JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Indenlandske Efterretninger. Til latinsk juridisk Embedsexamen have i dette Qvartal kun 6 Candidater fremstillet sig. De ved den skriftlige Prøve opkastede Spørgsmaal ere følgende: Af Natur- og Romer-Retten. 1. Justitia publica et privara quomodo disserunt? (Hvorledes adskilles den offentlige Retfærdighed fra den private?) 2. An aa cominium occupatione rite acquirendum opus est at forma rei mutetur, (Er det nødvendigt at forandre Tingens Form, for ved sammes Bemægtigelse lovligen at erhverve Eiendom?) 3. An merito civibus adscititiis in civirate zura de negantur gange originariis tribuuntur, (Kan man i Staten med Føie nægte de antagne Borgere, de Rettigheder, som ere tilstaaede de Jndfødte?) 4. An et quntenus civitas imperium in parten Oceani en jure gentium sidi comparare porest? (Om og hvorvidt kan en Stat tilegne sig Herskabsret over een Deel af Occanet?)S. Qugenam principia servat jus Romanum circa neget forum gestionem et an hac quoque jure patrio abtinent? (Hvilke Grundsætninger følger den Romerske Ret i Henseende til selvpaatagen Forretningsførelse, og gielde disse Grundsætninger ligeledes efter Fædrenelandets Love?) Afdanske Ret. 1. Udkræves der en vis Alder hos Enken, for at udøve de Rettigheder, Loven tilstaaer hende, og i Særdeleshed til at forestaae hendes umyndig. Børns Værgemaal, 2. Er Forskjellen imellem Hævd og Præscription af juridisk Vigtighed efter vore Love, 3. Er en Sælger af en fast Eiendommefritagen for at svare til de juridiske Mangler ved Eiendommen, som han ikke ved Kjøbslutningen har opgivet, saasom Behæftelser m. m., for saavidt det havde været muligt for Kjøberen, at skaffe sig Kundskab herom af Skjøde og Panteprotocollen, H. Hvilke ere de væsentlige Betingelser for, at en Forbrydelse skal kunne ansees som falsk efter vore Love, S. Hvilken Beviiskraft kan tillægges indicia i criminelle Sager hos os, J Løverdags afreiste herfra Paschaen af Ægyptens Handelsagent, Jbrahim Gibralter, til Stockholm. Paa Kudskesædet sad hans Secretain, der var forsynet med en Dolk og to ladte Pistoler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Jbrahim Gibralter har allerede anført et tyrkisk Linieskib, og i hans Slægt tælles adskillige Hundrede, som alle have staaet i tyrkisk Søekrigstjeneste, Han selv synes ikke at mangle al Cultur, og ved Søndagsskolernes Høitidelighed i Frederiks Kirke paa Christianshavn var han tilstede, og man vil endog have mærket, at han yttrede religiøs Følelse. Paschaen af Ægypten, hans Herre, er Muhames Aly, egentligen en Albanier af Fødsel, der en Tidlang havde anført et Caperfartøi mellem Øerne i Archipelagus. Denne Pascha kom til Ægypten i et Øieblik, hvor Arnanterne, der udgjorde den største Deel af Krigsmagten, valgte ham til Anfører. Han forskaffede sig Envælden, befriede sig for Mamelukhøvdingernes Control, og seirede over Vechabiterne, hvorved han kom i et venskabeligt Forhold med Porten. Med de engelske befalingsmænd i Middelhavet har han i de sidste Aar levet i meget venskabeligt Forbindelse, og han har vundet uhyre Summer ved at levere Rorn til den engelske Armee i Spanien. Han har to Sønner, hvoraf den yngste efter Seiren over Vechabiterne blev sendt til Constantinopel, for at lægge Nøglerne til Mecca for Storherrens Fødder, og den anden blev Pascha af de tre Hesterumper og Commandant af JeddaHan selv fik Titel af Chan, hvormed det Privilegium er forbundet, at Storherren ikke kan lade ham halshugge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Den imellem Danmark og Spanien d. 14de Aug. 1814 afsluttede Fredstractat, bestaar af 10 Artikler, hvoraf her meddeles følgende væsentlige Punkter, H. M. Kongen af Danmark erkjender ikke og vil ikke erkjende anden retmæssig Konge det Spanske Monarchie i alle Verdensdele, end H. M. Ferdinand den Syvende, og hans lovlige Arvinger og Efterkommere; Freds- og