Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-02-27
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fireogtyvende Aargang. No. 17. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel, allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 27 Februari 1827. Ørkenøerne, og Shetlandsøerne. (Fortsættelse; see forr. No.)J Ørkenernes Beboeres Karakteer, der ikke mangler paa gode og indtagende Egenskaber, stikker dog en vis Magelighed frem. Den er et naturligt climatisk Onde hos nordiske Folk overhovedet. Nordboens Gemyt svæver og springer i ulige Svingninger, imellem Dovenskab og heftighed, og holder sielden Ligevægt i Bevægelsen. Han er ligesom en sovende Løve, som, efterat den har snorket hele Dage hen paa det dovne Leie, med uhyre Heftighed og Bevægelse gjør sine milevide Spring paa Rov og Bytte Handling og Arbeide er derfor hos Nordboen, Hastværk. J det Hele, hvor dybt ogsaa de forrige Aarhundreders Kraft og Frihed er sjunken, boer her en godmodig, stærk og trofast Menneskeslægt, som af Naturen er retskaffen, menneskekiærlig og gjæstfrie, og endnu altid bæret i sig Spiren af alle de bedste Dyder. Alle, som have seet og beskrevet disse Øer, Indfødte og Fremmede, rose Reenligheden, Skjønheden, Beskedenheden og Sædeligheden hos de Koner og Piger som her leve, og rose dem fremfor de i alle Nabolandskaberne. Naar det er saa, kan jo ogsaa den anden Halvdeel ikke være slet, antaget ogsaa at den skjønnere Halvdeel var bedre. Shetland. Nordostlig for Ørkenerne imellem den 61 og 62 Bredegrad, danner Shetlandsøerne en anden stor Øgruppe, bestaaende af et Hovedland (Mainland) og mange smaae og store, kun for en Deel beboede Bi-Øer, Klipper, og Holme. Landet er raat og vildt, og dets betydelige Bjerge og Høie, dets optaarnede Klippemasser, dets forrevne og underskyllede Bredder give det en alvorlig og majestætist Karakteer, hvilken bliver forhøiet paa en forunderlig Maade, ved enkelte mellemstrøede Dale, fulde af Blomster og Græs, saavelsom ved speilklare Søer og Damme. Græsset og Engene omkring disse Vande ere fortrinlig skjønne, og endskjønt den Overraskelse, det giver, at finde deslige Pladser midt i Ørkener, har stor Virkning paa Unskuelsen, er det dog alligevel sandt, at Sommeren i det høje Norden, har et ubeskrivelig rigt og fuldt Grønt. Skov og høje Træer søger man forgiæves paa Sherlandsøerne; hvad man træffer fortjener neppe at kaldes en Busk, og selv fra en tidligere og lykkeligere Tid finder man dybt under de rige Tørvemoser Hasselstokke, som ikke holde mere end 1/2 til 8 Tommer i Gjennemsnit. J nogle gamle velvedligeholdte Gaarde staae undertiden enkelte vilde Træer, indsluttede af Mure, som ere henimod 20 Fod høie og 2 til 3 i Omfang, men aldrig kunne deres Toppe voxe høiere end de beskyttende Mure. - Shetland er intet Land for Agerdyrkningen, men mere for Enge og Græsgange, og dets Høst maa næsten ganske blive bragt ind fra Havet. Vældige Storme, Regn, Taage, ubestandige Vintre, en fugtig og kold Sommer: Alt viser sig her en Trediedeel forstærket imod paa Ørkenøerne, og naar de herskende Sygdomme vise en rigtig Scala for Klimatet, saa viser den særdeles angrebne Hud og Lungesygdommen, forbunden med den herskende Urenlighed, tilstrækkelig, som Aarsag og Virkning, hen paa en vaad og kold Himmelegn.