JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Da denne Statsmand hidtil har spillet en saa betydelig Rolle i Europas nyeste Historie, saa er det sikkerlig behageligt at erfare, hvad hans Landsmænd dømme om ham, eller hvilke Tanker de nære om hans Caracteer og Talenter. J et for nylig i London udkommet Skrift: Political Portraits in this new gera, by William Playster, findes følgende Skildring af han: Denne Mand tjener til et paafaldende Bevis paa, hvor nyttig og fordeelagtig Forstillelseskonsten er for en Statsmand. Havde Lord Castlereagh været mindre aabenhiertig og frimodig, havde han skjult den ene Deel af sin Adfærd, og stillet den anden i et gunstigt Lys, saa vilde han have gjeldt for en af sin Tids bedste Mand, for en Politiker, der forlandt Menneskelighed med Politik, og aldrig tillod sig en Handling, der ikke anstod en værdig Mand, om den end udøvedes i en god Hensigt. - Jrlands Forening med Skotland og Angrebet paa Kjøbenhavn, ere de to politiske Operationer, for hvis Skyld Lord Castlereagh er bleven angreben, og derved har han viist, hvor frugtesløst og unyttigt det er at forsvare sig i en Sag, hvor Fordommen allerede er imod nogen. Der vilde udkræves en tyk Bog, naar man skulde drøfte det Politiske og Retfærdige i hiin Forening, og en ikke tynd, om man skulde sige Alt hvad der i Henseende til Kjøbenhavn lod sig sige; men da disse Anliggender ere indviklede og meget mangesidige, saa ville her kun findes et Par Ord om begge Dele. Den Gang Skotland blev forenet med Engelland, beklagede Jrland sig bittert over dette Skotland indrømmede Fortrin, og Swift, dets patriotiske Taleredskab, forøgede Utilfredsheden. Carl Clares Taler bevise tydeligen, at Jrland ønskede Foreningen; den blev altsaa besluttet og antaget, baade som noget Nødvendigheden og en frivillig Politik krævede. Lord Castlereagh var et meget dicksomt Hielpemiddel, og selv Hr. Plowden, i sin Historie om Foreningen, paastod, endskjøndt han var en Fiende af denne Forholdsregel selv, at Lord Castlereagh i mange Henseender mildnede Lovens Strænghed, og ved Udsættelsen af mangen for raske afsagt Dom udvirkede Tilgivelse for Mange, der ellers neppe havde undgaaet Straffen. Der vilde være for overilet, at paastaae, Foreningen har ikke svaret til sit Øiemed. Jrlænderne ere for utaalmodige. Den skotske Union begyndte først at blive fordeelagtig omtrent i Aaret 1756, og vi see nu hvilke fortreffelige Virkninger, den har frembragt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
J Henseende til Kjøbenhavn har hver Dag bevist hvor nødvendigt dette foretagende var. Thi i Følge den hemmelige Artikel i Tilsit Freden var de Danskes Flaade bestemt til at forstærke den franske. Vi toge blot den uskyldige Bistand, der til vor Ødelæggelse bestemte Vaaben af Haanden, et Skridt, der billiges saavel af Nationers Folkeret som Jndividuers Naturret. Det var altsaa ikke uretfærdigt. )¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
J Vi kunne, efter en meget troværdig, landhedske og indsigtsfuld Mands Forsikkring, paastaae, at man allerede i Maj 1807, paa fransk Side, havde besluttet, at bemægtige sig den danske og portugisiske Flaade, at de danske og tydske (?) Flaader skulde i Forening gjøre en Landgang enten paa de engelske eller skotske Kyster, medens Skibene ved Brest, Rochefort, Cadix, Lissabon og hele Kyststrækningen saa meget som mueligt skulde forene sig for at landsætte 20 til 24,000 Mand i Jrland, og det saa nær som mueligt ved Dublin. Forberedelserne