Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-05-23
Sørgetale over Hr. Thouin, Professor ved det Kongelige Naturhistoriske Museum og den botaniske Have i Paris, død den 27de Octbr. 1824; holdet af Baron Cuvier i det Franske Videnskabers Academies Navn. (Dette Brudstykke leveres her til en Forandring, og som en Prøve paa de Franskes Veltalenhed. Stykket er desuden lærerigt med Hensyn til Jordklodens Cultur.) Mine Herrer, det er Beskedenheden og Kundskaben, foreenede med den meest elskværdige Simpelhed, som vi i Dag have tabt i denne gode Olding, hvis Levninger gjemmes i denne Grav. Denne Liigkiste, som nu bliver ligesaavel omgivet af dette berømte Selskabs Medlemmer, som af de ringe Arbeidsfolk ved denne Stiftelse, og som begge væde den med deres Taarer, er en Mands, som tilhørte begge disse Samfund, af hvilke han var i lige Grad elsket og hædret. Født i den Kongelige Have succederede han to eller tre af disse patriarkalske Ahner, hvis Arbeider have næsten i et Aarhundrede forskiønnet og fuldkommengjort dette prægtige Depot for Naturens Rigdomme, fandt Hr. Thouin i dette saa at sige sin arvede Eiendom, han giorde det til sit Fædreneland, og opoffrede det sin heele Tilværelse. Under saa mange Forandringer blandt Menneskene og Tingene, i Tider, da der ikke manglede Tillokkelser for Ærgierrigheden, og hvori saamange Fristelser omringede den menneskelige Svaghed, kunde dog intet løsrive ham fra sit fredelige Opholdsted. Denne pragtfulde Vegetation, som hans vedholdende Omsorg havde paa en Maade giort til hans egen Frembringelse, tiente ham til en Erstatning for al anden Hæder og Lykke; men hvor har ogsaa bedre end han beviist hvorledes Fortie nesten kan forvandle Livets simpleste Stilling til den høieste Hæderspost. Han var opvoxet under Arbeiderne i Haven; men han var det under Buffons- og Jussicus Øine; Han saae dem hver Dag, han følte at han besad Evner til at fremsætte sine Tanker i deres Stiil, og snart viiste han sig værdig til at være deres Medhielper ved deres Aandsarbeider. Disse berømte Mænd troede sig hædrede ved at see ham tage Plads ved Siden af sig, og det lærde Enropa gjorde ingen Forskiel paa dem i sin Hylding. Fra den Tid af blev Livets Bane udvidet for ham, og faae Mennesker have betient sig af dets Jndflydelse paa en meere nyttig Maade. Han blev til Middelpunktet for en Correspondence, som udstraktes over alle Verdensdele, og han har ikke ophørt med i et halvt Aarhundrede at opmuntre Jordens Nationer til at ombytte deres vegetabile Rigdomme med hinanden. Producterne fra de fierneste Egne i Ostindien ere blevne modtagne, pleiede og forfleerede af ham for dermed at berige vore Øer i Amerika, Amerika har til Giengield sendt sine kostbareste Produkter til vore Jndiske Colonier. Hr. Thouins Veiledninger ledsagede disse kostbare Presenter i det Fierne; efter hans Anviisninger arbeidede Jorddyrkerne i Cayenne og paa Øen Bourbon; Frankerige berigede sig med disse Gaver. Alle de Artikler, som bleve bragte fra de fremmede Lande, og som kunde vænnes til vort Clima, tiente snart til en Prydelse og Afvexling for vor Jordbund Skovene i Canada og i de Forenede Stater betalte deres Tribut til vore, og tilbøde vore Konster deres Træesorter; Chinas og Japans Blomsterbeder skilte sig ved sine Blomster for at sende dem til os, Nye Zeeland forsynede os med sit Hør Nyeholland med fine Buskarter. Hvormange smukke Træer udbrede nu ikke hos os deres Skygge, som vilde været blevne os ubekiendte uden hans utrættelige Virksomhed? Hvor er for nærværende Tid, jeg vil ikke sige allene i Frankerige, men i Europa, men i begge Verdener en Lystskov eller en Have, som jo prunker med de