Venskabs forholdene imellem begge Staterne skulle være gjenoprettede paa samme Fod, hvorpaa de vare førend 1808, da de bleve afbrudte; det samme gielder, om alle Handels- og Navigations Forhold imellem begge disse Stater; H. M. Kongen af Danmarks Rettigheder til Betalingen af de gamle Gields poster, som den Spanske Krone har paadraget sig imod den Danske, ere anerkjendte, som de vare i Begyndelsen af Aaret 1808. Den Deel af Rundekirkes Muur, som vender ud til store Kjøbmagergaden, er i disse Dage bleven nedbrudt, for at kunne udvide Gaden til forestaaende Reformationsfest. Jstedet for Muren skal der anbringes et Stakitværk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
J Handelen har det længe ikke været saa stille som i dette Øjeblik, hvilket igjen bevirker Standsning i de fleste andre Næringsveie. Pengemangelen er endnu bestandigen stor, og Discontoon, som en Følge heraf, høi. Statspapirerne holde sig imidlertid godt i Priis, og uagtet Terminen er for Haanden, staae Kgl. Obligationer dog i 82 a 83 og Committeesedler i 97 1/2.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Brødrene Jacobsens Galanteriehandling er nu henflyttet i den ny, høist smagfuldt indrettede, Boutik, i den forrige Hof= og Stadsretsbygning paa Østergade. De for Vinduerne hensatte moderne Galanterievarer, tage sig meget godt ud. J det Hele er dette den skjønneste Boutik i KjøbenDen herlige Regn, vi i denne Tid have havt, og, som man, efter en gammel Bonderegel, ikke kan have for meget af lige til St. Hansdag, lover os en velsignet Høst, og efter de nærværende Kornpriser, fordeelagtige Udsigter for vort Pengevæsen. Med Rette kunne vi nu svare hver den, der mener at Danmark er fattigt paa Sølv, hvad Kong Frederik den Femte svarede en Guldmager, der vilde lære ham at gjøre Guld: "det voxer paa vore Agere!"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Advocat Alsen i Sønderborg har paa Tydsk udgivet bemærkninger over et i Kieler Blatter, 3 B. 3 H. indrykket Stykke om Adelens Bestemmelse og Standpunkt i Staten og Selskabet, af Grev Wolf v. Baudissin, der i samme blandt andet paastaaer "at hos den ægtesindede Adel findes visse Feil sjeldnere, ligesom ogsaa mangen Dyd hyppigere end i andre Stænder, hvoriblandt kan regnes Mod, personlig Troskab, incapable at bryde givet Ord, og en vis Behagelighed i Sæderne" v. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Udtog af en Skrivelse fra det Slesvigske af 27 Maj 1817. For nogle Dage siden havde vi her et overordentligt stærkt Hagelveir. Lige fra Canalen til hen af Apenrade er paa en Strækning af 1/4 Miils Brede, hvor ingen Beskyttelse var, alle Vinduer blevne slaaede ind. Allene Skaden, paa indslagne Vinduer beløber sig til omtrent 1000 Rd. Courant. Endeel Rug, er allerede om pløiet, og meget deraf er saa ganske nedslaaet, at det maa ompløies. Der faldt Jisstukker, som veiede adskillige Lod, og man fandt et Stykke, der endog skal have veiet 3/4 Pd. Mange Heste paa Marken bleve sky og løb løbsk, og meget Fjerkræ blev dræbt. Jøvrigt have vi et frugtbart Veirligt, og saavel Sæden som Græsset staaer godt, og lover en velsignet Høst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Mariboe, den 29de Mai. J denne Tid har en nyeskoet Hest forslaaet en Karl i Hillested saaledes i Ansigtet, at Lægen har maattet borttage en stor Deel af samme, tilligemed nogle Tænder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
