Viborger Samler, 1778-10-05
Hidindtil har jeg ikke hørt nogen Præst i Dannemark offentlig fremtræde for det oplyste og skiønsomme Publico med den Tilstaaelse, at han hver Søndag prædiker om Landhuusholdningen, at han kun paa Høitidsdagene forkynder Religionens Hemmeligheder og da holder Catechisation for Børnene, derover, og at den, som hver ottende Dag ville prædike over Religionens Hemmeligheder, er at ansee som en Sladrer og en geistlig Markskriger. Kiere Hr. Pastor, Maatte de ikkelige saavel sige: Jeg finder ingen Smag i Guds Ord og Religionens Hoved=Sandheder, Jeg troer slet intet deraf og derfor gidder ikke talt derom, Forlad, om jeg træder Dem for nær; thi hvilket fornuftig Menneske kan vel rel uddrage anden Conclusion af Deres egen Fortælling, endskiønt De med alt dette dog vil ansees for en god Religions=Mand, der har Høiagtelse for Biblen og vore offentlige Forsamlings=Steder. Det maatte uden Tvivl være for stort et Haab for mig, om jeg ville tænke med mine ringe Forestillinger at bringe Dem paa andre Tanker, eller rive Dem Deres indbildte Seier af Hænderne: en Mand, som De, er allerede saa bestyrket i sin Troe, og samme har fæstet saa dybe Rødder i Jorden, at den ikke saa lettelig lader sig oprykke. Men, at De dog ikke, qvasi re bene gesta, stedse skal rose, at ingen har gjort Erindringer imod Dem, ligesom Deres Deduction var saa rigtig, at man ikke dristede sig at modsige Dem, saa behag at høre eller læse et Par Ord, Hr. Pastor Uden Hensigt til vore Tiders Smag vil jeg oprigtig tilstaae, at det var got og nyttigt, om vor kiere Præsteskab i Almindelighed var ret kyndig i Landhuusholdningen og beviiste sig som gode Exempler for deres Tilhørere ogsaa i denne Deel; jeg troer, at Deres Velærværdighed med Deres Jndsigt og Erfaring som Landmand kan være Publico og Deres Sogne=Folk til god Nytte og Tieneste, ligesom jeg og antager, at De virkelig har deres timelige Velfærd og Tilstands Forbedring for Øine, hvilket inden sine Grændser og i den rette Orden i alle Og 2 Maa Hoss. Maader pryder en Præstes Embede; men om Engenes og Agerlandets rette Behandling, Jordens Jndgrystning, Mosers Udskiæring a. ere Materier, som høre til Prædikestolen, er et Spørgsmaal, som vel neppe nogen, der antager Guds Ord og kiender Prædike=Embedets Jndstiftelses Hensigt, med min Hr. Pastor bekræfter, allermindst maatte det falde en Præst ind, enten af Foragt, eller af en indbildt falsk Høiagtelse at henlegge Religionens Hemmeligheders Betragtning til de store Høitider. Dersom nogen taler, han tale som Guds Ord, 1 Petr. 4, 11. Men at vise, hvorledes man best skal vande Engene, eller afhandle en anden til Landhuusholdningen henhørende Materie, mon det kan kaldes at tale Guds Ord, eller mon det ikke meere bor henregnes til det vanhellige løse Snak, som en Jesu Tiener efter Pau i Formaning bor entholde sig fra Denne store Guds Apostel ville end ikke have sine Tiders Philosophie indblandet i sin Prædiken; thi han erklærer, at han hverken brugte menneskelig Viisdoms Veltalenhed, ei heller prædikede Verdens Viisdom, men Guds Viisdom i Hemmelighed, denne nemlig, at Jesus er korsfæstet for os, agtende sig ikke at vide noget andet eller derover, 1 Cor. 2, 1. 2. 6. 7. 8. Atter siger han, at Christus har givet sig selv til en Jgienløsnings Betaling for alle, til at være et Vidnesbyrd, og derpaa, til hvilket Vidnesbyrd jeg og Hoer beskikket at være en Prædiker og en Apostel 1 Tim 2, 6. 7. (fr. 2 Tim. 1, 10. 11. Vide vi ikke vor opstandne Herres Ord, saaledes er skrevet, og saaledes burde Christus at lide og at prædike i hans Navn Omvendelse og Syndernes Forladelse for alle Folk, Luk. 24, 46. 47. Naar vi derfor ikke prædike Religionens Hemmeligheder, Jesu Manddoms Annammelse, Lidelse, Død og Opstandelse, naar vi ikke forkynde det Evangelium om Omvendelse og Syndernes Forladelse formedelst ham, prædike vi ikke, men, at jeg maa bruge Deres Velærværdigheds eget skiønt noget uhoslige Udtryk, sladre vi. Sandt, ingen Dyd eller Pligt, intet ædelt, smukt, eller retskaffent bør forbigaaes; men, som en god Bygmester legger forst en god Grundvold, saa bliver Christus med hans Fortieneste vor eneste Grundvold, paa hvilken den heele Lærre=Bygning af Dyd og Retskaffenhed bør opføres. Vi forglemme ikke at betyde vore Tilhørere, at Religionen danner duelige Borgere, retskafne Arbeidere, flittige Agerdyrkere, men agter det ikke for vor Pligt at undervise enhver i sit Kald, hvortil og den mindste Deel af os besidder den fornødne Kundskab og Erfaring. Saa meget om Deres Brevs Hoved=Jndhold. (Resten følger.) Ny Nyeheder.