JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Paris, den 23de August. – Bevillingen angaaende Pensioner for de Faldnes Efterladte, fra 28de Juli, saavelsom angaaende de 300,000 Franker, til at dække Omkostningerne med ved Sørgehøitiden, afgjordes i Deputerede Kamrets Gaarsmøde, men ikke uden Discussion, skjøndt de ministerielle Blade ansee al Discussion i slige Anledninger for høist upassende. Med Hensyn til Pensionerne vilde Nogle have, at alle skulde være lige, Andre derimod, at i det mindste de alt for høie Pensioner – de stige nemlig fra 20,000 Fr. ned til 300 – skulde nedsættes og de lavere forhøies, imidlertid gik dog samtlige Udkastets Bestemmelser igjennem. Ministren for det Jndre, der overhovedet træder med meer og meer Strenghed op mod Oppositionen, forekastede dem, der forsvarede Pensionernes Ligelighed uden Hensyn til Rang i Armeen eller Nationalgarden – naturligviis kun i dette Tilfælde – at de prækede Anarki og tilintetgjorde Disciplinen. Et Amendement af Hr. Auguis, ifølge hvilket der i Lovens Text skulde staae NationalMunificents istedetfor National-Belønning, forkastedes af den simple Grund, at man fornuftigviis ikke kan sige, at de, tilfældige viis istedetfor Kongen Faldne kunne gjøre Fordring paa Belønning. Ved Omkostningerne i Anledning af Ceremonierne, dadlede Hr. Auguis allerførst disses uhyre Størrelse. Hr. Thiers fandt slige bemærkninger meget upassende, og paaberaabte sig det Hastværk, hvormed man havde maattet arbeide. Dernæst kom Hr. Garnier-Pages frem med en, som ham syntes, meget vigtig Betænkelighed mod det, i Nørredame holdte Tedeum, som Statsmagterne in corpore havde bivaanet, hvilket syntes ham at stride mod Ligheden mellem Culterne og at være en Tilbagegang til Anerkjendelsen af den catholske Religion som den herskende. Kamrets Majoritet syntes imidlertid at være af den Mening, at der heri ikke laae andet end en Hylding, der skyldtes den Religion, til hvilken de fleste Franskmænd bekjende sig. – Med Hensyn til den nye Presselov, da skal Kamrets Majoritet, efter nøiere Overlæg, finde nogen Betænkning ved at bifalde alle Udkastets Bestemmelser. En Forsamling af Centrums Deputerede, der, som sædvanlig, holdtes hos Hr. Fulchiron, skal have besluttet, at nedsætte Cautionernes og Bødernes Summer til det Halve. En Petition mod Loven undertegnes af en Mængde saadanne Jndivider, hvis Existents er afhængig af Pressens Arbeider, og som altsaa vilde lide Skade ved Undertrykkelsen af en Deel af disse. J Academiet har man foreslaaet, at protestere mod Udkastet, paa samme Maade, som i Aaret 1827 mod det Peyronnetske Udkast. Forslaget skal først omdiscuteres. Paa de Steder, hvor Cholera hersker, have en saadan Mængde Embedsmænd og slige Personer, hvis Tilstedeværelse er nødvendig til Levnetsmidlers Anskaffelse, taget Flugten, at Regjeringen har seet sig nødt til, gjennem Præfecterne at bekjendtgjøre, at enhver Embedsmand, der af Frygt for Cholera forlader sin Post, skal afsættes, og enhver Bager eller Slagter, der lukker sin Bod, for at undflye Cholera, skal miste Rettigheden til at drive sin Næringsvei.