Viborger Samler, 1846-07-28
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. Deri ere Alle enige, et Lord Russells Motivering af den af ham udkastede Plan for at ordne Sukkerspørgsmaalet var klar. J Jndledningen erklærede han, at, saafremt Almeenvellets bydende Jnteresser ikke askede den definitive Opløsning og Ordning af Sukkersporgsmaalet, havde Ministeriet vel været berettiget til at udsætte dette vigtige Anliggende. Men Fædrelandets dyrebare Jnteresser vare en bydende Lov for Ministeriet; for disse maatte alle andre Hensyn vige. Og Fædrelandets Jnteresser bøde at tage Hensyn dertil, at det engelske Folk, der consumerede Sukker til et Beløb af 11 a 13 Mill. Lstl., havde i 3 Aar (1840, 41 og 42) aarlig betalt Sukkeret 3,240,260 Lstl. dyrere, end det burde betale denne Artikel, og hertil kom desuden, at Hensyn til Statsindtægterne forbød enhver Udsættelse. Peelministeriets Forsvarsregel fra ifjor betræffende Moderation i Sukkertolden havde ydet et aldeles ufyldestgiørende Resultat. Sukkerpriserne vare gaaede høiere i Veiret end man havde beregnet; Tilførselen af Sukkere havde paa Grund af Slavesukkerets Udelukkelse, foranlediget ved de høiere Toldfatser, været langt under det omtrentlig beregnede Overslag, og Jndtægten af Sukkerafgifterne havde været henved 341,529 Lstl. mindre end det Beløb, hvormed de vare opførte i Overslagsbudgettet. Principerne for den ifjor indførte Forholdsregel havde derfor ikke svaret til Forventningen, og denne Forholdsregel vilde for det kommende Aar afstedkomme endnu større Tab, da Sukkerhøsten i de britiske Besiddelser, efter de troværdigste Efterretninger, ikke vil overstige 230,000 Tons, saaledes at, da forrige Aars Consumtion har udgjort 252,000 Tons, en betydelig Deel af Forbrugen maatte hentes fra Udlandet, hvilket ikke, saalænge den nuværende Lov bestaaer, vil kunne skee uden en betydelig, for Consumenterne høist trykkende Pengendgift. Det gjælder derhos om at udvide Concurrencen, og dette kan kun skee, naar Forskjellen imellem de Sukkere, der udvindes af Slaver, og af frie Arbeidere, ophører. Det til Fordeel for denne Distinction anførte, af en foregiven Begunstigelse af Slavehandelen hentede Argument er aldeles anvendeligt; thi deels tager man ret godt tiltakke med Jndførselen af Kobber, Bomuld, Tobak og andre ved Slavearbeide producerede Sukkere, deels kan man slet ikke udføre Sagen, uden at geraade i Collission med længe bestaaende, tractatsmæssige Forpligtelser, som til Ex. Spaniens Paaberaabelse af de i Utrechtertractaten lovede og indrømmede Vilkaar tilstrækkelig lægger for Dagen. Fremdeles er Distinctionen, forsaavidt den har til Formaal ved Slave arbeide at hindre Sukkerproductionen, ganske unyttig; thi Producenterne søge deres Markeder i andre europæiske Handelstater, og antage af disse igjen de britiske Producter, de muligviis behøve. Det eneste reelle Resultat er derfor kun dette: at England gaaer glip af den directe Handelsforbindelse med hine Sukker producerende Stater. Men endskjøndt hiin Distinction er uhensigtsmæssig, saa fortjener dog paa den anden Side Tilstanden, i de britiske Colonier, der ved Slavemancipationen i flere Henseender ere blevne lammede i deres Productions kræfter, i høi Grad Ministeriets Opmærksomhed. Desaarsag skulle disse Colonier endnu i nogen Tid beskyttes ved en Differentstold, der gradeviis aftager. Efter denne Jndledning fremlagde Ministeren sin nye Told=Scala, hvis Hovedindhold allerede er meddeelt, og tilføiede dernæst nogle Forslag til Fordeel for de britisk vestindiske Colonier, der deels angaae Midler til at fremme Jndførelsen af saakaldte frie Arbeider, deels Nedsættelse af Toldafgifter. (Jndførselstolden paa Rum i England skal nedsættes, og Colonierne skulle bemyndiges til, med Kronens Samtykke, at ophæve den til Fordeel for de britiske Producter bestaaende Differentstold af 5 a 7 pCt., dog uden Skade for de bestaaende Navigationslove.) Til Slutning søgte Lord John Russell at retfærdiggjøre sin Plan i finantsiel Henseende, idet han udhævede, at Beløbet af Sukkertolden vilde, efter hans Plan, udgjøre 4,200,000 Lstl. om Aaret, og at paa denne Maade det Deficit, der for Finantsaaret 184748 vilde kunne anslaaes til 352,000 Lstl., vilde vorde dækket. For nu at vinde Tid til Discussionen om den forelagte Plan, androg han paa en provisorisk Forlængelse af den bestaaende, Sukkerlov indtil den 5te Septbr. Efterat Ministeren, havde endt sin Tale fulgte en kort, men varm Discussion om Principerne i den Huset forelagte Plan. Ex=Skatkammercantsler Goulburn forbeholdt sig sin Dom. Lord G. Bentinck, der har taget sit Sæde paa den ministerielle Bænk, bebudede et Amendement. Sin Opposition begrundede han deels paa Ophævelsen af Beskyttelsestolden, deels paa de Farer, der truede Slavemancipationen. Han fandt Understøttelse hos Berkeley, Henley, Borth. wick og Andre, der deels høre til Protectioniste, deels til Phillanthrop-Partiet. Ewart og Ricardo angrebe den ministerielle Plan, fordi den først efter 5 Aars Forløb ophæver Differentstolden. J Overhuset forkastedes den 20de Juli med 38 Stemmer imod 28 den af Grev Po vis indbragte Bill imod Foreningen af Bispedømmerne St. Asaph og Bangor. Forgiæves opponerede Marquis Lansdowne i Ministeriets Navn imod Billen. Efter the Times vil Ministeriet atter optage Planen, om at pensionere de gamle Flaade-Capitainer.