Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-10-09
Det andet mærkværdige Dødsfald er ErkehertugindeHermines, den Østerrigske Erkehertug Josephs Gemalinde, en ung 2aaarig Princesse af Huuset Anhalt Brunsvig Schaumburg; som døde i Barselseng d. 14de September, ved sin Nedkomst med Tvillinger, begge Børnene maatte bringes til Verden ved Hielp af Jnstrumenter og Moderen døde strax efter under heftige Convulsioner. De nye fødte, som ere en Erkehertug og en Erkehertuginde, ere begge i Live. – Jmedens denne sørgelige Begivenhed indtraf for det Østerrigske Keiserhuus, fortsatte Keiseren og Keiserinden deres Reiser i Siebenburgen; d. 8de September toge de Staden Hermanstadts Mærkværdigheder i Øiesyn, hvor de bleve complimenterede af Grækeren Argiropulo, som Hospodaren af Vallachiet i den Anledning havde afsendt. Det høie Keiserpar har uddeelt betydelige Gaver til de Trængende i det beklagelsesværdige Siebenbürgen, som leed en høi Grad af Misverten i Fior; Deres Majestæter ventes først tilbagetil Vien i Midten af October. – Den Russiske Storfyrste Michael, foretager sig ogsaa en vidtløftig Reise; da han ligesom sin Broder Nicolaus vil bereise det Russiske Riges vidtløftige Provindser, og derpaa begive sig til London, for at opholde sig et halvt Aar i England. Han er nu 18 Aar gammel; paa ham, og hans ældre Broder Storfyrste Nicolaus, synes Haabet om den Russiske Keiserstammes Vedligeholdelse at vide, da de to ældre Brødre Keiser Alexander og Storfyrst Constantin ikke have Børn, uagtet den første har været gift i 24, og den anden i 21 Aar. – De Engelske Prindser begynde at finde Smag i Søereiser; Prinds-Regenten giorde saaledes nyeligen en Tour over til den Franske Kyst; H. Fætter Hertugen af Gloucester, indskibede sig d. 17de September paa Fregatten Tigris, og giorde derpaa en Lystreise til Øerne Guernsen og Jersey; han blev modtaget under Hurrahraab, og spiste i Land hos Admiral Saumares. – Lysten til saadanne Søeturer kunde let tabe sig, dersom det er sandt hvad der fortælles i Amerikanske Blade, at i Bugten ved Massachhusets skal have viist sig en besynderlig Plage for de Søefarende, nemlig en Søeslange, hvilken de, som have seet den, paastaae at være over 75 Alen lang og at være bedækket med et ugiennemtrængeligt Panzer af Skiel; man har gjort forskjellige Forsøg, paa at dræbe dette Uhyre; men som have været forgiæves. (Saa ganske utroelig synes denne Efterretning ikke at være; Havet indeholder vist nok mærkværdige Skabninger, som sielden lade sig tilsyne, og som kun vise sig, naar det er i en usædvanlig Uroe. J Pontoppidans Norges Naturhistorie anføres Vidnesbyrd for saadanne Uhyrers Tilværelse, som ikke synes at være aldeles forkastelige; men især kunne vi ikke omtvivle hvad den ærlige Biskop Poul Egede fortæller i sine Efterretninger og Grønland Side 4, og 46, hvor han siger: at da han d. 17de Junii 1734 var i Nærheden af dette Land ved Statenhuk og havde det bestandigt i Sigte, saa lod sig see et usædvanligt forfærdeligt Dyr (efter Tegningen næsten i en Slange Skikkelse) der viiste sig saa høit over Vandet, at Hovedet syntes at række til Mersen af Skibet (dette var en stor Tremaster) dens Aande var ei saa stærk som Hvalens, da den anden Gang kom op af Vandet. Første Gang blev man den ikke vaer, førend den var Skibet paa et Pistolskud nær, og stod saagodt som over det. Hovedet var smallere end Kroppen, som syntes blød og runken, havde brede nedhængende Laller, det var 3 Gange over Vandet: sidste Gang langt borte. Naar det bukkede under, kastede det sig bag over, siden kom den lange Hale op bag efter, mere end et Skibs Længde fra Kroppen. Mod Aftenen reiste sig en Storm. – Erkehertuginde Leopoldine har hyrken af Havets Oprør, eller af dets Beboeres Frygtelighed, eller af det Lands Vildhed som hun stræber til, og dets Jndvaaneres uroelige Tænkemaade ladet sig afskrække fra at seile over det store atlantiske Hav, til det fiærne Brasilien, Kiærligheden og den ungdommelige Alders Lyst til det Nye og Eventylrige, ere hendes Opmuntrere til at udholde denne besværlige Reise. Brasiliens Guld og Ædelstene have vist ikke nogen Tillokkelser for hende; endskiøndt hun allerede har modtaget Prøver paa dette Lands overordentlige Rigdom, hvis Dronning hun er bestemt til engang at skulle blive; thi foruden at al muelig Pragt og Beqvemmelighed fandtes paa det Orlog skib, som skulde føre hende over til Brasilien, saa overleverede ved Afreisen hendes Major Domus, Marquien af Castelho Melho hende en Guldnøgel, til en lille Casse, hvori fandtes 400,000 Dukater. Der fortælles at der hersker en saa stræng Etiqvette, paa Skibet Princessen bliver aldrig opvartet, uden at det skeer knælende. – Derimod i det rige England, byde Tidsomstændighederne Regieringen ved den ulige Jnddeeling af Eiendommene og ved den store offentlige Gield, at anvende al muelig Sparsomhed; saaledes har Skatkammeret nyeligen nægtet sit Samtykke til Jndkiøbet af en kostbar Samling af Naturalier i Schafhausen til det Brittiske Museum; hvorom der længe har været underhandlet med H.v. Planta, Directeuren for dette Museum, paa Grund af at Financernes nærværende Tilstand tre tillader at gjøre et saadant Jndkiøb. Den Kongelige Familie efterligner den Oeconomie, som nu lægges Vind paa i Statsbestyrelsen, saaledes lever Hertugen af Kent nu meget sparsomt i Brüssel, og er ved sine Besparelser bleven i Stand til at afdrage 80000 Pund Sterling paa sin Gield. - Kongen af Würtemberg har ved en Forordning af 12te September erklæret, at han ved Udgifterne til sit Hof blot vil holde sig til sin Civillistes Jndtægter, og at alle videre Præstationer til Hoffets Fornødenheder. skulle bortfalde, som ogsaa skal gielde ved Kongens Reiser i sit Rige. – Ved nye Rescripter har Kongen sat en Grændse for Almuens Udsuelser ved den saakaldte Skriver-Classe, en Plage for Landet, som har trykket det i 300 Aar. – Hr. v. Massen bach sidder nu paa Fæstningen Custrin, en egen Commission er nedsat for at undersøge hans Forhold, hvilke Undersøgelser dog blot skulle indskrænke sig til hans Forhold som Officeer, og aldeles ikke vedrøre hans politiske Domme og Meninger.