Corsaren, 1841-04-09
Redactionens Qvartalsmøde. den 31te Marts. Alle Medlemmerne vare tilstede. Præsidenten bad Medlemmerne om Tilladelse til at henvende deres Sind paa de alvorlige Tanker, som Dagen egnede sig til at fremkalde. "Qvartalet", sagde han, "er nu sluttet; vi ere nu et Qvartal nærmere ved vor Død." Ved disse Ord blev en dyb Taushed. Præsidenten vedblev: "Dette er en ophøiet og tillige bedrøvelig Tanke." Et Medlem. Jeg foreslaaer desaarsag, at vi hellere udtrykke os saaledes: "Vi ere nu et Qvartal nærmere ved vor Opstandelse." Dette er en ophøiet og tillige glædelig Tanke. Forsamlingen erklærede sig for den sidste Talers Forslag. Præs. Ikledestomindre kommer man i en melancholst Sindsstemning ved ret at tænke paa det forløbne Qvartal. Der staaer i Skriften, at man skal dømmes for hvert overflødigt Ord, man haver talt. Og hvor mange overflødige Ord have vi mon udtalt i dette Qvartal! Den forrige Taler. Der har været meget saa overflødige Ord i "Corfaren, i det Tidsrum. Saare sjælden er en Artikel bleven sat compact og en saadan Artikel har altid angaaet Theatret, paa hvilket dog alle Ord ere overflødigt anvendte. Theaterdirectionen vil aabenbart paa den yderste Dag komme til at bære Skylden for Alt dette. Vi kunne være ganste rolige og behove ikke at være melancholske. Præs. Ja, saa vadsker jeg mine Hænder i Uskyldighed og er heller ikke melancholsk. Dette bifaldt Forsamlingen. Jfølge Dagslisten fremlagde derefter Kassereren Regnskabet for Bladet i det forløbne Qvartal. De til at gjennemgaae Regnskabet udnævnte Revisorer havde kun fundet een Ankepost derved, nemlig den, at Cancelliet var opført med en Debet af 376 Rbd. for de fire beslaglagte Nummere, hvilken Sum de foreslog, at man hellere skulde lade gaae ud, som muerholdelig Restance". Jmod dette Forslag erklærede Forsamlingen sig, efterdi den først vilde see en Dom for sig, før den opgav sit Krav. - Efter at endnu adskillige Ankeposter imod Regnskabet vare blevne gjendrevne eller tagne tilfølge, foreslog et Medlem, at man, i Betragtning af Regnskabets gunstige Resultat, skulde forhøie Honoraret for de hemmelige Medarbeidere. Kassereren modsatte sig dette Forslag, deels fordi der i Qvartalets Løb ikke havde viist, sig nogensomhelst Anledning til en saadan Forhøielse, deels fordi man senere under ugunstigere Forhold kunde blive nodt til at nedsætte det igjen og saaledes stade Redactionens Renommee, og deels fordi det hidtil normerede Honorar var det høieste, som noget dansk Blad betalte. Troede Redactionen imidlertid at burde benytte den forbedrede pecuniaire Status til at tilbyde de ubekjendte Medarbeidere en endnu rigeligere Erstatning for den Tid og Umage, de anvende paa deres Meddelelser, da foreslog han, at man indstrænkede sig til at forhøie Honoraret for CorpusArtikler til 32 Rbd. pr. Ark, eftersom Enhver maatte finde, at de 80-90 Rbd. pr. Ark, som hidtil i Gjennemsnit vare betalte for Charivari-Artikler (hvis disse bleve beregnede efter Længden), var en særdeles passende Godtgjørelse, hvilket ogsaa de fleste Forfattere efter et Honorars Modtagelse havde beviidnet. Man maatte desuden vel erindre, at der mulig vilde medgaae store Summer til Mulcter og Procesomkostninger i Anledning af Bladets Sager. Med overveiende Majoritet bifaldtes Kassererens Tale i alle dens Puucter, hvorhos det paalagdes Præsidenten at iagttage det Fornødne med Hensyn til den derunder indbefattede Honorar-Forhøielse. Et Medlem gjorde derefter Forsamlingen opmærksom paa, at den nødvendigviis maatte udtrykke sig med mere Bestemthed med