Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1846-01-07
Lands Over- samt Hof- og Stadsretten har under 23de Decbr. sidstleden frifundet en 13 Aars Drenge Jens Corneliussen, der var actioneret for at have dræbt sin Fader, og ligeledes frifundet hans Moder, Ane Marie Rasmusdatter, actioneret for at have tilskyndet ham dertil. De nærmere Omstændigheder ved denne Sag ere i Korthed følgende: Den dræbte Mand Parcellist af Grønbolt Overdrev, Cornelius Bendsen, havde den 1ste Juni 1844, om Morgenen, efterat have spiist Davre, paalagt Sønnen, Jens Corneliussen, at pille Steen af et Jordstykke; men istedetfor at gjøre dette havde Drengen givet sig ifærd med et andet Arbeide udenfor Gaarden; Faderen greb derfor en Pidsk, hvormed han slog og forfulgte Drengen, som nu løb ud i Marken. Jdet han vendte tilbage til Gaarden, kom Konen i det Samme ud med Æde til Hunden og Mælk til en Kalv. Uden nogen fra hendes Side given Anledning, slog han nu ogsaa hende over Skulderen med Piskeskaftet, og vedblev at slaae baade hende og den i Gaarden værende anden Søn Niels med Piskeskaftet, indtil dette gik i Stykker, og da Arrestantinden, som streg om Hjælp, reiste sig op fra at have sat Æde til Hunden, greb han hende i Struben med den høire Haand, medens han med den venstre søgte at holde Sønnerne, af hvilke Jens Corneliussen nu ogsaa var kommen løbende til fra Marten, for at ville bjælpe Moderen, fra sig. Da disse af hvilke den ogsaa tillede tredie Søn, Bendt, der er Krøbling, strax af Faderen blev kastet tilside, ikke formaaede at rive Moderen fra denne, raabte hun Slaae, mine kjære Børn, Slaae!" og Jens, der strax da han kom løbende til havde grebet en i en Lade staaende Øre, som Faderen, der raabte Gevalt", forgiæves søgte at fravriste ham med den venstre Haand bibragte nu, efter hans egen Forklaring, da han saae Moderen i Livsfare, eftersom han bemærkede af hun allerede var begyndt at blive blaae i Ansigtet, idet Faderen dreiede sig noget og Sønnen traadte et Skridt tilbage - Faderen et Slag paa Baghovedet med den skarpe Side af Øren, hvorved han antager, at Faderen faldt til Jorden; hvorpaa han gav ham endnu et Slag paa Hovedet, saavidt han troer med Bagsiden af Øren; men da han var reent forstyrret, i Hovedet, har han ikke kunnet sige, om han slog flere Slag. Først efterat være slaaet med Øxen gav Faderen slig paa Moderen, der ligesom afmægtig sank tilside, men dog lidt efter lidt kom til sig selv igjen. og vil hun da først have seet Øren i Sønnens Haand. Da Kaderen havde faaet det andet Slag, gav han et dybt Suk og drog siden efter ikke mere Veiret. Moderen og Sønnerne vare derefter Liget ind i Loen, udslettende ombyggeligt Blodsporene uden for Samme, hvornæst Moderen instruerede Børnene om, hvorledes de skulde forklare for Retten, for at lægge Dølgsmaal paa det Passerede, og ved Middagstid sendte hun derpaa Sønnen Jens til vedkommende Politimester, for at gjøre Anmeldelse om, at Manden var bleven funden død i Loen. Under de derefter anstillede Undersøgelser vedbleve saavel Moderen som Børnene deres Benægtelse, indtil hun den den 8de Juni og Sønnerne Dagen derefter afgave ovenstaaende Forklaring om Cornelius Bendsens Dødsmaade, som de senere ere vedblevne. Birketinget dømte Jens Corneliussen til at hensættes til "Forbedring og Opdragelse i Forbedringshuset i 12 Aar, samt til at have Arveret efter begge sine Forældte forbrudt, og Moderen til 2 Aars Forbedringshuusarbeide. Som foran anført, frifandt derimod Overretten dem, hvorimod den paalagde dem, Een for Begge og Begge for een, at betale Actionens Omkostninger; dog saaledes, at Udredelsen af de med deres Varetægt og Underholdning fra 16de Marts til 19de April sidstl. forbundne Udgivter paalagdes Underdommeren, hvem det fandtes at maatte lægges til Last, at Sagens Acter tilligemed den fra Sundhedscollegiet indhentede Erklæring i det ovennævnte Tidsrum havde henligget paa Hillerød Postcontoir.