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Spanien. Massen af Madrids Befolkning synes at være mindre uvilligt stemt mod Regjeringen, end Barcellonas, Saragossas og Valencias Jndvaanere. Folket lod nemlig Borgergarden, der den 15de f. M. begyndte en revolutionair Bevægelse, staae isoleret ligeoverfor Tropperne; hiin tabte derved Modet og underkastede sig. Regjeringen har erklæret Madrid i Beleiringstilstand. Det nærværende Ministerium er imidlertid endnu ingenlunde sikkret ved Udfaldet af hiin Bevægelse, idet General Quesada, som under hele Affairen den 15de og 16de har erhvervet sig Krav paa Regjeringens Taknemlighed, efter al Sandsynlighed intet Øjeblik vilde have betænkt sig paa, at opoffre Ministeriet, hvis Borgergaardens Fordringer, medens den stod under Vaaben, derved kunde have blevet tilfredsstillede. Udfaldet af disse Madrider-Uroligheder kan ikke lade slutte til nogen forestaaende lignende Katastrophe i de andre oprørske Stæder og Provindser, og det saameget mindre som Juntaerne i disse udtale sig med bestandig større Energi og kun synes at have rettet Blikket paa en Forbedring af den politiske og selskabelige Tilstand, medens de undertrykke alle anarkiske Jntriger. J Badajoz (Estremadura), den vestligste Deel, og i Cadix, den sydligste Deel, skulle saadanne midlertidige Regjerings-Juntaer ligeledes af egen Magtfuldkommenhed være indsatte. Under Urolighederne, om Aftenen den 15de f. M., reed General Quesada saa tæt forbi et Detaschement af Borgergarden, at der blev skudt efter ham, dog uden at han saaredes; han skyldte Officerernes hurtige Mellemkomst sin Redning. – Med Utaalmodighed og Ængstelighed venter man Dronningens Svar paa de hende gjorte Forslag; man kan ikke nægte, at Crisen under alle Omstændigheder er af en meget allvorlig Natur. – De i Prado forsamlede Tropper bestaae af et let Cavalleri-Regiment, tvende Garde-Regimenter, en Bataillon Garde-Provindsial-Milits, en Escadron Grenaderer til Hest, en Escadron Curasserer, det 21de Linie-Regiment og tolv Stykker Skyts. – Borgergaarden har udstedt følgende Proclamation til Jndvaanerne og Garnisonen: Medborgere! Det Maal, vi have for Øje, er at styrte Ministrene, der ved deres uheldsvangre Raad have bragt Tronen til Randen af en Afgrund, opmuntret Carlisterne og givet vort Fædreland til Priis for det frygteligste Anarki. En Adresse, der paa en ligesaa ærbødig som energisk Maade udtaler disse Sandheder, skal om faa Timer være i Dronningens Hæder. Medborgere! Vi have svoret, ikke at nedlægge Vaabnene, for vore Ønsker ere hørte. Frygter ikke, J Madrids Jndvaanere, at Eders huuslige Ro skal blive forstyrret. Vi have svoret, at enhver Ufærdsmand, der skulde ville mistyde vort høihjertede Forehavende, og gjøre sig skyldig i nogen Exces, skal straffes med Døden. Jsabella leve, Friheden leve, Regentinden leve, Ned med Ministrene!
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Den Efterretning – fra Pariser- og sydfranske Blade – at en Junta, bestaaende af 24 Medlemmer, havde dannet sig under Procuradoren Grev de las Navas, og foreslaaet Ministrenes Afsættelse, en offentlig Klage mod dem, Pressefrihed og Klostrenes Ophævelse, synes ugrundet.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Om Urolighederne i Madrid den 16de August erfares følgende nøjere Omstændigheder. Kl. 8 om Aftenen gjorde Garnisonen og Gaarden, under Quesadas, Latres og Espeletas Command, pludselig en Bevægelse mod Borgergarden, besatte de, til Plaza mayor, Borgernes Hoved-Samlingsplads, grændsende Gader, og trængte Borgernes Forposter tilbage. Disse bleve ved dette ganske uventede Skridt modløse; de forlode deres fremrykkede Stillinger, navnlig det kongelige Bogtrykkeri, som de havde bemægtiget sig, og