dertil bleve i adskillige Maaneder gjorte, og blandt andet holdt man Lodserne, som man havde faaet fra Jrland, i Beredskab. Det irlandske Regiment fik derfor ogsaa Befaling at bryde og, under dets den Gang berømte Oberst Arthur O Connot, men denne tog samme urolige og partiesyge Stemning, der gjorde ham til Forræder mod sin egen Souverain, med sig til Frankrig; han blev paa Grund heraf aftakket og betragtet med Foragt af alle hans Medflygtninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Det paa Kjøbenhavn sigtende Angreb var i Frankrig bekjendt nogle Unet førend det virkelig fandt Sted; men man troede, at de engelske Ministere, om de end havde besluttet det, ikke vare dristige nok til at udføre dette Forehavende, og da det med saa megen Kirkhed, Hurtighed og Lykke virkelig foretoges, blev Bonaparte betagen af en Ærgrelse og et Raserie, som overgaaer al BeFrivelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
J Henseende til det elendige Foretagende mod Walcheren frikiender den besynderlige Strid mellem to af Medlemmerne i Cabinettet Lorden for al Skyld, han syntes paa den Tid at have siddet paa Krudtfadet af en Mine, der hvert Øieblik var i Begreb med at springe i Luften. Den mandige Maade, hvorpaa han tede sig i en Æresag, som han, trods sin Jkke=Folkelighed, *) drog sig ud af med almindeligt bifald, er et Beviis paa den Agtelse, han ved denne Leilighed havde erhvervet sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Hans Herligheds Financekundskab blev ved Lord Henry Petty's Plan tilstrækkelig godtgjort 1806. Hans Taler vare passende og beqvemme, men der manglede dem paa det nødvendige Liv og Hans Herlighed synes at føle, at han ikke er Folkets Yndling. Hans egne Landsmænd, der lede for størstedelen Dagbladene, have forbundet sig imod ham; de ere næsten i alle politiske Anliggender hans Modstandere, og de, som ikke ere paa hans Side, finde det ikke ubeqvemt, at gjøre Lord Castlereagh til Pitts og Percevals Skyldbærer. Han forholdt sig til de hvergangværende Ministere, som en Tordenafleder, der beskytter den Bygning, hvorved den er anbragt. - Vi raade dem imidlertid i Fremtiden, ikke at være saa dristige, han befinder sig ikke i en aaben Ærens Mark blandt gamle Riddere fra Chevalierernes Dage, men paa en Maskerade, hvor nogle bære Vaaben efter eget Behag, og andre ere forsynede med Rustninger. Naar i disse Dage alvorlige Tider skulde indtreffe, saa vil man lære at bedømme Lord Castlereagh bedre og fordeelagtigere. Alle liberal Sindede skulle i Fortning forsvare en Mand, mod hvem de Jlliberale have forbundet sig til Angreb, og som de tillægge Handlinger, hvis Politik er høist tvivlsom, og ved hvilke han kun fremtræder som Deeltager. – Hs. Herligheds sidste Tale til Forsvar for Forbundet med Sverrig er et Mesterstykke af Veltalenhed og Skarpsindighed, og hans Adfærd i Henseende til Spørgsmaaler, angaaende de Romerskatholske, har aftvunget selv hans Fiender den Tilstaaelse, at han har et meget liberalere Sindelav, end de hidtil have villet tilstaae ham. Folkelighed og folkelig forekommer mig som det passeligste danske Udtryk for Populariter, og populair. Tydskerne have intet saa passende Udg. Udtryk
