Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1826-01-17
Græsketyrkiske Anliggender. Fra flere Sider haves foreløbig Efterretning om en den 1 eller 6 Decbr. ved Patras forefalden Søetræfning hvori Grækerne skulle have stukket en stor tyrkisk Fregat og 3 Korvetter i Brand, og taget 6 Transportskibe. Den 26 Novbr. opbrød Jbrahim Pascha med en Hær af 15,000 Mk. imod Missolunghi, som han forgiæves har tilbudt en meget fordeelagtig Kapitulation. Til Beviis paa sit gode Sindelag afbrændte han samme Dag Staden Pyrgos og drog ind i Gastuni, som han fandt ganske øde. Naturligviis lader han de Kristne allevegne forfølge, og Staden Elis er ligeledes i Bund og Grund ødelagt. En kristelig Magts Agentere have især styrket til dette Vinter=Feldttog, for at de brittiske Underhandlinger see nedenfor) des vissere maae strande. J Konstantinopel vil Man vide, at Kapudan Pascha har udskibet en Afdeling af den egyptiske Expedition ved Missolunghi og at dette Grækernes Bolværk snart maa falde. Fra Missolunghi selv meldes, at to Goeletter havde nærmet sig Fortet Vasilades, og beskudt det; men Jlden blev saa godt besvaret, at de maatte trække sig tilbage til den øvrige Flaade, som var gaaet til Ankers ved Patras. Efter Seiren over de ved Salona leirede Tyrker og Øst-Grækenlands Befrielse har den kjekke Goura ved Missolunghi forenet sig med Caraiskaki, der ogsaa ha vundet betydelige Fordeele over den tyrkiske Leir, og saavelsom Goura gjort rigeligt Bytte. Besætningen i Missolungh vidste allerede den 8 Decbr. Keiser Alexanders Død hvorpaa Regjeringen anordnede Faste og Bønner til hans Erindring. Om nogle Dage - skriver en af de Tapre- vil Missolunghis femte Beleiring og 72de Angreb gaae for sig, og om 8 til 14 Dage ere Vi enten ikke meere, eller Vi leve som Seierherrer. Formeld vore Venner i Vesten vor Afskedshilsen, glem især ikke vor Historieskriver (Pouequeville), Anbefal den græske Kommittee i Paris vore Børn, Missolunghis Forsvarere hilse deres veltalende Talsmand, Hr. v. Chateaubriand! Hans Navn er i Alles Munde. Hvad vil Efterverdenen, engang sige - spørger en Skrivelse fra Zante - om det kristelige Europas Moral i det 19de Aarhundrede, naar den erfarer, hvorledes Man rolig lod krisine Qvinder og Børn i Tusindtal slæbe i det egyptiske Slaverie, Jagtustageren vedbliver med sin sædvanlige (mildest talt) Kulde, at fortælle om Portens fortsatte Anstrængelser og Haabet om at see dem kronede med endeligt Held, Om Styrken af Reschid Paschas Beleringshær er den ikke saa nøie underrettet, skjøndt samme synes (!) i den senere Tid at have liidt stort Tab - ved Desertion og Sygdomme, Vi Andre veed, at det er ved Caraiskakis diærve Overfald). Jkke heller kan den sige med Vished, enten Jbrahim Pascha vil tage umiddelbar Deel i Operationerne mod Missolunghi, eller maaskee vende sig imod Corinth eller Napoli di Romania, næst Malvasia de to eeneste Hovedpunkter paa Halvøen, som endnu befinde sig i Jnsurgenternes Hænder. At Tyrkerne rømmede Salona, formoder Jagttageren skeete af Frygt for at blive afskaaret fra Thessalien. J et Par Noter tilføier den, at 4000 Md. skulle være komne gjennem Arta til Seraskiers Forstærkning, og at Jbrahim, efter en Sammenkomst med Reschid og Jussuf Pascha paa Slottet ved Patras har ladet 4000 Mk. indskibe til Corinth, og beordret Tropper til Napoli di Romanias Beleiring. Men Vigtigere end Alt, hvad der saaledes meldes fra Krigsskuepladsen, er den ogsaa af Jagttageren meddeelte Efterretning: at Storherren i en den 5 Decbr. afholdt Raadsforsamling har besluttet at sende to Kommissairer af høi Rang til Grækenland. HusniBey og Vicekongens Agent Nedschib-Effendi, have faaet dette Hverv og skulde og faa Dage afreise, efterat 100 Punge ere dem udbetalte til Reiseomkostningernes Bestridelse. Ved den preussiske Gesandts Hr. MiltigTiltrædelses=Audients Dagen før fungerede Husni=Bey endnu som Rigsmarskal. Det samme meldes fra Berlin hvor Man og vil vide, at fra de europæiske Magters Side endelig skal være gjort alvorlige Skridt, for at bevæge Porten til at tilstaae Grækerne get Slags Uafhængighed, og at Forandringen paa den russiske Trone torde, 2 bevæge Porten til at ile hermed. Som bekjendt, gav Vicekongen ogsaa for nogle Maaneder siden det Raad, at underhandle med Grækerne, for at afværge en Katastrobphee for det hele Ottomanniske Rige, og da den sikkert kun hi yderste Nødsfald griber til dette sidste Middel, er det ikke usandsynligt, at den øiner Fare fra en anden Kant, og at maaskee de frankiske Gesandtere, ved Hr. v. Minciakis og nye Klage, ere blevne foranledigede til at føre et kraftigerenSprog. Efter en Pariser Tidende skal Døden ogsaa hav overrasket Alexander i det Momment, da han var betænkt be paa at dæmpe Krigsluen i Grækenland og stræbte efter at h. give Orienten Fred. Det beviser hans Reise paa Pruth flodens Bredder og de der sammentrukne Stridskræfter, at og Alt lader haabe, at hans Efterfølger vil sætte en Ære ali at fuldende det begyndte Værk. Selv hos Porten formoder Man, at Egypternes Fremskridt paa Morea vækker Bekymringer. Janitskarerne see i det mindste med Skinsyge en Neger=Befolkning og Militair=Planteskole paa Moren, hvor de Regimenter kunne dannes, der skulle gjøre Ende paa deres Regimente. Ogsaa Ulemas ane i Bajonetter og Uniformer Rigets og Religionens Undergang, og raabe paa de gamle Tider, da de Rettroende kun kjendte Sabel og Flint. Saaledes pukkes fra alle Sider, og naar Folket i Tyrkiet begynder at raisonnere, veed Man, hvad Klokken er slaget. Sultanen stryger sit Skjæg, og spørger sine Fortrolige, hvad Mehmed Pascha (Vicekongen) og hans Søn ville gjøre, naar de blive færdige med Grækerne, og hvorledes Man da skal blive dem qvit? Disse Betragtninger faae endnu mere Vægt ved den storbrittanniske Ambassadeur, Hr. Stratford Cannings forventede Ankomst. Vel havde han først den 2 Decbr. naaet Corfu, uden endnu den 5te at være reist videre, hvorover Man har lignet hans Reise ved Regn, buen, som først viser sig, naar Uveiret er over; men det har vel sine Grunde, saa meget mere, hvis det bekræftes, at foruden det Admiralskib, hvorpaa han befinder sig, skulle 6 Fregatter ledsage ham til Dardanellerne, for at give hans Forslag des meere Eftertryk. Mindre sandsynligt er det Rygte fra Wien, at den græske Fyrst Ypsilanti, som nu i flere Aar er holdt fangen paa den Ungarske Fæstning Munkatsch, efter Opfordring fra en høi Person i Warschau, ufortøvet vilde blive sat i Frihed.