droge tilbage til Plaza mayer. Den kongelige Garde rykkede langsomt frem, og Kl. 2 om Natten var endnu intet Sammenstød forefaldet. Man kunde imidlertid allerede forudsee, at Borgergarden ikke vilde holde Stand, da de fleste Officerer og mange Gardister havde været kloge nok til at gaae hjem, hvorved Rækkerne bestandig vare blevne tyndere. Kl. 1 om Morgenen rykkede Garden frem til Plaza mavor og rettede sine Kanoner mod samme. Herved blev Borgergarden slan tilmode; de sendte stre parlamenterende Officerer til General Quesada og lode disse yttre deres Forundring over, at man vilde gaae saa strap til Værks mod dem, da de dog intet Ondt havde i Sinde. Quesada lod svare, at Kanonerne skulde blive dragne tilbage, naar Borgergarden vilde adsprede sig; han gav dem tvende Timer Tid til, desilerende to og to at forlade Pladsen; hvis dette ikke var skeet indtil Kl. 6 om Morgenen, vilde Garnisonen faae Ordre til Angreb. – Kl. 6 var ingen Borgergardist meer at see paa Plaza major. Uden at have løsnet et Skud tog Garnisonen Valdpladsen i Besiddelse og bemægtigede sig ligeledes Borgergardens Hovedvagt, hvor de imidlertid ingen Fanger gjorde, da alle Gardisterne vare flygtede; men de gjorde derimod et godt Bytte af henved 900 bortkastede Geværer og Forraad af Viin og Brød. Kl. 7 var Feldttoget endt, og Tropperne kunde vende tilbagetil deres Caserner. – Den 17de August om Morgenen bekjendtgjordes et Decret fra Regentinden, dateret San Jldefonso den 16de og rettet til Ministeriets Præsident, ved hvilket Hovedstaden erklæredes i Beleiringstilstand; det lyder saaledes: J Betragtning af, at Hovedstadens Rolighed er blevet groveligt forstyrret, og gjennemtrængt af Nødvendigheden af, hurtigt og fuldstændigt at gjenoprette samme, da Statens almindelige Velfærd og min ophøiede Datters, Dronning Jsabella dens Trones Sikkerhed ere afhængige deraf, decreterer jeg i hendes Navn og i Kraft af min Egenskab som Regentinde Art. 1.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Staden Madrid er erklæret i Beleirings-Tilstand. Den højeste Militair=Øvrighed har derfor at overtage den øverste Myndighed med alle de Rettigheder og Attributer, som de bestaaende Ordonantser meddele for saadanne Tilfælde. De øvrige Autoriteter skulle være den underordnede. Art. 2. Alle civile og militaire Embedsmænd, deri indbefattet dem, der høre til Borgergarden, have ufortøvet at indfinde sig paa deres Poster. Adlyde de ikke strax denne Anordning, ere de derved et ipso at betragte som afsatte. Art. 3. Alle Love og Decreter, der maatte stride mod foreliggende Decret, blive herved, indtil foreliggende Decrets Tilbagekaldelse, efter Ordenens Gjenoprettelse, suspenderede.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Jstedetfor de politiske Uordener, der den 15de og 16de August fandt Sted, forefaldt der den 17de oprørende Privat-Excesser. Jndtil Kl. 2 denne Dags Eftermiddag, var der begaaet 10 Mord af de forskjellige Partiers Tilhængere mod hinanden. De benyttede Crisen til at tilfredsstille deres private Hævngjerrighed. De forrige kongelige Frivillige og Borgergardisterne myrdede hinanden. Tvende for Carlisme mistænkte Jndivider bleve saaledes huggede ned paa en af de meest besøgte offentlige Pladse. Man var i Angst for hvad der vilde skee om Natten.