Aalborg Stiftstidende, 1834-05-27
J Anledning af Regjeringens Forslag om en Credit af 1 1/2 Million Fr. til Understøttelse for dem, der havde lidt Skade ved Opstanden i Lyon, har de Deputeredes Kammer viist en underlige Jnconseqvence. Efterat nemlig alle Forslagets enkelte Artikler vare antagne, den ene efter den anden, blev tilsidst det hele Forslag forkastet og det endog med en betydelig Majoritet (189 mod 109. En af samme ivrigste Modstandere var Hr. Garneron. I et Land, sagde denne, med Frankrigs Statsforfatning maa enhver Borger betragte Statens Jnteresse som sin egen, og tage Deel i de offentlige Anliggender i Forhold til sine Kræfter. Hvo som ikke vover at fordrive Magt med Magt, hvo som lader sig sine Vaaben berøve af Ubeføiede, forraader derved ikke alenen dadelværdig Feighed, men giør sig ogsaa uværdig til en liberal Forfatnings Velgierninger. Fra denne Synspunkt, viser Forslaget sig som en Opmuntring til politisk og borgerlig Indifferentisme, som en Præmie for Opstand. Mand i maa lære Borgerne at beskytte sig selv, og dertil gives intet bedre Middel end at holde fast ved den Grundsætning, at de der ikke have gjort Oprørerne Modstand, heller ingensk Pengehielp maa nyde. Mod dette Raisonnement gjordes forskjellige Indvendinger, saasom: at Nationalgaden i Lyonevar opløst, at de ordentlige Autoriteter vare suspenderede og at Borgerne ikke engang maatte forlade deres Huse. Hr. Thiers yttrede sig tilsidst saaledes: Fremfor Alt maa jeg i her gjøre opmærksom paa, at Spørgsmaalet ikke er om end Skadesløsholdelse, men om en Understøttelse til at formildelse store Ulykker, ved Synet af hvilke Regjeringen umulig kunde i blive ligegyldig. Han undskyldte derpaa Lyonesernes Uvirksomhed med Mangelen paa en Nationalgarde, hvilken man havde opløst og hidtil ikke fundet tjenligt at organisere, fordi 15 der i Lyon mangler paa en egenlig Middelstand, som kunde afgive Kjernen i samme. Saa længe Nationalgaden bestod og i Lyon, deelte den sig i 2 fjendtlige Partier; det samme vilde blive Tilfældet ved dens Gjenoprettelse og derfor havde li man ikke foretaget denne. Man havde ikke heller kunne, tillade Borgerne at gaae ud, fordi Oprørerne vilde have le draget Fordeel af enhver Slags fri Circulation, men af denne Grund kunde man ei heller bebreide Lyoneserne, at dette ikke havde forlangt Vaaben til at bekæmpe Rebellerne, til 1 Spærringen blev overholdt med en saadan Strænghed, at Mange af Borgerne vilde have lidt Hunger i deres Huse, hvis ikke Soldaterne havde viist den Menneskelighed at deels deres Brød med dem. Endelig berørte Ministeren ogsaa Vigtigheden af Lyons Jndustri, til hvis Gjenopblomstring, Staten burde bidrage Noget. Disse Uroligheder kan hverken lægges Regjeringen eller Lyoneserne eller Hæren til Last. En almindeligere Foranledning ligger til Grund for samme. Vi have afstedkommet en Revolution og en Revolution drager altid en Kamp med sig, som gjør det nødvendigt at opbyde alle Kræfter, hvis den Nation, i hvilken et sligt Factum indtræffer, ikke skal i Blinde styrte sig i Afgrunden. Denne Revolution vil vist med Tiden belønne os for de Anstrængelser, som vi have gjort i 40 Aar for at opnaae en repræsentativ Forfatning, men vi tør ikke indbilde os, at disse vore Anstrængelser allerede skulde være tilende." Uagtet dette Ministerens Forsvar blev Forslaget dog, som sagt, forkastet, for hvilken Beslutning Kammeret maa høre Adskilligt, endog i de ministerielle Blade.