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Jndenlandske Efterretninger. Den 24de dennes er Hans Høihed Prind Christian Frederik afreist til Hertugdommene, i den Hensigt, at møde Hs. Majestæt Kongen ved Allerhøistsammes Tilbagekomst. (Addr. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Den 3die Oct. har det naturhistoriske Selskab i Hannover optaget Oberstadschirurg Ludvig Jacobson til Æresmedlem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Skrivelse fra Bredstedt af 20de November 1818. J Følge Privatefterretninger har Qvægsygen yttret sig paa nogle Steder i det Mecklenborgske. Der gives her i Landet en stor Overflødighed af Frugter, og af Kartofler er her især mange. Naar man seer, hvor idelig disse avles for nærværende Tid, hvor vigtig de ere for den fattigere Classe og hvor yndede af alle, tænker man sig uvilkaarlig et halvt Aarhundrede tilbage, hvor Kartofler vare lidet eller turet kjendte og endnu mindre dyrkede. De fremmede Colonister, der nedsatte sig her i Landet i høisalig Kong Friderich Vtes Tid, vare de første, der lærte os at sætte Priis paa en Plantes Dyrkning, som nu med saa megen Føre ans for uundværlig. Landmandens Lader ere for det meste fulde. Ogsaa er Sæden i en meget lav Priis i Forhold til Fødevarene, som dagligen stige. En Tønde Rug betales med 12 Mk. 8 s., Byg med 6 Mk. og en Tønde Havre med 4 Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Colonialvarer, som der i nogle Aar sporedes Mangel paa, ere nu igjen at faae til Priser, som kunne kaldes billige. For et Pund Caffe gives 1 Mk. og for et Pd. Sukker 20 s., ogsaa kan man have god rød Viin for 1 Mk. Flasken. - Qvæget, som er bleven fredet i denne Egn, er bleven solgt meget dyrt og Betaling derfor erlagt i Spectes eller grov Courant. Qvæg- og Hestehandlerne bringe meget Guld i Landet fra Hamborg. En Louisd'or beregnes til 13 Mk. 8 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Ved den i Hadersleben ansatte Justitsraad og Amtsforvalter Hjorts dødelige Afgang er et meget godt Embede bleven ledigt. Næst efter Amtsforvalter Tjenesten i Pinneberg, skal det være den meest indbringende i Hertugdømmene. - Forhenværende Skuespiller Carl Wisme har erholdt Privilegium til at anlægge et Bogtrykkerie i Staden Sønderborg. Nogle russiske Officierer have indgaaet ægteskabelige Forbindelser med holsteenske Fruentimmer, hvilke nu drage med dem til Rusland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Paa Hosboghandler Schubothes Forlag er udkommen: Keiser Alexander den Førstes Levnet og Regjering, i kort Udsigt af J. K. Høst, med Portræt (172 Sider i 8vo). Da hele Europas Opmærksomhed i denne Tid er henvendt paa denne ligesaa mægtige, som menneskekjerlige, ligesaa oplyste som lykkelige Monark, saa vil nærværende kjernefulde og indholdsrige Levnetsbeskrivelse være enhver kjerkommen, der ønsker at lære nøiere at kjende Ruslands Behersker og de vigtigste Begivenheder i hans korte, men høist følgerige Regjeringstid. Neppe gives der to Nabofolkeslag, der staae i mindre litterarisk Forbindelse sammen end Danske og Svenske. J Sverrig bryder man sig kun lidet om hvad der udkommer i Dannemark, naar man undtager poetiske og theologiske Skrifter, og i Danmark synes det samme at være Tilfældet i Henseende til Sverrig. Et paafaldende Exempel herpaa har man i et nylig udkommen Blad angaaende Oldgrandskningsvæsenets Skjebne i vort Fædreneland af Prof. N. H. Sjøborg. Det Urigtige i Forfatterens Paastand, at de Svenske have, for de Danske, tænkt paa at bevare fædrenelandske Mindemærker, har en Rec. i Svensk Litteratur=Tiding 1814, No. 39 tilfulde oplyst; men naar han fortæller, at Antiquitets=Museumet først har været i Nicolai Kirke, og at det, da denne ved det engelske Bombardement, afbrændte, fik Plads paa