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Tydskland. Dresden, den 25de August. – En Avis fra i Dag indeholder følgende Anmeldelse om den Halleyske Komet: Halleys, Komet er synlig om Morgenen fra Kl. 2 3/4 gjennem stærkeFjernglas. Den staaer mellem Tyrens Horn og Tvillingernes Fødder, i 5 43 lige opstigende Linie og 23, 50 nordlig Afvigelse, tæt ved flere meget smaa Stjerner. Kometens Lys er endnu meget mat, dens Taagekreds, der er noget tættere i Midten, taber sig umærkeligt i Himlens Grund og har neppe trende Minutter i Gjennemsnit. En Hale bemærker man endnu ikke, og ved den første Morgendæmring forsvinder Stjernen aldeles. Man vilde fjorten Dage tidligere kunne have iagttaget den, hvis ikke tyk Luft og Maaneskin havde hindret dens Opdagelse."
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Polen. Varschau, den 19de August. Der er fortalt saa meget Sælsomt om det muhamedansk- russiske Regiment; nogle nøjere Meddelelser om samme ville maaskee ikke være uden Jnteresse Mandskabet er for det meste sammensat af Turkomaner. Det i Folk af Middel-Størrelse, dog snarere smaa end store, livlige og behændige. Deres Physiognomi er aldeles orientalsk og spiller ofte over i det Jødiske; Ansigtsfarven er bruun og falder hos nogle endog i det grønligt bronce. De sidde meget utvunget til Hest, og man seer paa dem, at de føle dem hjemme der. Paa Hovedet bære de en lille, kegleformet, persisk Hue af sort Faareskind deres øvrige Dragt er ganske den gammel-polske (laant fra Tartarerne: en om Liv og Arme tætsluttende Underklædning, og derover en længere Overklædning med opslidsede Ærmer; denne lade de enten hænge frit ned, eller knappe den bag til. Begge Klædningerne ere af levende og afstikkende Farver, for neden sædvanlig lysere end for oven. Man har opklædt dem ganske fra ny af i samme Smag. Officererne bære samme Dragt, meer eller mindre besat med Tresser, efter deres eget Godtbefindende. Selv Valget af Farverne er overladt til dem. De sædvanlige russiske Epauletter betegne deres Grad og Rang. Regimentets Anfører har i sin Dragt nærmet sig mere end de Andre det europæiske Militair. Han bær en grøn, kort Collet, og hans Hue har næsten Form af en fransk Grenadeerhue. Deres Vaaben bestaae i en tyrkisk Sal bel, en Flint, som de hænge over Skuldrene, og en Dolk i Beltet, Hestene ere af turkomanisk Race, ikke store, men godt formede, tætte, kraftige, forige og lette. Ved Saddeltøiet er, foruden selve Saddelen med brede tyrkiske Stigbøiler, et Slags Futteral, der omgiver Hestens Hals, fra Hovedet til Skuldrene, for det meste af broget Kattun. Mange af dem have ogsaa lette, fra Sadlen nedhængende Tøitæpper. I deres militaire Øvelser ere de yderst behændige; de lade og skyde i fuld Gallop. Til sluttede Angreb vilde de maaskee ikke være saa brugelige, som til Forpost Tjeneste, til flygtige Angreb og til Forfølgning. Hvor de have lagt i Qvarteer, har man været meget tilfreds med dem. De hialp gjerne deres Værter med Arbeide, vare nøisomme og saare velvillige mod Børn, som de til glædede med smaa Foræringer. Da Varschaus Jndvaanere i Forgaars fik den Efterretning, at Hs. Majestæt Keiseren i høieste Velgaaende var ankommet til Kalisch, ansøgte de af egen Drivt Øvrigheden om Tilladelse til at foranstalte en Jllumination, og hele Hovedstaden var om Aftenen glimrende oplyst.