En Huusmands Kone, paa Kjøbeløv Hede, som forleden ledte en Hest til Vands, der stod i Tøir blev bange for en Fugl, der fløi ud af en Busk, da hun vandede den. Til Uheld havde Konen svøbt Tøiret om den venstre Haand, og da Hesten begyndte at løbe, blev Tøiret suerret med saadan en Force omkring den ene Finger, at den blev bortrevet fra Haanden tilligemed trende Sener fra Armen paa et Qvarteers Længde. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Odense, d. 30 Maj. Efter nogle Timers vedholdende Torden 2den Pintsedags Eftermiddag slog Lynilden nod Kl. mellem 6 og 7 i Bondegaarden Henrichsteen paa Svanninge Mark, under Grevskabet Brahesminde, hvorved Ladehusene øieblikkelig bleve antændte og et Rov for Luerne, tilligemed 2 unge Heste og en Tyr, som det ikke var muligt at redde. At Stuehuset blev frelst, maa tilskrives, deels at Ladelængderne vare af Kampe steens Grundmuur, og deels Faaborg Kjøbstæds fortræffelige Sprøite og raske Brandfolk, hvilke her gjorde en hastig og særdeles god Virkning. - Slutningen af Maj har givet os det skjønneste Sommer. veir. Varmen, som har indfundet sig ovenpaa den ønskelige Regn, har havt en veldædig Jndflydelse paa Græsset og Kornet. Ogsaa Frugttræerne tegne sig ypperlig, og de ødelæggende Oldenborrer lade ikke til at faae nogen Magt iaar. Daglig er Luften opfyldt med Tordenskyer. Efter Sigende skal Lynilden ogsaa have slaaet ned og afbrændt en Bondegaard ved Dalbye paa Hindsholm. - Almanakken for 1818 bebuder os en Solformørkelse, som bliver sigtbar i hele Europa og ringformig i det nordlige Afrika og i Asien, men har glemt at tilføie Dagen, da samme vil indtræffe. J Kjøbenhavn bliver næsten 5 Tommer formørket. Natten imellem den 20 og 21 April og Morgenen den 14 Octbr. indfalde tvende Maaneformørkelser, hvoraf den sidste kuns bliver tildeels sigtbar. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Aarhuus, d. 30 Maj. Torstedlund solgtes for 112000 Rbd. S. V. og 35000 Rbd. N. V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Det er en komplet Herregaard i Aalborg Amt, som før har lagt under Stamhuset Restrup. Dets Eierinde, Mad. Friis, har ogsaa i denne Tid solgt sine andre to Herregaarde, Norlund og Albek. - Skanderborg Marked sidstl. Onsdag var, som de fleste Markeder nuomstunder, yderst slet. Næsten intet blev solgt og adskillige Kræmmere droge hjem uden engang at have fortjent Reisens Omkostninger. Af Heste solgtes meget faa, da Bonden ikke syntes at tage Hensyn til vore Sedlers Forbedring, og altsaa ei kom til Handels med de holsteenske Prangere. Gode blegede Hørlærreder solgtes for 4 a 6 Mk. Alen. Her var at see nogle mekaniske Uhrværker, der fremviste Kongressen i Wien, Monarkernes Sammenkomst, Troppernes Revne &c. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Kjøbenhavns Børs d. 3 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 478, a vista 490. Amsterdam 2 M. 438, a vista - . London 2 M. 20 1/4 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 500. Specter solgtes til 30 Rbmk. 8 s. a 10 s., for Committeesedler blev givet (med Rente) 97 a 97 1/2 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 82 a 82 1/2. Norske Rbksedler 25 a 26. Dito Species. 23. Svenske Sedler 8 Mk. 4 s. a 8 Mk. 8 s. - Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Anecdot. Da det Kjøbenhavnske Brandforsikkrings Compagnie paa Varer og Effecter i Aaret 1778 var bleven oprettet, gjorde en derved ansat Embedsmand sig megen Umage for at anbefale Jndretningen, i et Selskab, hvor Digteren J. H. Wessejust befandt sig. "Forklar mig dog Sammenhængen, min Broder, sagde Wessel til Embedsmanden, "jeg kan ikke faae den Ting ret i mit Hoved." Sagen er som Fod i Hose, svarede Embedmanden. Seer Du nu - naar du lader noget af dit Gods forsikkre, saa betaler du af det Forsikkredes Beløb en vis Præmie, som det kaldes, og naar da det Forsikkrede brænder, saa faaer du dets Beløb udbetalt af Compagniet; men erfarer man, at du er omgaaet med Bedragerie, saa har du ikke allene din Præmie og Ret til Compagniet forbrudt, men du sættes endog under Generalfiskalens Tiltale. - Ei, det er jo en herlig Jndretning!" svarede Wessel: "Hvor stor er Præmien!" PC. svarede Embedsmanden. - "Vel", sagde Wessel: saa maa jeg bede Dig, at antegne mig for tre Favne Brænde, som jeg vil have forsikkret for næste Vinter. Jeg svarer for, at i Tilfælde af at det brændes, intet Bedragerie har fundet Sted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-03
