Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-25
J Anledning af dette Stykkes Opførelse, tør jeg indstille, og det selv til Hr. Prof. Rahbeks Dom om ikke de, for vore Tider aldeles upassende Udtryk, der findes hist og her *), burde bortfalde som usømmelige for Scenen. Jeg veed, det er Hr. Professorens ømme Sted, jeg rører ved; men jeg er, i Tillid til hans Smag, i den Overbeviisning, at han maae være enig med mig i, at Stykket, ikke ved disse Replikkers Udeladelse eller Ændring vilde tabe i sand Vittighed og ægte comisk Salt. Og hvis dette ikke er Tilfældet, er det da ikke endogsaa Pligt imod Smag og Velanstændighed, at foretage denne ubetydelige Forandring? - Søndagen d. 29 October opførtes Enken og Enke*) Og navnligen i 1ste Acts første, fjerde og femte, 2den Acts fjerde, og 5te Acts anden Scene. manden. Sophie er i mine Tanker en Rolle, der slet ikke passer sig for Jfr. Abildgaard. Hendes kunstlede Munterhed efterlader intet behageligt Jndtryk, og hendes disharmoniske Latter skurrer endnu i mine Øren, naar jeg tænker derpaa. Hr. Eilertzens Spil, som Rapsmand, var yderst lav comisk; hans Miner, Gebærder og Stillinger, efter mit Skjønnende, smagløse. Hr. Winsløw, senjor viste, som Lindor, ikke ganske den følende Elsker. Jfr. Falk, som Lise, og Lund, som Wilhelm, vare begge paa deres rette Hylde. Herefter den unge hidsige Mand, hvori Mad. Andersen, med sædvanligt Held, udførte Lauras Partie. O. Rongsted var vakker som Andre og Simonsen ret brav som Germain, dog var han ikke ganske fast i sin Rolle, saaledes sagde han i 12te Scene, Hos ham stikker Feilen ikke i Hovedet, men kun i Hjertet istedetfor omvendt. - Den 5te Novbr. gaves, i Anledning af H. M. Dronningens Fødselsfest: Drengene fra Auvergne, en ret vakker Bagatel af Kotzebue, hvori i Særdeleshed Hr. Simonsen og Jfr. Berg interesserede ved deres fuldkommen rigtige og rørende Spil. Drengene, Bauer, og O. Rongsted, vare ikke faste i Sangen. Derefter Naturens Datter, et nyt Syngespil efter Rambach, lyrisk omarbeidet til Musik af forskjellige Componister, ved Hr. N. T. Bruun. Dette var sandelig kun maadeligt Gods. En Hr. Thummel og hans Tiener, forelskeds i een og samme Pige, bemeldte Naturdatter, der endelig til syvende og sidst faaer Tieneren. Dette Æmne, udtrukket i en Handling, der næsten varer to Timer, og udspækket med Musiknummere, for det meste maadeligen udførte, maae nødvendigviis kjede. J det mindste takkede jeg Gud, da det var forbi, og seer det neppe oftere. Dog vilde det være ubilligt at nægte Mad. Zink Roes for sin Udførelse af Hovedrollen. Hun var ogsaa næsten den eneste, der gav lidt Liv i den døsige Handling. Jfr. Falk gav ogsaa sin ubetydelige Rolle ret vakkert. De andre Personer har jeg glemt, dog husker jeg endnu til min store Smerte, Hr. Lunds Gjentagelse af Ding Dang, Ding, Ding Dang &c., i et Slags BravourArie. Stykket sender jeg dig hermed, læs dette Hakkemad, og døm saa. Neppe troer jeg, du kunde have viist dig saa hervisk som jeg, ved standhaftig at holde ud til Enden. - J Søndags gaves Erasmus Montanus. At Rasmus Berg sank her til en Birolle, og derved ikke vandt i Jnteresse, kan du let forestille dig. Peer Degn var derimod i gode Hænder hos Haack. Eilertzens Jeppe Berg var, efter mit Tykke, kun middelmaadig. Jesper Ridefoged og Arv udførtes ret brav af Lund og Holm. Foruden dette gaves ogsaa den fattige Poet, et lille Enactstykke, hvori Hovedrollen udførtes med Sandhed og Jnderlighed af Haack. Hermed vil jeg slutte for denne Gang. Du skal snart høre mere fra Din &c.