JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Kjerteminde, den 23 August. Her haves et Æbletræe med Æbler og Blomster paa eengang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Den bekiendte slemme Vissenberger, som Rygtet beskylder for at have gjort utilladeligt Fyrværkerie, og som har siddet paa Kjerteminde Raadstue nogen Tid, blev forleden Dag transporteret til Odense. - Vinden begunstiger endnu ikke Sildefiskeriet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Odense, d. 30 August. Nogle Landmænd have begyndt med at bringe tørret Frugt til Torv her i Byen, hvoraf mere turde finde god Afsætning, naar samme var skrællet og vel behandlet, hvortil det overflødige Frugtaar synes at indbyde, saavelsom og til at perse Most, hvilken dog ikke burde bringes til Salg, før den havde afgjæret, da Kjøberne ellers let kunne skuffes i Henseende til dens Godhed. - Endnu daglig sees Luften opfyldt med Tordenbyger, hvoraf een i Aftes Kl. 5 drog Nordøstlig her forbi, med nogle stærke Skrald og en overordentlig Styrte regn. Omtrent ved samme Tid slog Lynilden ned i een af Ladebygningerne paa det 5 Fjerdingvei herfra liggende Klarskov og tændte saa pludselig, at hele Gaarden med al den indavlede Sæd og en stor Deel Bohave blev lagt i Aske. Enhver beklager, at dette sørgelige Tilfælde skulde ramme Eierinden, den retskafne Madame Leth.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Viborg, d. 28 August. Regnen vedholder atter; i Løverdags havde vi stærkt TordenskylLuften er lummervarm, og en stærk Dug falder desuden om Natten. Det forsinker Høsten, meget Byg er ude; Havren for det meste paa gode Marker grøn og uhøstet, og Vinden rører sig ikke. Dog har det frosset for nogle Nætter siden. Den sidst omtalte Orm under Jorden afæder endnu graadig alt, som plantes. - Efter Fluernes Mængde at dømme, der nu allerede have vevre Børn, kunne vi vente streng Vinter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Moskau har altid været Middelpunkten og Sædet for russisk Literatur og Lærdom. Efter St. Petersborgs Opbyggelse drog vel en stor Deel deraf sig til den ny Residents, men den egentlirussiske videnskabelige Dannelse fandtes dog ka her. Ved den sidste, alt ødelæggende Brand flygtede rigtig nok Muserne derfra, men neppe et Aar derefter, da det ny Moskau opstod af sin Aske, indfandt de sig igjen, og opsloge deres Bolig i denne Stad, hvori atter 10,000 Vaaningshuse ere opførte. Det gjenoprettede Universitet bestaar af 4 Faculteter, hvorved 31 Professorer, foruden 12 Adjuncter, adskillige Doctorer og Magistere, 3 Lærere i Konsterne og Gymnastiken, og I Lærer i Naturbeskrivelsen, ere ansatte. De Studerendes Tal er imidlertid kun 200. Bibliotheket, som ved Branden blev adspredt, tæller allerede igjen 10,000 Bind, og Universitetet eier tillige et Museum, et anatomisk Theater, et Clinicum, en botanisk Hauge, et chemisk Laboratorium, et pædagogisk Jnstitut og Seminarium, et Bogtrykkerie med 12 Presser; et chirurgisk og Gjordemoderinstitut, og en Fødselstiftelse. Etaten er ansat til 150,000 Rubler, men skal endnu betydeligen forøges. J Universitetsgymnastet opdrages og undervises 150-160 unge Adelige; i Gouvernementsgymnasiet over 500 baade adelige og borgerlige Lærlinger, hvoraf 80 underholdes paa Kronens Bekostning. Ved hver halvaarlig Prøvelse belønnes de flittigste og sædeligste med Bøger, istedet for at tilforn de ganske fortrinlige og værdige endog fik Kaarder, og derfor kaldtes