Aalborg Stiftstidende, 1827-08-23
Østerrig. Ved Slutningen af Madet øverdrog Consellet til Eugen i den forskudten Josephines Søn nu atisoreslaaet Giftermaal for den østerrigske Gesandt imellem Napoleon og Erkehertuginde Maris Louisen Fyrst Schwarzenberg havde allerede sin Imstruction over denne Gienstand. Den 211te Marts 1810 celebeteredes, Vien Napoleons Forlydelses med Matie Louiserne Budnapartes Persoul bleve præsenteret af hans Fortrolige Berthier imedens Erkehertug Karl, bivaanede Seremonien i Keiser Franzes Navn i Faa Dagen efter tog den unge Brud, ledsagetnase Dronningemaf Neapel, til Frankrig. Spilednimik i Samage sito mod 3die og Meden gode Smag. renonterede Napoleon paa 1de Ceremonier, som bleve fulgte med Marien Antvinettes Modtagelse, hvis Giftermaal med Ludvigiiden 16de, endskjøndtinder aldrig blevstvissalt Astrathenteget derpaa, dognicandens Henseende var Forbilledet i til nærværende Høitidelighed. Ja Nærheden af Spissons, red en enkelte, ingenlunde ved Paaklædning udmærket Rytter tæt vindumod Vognendig hvilken denn unge Keiserinden sad. Vognen standsede og denne Rytter, (Napoleon, ) gjennembrød staxtal Clangvarig Ceremonies Skranker, introducetede sig selv hos sin Brudlopnankom med hendem tils Spissonsmaa Vielsen i blev iforrettet i Paris af Buonapartes Once Cardinan Fesch. 1 De meest glimrende Glædesyttringer 2 Jlluminationer Concerter, Festiviteter o. s. v. fandt Stedvedledennelvigtige Leilighed. Mentet stort Uhridemødte, som kaste de en Skyggelloven disse Glædesyttringer i Fyrsten, af Schwarzenberg gav nemlig ved denne Leilighedse, høist glimrende Bald men ulykkeligviis udbrød Jld i Balsalen, der blot til den Ende var opreistviis Hangen. Jkke ved nogen Anstrændelse var det muligt, at hemme de omsiggribende Flammer, i hvilke flere Mennesker fandt deres Død og hvoriblandt Fyrsten af Schwargenbergs degen Søster. Dennen sørgelige Hændelse udbredte Redslagenhedigovert Gemytternen og blev anseet som der ondt Varsel, især da Ludvig den 16des Formuling imod i Prindsessen af Østerrig, var betegnet med enlignende Ulykkestilfældeildrig ud S. Hvads hans huuslige Lykkenangik, nesaa unde intet mere hæves den end netop denne Forening med Marie Lvulsen Han var vant tilransammenligne hende med Josephine, hvorved han inddrømmede, den sidste alle Fortrin, saavel i Henseende til Kunst, som til Gratie, men derimod dennsidste valnden Ynde, som Simpelhed, Beskedenhed og Uskyldighed omodførte. Den, forhenværende Keiserinde benyttede ethvert Kunstreb for at vedligholdt og hævessine personlige Yndigheder, men med saa megen Klogskab, og saa hemmeligt mat de skjulte Foranstaltningernat Vilettes aldrig kunde opdages. Hendes Efterfølgerskelderimod anbetroede Haabet om at behage, talene til sindlingdom og Natutenag, Josephine, vant til Politiske Jntligter, holdt, afsig at behersked sin Gematzorat virken paa ham og at lede ham, Macie=Lonise, ønskede i blot at behagen at adlyde, ham. Begge vare de fortrinlige Koner, af høist tiltrækkende Temperamenten og Napoleon hjertelighengivne. 