Berlingske Tidende, 1807-10-05
Af Morning Chronicle, London den 22de August. Det giør os usigelig ondt at finde, at der er al Udsigtil, at det Forsøg, der er gjort paa Øen Siælland, har mødt den meest bestemte Modstand. Privatbreve melde, at Hr. Jacksons Sending til Kronprindsen er aldeles mi lykket. Paa ethvert Forslag, der er ham giort, har Kronprindsen svaret: "at har vilde ansee enhver Magt, som sit Fiende, der vilde prøve at franke hans Neutralitet Jackson forlod Kiel den 8de, for at tage tilbage til Huusunfor derfra at gaae til Engelland (?) Kronprindsen reiste ufortøvet til Kiøbenhavn, hvor han kom den 11te. Kronprindsens Svar er saadant, at man ikke let kan misbilligdet. Hvis Uafhængigheds Aand findes i en Fyrstes Sind, maa han naturligviis blive forbittret over ethvert Forslag, der ikke efterlader ham noget Valg; og naar han føler sin Krones og sit Lands Ære saaret ved det truende Angreb paa hans Rettigheder, kan han maaskee vente Tilgivelse, om han overseer Modstandens Farer. Hvad han har udtrykt, er, hvad hver ædelhiertet Fyrste maa føle, og hvis det virkelig er sandt, at vi ere retfærdiggjorte ved Selvforsvarets Ret, naar vi angribe og afvæbne Danmark, paa det det ikke skal nødes til et Angrebsvaaben mod os, er dette Land Regiering ikke mindre retfærdiggjort, naar det forkaster de Grunde, vor Fordeel eller vor Frygt har fremført, og vedligeholder en uafhængig Stats Caracter. Vi kunne ikke paastaae, at Danmark handler ubillig i at modstaae vore Forsøg, med mindre vi paastaae, at enhver Nation er forpligtet uden Betænkning eller Undersøgning, at finde sig det Hensyn, vi finde for godt at tage til vor egen Fordeel Den Slags Nødvendighed, hvorefter vor Regiering handler, er virkelig af et foruroligende Slags, da den en saa let at antage, og saa beqvem for den Stærke at paastaa mod den Svage. Den er ligeledes et meget betænkelige Exempel, da den afskaffer al Slags Sikkerhed ved bestaaende Tractater, eller de meest uforstyrrede Freds og Venskabs-Forhold, og giver en Retfærdiggiørelse for et viis Slags Krigsførsel, hvori Nationer ligesom Vilde, overfalde hinanden nogne og værgeløse, og hvori enhver Ting opoffres, for at betrygge vor Fordeel. Hvad Tillid kan man herefter sætte til Neutralitetens Rettigheder, eller den meest stadfæstede Fredsstand, naar en forud væbnet Nation prøver at angribe den anden, der intet Ondt ha gjort, og intet Ondt frygter, paa Grund af en Tanke der kan være rigtig eller urigtig, at den sidste kunde blive den førstes Fiende, Er der Nødvendighed for at handler som vi handle nu, burde den være kraftigen betegnet, og om muligt, ved sine særegne Omstændigheder hindres fra at tiene til Exempel. De Danske, seer man øiensynlig, agte at modsætte den Jndbruddet i deres Land; med hvad Held, da de ere saaledes overraskede uforvarende, vil Tiden vise. Ved Krøn prindsens Ankomst bleve de forhen begyndte Forsvarsan, stalter fremskyndede, og den største Virksomhed herskede allevegne. Tropper droge mod Kysten (?) Kanonbaadudrustedes. De Danske bleve vaer, at Øen var belagt, og hvor stor en Magt der var bragt imod dem. Det er rimeligt, at Admiral Gambier vilde faae Jnstrux at handle saasnart Hr. Jackson fandt sin Sending forgieves. Vi vid derfor ikke, hvorfor han, da han fik den danske Regierings Bestemmelse at vide, som han kunde erfare af Hr. Jackson, skulde ansee det nødvendig, at bie til den 15de Det er øiensynligt, at, naar han ikke handlede, vilde de Danske have Tid fra den 11te, de Kronprindsen kom, til den 15de, at fremme deres Forsvarsanstalter, en Frist af megen Betydenhed. J dette Slags Tog er den Affektation at give Tid, en Afvigelse fra Forhandlingens sande Aand. Den oprindelige Nødvendighed, hvis den er virkelig til, vil retfærdiggjøre den hurtigste Fremgangsmaade, eller, hvis Foretagende er uretfærdigt, vil et tømt Tilbud af Betænkningstid, givet i den Overtydning, at der finder intet Valg Sted, ikke rette Uretfærdigheden.