig blev lagt under Beslag. Dette er Noget, som vi ikke kunne gjøre ved; Skylden ligger i Trykkefrihedslovgivningen, hvorfor vi bede de ærede jydste Stænder om at stynde sig med en Petition om, at bemeldte Lovgivning maa blive forandret, saa at det bliver Justitsraad Reiersen forbudt, saaledes at lægge Beslag paa honnette Folks Blade. - Dette Tilfælde er forresten paa en vis Maade en vel fortjent Straf for os, fordi vi sidst letfindig talte om at blive lagt under Beslag, stoppet i Maskinen o. s. v., nu have vi det saa godt De Artikler, som have foraarsaget Beslaglæggelsen, ere iøvrigt af et meget ustyldigt Jndhold; idetmindste ere vi os bevidste, at have skrevet dem med et meget uskyldigt Sind; men maaskee have vi ikke været heldige i at udtrykke os. De ere tre i Antal nemlig: Under-Charivarii et Rescript fra Redacteuren til sine Medarbeidere, hvori han forbyder dem visse Ønsker, en større Artikel, betitlet: "Rescriptet af 31te Octbr. d. A.;" en lille bemærkning under Nyhedsartikler m. M." angaaende Hofballer og Balpareer. Det kongelige danske Cancelli har stadfæstet Beslaglæggelsen uden at tage noget Hensyn til, at "Corsaren" er en god Ven af Regjeringen, idet den jo er af juste milieu-Partiet, og at den derfor - idetmindste efter vor Formening - burde have lidt mere Frihed end Oppositionsbladene. Dette Mangel paa Hensyn fornærmer os imidlertid ikke, vi ere ikke destomindre ligesaa venskabeligt sindede mod Regjeringen og Cancelliet nu som før. Vi ville strax give et Beviis paa, at vi slet ikke ere vrede paa Cancelliet for denne Beslaglæggelses Skyld, idet vi ville rose det: Cancelliet er særdeles expedit med Bekjendtgjørelsen af Trykkefrihedsactioner, overeensstemmende med Fong. 27de Septbr. 1799 $ 18. Ved Contoiret for disse Forretningers Afgjørelse behøves ingen Jernbaner.
Corsaren, 1841-08-20
Adskillige Skumlere søge undertiden at skaffe den Mening Jndpas, at man godt kan blive Ridder uden at have Fortjenester. Gud skee Lov! Dette passer da i alt Fald ikke paa Danmark - idet mindste kunne vi fremføre mange Beviser for, at Decorerede virkelig ere fortjenstfulde Mænd. Rækken af de herhen hørende Exempler aabne vi idag med Følgende: En af dem, der bleve Riddere ved Formælingen, agter at gavne sine Medmennesker ved et Værk "om falsk Spil" for derved at give dem Afsky for falske Spillere. Den største Part af sit Liv skal han have tilbragt med at samle Materialier hertil, hvilket borger for Bogens Apperlighed.
Corsaren, 1841-08-20
"Kjøbenhavnsposten" er fremkommen med en dobbelt Anke imod os: Først, at vort Svar i sidste Nr. til dens Theaterrecensent ikke var vittigt nok ɔː ikke gjorde Nar nok af ham. Vi skulle en anden Gang stræbe at være heldigere. - Den anden Anke gaaer ud paa, at vi ikke have saa subtile Følelser for Græsset paa Amalienborg som den, idet vi ville, at det skal bortskaffes, og den, at det skal staae der, for at man kan glæde sig ved at gaae derpaa. Vi indrømme da, at vore Følelser i nærværende Tilfælde ikke ere saa subtile som "Kjøbenhavnspostens": Vor Natur bringer os ikke til at ønske at gaae paa Græs.
