JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. bleLyvende Aargang. No. 95. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 29 November 1823.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
Ved Tidenden, om Hans Exellence Herr Geheimeraad han von Bülows. gjenvundne Helbred. Du, som i Hjertet hellig Flamme tænder, Hvis Altar end i Evigheden brænder, Giv Harpen Klang! Mit Hjertes Stemme Du til Læben føre, At Himlen selv med Velbehag maa høre Min glade Sang. Til konstigt Qvad min Harve jeg ei vier: Læg, Venskab, dine søde Melodier, J hver dens Lyd! Saa vil jeg sjunge fro, som Fugl paa Qviste Jeg ejer, hvad jeg frygtede at miste Osøde Fryd. Mod Johan Bülow Døden Leen hæved, Da græd mit Øje, og mit Hjerte bæved; Mit Blod blev Jis: Af vil Du atter saare, Skjebnens Fader, Saa byd at Troen ei Dit Barn forlader. Gjør Du mig viis! Saa bad jeg, og al Naadens Kilde sendte Det Barn, som bedende sig til Ham vendte Den bedste Trøst. Min Bülows matte Haand selv havde skrevet, Og –, mit Hjerte fandt i Venne Brevet En Engels Røst. "Om sidste Gang Farvel! jeg her Dig siger, "Og Aanden til vor fælleds Fader stiger, "Den er saa fro; Thi rolig jeg min Vandringstav nedlægger; Den Spire, som selv Dødens Haand ei knækker, Er – Haab og Tro Jeg troer, at Gud min Siel vil naadig være, "Fordi han veed, det var min Fryd, min Ære, At gaae hans Vei; Jeg haaber, selv i Dødens skumle Skygger, "Mit Haab om Evighed paa Gud jeg bygger; Det svigter ei mole Endem ud Velsignelsernes runde, milde Giver, Den Gud, som var, som er, og stedse bliver, Vær Danmarks Skjold! Du i Din Varetægt vor Konge tage! Velsign Hans Daad, velsign Hans Dage, O Fader hold: Saa gaaer jeg rolig, gjennem Dødens Smerte, Med Land, med Konge, og med Gud i Hjerte, Til Gravens Ro; Naar hist jeg skal for Herrens Aasyn træde, Gjentager jeg, med sand og hellig Glæde: Jeg var Dem tro! Guds Viisdomsveje, her vi fatte ikke; Vi skue dem jo kun med Jordeblikke; "Hvad her var Sorg, Til hellig Andagt skal vor Siel oplue, Naar vi, som Aander, skue Jordens Tue Fra Himlens Borg. Du, som jeg kaldte her paa Jord - Veninde! For Thronen hisset vi os skal gjensinde, Der vi os see; Men var Dit Venskabsord kun tantfuld Tale; Tør Du forklaret end det ei udtale: "Da vee, o Vee! Jo, Bülow, jol. Den jordiske Kjærminde, Med Alderssnee, paa begges hvide Tinde Vi gav os her, Skal paa Guds himmelene Æther-Tillie. Forvandles til uvisnelige Lillie, Og blomstre der. Men Du, som selv, da Døden greb Dit Hjerte, Fandt Trøstens Ord for Din Venindes Smerte; Kan Harpens Klang, Gjengielde Brevet, som jeg aldrig glemmer: Velsignende jeg da dens Strenge stemmer Til Glædessang. Han lever, Bülow, Sangen svæver længe Paa Læben; Ekko i de gyldne Strenge Gjentoner den: Og Visdoms Sønners, trindt i Danner=Dalen, Gjentage jublende i Visdomssalen: Lev Viisdoms Ven. J. M. Jessen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
(Jndsendt.) Fortsatte bemærkninger om det asiatiske Compagnie. Paa en Tid, da Publicums Opmærksomhed endelig er bleven henvendt til det asiatiske Compagnies Anliggende, og interessante Bidrag til Oplysning ere blevne meddeelte i Kjøbenhavns Skilderie, holder man for, at følgende Bemærkninger kunne ligeledes fortjene at blive læste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
