Almuevennen, 1842-06-01
Hvad kunne de nye Sogneforstandere virke til Skolevæsenets Forbedring; Den eneste Virksomhed, de saakaldte Skoleforstandere for Almueskolerne paa Landet hidtil have havt, bestaaer i at opkræve de forhadte Skolemulcter, derover at høre ilde af vedkommende Fædre og Mødre, at være med at sætte deres Navne under Overslag til Skolebygningernes Opførelse og aarlige Reparation, at tilsige Kjørslerne og Haandlangerne ved Udførelsen af dette Arbeide ved Skolebygningerne, at opkræve Ligningsbeløbet af Districtets Beboere for disse aarlige Skolebygnings-Reparationer, for Pengelønning til Skolelæreren o. s. v. af saadan Slags, som de altid have maattet høre ilde for næsten i hvert Huus de kom med deres Opkrævningslister, som om det var en Byrde til en Jndretning og til et Embede, der var aldeles overflødig og kun oprettet til at skaffe Folk flere Skatter og Afgifter. – Som oftest have Skoleforstanderne vel ogsaa været med at høre paa de halvaar lige Skoleexamina over Børnenes Kundskaber og Fremgang i Skolen, og saa derpaa at sætte deres Navne under den Bedømmelse, Præsterne og største Lodseiere som Skolepatroner i denne Anledning gav til Jndberetning for Amtskoledirectionen. – Sjælden er Skoleforstandernes Virksomhed gaaet videre, – og vi kan da ikke nægte, at med alt dette har ikke været Meget at forestaae, saa det kunde svare til Navnet Skoleforstander, men vel en heel Deel at tjene og gaae tilhaande med, som kunde bedre passe med det beskedne Navn: Skoletjener. – Skulde vi altsaa nu vente, at de nye Sogneforstandere skulde faae noget Mere at forestaae ved Skolevæsenets Fremme og i Virkelighed blive Skoleforstandere, hvortil Skoleforordningen af 10 Julii 1814 giver dem Stemmeret nok, saavel angaaende Opsynet med selve Skoleunderviisningen som angaaende Bestemmelsen med alt hvad Skolens udvortes som indvortes Anliggende er betræffende, – da maae de virkelig selv enten allerede have gjennemgaaet, eller endnu gjennemgaae den Skole, i hvilken ikke alene Forstands Oplysning og udvortes Dygtighed, men tillige Hjertets Lyst og Velvillie udvikledes og erhvervedes til at virke med levende Deeltagelse og sand Jnteresse for Skolevæsenets bedre og bedre Fremme; thi da først kunne de virkelig forestaae Noget og gjøre deres Stemme og deres Ret til deres Post gjældende. Vi ville ikke nægte, at det var en stor og priisværdig Begyndelse til Folkeoplysning og Folkeheld, til Almuens Udvikling og Dannelse i Christendom og almeennyttig Kundskab, som vor elskelige Kong Frederik den Sjette lod foretage ved Almueskolevæsenets nye Organisation og Forbedring efter det provisoriske Skole reglement af 1806 og siden efter Anordningen af 1814, og denne Organisation hængte nu og saa nøie sammen med hvad han og hans Venner, Reventlow og Bernstorff, o. fl. havde foretaget til Landalmuens ydere Frihed og Tarv, at de nødvendig maatte krone og ende deres Vestræbelser dermed, at de gjorde det mueligt for Bonden og hele Almuefolket at vorde aandelig selvbevidste Mennesker med oplyst Forstand og opvakt Villie til at virke som selvstændige Væsener saavel til deres Sjæls evige Frelse som til deres timelige Bedste, ved at paalægge den opvoxende Børne-Ungdom Skolegang og at indrette og ordne en bedre Skoleunderviisning, end tilforn var kjendt; – men vi ville ikke heller glemme, at begyndt er ikke fuldendt, at var Begyndelsen herlig, stor og priselig, da maae vi fortsætte paa den begyndte Grund og ikke trættes, hvis vi ellers i mindste Maade ville have Lod og Deel i denne Herlighed, og ikke af Uskjønsomhed og Ligegyldighed fortabe hvad vi med Tak skulle annamme og med Jver bygge videre paa og beholde. Jeg kjender ingen større Hader, ingen ivrigere Modstander af alt Mulctvæsen, af alt blot udvortes Tvangsvæsen, som lægger Menneskehjertets aandelige Lyst og Velvillie i Baand og Bast, Bolt og Lænker, end jeg selv er, og alene derfor har det ogsaa været mig mueligt, under min nu hardtad 30 Aars Erfaring som Skolelærer og Mulctlist-Skriver, at afværge Skolemulcter til den Grad, at hele Summen paa alle mine 30 Aars-Lister, hvis de bleve sammenlagte, ikke meget vilde overstige 30 Gange 30 Skilling. – Derimod kjender jeg Skoler, af lige Vilkaar undergiven med min, hvor blot en eneste Mulctliste for een Maaned har ikke manglet stort i at række samme Sum. Vilde man nu heraf slutte, at Skolegangen og Fremgangen i Lærdom da vist ogsaa var saa mange Gange bedre i de muletlystne Skoler fremfor i min Skole, som Skolegangen og Lærdommen sammesteds var meere dyrekjøbt end i min, – da tog man mærkelig feil thi Tvangens Frugt bliver i Sandhed aldrig Livsfrugt, og den Skolegang, der stadig og vedholdende skal fremmes ved Mulcter, er slet intet værdt og maatte hellere i Dag end i Morgen reent ophøre. – Men uagtet denne min Erfaring, uagtet alt mit Mulcthad, kan jeg dog ikke finde andet, end at Skoleanordningen har gjort vel i at bestemme Mulct eller Tvangsmiddel for Skoleforsømmelser, og at Skolekommissionerne kunne gjøre saare vel i at anvende disse Mulcter og Tvangsmidler – men vel at mærke – ikkun gjøre vel i at anvende dem viselig, at anvende dem hvor det er aldeles nødvendigt, og da at anvende dem saaledes, at det frugter og at Hensigten naaes – og dermed Stop med Mulctvæsenet igjen.