Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1823-02-04
J det russiske Gouvernement Smolensk har nylig tildraget sig følgende skrækkelige Begivenhed: J en afsides liggende Bondehytte befandt Konen sig en Dag allene hjemme med begge Børnene, medens Manden var paa Jagt. En Betler, som var bekjendt der i Egnen, besluttede at benytte sig af denne Leilighed, for at tvinge Konen til at udlevere ham Mandens Penge. Efterat den godmodige Kone først har beværtet ham med Spise og Drikke, antager han en bydende Tone og kommer frem med de sande Hensigter af sit Besøg. Konen undskylder sig i Førstningen med hendes Mands Fraværelse og at hun ingen Penge har, men da Tiggeren gjør Mine til at ville med Brød kniven tvinge hende til Bekjendelse, erklærer hun sig beredt til at ville levere ham de Penge, hun har, i hvilken Hensigt hun sætter en Stige til Loftslugen, foregivende at hun havde dem gjemt deroppe. Men da hun først er kommen derop, trækker hun hurtig Stigen op til sig og sætter sig derved i Sikkerhed for Røverens Efterstræbelse. Forgiæves bander og truer han, hun agter ikke derpaa; men af en djævelsk Jndskydelse griber han nu et af Børnene og sværger dyrt paa at lemlæste og myrde det, hvis hun ikke strax forlader sit Fristed og leverer ham de belovede Penge. Paa den ene Side virkelig ikke istand til at tilfredsstille ham og paa den anden Side ikke tiltroende, ham Umenneskelighed nok til at hævne sig paa de uskyldige Børn, bliver hun paa Loftet og søger imidlertid at rive Hul i Taget, for derudaf at raabe om Hjelp. Men Umennesket fuldfører virkelig Skjændselsdagden og skjærer Næse og Øren af Børnene. Deres Jammerskrig sønderslider Moderhjertet; men at hielpe dem er en Umuelighed; Fortvivlelsen giver hende kun Kraft til at fordoble sine Raab om Hjelp. Uhyret myrder siden de lemlæstede Børn og forkynder Moderen med Haanlatter den fuldbragte Daad. Jmidlertid har en Reisende, en Officier, hørt Konens fortvivlede Skrig; han holder stille og afsender sin Tiener, for at erkyndige sig om Aarsagen. J det Tjeneren triner ind i Hytten, styrter Tiggeren ham imøde og støder ham Brødkniven i Maven, saa at han, uden at give Lyd fra sig, tumlede om paa Gulvet og opgav Aanden. Nogen Tid efter kom ogsaa Officieren, som ved sin Tjeners lange Udeblivelse endelig havde bestemt sig til selv at undersøge Sagen. Han kommer og seer med Afskye det anrettede Myrderie; Niddingen vil undvige, men Officieren stiller sig med blottet Kaarde ved Døren, for at forhindre ham derfra. En Kamp opstaaer imellem Begge, og et Sabelhug koster Morderen alle Fingrene paa den høire Haand, saa at han taber Kniven, men benytter i samme Øjeblik Leiligheden til at smutte ud af den aabne Gadeder. Konen var imidlertid sprungen ud igjennem Aabningen paa Taget og løben til nærmeste Landsbye, for at kalde Folk til Hjelp. Paa samme Tid kommer hendes Mand af den modsatte Kant hjem fra Jagten og møder underveis den blodbestænkte Morder, hvis Udseende rigtignok frapperer ham; men i hvem han strax gjenkjender en bekjendt Betler af Egnen. Denne Hykler skjuler sin Forvirring under ynkelig Jamren, og siger, i det han viser ham sin fingerløse Haand: "Jil hjem til din Hytte, En Røver er i din Fraværelse brudt derind, har myrdet dine Børn og en Fremmed, som var let dem til Hjelp. Ogsaa jeg var i Livsfare; men slap, som du seer, lemlæstet fra ham!" Den fortvivlede Fader hører Jntet mere; men styrter med Bøssen, i Haanden til sin Hytte. Jgiennem den aabne Dør bliver han Officieren vaer ved Siden af sine myrdede Børn, antager ham naturligviis for Morderen, lægger an - og skyder ham, Konen er imidlertid paa Tilbageveien med den fra Landsbyen hentede Hjelp. Hun hører Skudet, iler til, seer Officieren falde og udbryder jamrende til sin Mand: "O Gud, hvad har du gjort Du har ihielskudt vor Beskytter, ikke han, men Betleren er vore Børns Morder!" Dybt ge Handling, staaer rystet ved sin uforsig den ulykkelige Mand nogle Øjeblikke ubevægelig, falder derpaa baglands om og døer af Slag. – Dog bort med dette skrækkelige Malerie. Hvorfor videre udmale det, da Tanken derom alt er rædsom nok - Ophavsmanden til al denne Jammer har ved Flugten unddraget sig sin Straf, men Hævnens Engel vil sikkert ramme ham,