Ethvert Slags Aristocratie medfører Udelukkelse; men det udelukkende blev grundlagt i ældre Tider, saaledes Munkestanden ved at bemægtige sig det lidet Videnskabelige, der var tilbage; Adelen, ved at anmasse sig Vaabenøvelser, og Landeiendom, og Borgeren ved Haandtering og Handel. Dog, da Alt i Verden er Forandring underkastet, saa er ogsaa det tilførn Særegne: Videnskab, Vaaben, Handel, Landeiendom, bleven et Almeengode, opnaaeligt for Alle, saa ophører ogsaa det Udelukkende, hvorved Lauge, Corporationer og Jnstitutioner have udmærket sig, nemlig i Henseende til de Prærogativer, hvorved de allene kunne bestaae, og, om endog Tvangsmidler og Magtsprog bleve anvendte; om de endog, til Samfundets Tab, ved konstige Midler skulle opretholdes, saa falde de dog, som overmoden Frugt, af Stammen. Flere finanzielle og administrative Misgreb, for at ville støtte, hvad der dog maatte falde, kunne tjene som Beviis herpaa; - men vi ville allene holde os til den gamle Corporation, det asiatiske Compagnie, hvilket, deeltagende i det Udelukkende, som de vestlig europæiske Stater kunne udøve med Indien og China, var bleven grundet og blomstrede i sin Handels Aristocratie. Dog, vor 7 Aars Krig skilte Compagniet ei allene ved dets Capitaler, der faldt i Engellændernes Hænder, men den fremkaldte endog en saadan total Revolution i alle Handelsforbindelser, at intet af det gamle Rustkammer var mere anvendeligt paa de nyere Tider.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
Efter den gjenvundne Fred forholdt Compagniet sig først ganske passiv. Det kunde have speilet sig i Andres Fremfærd. De Privates Foretagender til Indien og China havde et skadeligt Udfald, vi ville allene nævne de, der grundedes paa Actier. Fordelen, som Expeditionen med Skibet Antoinette ydede Jnteressenterne, laae i Coursen, da dets Retourvarer, solgtes i Sedler, Skibet Norden gjorde den hastigste Reise, man erindrer, nemlig i 11 1/2 Maaneder til China og tilbage til Kjøbenhavn - men Expeditionen afsluttedes med stort Tab. Man bør imidlertid antage, at Compagniet mueligviis var sig selv og Fædrenelandet. skyldig, at gjøre et Forsøg paa, at tilbagevinde en Andeel i Verdenshandelen og komme i nogen Activitet. Dog, allerede den første Expedition med Skibet Kronprindsessen til Indien var saa uheldig, at af Retourvarerne ligge, efter 4 Aars Forløb, endnu endeel usolgt tilbage, der paaføre Jnteressenterne et betydeligt Tab; det samme viste sig paa Skibet Christianshavns Retourladning fra China. Ved Auctionen i October 1822. kunde man ikke blive af med noget, værdt at anføre. Priiscouranter fra Antwerpen, Amsterdam og Hamborg beviste, at Nordamerikanerne, der ved egne Producter og Jndustrie (følgelig ikke allene ved Sølv) tilhandle sig Thee, kunne sælge den omtrent for det Halve af det, som det danske Compagnie skulde have, for at kunne fortsætte Handelen paa China. Dog uden Hensyn til det sandsynlige Tab eller til den langvarige Afsætning paa Thee, og uden at Compagniet havde disponible Midler, blev en ny Expedition paa China gjort paa Borg. Denne staaer, i Følge sidste Ballance, til Bogs for 1,200,000 Rbdlr., medens Varerne, hjemførte fra China med Skibet Christianshavn, kunne være af en Værdie Brutto Rbdlr. 408,000. Sølv, hvoraf skulle udredes endeel af de hjemgaaende Omkostninger, saasom Assurancepræmie, Folkehyre o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
J Aaret 1821 kunde Spørgsmaalet om at lade vedblive et Handelscompagnie paa China og Jndien, allerede været blevet betragtet som besvaret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
Engelland med sit uhyre Bengalske Rige og Etablissementer i den indiske Archipelagus, med et indenlandsk Forbrug af 24 Millioner Pund Thee aarlig, var den eneste Magt, der kunde opretholde det udelukkende Compagniesystem, alle øvrige Lande havde opgivet det, og Nordamerika, der deels med egne Producter, deels med Industrie, handlede paa China, og imodtog Thee som et Betalingsmiddel, kunde til de billigste Priser, fordeele Theer over Europa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