Blomster og Buske, som skyldes hans Virksomhed og Tienstvillighed? Hvor er den Planteskole, som han ikke har forsynet med nogle saftfulde Frugter, Foraaret har prydet sig med talrigere og meere livfulde Farver; Høsten selv har ved de sildige Blomster, som ere indbragte fra fierne Lande, laant Foraarets Smykke. Dersom Amerika har fordum gjort os en uvurderlig Foræring med Kartoflerne, saa have vi igien paa Sydhavets utilgiængeligste Øer hentet Brødfrugtstræet til det; og denne Velgierning, som maaskee med Tiden kan gaae op imod hiins, skyldes fornemmelig Hr. Thouins Underviisning og oplyste Omsorg. Saaledes har Een af hans Forfædre pleiet den første Kaffespire, hvorfra alle Kaffetræerne paa vore Øer siden ere fremkomne. J Nationernes Barndom vilde man have betragtet saadanne Velgiørere som Guder; men i vore Tider ville de i det mindste erhverve sig alle det menneskelige Kiøns Venners sikkre og varige Erkiendtlighed, som indsee at man ved at forøge en Plantes Tilvært tillige forøger Menneskenes Antal, og at den er for det Land som modtager den, en sikkrere og varigere Velgierning end de bedste Love; thi de menneskelige Jnstitutioner ere forgiængelige ligesom Menneskene selv; men Naturens Gaver ere uudtømmelige, naar et Folk har eengang erholdet dem. Men Hr. Thouin har ogsaa gjort Videnskaben Tienester, som meget længe ville blive paaskiønnede ved hans grundige og upartiske Undersøgelser af Sandheden; han har oprettet sig i den Kongelige Have et Mindemærke, som uophørlig og for heele Verden vil vidne om ham. Fra Aaret 1770 forfattede han med Busson Grundtegningen til alle de Partier, som dengang vare nye. J 1780 fordeelte han dem med Jussieu efter det naturlige System, som fra den Tid af har gieldet som en Lov i Botaniken. Det er Hr. Thouin, som vi skylde disse store Drive huse, hvori heele den heede Zones Producter synes at frembringes paa nye for Planternes Venner: disse Bustager, som beboes og oplives af Dyr fra alle Lande; disse rige Samlinger af Frugttræer, som ere beundringsværdige Beviser paa den Magt, som er tilstaaet Menneskene over Naturen; og tør man tillade sig at sige det, til at perfectionere den, i det mindste med Hensyn til det borgerlige Selskabs Forlystelser og Nydelser. Der gives i Haven ikke en Busk, ikke en Græsart, som ikke er bleven opklækket og pleiet ved hans Omsorg; Selv de Mennesker, som understøttede hans Foretagender, som bragte Resultaterne af hans Arbeider hen til saamange Egne, vare blevne dannede af ham, og hvad siger jeg, de vare hans Børn. Virkeligen saa store Arbeider lade sig ikke udføre, naar ikke de Mænd, som foretage sig dem vide at forskaffe sig deres Medhielperes Hengivenhed, og det er en Erobring, som Videnskaberne og Talenterne ikke kunne allene erhverve sig; men ingen har bedre forstaaet end Hr. Thouin at forskaffe sig det Slags Authoritet, som Kiærlighed og Ærefrygt over Menneskenes Hierter. Hans Vink vare Ordrer, ingen Besværlighed blev skyet for at opfylde hans Ønsker. Hans Underordtnede i alle Grader toge Deel i denne Jver og denne Hengivenhed; og de see dem endnu i dette Sorgens Øieblik ikke at fierne sig fra denne beklagelsesværdige Familie, som taber i ham sin Ziir og sin Støtte. Lader dem, og lader os med dem hellige ham den Hylding, som han satte meest Priis paa, nemlig Hengivenhed og Agtelse; at disse Blomster, som han har skiænket Europa maae fra nu af pryde hans Grav; pleiede ved de Hænder, som han lærte at dyrke dem, skulle de forkynde vore Efterkommere hvilke Nydelser han har forskaffet dem, og hvorfor Efterslægten skylder ham sin Taksigelse. Lykkelig er den Dødelige, hvis Minde bevares af saa veltalende Fortolkere.