Berlingske Tidende, 1795-12-25
Den derefter af Directoriet paafulgte Beslutning lyder saaledes: "Efterat Directoriet har faaet Kundskab om den Note, som Hr. Carletti, Minister fra Storhertugen af Tosen na ved den franske Republik, har under 29de November til sendt den indenlandske Minister, og hvori han ansøger at lun ne bevidne Ludvig 16des Datter, for Hendes Afreise, sin skyldige Holagtelse, saa beslutter det, at al Officielcommunication mellem Hr. Carletti og den franske Regiering skal fra denne Dag af ophøre, og at Ministeren for de udenlandste Anliggender imidlertid skal communicere med det toscanske Gesandtskab ved dets første Legationssecretair, hvilken man vil ansee som Charge d'Affaires for alle de Sager, som kunne interessere begge Nationerne. Desuden beslutter Directoriet, at Hr. Carlettis Note og den indenlandske Ministers Svar skal i Afskrivt ved den franske Gesandt officiel blive meddeelt Ster hertugen af Toscana, og derhos forsikret, at denne Foranstaltning af den franske Regiering allene angaaaer Hr. Carlettie Person, hvorhos Directoriet haaber, at samme ikke i ringeste Maade skulde forstyrre den gode Forstaaelse, som herster mellem begge Regieringerne. Directoriet vil i øvrigt paa det nøieste iagttage fra sin Side den Alliance= og Venskastractat, som er sluttet mellem den franske Republik og Hs. Kongelige Høihed; men saae tillige gierne, at Hans Høihed sendte enhver anden Minister end Hr. Carletti, for at knytte Alliancebaandet vedvarende endnu stærkere. Nærværende Beslutning skal strax. bekiendtgiøres Greven Carletti, paa det han ufortøvet kan begive sig ud af det franske Gebet." Da Grev Carletti fik denne Beslutning, protesterede han mod samme, som mod en Ordre, der streed mod Folke= og Gesandtskabsretten. Ogsaa de andre her værende fremmede Ministre have antaget sig Sagen, og indleveret Forestillinger; men alt har været frugtesløst. De her værende Blade sige, at ikke saa meget bemeldte Skrivelse, angaaende Prindsessen, har været Aarsag til Grev Carlettis Forviisning, som den Omstændighed, at han i lang Tid har været for at have ageret hemmelig i Paris for det wienske Hof til Republikens Skade &c. Carletti har sendt en Coureer til Storhertugen af Toscana. og vil ikke reise, førend samme kommer tilbage; men man troer, at han vil for blive nødt dertil, og ledsaget af en Gens d'Armer over Grændserne. Han er her endnu, men alle hans Effecter ere allerede indpakkede. Blandt alle fremmede Gesandtere var han den eneste, som bestandig bivaanede det lovgivende Corpses Forsamlinger, hvad enten de bleve holdte om Dagen eller om Natten. - Desuden have 2 andre Personer, som under den franske Revolution have spilt store Ruller, af Directoriet faaet Ordre at begive sig ufortøvet bort til Deres Fædreneland, Spanien. Den første er General Miranda, født i Pern, forhen Kammertiener hos Hertugen af Crillon, kom siden i militair Tieneste, men formedelst Forfølgelser, maatte forlade Spanien, begav sig derpaa til Engeland, og den franske Revolutionstid til Frankrige, hvor han erholdt adskillige Commander som General, ofte blev forfulgt og 4 Gange arrestert. I Gaar protesterte Miranda hos Directoriet, over hvilket han allerede for nogle Dage siden havde besværet sig, i Henseende til sin sidste Arrest, mod den erholdte Ordre, da han var som fransk Borger bleven naturaliseret i Frantrige; men hans Forestillinger have været forgiæves. - Den anden Spanier, som er bleven forviist Landet, er den bekiendte Marchena, en Fiende af Tallien, der ligesom Miranda forhen stærk holdte med de parisiske Sectioner. Begge skulle blive bragte ved Gens d'Armee over Grændserne til Spanien, hvor de vel neppe have nogen god Modtagelse at vente.