Kaardestudenter, men formedelst Misbrug, blev denne Skik afskaffet. Her findes nu 10 Bogtrykkerier og ligesaa mange Boglader. Paa Tidender, Dag= og Ugeblade, Maanedsskrifter og andre Tids= eller rettere Flyveblade (thi de vare sjeldent længe) er her ingen Mangel. Af lærde Selskaber har Moskau 3, og af milde Stiftelser, henved 50. Det store Demidowske Hittebørns Hospital opdrager 5000 Børn, for størstedelen paa Landet. Det Gallizinske Hospital har Fyrst Gallizin stiftet med en Bekostning af 800,000 Rubler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Odessa, den stedse mere fremblomstrende Handelstad i Krim, ligger 1833 Werster fra Petersborg, og har ganske opfyldt Peter den Stores Ønske, at udvide sin Handel indtil den asiatiske Side. Det tyrkiske Fort Gadgibe udgjorde Middelpuncten af den nuværende Stad. Det paa et høit Rev, hvorfra man kunde overskue Høen og beherske en stor Deel af Kysten, og havde nedenfor en smuk Havn. Da man havde gjort en fordeelagtig Jndberetning om dets Beliggenhed til Regjeringen, saa blev der givet befaling til nye Bygningers Anlæg, og med den Hurtighed, som udmærker Ruslands Byggeplaner, begyndte den christne Stad Odessa i Aaret 1796 at reise sig omkring de tyrkiske Forters nedskudte Mure. Store Tilbud, under Skikkelse af personlige Forrettigheder, bleve nu visse Classer af Nybyggere givne, og Kornudførslen til Middelhavet frembragte snart i det næste Aarhundrede en Grad af Handelsvirksomhed. J 1817 blev Staden erklæret for en Frihavn, og dens Befolkning skal nu beløbe sig til 30,000 Sjele. Efter Rich. Ker Porters Reise.) Ganith, en fransk Forfatter, har gjort følgende Beregning over Capitalernes uhyre Tilvært i America, siden Europæernes Ankomst der: de forenede Stater er Værdien af dyrket Land, Bygninger, Møbler, Qvæg, i Omløb værende Penge........ Pd. St. 456,000,000 Brittiske og franske Eiendomme. i America og Vestindien. . 366,000,000 Udbyttet af Sydamericas Gruber 200,000,000 Pd. St. 1,022,000,000 Europæere, der have befolket den ny Verden, regner han for tre Millioner, og antagende, at enhver af dem har medbragt en Værdie af L. 12, mener han, at denne Capital har frembragt en Eiendom, hvis Værdie overstiger 1000 Millioner. De samme 12 Mill., anvendte i Europa i et Tidsrum af 200 Aar, kunde, efter den almindelige Vurdering af Capitalforøgelse, ikke have frembragt over 120 Mill. Saaledes har Nyspaniens Jndkomst i Aaret 1712 været 16 Mill. Fr. og 1802 derimod 101 Mill., altsaa 85 Mill. mere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
J samme Tidsrum have Slætterne i Nabolavet af Carracas frembragt trefold saa meget Qvæg, som de fordum besadde. J noget over eet Aarhundrede ere Europæernes Eiendomme i Vestindien, stegne til den i vore Dage uhyre Frembringelse, der kan anslaaes til Sukker 200,000 Td., Caffe 50,000 Td., Rom 80,000 Td., foruden Bomuld, Cacao, Peber a., af hvilke Artikler mange enten bleve indførte i dette Tidsløb, eller forhen aldeles ikke dyrkedes der.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Engelske Provindsialblade tale i en høi Ton om det store Udbytte, man venter at faae af de i Cornvallis aabnede Sølv- og Blyværker, som de mene, ville kunne forsyne hele Kongeriget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
