Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-10-16
(Fortsættelse.) Dagen var blid og klar, nogle Hobe af Jndfødte syntes paa Strandbredden at ville ledsage deres Fremskridt, og udraabte de Ord: Whurra Whurra, Whurra, (Pak Jer). Der var endeel af Kysten, som Captain Cook havde seet i en Distance af 2 til 3 Mile, og som han ikke troede at fortiene en speciel Undersøgelse, da den havde for ham Udseende af en aaben Bugt; den ligge omtrent 3 1/2 Leaguer (Engelske Søemiil fra Botany Bay. Han havde kaldet den Port JarsonDa den just laae paa Veien til Broken Bay, saa fandt Gouverneuren for Godt at see sig omkring i den, inden han begav sig videre fremMan fandt nu virkelig at det var Mundingen af en Canal, som strakte sig i en sydvestlig Retning men som formedelst Kystens Bøining og Høiden af de andre Forbierge og Landspidser, ikke tilforn var bleven bemærket. Da man nu forfulgte denne Canal henved 3 Engelske Mile, saa blev Selskabet paa en behagelig Maade overrasket ved at erfare, at den hurtigt bøiede sig mod Vest, og at den førte videre til en Indgang af stor Udstrækning. Jo meere de fulgte den uventede Opdagelse, destommere havde de Aarsag til at være fornøiede med den. Gouverneuren behøvede ikke nogen Overtalelse for at oplede paa dens Bredder en Position til at anlægge den projecterede Colonie; til dette Øiemed foretog han, Captain Hunter og endnu en tredie Officeer sig, hver i sin Baad, at undersøge Bugten i forskiellige Directioner med saamegen Nøiagtighed som de paatrængende Omstændigheder kunde tillade. Resultatet blev, at han udvalgte en Bugt paa Sydsiden, omtrent 5 1/2 Engelske Mile fra Hovedindgangen, som han kaldte Sidney Cove (Cove eren Bugt af Søen og et bedækket Sted, hvor man er sikker for Uveir. – Couverneuren havde deren Sammenkomst med de Vilde. Fra det første af, at Baadene landede, stod en Hob af dem bevæbnet med Landser i en kort Distance, og syntes at være geraadede i en støiende Mundstrid med dem selv. Jmidlertid syntes de Venskabstegn, man gav dem, og som i en vis Grad kunne forstaaes af alle Vilde, at beroelige dem; og een af dem, som saae ud til at være en Anfører, gik allene frem. Gouverneuren talede til ham og tilbød ham at ledsage ham i en større Afstand fra de andre, i Førstningen tog han derimod med en tilsyneladende Tillid; men han standsede snart og betydede sin Ledsager ved meget forstaaelige Tegn, at han maatte vente sig sig den alvorligste Hævn, dersom han tillod sig at tiltage sig nogen Avance over hans Stilling. Uagtet denne strenge Betingelse førte Gouverneuren ham dog hen til forskiellige Gienstande, om hvilke han kunde formode, at de meest vilde opvække hans Nysgierrighed. Han giorde ham iblandt andre Ting opmærksom paa en ganske nye Gienstand, nemlig paa en Potte, hvori der blev kogt Middagsmad, og det syntes at lykkes ham at giøre ham Fordelen af denne Operation begribelig, hvorved han opmuntrede ham til selv at betiene sig af de store Muslingsskaller, som findes paa Kysterne, for at efterligne den. Enropæiske Fødemidler og Forfriskninger af alle Slags, synes at være det første, som de vilde optage efter Europæerne, dog meere af Nysgierrighed end af Appetit. Af Spisevarer var Skibs tvebak og Brød det som mindst smagte dem, og de tilkiendegav en Afskye for giærende Drikke Denne Sammenkomst endtes med flere VenskabsTegn og med nogle Presenter af Gouverneuren.