Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-04-04
Som et interimistisk Middel bestemte Regjeringen sig til at afbenytte denne Art Sølvværdie og at give den en vis Form, uden hvilken det end- og havde været en Umuelighed at afbenytte den, efterdi man ikke kunde have Hensyn til en eneste eller hvilkensomhelst Forhandling, der afgav et vist Forhold mellem Sølv og Banksedler. Det var derfor saare naturligt at vælge flere Forhandlinger og deraf at uddrage Middel-Tallet. Havde man nu antaget Gjennemsnittet, af alle de Forhandlinger, som finde Sted paa en eneste Dag saa havde man erholdt en Maalestok, der paa det nærmeste kunde svare til det Virkelige, men og saa ikkun saaledes, thi Forhandlings-Prisens Ustadighed medfører at Middelprisen sjældent nøiagtigen passer, men enten er større eller mindre, hvorfor det paa Børsen sædvanligen hedder: at Banko kan ikke faaes til noteret Cours eller at det tilbydes under Coursen. Dette uagtet havde Dagens Cours været den med Øiemedet mest overeenstemmende Maalestok, Regjeringen kunde hade valgt til Sølvværdie-Cours som et interimistisk Middel, saalænge hiint Grundprincip for Sedlernes Ombytning ikke kan gaae i Opfyldelse. Men hvor uendelig mange Vanskeligheder vilde det ikke have medført at binde saavel Statsborgernes Pengehandeler som disses Præstationer til Regjeringen og Dens igjen til Embedsmænd, Statscreditorer a. til en Maalestok, der ordentligviis kunde modtage Forandring. 104 Gange om Aaret og altsaa kunde afgive ligesaa mange forskjellige Course. Regjeringen maatte derfor vælge et Middel, hvorved disse Vanskeligheder kunde hæves, og Den troede, at Gjennemsnittet af 5 Aars Børscourse var det mest passende. (efr. Fundationens 19 §. og denne med den 20 s.) Naar altsaa Regjeringen, qua Lovgiver, valgte en saaledes construeret Maalestok til derefter at beregne og afgjøre Pengehandeler, og gav den Navn af Sølvværdie, saa er det, efter Anmælderens Skjøn, klart, at Lovgiveren implicite har tilkjendegivet, at han ved Sølvværdie ikke forstaaer den virkelige Værd i Sølv, som Rigsbanksedlerne i sin Tid ville erholde, naar de ligefrem kunne omvæxles i Banken imod et lige Beløb i Sølv, ei heller den virkelige Værd i Sølv Banksedlerne have ved isolerte Pengehandeler, hvis Gjenstand er Kjøb af Banko eller Sølv; men derimod allene den Værd, som udkommer ved Beregning af Gjennemsnittet af 1/2 Aars Børscourse, af hvilke enhver igjen støtter sig paa Gjennemsnit tet af en enkelt Dags Forhandlinger angaaende Banko. En saadan Beregningsmaade for Rigsbanksedlernes Cours mod virkeligt Sølv maa mødvendigen indeholde en ufuldkommen Overeensstemmelse med det Virkelige, men Ufuldkommen heden vil tiltage, naar man ikke vil tillade den ved Beregning udfundne Værd at være gjældende ligesaavel naar den er høiere, som naar den er lavere, end den virkelige Værd, og det er med denne Middelcourses Beregning det samme som med enhver anden Gjennemsnits-Beregning, at det netop henhører til dens Grundbeskaffenhed, at den skal gjælde baade for og imod, for i et længere Tidsrum at kunne svare til sin Hensigt. Det saa gjængse Spørgsmaal, hvormed de, der ere af modsat Mening, ligesom troe at kunne affærdige denne for Manges Vee og Vel saare vigtige Gjenstand, nemlig: kan da Sølvværdi være bedre end virkeligt Sølv, maa vistnok besvares med, nei, naar man blot seer hen til det grammaticalske eller etymologiske Begreb, men naar man derimod nøie agter paa det Begreb Lovgiveren har forbundet med Ordet: Sølvværdie, saa maa man ligefrem besvare Spørgsmaalet med, ja, og man er vistnok fuldkommen beføiet til at bebreide hine den Jnconseqvents, at de nu finde det besynderligt, at Sølvværdie kan betyde meere end virkeligt Sølv, uagtet de forhen ikke have misbilliget, at det betydede mindre, noget, der ligesaalidet som hiint passer til det grammatikalske Begreb. Man kan altsaa korteligen sige, at det gammaticalske Begreb om Sølvværdie tillader hverken plus eller minus end r. keligt Sølv, men det legale Begreb om Sølvværdie begge Deele. Ved at indrømme dette, komme Begreberne hinanden nærmere, hvorimod de bortfjernes ved at oversee det legale Begrebs Grundvæsen og nægte dets Anvendelse i alle Tilfælde. Ad 2det Hoved-Argument.