Universitetsbibliotheket, saa maa man dobbelt beklage, at en Mand, der skriver om Danmarks Oldsager, kjender saalidet til dets nyeste Sager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Den 14 Dec. 1814 lader Hr. Oberst Falken skjold bortsælge ved offentlig Auction i sin Bopæl i Farvegaden sin Eiendom Sophienberg, i Hirsholms Amt og Sogn. Eiendommen staaer for 2 Tønder 3 Skpr. Hartkorn Ager og Eng og en Alb. Skovskyld fri Hovedg. Taxt, og 4 Td. 2 Skp. 2 Fdk. 3/4 Alb. contribuabelt Hartkorn, hvilket alt har i Tillæg 100 Tønder Agerland, Eng, Skov og Tørvejord til 14,000 Alen pr. Td. Sælgeren forbeholder sig at antage eller forkaste det gjorte Bud, hvilket ved Hammerslaget strax skal blive bestemt. Opraabet skeer i Rbd. N. V. Den ene Trediedeel af Kjøbesummen kan blive staaende paa 1ste Prioritet i 6 Aar, den anden Trediedeel paa 2den Prioritet i 3 Aar, og den tredie Trediedeel udbetales til 11 Juni Termin 1816. Af den indestaaende Sum svares 6 pC. i Rente.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Paa Mandag, d. 28 Nov., bliver i Vimmelskaftet No. 17 hos Hornbech bortsolgt afdøde Grosserer og Ridder Peschiers betydelige Bogsamling i flere Sprog og Videnskaber, især i Philosophien, Historien, Mathematiken, Handelen og de skjønne Videnskaber, størstedelen meget nitide; endeel musikalske Mesterværker og ypperlige Kobberstykker og Kaarter, samt 2de store Glober af Aker mann. Fortegnelserne herover erholdes paa Auctionsstedet for 8 Rbs. - J Continuation med denne Samling sælges endeel medieinske og juridiske Bøger, som indeholde tildeels afdøde Dr. Medicinæ Bræstrups og Generalauditeur U. Olsens Bogsamlinger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Kjøbenhavns Børs den 28de November. Cours. Hamb. 2 M. 550, a vista 658 1. Amsterdam 2 M. 633 1/2. London 2 M. 21 1/2 Rbdl.,a vista 21 1/2. Spec. 550. - Specier solgtes til 33 1/2 a 33 1/4 Rbmk., for Commiteesedler blev givet 63 1/2 pr. 100; Oblig. 240.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Blandede Efterretninger. J Egnen af Agen i Frankrig havde man de 5 Sept. en Steenregn i aldeles klar Luft. Man saae i Nordvest pludselig en lille mørk Skye i betydelig Høide, der syntes at bevæge sig yderst langt somt. Eftedhaanden blev Bevægelsen mere levende, og man saae tillige at Skyen med tordnende Brag dreiede sig omkring sig selv, og pludselig sprang med et heftigt Knald. Nu forsvandt Skyen, og over adskillige Landsbyer faldt en Regn, med Stene, hvoraf nogle vare saa store, at de sloge Huller i Jorden. De Prøver, men har sendt deraf til Paris, ligne i det Væsentligste alle hidtil bekiendte Meteorstene; dog ere de af lidt lyserGrasfarve og af finere Korn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Zeit. f. d. c. Bl.) Den 14. Oct. blev paa Theatret i Leipzig af vet en Mindefest i Anledning af den berømte afflands Død. Først opførtes Jægerne, og derpaa, efter et kort Mellemrum, og en forberedende passende Sørgemusik, gik Tæppet op igjen og man saae nu i en Lund Jfflands Billede, foran det imellem Grene, stode alle Skuespillerne og Skuespillerinderne i Sørgedragt, med grønne Krandse i Haanden. Mad Hartwig fremsagde en af Hofraad Mahlmann forfattet Epilog med Værdighed og Følelse, hvorpaa Krandsene nedlagdes forBilledet, som blev bekrandset. Under Harmonicatoner faldt Tæpper.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