3d Buonapartens hvis huusligen Adfærd i Almindelighed var meget opriseligtede sig med den største Artighed imodinsin fyrstelige Bruding Men af denne huusligels Lykke som den nys Forbindelse medførte, var det just at vente, at Keiseren havde fundet Behag i et rolig Lid, hvilket, naarndet kunde have havt Jndflydelse paa denne Jyrrigen Indbildningsskraft, og paa dette Jernsinde skunde have været af væsentlig Nytte for Europaa sammen ta bsdam ands ne Napoleon vidstelimeget vel, hvad man ventede, og bestræbte sig forudi for at hævne den Vanlykke som han vel indsaae siden bildødbryde sløslover ham en De gode Borgere glæde sig oprigtig Covermin Formæling, ikke sandt, min Herre?" sagde han til sin Minister Decrassids Overmaade) Sirel Jeg havsmærket, at de troe, Løven vilde nu slumrezeide nære, sandt at sige, noget Haab herom. man kan og i Napoleon svarede 26 Folket tager Fril, men det er ikke Løvens Skyld; han vilde selvi finde ligesaamegen Behag snart slumte nosom de andre. Men seer De da ikke) tar medens det synes som om jeg stedse var det angribende Partie graine egentlig i kun forsvarer mig? Denne Sophismer, ved hvilken Napoleon bestræbte sig for at overtie Verden til at troe, at hans uafladelige Føren Krig, ikke havde sit Udspring af hans fri Valg holmen af Nødvendigheden og hans Stilling, vil Fremtiden bedst kunne afgjøre. 3de Jmidlertid ville vi het endnu blot tilføie, at Keiser Alexander fældede en meget træffende Dom over denne Formæling: Bans første Foretagende bliver nu, at drive mig tilbage i mine Skove. Saa vis var han paa at Napoleon vilde benytte sin Aliance med Keiser Franz til et Angreb mod Rusland; og ligesaa skarpsindig saae han Spiren til fremtidige høist fortvivlede Krige i en Forbindelse, i hvilken saa mangen en kortsynet Politiker vilde skue Fredens Velsignelser. og og høist disse og Fortsættes.) Desidisse tillasefte maa (Denne høistvigtige Gienstand har i den seneste Tid var ny Opmærksomhed ved endeel Skrifter og Afhandlinger om samme, hvori engelske, franske og tyske Jurister og Philosopher, have undersøgte dem En Hr. Dupetiaur, har udgivender interessant Værk, hvori han ligesaa bestemt som skarpsindigayttren sig imod Dødsstraffens 8. mæssighed og Tilladelighed. Denne Bog er bleven Gienstanden for en Lorrespondence imellem nysnævnte Forfatter og Grev Sellon, en udmærket Genser: Tidenden Courrier des paa var har nu bedet Hr. Duepetiaux dom en Meddelelse af samme Correspondente, og hans beredvillige Opfyldelse af denne Begjering har man at takke for følgende Prudstykker han snakken. tion, Om jeg end lang Tid harstroet, at Selskabet havde Ret til at anvende Dødsstraffes for at sætte sig i Siktethed, saa tiver jeg det dog nu ikke længer; jeg er kommen til den Overbeviisning, at Dødsstraffen er ulovlig efter dens Retsgrundsætning, som ikke tillader at tage der, som man ikke kan give igjen, og efter Evangelier, som lærer at tilgive og ikke at hævns Uret Vor Frelsers Bierraprædiken, det Sted at Gud vil en ny Synders Ompendesseloniere at han skal døe, forskjellige lærde Geistlige Mening, den Marimen at Kirken afskyer, Bid, den hellige Augustms Vidnesbyrd, Alt overbeviser mig, jeg gjentager det; om at Svangelser uarii for Afskaffelsen afsende igjenkalde lig Straf ud paalagnusk et, Vildfarelser underkaster, Væsemmigsaa er jegares paa, at Dommere, og Lovgivere af Samvittigheds-Uro omsider ville opgives Dødsstraffen, og nat det er denne Dør, man maa banke paa for, at komme til Maalet. Uden dette ellaindinidne, Jnteresse, Bekymring for personlig 2) Her er dog maaskee tilkommen anden Undergang end den physiske Død og Dødsstraffens Retmæssighed Iøvrigt han vel nu ingen mere, søge at forsvare denne ge nens Princer. som man forhen har gjort ved en misforstaaet Anvendelse af et Steder der gamle Tinamnil De synes at være øiensynligt, at Selskaber ikke kan havn nogen Ret, som antet under Medlemmen har oventsig eller andre, og følgelig heller ikke kan overdrage, og at Stusen overhovedet kun har to Hensigter, at torbedr. den Feilende.