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-07
Det Land, som ikke af Naturen er skikket til Fabrikland, vil aldrig ved Konst blive det. Har nogen Regent nogensinde givet sig Umage for at fremkonstle Fabriker, saa var det Friedrich den 2den af Preussen. For at skaffe dem Afsætning, betjente han sig af de pudseerligste Midler. Saaledes befalede han, for at skaffe den Porcellains fabrik Afsætning, han havde kjøbt i Berlin, og som ikke kunde levere saa gode Varer som den Dresdenske, følgeligen heller ikke blive saa godt af med dem: at de mosaiske Troesbekiendere, der vilde nedsætte sig i hans Stater, skulde i det mindste kjøbe for 380 Rdl. Porcellain af denne Fabrik, hvilket de, under Straf, ikke turde sælge i Landet, men være forbundne at sælge udenrigs. Derved fandt det berlinske Porcellain vel en tvungen Afsætning, men den kunde ikke tjene det til Anbefaling; thi dette Konstgreb nedsatte netop dens Fabricater. Ved saadanne og lignende Konster fik hiin Monark vel 264 Fabriller i Gang i sine Provindser; men nu, efter 40 Aars Forløb, da man skulde troe, at disse Fabriker havde naaet den høieste Flor, fører man de lydeligste Klager over deres Forfald. Siden 1813 ere de ganske gaaede i Staa, og man strider nu offentligen om de egentlige Aarsager dertil. Nogle søge dem i den almindelige Velstands Aftagelse, Andre i Engellands overveiende Concurrence. Det sidste synes at være rimeligst, thi Engelland, som ved stærke Paalæg søger at gjøre udenlandske Fabricaters Jndførsel i sine Stater vanskelig, stræber paa samme Tid at undersælge alle andre Nationer. Ganske nyligen har det forhøjet Tolden af udenlandske Lærreder 15 pC., og Spanien oversvømmer det saa stærkt med sine Bomuldstøier, at den store Afsætning, som de schlesiske Lærreder hidtil have havt der, nu er ganske standset. Man arbeider nu i Berlin paa ved patriotiske Samfund at ophielpe de saa dybt siunne Fabriker og de derved til Armod bragte Arbeidere. Men man veed, hvorledes det er med saadanne patriotiske Samfund, noget Alvorligt kommer der sjeldent ud af det. Den, som vil kjøbe sig Tøi til Klæder, seer paa dets Godhed og billighed, og tager ikke Hensyn til om Ulden er voxet paa preussiske Faar, eller om det er blevet vævet paa preussiske Væverstole. Der udfordres en høiere Grad af Fædrelandssind og Almeenaand end man af vore Samtidige kan haabe, naar der skal virkes noget kraftig i et saa vigtigt Øjemeed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-07
Men uagtet Danmark ikke, som vi tilstrækkeligen troe at have viist, er noget egentligt Fabrik land, saa gives der dog endeel Konstflidsgrene, som med Fordeel kunne drives hos os; men kun maa det være saadanne, hvortil ikke alt for mange Materialier skulle forskrives udenlands fra, eller hvis Arbeide medfører for stor Bekostelighed. Vi have allerede nævnet Snedkerarbeide; vi kunne endnu tilføje Guldsmedearbeide, der nu forfærdiges hos os til en temmelig høi Grad af Fuldkommenhed. Flere Fag af samme Art kunne endnu og ville sikkerligen ogsaa i Fremtiden faae god Fremgang. Men da maa man ogsaa søge at hæve Haandværks standen til en høiere Grad af Selvagtelse og den deraf flydende større Flittighed og Arbeidsomhed, end hidtil Tilfældet synes at have været. Jngen kan nægte, at de producerende Stænder i Staten høre til de agtværdigste, men hvor megen Umage man end har gjort sig for at bruge Æren som en Drivefjeder til gode Handlinger blandt de høiere Stænder, synes man dog at have været ligegyldigere ved at bruge den til samme Øjemed hos Haandværksmanden. Man forundrer sig over den høie Grad af Fuldkommenhed, Haandværkerne have opnaaet i Engelland, men Grunden dertil vil man let indsee, naar man veed, at i intet Land paa Jorden, Haandværksmanden staaer i større Agtelse end i Engelland. Jngen kan stemme i Parlamentet uden at høre til et Laug (Corporation).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-07