Corsaren, 1841-08-20
Samtale paa "Dagens" Contoir. L. Jeg forlanger bestemt, at min "Feuilleton" ikke længere kommer til at indtage den underste Plads i "Dagen". Det vil jo være aldeles fornuftstridigt, da De dog maa indrømme mig, at det er umuligt, at Noget kan staae under "Dagen". F. Saa? - De har dog viist ved Deres Feuilleton-Artikler, at det var muligt; men jeg har forresten ogsaa tænkt paa en saadan Forandring, og det fordi jeg længe har frygtet for, at hele "Dagen" tilsidst vil styrte sammen, naar den vedbliver at staae paa en saa vandet Grund. Saaledes iværksattes Forandringen, som af "Dagens" Medarbeidere blev kaldet Reformen. Efter nu at have betragtet den i nogen Tid siger Publicum, at det var en meget conservativ Reform.
Corsaren, 1841-08-20
Under den bekjendte Skelen-Operations-Mani, som herskede her for ikke længe siden, fik ogsaa en Professor, der just ikke er bekjendt for sin Fingernemhed, Lyst til at gjøre sig udødelig ved denne Operation; han sendte derfor sin Amanuensis ud for at opsnappe en Skeeløiet, der vilde underkaste sig hans Cuur. Den troe Amanuensis gaaer ud i denne Hensigt og møder en lille Pige, der skeler; han henvender sig til hende og siger: "Sikken et deiligt Øie, Du har der, min lille Pige! har Du ikke Lyst til at blive af med det?"
Corsaren, 1841-08-20
Hr. Professor Svitzer holdt engang Forelæsninger over det organiske Væv og fremviste Præparater deraf. Mage til Væv, han der satte sammen, har man endnu aldrig iagttaget fra noget Catheder.
Corsaren, 1841-08-20
Af en Beretning i flere Blade om Dampskibet. "Unionens" sidste mærkelige Farter seer man temmelig tydeligt, at baade Unionen selv og dens Union med Publicum lide af en stærk indre Svækkelse, der formodentlig inden kort Tid vil medføre begges Opløsning.
Corsaren, 1841-08-20
Vi aflægge herved "Figaro" vor Tak for dens Compliment til os, at den har været saa maadeholdende kun at subskribere paa eet Nr. af "Corsaren". Det har uden Tvivl kostet den stor Møir. medens det slet ingen Møie har kostet os - ikke at subskribere paa "Figaro". - Saa meget man end kan have imod Dørr. Rask's og Hollard-Nielsens Blad, maa man dog give det Ret i, at det lader til, at det messtanske Rige er kommet i Danmark. Selve Bladet afgiver et Beviis herpaa, idet et af hiint Riges Kjendemærker: at Faaret skal græsse med Ulven, passer paa, at Rask græsser med Hollard-Nielsen paa Bladets magre Græsgang.
Corsaren, 1840-11-27
Annonce. Med dette Nummer begynder da den regelmæssige ugentlige Udgivelse af "Corsaren." Henhold til Aunoncen i Nr. 2 er Prisen fastsat til 6 s. pr. Nr. for Abonnenter (8 s. naar Tegning medfølger), men for Jkke-Abonnenter det Dobbelte. Subskription modtages hos de nedenanførte Herrer Commissionairer. Til Dhrr. Forfattere, hvis Meddelelser ere blevne benyttede i dette Nr. samt til Hr. 200, ere Breve indlagte i de vedkommende Boglader. De Bidrag som, "Corsaren" ikke har Brug for, skulle for Fremtiden nogen Tid efter Modtagelsen blive tilbageleverede til den Boglade, hvorfra de ere modtagne. Af Corsaren Nr. 1 er 2det Oplag udkommet.
Corsaren, 1841-08-20
Ved godhedsfuld Meddelelse ere vi blevne underrettede om, at den i "Corfaren" Nr. 36 optagne, beslaglagte (men senere frigivne) Artikel "om Staldmestere og Skolemestere" ikke er original, men allerede har passeret Censor i Aaret 1836 eller 37. - Baade Publicum, Justitsraad Reiersen og vi ere altsaa blevne narrede med denne Artikel, og vi have derfor ingen Undskyldning at gjøre hinanden.
Corsaren, 1841-08-27
Charivari. Medens høisalig Kong Frederik den Sjette var syg, fortalte Bulletinen daglig, at Kræfterne tiltoge. Endelig, da han var bleven saa rask, at der ikke behøvedes nogen Bulletin mere, og Folket troede, at han var saa stærk som en Kæmpe - døde han. - Efter denne Jndledning tør man udsige den ellers statsforbryderiske Sætning: at det vil koste vor nuværende Konge Livet, hvis han altfor nøiagtigt træder i sin Forgjængers Fodspor. - (Dette sidste har ellers Hs. M. Kongen lovet ved sin Tronbestigelse, men vil naturligviis ikke holde det - altfor nøiagtigt).
