Viborger Samler, 1829-09-10
I "Dagen" læses en Skrivelse fra Overstyrmand, F. Løfgreen, dat. Quam, en af Ladrone=Oer ne, den 13de Octbr. 1823. Denne Mand havde, i Forening med Capitain Hunter, kjøbt en Brig HelIndsuligade i som de foere med under chilenisk Flag, Hunter som Capitain, Lofgreen som Styrmand. Den 11te Juni vare de afseilede fra Conception med en Ladning Hvede, for at gaae til Ny Sydwales. De havde været i den Nødvendighed at antage Chilenias (indfødte i Chili) som Matroser, hvoraf det meste Mandskab bestod, og disse havde heller ikke ved deres Opførsel givet nogen Anledning til Mistanke. Den 22de Juli, omtrent Kl. 2 om Natten, raabte den Mand der stod paa Udkik"Land!" Endskjøndt Overstyrmand Løfgreen, som havde Vagten tvivlede derom begav han sig dog forud, for selv at observere; men fandt sig øieblikkelig omringet af 4 af Mandskabet, der angreb ham med Bayonetter og Sabler. Capitain Hunter, som paa Løfgreens Raab om Hjælp, var bleven vækket, blev strax nedlagt af Oprørerne, i det Øieblik han betraadte Dækket. Løfgreen havde faaet 6 Stik eller Hug, og var i det han vilde ile ned i Kahytten efter sine Pistoler, segnet afmægtig om; da han komtil sig selv igjen, fandt han den anden Styrmand, ogsaa overmandet af Oprørerne, som adspurgte ham, om han kunde navigere Skibet, hvorhen de vilde have det, Hans benægtende Svar herpaa var LøfgreensFrelse; thi dennes Liv blev nu sparet for Navigationen, og med hans egne Pistoler for Brystet tvang Man ham til at love, at ville gjøre det. Capitain Hunters døde Legeme blev henimod Morgenstunden, kastet overbord. Nu jublede Umenneskerne hele Dagen og Natten over Skændselsdaadens heldige lidfald. Løfgreen anmærker, at Alle af Mandskabet ei havde taget Deel i Oprøret; men disse Faae vare ved Agterlugens Tilspærring forhindrede fra at komme Officiererne til Hjælp. Den 28de, om Morgenen blev Storbaaden heiset ud, og 1 af de Ulykkelige, som Oprørerne troede, ikke at kunne forlade sig paa bleve tvungne til at begive sig i den uagtet Lofgreen forsikkrede at Man, efter hans Regning, var omtrent 700 Pille fra nærmeste Land. Efter 50 Dages Navigation, i hvilken Tid Løfgreen næsten hver Dag blev, omringet af Bevæbnede slæbt op paa Dækket, for at tage Observationer, og forresten skiændig behandlet af Oprørerne, der blandt Andet ei ratte ham anden Føde, en den, der var bestemt for Skibshunden, ankom Skibet endelig til de ladroniske Oer: og Skjæbnen føiede det saaledes at Lofgreen hersom iland, uagtet det dog var Oprørernes Hensigt ter tagen i Besiddelse af Gouverneuren, den spanske) og maae ventelig ansees for tabt. Jeg selv er Krigsfange; men jeg har havt den Satisfaction at see Oprørerne leverede i Rettens Hænder, og haaber, at de, efter Fortjeneste, ville blive straffede paa Livet; dog har Gouverneuren her ingen Autoritet dertil; men de maae sendes til Manilla for Domfældelse, hvorhen vi Alle skulle begive os med den første Leilighed. Derfra haaber jeg igjen og meere ud forlig at kunne tilskrive Dem, da dette er kuns hvad jeg i Korthed og halv forvirret af saa ulykkelige Tildragelser har kunne samle." Dagen anmærket at Løfgreen er en dansk Mand, og at den hele Begivenhed bør tjene Skibsførere til Advarsel, at de holde vaagent Øie med deres Mandskab især naar dette bestaaer af Fremmede, og fremfor Alt af Jndianere.