Jyske Efterretninger, 1798-11-05
Til denne Forretning intimmerede den residerende Kapellan Hr. Henneberg, over Gall., 1, 10., hvoraf bede som Christi Tiener. - Hans Høiærværdig blev viist: En Lærers Retsindighed i sit Em heds Hr. Biskoppens Ordinations-Text, var en Fort vang. Joh. 5, V. 39. 40. - Af de Ordinerede prædisættelse af 5 foregaaende Afhandlinger over Texten E kede Hr. Holst over 2 Timoth. 4, V. 2, 3. Christian den Syvende, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken ne Forespørgseller: 1) Om Procuratorer, der have tilbage Vor synderlig Bevaagenhed! J Anledning af disse indkom og Oldenborg: mægtiger kunne antages ved Forligelses=Commissionerne leveret deres Bevillinger, samt og Embedsmænds Fuld dende Parter, naar det er dem mueligt, bør altid selv Per som Mandatarier for andre, og 2) Om ikke de paagielfor godt, herved at fastsætte følgende Regler, til Efterretsonlig møde ved bemeldte Commissioner, Have Vi fundet ning for alle Vedkommende. 1) Da Forordningerne om Forligelsesvæsenet ikkun forbyde taaler denne Undtagelse fra Reglen ingen Udvidelse i Sagførere at møde, som Mandatarier, og ei andre, saa dens Fortolkning. Heraf følger, at de fornævnte Per magt fra en Part, som formedelst lovligt Forfald, ikke soner ei bør afvises, naar de ere forsynede med Fuld 4) J Henseende til det andet Spørgsmaal, da er Vor Vil selv kan indfinde sig ved Forligelses=Commissionen. a) At alle, som boe inden for enhver Forligelses=Com lie denne: missions Grændser, skulle være pligtige til, uden Undtagelse, at møde Personligen ved Commissionen, naar De dertil indvarsles, med mindre nogen, formedelst beviisligt og lovligt Forfald, derfra er forhindret; J. hvilket Tilfælde han bestemt skal opgive den Aarsag, som nøder ham til at sende en anden paa sine Vegne. b) Dersom den ene Part indfinder sig Personligen, og den anden lader møde ved Fuldmægtig, da bør den, som personlig har fremstillet sig, have Ret til under Processen (i Tilfælde af, at mindelig Forening ei har fundet Sted) at opfordre sin Vederpart til at bevise, at det, enten formedelst Sygdom ikke har været ham muelig at møde, eller og at han har befunden sig i saadanne Omstændigheder, som Forretningsmand, Haandteringsmand, eller Huusfader, at han ikke uden at udsætte sig for øiensynligt og betydeligt Tab ved Forsommelse af vigtige og uopsættelige Pligter, har selv kunnet indfinde sig ved Forligelses=Commissionen; hvilken Undskyldnings Gyldighed da af Retten bliver at paaskiønne og bedømme, efter Lov, Billighed og Tingens Natur. Men dersom den Udeblivende, efter Opfordring, ikke kan eller vil fremføre saadant Beviis om sit Paaskudslovlige Forfald, da bør han ved endelig Dom tilpligtes at betale sin Modpart Processens Omkostninger, saaledes som den 398 i Forordningen af 10 Julii 1795, og den 26 i Forordningen af 20 Januarii 1797. fastsætter. c) Dersom ingen af Parterne har mødt Personlig i Commissionen; Og den ene af dem siden under Processen, godtgiør, at han, formedelst saadanne Omstændigheder, som foran er meldt, har været forhindret fra at møde, da tilkommer ham, i saa Fald, samme Ret, som om han virkelig selv havde mødt, nemlig: at han kan opfordre Vederparten til at bevise det samme, paa sin Side eller, i Mangel deraf, paastaae ham dømt til at betale Processens Omkostninger. Skulde det i øvrigt indtreffe, at nogen Part fandt sig beføiet til at føre Anke over, at Forligelses=Commissionen havde, uden lovlig Aarsag nægtet at antage hans Mandatarius, da skal Øvrigheden førend Sag desangaaende anlægges, først søge i Mindelighed at afgiøre deslige Tvistigheder; Men dersom Sagens Afgiørelse paa denne Maade er kan bevirkes, og Proces desangaaende skulde finde Sted, bør Sagen Umiddelbar indstevnes for Høieste Ret; Dog kunne Forligelses=Commissarierne i saa Fald vente, at blive understattede med Beneficium processus Gratuite og Frie Procurator, paa det at de ei skulde udsættes for Udgivter og Tab, naar de nødsages til at forsvare deres Embeds Derefter Du Dig allerunderdanigst haver at rette og Ved handlinger. lende Dig Gud, Skrevet i Vor Kongelige Residentsstad kommende saadant til Efterretning at tilkiendegive. befaKiøbenhavn den 19 October 1798. Efter Hans Kongelige Majestæts allernaadigste Befaling. C.v Brandt. Schow. Colbiørnsen. Reiersen. Til Kammerherre og Stiftamtmand Penz.