Jyllandsposten, 1840-01-07
Nytaarsdagen 1840 forbausedes man her i vort Jylland ved et Aandsproduct, som i Gehalt ganske svarede til, hvad man forud deraf kunde vente sig, og ved i det franskbetitlede Blad "Touristen at see en i sin forhenværende Stilling dømt Embedsmand at optræde som Journalist. Det Dristige, der i og for sig ligger i dette Skridt, behøver ingen Udvikling, da Tiden altfor snart derpaa vil afgive Beviser. Vi ville kun her udhæve nogle Enkeltheder af denne Mands Yttringer, for at vise, i hvilket forhadt Lys han fremstiller de Bestræbelser, der udtales i vor hele liberale Presse, som skadelige for Statssamfundet og utjenlige for det Hele. Han begynder saaledes sin "Tourist, med en aabenbar Usandhed, naar han i de første tre Linier siger: "De fripostige Dagblades Consequentser og Haroraab, saavelsom Nytidssønnernes Forsøg ved Kongeskiftet, have almindeligen vakt den høieste Jndignation hos Folket. Ligesom han om Adresserne siger: "Protocoller i den udenlandske, og Passiar i den indenlandske Politik udgjøre den nyere Tids charakteristiske Skjelnemærke, men lang Snak og lidt Handling fører til smaae Resultater, ja han understaaer sig endog at spørge: "Hvor ussel er ikke den Higen efter at blive bemærket ved Adresser, som yttrer sig i disse Dage? Man tænke sig den Uforskammenhed, at en Mand i vor Midte tør understaae sig at betegne den Pietetsfølelse, hvorved et trofast Folk lykønsker sin Konge ved Thronbestigelsen, som udsprungen af ussel Higen efter at blive bemærket og som saadan kun motiveret af Forfængelighed. J Sandhed, en Spot over et heelt Folk, som kun her kan oversees ved at være udtalt af en Mand, hvis offentlige Vandel kun efterlod tydelige Spor om, hvad Begreber han nærede om Folkeretten og med hvilket Blik han betragtede ethvert Røre i Folket, lige indtil det, der bragte ham selv under Action. "Touristen" opholder sig nu endvidere over, at Borgerrepræsentanterne ved Adressernes Jndgivelse i enkelte Byer have adskilt sig fra Magistraten, uagtet de udgjøre en Eenhed som Forvaltningsautoritet, ja den bemærker endog, at en overveiende Fleerhed i Folket (?) har fundet det passerede Adresseforsøg imod Statsformen at see ud som en tilsigtet Overrumpling. Men vi formode, at disse Enkeltheder ere altfor charakteristiske, til at vi videre behøve at vise, fra hvilken Kilde de ere udgaaede, især da det paafølgende Stykke i Bladet: "Nutidssønnernes Forsøg imod Statsformen kun gaaer ud paa at ridiculere Landets liberale Presse, og fremstille den nu regierende Konges glimrende Holdning, m.m. Dog, vi ere overtydede om, at vort agtværdige Publicum altfor klart vil indsee, hvilken Aand der taler ud af dette Product, og dybt skulde det smerte os, dersom saadanne Udgydelser skulde finde mindste Jndpas, men dette har ingen Nød; havde Touristen faaet sin Tilværelse for en halv Snees Aar siden, havde man mulig korset sig over den Viisdom, deraf udsprudler, i Aaret 1840 vil dens forrustede Principer neppe finde Gjenklang, i alt Fald ville de kun tjene til Latter og Moro. Men hvem skulde ei kunne indsee, at et Kunstgreb som dette her, nødvendigen maatte afbenyttes. Skriver Hr. N. for det Folk, hvis Ret han tidligere har overseet, da handler han i Strid med tidligere Embeds færd, altsaa maa han skrive imod det og dets Oplysning, og saaledes ved at danne en Opposition søge at gjøre Opsigt, som jo vistnok efter hans Mening ei kan ansees for ussel Higen efter at blive bemærket. Dog, dette Krigspuds lykkes neppe; tvertimod antage vi, at enhver selvstændig Borger offter Nr. 1 af "Touristen til Kakkelovnens Flamme, idet han med Foragt seer ned paa saa uædelt et Forsøg som det, at svække og nedrive Folkets Haab og Tillid til den nye Regjering, til vor Tids kraftige Udvikling, der aabenbarer sig i Alt, og forsøge den i Folket vakte Aand pany indtvungen under det Lydigheds- og Trældomsaag, som Jngen værre, end en Neckelmann i sin Kreds i fordums Dage gjorde gieldende paa Cimberhalvøen. At imidlertid over 100 Jndivider i Randers i den Bye, hvor Borgernes Umyndighed til Forskrækkelse blev misbrugt – kunde beqvemme sig til at bidrage til et saadant Organs Tilblivelse, dette kalde vi et Tidens bedrøveligt Tegn, som vi kun, som sagt, ved vort Forslag haabe rettet. Det var iøvrigt ønskeligt, at Randrusianerne ved at see Touristen" bespotte "Sønnerne af den nye Tid i Aaret 1840 erindrede sig, at Sønnerne af den gamle Tid i Aaret 1340 djervt kæmpede for Folkets Rettigheder; og vi overlade til dem selv, hvad enten en Hæders= eller Skjændsels støtte paa Byens Torv burde reises i Anledning af Fortidens Daad!