Aalborg Stiftstidende, 1835-09-19
Mine Jorder bleve i Aaret 1799, tilligemed den øvrige Deel af Kjærups Gods, udskiftede af Fælledsskabet, ved hvilken Leilighed mig blev frataget 13 Tdr. Land g. M., uden at den mig saaledes fratagne Jord blev sat i særskilt Hartkorn, saa at jeg siden hiin Tid har maattet svare Skatter, 3 og Afgifter af dette betydelige Areal, jeg hverken siden den Tid har havt i Brug eller Besiddelse. I de Ord, som gaae forud denne Besværing, erklærer N. M. ikke noksom at kunne rose Kjærups daværende Eier, Etatsraad Neergaard, for hans Humanitet; her beskylder han denne Ædling, for, ved Udskiftningen ikke blot at have frataget ham 13 Tdr. Land, men ogsaa at have affordret ham Skatter og Afgifter af dette Areal. Allerede for tolv Aar siden forundtes N. M. og nogle Flere af Beenløse Gaardmænd Beneficium processus gratuiti til Sags Anlæg mod Eieren af Kjærup, for at paatale den dem formeentligen tilføiede Uret ved Jords Fratagelse til Huuslodder. Det varede fire Aar, inden denne Sag ved Herredsretten blev paakjendt; Hovedaarsagen til dette lange Uddrag var udentvivl, at N. M. ikke var tilfreds med Nogen af de Sagførere, som førte Sagen for Bøndernes Vedkommende, saa at ikke færre end fire Procuratorer efter hinanden fremtraadte i Sagen paa Bøndernes Vegne. Det oplystes, at under N. M.s Gaards Hartkorn henhørte, foruden den af ham selv drevne Jord: a. Gaards og Havepladsen i Byen, for hvilken ham tilkjendtes end aarlig Godtgjørelse af 1 Rbd. Sølv efter Bestemmelse af Amtets Landvæsenscommissiom; b. Anpart i nogle til Huuslodder udlagte Jorder, ialt omtrent 4 1/2 Td. Ld., hvorfor ham blev tilkjendt 5 Rbd. 2 Mk. Sølv aarlig; c. 6 Tdr. 2 Skpr. Land, som er tilfæstet N. Ms Broder, og hvorfor N. M., efter Vedtegning i Jordebogen, nyder 6 Rbd. Sølv aarligt, som ogsaa ved Dom tilkjendtes ham. Herved bemærkes, at N. M. selv har søgt og erholdt Godseierens Tilladelse til, at aftræde nysnævnte Jordlod til sin Broder, paa det Vilkaar, at N. M. vedblev at tilsvare Skatter, og Afgifter af hele Gaarden. Herredstetsdommen blev af N. M. appelleret til Overretten, men uden at Sagen vides fremmet her. 71800 blev samtlige Kjærup Godses Bonder givet Tilhold om, at aflevere deres Fæstebreve og Skattebøger, for at disse kunde vorde efterseete af Øvrigheden. At denne Opfordring blev efterkommet, er en Selvfølge. Jmidlertid indtraf kort herpaa Ringsted=Klosters Brand, og man foregavn nu, at mit Fæstebrev tilligemed flere andre Documenter var brændt. - 1813 erholdt jeg Anmodning om, at udleveret min originale Fæstecontract eller, om man vil, min Fæste accord, for at man derefter kunde udfærdige et nyt Fæstebrevsk til mig efter Contractens Jndhold. Denne udleverede jeg, efterat jeg forinden havde taget en Gjenpart af samme, anende ei Andet, end at dette var skeet i en redelig Hensigt, og forventede, snarest muligt at erholde et nyt Fæstebrev, conform med det formeentlig brændte. Dette gik imidlertid ei i Opfyldelse. - Thi efter en Tids Forløb lod man afholde en Syns- og Taxationsforretning over min Gaard og Besætning, - hvorefter man da endelig præsenterede mig et nyt Fæstebrev der ei i fjerneste Henseende havde Ligheds med mit gamle Fæstebrev, og som var vedhæftet hiin ulovlige Skjøns- og Taxationsforretning. Det er en Selvfølge, at jeg hverken modtog eller underskrev dette Document."N. Mortensen tiltraadte sine Forældres Gaard i Beenløse, ifølge Fæsteaccord af 12te Novbr. 1798. At Fæstebrev dengang skulde være ham meddeelt, er ikke legitimeret under de forskjellige Sager, N. M. har havt, men det ere ene ham selv, der angiver, at han skulde have havt et Fæstebrev fra 1796 - altsaa to Aar ældre, end hans Fæste accord, der er brændt ved Ringsted Klosters Jldebrandsk 1806. Det er ogsaa først under sine senere Processer, N.M. er fremkommen med den Paastand, at det ham 1813 meddeelte Fæstebrev ikke skulde være gjældende. Tidligere har han tvertimod, ved flere Leiligheder, endog i Retterne, produceret dette Fæstebrev til Legitimation forRettigheder, som han søgte sig tillagte eller som hans vilde forsvare. Desuden haves Reversalfæstebrevet forsynet med hans egen Tilstaaelse for at have modtaget Originalen og at ville efterleve samme: Ting læsning og Protocollation er ogsaa i rette Tid paafulgt. Og nu undseer han sig ikke ved, at ignorere dette Document, der desuden i høi Grad vidner om Udstæderens Godhed for ham. 1804 solgte Etatsraad Neergaard Godset til Cancellieraad Qvistgaard, som igjen 1812 afhændede det til Conferentsraad Schlegel og Admiral Fischer; men i Kjøbecontracten forbeholdt han sig udtrykkeligen Ret til, uanseet Salget, at maatte udstæde Fæstebrev for N. M. At dette Fæstebrev altsaa maa have været i Faveur af ham, lader sig allerede a priori slutte; af dets Jndhold behøve vi, for at bevise den daværende Godseiers gode Sindelag imod ham, kun at udhæve en Artikel, som tillader Niels Mortensen, i Betragtning af de Bekostninger, han har anvendt paa at udgrave Vandet af sin Tørvemose, at skjære Torv, ikke blot til et Brug, men ogsaa til Salg. Paa Grund heraf har N. M. ikke alene skaaret Tørv til Salg og underhaanden solgt Tørvejord til Opskjæring, men endogsaa ladet afholde Auctioner derover, som navnligen i Aarene 1822-24 have indbragt ham næsten 1700 Rd. Vel lode Conferentsraad Schlegel og Admiral Fischer ved Auctionerne protestere mod Salget; men Auclitionsrettens Kiendelse udfaldt til Fordeel for N. M., og samme blev ikke appelleret. Kjærups nuværende Eier, Overkrigscommissair Gruner, har i Aaret 1828 anlagt Sag mod N. M. for formeentlig ulovlig Tørveskiær, men ved Ringsted Herredsrets Dom blev N. M. frifunden for Tiltale. Denne Dom er netop støttet paa Niels Mortensens Fæstebrev af 1813, som af ham under Sagen blev produceret, det samme Fæstebrev, som han nu forsikkrer, aldrig at have modtaget. Paa samme Tid, som Fæstebrevet udstædtes, var det nødvendigt, ifølge Fr. 8de Juni 1787, at lade Gaarden overlevere til Fæsteren ved en lovlig Synsforretning. Det er Paldrig bragt til Formodning, end sige til Vished, at nogen tidligere Synsforretning skulde være afholdt, hvorved Gaarden er overleveret N. M. Maaske have vedkommende Godseiere anseet det rettest, at lade ham hensidde ved Gaarden uden Fæstebrev, saalænge de eiede Godset og Nogen af hans Forældre endnu var ilive.