Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-12-23
Denne sidste Leipziger Efteraarsmisse var een af de sletteste man kan erindre sig. Den leed især ved de uoverstigelige Bomme, som man i Østen og Norden har lagt i Veien for Handelen; desuagtet var Afsætningen ikke slet ved alle Artikler paa denne Messe; i hvor ilde berygtet den end var. En Hovedaarsag til den slette Afsætning og Fabrikanternes trykkede Stilling angives ogsaa at være, at Productionen der er alt for stor, og man giver den Franske Jndenlandske Ministers Ord Magt, som sagde til en Deputation fra Handelsstanden. J Herrer af Jndustrien, J fabrikere alt formeget. – Denne overdrevne Produktion er en Følge af Maskineriets Udbredelse og leder til at giøre slet Arbeide for at kunne levere det til billige Priser og at kunne sælge det, selv de ellers saa fortrinlige Lynske Silkefabriker have ladet sig henrive af denne Tidsalderens Feil; det er bekiendt, at de Engelske og Skottiske Fabriker kun fabrikere udsøgte Varer til indenlandsk Forbrug, men lette og slette til Brug for Udlandet. Saadanne slette Varer bleve ogsaa faldbudne denne Messe til utrolig lave Priser; ofte af en Tilbøielighed hos de store Fabrikantere til at ruinere hinanden indbyrdes. – Ogsaa i Leipzig blev paa denne Messe klaget bitterlig over det Spær rings-System, som trykker Handelen overalt i Tydskland og tillige spaaet, at siden Englænderne have antaget liberalere Handelsgrundsætninger. og til Trods for deres Navigationsart tilladt udenlandske Nationer paa egne Skibe at indføre deres Productioner i England, saa ville de med Tiden sætte sig i Besiddelse af heele Expeditions og Oplagshandelen for alle Tydske og Nordiske Varer, og derved aldeles ruinere de Tydske Handelsmes ser. Det er ellers artigt nok, at man hører, at man i Meklenborg er faldet paa den Maade for at omgaae Forbudet mod Jndførselen af Hvede i England, at man har begyndt paa at bage Hveden i Tvebakker (det maae da være Skibstvebakker) og at indføre heele Ladninger deraf. Men fremfor al Ting klagede man paa den Leipziger Messe, over det Polske Russiske Told og Spærringsystem, og det eneste man hørte fra hiine Lande, hvorfra tilforn saamange tusinde Kiøbere kom til den Leipziger Messe, var Efterretningen om den ueftergivelige Strenghed, hvormed flere anseelige Handelshuse i Mietau, Varschau og andre Handelspladse. vare blevne pludselig overfaldede og paa det haardeste straffede, hvorved fleere Handelshuse reent forsvandt og hvorved man talede om, at Transportationer og korporlige Straffe endog fandt Sted. (Man er nu vel i Leipzig høist forbittret over denne Fremgangsmaade og det er ogsaa meget troligt, at den kan tilføie den Leipziger Messe en betydelig Skade; men det er ogsaa ligesaa afgjort at det ved et saa stort Rige som Rusland, ved at Rige, som er en agerdyrkende Stat og som bestaaer af en saa stor Masse af Lande, som ligge afsondrede fra Havet; og endelig ved en Stat, som, naar den først bliver en Manufactur-Stater saaledes beliggende, at den vil sætte sig i Besiddelse af den heele Handel i det Jndre af Asien, vil i et halvt Aarhundrede hæve Ruslands Folkemængde og Statsvælde til en ganske ufrolig Høide. Saasnart en saadan Landmagt seer for Øinene, at den ikke kan med Fordeel afsætte sine Jordprodukter i Udlandet, saa har den ingen an en Udvei end at hæve sine Byer til store Manuakturstæder, saa at der kan aabnes Afsætning for Landmanden inde i Riget selv. Han vil maaske nogle Aar lide under, at han maae betale Manufakturvarerne for dyrt og at de ere mindre gode, men som Manufakturfliden voxer til vil denne Ulempe tabe sig af sig selv; den solide Velstand i ethvert Land er bygget paa, at Manufakturfliden, og Agerdyrkningen gaae Haand i Haand med hinanden og at ingen af disse Næringsveie overveier den anden. Alle disse Handelspærringer i Forbindelse med den Græske Krig maatte nødvendig giøre denne Efteraarsmesse slet; dog var der nogen Handel med Grækerne; ogsaa i Leipzig som i Frankfort følte man Virkningen af Landmandens Nød; thi næsten i alle Tydske Lande formaae Landmanden og Godseierne knap at udrede Skatterne og har intet tilovers til Jndkiøb. Uagtet alle disse store Hindringer for Handelen, og uagtet denne Messes udmærkede Slethed, blev dog en Mængde Varer afsatte, saaledes bleve meget betydelige Partier af Uld solgte til England, som formedelst sine uhyre Forsendelser af uldne Varer til de fremmede Verdensdele er det store Verdens Torv for Uldhandelen (derfor er det klogt i Agerbrugende Lande at man paa store Herregaarde begynder i disse for Kornproductionen ugunstige Tider at lægge Vind paa Faareavlen af den ædlere Race); mærkeligt er det forresten, at de Engelske Uldfabrikater ere ogsaa saa godt som fortrængte fra den Leipziger Messe; man paastaaer at Vævningen ved Maskiner skader de(Fortsættes.)res indvortes Værd.