Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-07-07
Nyeste Post-Efterretninger. Den sidste udenlandske Posk bragte den Efterretning fra Varschau, at den Russiske Keiser vilde om Natten imellem den 25de og 26de Juni afreise derfra til Armeen, eller dog idetmindste til Grændsen; men han havde endnu ikke forladt Staden d. 26de, og om hans Afreise tales der ikke videre. J Petersborg var man endog af den Mening, at han skulde komme tilbage dertil inden Juni Maaneds Udgang; men saa hurtigt kan det idetmindste ikke skee. Man tvivlede der om, at Keiseren vilde afreise til Armeen, og troede, at det under alle Omstændigheder ikke vilde skee saasnart. Man forventede, at Keiserinden tilligemed Storfyrsten Thronfølgeren ville komme tilbage til Petersborg i Juli. Formedelst Keiserhoffets Fraværelse var det blevet meget stille i denne Hovedstad; de Store havde begivet sig paa Landet, og Coureervexlingen var ophørt. Men overalt i det store Rige herskede den største Virksomhed til Krigens Fortsættelse; Embedsmænd og Godseiere havde faaet Ordre til at udvise al muelig Activitet for at stille det fornødne Antal af Recruter; der bliver hvervet stærkt til Flaadens Eqvipering, og paa Skibsværfterne arbeides af al Magt; 3 store Orlogskibe foruden endeel mindre Krigskibe ligge færdige til at løbe af Stabelen i Kronstadt. Man siger, at en stor Deel af de Persiske Contributioner ere anviiste til Marinen; og da den nyeste Efterretning man har faaet fra Amsterdam af 30te Juni forkynder, at den Russiske Regiering har negotieret der hos Handelshuset Hope og Compagnie et nyt Statslaan paa 24 Mill. Gylden til 5 pCt. Renter og som skal tilbagebetales i 37 Aar, saa seer man at Regieringen er betænkt paa at have de fornødne Resoureer i Beredskab til at gaae Tidsomstændighederne imode. Til at disse skulle forværre sig gives forresten slet intet Tegn; der er endnu ikke mødt det allermindste positive Factum, som kunde lade formode en væsentlig Disharmonie imellem Rusland og nogen christelig Magt; naar man ikke vil lade sig blende af Bladet Times vilde Declamationer, eller skiænke et Rygte af den Nürnberger Correspondent sin Tillid, som den udenlandske Post dennegang har medbragt: at den Engelske Regiering skulde have tilraadet Paschaen af Ægypten at afsende sit Hielpecorps til Søes til det Tyrkiske Europa, hvilket Engelske Krigskibe da skulle convoiere. Den meest foruroligende eller om man hellere vil følgerige og indviklede Tidsomstændighed er Ruslands Forhold til Persien, hvori der ligger noget mistænkeligt, selv i Petersborg er man ikke frie for Mistanke; man skriver derfra; at mange ere der af den Mening, at Udbruddet af Krigen med dette Land er uundgaaelig; dog frygter man ikke at den Russiske Armee i det Assiatiske Tyrkie skulde derved standses; da den har faaet saa betydelige Forstærkninger, at den nu kan byde baade Perserne og Tyrkerne Spidsen om endog den i Vinterens Forløb blev nødt til at holde sig i en defensiv Tilstand. – Fra Tiflisberettes nu ogsaa under 28de Mai at Greve Paskevitsch Erivansky var paa denne Dag opbrudt derfra til Achalkalak, hvor Hovedstyrken af den active Armee blev trukken sammen for at operere mod Tyrkerne. Endnu den 21de havde han foranstaltet et prægtigt Bal til Ære for den Persiske Prins Chosrev Mirza, hvorved Selskabet var talrigt og glimrende, og Prinsens indtagende og fuldkomne Europæiske Manerer op vakte en almindelig Opmærksomhed. - Men uagtet dette vigtige Tegn paa en Udsoning imellem Persien og Rusland, saa er dog paa den anden Side en Persisk Ambassadeurs Afsendelse til Constantinopel et ikke mindre stærkt Tegn paa et forestaaende Fredsbrud imellem begge Magter; og disse modstridende Aspecter kunne maaskee deraf forklares, at der hersker en forskiellig Politik ved Hoffet i Tauris, hvor Abbas Mirza residerer, fra den ved Hoffet i Teheran, hvor hans gamle Fader Feth Ali Scha er domineret at et mægtigt fiendtligt Parties Jndflydelte. Dette sidste vil man vide fra Constantinopel Man siger: at den Persiske Ambassadeur skal efter en overmaade hurtig Reise være ankommen dertil, hvoraf man vil slutte sig til hans Ærindes Vigtighed, at han fik strax en Audience hos Reis Effendi, hvorpaa han ufortøvet afsendte en Coureer til sit Hof, at han skal have tilkiendegidet Porten, at Schaben meget beklager at han har sluttet Fred med Rusland, at han ikke har i Sinde at holde den, og at han har afsendt sin Gesandt til Porten for at forvisse sig om dens Venskab. Divanet skal derpaa have svaret: at det vel er tilbøieligt til at afslutte en Alliance med Persien; men at det dog ikke kan give noget bestemt Svar førend den Franske og Engelske Ambassadeur ankomme, da den sætter megen Priis paa Gienoprettelsen af den gode Forstaaelse. med disse Magter og vil derfor gjerne først modtage disse Ambassadeurers Raad. Man vilde tillige vide i Constantinopel, at der blive foretaget store Krigsudrustninger i Persien. (Alt dette vil vist have til Følge engang i Tiden, at Persien maae beqvemme sig til store Pengeudbetalinger; eller til betydelige Afstaaelser af Landstrækninger til Rusland)