Jyske Efterretninger, 1813-11-23
D. 7 Oct. brækkede Napoleon og fra Dresden, overnattede i Wützen, var d. 9de i Eulenburg og d. 10de i Duben. Den fiendtlige schlesiske Armee, der rykkede frem til Wützen, gik efter adskillige Fægtninger, hvor de mistede 100 Baggadevogne, tilbage igien til venstre Mulda; Gen. Reynser rykkede til Wittenberg, gik overEiden og bemægtigede sig Broen ved Dessau, ligesom Gen. Bertrand den ved Warlenburg; Fyrsten af Moskau stødte ved Dessau paa en preussisk Division, og Gen. Delmas fratog den 3000 Mand og 6 Kanoner. Efter at alle fiendtlige Broer vare erobrede, vilde Napoleon, gaae over Elben, for paa dens høire Bredde at manørrere fra Hamburg til Dreiden, true Potsdam og Berlin, og giøre Magdeburg til Centrum for sine Operationer. Men d. 15de erfarede han i Dreeden, at den bayerske Armee havde forenet sig med den østerrigske, og truede Neder=Rhin; dette ubegribelige Frafald spaade forud, at andre Fyrster ogsaa vilde frafalde, hvilket bevægede Keiseren til at vende tilbage til Rhinen, thi ellers havde han været afskaaret, og en heel Maaned ikke faaet Communication med Frankrig; dog dette vilde endnu ikke være ufordeelagtigt for Keiserens Planer; men nu havde Tingene forandret sig, da Østerrig havde na 2 disponible Armeer: den bayerske og den der hidt i var stillet mod Bayern; dette forandrede nu ganske Keiserens Plan, og han forlagte sit Hovedqvarteer til Leiprig. Jmidlertid havde Kongen af Neapel, der stod ved Freyberg, faaet d. 7de befaling at operere paa Würzen, og Wittenberg; en østerrigsk Division ved Augusiusburg, der besværede denne hans Bevægelse, fratog han adskillige Batailloner; imidlertid rykkede den høire Fløi al den fiendtlige Almie, det ruisiske Corps under Wittgenstein, fra Bøhmen over Altenburg til Frohburg, og derpaa med venstre Fløi til Børn, og stillede sig imellem Kongen af Reapel og Leipzig; Kongen angreb Fienden, fratog ham 9 Kanoner og 1000 Fangne, og drev ham med et Aab af 4 til 5000 Mand tilbage til hiin Side Elster fløden. D. 15de var Armeens Stilling følgende: Napoleons Hovedqvarteer var i Riidnig, en halv Miil fra Leipzig; det 4de Corps under Gen. Bertrand i Landsbyen Lindenau; det 6te Corps i Liebenthal; Kongen af Neapel med det 2, 8 og 5te Corps i Delitsch med høir- og i Lieberwalkowz med venstre Fløi; det 3die og 7 e Corps paa Marschen fra Eulenburg. De Franske holdt besat Broerne ved Würzen og Eulenburg, Stillingen ved Taucha og Partha. Den store østerrigskebøhmiske Armee stod med det Ginlanske Corps lige over for Lindenau, med et Corps i Zenkau, og af den øvrige Deel af Armeen hældede den venstre Fløi sig til Grøbern, og den høire til Raundorf, alt bebuddede et stort Slag. De Franskes forskiellige Bevægelser i disse 6 Dagt skaffede dem 5000 Fangne og adskillige Kanoner. D. 16de rykkede den store allierede Armee under den østerrigske Chef Schwarzenberg frem i 3 store Colonner imod Landsbyerne Deelitsch, Wachau og Lieberwolkowitz med 200 Kanoner, foran. Kl. 11 om Morgenen begyndte en hæftig Kanonade: begge Armeer kiæmpede i Landsbyerne, der bleve indtil 7 Gange angrebne. De franske Gen. Laurston, Pouratorsky og Hertugen af Bellund (Victor, forsvarede dem, og om Middagen afslog det 6te Angreb og bleve Herrer over Landsbyerne, efterat have gjort 2000 Fanger. Hertugerne af Reggio (Ondinot), af Tarea(Macdonald) og Trev so (Mortier) kom til Hielp; alt havde den forønskede Virkning: Fienden trak sig tilbage og de Franske erholdt ganske Stridspladsen. Fiende maatte tage den russiske Garde og sin Reserve under den østerrigske Stev Meervold til Hielpe der tilsidst blev fangen med 1200 Mand i Delisch, og