Til denne almindelige Oversigt af den transallantiske Handel kommer endnu den specielle, af vort asiatiske Compagnies Tilstand og Organisation. Denne viser, at den største Deel af Compagniets Formue faldt i Fiendens Hænder, at det laborerer under en ulægelig Maras mus, og at det, uagtet saadan Svækkelse, vil ved Ostentation beholde alle sine faste Eiendomme, et Faktorie i Bengalen, 4 Directeurer hjemme med alle Contoirer o. s. v. Tilstanden er endvidere, at det i 15 Aar, uden Fortjeneste, hverken har kunnet give Udbytte eller Renter til de ulykkelige Actie-Eiere, at Compagniet ikke har folgt aarlig til et høiere Beløb af dets Oplags varer, end hvad til bedre Tider af den første Urtebod aarlig blev omsat i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
J Aaret 1794 forhausedes Engellænderne over et paa den vestlige Kyst af Corsica bygt, kun med eet Stykke Skyts besat, rundt Taarns Forsvar. Det bragte to Linieskibe til at tie. De fattede derpaa strax den Plan, at opføre, til deres Kysters Forsvar, lignende Taarne, som de, efter hiin Corsicanske Kyst, tillagde NavneMartello.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
Kjøbenhavns Børs, d. 28 November. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark. Oblig. (med Renter fra 11 Juni 1823) 81 1/2 a 82. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 101 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 127 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 14 Rbdlr. pr. 10 Specier norsk. Svenske Sedler 58 s. - Disconto 5 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-29
Anecdoter. Under Napoleons Ophold i Ægypten tildrog sig, efter hans egen Fortælling, tre besynderlige lykkelige Hændelser. En Corporal, der var rømt fra eet af Regimenterne, tog Tjeneste blandt Mammelukkerne, blev Bay, og skrev siden et Brev til sin forrige General. – En tyk Marketenterske ved Armeen blev Paschaen af Jerusalems Favoritinde. Hun kunde ikke skrive, men havde ladet mundtligen hilse og forsikkre, at hun aldrig skulde glemme sin Nation og de Franske, og stedse beskytte Christne. - En ung Bondekone, fra Cap Corse, der i en Fiskerbaad blev fangen af Barbareskerne, beherskede siden den Maroccanske Keiser. Napoleon havde ladet, efter adskillige Meddelelser fra Ministeriet for de udenlandske Anliggender, denne Bondekones Broder komme fra Corsica til Paris, sætte lidt Skik paa ham, og sendte ham derpaa til sin Søster, men havde aldrig hørt noget siden fra ham. Hofkammerraad O. i Dog eier et Kobber, forestillende en nogen Amor, der hvæsser sine Pile, med Underskrift: l'Amour siguisant ses traitsEn Bonde betragtede dette Billed meget alvorligen og udraabte tilsidst i sin Enfoldighed: "Nu had ick doch min Lieven nicht dacht, dat et in Himmel auk Scheerenschlipers gift, Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Söecke¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-02
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. 20000000 No Tyvende Aargang. No. 96. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den, 2 December 1823. Hypochondrie. Hvad er Hypochondrie? Man vil høre Tusinde svare en indbildt Sygdom. Men er da en indbildt Sygdom ikke ogsaa en Sygdom, I et meget rost Skrift: die Krankheiteen, des Vorstellungsvermogens, systematisch bearbeitet v. Dr. C. G. Naumann, Leipz. 1822, findes denne Gjenstand meget vel behandlet. Allerede den almindelige Sprogbrug, siger Forfatteren blandt andet, betegner Hypochondrien som en indbildt Sygdom, og selv hvor en virkelig Svaghed ligger til Grund for den, fremgaaer den deraf, at den Syge tænker for meget derpaa. Jkke den productive Forestillingsævnes Sygdom er altsaa Hypochondrie, men den reproductives, og den maa derfor bedømmes efter de Love, som en grundig Sjelelære anfører for samme. Ligeledes fremkommer Hysterien af for hyppigen gjentagne Jndbildninger; men medens Hypochondriens Indbildninger ere Ulyst indbildninger, ere Hysterien i dens fleste FormerLystindbildninger, som vist nok ved overdreven Pirring medføre Svækkelse, og derfor med Tiden vedvarende Ulyst, men dog, ved den i Overpirringen grundede overveiende Pirring, giver Hysterien en fra Hypochondrien i ikke saa væsentlige Punkter forskjellig Character."¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-02
