Aalborg Stiftstidende, 1836-07-23
Blandede Efterretninger. Den forrige nordamerikanske Præsident John QuineyAdams har nyligen, i Anledning af de ved Uafhængigheds Kampen i Texas fremkaldte Forhold, i Repræsentanternes Huus blandt andet yttret sig saaledes: "Sæt endog, at det lykkedes os at indlemme Texas i vort Statsforbund, saa vilde vi af Aare blive nødte til at føre en Krig om Besiddelsen af Cuba, der kun af Navn endnu tilhører Spanien; men som behøver en virksommere Beskyttelse, end den Spanien, efterat have mistet alle sine Colonier baade i Nord og Syd=Amerika, er istand til at yde den. En Sømagt maa det være, som skal tage Cuba under sine Vinger; og bliver det Storbrittannien, hvilken vil da vel vor Stilling: blive ved en nøgen Kyst, i hvis Nærhed Storbrittannien er i Besiddelse af Cuba, Puertoricco og Jamaica, og fører Slaveriets Afskaffelse, som Motto, i sit Flag, Da Revolutionen i Spanien 1823 blev undertrykt ved en fransk Armee, og de Cortes opløste, var Cuba tvivlraadig om, i hvis Armee, den skulde kaste sig, og dette foranledigede dengang en Overeenskomst imellem Storbrittannien, Frankrig og de forenede Stater, hvorved de gjensidig lovede hinanden, at ingen af dem vilde tage den i Besiddelse. Denne Overeenskomst er bleven holdt; men Omstændighederne have siden forandre sig. Spanien hæries atter af en Borgerkrig; det kan umuligt længere udøve endog kun en Skygge af Overmagt over Cuba og Puertoricco, og ligesaalidet ere disse Øer istand til selv at forsvare sig, som uafhængige Stater. Skulde Krigen i Texas nu lede til dette Lands Løsrivelse fra Mexico og Jndlemmelse under de forenede Stater, hvad er vel de naturligere, end at Storbrittannien, der staaer i Begreb med at intervenere i den spanske Successions=Krig, for at sikkre sine Colonier saavel paa det amerikanske Fastland som paa Øerne, tager Cuba og Puertoricco i Besiddelse, enten ved Overdragelse fra den spanske Regjering, eller ved Hjælp af sine Træmures Batterier. Spørge J, med hvad Ret da vil man svare: med den samme Ret, hvormed J udvidede Eders Kyststrækning fra Sabine=Floden til Rio=Bravo. Man vil spørge Eder, med hvad Ret J, som bestandiføre Ordene Frihed, Uafhængighed og Democratil i Munden, kunne begynde en Krig, for at smedde Eders Mennesker i nye Lænker, Storbrittannien vil i enhver Folde af sit Flag medbringe Slaveriets Emancipation og Afskaffelse. medens Eders Stjerner, ligesom de i Antal tiltage, mere og meere ville tabe deres Glands i Undertrykkelsens Taage, saa at der tilsidst intet Andet bliver synligt i Eders Banner, end Slave=Pidskens blodrøde Stribe." I Hallg. Zeitung, og den preussiske Statstidende findes følgende mærkelige Beretninger fra Algier, hvis Sandfærdighed vi forøvrigt maae lade staae ved sit Værd: "Siden Marschal Clauzels Ankomst er her bleven indført et Rædsels- og Udpantnings=System, der ikke var værre under Deyernes gamle Tyranni. Redskabet for dette Haardheds System er en vis Germont, Politi=Commissair, som Marschallen har hidbragt, skjøndt han allerede tidligere har var ret bortjaget, formedelst sine Voldsomheder. Denne Mand der skænder det franske Navn, lader de agtværdigste Folk, under de ubetydeligste Paaskud, kaste i Fængsel, afpresse Løsepenge eller uden Lov og Dom give Bastonade, ja synes endogsaa, ved den tiltagende Forbandelse, der hviler paa hans Navn, at ville fordobble sin Grusomhed. Kjede at disse Voldsomheder og Udpresselser, havde Stadens anseeteste Jndvaanere, hvoriblandt Buderback og Mustapha Pascha, i hvis Huus Hertugen af Orleans ifjor logerede, i Forening indgivet en motiveret Klage til den franske Regjering; men, istedetfor Svar, rev man dem bort fra deres Familier, og kastede dem i Kassaubaen i Bona. Som Paaskud for disse nye Voldsomheder brugte man den Logn, at de stode i Forbindelse med Abdel=Kader, hvorpaa Jngen; her tænker; men deres sande Forbrydelse var, at de havde klaget. Det af Germont udøvede Tyranni er saa stort at Algiers meest anseete Jndvaanere forlade Staden, og drage til Tunis, Smyrna og Marseille. Men det er netopdet, man vil, for at kunne komme i Besiddelse af deres kostbare Palaier til en Spotpriis. Den franske Regjering, forbliver døv imod vore Klager; og Pariser-Journalernes skulle være underkjøbte med det Guld, man plyndrede i Tremecer, og som skal have beløbet sig til 3 Millioner."