Fienden trængter tilbage; i denne Affaire saaredes den franske Gen. Mai son, Chefen for Cavalleriet Latour=Manburg mistede en Been, og deres Tab af Døde og Saarede var 2500 Mand, men Fiendens upaatvivlelig 25000 Mand, Grev Lauriston og Poulatonsky viste beundringsværdig Kiækhed og den første udnævntes til Marskal. Gen Bertrand angrebes paa samme Tid i Lindenau af de fiendtlige Generaler Stulay, sachsisk Gen. Thillemaa og Lichtenstein. Kampen vorede 6 Timer med 58 Kano, ner paa begge Sider, og afjordes Kl. 5 Aften, da Fienden der vilde bemægtige sig Broerne ved Lindenau og Forstæderne ved Leipzig, maatte rømme Valpladsen. Paa høire Side fra Pantha, 1 Miil fra Leipzig, og om trent 4 fra Stridspladseg, hvor Napoleon befandt sig var Hertug af Ragusa (Marmont) angreben; uhældig viis hørte det 5te Corp, som skulde understøtte Hertugen intet fra den Kant, men derimod en skrækkelig Kanonade, derfra hvor Keiseren var, begav sig derfor derhen, og spildte Dagen ved Marsch. Jmidlertid forsvarede Hertugen den hele Dag Leipzig og sin Stilling, men han leed dog et Tab, som ikke kunde erstattes ved det han tilføiede Fienden; han maatte concentrere sin Stilling ved Partha, lade adskillige demonteerte Kanoner og Vogne i Stikken. Gen. Compons, Frederichs og han selv saaredes, og Kangaaer=Bataillonerne viste Forsagt, hed. Slaget ved Wach en den 16de, havde tilintetgjort alle Fiendens Planer, 80000 Kanonskud vare vexlede. men hans talrige Arme gav ham Hielpemidler nok til bage, han trak alle sine Korpe sammen, og Gen. Bennin sen med 40000 Mand som til. Slaget d. 18de ved Leipzig var for en Franske Armee ligesaa ærefuld, uagret Tabet af 4000 Mand med Gen. Vial og Rochambeau, der faldt paa Valpladsen. Kl. 3 Efter mid ag var Seiren paa deres Side imod den fiendtlige Armee fra Schlesien, saa og der, hvor Rapoleon ageerte mod den store Armee, men i det Øieblik gik den hele sachsiske Armee, J fagterie, Cavallerie og Artillerie saa og det vurtemeraiske Cavallerie samtlig overtil Fienden; ikkun 500 Sachser under Gen. Zeschar blev tilbage. Amunitionen var forbrugt da Armeen i Dage havde gjort 229,000 Kanonskud. Den 19de bi sluttedes at forlade Leipzig, og tage Veien til Lindenau igjennem Desileen paa 2 Mile, der giennemskiæres af til 6 Broer, af hvilke Keiseren havde befalet at anbringe under den største, Flavreminer, for i sidst Øblived Sprengning at standse Fienden; men lade Bagagen dog Tid til at komme over; denne Operation overdroget til Jngenieur Oberst Montiort, der forlod Stædet og befoel en Corporal med 4 Soppers at sprænge Broen, saasnart Fienden saaet; ved første Flinteskud fra Stadsmuren stikkede Corporalen Minen i Brand, da en Deel af den Franske Armee med 80 Kanoner og nogle 100 Vogne endnu befandt sig paa den anden Klodbred. De den forreste Deel af Armeen saae Broen sprængt for sig troede de, at den var i Fiendens Magt, og af Skræ raabte: "Fienden er bag og og Broen er afbrudt." Dit se Ulykkelige løb blandt haanden, og søgte at redde sig Hertug af Tarent (Maronal ) svømmede over; GeLauriston druknede; Fyrst Ponia ow ky, der havde en vælig Hest, styrre sig i Vandet, men er ikke igien kommen tilsyne. Forliiset kan ikke nøie beregnes, men efter et løst Overslag regnes til 12,000 Mand og nogle og 100 Vogne. Om Gen. Regnier, har man ingen Efterretning, om han er fangen eller dræbt. Den 19de hvernattede Napoleon i Mark=Ransted, d. 20de i Weissinsels, d. 22de i Landsbyen Ottendorff, d. 23de i Erfurt, hvor ogsaa den Franske Armee, der den 21de afserede Unstrut Flød ved Freiburg, er ankommen, og ser har funden Levnet midler, Amunition, Klædestykker, Skoe til Fornødenhed.