Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1814-05-20
Den 1 Mai reiste Kronprindsen af Sverrig fra Paris, for over Kompigne at begive sig til Norden; den 6te kom han gjennem Brussel. J Kompiegnehave Marskallerne af Frankerig opvartet Kong Ludvig den 18de, Fyrsten af Neuschatte, (Berthier, holdt, Talen, som begyndte saaledes: Efter 25 at Uvished og Storme opfyldte Aar lægger det franske Folk paany Omsorgen for sin Lykke i Hænderne paa et Dynastie, som regierede 8 Aarhundreder igjennem og er et af de ældste Verdenshistorien har at opvise. Dette Nationalvilliens Udbrud følte Frankerigs Marskaller sig pligtige at understøtte, o. s. v. Kongen lod sig derpaa nævne alle Mar skallernes Navne, forsikre dem om sin Glæde ved at see dem; og da han derpaa vilde staae op, men for Sigt ikke kunde reise sig, hvorfor 2 af hans Officerer ilede til at understøtte ham, greb han to af Marskallernes Arme, og sagde "Paa Dem vil jeg i Fremtiden altid støtte mig; vel haaber jeg, at Frankerig ikke oftere skal behøve deres Sværd, men skulde det være Guds Villie, at de atter maatte drage, dem, da vil jeg gaae med dem, om end min Gigt aldrig saa meget skulde plage mig. Samtlige Marskaller spiste der. paa ved Kongens Taffel. - Der skal dog kun have været disse 8 Marstaller, Moncey, Ney, Marmont, Mortier, Lefevre, Jourdan, Brune, og Serrurier. Keiser Alexander aflagde den 2 Mai Kongen er Besøg i Kompiegne. De faldt hinanden med Inderlighed om Halsen. Ved Taffelet sad Keiseren mellem Kongen og Hertuginden af Angouleme; tilligemed Fyrst Lichten. stein og de 3 Marskaller Moncey, Ney og Marmont. Den 3 Mai holdt Kong Ludvig den 18de sit Jndtog Paris, ledsaget af de høieste Embedsmænd, og gjennem Gader, opfyldte af den juhlende Mængde. Ved Barriererne modtog Departementets Præsekt ham med en Tale, hvori det hedder: "Nu seer Frankerig under Lilliernes Banner alle sine Forhaabninger opfyldte, og Bourbonnernes Tilbagekomst betegnes ved den første og største Velgierning: Verdens Fred. Denne Dag erindrer os om alle hine stormfulde Ulykkes Tider, paa hvilke der nu fra i Dag skal følge Lyksalighed." Kongen svarede Saa er jeg da i min gode Stad Paris, Kjerlighedens Udbrud gjennemtrænger mit hele Hjerte; Jntet kunde fryde mit Hjerte meere end Synet af den af mine Forfædres Billede, hvis Erindring er mig allerdyrebarest. Toget gik til Kathedralkirken, i hvis Chor Kongen andagtsfuld knælede; derpaa Sang man Tedeum. Foran Kongen gik Hr. Talleyrand Perigord, Ærkebiskop Hertug af Rheims, StorAlmosenier af Frankerig. Meest Opmærksomhed tiltrak sig Hertuginden af Angouleme (Ludvig den 16des Datter) ved hendes inderlige Rørelse saavel under hele Toget som i Kirken. Herfra gik Toget til Thuillerierne; en uhyre Mængde Menneskeer vare samlede i Gaderne og paa Tagene, fra hvem det bestandig gjenlød: leve Kongen og Bourbonnerne!" Paa Henrik den fjerdes Statue stod den Jndskrift: Ludovico reduce Henricus redivivus : Om Aftenen var den hele store Stad illumineret, og Gaderne propfulde af Mennesker, uden at der forefaldt den mindste Uorden. Næste Dag aflagde de allierede Monarker til Hest, og omringet af deres glimrende Generalstab, Kongen et Besøg. Alle allierede Tropper i Paris gjorde stor Parade, og dannede en uhyre Linie fra Arsenalet til Thuillerierne. Ludvig den 18de bar den franske Marskalsuniform. Wellington, som er kommet til Paris, bivaanede og denne Høitidelighed tilligemed Lord Castlereagh. -