En mærkelig Artikel under Overskrift: Omden Wiener Congres og Pariser-Tractat, læses i den Pariser Tidende Quotidienne, og ved den strange Censur, de franske Journaler forTiden staae under, kan ansees for temmelig officiel. Jkke blor de Magter, som have undertegnet den Pariser-Tractat, men alle Souverainer, som have have Deel i Krigen og vare erkjendte for samme, paastaaes her berettigede til at deeltage i Kongressen, da en retmæssig Konge selv i Lænker og Forviisning vedbliver at være en Magt. Hvilken ond Gonius, hedder det videre, har da kunne drage disse Folkerettens evige Grundsætninger i Tvivl paa nærværende Kongres, Hvi gjenlyde tydske Journaler af et Parties Declamationer, som forvexle den retmæssige Magt Frankrig med det franske eller meget mere Napoleonske Keiserrige, og udstrøe Mistanke imod en Magt, der for Øieblikket meer end enhver anden maa være tilbøielig til at befordre Alt, hvad Menneskelighed, Ret og Billighed tilsiger, Da Frankrig frafaldt sine Erobringer, erobrede det sine Rettigheder tilbage; ligesaa mange Provindser det afstod, lige saa mange Krav erhvervede det sig paa andre Magters Tillid og Venskab. Som Nation har det medvirket til at styrte det monstrøse Tyrannie, der betyngede Frankrig endnu mere end den øvrige Jord; i April traadte Fransoserne i de allierede Magters Række imod Usurpatøren, som var den eneste Gjenstand, for den almindelige Krig. Som Monarkie yder det Bourbonnerne gjengivne Frankrig nu al den moralske Borgen, som den hellige Ludvigs Sønners Arvedyder frembyde. Det hersker ikke mere over undertvungne Provindser, alle dets Undersaatter, bindes endnu mere ved deres Kierlighed end ved Lovene; det er maaskee det eneste Monarkie, hvis politiske Existents er helliget ved den eenstemmige Nationalvillie. En slig Magt kan og vil ikke søge Kilden til sin udvortes Storhed uden allene i den skjønne Rolle, som de Undertryktes Værge, de Svages Beskytter, og den væbnede Overholder af Tractaternes Opfyldelse og af hiin udødelige Folkeret, der er ældre og høiere end alle Tractater. Dette er Frankrigs sande og retmæssige Storhed, dets naturlige og ufortabelige Overvægt. Den eneste Erobring, det aldrig kan give slip paa, er Nationernes Kjærlighed og Agtelse, hvis Rettigheder det vil bestræbe sig at forsvare under deres lovmæssige Dynastier. Men hvorfor er denne offentlige Retfærdighed pludselig bleven et Skrækbillede for de tydske og engelske Journaler, Den allene synes os at burde udgjøre den faste, urokkelige, evige Grundvold for en ny Ligevægt i Europa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Pohlens Gjenoprettelse synes et nomgjængeligt Sonoffer til at udslette Mindet om alle de voldsomme Omvæltninger, hvortil Jsen blev brudt ved dets Deling. Derved vilde Rusland, Østerrig og Preussen, istedetfor Undersaatter af liden Værd, faae en Mellemmagt, der kunde formindske deres gjensidige Sammenstød. De tydske Stater Sachsen, Hannover, Hessen, Bayern, Würtemberg, maae blive souveraine. Disse Nationer blive lige saa uafhængige under deres gamle Dynastier som Østerrig og Preussen, da vil et frit og stærkt Forbund, ganske efter Parisertraktatens Aand og Bogstav, for evig skille de franske fra de østerrigske og preussiske Vaaben. Politiken fordrer Hollands Befastelse; men naar man, istedetfor efter Pariser Tractaten at forøge det med et Stykke Land, skjænker det et heelt Kongerige, langt vigtigere end det gamle Holland selv, fordrer da ikke Politik og Billighed i det mindste, at en saa overordentlig Erhvervelse godtgjøres med nogle Colonier, hvorved Handelens Ligevægt igien kunde oprettes i America og