Ministeren Pitt maatte lade sig indskrive i Urtekræmmerlauget, og man viste Kong Christian den 7de, under hans Ophold i dette Rige, en Ære, ved at optage ham i Guldsmedelauget. Vist nok blev der i Danmark 1661 forundt danske Borgere, og med dem ogsaa Haandværkstanden, store Fortrin, der skulde hæve disse Stænder til en høiere Grad af Selvagtelse, men deels gjeldte disse Privilegier kun ene for Kjøbenhavns Borgere, og betragtedes blot som en Belønning for den af dem under Beleiringen udviiste Tapperhed, deels betyde de nu langt fra ikke meere det, hvad de oprindeligen betydede. At Kjøbenhavns Jndbyggere maatte kjøbe og tilforhandle sig adelige Jordegods var en stor og herlig Rettighed, thi efter Christian den 3dies Reces, 38 og 39 Art., var det akke Adelen tilladt at sælge sine Godser til andre end til Adel, og derimod var det Borgere og Bønder forbudet at kjøbe eller pante frit Jordegods, hvilket endog gik saavidt, at naar frit eller frelst Gods tilfaldt ufri Mand i Arv, ved Pant eller paa anden Maade, maatte han ikke beholde det, men han skulde, efter hiin Recesses 37 Artikel og Christian d. 4des Recesses 2 B., 2 C., 3 A., inden Aar og Dag sælge det igjen til Adelen, og ifald han ingen Kjøbmand fandt, da aarlig opbyde det til Landsting, indtil nogen af Adelen meldte sig, som vilde kjøbe det. Paa denne Maade bleve Rigets Jord=Eiendomme og Herligheder bestandigen i Adelens Hænder, og det var umueligt for Borger og Bonde at komme det mindste Skridt over de Skranker, Adelen havde anviist dem i Staten. Det var altsaa en stor Velgierning, Frederik d. 3die viiste Borgerne ved at indrømme dem en saadan Frihed; men skulde Aristocratiets Magt knækkes, saa var dette ogsaa uundgaaelig nødvendigt. Nu vil imidlertid dette Privilegium, som Stampe bemærker (S. hans Erklæringer T. 3, S. 105), ikke sige noget, siden det efter Loven er alle og enhver tilladt. Derimod er den 7 Art., at alle udaf privat Stand, Geistlige og Verdslige, skal nyde med Adelen lige Adgang til Officia og Honores, naar de med deres Capacitet og Qvaliteter dertil kan gjøres capable og meriterede, af stor Betydenhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-07
Uagtet hine Privilegier kun gielde for Kjøbenhavns Jndbyggere, saa vilde det dog ikke være vanskeligt at give dem større Udstrækning og ved passende Fornyelse at gjøre dem til et fortræffeligt Opmuntringsmiddel for Konstfliden. Men den første Betingelse for enhver Opmuntring maatte være den, at saavel Haandværksmanden som Landmanden befries for Trang, og at Velstanden alt mere og meere udbredes hos dem. Hvor Trangen, hersker, der qvæles hver Opmuntringsmiddel i Fødslen. Filangier tilraader at stifte en fremsom og arbeidsom Orden, som Belønning for den Landmand, der bedste dyrker sin Ager, og for den Eiendomsbesidder, der ved Flid og Paapasselighed har vidst at give sin Eiendom nyt Værd. Han vil, at Souverainen selv skal smykke sig med denne Orden, at en karrig Haand med største Sparsomhed skal uddeele den, og paa en rigtig Vægtskaal veie Fortjenesten af dem, der gjøre Fordring detpaa. Uden at nægte Gavnligheden af Hæderstegns Uddeling, som offentlige Belønninger for virkelige Fortjenester, er det dog en ganske egen Sag med en saadan Orden for Haandværksmanden og Landboen. Man siger den bør uddeles med Sparsomhed og kun til den Fortjente; men dette lader sig lettere sige end udføre. Hvor en Orden eengang er stiftet, der opstaaer mange, der gjøre Fordring derpaa, mange der lægge an paa at faae den. Forfængelighed og Misundelse, to Dæmoner, der ledsage de fleste Menneskeer paa deres jordiske Bane, blande sig her i Spillet. Man higer nu mere efter Skinnet af Fortjenesten end efter den virkelige Fortjeneste; og lykkes det blot at blænde ved dette Skin, saa er man fornøiet. Den