Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-10-25
Nykjøbing, den 25de October. Det er tidligere igjennem dette Blad blevet forsøgt, at henlede den kongelige Generalpostdirections Opmærksomhed paa den paafaldende og saavel for de Reisende som Corresponderende høist ubehagelige Langsomhed, hvormed den fra Kjøbenhavn Tirsdag Aften udgaaende forenede lollandske Brev og Pakkepost, der med Rette betragtes som vort Stifts vigtigste Post, tilbagelægger Veien imellem Kjøbenhavn og Nakskov. Vi tillode os dengang at bede Generalpostdirectionen, at Postens Befordring maatte skee med den forøgede Hurtighed af nogle Timer, der lod sig opnaae ved, at Milen saavel i Sjælland som over vore Øer bestemt tilbagelagdes i den reglementerede Tid af 3/4 Time og Expeditionen i Stationerne Kjøge, Tappernøie og Ronnede besørgedes med tilbørlig Hurtighed og ikke slugte, som nu, tilsammen 45 kostbare Timer, samt ved, at det lange, kjedsommelige Ophold i Vordingborg, der er en Følge af at hele Posten her skal confereres, da Routen er deelt mellem tvende Postførere, faldt bort, naar det overdroges een Postfører at fore Posten fra Udgangs til Endestationen. Til Styrke for dette sidste Forslag, fremhævede vi det Factum, at Posten ved en enkelt Leilighed, da ikkun een Postfører havde fungeret, til stor Overraskelse var indtruffen til Nakskov Onsdag Aften Kl. 8 1/2 og Breve saaledes blevne omdeelte samme Aften, medens dette ellers aldrig skeer for Torsdag Morgen eller Formiddag. Det forekom os, at man med Grund turde vente Opfyldelsen af det udtalte Ønske, og skjøndt denne trak sig noget i Langdrag, levede dog nok Mange stadig i Haabet. Allermindst var man derfor vistnok beredt paa en saa fortrædelig Skuffelse som den, at naar der endelig engang skete en Forandring, denne da skulde blive til det Værre istedetfor til det bedre, saaledes som det i denne Tid er skeet. Posten bliver nemlig nu befordret de to Mile af Veien paa Jernbanen, men kommer, værtimod hvad man derefter skulde vente, omtrent tre Timer sildigere her til Stiftet, end forhen, idet den, istedetfor som hidtil at afgaae Kl. 8, nu maa oppebie det sidste Dampvognstog, som afgaaer fra Kjøbenhavn Kl. 10 1/2. Heri Nykjøbing kunne vi endnu til Nød naae at modtage vore Breve Onsdag Aften; men i Saxkjøbing og Mariebo lader dette sig ikke længer gjøre: disse Byer dele nu samme Skjæbne, som Nakskov, Stiftets vigtigste Handelstad, allerede i saa mange Aar har baaret. Men det Værste er maaskee endda tilbage. Naar den sludfulde, mørke Aarstid og de korte Dage ret indfinde sig, Veiene blive slettere og den vanskelige og besværlige Jis transport over Beltet begynder, vil det snarere blive blandt de meget hyppige, end sjeldne Tilfælde, at Posten, naar den omsider Onsdag Eftermiddag naaer Vordingborg Færgegaard, nødsages til at slaae sig til Ro her indtil Torsdag Morgen, for man er istand til at føre den over. Da er Tilstanden rigtignok omtrent saa complet beklagelig som muligt; men saavidt bør det dog vel ikke komme. Dette vil den kgl. Generalpostdirection sikkert ogsaa erkjende, og naar vi derfor atter bede den, saasnart som muligt at træffe saadanne Foranstaltninger, at den forenede lollandske Brev- og Pakkepost kan naae Ende stationen, Nakskov, Onsdag Aften saa betids at Breve og Aviser kunne omsendes her inden Kl. 10 – som dette, som vi fra flere Sider have hørt yttre, skulde kunne skee beqvemmest ved at forandre Afgangstiden til Kl. 2 1/2 Eftermiddag, da det mellemste Dampvognstog forlader Kjøbenhavn, maae vi henstille) –, da er det neppe for dristigt haabet af dens anerkjendte Humanitet og Jver i sit Kald, at dette Ønske, som utvivlsomt hele Stiftets corresponderende Publicum deler, ikke vil blive en Røst i Ørkenen.