Asien? En formelig Tractat (Barriere Tractaten, der ei er gienkaldet, berettiger Frankrig til Deeltagelse i Underhandlingerne om Nederlandenne – denne gamle Grændse, som adskilte Holland og Frankrig. Den europæiske Politik fordrer endnu, at i Skandinavien dannes en stærk Magt, der maatte blive Frankrigs naturlige Allierede. Retfærdighed viser os samme i en nøie Forening af de tre nordiske Riger og nogle smaae Nabolande, under de forskjellige Grene af deres gamle, nationale og retmæssige Dynastier. Jtalien fremstiller os et lignende Skuespil. J Norden vente 7 Millioner i Kongeriget Jtalien ængstelig Afgjørelsen af deres politiske Skjebne. Skulde de alle tilfalde Østerrig, da spørges, om dette Austro-Jtalienske Rige ikke vilde faae en næsten souverain Jndflydelse paa det hele øvrige Jtalien, og om Piemont, Genua, Parma, Toscana og Rom da kunde bevare deres Uafhængighed, Blot et Øiekast paa Kortet vil give det bedste Svar. (Forts.) (Efter Lüb. A.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. kan paa Ra Ellevte Aargang. No. 96. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 28 November 181.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
Bidrag til Dagens Historie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-26
(Fortsættelse.) Da man nu saaledes ved List havde bemægtiget sig Donaubroen, fulgte i Jilmarsch adskillige andre Corps, under Soult og Davoust efter; Bernadette gik ogsaa over Donau ved Stein, og forenede sig med Tropperne under Mortier. Russerne tru des nu baade paa høire og venstre Side. Den 15 Nov. stødte Corpserne Murat og Lannes paa den russiske Hær ved Hollabruun, en Flekke lige for den mahriske Grændse. Alt vare de Franske ordnede til Slag, da Grev Nostitz, som anførte Østerrigerne, lod anholde om Tilladelse til at disse lunde skille sig fra Russerne. Dette blev indrømmet. Men medens man parlamenterede vandt Østerrigerne Tid til at redde den øvrige Deel af Armeen. Nu ankom Keiserens Generaladjutant Baron Winzingerøde selv til Forposterne, og foreslog en Vaabenstilstand, efter hvilken Armeerne, indtil Keiseren havde stadfæstet den, skulde blive i deres Stilling. Napoleon ratificerede den ikke, men de 24 Timer, man parlamenterede i, benyttede Kutusow sig af, til uformærkt at trække sig tilbage. Men et russisk Corps, under Baron Bagration, maatte han, for at blænde de Franske, lad blive tilbage. Disse 66000 Mand Russer havde henved 30 til 40,000 Mand imod sig. Men Bagration skjød den Landsby, hvori det franske Lorps, der skulde falde ham i Flanken, laae, i Brand, og derved blev det ham mueligt med en mageløs Tapperhed at slaae sig fegtende igjennem Fienden, og den 19de Nov. at forene sig med den pussiske Hær, under Kutusow og Buxhowden, ved Wischau i Mähren, mellem Brann og Ollmütz. Den hele øvrige Armee havde saaledes Bagration at takke for sit Tilbagetog, og hans Keiser udnævnte ham ogsaa for denne Daad til Generallieutenant og Ridder af Militærordenen. De Franske trykkede nu tæt efter. Napoleon havde d. 20 Nov. sit Hovedqvarteer i Brünn, kun 9 Mile fra Oll mus, den østerrigske og russiske Keisers Hovedqvarteer; begge Hære forøgedes jevnligen med nye Tropper. Napoleon syntes endnu bestendig at have megen Ærefrygt for det russiske Jnfanterie, thi først nylig havde man seet i Fægtningen ved Hollabrun, dette Jnfanterie udskillige Gange kaste med Bajenetten det franske Cavallerie. Det var altsaa vigtigt ved Krigslist, at bringe Ligevægt i de gjensidige Stridskræfter. Napoleon søgte ved nogle tilbagerykkende Bevægelser og ubetydelige Offere at bringe Østerrigerne og Russerne paa den Tanke, at han var uvis om sin Sags heldige Udfald. Russernes Mod voxte; Avantgarden under Bagration begyndte igjen at rykke fremad; de fire franske Cavallerieregimenter, som holdt Landsbyen Wischau, besat, trak sig tilbage, og Landsbyen blev tagen af Fyrst Dolgorucki efter svag Modstand, d. 26de, derpaa trak ogsaa Murat, og d. 28de om Natten hele den franske Armee sig tilbage af Brann. For
