Viborger Samler, 1836-07-08
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. Endskjøndt man i London saa temmelig havde forudseet Pairernes Afgjørelse i den irske Municipalsag, da man vidste, at der i en Forsamling af Torypeers hos Hertugen af Wellington i Aspley-Houle var fattet Beslutninger imod det ministerielle Forslag til Forlig, saa alynes dog Visheden om Resultatet at ville yttre en ikke ubetydelig Jndflydelse paa Partiernes Stilling. Toriernes ledende Journal, Times, yttrer sig slet ikke over de Virkninger, som Overhusets Afgjørelse vil frembringe, men søger ved en vidtløftig Kritik over de enkelte under Debatten holdte Taler at undgaae alle øvrige Yttringer. Desto mere afgjørende optræde de liberale Blade, og endog den meget moderate Counieerklærer sig nu for at tage overordentlige Forholdsregler. "Hvad vil Følgen blive af denne Tingenes Tilstand spørger den. Torierne have forsøgt at regiere Landet, men have ikke formaaet det. Det under deres Auspicier valgte Underhuus modsatte sig dem og tvang dem til at resignere. Men da de besidde Majoriteten i Overhuset, have de besluttet ikke at overlade deres Modstandere Landets Forvaltning i No. Skal Regjeringen da nu blive suspenderet, Skal den ganske ophøre, Skal den, ligemeget tiltrukket af begge Partier, forhindres fra at komme af Stedet? Det lod sig giøre, naar Folket nu som før vilde blive staaende, for at føie Toryerne; men det vil det ikke, og der er derfor stor Fare for, at disse Stridigheder mellem begge Huse, at denne Umulighed i at finde legislative Forholdsregler, passende til Folkets Trang, at denne Suspension af de legislative Functioner paa en Tid, da det borgerlige Selskab er i et rivende Fremskridt, vil kunne bringe selv høiere Jnteresser end Peerskabet og den irske Kirke i Fare. Lovens Autoritet kan gaae tabt; Eiendommen kan komme i Fare. For at forebygge Sligt, behøves energiske Forholdsregler, og det skulde ikke undre os, om O'Connells Motion om Overhusets Reform, der i Morgen hører til Dagens Orden, skulde finde betydelig Understøttelse. Ved at overveie de tvende Huses fjendtlige Stilling og de fordærvelige Følger, der af det fortsatte Fiendskab kan reise sig for Regjeringen og alle af den afhængige Jnteresser, kunde det vel være muligt, at en betydelig Deel af Underhusets Medlemmer ansaae det for Pligt, at understøtte en Motion, hvis Formaal er at udfinde de parlementariske Midler, ved hvilke slige usømmelige Collisioner kunde tilendebringes og i Fremtiden forebygges." Debatten selv udmærkede sig ved stor Veltalenhed fra begge Sider, samt derved, at Grev Grey efter lang Tids Forlod igien for første Gang tog Ordet. Hans Tale, hvis Hensigt var at stemme Huset til Forsonlighed, endte med følgende Ord. "Ja Mylords dette er mit sidste Ord. Overveier, om der ei kan findes Midler til at bringe en Overeenskomst istand uden Opoffrelse af Grundsætninger uden Concession af Forrettigheder. Er dette muligt, da træder ufortøvet frem til Frelse for Alt, hvad der er Dem dyrebart, for Ærens, for Retfærdighedens Skyld, til Landets Frihed, i hvis Ro og Velfærd De ved deres Stand have en dyb Jnteresse, Kommer Parlamentets andet Huus imode i slige Concessioners Aand, der kunne bestaae med Deres Ære, og gjører derved paa een Gang Ende paa en Strid, der ikke kan fortsættes uden at bringe den Forfatning i Fare, under hvilken disse Riger saa længe have blomstret, og, Mylords, for at berøre, hvad der ligger nærmere, heller ikke uden Fare for den Stand, hvori hiin Forfatng har sat Dem."