J Sir Christopher Lawkins Grube har man fundet en Sølvstuffe, der veier 400 Pd., og Gruben giver to, ja tre saadanne Udbytter om Maaneden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Kjøbenhavns Børs, d. 3 September. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1 s. Obligationer (med Rente fra 11te Juni 1822) 77 1/2. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 2 Febr. 1820) 100 1/2 a 101 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 126 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 12 a 12 1/2. - Svenske Sedler 61 s. - Disconto 5 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Undertegnede, der ved Sjællands Stifts Landemode d. 4 Juli d. A. valgtes til at administrere det Legat, der er oprettet til afgangne Biskop Balles Minde, og for hvilket Fundationen under 24 October f. A. allernaadigst er stadfæstet ansee det for Pligt, i Henhold til Fundationens §. 2, der lyder saaledes: Skulde Geistlige af andre Stifter i Riget, eller Verdslige, der mindes Biskop Balle med Agtelse og Erkjendtlighed, ville forene deres Skjerv med vor, da modtages den taknemmeligen, og smeltes sammen dermed til Massens Forøgelse." herved at bringe til almindelig Kundskab, at der nu er begyndt at arbeide til Opnaaelsen af den ved Legatet tilsigtede Hensigt, og at vi udbede os, at de, der udenfor den tegnede Subscription maatte ville bidrage dertil, være sig ved aarligt Bidrag, eller ved Gave eengang for alle, behageligst vilde anmelde Saadant for Een af os, da vi skulde føie Anstalt for, at Jndbetalingen kan skee paa den mindst uleiligende Maade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Administrationen for Legatet til Biskop Nicolai Edinger Balles Minde, d. 20 Aug. 1822. Bøgh. Mønster, Øllgaard, Amtsprovst over Amtsprovst over Amtsprovst over Sorøe Amt, R. Frederiksborg Amt, Nordre, Præstøe, boende i AsmindeAmt, boende i Hera. D., boende i Ringsted. følge ved Kiøge. rød v. Fredensborg. Til Prinds Christian. Welkommen, Danmarks Christian, tilbage, Velkommen, ædle Fyrste, til Dit Hjem Et kjærligt Folk med Fryd det vil gjentage, En ædel Barde atter synge den. Kun ringe er den Krands, jeg Fyrsten byder, En blaa Viol paa Blomsterbægeret; Forsmaae ei hvad Beskedenheden yder, Det ægte Grønt henfalmer ei saa let. Du seer med Fryd til fremmed Land tilbage, Til Velsklands Sletter, til det siunkne Rom; Den gode Engel huld vil Dig ledsage Til Christenheds gjenvundne Helligdom. Din Vei er mild og let i fjerne Lande Du søger Blomsten, hvor den frodigst groer, Paa Gothards Blomsterfield, paa Brittens Strande, Og planter atter den i egen Jord. Med Fryd Du siden vil i egen Have, Ved Morgensolen, vande Blomsteret; Ei vandre mørk paa tidlig Ungdoms Grave, Men lyse Dyder gjøre Livet let. Ja, Held det Land, hvis sjeldne, høie Grande J fromme Pilgergang, til stor Bedrivt, Sig samler Forraad, høit hans Lov skal stande, Og Vise prise ham i Daad og Skrivt. Velkommen da, vor Christian, tilbage, Velkommen, ædle Grande, til Dit Hjem, En ædel Digter skal Din Priis gjentage, Og Folkets Fryd skal atter synge den; Et kjærligt Folk til Dig sit Blik henvender, Du, Fyrste, er dets Haab, dets Fryd, dets Lyst, Den fromme Olding Bøn til Himlen sender Om Kjærlighed til Dig i Barnets Bryst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Kjøbenhavn, d. 21de Aug. 1822. J. Andr. Aagaard, Candid. juris. