Viborger Samler, 1847-08-03
Frankerig. Regjeringens ikke officielle Organ Journ. des Deb. – udtaler sig angaaende Frankerige Stilling til de sidste Bevægelser i Mellemitalien i en Artikel, der i nærværende Moment, hvor man ikke er uden Frygt for, at en Jntervention turde hevne Opdagelsen, og Tilintetgjørelsen af den reactionaire Sammensværgelse i Rom, er af særdeles stor Vigtighed. Denne Journal stadfæster nemlig den allerede af flere italienske Journaler meddeelte Efterretning: at den franske Regjering, langt fra at modsætte sig de fredelige og lovlige Reformer, er med Fornøielse Øienvidne til disse, og at den franske Diplomatie ledsager med sine bedste Ønsker Pave Pinsden Niendes vise og frisindede Forholdsregler. De forkort Tid siden udbredte Rygter om den franske Regjerings Misbilligelse af Pavens Reformer stempler Journalen som falske og skjændige, og den undrer sig over, at fornuftige Folk have kunnet fæste Tillid til saadant Skumleri. Hele Artiklen skal imidlertid, efter Børsenhalle" aande en vis Ængstelighed og Frygt, der dog mindre grunder sig paa Frygt for Ementer og ultraliberale italienske Bevægelser end Frygt for, at Jtalienernes Forhold turde give Paaskud til en Jntervention, der vistnok høist ugjerne vilde blive seet af den franske Politik, men som den nuværende eftergivende franske Regjering neppe vilde have Mod til at modsætte sig. Man maa imidlertid ikke forglemme, at den af Oppositionen saa haanede CasiminPerier vovede at occupere Ancona og sammes Citadel ved den nu domfældte Gen. Cubieres. Parmentier har nu ogsaa betalt sin Pengebod og han er paa fri Fod. Teste har gjenvundet sin Fatning og er sysselsat med et skriftligt Arbeide. Man formener, at han om kort Tid vil blive ført til Slottet Ham, Polignas og Consorters Fængsel. Gen. Cubieres's Hustru tilmelder Coustitutionnel i Anledning af en ministeriel Journals Yttring om Gen. Cubieres Resignation, at man vel har kunnet fradømme hendes Mand hans Værdigheder, Tekker, og endog hans Borgerværdighed, men at han dog beholdt sine Ar, Erindringen om de 60 Slag og Kampe, i hvilke han har taget Deel, og hans Fædrelandskjærlighed. Ligefra Begyndelsen af den Begivenhed, hvori den Handling, som Loven stempler som en Forbrydelse, skulde knuse den naturlige Uskyldighed, har Jntet kunnet nedslaae denne Aand, der stedse fast, rolig, behjertet, kun engang vaklede, da han nemlig, før at redde sin Ære og som han i det mindste maatte troe, for at hævde en ved 43 Aars ædle Tjenester erhvervet Stilling, var kommen i den Stilling at ødelægge en anden Mands (Testes) Existents. Hun giver derefter at forstaae, at den offentlige Uvillie over Scandaler, som ere blevne offentlig omtalte, har behøvet et Søningsoffer, og at hendes Mander falden som et saadant. Forsaavidt, siger Allg. Zeit., kan hun have Ret, da Regjeringen neppe under andre Omstændigheder vilde have anvendt Lovens hele Strenghed imod saadanne Mænd som Cubieres og Teste ere. Jøvrigt formener Oppositionen at flere høit staaende Mænd, ligeledes bør aflægge Regnskab for deres Forhold; den mener, at naar Jndenrigsminister Duchatel skjænker en Theaterconcession for 100,000 Fres., som en Yndling erholder, eller naar Handelsministeren Cunin=Gridaine (som Handelshuus Cunin-Gridaine pere & tils) har interesseret sig med 500 Actier i Nordbanen, tilligemed hvilke en Præmie af nogle hundrede tusinde Fres, vel ogsaa er gleden ned i Buxesikken, eller naar endelig Brødrene Talabots algierske Minecompagnie lægger tilside for gode Venner" Actier til et Beløb af flere hundrede tusinde Fres, saa er alt Dette vel ikke bedre end Corruption. Klagernes Antal over Corruptioner forøges; man har endog i Pairskammeret fremført en Klage imod Civillisten; man har i Palais Luxembourg vovet at paastaae, at denne af de Kronen tilhørende Skove har tilegnet sig en uretmæssig Gevinst af 75 Mill. Fres, og Marquis de Boissy har lydeligt bebreidet Ministeriet, at det saa slet har forsvaret sig og Kongedømmet imod en saadan Mistanke.