enkelte Handling bliver belønnet, fordi den falder i Øinene, og et heelt Livs uværdige Handlinger blive i Baggrunden. Forfængeligheden og Glimresygen vil det ikke falde vanskeligt at trænge sig frem, og med hvor stor Upartiskhed Fortjenestens Vægtskaal styres, vil den dog næsten altid blive skuffer, og den sande Fortjente vorde forbigaaet. - Skal Haandværksmanden opmuntres, saa bor det skee, ved at berede ham den Velstand, der ene kan forskaffe ham sand Agtelse efter hans Stand. Og naar han kan føre et anstændigt Liv, uden at nedlade sig til uværdige Handlinger, der beskjæmme hans Stand, da vil den Agtelse, han behøver, komme af sig selv. Ordener og Hæderstegn ville i Grunden kun være ham meere til Hinder end til Gavn. Naar man vil have noget Arbeid gjort hos en Professionist, saa spørger man ikke om han har en Orden, men om han gjør godt Arbeide og om han er en paalidelig Mand. Overalt saa hører Opmuntringer ved Belønninger og Præmier, saavel i Skolerne som i de øvrige Discipliner, til een af vort Aarhundredes Svagheder. Ved Medailler vil man opmuntre Drenge til at gaae i Skole, Bønder til at indhegne deres Marker og Skribenter til at gjøre videnskabelige Opdagelser og skrive digteriske Mesterværker. (Fortsættes.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-07
Et Par Ord i Anledning af Hr. Kammerraad Just i nyeste Skilderie af Kjøbenhavn (14de Aargang Nr. 2) efter Viborger Samler indrykkede Bemærkninger over Herr Secretair Trydes Skrivt, Dannemarks Folkemængde betræffende, forsaavidt samme angaaer Skov Anlæggene paa Ahlheden. Hr. Kammerraad Just udtrykker sig Pag. 30. saaledes: ikke meener jeg kostbare og i Tidens Læng"de mislykkede Skovanlæg paa en Jordbund som Ahlheden pp. og siden siger han: "men lad Naaleskoven anlægges paa de andre Heeder hvor ingen Ahl er pp.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-07
Af det her anførte, maae Enhver, som læser Kjøbenhavns Skilderie, dømme: a) at Skovanlæggene paa Ahlheden ere mislykkykkede, og b) at dette er skeet, fordi Jordbunden indeholder Ahl, der hindrer Træernes Fremvext.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-07
Undertegnede, som nu i 40 Aar har gjort sig Umage for at medvirke til Skovenes Bedste, saavel i Lolland, som Falster, Sielland, Fyen og Jylland, derved havt Leilighed at forhverve sig det Kongelige Rentekammers Tillid og Tilfredshed, og af de jydske Heeder til Skovanlæg indfredet 3241 Tdr. Land, hvoraf 2420 Tdr. Land ere besaaede og beplantede, kan umueligt læse de af Hr. Kammerraad Just brugte Udtryk, uden at komme paa den Tanke, at han enten aldrig har seet Skov anlæggene paa Ahlheden, og undersøgt Jordbunden, eller at han finder en Fornøielse i uden Grund at kaste Skygge paa en Mands mangeaarige Arbeider, der aldrig har fornærmet ham, ei heller har den Lykke, personligen at kjende ham. Sigter Hr. Kammerraad Just i sin Bedømmelse over Skovanlæggene paa de jydske Heder, især paa Ahlheden, til den Jldsvaade, som for endeel Aar siden nogle Mile vesten for Ulve dahls Plantage opkom ved en heftig Storm, uagtet de anlagte saakaldte Jldlinier, trængte ind Plantagen og fortærede alle 1 1/2 til 2 Alen høie Fyrretræer paa et Jordsmon af 200 Tdr. Land saa maa jeg bemærke, at denne Strækning for længst igjen er besaaet og beplantet med Fyrre og Gran-Træer, eller sigter han til den for nogle Aar siden, efter at det i Forveien havde regnet henved 3 Uger, den 28de Juni indtrufne stærke Nattefrost, hvorved ikke allene en Strækning af Fyrretræerne, men og 6 til 8te Tommer i Gjennemsnit holdende Birker bleve beskadigede, og endeel Hvid-Popler, (Populus alba); i Fyen bleve ødelagte, saa maa jeg melde, at, da jeg ved Frøets Udsaaening havde blandet Fyrrefrøe med Granfrøe, Grantræerne herved fik Luft og nu frodigen fremvoxe, saa at det for den forstkyndige Mand er en sand Glæde, at see, at alt staaer i den fortrefseligste Fremvext.