J ingen Tidsalder synes Hypochondrie at have været hyppigere end i vor. Aarsagen dertil maa nok søges i for tidlig, saavel aandig som physisk, Modenhed, og alt for overspendte og derfor saa meget lettere skuffede Fordringer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-02
(J Anledning af Herr Professor Johannes Boyes bemærkninger i Aftenbladet No. 46.)Er der da ingen Grændse i den Strid for Ords og Skrifts Fordreielse og Forkvakling?"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-02
(Slutningen i næste No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-02
Indenlandske Efterretninger. Onsdagen den 10de December giver Hr. Barth, første Oboist i det Kongelige Capel, en stor Jnstrumental- og Vocal-Concert paa Hoftheatret. Da denne Tonekonstner i den musikalske Verden er bekjendt som een af de første nulevende Solospillere og Componister for Oboen, vilde det være overflødigt her at tilføie noget videre i denne Anledning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-02
Galeasen Anne Marie, Capit. Jens Sørensen, drægtig 37 Commercelæster, hjemmehørende i Aalborg og tilhørende Etatsraad L. Kiellerups Dødsboe Sammesteds, er paa Hjemreisen til Aalborg fra Setubal (St. Ubes) aldeles forliisk ved Cherbourg, i det haarde Veir den 31te October; men Mandskabet er bjerget. Efter denne Galeases Forliis eier Aalborg nu af kjøl- og kravelbygte Fartøier over 10 Læsters Drægtighed ialt kun 19 Stykker, hvis Drægtighed tilsammen udgjør 600 Commercelæster. - Sildesiskeriet i Liimfjorden var først i dette Efteraar saare slet; senere har det taget en bedre Vending. Prisen var løben op til 56, men er falden til 32 s. for 80 Stkr. En Læst saltet Sild kan nu faaes for 100 Rbdlr. eller lidet derover. Kiel, den 18de November 1823.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-02
J Aaret 1490 bleve Hertugdommene Schlesvig og Holsteen deelte mellem Kong Christian den 1stes Sønner Kong Hans og Hertug Friedrich 1. Efter Kong Hans's Død i Aaret 1513 og da hans Søn Christian 11, der fulgte Faderen i Regjeringen, i Aaret 1523 forlod sit Rige og sine Lande, bleve Danmark og Norge under Friedrich I. igjen forenede med begge Hertugdømmene. Efter hans Død, i Aaret 1533, deelte hans Søn Kong Christian 111, i Aaret 1544 en Deel af begge Hertugdommene mellem sine Brødre Hertug Johan den Aldre og Hertug Adolph, hvilken Telingsact er sluttet i Rendsborg. Ved denne Deling opstode to Hovedlinier, den Kongelige og den Fyrstelige eller Gottorpske. Hertug Adolph, som Stammefader for det HolsteenGottorpske Huus, regjerede fra 1544 indtil 1586. Hans Søn Hertug Friedrich 11, døde 1587, og dennes Broder, Hertug Philip, 1590, uden Livsarvinger. Denne fulgte hans Broder Johann Adolph indtil 1616. Hans Søn Friedrich III. døde i Tønningen 1659. Han havde til Efterfølger. Christian Albrecht indtil 1694. Hertug Friedrich IV blev i Træfningen ved Klisson i Polen. Efter ham fulgte i Regjeringen hans to aarige Søn Carl Friedrich, der formællede sig med en Datter af den russiske Keiser Peter I., Anna, og 1739 efterlod Carl Peter Ulrich, som i Aaret 1742 blev af den russiske Keiserinde Elisabeth, hans Moster, erklæret for Storfyrste af Rusland, og hendes Efterfølger paa Tronen, under Navn af Peter Feodorowitz. Fra den