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Walter Scott, sammenligner i sin nyeste Roman Nigels Hændelser, Forfatteren af en Bogmed en Brevdrager, som afleverer en Pakke udenfor Folks Dør. "Jndeholder Pakken en glædelig Efterretning, et Brev fra en Kiereste, fra en fraværende Søn, en Vexel fra en Correspondent, som man troer har spillet Bankerot, saa er Budskabet velkomment, læses og læses atter, lægges derpaa sammen, og gjemmes omhyggeligen i Pulten, ere Efterretningerne ubehagelige, saa skjælder man paa den Skrivende, kaster Brevet paa Jlden, og beklager af sit ganske Hjerte Postpengene. Paa Overbringeren tænker man under alt dette ligesaalidet, som paa den sidste Julesnee." Hvad enten man nu anvender Sammenligningen paa en Bog eller et offentligt Blad, saa synes den dog at halte noget. Brevet, som Postbudet bringer, er forseglet, det er hverken Bogen eller Tidsskriftet. Hiins Forfatter og dettes Udgiver veed hvad der staaer i det, de lade bringe for hver Mands Dør, det veed derimod Brevdrageren, aldrig. Dog mere end en Bogs Forfatter er imidlertid en Journalist at undskylde, naar Folk faae noget tilbragt, som de af Ærgrelse maa kaste paa Jlden; thi hiin maa og bør vide hvad har skriver, denne, hvis evige Symbol er audistur & altera pars – ligner snarere en Apotheker end en Brevdrager, og sælger baade Lægemidler og Gifter, overladende til Kjøberen, at gjøre det rigtige Brug deraf, og det vilde være høist ubilligt at forlange af Apothekeren, at han skal vide, hvortil alle de Varer, han sælger, anvendes – om det Svovl, der kjøbes hos ham, bruges til Svovelstikker, hvormed den utrættelige Lærde vil tænde den Lampe, hvorved han udarbeider et Værk, der skal gjøre hele Slægter lykkelige, eller til en Mordbrænderlunte, hvormed en stræbsom Mands Gaard og Bohave skulle lægges i Aske. Hvad Doctoren er for Apothekeren, det er i vore Dage i de fleste Stater Censoren for Journalisten. Naar en autoriseret Læge har sat sit Navn under Recepten, saa er hiin angerfri, og der er vel neppe nogen Tvivl om, at ogsaa Journalisten burde være det, naar Censor har tilladt Udgivelsen af hans Tidsskrift. Det, man med føje kan fordre af Journalisten, er det samme, man fordrer af Apothekeren, at han ikke skal sælge slette, fordærvede og forligne Varer, thi da er han en Bedrager, der, istedet for at befordre sine Medmenneskers Sundhed, tvertimod undergraver den, og lægger den langt for deres Tid i Jorden. Medisence (Skumlerie) behager sieldent i Ordets egentlige Forstand, men har det Fortrin tilfælles med Henrettelser, Tyrefægtninger, Hane kampe og en vis Classe Skjøger, at de, endog uden at behage, altid finde deres Lysthavende."(Jmidlertid kan man ogsaa faae af saadanne ikke behagende Sager for meget. Og naar Henrettelser og Skjøger, ligesom Dag= og Ugeblade, komme dagligen og ugentligen, saa tabe selv de Lysthavende snart Lysten.) Endog de bedste Stykker i et periodisk Blad, ligne ofte de transparente Malerier, der bruges ved store Jlluminationer. Saalænge disse vare, begabes og beundres de af hele Verden, men allerede næste Dag tages de ned og lægges blandt Skramlerier op paa Loftet, hvor ingen Dødelig seer dem mere, om de end vare malede af de største Mestere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Den bekjendte Nicolai Hemmingsen (født 1513, død 1600), der, som mistænkt for Cryptocalvinismus, blev 1579 affat, declamerede paa sit Collegium følgende Hexametre: Fecana, Cageti, Daphenes, Gebare, Gedaco, Gebas stant, ved non stant Phepas, Hecas & Stedes. Og forsikkrede, at mange Folk troede, at disse to Linier, naar de Ord for Ord bleve skrevne paa Smørrebrød, og paa Feberdagen spiste, kunde de ganske sikkert fordrive