Corsaren, 1841-08-27
Regjeringen har længe ikke viist sig saa ædelmodig imod Nogen, der fornærmede den, som imod "Journal fur Jndustrie, Handel und Schiffahrt," der havde optaget det stammelige Stykke om Øresundstolden. Regjeringen har nemlig ladet sig nøie med at berøve nævnte Blad den Postforsendelsesret, som det aldrig har havt.
Corsaren, 1841-08-27
Regimentschirurg Slarck befinder sig nu, som det saaes af Striden i "Kjøbenhavnsposten" mellem Professor Stein og en Anonymus, paa en Reise i Udlandet for endnu mere at uddanne sig i den Kunst at sætte nyt Kjød i Næsen paa Folk. Gid han kunde bringe det saavidt i Kunsten, at han ogsaa kunde sætte Been i Næsen paa Folk!
Corsaren, 1841-08-27
Efter lang Tids Forløb have vi igjen modtaget et Brev fra vor mesopotamiske Correspondent. Da det imidlertid ankom lige ved Bladets Slutning kunne vi idag kun meddele ganske Lidt af dets Jndhold, nemlig Følgende: Her (hvor dette, her er, sees ikke tydeligt af Brevet) er nu nedsat en Commission til at tage under Overveielse, hvorvidt det maatte være passende at indføre den Jnscription paa Mønterne: "Folkets Kjærlighed, min Belønning." Da imidlertid Commissionerne her ere af de langlivede, vil Jnscriptionen neppe finde Sted i den nuværende Konges Tid.
Corsaren, 1841-08-27
Overhofmarschallatet befinder sig i denne Tid i stor Forlegenhed for at blive af med Medaillerne i Anledning af Kronprindsens og Kronprindsessens Formæling, idet nemlig Dhrr. som have været indbudne til Taffels, ei engang, uagtet gjentagne Opfordringer i Bladene, have villet gjøre sig den Umage at afhente dem. Vi vide intet bedre Raad at give Marschallatet end at tilbyde dem, der godhedsfuldt ville afhente Medaillen, en aparte Medaille i denne Anledning. Skulde Dhrr. heller ikke ville bekvemme sig til dette Sidste, saa have de i den Grad tilsidesat den pligtstyldige Opmærksomhed mod Kongehuset og udvise en saadan Mangel paa Loyalitet, at de bør sættes under Tiltale eller og paalægges Falsmaalsbøder for hver Dag de udeblive.
Corsaren, 1841-08-27
Guddommen og Politiet. Da "Corsaren" allerede har to Sager for formeentlig Blasphemis*) (medens dog de to herhen horende beslaglagte Artikler ikke ere meere blasphermiske end f. Ex. Rasks "Folkeavis" er en Folkeavis), skal den saa meget mere vogte sig for at sige Noget, som selv Pietister og Hyklere kunne ansee for Mangel paa Gudsfrygt, ja, den skal tvertimod søge at bestyrke Kjærlighed til Guddommen ved ret tydeligt at vise, hvor uendelig høit Guddommen staaer selv over vort elskede Politi: 1) Man siger, at Politiet er alvidende, fordi det som oftest opdager et Tyveri inden Aar og Dag. Man veed derimod, at Gud er alvidende, fordi han seer alle Tyverier og Synder (altsaa ogsaa Politiets), og det strax. 2) Til sin Alvidenhed bruger Politiet Spioner; det giør Vorherre ikke. - Lovet være Gud i al Evighed! 3) Til sin Betjening har Vorherre gode Aander; til samme Brug har Politiet - Politibetjente. 4) Naar man er i Guds Haand, har man det godt; fra at komme i Politiets Haand - beder man Gud bevare sig. (Kan ogsaa udtrykkes saaledes: Man staaer i Guds Haand, falder i Politiets Haand.) 5) Til Bolig for sine Udkaarne har Vorherre Himme, rig, og de gaae derhen med Glæde; for sine Udkaarne har Politiet en Bolig, der kaldes Hullet og er et Hul, og man gaaer ikke derhen med Glæde. 