Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-03-26
De fleste Academier troe endog, at grundig Underviisning i Perspectiven ej kan gives, uden af en Architekt. Ved det herværende Academie gives den af en Decorateur. Thi Architekt kalder jeg ikke den, hvis Kunstfærdighed indskrænker sig til at copiere, da, som Joullain i hans Betragtninger over Maleriet siger, copier nest rien, chosir est tout. Men Carraciernes Academie, som var Moder til alle Academier, lod viselig en Maler foredrage Perspectiven for Malere. Thi Architekterne bør det, efter Kunstforstandiges Formening, staae frit, at giøre sig bekiendte eller ikke med Læren om Lys og Skygge saavel, som med Perspectiven, fordi begge Deel ikke just gribe saa dybt ind i deres egentlige Fag, men blot ere behielpelige til de nu til Dags brugelige møisommeligen udførte Architekturtegningers Forfærdigelse. Men Kunstnere og Kiendere vide nok, at der efter Virkningen af de allermeest udførte Tegninger, dog aldrig med Sikkerhed lader sig slutte til den Virkning, som Bygningen selv vil giøre. Fremdeles er det bekiendt, hvor meget gode Architekter slet ikke have befattet sig med udførlig Tegnen, og selv de bedste foretrukket det, at bringe deres Udkast i fristaaende Modeller til Anskuelse. Hertil kommer endnu dette, at de herligste uovertrufne Architekturens Minder i Grækenland ere opstaaede førend Lys og Skygge iagttoges, og førende Perspectivens nu gieldende Regler endog kun anedes. Jøvrigt maa det være en Maler, eller en anden, som foredrager Perspectiven, saa er den Perspectiv, som en Kunstner behøver at vide, snart lært. Den berømte Landskabsmaler Wutkysagde, at han havde lært den i et Par Timer. Carlo Maratta vilde, at Maleren i Tide fik et kort Begreb af denne Videnskab, eller lærte deraf tanto che basti, det er, ikke meer end til Huusbehov. Underviisningen i de mathematiske Regler om Lys og Skygge, er for Maleren overflødig. Thi Lærlinger, som kun besidde noget Talent og Forstandsanlæg, begribe af sig selv Jndfaldsvinken, hvorledes Reflererne ved sammes Gienkomst opstaae, hvorledes Slagskygger falde, hvorledes runde og fiirkantede Legemer vise sig, naar de belyses; meer erfare de og ved hiin Underviisning vel neppe; men den maleriske Belysnings og Virknings Kunst er uden Tvivl en anden og høiere. Alt dette, som var mig tilstukket af en kyndig Mand, søgte jeg til sin Tid at giøre gieldende. Men hvor en Architekt styrer de fri Kunster, der ere slige Erindringer spildte, om endog Göthe selv gav dem. Thi jeg har ikke vidst, at Modsigelse var en Brøde, førend jeg læste det i Dagen for 1823 No. 120. Men denne Lære er falsk, og modsagt af Frederik Cortsen, der i sin Afhandling om Skrivemaaden i Embedssager S. 146 siger: Enhver Regiering, og hver oplyst Mand vil agte den Embedsmand, der i en efter hans individuelle Anskuelse vigtig Sag uden Sky og aabenlyst forfegter en Mening, om samme end ikke billiges, meer end den, der i saadan Sag af Frygtsomhed ei tør yttre eller forsvare sin Overbeviisning. Göthe lader og Academierne høre, at de giøre det til Hovedsag, som burde være Bisag, Mythologie og Historie, Perspectiv og deslige. Alt for broget Underviisning, siger han, adspreder kun og udsætter for den Fare, over Midlerne til Kunst at forsømme Kunsten selv. Et sandt Ord! J de græske Malerskoler dyrkedes Geometrien for Optikens eller Perspectivens Skyld. Et Academie maa endeligen have een Professor i hvert Fag. Ellers lære dets Elever ej at male! Det maa og have en Professor i Anatomien, som kan skære Cadavera for, og med Kridt tegne Muskler og Sener paa den sorte Tavle. Men denne Videnskab bibringes Eleven hastigere og bedre paa Museum, end fra Cathedret. Antiken, saaledes betragtet, som Visconti har betragtet Phidias's Jlissus, og Salvage Agasias's Fegter, giver ham den fornødne, med umiddelbar Anvendelse paa hans Kunst forbundne Underviisning i Anatomien. Over Archæologien, skrev CarloMaratta paa sin allegoriske Tegning af et Academie: nen mod obastanza (aldrig nok). Men faae vore Kunstnere nok deraf, naar de mange skiønne Musea, som Academiet eier, aldrig benyttes til Forelæsningerne? Thi Hirt's Billedbog giør ikke Sagen klar. Et didaktisk og sammenhængende Foredrag passer sig desuden ej for Elever, som ingen Forkundskaber have, og Examina ere Spilfegterie. Men der behøves ingen Kundskaber til at være Maler. Der behøves Protection af en eller anden noget fornem og paa den elegante Verden indvirkende Dame, som kan sqvaldre om Kunsten, og ved, efter Behag, at daane forVeronikabilleder, faae det store Publicum til at troe, at hun forstaaer den. En saadan Dame giør Malere, giør Professorer, som ere Mestere i deres Kunst. Hun kalder dem følsomme Siæle, udbassunende deres Fortienester i Zeitung für die elegante Welt. Kan det fornøie Academierne, saa maa man tilstaae, at de ere meget nøisomme. Mig synes, at disse saa udskregne Anstalter kunne, om ikke hæves, dog indskrænkes, og en Deel af de store, til deres Underholdning medgaaende Bekostninger, anvendes til noget nyttigere. Jeg henstiller mine Tanker til høiere Eftertanke.