Feberen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Naar Theoretikerne paastaae, at ikke Handel og Skibsfart, men Agerdyrkning er Danmarks første Velstandskilde, saa spørges, hvilke ere de Lande og Stæder, hvorfra Europas Stater i den nærværende Laanetidspunkt søge og erholde Laan, Svaret maa blive, Engelland, Holland, Hamborg, Frankfurt a., altsaa lutter handlende Stater, og Stæder. De søge ikke disse Laan i Rusland, Polen &c. og andre Kornlande, Behøves der noget andet Beviis for, at Handel og Manufacturer ere Hovedkilden til virkelig Rigdom, Danmark har tabt uhyre Summer ved Han deel, det kan ikke nægtes. Allene ved den Handel, der for 20 Aar siden blev drevet paa Marocco, var i Slutningen af Aaret 1761 Tabet ved den første Expedition under Oberstlieutenant Lonqueville 137, 112 Rd. 1 Mk. 12 s., som Jnteressenterne Bernstorf, Adam Moltke, Grev Lerche, Geheimeraad Dehn, Demercieres, Geheimer. Juul, Gram, Etatsr. v. Hemmert, Justitsr. Bauer, Etatsr. Fabritius fik erstattede af Regjeringen, som selv var Jnteressent for 20,000 Rd. af den anførte Sum. Dog, Aarsagen til dette Vanheld laae ikke i Handelen paa Marocco, der kunde have været indbringende nok, men i den Omstændighed, at den skulde drives ved et Compagnie, og at Compagniehandel fra Arilds Tid har været den danske Handels Banesaar, derom vidne saa mange Erfaringer. Et Compagnie maa have Directeurer Generalforsamlinger – Factorer - og ei at tale om, at Udgivterne opsluge Profiten, fordi Ti lønnes til Forretninger, hvor to kunde være tilstrækkelige, saa udfordrer al Compagnievæsen ogsaa en ikke saa aldeles almindelig Forening af Sagkundskab hos Bestyrerne og Ugennyttighed hos Factorerne &c. Det gaaer derfor stundom Handelscompagnier som Herremændene, medens de selv blive til Stoddere, blive deres Forpagtere til Herremænd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
En vis Gilbert i Engelland vilde nyligen lade sig begrave i en Ligkiste af Jern, og blev i en saadan bragt hen paa Kirkegaarden; men man nægtede at modtage den, fordi man paastod, ogsaa Efterverdenen vil have Plads til Hvile steder." Heraf sees, at Engellænderne sørger mere for den døde end den levende Efterverden, ligerviis som Manden, der brugte de Penge, hvorfor han skulde kjøbe Brød for sin forsulte levende Søn, til at begrave dennes døde Søster.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Historisk Træk Den bekjendte Admiral Byng, der faldt som et Offer for et rænkefuldt Partie, var en Mand af udmærket Characteerfasthed og Aandsnærværelse, hvilke han bevarede ligge til sit Endeligt. Med Uvillie hørte han sine Venners Forslag til en Flugt, og dybt foragtede han de Fordele, han kunde høste af en Bevægelse blandt Folket. Da han skulde henrettes, vilde han ikke bindes for Øinene, paa det Enhver kunde overbevise sig om, at hans Ansigt ikke røbede mindste Tegn paa Frygt. Da nogle følende Officianter stillede sig for ham, og bade ham, at lade sig binde for Øinene, for ikke at see dem, hvis sørgelige Pligt det var, at fuldbyrde hans Dom, svarede han: "lad det kun være; de skrække maaskee Dem, men ikke mig, men omsider lod han sig dog overtale dertil. Fem Dage førend hans Henrettelse stod een af hans Venner hos ham, og faade til ham, hvo af os begge er vel højest: "Hvortil disse Ceremonier, svarede Admiralen; lad Manden kun komme og tage Maal til min Ligkiste."