Hensyn til Honoraret, fordi Mange ikke erindrede, at "Corsaren" udgaaer i et Halvarks Format, og at saaledes 80 Rbd. pr. Ark ikke udgjør meer end 2 á 3 Rbd. pr. Spalte (40-50 Linier). Han havde saaledes for nogen Tid siden i et Selskab hørt en Lieutenant forsikkre, at man for en lille Artikel i "Corsaren" kunde faae et halvt Aars Gage, hvilken Feiltagelse vilde bevirke, at en Lieutenant ved at skrive for "Corsaren" vilde finde sig skuffet i sine Forventninger og saaledes blive dens Uven. Men det var "Corsaren" af Vigtighed at have saa mange Venner som muligt iblandt de tjenstgjørende Officierer. Forsamlingen fandt det i denne Anledning tilstrækkeligt, at Medlemmets Tale optoges i Tidenden. Da Redactions-Secretairen beklagede sig over, at Arbeiderne i Collegiet i den senere Tid vare tiltagne saaledes, at de kun levnede ham liden Tid til at varetage Forretningerne ved "Corsaren", besluttedes, at der til Lettelse for ham skulde anskaffes trykte Breve som Convolutter til de Bidrag, der sendes tilbage. Præsidenten udbad sig derpaa Forsamlingens udeelte Opmærksomhed for følgende Tale: "Jeg har i den senere Tid omhyggeligt studeret "Berlingske Tidende" og især dens statsoeconomiske Beregninger over Jndustriens Fremstridt i Danmark samt alle derhen hørende Forhold, hvorved jeg er bleven sat istand til at forelægge Dem en Beretning om "Corsarens" for det Almindelige særdeles gavnlige Virksomhed i det forløbne Qvartal. For det Første have vi brugt circa 30,000 Ark. Papiir. Hvilken Jndflydelse dette har havt paa Papiirmøllerne, disse igjen paa Kludehandelen, denne atter paa Slidet af Klæder, og dette igjen paa Klædefabricationen, Uldproductionen, Faareavl, Agerbrug og Godsernes Stigen i Priis, springer i Øinene. Endvidere er der til Bladets Trykning brugt mange Typer. At dette har udfordret betydelige Ordrer til Skriftstøberierne, og disse igjen meget Jndførsel af Bly og deraf følgende Jndførselstold her ved Toldboden samt forøget Driften af de engelske Bjergværter, er ligesaa indlysende. - Videre have vi udbetalt en stor Sum i Honorar. Dette har bevirket en stor Consumtion af Punsch hos Minni, Gianelli, Pleisch og Pedrin, som igjen har forøget Productionen af Rom og Sukker i vore vestindiske Colonier samt havt Jndflydelse paa Kjøb af Godser i Schweitz, hvilket atter har bevirket Opkjøb af engelske, franske og hollandske Børspapirer og altsaa directe eller indirecte indvirket paa den nordamericanske Pengecrisis. - Vor Virksomhed føles saaledes over den hele civiliserede Verden, selv om vi udelade af Beregningen BoghandlerRabat, Porto, Distributionsgebyhr o. s. v. inden for Danmarks egne Grændser. Angaaende vor aandelige Virken, om den Jndflydelse, som vore Ord have havt, udtaler jeg mig ikke, fordi jeg mener, at det ikke tilkommer Nogen i denne Forsamling." Efter denne Tale, som hyppig var bleven afbrudt ved lydelige "Hør" og bifaldsraab, tog Forsamlingen den Beslutning at feire "Corsarens" Virksomhed i sidste Qvartal ved et Gildepars. Et Medlem gjorde i denne Anledning Forsamlingen det Forslag, at man ikke denne Gang skulde tage Desserten hos Ferrini, da denne var bleven fornærmet, fordi vi sidst ikke havde holdt det hemmeligt, at han var Leverandeur, og at man istedetfor skulde unde Fousanns Fortjenesten. Denne Forandring bifaldtes, efter at det var blevet tilført Protocollen, at en saadan Omskiften af en engelsk med en fransk Restaurateur ikke maatte udlægges som en Tilbøielighed fra Redactionens Side til at foretrække den franske Constitution for den engelske. - Hermed hævedes Mødet.