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Jtalien. Rom. (Begyndelsen af August.) – Efterretningen fra Spanien, angaaende Jesuiter-Ordenens Ophævelse, har gjort et forgeligt Jndtryk her. Skjøndt man allerede længe kunde have været forberedt derpaa, smigrede man sig dog endnu bestandig med, at den, rigtignok ringe Jndflydelse, den pavelige Stol har vidst at vedligeholde i Madrid, vilde være istand til at forebygge denne Forholdsregel. Man indseer nu, hvad den øvrige Regulair-Geistlighed i Spanien har at vente, hvis Frygt for den bestaaende Regjering nu synes retfærdiggjort. J Spanien er der endnu mange Tilhængere af Kirken, der ikke med ligegyldige Blik see paa Reformerne, og hvo, der haaber paa en snarlig Udvikling af Forvirringen, vil desto værre vistnok bedrage sig; thi Elementer, der ere saa forskjellige, som de i dette Rige, kunne ikke bestaae fredeligt ved Siden af hinanden, og Spanien vil sikkert endnu længe sukke under Revolutionskampens Tryk.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Her i Rom fik man i disse Dage en heftig Skræk ved Efterretningen om, at Pesten var udbrudt i Veruchio, en liden By ved den toskanske Grændse. Seenere har man dog faaet at vide, at Sygdommen kun bestod i en ondartet Pletfeber, og at den ingenlunde havde udbredt sig i de omliggende Byer. – Fra Reminvar det Rygte blevet udspredt, at en politisk Sammensværgelse var opdaget der; men ved nøiere Undersøgelse oplystes, at det kunhavde været en Skoledrenge-Tumult. – Mange hensigtsmæssigt Forholdsregler mod Cholera ere trufne her, især med Hensyn til Gadernes og Boligernes Reengjørelse. Der er ansat Personer, der i dette Øjemed skulle undersøge Husene, og hvis Befalinger uden Modsigelse strax maae adlydes. Man har endnu intet hørt om streng Afsondring, som vore Naboer, Neapolitanerne, drive til det Alleryderste. Derimod ere Kirkebønner anordnede, for at anraabe Himlen om Afvendelse af denne Smitte. Folket har iøvrigt sundet sig lidt efter den første Skræk og haaber endnu, at Cholera vil forskaane os for sit Besøg. – For nogle Dage siden havde det Rygte udbredt sig, at flere Legater og Deelegater havde indsendt deres Afskeed til Regjeringen; men man veed endnu intet Bestemt derom.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Fra det vestlige Jtalien, den 16de August. Vor Egn er i den senere Tid blevet oversvømmet med Ædelstene af alle Arter, et Særsyn, der forundrer alle dem, der ere bevandrede i Handelen med denne Artikkel. Den større Skjønhed, der væsentligt adskiller de ældre Ædelstene fra de i nyere Tider fundne, angiver, foruden andre Omstændigheder, et tydeligt Spor af Stedet, hvorfra de sidst komme, og adskillige, særdeles kostbare Stykker, der allerede ere bekjendte af Beskrivelser, lade ingen Tvivl, tilbage om, at det er de spanske Klostres Skatte, hvorfra de afde bortjagne Munke ere slæbte med, for hos os, især i Livorno og Genua, at sættes om til Guld og Sølv, og i denne forandrede Form at vandre tilbage til Spanien, til Don Carlos, i hvis Hænder de skulle bære Aagerrenter. Det Hele er til stor Skade for Besidderne af Ædelstene-Oplag; Priserne nedsættes nemlig uhyre af hine Sælgere, hvis Valgsprog ene og alene er Penge.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Grækenland. Efterretninger fra Athen af 2den f. M. og fra Syra af 8de melde, at Hr. Koletti desinitivt har modtaget Posten som befuldmægtiget Gesandt i Paris; en Upasselighed har hidtil forhindret hans Afreise. Hr. Lesuire har indgivet sin Demission og Hr. Schmaltz er udnævnt til Krigs- og Marine-Minister i hans Sted. Dette Valg synes at vinde almindeligt bifald. Det var Hr. Schmaltz, som opløste eller afskedigede Tropperne fra Frihedskampen; det er ligeledes den samme, der commanderede Regjeringens Tropper i Messenien og Maina, da Oprørerne tilføjede de tydske Corpser saa mange Tab. – De græske Finantsers sørgelige Forfatning er nu almindelig bekjendt, og Hvermand veed, at Deficitet for Aaret 1834 beløber sig til 9,300,000 Drachmer.