Tid af blev det saakaldte storfyrstelige District af Hertugdommet Holsteen forenet med det russiske Rige. J Aaret 1767 blev, under Keiser Pauls Mindreaarighed, sluttet imellem Keiserinden af Rusland Catharine 11. og Kong Christian VII. en ratificeret provisorisk Tractat, angaaende Mageskiftet af den hidtilværende russiske Andeel af Hertugdommet Holsteen, mod begge Grevskaber Oldenborg og Delmenhorst, og i Aaret 1773 den 16de Novbr. fandt Afstaaelsen af det hele fyrstelige Holsteen til det Kongelige Huus Danmark Sted i Staden Kiel. Der er saaledes 50 Aar henrundne, siden den Tid Hertugdommet Holsteen, som Tilfælde, Tidsforhold, politiske Begivenheder havde adskilt og sønderstykket, blev atter forenet under een Regjering. Hiin for hele Landet, og især for Hertugdømmet Holsteen, høist vigtige Dag, paa hvilket et Folk, der, i Aand, Sæder, Folkelighed, saavelsom Beliggenhed, Clima og Jordbund, er saa overeenstemmende, blev forenet, kunde ikke forbigaae, Landet ubemærket. - Søndagen, den 16 November, det 50 aarige Jubilæum forenede sig, efter endt Gudstjeneste, et sluttet Selskab i Stadt Kopenhagen i Kiel til et Maaltid, for at ihukomme Dagens Vigtighed. Men
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-02
den næste Dag blev, efter Foranledning af det academiske Senat, en til Dagens Høitidelighed passende Tale holdt af Statsraad, Dr. og Prof. Ridder Niemann i det academiske Auditorium. Taleren fremsagde prisende Yttringer og Ønsker, der fortjente at lægges paa Hjerte. Efter denne Høitidelighed forsamlede Professorerne, de civile og militaire Øvrighedspersoner, Embedsmænd, Borgere og Studerende sig i Harmoniens Sahl, hvor et Maaltid, ved Hjelp af Subskription, var arrangeret af Hr. Dr. og Prof. Pfaff, Ridder, for i glad Lag at bringe den høistvigtige Dag og de længst hedengangne Mænd, der havde været virksomme ved denne Handling, i Erindring. Efterat der af Dr. og Prof. Pfaffvar udbragt et Skaal paa vor allernaadigste Konges Sundhed med et enthusiastisk Hoch, og Dagens Minde, ledsaget af en af Dr. og Lector Heiberg forfattet Sang, der med fuld Musik blev afsjungen, af Universitetets Rector var bragt i Erindring, fulgte flere til Dagens Høitidelighed passende Skaaler, og først sildig om Aftenen skiltes Selskabet ad, med de bedste Ønsker for Kongens og Landets Vel. SærsiuSærsiu¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-02
Kjøbenhavns Børs, d. 2 December. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark. Obligationer (med Renter fra 11 Juni 1823) 82. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 101 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 127 Rbdlr. Sedler pr. 1000 Rbd. r. S. - Norske Sedler 14 a 14 1/4 Rbd. pr. 10 Specier norsk. Svenske Sedler 58 1/4 s. - Disconto 5 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-02
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höedt
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-06
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. 20000 Gan Tyvende Aargang. No. 97. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 6 December 1823. La verit, rien que la verit, toute la verito er en ufravigelig Regel, der ikke noksom kan indskjærpes Enhver, der, i det Mindre, som i det Større, vil lade sin Stemme høre offentlig, og i een eller anden Henseende ønsker at virke paa Almeenheden; ja endog, da hans Yttringer kun skulle afgive hans personlige Anskuelser af Forholdene i det Borgersamfund, hvoraf han er et Medlem, er det hans ubetingede Pligt, at følge den; kan, eller vil han ikke være Reglen tro, føler han ikke Kundskab og Kraft nok hos sig til at kjende og frimodig sige Sandheden, saa tie han stille, eller holde sig i den Cirkel, der er ham egen, og i