Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-10-26
Freds=Efterretninger. Den yttrede Tvivl om Freds=Traktatens Ratifikation af Sultanen er allerede hævet, da samme, efter den preussiske Statstidende, er paafulgt den 26 og indtruffet til Adrianopel den 28 Septbr. Opholdet siges ene forvoldt ved den kalligrafiske Ziirlighed, hvorpaa Østerlænderne sætte saa høi Priis. Jmidlertid har bemeldte Statstidende til den 22 d. endnu ikke meddeelt Traktaten selv, hvis Slutning nedenfor følger. To russiske Officerer ventede i Konstantinopel blot paa Ratifikationen, for at bringe Efterretning om Fredens Slutning, den Ene til Dardanellerne og den Anden til Grev Paskewitsch=Eriwansky i Erzerum. Profetens Fane er atter krøbet i sit Foutteral, for at gjemmes til en anden Gang i Serallet, og den brittiske Eskadre laae jævnsides den russiske ved Tenedos. Det skal have været Chosrew=Pascha, som bøiede Sultanens Stivsind, ved at faae ham overtydet om, at han slet ikke kunde stole paa nogen Understøttelse fra de andre Magter, da den offentlige Mening i Europa var stemt imod Tyrkerne, hvori ene Tiden kunde gjøre en Forandring, Staden Enos Jndtagelse maatte ogsaa bidrage til at betage ham Lysten til en saa ulige Kamps Fortsættelse. De begyndte Fæstningsarbeider i Omegnen af Konstantinopel ere nu ganske ophørte, og to franske Officerer af Napoleons Skole, som vare ankomne til Smyrna, for at søge Ansættelse ved den tyrkiske Armee, kunne vende om igjen. Rodosto siges at være forbleven i Tyrkernes Besiddelse. Paschaen af Scutaris Armeekorps har posteret sig imellem Philippopol og Sophia og til General Geismars Marsch høres intet videre. Ved Schumla herskede ogsaa Vaabenhvile og Hussein Pascha var fra Rustschuk indtruffet hertil. J Konstantinopel selv herskede siden Fredslutningen den dybeste Rolighed, og saavel Regjeringens Strænghed som Overbeviisningen om, at ingen Regning kunde gjøres paa Fiendens Hielp havde afvæbnet Oprørerne. Dog viste Sultanen sig kun sjelden for Folket, og det befrygtes, at den ulykkelige Krig ganske har betaget ham Lysten til at fortsætte sin Reformer. Jmidlertid haaber Porten, understøttet af de engelske, franske og østerrigske Ambassadeurer, at opnaae en Formildelse af de i dens Øine saa haarde Fredsvilkaar, især Krigskontributionernes Formindskelse og de af Russerne besatte Landes hastigere Rømning. Til den Endeer (som forhen meldt) besluttet, at en overordentlig Ambassade med Halil=Pascha i Spidsen saasnart muligt skal afgaae over Odessa til Petersburg. Halils behagelige Udvortes, indtagende Væsen, og fordomsfrie Karakteer gjør ham fortrinlig skikket til denne Post. J hans talrige og glimrende Følge er ogsaa Defterdaren Nedschib-Effendi. Efter den Londonner Koureer skulde den franske Regjering endog allerede have faaet Depescher, fra Petersburg om, at Keiser Nicolai har samtykt i saadanne Modifikationer, hvorved Freden blev mindre trykkende for Tyrkerne og mindre anstødelig (?) for Europas andre Magter. Et lignende Rygte har ogsaa bevirket en Stigen af de offentlige Fonds paa den Pariser Børs. Den russiske Ambassadeur Hr. v. Ribeaupierre venter endnu i Neapel Depescher fra sit Hof, for muligt at vende tilbagetil Konstantinopel, hvorfra den nederlandske Gesandt, Baron v. Zuplen, den 22 f. M. tiltraadte sin Hjemreise.