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Misforstaaelserne mellem de græske og de tydske Tropper tiltage med hver Dag. J Argos og Nauplia har der flere Gange fundet Slagsmaal Sted, og man befrygter endnu alvorligere Optrin for Fremtiden. - Man paastaaer, at Grev Armanspergs Journal har besluttet et alvorligt Angreb paa "Journal de Smyrne; denne sidste erklærer, at den intet hellere ønsker og at den har rustet sig til Svar.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Norge. Christiania, den 27de August. – Ved høieste Resolution af 21de d. M. er naadigst bestemt. At, med Henhold til Bestemmelserne i Qvarantaine-Forordningen af 8de Februar 1803 . 8 Litr., intet fra umistænkeligt Sted kommende Skib, der har ombord Bomuld eller andre giftfængende Varer, som ere producerede eller tilvirkede i Ægypten eller Levanten, indtil videre maa tilstedes Samqvem med Landet, med mindre det fra den svensk, norske Consul eller Vice-Consul paa Jndladningstedet, eller, om nogen saadan ei findes, fra Stedets Autoritet, medbringer Beviis for, at Ladningen er bleven quarantainemæssig behandlet ved en anerkjendt Løsnings-Qvarantaine Jndretning i Europa.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Efterretninger af blandet Jndhold. For faa Dage siden skal i Paris have tildraget sig en skrækkelig Begivenhed. En Kone gik paa Gaden med sin Broder, da en stor, glubsk Hund styrtede løs paa dem og drev dem paa Flugt; men Konen, ikke gesvindt nok, blev grebet af Hunden i Struben og øjenblikkelig qvalt. En anden Mand, som paa Konens Skrig var ilet til, kaster sig over Hunden og begynder en frygtelig Kamp med Dyret. Den ulykkelige Kones Broder iler til hans Bistand; men idet han med sin Stok ret vil hugge løs paa Hunden, er han saa uheldig at ramme Manden i Tindingen og at slaae ham ihiel paa Stedet. Han skal herover være gaaet fra Forstanden og bragt i en Daarekiste.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Den 1ste April d. A. blev en Ritmester W. i Pesth af en Ven sendt hen i en Parfume-Bod, hvor en høist sjelden Gjenstand efter Foregivende skulde være udstillet til Skue. Neppe betraadte han imidlertid Dørtærskelen, for det pludselig faldt ham ind, at det var den første April, og at han muligen var sendt i en latterlig Ambassade. Hvad var der nu at gjøre? Vende om, kunde han ikke vel, da Folkene i Boutikken allerede havde seet ham. Da blev han vaer, at man ogsaa solgte Lotterisedler her, og skjøndt han ellers aldrig spillede i Lotteriet, kjøbte han sig i sin Forlegenhed en Seddel, som un ved sidste Trækning i Vien er udkommet med en Gevinst paa 20,000 Gylden.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Til den sidste Udstilling i Frankerig indleverede en Englænder, ved Navn Bolton, en almindelig Synaal, som man kun modtog paa hans indstændige Bøn. Enhver gik den forbi, uden at lægge Mærke til den. Ved Slutningen af Udstillingen underkastede Bolton den Comiteens Bedømmelse. Han lod den undersøge med Mikroskopet, og ikke den mindste Ujevnhed var at opdage paa dens Overflade. Derpaa skruede han den fra hinanden, og nu laa der i denne en anden Synaal; et halvt Dusin skjønne Naale kom saaledes frem, der alle stak i hverandre. Enhver maatte beundre Boltons Kunst.