Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1833-04-18
(Jndsendt.) Paa en Tid, da det oftere er kommet til offentlig Omtale, hvor ønskeligt det maatte være, om det imellem Havet de Liimfjorden ved Agger skete Gjennembrud kunde stoppes og hvorledes dette lod sig iværksætte saa, at baade Arbeide og Bekostning blev overkommelig, maae enhver Plan dertil have Jnterresse, og Jndsenderen troer det heller ikke unyttigt at fremsætte følgende Forslag til Kyndigeres Bedømmelse. Enhver vil indrømme, at Canalen kun kan stoppes ved at komme Naturen til Hielp i at afsætte den Mængde Sand, som Bølgerne paa dette Sted uafladeligen holde i Bevægelse, saa at dette Sand kunde danne en Revle tvers over Canalen, og, om det dernæst skulle findes fornødent, da at foretage videre Opfylding for at gjøre Dæmningen varig. Dette vil vistnok paa flere Maader kunne lade sig udføre, og at begynde Dæmnings-Arbeidet: 1) ved at danne en Broe af Sandsække er en Plan som letteligen frembyder sig og synes sikker. En Beregning over, hvormange Sandsække hvormange Arbeidere og hvor lang Tid hertil ville behøves, fører dog let til det Resultat, at Bekostningerne vilde stige til en Sum af imellem 20 og 30,000 Rbd., og at Arbeidet ikke saa hurtig som ønskeligt, medens stille Veir vedvarer, kunde bringes til Ende. Jndsenderen troer at det samme kunde udrettes paa følgende Maade med ulige mindre Bekostning og Besværlighed. Ved at trække 4 eller flere paralelløbende Riis gjerder i 1 1/2 Alens Afstand over Canalen og opfylde Mellemrummene med Tang, Faschiner af Lyng og deslige, synes det klart, at Sandet, der følger Strømningen i saa uhyre Qvantum, paa endog faa Dage, maae kunde danne den første Dæmning. Dyden, som kun paa nogle Steder er 4 Fod. vil ikke kunde hindre Gjerdernes Fletning, de nedrammede Gierdestaver have ingenlunde et slet Fæste i den vaade Sandgrund, en Tid, da Havet et roeligt, kunde vælges og Vinkelspidser, andringes paa begge Sider for at formindske Strømmens Magt. De Jndvendinger, som mod denne Plan kunne gjøres, er: at dette var et altfor skrøbeligt Bolværk. Men deels kan Vandet ikke virke med sædvanlig Magt, hvor det, som her, vil finde Indgang imellem Gjerdets mange Aabninger, deels var det en ubetydelig Sag at sætte nyt Gjerde, om Søegang indtraf, der paa enkelt Sted gjorde et Brud. Var kun den første Adskillelse, om end nok saa skrøbelig, tilveiebragt imellem Hav og Fjord, da kunde den siden gives al muelig Fasthed. Fandt Sandet kun noget at ansætte sig ved, da veed Enhver, som kjender Vestkysten, hvor hastig det opdynger sig. En anden Jndvending vil være, hvorfra Materiaterne skulde tages i en skovløs Egn til et Riis gjerde af flere Hundrede Favnes Længde og en Høide fra 1 til 2 1/2 Alen. Men over 200 Læs Gjerdsel vil dog neppe behøves, og da Toppen af enhver Træart kan benyttes, vil allerede Thylands Plantager, Herregaards og Præstegaards Haver kunne yde et betydeligt Qvantum uden dog at omhugge andre Træer end Piil, El og saadanne Sor tet, som have Gavn af Kapning. Det øvrige Fornødne kan hentes paa Fjorden fra nærmeste Skove. Lyng til Faschiner kan den nærmere Omegn afgive. Vare Materialerne anskaffede, da kan 20 Mand i 3 Dage fuldføre Gjerderne, og Fletningen er saa hurtig lært, at et Par øvede Gjerde sættere fra Skovegnen vare nok til at give de øv tige Anviisning. Vel behøvedes maaskee en Deel Sandsække og Steen for paa de vanskeligste Steder at give Lyngknipperne et fastere Leie, men selv derved vil Arbeide og Bekostning neppe beløbe 1 1 Deel af hvad efter anden Plan maatte medgaae. Hovedsagen var at benytte et roeligt Veirligt og da med Hurtighed fuldføre den første Dæmning. Den 16de April 1833.