hvilken han kan fyldestgjøre Almeenhedens billige Fordringer. Er den, der fremtræder som Skribent om det Offentlige, berettiget til at tiltroe sig nogen mere end almindelig Indflydelse paa fine Medborgere; har han Grund til at tro sig hædret med en vis Grad af Tillid fra sit Lands Regent, saa maa hans Fjed være desto sikkrere, og ethvert hans Ord desto mere veiet; feiler han da imod Sandheden, skjuler eller forvandsker han den paa nogensomhelst Maade, maa Enhver, der blot har Evne til at føle Sandheden, og saa megen Kundskab, at han, om endog kun nogenlunde, kan fremsætte den, uforfærdet træde frem, og ikke ble, for at see, om og en Kyndigere vil tage til Gienmæle. Sandheden trænger ikke til literair Pynt, for at skinne frem; den vil altid blive erkjendt, i hvor simeel den end er paaklædt, og kun ved Sandhed kan Samfundet bestaae.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-06
Her finder man Krakemaal paa Noder efter den Melodi, som John Olafsen tonede for Concertmester Hartman og Conferentsraad Jacobi, og tillige en Oversættelse af den 25de Strofe, som blev lagt til Grund for Noderne. Det omhandlede Udtryk er her saaledes oversat: Bienter 7 boirai de la cervoise gans de cornes recourbeer. Før eller senere af Gunnar Paulsen i Anmærkningerne til Egils Sag, S. 212. (Han døde 1791 og har formodentlig skrevet dette Arbeide før 1780.) Ved der at udlægge Udtrykket: 6ds dyrs eyrna vidt, et vildt Dyrs Øre Træ, ved Horn, anmærker han tillige, at hausa bjugvidir i Krakemaal betyder Hoveders Krum træer og dette igjen Horn. Naar der fremsættes den Sætning, at man neppe vil finde Metaphorer brugte af de Gamle, saa vil jeg blot henvise til min Oversættelse af selve Krakemaal, hvor jeg har søgt at beholde ikke blot Originalens Verseart og Bogstavrim, men ogsaa dens mangfoldige Metaphorer. Der spørges fremdeles: "Hvi forbigaaes hausa i Atlamaal?" Grunden hertil er den samme, som til at jeg kalder Udtrykket af Rag naar Lodbroks Dødssang det eneste, den nordiske Mythologi Vedkommende, der paa det anførte Sted af Skriftet Bibelen og Homer leder Professoren til det Udraab: Hvilken blodig Mythologi!! Denne Grund er ikke vanskelig at angive. Ingen omtvivler, at hausa i Atla maal skal udlægges Hjerneskaller, men hvad komme Hunnernes og andre bortfjernede Folkefærds i Sæmunds Eddas historiske Kvadsamling omhandlede Begivenheder den nordiske Mythologi ved, Jkke engang til selve hine Folkefærds Sæder i Almindelighed burde man slutte af en enkelt grusomt udtænkt og grusomt udført Hevn, og endnu mindre kan derfra sluttes til vore skandinaviske Forfædres Sæder. Men med den nordiske Mythologi have hine Begivenheder jo ikke den allerfjerneste Berørelse. Efter end yderligere at have viist Urigtigheden af Beretningen om Hjerneskaller som Drikkekar i Valhal, vil jeg blot fremkalde et Vidne, hvor der dog ikke vilde mangle flere, paa, hvilke Drikkekar der brugtes, og vil jeg lade Grimner herom give Underretning (Grimners Naal, Strofe 36.) Hist og Mist,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-06
Skulle mig Horn bære Skjægold og Skøgul, Hilde og Thrude, De skjænke Einherier Øl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-06
Da Professoren angiver, at han fra sin Sideflutter Striden, saa skal den ogsaa fra min Side paa denne Maade være endt, og vil jeg slutte disse bemærkninger med den Anmodning til de Lærere ved Skolerne i Fædrelandets Historie, som ikke hidtil maatte være bleven opmærksom paa det her Omhandlede, at de ikke længere foredrage deres Ungdom denne vrange Forestilling om Hjerneskaller som Drikkekar i Valhal, men i det Sted undervise den om, at Valkyrierne skulle der i gyldne Horn frembære for brave Kæmper det herligste Øl. Carl Christian Rafn.