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Jndenlandske Efterretninger.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Kjøbenhavn, den 2den September. Den 30te August om Formiddagen ankom her paa Rheden fra Vestindien Orlogsbriggen St. Thomas, under Capitain-Lieutenant Aschehougs Commando. Det Kongelige Theater. – Torsdagen den 3die September Kl. 7 opføres: Schals Minde, et Forspil af Hr. Prof. Ridder Oehlenschlager; og Joseph og hans Brødre i Ægypten, Syngestykke i tre Acter, med Musik af Mehul Forestillingen er forbi omtrent Kl. 10 1/2. – Fredag: Yelva og Kunstnerliv. Løverdag: Den eneste Feil og Duellanterne.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Da Redactionen sluttede, Kl. 12, var Posten endnu ikke ankommet.
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Reisende. Til Kiøbenhavn. Hidkomne den 28de August: Kammer-Assessor Bye og Herredsskriver Thorlacius, Toldbetient Thorlacius fra Ringkiøbing, Forvalter Doug fra Egholm, Handelsbetient Cohn fra Nyborg, Lektor Meuller, Handels betienterne Hallberg og Næse, Kiøbmand Folcker fra Helsingøer, Kurvehandler Keller fra Hillerød, Kiøbmand Unna fra Odense, Greve Gesandt v. Moltke fra Kiøge, Kiøbmand Handal fra Assens, Skibscapitain Poock fra Retøe, Student Rosenørn fra Sorø, Skomagermester Scholdan fra Aarhuus, Blomsterfabrikant Ballin fra Petersborg, Kiøbmand Blockhuus fra Flensborg, Overpræsident, Borgermestere og Raad udi den Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn, Giøre vitterligt: at hans Majestæt ved allerhøieste Rescript til os, dateret 21de dennes, allernaadigst har fastsat, at den Skorsteensfeierne her i Staden ved Forordningen af 1ste November 1805 ; 34, tilstaaede, men ved Placat af 7de September 1827 § 1, nedsatte Betaling, endvidere skal nedsættes til 7 Rigsbankskilling Sølv pr. Etage, der iøvrigt beregnes saaledes, som i ovenmeldte Placat er bestemt. Hvilket herved kundgjøres til fornøden Efterretning for alle Vedkommende. Kiøbenhavns Raadstue, den 31te August 1835. Under Stadens Segl. (L. S.)
Berlingske Tidende, 1835-09-02
Bekiendtgiørelse. med Hensyn til Verdeløbene paa Kiøbenhavns Blegdamsfælled, den 7de og 8de September 1835. De Qvitteringer som ere meddeelte Subskribenterne for Bidrag til Veddeløbene, give dem ikke Ret til at indlades til nogen af de med eller uden Bænke indrettede Tilskuerpladse, eller til at indlades igiennem nogen af de ved Banen anbragte Indgange. Kun de meddeelte Entre billetter gielde for de Dage de lyde paa og afleveres ved Indgangene, give Adgang. Derimod give Qvitteringerne for Bidrag til Veddeløbene for indeværende Aar, deres Besiddere, efter at de ere indladte ifølge Entre-Billetter Ret til at begive sig ned paa selve Banen af de ved den anbragte Redgange, mod at forevise deres ovenomtalte Qvitteringer for de Personer der ere salte som Controlleurer ved Redgangene; men Opholdet paa selve Banen er indskrænket til Tiden mellem Løbene, og det vil blive nøie paaseet, at Jngen opholder sig der under Løbene Jøvrigt udbeder Committeen sig at Enhver der opholder sig paa selve Banen, vil bære sin Qvittering saaledes, at den kan sees af dem, der have Opsyn, da han ellers udsætter sig for at blive anmodet om at forlade Banen.