Viborger Samler, 1843-07-04
Storbritannien og Jrland. London, den 27de Junii. Den Jrske Vaabenbill udgjør i de sidste Dage Hovedgjenstanden for Debatterne i Underhuset. Allerede den 25de skulde Huset danne sig til Comitte, men forinden foreslog Sir H. Barron som Amendement, at Billen skulde ogsaa udvides til England. Dette Forslag bekæmpedes af Statssecretairen for Jrland, Lord Eliot. Lord Palmersion talte i bittre Udtryk om Ministeriet. De Farer, der truede Jrland, tilskreves med Uret Agitatorerne, hvis Jndflydelse stedse vilde være ubetydelig, naar der ikke var Grund til Besværinger; hvor ingen Sæd var nedlagt opvoxede heller ingen Plante. Han gjendrev dernæst Sir J. Grahams uforsigtige Paastand om at England havde gjort nok for Jrland, opgjordes Regningen imellem Jrerne og Staten, da vilde Resultatet kunde vorde lidet glædeligt for denne. Som Følge af det i Jrland etablerede System af Efter-Forpagtere var Landet blevet overfyldt med Jndvaanere, som man efter Hovedforpagtningens Udløb masseviis havde jaget fra deres Forpagtning. Hvad der havde forøget Forbittrelsen, var den Omstændighed, at agtværdige catholske Forpagtere havde paa enkelte Steder maattet rømme Pladsen for Protestanter. En virkelig Besværing var fremdeles den catholske Kirkes Tilstand, i Jrland. Der maatte drages Omsorg for den catholske Geistligheds anstændige Underholdning. Det forrige Ministerium havde af Mangel paa Understøttelse ikke kunnet drage Omsorg derfor, det nuværende Ministerium kunde det derimod; thi det var sikkert paa Whigpartiets Understøttelse. Jndskrænkningen af Stemmeretten ved Valgene i Jrland var fremdeles en Gjenstand, der i denne Session fortjente at komme i Betragtning. Som en yderligere Grund til Misfornøielsen i Jrland anførte Lorden den nuværende Regjering. Han indrømmede frimodigen at det engelske Folk vilde have en Toryregjering, men yttrede at denne mishagede Jrerne; han indrømmede fremdeles, at Øieblikket til et Ministerskife endnu ikke var forhaanden; men mange Toriers Frafald fra Ministeriet hentydede paa, at et saadant Skifte nok kunde opleves af den nuværende Generation. Han vilde ikke sige, at de høie, fra England til Dublin sendte Embedsmænd vare, hvad deres Personer angik, Jrerne imod; deres Upopularitet hidrørte fra det Parti, der indvirkede paa hine Embedsmænd, nemlig fra den protestantiske Overvægts Parti. Folket misbilligede Ansættelsen af saadanne Parti mænd, som Dommerne Jackson og Lefroy. Rigtignok havde Whigministeriet tilbudet O'Connell en høi juridisk Værdighed; men O'Connell var Folkets Mand. Det var tilvisse Regjeringens Pligt at forelægge bestemte Forholdsregler for at stille Jrland tilfreds, og disse maatte forelægges snarest muligt. - Sir Rob. Peel beklagede sig over, at Lord Palmerston endnu efter syv Dages Debat længere vilde standse Billen. At Whigpartiets Tilbagevenden til Ministeriet ønskedes saa særdeles meget, maatte han betvivle. Han beklagede sig over at den loyale Opposition ikke havde omtalt Repeal i en afgjørende misbilligende Tone, da Repeal tilsigtede Rigets Sønderlemmelse. Peels Tale var overhovedet affattet i en mild og forsonende Tone, formodentlig vilde Premierministeren udslette det slemme Jndtryk, Sir Grahams uforsigtige Tale havde bevirket. Omsider lod Barron sig overtale til at tage sit Amendement tilbage, og Huset, constituerede sig til en Comitee, der udsattes til den 26de. Jgaar begyndte altsaa Discussionen om Billens enkelte Artikler; Lord Clements truede forgjeves med at forlange Afstemning over ethvert enkelt Ord, saafremt man ikke vilde udsætte de videre Forhandlinger. De til den første Paragraph stillede Amendements forkastedes; i det Hele ere 7 Paragrapher antagne, og Comittebehandlingen udsat til den 29de.