Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-02-15
Stænderdeputeret L. Borberg opfordrer igjennem Thisted Avis Dhrr. By- og Herredsfogder til at have et vaaget Øie med 2 a 3 (allerede fra Horsens Egnen bekiendte) Hølee=Kræmmere, som, under Foregivende af at være Kommissionærer for en Fabrik i Hause, drage her igjennem Jylland med deres Varer, som de, under allehaande, vistnok bedrageriske Foregivender, lotte Folk til at kjøbe og betale i dyre Domme, næmlig med 4 Rbd. for en Hakkelsekniv, der ellers kan kjøbes for 5 a 6 Mk.; men som de rigtignok paastaae er forfærdiget af Klingestaal og kan bruges i over 20 Aar, hvorefter Stumperne endda skulle være gode til at forarbeide Barbeerknive af. (!) Senest skulle disse Personer have havt deres Oplag i Thisted. Den jydske Halvøes Vestside. (Fortsat.) Af stor statsøkonomisk Jnteresse er Landstrækningen mellem Holstebro og Vesterhavet med Storaaen, Nissumfjord og Thors minde. Enhver, der kjender Egnen, vil indrømme, at det ikke kunde blive noget vanskeligt Foretagende, at omdanne Storaaen til en Kanal af 6 eller 8 Fods Dybde ved at rette og fordybe dens Løb. Men dette Arbeide vilde kun yde en saare indskrænket Fordeel, naar det foretoges ene for sig, da det saa blot vilde tjene til at udtørre de ved dens Bredder liggende og tildeels sumpige Enge. Kanalen maatte fortsættes gjennem Nissumfjord til dennes Udløb. Jmidlertid er det hele nævnte Foretagendes Nytte afhængig af, om det er muligt at holde Thorsminde aaben i en forsvarlig Dybde og til alle Tider. Nødvendigheden heraf er længe bleven følt; thi i Halds forhennævnte Amtsbeskrivelse findes en Jndberetning fra afdøde Herredsfoged Schønau, hvilken han i 1824 indgav til Landhuusholdningsselskabet. Deraf ville vi optage nogle af de vigtigste Sætninger i en afkortet Form og dertil knytte vort eget Forslag. J de første fem til sex Aar af min Embedstid, siger Hr. Schønau, og mange Aar forhen, vidste man ikke af Udløbets Tilstopning at sige, og Marskengene langs med Fjorden paa begge Sider, som og for Enderne, tiltoge da betydeligt hvert Aar saavel i Høets Godhed som i Henseende til Udstrækning ved Tilvært; men fra den Tid af er det almindeligt, at Mindendløbet hvert Aar flere Gange tilstoppes. Den Skade, derved foraarsages, er næsten uberegnelig, da ikke alene Engene i de tilstødende Sogne lide overordentlig derved, men endogsaa Kornmarkerne undertiden tage Skade, naar Vandet gaaer ualmindeligt høit op, saa det enten naaer dem eller i det Mindste foraarsager Suurhed, ved at staae længe over de tilstødende Enge. Ja de skadelige Virkninger af Vandets Opstæmning strække sig endog fra Fjorden høit op i Landet, da de Aaer, som igjennem de længere bortliggende Sogne udgyde sig i Fjorden, ikke under saadanne Omstændigheder kunne faae Afløb og altsaa jævnligen beskadige de tilgrændsende Eiendomme. Det er derfor af overordentlig Vigtighed for samtlige paagjældende Sogne, at der tænkes paa en kraftig Foranstaltning i denne Henseende, og det maa ansees for høist nødvendigt, at der foretages de fornødne Undersøgelser. Man maatte forfølge det dobbelte Øiemed, deels at forskaffe et varigt Udløb fra Fjorden i Havet ved Mindets hensigtsmæssige Udgravning, deels at sørge for Midler til at oprømme samme, hver Gang det tilstoppedes. Her maatte tages Hensyn til Strømmens Gang og flere slige Omstændigheder, for at bringe Vandmassen til at trykke paa det rette Sted. Til at sætte denne vigtige Sag i Gang er det nødvendigt, at enten vedkommende Lodseieres Opmærksomhed paa denne Gjenstand vækkes saameget, at de selv alvorligen ønske og forlange den foretaget, eller og at Regjeringen ved offentlige Foranstaltninger griber ind deri, da den i høi Grad interesserer det almindelige Vel. (Forts.)