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Anecdoter. En Misdæder var dømt til at skulle halshugges, men med det udtrykkelige Tillæg, at hans Hoved sættes paa en Stage. Da han ankom til Retterstedet, erklærede Dommeren ham, at man, i Betragtning af hans foregaaende gode Opførsel og af besynderlig Naade, havde formildet hans Dom derhen, at hans Hoved ikke skulde sættes paa Stage. "Ak, Hr. Dommer!" svarede Misdæderen: "naar jeg først har mistet Hovedet, giver jeg ikke Fireskilling for Resten!"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Keiser Carl den Femte, som havde forvildet sig paa Jagten, befandt sig i Nærheden af et Huus, som han gik ind i, for at hvile sig lidt. Der fandt han fire Personer, hvilke anstillede sig som de sov. Den første reiste sig derpaa, gik hen til Keiseren og sagde, at han havde drømt, at han havde taget hans Uhr, og tog det. Den anden sagde, at han havde drømt, at hans Reisekappe klædte ham godt, og tog den. Den tredie snappede hans Pung. Den fjerde bad ham om Forladelse, at han visiterede ham. Ved at visitere ham fik han Lyst til en liden Guldkjæde, Monarken havde om Halsen, og hvorved der var befæstet en Pibe. Min Ven, sagde Keiseren til ham, førend J fratager mig Piben, tillade J mig at vise Eder dens fortrinlige Egenskab. Han stødte i det samme i Piben, og hans Følge, som søgte efter ham, løb, ved denne Lyd, hen til Huset, og overraskedes ved at see ham i en saadan Tilstand. Da Keiseren saae sig befriet for Faren, sagde han til sine Ledsagere: Her seer J de Folk, der have drømt ligesom de vilde. Nu er Raden til mig at drømme. Efterat have betænkt sig noget, sagde han, henvendende sig til Skiælmerne jeg har drømt, at J alle fire fortjene at hænges; og de bleve paa Stedet hængte uden forHuset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
J det tydske Morgenblatt fortælles, at da Kongen af Engelland afvigte Vinter vilde gaae i et let Domino paa Maskerade, fraraadte hans Læge ham det paa det alvorligste, og raabte om sidder, at dersom Hs. Majestæt vilde gaae saa tyndt paaklædt derhen, udsatte han sig for at døe deraf. Vel, sagde Kongen leende: Skriften siger jo: Beatin qui in Domino moriuntur (Salige ere de, som døe i Herren) (in Domino). (Apokalypse Kap. XIV.) Lægen maa have taget Feil, eller Kongen givet efter, thi den sidste kom lykkelig hjem fra Maskeraden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Da John Medleys salvelsesfulde Prækener gjorde saa megen Opsigt i Engelland, indkom en Biskop, der var en stor Hofmand, hos Kong Georg III. med en Forestilling, hvori han jamrende udviklede de farlige Følger, hine kunde have for Moderkirken, og spurgte, hvad herved var at gjøre? Gjør ham til Biskop, svarede Kongen, "saa indestaaer jeg Eder for, Mylord, at han sjeldent nok vil præke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
En Astronom blev nyligen spurgt af en meget precios Herre, i hvilket Himmeltegn den musicalske Smags Planet befinder sig? Skyttens, svarede Astronomen ganske tørt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Jndenlandske Efterretninger. Odense, den 2den September. Søndagen den 25 August, om Eftermiddagen Kl. 6, ankom Deres Høiheder Prinds Christian Frederik og Gemalinde, ledsagede af Prindserne Frederik Carl Christian og Ferdinand, til Flensborg, hvor Høisamme behagede at indtage Middagsmaaltid hos Amtmanden, Kammerherre Baron Adler. Om Aftenen var Byen illumineret. Dagen derpaa modtoges de høie Reisende i Gravensteen af Hs. Durchlauchtighed Hertugen af Augustenborg med Gemalinde, og begave