6) Gud er allestedsnærværende, Politiet undertiden allestedsfraværende. Gud er algod, alviis, alretfærdig og alnaadig; det var gudsbespotteligt at sige det Samme om Politiet. Politiet er ligesom alle vi andre Mennesker skabt i Guds Billede. - Var det et Portrait, saa vilde man sige, at det ikke var flatteret. (For Politiets Skyld lade vi det beroe med disse otte Puncter.) *) Og adskillige andre Sager for adstillige andre Ting. - Da vi saaledes eengang ere komne ifærd med at sammenstille Gjenstande i deres Ligheder og Uligheder, ville vi tillade os at vise, hvorledes "Fædrelandet" lignet det Alle af Fabelen bekjendte Land Nathumark, som vi alt tidligere har omtalt, blandt Andet i Nr. 39. - For det Første ligne de hinanden Navnet; thi "Fædrelandet" er "Fædrelandet", og Nathumark er*) Nathumarkernes Fædreland. Dernæst i Regjeringsform: Begge have een Redacteur, men flere Udgivere, og imellem disse sidste gaaer den indbyrdes Lighed endog saa vidt, at en af "Fædrelandets" endog har antaget Navnet Lemann, naturligviis blot for at hentyde paa .. ja, det er nu ligegyldigt. Begge Redacteurer maae undertiden bære Ansvaret for, hvad slet ikke de selv, men Udgiverne have gjort. - Begge have før været Souverainer, den Ene i "Academisk Læseforening", den Anden i - (herom. kan man læse det Udførlige i Fabelen om Nathumark). - Begge ere bekjendte for gode Hoveder - den Ene med temmelig god Ret, den Anden med temmelig god Urct. - Begge regnes til Trykkefrihedens varmeste Venner, idet den Ene er det, den Anden taldes det; den Ene trykkes, den Anden trykker. - Begge have en Censor, saa at den Ene ikke tør skrive, hvad han vil, den Anden ikke gjøre, hvad han vil (saa hedder det idet mindste), hvilket sidste tillige beviser, at Nathumarks Hersker ikke var saa heldig som f. Ex. vor Konge, at være Souverain.
Corsaren, 1841-08-27
"Omnibus". Ethvert Menneske i Kjøbenhavn veed, at der nylig er blevet indført her en ny Art Vogn (naar vi sige ny, saa mene vi naturligviis, at den allerede er gammel i andre Lande), som i Almindelighed kaldes Omnibus, af Børnene derimod Rumlibus og af de gamle Koner Ollebus (naar altsaa om nogle hundrede Aar en Archæolog vil udfinde, hvad dog en Rumlibus har været for en Tingest i det gamle Danmark, saa tager han nærværende Nr. af "Corsaren" i Haanden og erfarer, at det var en Omnibus). Men hvad vedkommer dette "Corsaren"? - vil man spørge -; en Omnibus er dog ingen høitstaaende Person.. - Jo, netop, gunstige Læser; den er meget høitstaaende, og der er desuden endnu en anden Grund, hvorfor det er vor Pligt at omtale den. Seer Du. "Fædrelandet" gjorde forleden Døblers Flaske til et politisk Symbol - det var en Smigrer, en Hykler, en Karl, der skjænkede hvad Slags Viin, man vilde have, og dog ikke indeholdt Andet end et Tørklæde med Ringe om o. Egennytte (Naar Lignelsen halter, saa er det, deels fordi alle Lignelser halte, og deels fordi Fædrelandet" har gjort den saa usædvanlig halt). Men, er Doblers Flaske politisk, saa er en Omnibus det endnu mere. Allerede Navnet Omnibus o. for Alle og Enhver, proclamerer den store Jdee: Lighedens. Enhver, som sætter sig ind i Omnibuslen, erklærer sig høit og lydeligt for en Tilhænger af den Maxime: Hvert Menneske bør indtage sin Plads ifølge sine personlige Fortrin (i nærværende Tilfælde Tykhed eller Tyndhed), altsaa for en Fjende af Adel, Aristocrati og de Rettigheder, som den blotte Fødsel