Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-03-18
D. 6te havde man i Paris telegraphiske Depescher fra Bayonne, som mældte, at en christinisk Colonne paa 6000 Md. var d. 28de Febr. i Bjergpasserne ved Olanta (i Catalonien) bleven overfaldet af 3000 Carlister og enten nedhugget eller tagen tilfange; at fremdeles Christinerne d. 1ste Marts vare blevne slagne af Carlisterne under General Bruio, som derefter, i Forening med Tristands carlistiske Bande, haardt trængte Staden Ripoll; at Besætningen i Ribas var dreven tilbage til Doria; at Mina var brudt op til Manresa; at nye Uroligheder vare udbrudte i Barcelona, og at 4000 Carlister havde d. 5te viist sig i Nærheden af den cataloniske Grændsefæstning Puycerda, hvorfor Omegnens Beboere skareviis flygtede ind paa fransk Grund. Til disse Uheld i Catalonien slutte sig lignende i de baskiske Provindser. Carlisterne haade indtaget Fortet Plencia, hvis Garnison, skjønt den kun bestod af 180 Md. Linietropper og 90 Militser, forsvarede sig meget tappert, indtil den, da den største Deel af Muren var nedskudt, maatte bukke under for Overmagten. Commandanten skjød sig en Kugle for Panden, og Garnisonen blev ført fangen bort, efter at 3 Koner, som havde hjulpet deres Mænd med at forsvare en Bresche, først vare blevne hængte. 11 Stykker Skyts faldt i Carlisternes Hænder. Jøvrigt troede man, at de ikke længe vilde blive i Besiddelse af Fortet, da en christinisk Troppebevægelse fra Vittoria havde til Hensig, baade at gjenerobre Plencia og at undsætte den truede Fæstning Leqveito. Et Privatbrev, som J. du Commerce meddeler, giør, i Anledning af Plencias Jndtagelse, General Cordova bittre Bebreidelser og paastaaer, at han har baaret sig saa galt af, at det korte Vinterfeldttog har hiulpet Carlisterne til 100 Stykker, Skyts og sat dem i Stand til at træde op med næsten 40000 Md. "Der kan nu - hedder det i samme Brev - vel intet Andet være tilbage for Cordova end at undsætte Vilbao, som rimeligviis paany kommer i Fare. Lykkes dette, saa kan Kampen endnu trækkes ud gjennem flere Feldttog; men lykkes det ikke, saa ville Carlisterne ufeilbarlig triumphere, dersom ikke en fransk Jnterventionshær kommer til Hjælp." Beretninger fra Grændsen omtale fremdeles talrige Desertioner, hvorved Carlisterne ere blevne forstærkede. Navnlig skal et stort Antal Engellændere være gaaet over til Fienden, som af dem har dannet en "engelsk Bataillon" under den ligeledes deserterede engelske Capitain Willkinsons Commando. Pariserbladene gjøre imidlertid ved alt dette den bemærning, at de franske Grændseboere have fra Begyndelsen af ønsket en Jntervention; at de derfor overdrive Alt, og den Hensigt, at gjøre Nødvendighed af et saadant Foretagende indlysende gribe enhver Leilighed til at stille Dronningens Sag i det ugunstigste Lys. Saaledes vil man ogsaa senere have faaet at vide, at Efterretningerne om de ovenomtalte Uheld i Catalonien have været overdrevne. - Forresten ere de Efterretninger, som over Engelland haves om den brittiske Hjælpelegions Tilstand, heller ikke glædelige. De blandt Tropperne herskende Sygdomme, skildres som endnu fordærveligere end den indiske Cholera i dens største Heftighed. J en Tid af 10 Uger døde daglig, i Gjennemsnit, 1 Officeer og 10 Soldater, og Legionen havde i det Hele mistet 1300 Md. ved Sygdom. Som Hovedaarsager til denne Dødelighed, anføres Mangel paa gode Hospitaler, paa Medicin og paa Læger, af hvilke Sygommen havde bortrykket mange, samt den Omstændighed, at man aldrig kunde lade Tropperne have Rolighed, fordi Carlisternes Hurtighed nødte dem til uophørlig at marschere, snart hid, snart did. En Hovedbesværlighed var ogsaa Soldens Udebliven. Skjønt Officererne havde indvilliget i at lade sig nøie med 1/2 Sold i 3 Maaneder, saa var dog end ikke denne Trediedeel bleven udbetalt, hvorfor Brigadegeneral MDougal var nødt til at reise til Madrid, forat foreholde Regjeringen Nødvendighen af at opfylde de Forpligtelser, den havde paataget sig. At Legionens 5 Brigader ere, som en Følge af de sidste Tab, teducerede til 3, er tidligere anmældt. Disse 3 Brigadet commanderes af Generalerne Chithester og Reid og Oberst Shaw. Brigadegeneral Evans (Feltherrens Broder) har formedelst Svagelighed seet sig nødt at opgive sin Commande, og MDougal er traadt i Spidsen for GeneralQvarteermesterstaben. General Evans har faaet Commandoen over den venstre Fløi; Eparteros og Espeleias Divisioner ere ham undergivne, og hans hele Magt beløber sig nu til omtrent 18000 Md. Jfølge en Correspondentsefterretning i Londonner-Couteren. beredte Cordova og Evans sig til Udførelsen af en stor Plan. - Fra Madrid hører man, at ved de nye Procuratoresvalg har Bevægelsespartiet allevegne seiret. Exministrene Martinez de la Rosa og Toreno ere faldne igjennem, hiin i Granada, denne i Oviedo, og deres Pladser ere besatte med Mænd af hiint Parti. Provindsen Malaga har især udmærket sig ved at vælge Saadanne, som af de Conservative benævnes Radicaler, og blandt hvilke især Grev Donadio, tidligere Junta Præsident i Andujat, udmærket sig. Hr. Mendizabal skal være meget bestyrtet over dette Udfald, og, da han nok seer, at hans Liberalisme ikke vil forslaae i det nye Kammer, skal han staae i Begreb med at nedlægge Præsidentværdigheden, dog uden at opgive sin Post, som Finantsminister. Det hedder, at Hertugen af Rivas, den meest Frisindede i Procereskammeret, og Hr. Jsturiz ville faae det Hverv, at sammensætte et nyt Cabinet. - Sydfranske, men ikke meget troværdige, Blade berette, at det d. 22de Februar blev besluttet i det spanske Ministerraad, at unddtage Spanien fra Pavens geistlige Overherredømme og at erklære Erkebiskoppen af Toledo for den spanske Kirkes Primas. Partugal. Jfølge de sidste Efterretninger herfra var den finantstelle Nød, stegen saa høit, at Finantsministeren, for at faae et Laan af Banken paa 10,000 Pund, havde maattet pantsætte alt det færdige Silketøi i Regjeringens Fabrikker og desuden en Deel af Fabrikredskaberne. Uagtet denne Nød skal dog det portugisiske Hjælpecorps forøges til 10000 Md., og de Tropper, som allerede befinde sig paa spansk Grund, have, paa den spanske og den brittiske Gesandts indstændige Begjeringer, faaet Ordre til, i fornødent Fald, at trænge frem til de baskiske Provindser. Dronningens Gemal, Prinds Ferdinand, som d. 8de reiste fra Brussel til Paris, ventes mod Slutningen af denne Maaned til Lissabon.