sig til Augustenborg Slot, hvor de indtraf om Eftermiddagen Kl. 4. Flekken var ligeledes illumineret om Aftenen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Den 28de var stor Cour hos Hans Høihed og derefter Diner hos hans Durchlauchtighed, ligesom Dagen efter hos Hendes Kongelige Høihed Enke hertuginden. Saavidt vides, kan det elskede Fyrstepar ventes hertil den 6te dennes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Viborg, d. 2 September. Efter et langvarig ustadigt Veir, med Regn og Lummervarme, havde vi her en stærk Torden i Torsdags med Regnskul, det høstede Byg groede i Negene og Straaet blev sort og fordærvet. Med Fuldmaane i Gaar fik vi Tørre og Blæst, saa vist nok mange Tusinde Læs Korn bleve indkjørte af de sukkende Agerdyrkere, der saae deres liden Avl raadne paa Ageren. Havre er mange Steder uhøstet, eller dog nylig Boghveden, der tegnede saa ypperlig, har taget Skade af Nattefrost. Nyt Rug er solgt her for 16 Mk. Tdn. Gammelt koster 20 a 21 Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
J Anledning af Klagerne, saavel fra Fyen som Jylland, over Maarkattens stærke Formerelse og Skadernes Udeblivelse fra visse Egne, anmærker Udgiveren af Viborger Samler, at, som bekjendt, bygger Skaden blandt vore Fugle det utilgjængeligste Rede af Torn, og lukker det for oven, saa at Maaren, tillige udsat for Skadens tykke og stærke Neb, vel ikke vilde vinde stort ved at fange dens Æg. Drenge ødelagde den, da den var her, mange bleve som Frugt-, Elling- og Kyllingtyve skudte, og hvor man tillige brugte det Barbari. at koge Æggene og lægge dem op igjen, at Fuglen skulde ruge sig ihiel, var der lige saa gode Motiver for Skaden til at reise bort, som Maaren. Allerede i flere Aar have de formindskedes kjendeligen, endog for Maaren blev saa talrig her.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-07
Paa hele Langeland fandtes allerede for nogle Aar siden ikke en Skade; og saaledes have flere Steder ikke havt dem. Vel seer jeg af Odense Adresseavis, at Maaren og der tillægges Skylden for Skadernes Bortebliven; men at Maaren ikke forjager Krager, der rigtig nok lade sig kyse til at taale Næsvished og Æggenes Ødelæggelse endog af selve Skaden, see vi ikke her, da flere Krager end før bygge Reder i Haverne og de høie Træer. Man kan da vist nok antage Formindskelse i deres vante Sommerføde som en Hovedaarsag dertil. Stæren har sikkert intet at befrygte af Maaren; for slig en graadig Fraadser er en Stærs 90 Nul og Jntet, og, da Reden er under Tagskjægget, kan Maaren, hvor der er er Tegltag, ikke engang komme derind; tilmed ere der i Aar allerede en stor Mængde unge Stære at see og høre. Vel har det og i nogle Aar hændet, at Stæren har forladt de vante Opholdsteder paa eet eller andet Huus; men i Aar ere de dog komne til de vante Reder paa mange Steder her i Byen. Hvad der vel især jager Stæren fra Husene, er snarere Rotterne. Endelig tør man antage, at Naturens vise Bestyrer lader ethvert Dyr, der bliver for mægtigt, have sine Fjender, der ødelægge eller formindske det, og, endskjøndt Maaren er en Røver, Tyv og Tigger af Natur, saa er det dog paa den anden Side vist, at den ikke faaes her i Viborg før vi fik en Mængde Rotter, ligesom man heller ikke kan nægte, at Rotterne jo meget have aftaget siden den Tid Maaren blev saa talrig. - Fjederkræet lider ved Maaren, men hvad tabe ikke Kornlofte, Lader, Spisekamre, Kieldere og selve Husenes Gulve og Grund ved Rotter,