Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1840-09-13
J Frankrig er den offentlige Opmærksomhed vel endnu for største Delen henvendt paa Begivenhederne i Orienten; men da der i den senere Tid har fundet flere Opløb af Haandværkssvende Sted 2de i Paris, saa vil man vel atter vende tilbage til Landets egne Anliggender. Regjeringen har udviklet megen Kraft mod disse Opløb, og skjøndt der paa forskjellige Steder samlede sig flere tusinde Haandværkssvende, saa bleve dog Hobene overalt adspredte af de udsendte Tropper. Jmidlertid trues Regjeringen fra en anden Side, og det er nemlig med den stedse tiltagende Agitation mod de bestaaende Valglove. Flere Banketter ere i denne Anledning i den senere Tid afholdte, og mange af Nationalgardens Officerer have deeltaget i dem; ogsaa synes man af den Maade, hvorpaa Regjeringsbladene omtale disse reformistiske Bestræbelser at kunne slutte, at de ikke ville være uden Held. – Vi have oftere gjort opmærksom paa, at Roligheden i Spanien kun var slet begrundet; dette synes og nu at bekræfte sig. Espartero, der er bleven svimmel af sit Held i Borgerkrigen, kan nemlig ikke enes med Dronning-Regentinden, og denne synes ikke ret at ville sympatisere med de friere Jdeer, der have begyndt at faae Jndpas i Spanien, og saaledes er der en stadig Kilde til Splid. Dronningen er nu taget hen for at søge Beskyttelse hos den hende hengivne General O'Donnell, og man frygter meget for at det skal komme til aaben Kamp mellem ham og Espartero, især da England holder med den Sidste, medens Frankrig begunstiger den Første. – J Holland har man derimod nu i al Fred endt det begyndte Reformværk, og skjøndt man vel havde ventet større Resultater, synes man dog i det Hele tilfreds, og Generalstaternes Forsamling er atter bleven hævet. - Kongen af Preusens Reise gjennem Provindserne, er den væsentligste Gjenstand for de tydske Blades Beretninger, hvorhos de tillige optage endeel Raisonnements om de orientalske Anliggender, hvorved de søge at godtgjøre, at da der hverken i Østerig eller Preussen foretages Udrustninger, saa er der ingen Grund til at nære Frygt for, at Freden i Europa skal blive forstyrret. – Ruslands Forhold til Preussen og det fjendtlige Told system, som hersker paa Grændsen er endnu stedse en Gjenstand, hvorover de preussiske Blade fører Klager, hvilke dog kun blive lidet agtede af Rusland, der saavel om denne Sag, som om dets øvrige Foretagender iagttager en dyb Taushed. Saaledes hører man nu fra Berlin, men ikke fra Rusland, at Keiseren skal have givet Ordre til at der fra Kronstad skal udrustes en Flaade af 18 Skibe, hvis Bestemmelse skal være at gaae til Middelhavet, for at den engelske, østerrigske, og russiske Søemagt der kan blive ligesaa stærk som den franske og ægyptiske. At der i det Jndre af Rusland hersker Hungersnød, gjentages endnu stedse af de tydske Aviser, ligesom der og meldes om, at Russerne have havt nye Uheld i Kampen mod Tscherkesserne, mod hvem dog en nye Udrustning beredes. - Hele Europas Opmærksomhed har i en lang Række af Aar fornemmelig været rettet paa Tyrkiet, og atter derhen er nu den offentlige Opmærksomhed vendt, for derfra at erholde Løsning paa det store Spørgsmaal om Fred eller Krig, og dog er der vistnok ingen, hvis Stemme har mindre Jndflydelse paa denne Afgjørelse, end netop Tyrkiet, der nu som forhen kun er Kamppladsen for de store europæiske Diplomaters Bestræbelser. Derfor ere Efterretningerne herfra saa høist upaalidelige og modsigende, fordi Enhver søger at udbrede det, han finder bedst stemmende med sine Jnteresser. Hvad man imidlertid med megen Sikkerhed kan antage er, at Mehemed Al med sine Agenter ophidser Portens Undersaatter, og søger at bibringe dem den Tro, at Jslamismen er i Fare, og at han ene er Frelseren. Denne Tro synes og at vinde Jndgang, og stolende herpaa vil Mehemed Ali neppe give efter. De 4 Magters Consuler have meddeelt ham Londoner, Tractatens Bestemmelser, men han har udbedet sig dem skriftligt meddeelte, og i Almindelighed antager man, at han ikke vil give efter, hvad han endog temmeligt tydeligt skal have erklæret.