hjemler. Derfor kjører Adelen og Aristocraterne heller ikke i Omnibus; men bi kun: Vi skulle nok lære dem dertil. Men Omnibus en lader sig ikke nøie med at proclamere Ligheden, som kun er den ene af den statsborgerlige Lykkes Grundpiller - den er ogsaa Frihedens Symbol - den er allerede bleven dragen for Politiets Skranker; den er geraadet i Kamp med de gamle, forældede Laugsindretninger, som ville enten have den banlyst eller dømt i Mulct, medens alle brave Folk sige, at det er en god Ting, og at den ikke bør forjages. Ville I have flere Beviser for vor Paastands Rigtighed, saa hører. Den er bragt i Gang her efter fransk og engelsk Mønster; der findes ingen Omnibus er i St. Petersborg, og i Berlin ville de ikke ret trives, hvorimod de i Nordamerica gaae fra den ene Ende af Landet til den anden. Folk synes godt om den, fordi den gjør mindre Krav til deres Lommer end Droschkerne; den har nævnte Droschker, de conservative gumpende Droschker og de servile Droschkeheste til uforsonlige Fjenderk*); den ynder og begunstiger Trykkefrihed; den har en Fører, Forsidder (Præsident), som "styrer, men ikke regjerer"; den vil om kort Tid faae to Kamre: *) Man kunde troe, at Droschkehestene maatte ynde Omnibuslerne, fordi de befrie dem fra Arbeide; men Droschkehestene vide meget godt, at, naar deres Herre taber i Jndtægt, faae de mindre eller slet intet Foder ɔː blive satte paa halv Gage eller aldeles afskedigede. et Overhuus og et Underhuus (og Overhuset er slet ikke aristocratisk) o. s. v., o. s. v. Gud give, at vi Alle fad i en Omnibus!
Corsaren, 1841-08-27
Plus esse quam videri" (at være mere end synes) er Gen. v. Scholtens Motto paa hans Vaabenskjold. Dette oversatte en tydsk Barbeersvend ved: mehr etzen, als es scheint." Barberen, der maa have havt heraldiske Kundskaber, vidste maaskee, at en ordret Oversættelse ikke vilde passe paa Generalgouverneuren, eller han brugte maaskee Ordet "essen" figurlig om de vestindiske Finantser, som ingenlunde skulle være uspiselige. - Den Magenske Klage, det Fuglske Skrivt samt vore Journalers mange oplysende Afhandlinger om Vestindien ere Supplementer til det Scholtenske Motto: plus esse quam videri. - Gen. v. Scholten har virkelig været meget Mere, end han syntes.
Corsaren, 1841-08-27
Til at gjøre Jndkjøb og Opsamling i Sydhavet for det naturhistoriske Musæum har Hs. M. Kongen, Videnskabernes allerhøieste Beskytter, medgivet Hr. Schneider, der som Læge og Naturforsker afgaaer med Sydsøfareren-Concordian - 50 Rbd. Hr. Schneider, der i nærværende Tilfælde kan betragtes som en Commission, vil idetmindste ikke kunne stjæle sig rig ved sin Leverance. *) Vi tale i Præsens, fordi man under Artiklens Gjennemlæs- ning stadig maa forestille sig. at Landet endnu existerer.
Corsaren, 1841-08-27
En Beretning i et Provindsblad om Desertion blandt "Bellona's" Mandskab, medens den laa ved Sydamericas Kyst, bemyndige vi os selv til at supplere saaledes: Det var ganske rigtigt ingen haard Behandling, der bragte Folkene til at desertere; ei heller var det Lieutenant Bille, som viste dem haard Medfart; ligesaalidt var der en Art Opløb blandt Fregattens Mandskab, den Dag det blev afmønstret her i Havnen, og endnu mindre vilde man gjøre Lieutenant Bille Fortræd, saa at han naturligviis ingen Anledning havde til at retirere, hvilket han da heller ikke gjorde, medens Qvarteermesteren ikke fik Prygl.