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-29
Efter franske Beretninger vare de Franske kun 65,000, efter russiske 100,000 Mand, efter franske Beretninger vare Russerne 80,000 og Østerrigerne 25,000 Mand, efter russiske ikke fuldEnde paa vor Frygt ved at vise de ei kjendte vor Styrke. For man søger at komme bagpaa en Fiende og afskjære ham Tilbagemarschen maa man have Midler i Hænderne til at byde hans Slagorden Spidsen. En eneste Manocuvre skjænkede os Seiren; Marschal Soult begav sig til Høiene ved Pratzen, og kastede Fiendens Middelpunct. Storfyrste Constantin gjorde Underværker med Garden. Det lykkedes ham, at dække begge Fløies Tilbage rykken, som de iværksatte med stort Tab. Den østerrigsk russiske Armee havde mistet 6000 Døde, 10,000 Saarede og 12000 Fanger. De Franskes Tab beløb sig til 10,000 Mand, hvoraf 3000 Døde og 7000 Saarede J. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-29
1) J Kutusows Jndberetning angaves det russiske Tab for 12,000 Mand, og de Franskes til i det mindste 18,000. Efter den 30te Bulletin havde de Franske kun 800 Døde og 1600 Saarede. Fordum og Nu Fordum dømtes Folk til Baglet, Som paastode Jorden gaaer, Derpaa ramte Morder=Staalet, Den, som sagde, at den staaer, Nu man atter den fordømmer, Der om Klodevandring drømmen. Troens Baale fordum vare Kjetteriets Tugteriis: Derpaa reent man lod dem fare, Til oplyste Tiders Priis: Nu maa Vantroes Sjele Grue Atter høit og lystig lu Fordum Jesuiter gjeldte
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-29
For Apostler paa vor Jord Derpaa man dem alle smeldte Allerdybest ind i Nord; Nu os Buller høit bebude: Uden dem er Alting ude! Fordum alle Jordens Presser J Censurens Lænke laae; Siden man paa alle Messer. Deres Frihed feire saae; Nogle nu, der brød hiin Lænke, Tvivle stærkt om Folk bør tænke. Forbum lod man ingen hænge, Som gav villig Mandebod, Derpaa man for mange Penge Mindste Tyv ei slippe lod; Nu hver Galgenknebel slipper, Naar han halv om halv alt vipper. Fordum gjeldte Munkesladder For den evig sande Tro Siden kaldtes Troen Hjadder, Og af Helligdom man lo Nu sig Munke atter krye Paa Ruinen af det Nye. Brødre, lad os stedse mindes Verden er sig altid lig Sandheds Lys og Mørket findes J en evig, evig Krig; Tingen er og blier den samme, Skjøndt den ofte skifter Ramme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-29
Jndenlandske Efterretninger. Mariboe, d. 24 Nov. Den afbrændte hollandske Mølle ved Nakskov begynder nu at reise sig af sin Aske. – J denne Tid er her i Mariboe opdaget et nyt Slags Pengetyve, nanlig Muus, der har bygget Reder af Banksedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-29
Den 23de dennes, Dagen for Markedet, kostede en Tønde Hvede ved Baandholm fra 18 Rbd. 2 Mk. til 19 Rbd. 1 Mk. og en Tønde Byg fra 7 Rbdlr. 2 Mk. til 8 Rbdlr. - Til Markedet i Dag indfandt sig endeel Mennesker, men i Handelen har seet Liv denne Gang, Kromænd, Øl tappere og Viinhandlere gjorde det bedste Marked.