Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1800-09-24
Iblant de mange Tyve, som befindes i Hovedstaden, har især en ved Navn Peder Michelsen udmærket sig saaledes, at han har faaet Navn af Mestertyven. Denne Karl er fød i Lundbye, har staaet i Keiserlig og Preussisk Tieneste, og er paa begge Steder dømt til Fængsel og Skubkarren formedelst Tyverie, ogsaa her har han to Gange været tyvebrændt og sat Slaveriet, men har alletider fundet Middel at sætte sig Frihed. Efter sin Tilbagekomst til Fædrelandet begyndte har sit Haandværk paa nye, men blev paagreben, brændemærke, og dømt til Slaverie paa Livstid. J Fior Sommer undløihan derfra, stial paa nye, klædte sig prægtig, og stod endog Fadder hos en i Hovedstaden boesat Kieldermand tilligemed nogle af Stadens Skiønheder. Samme Dags Eftermiddag kiørte han til Dyrehaven med disse Jomfruer, men blev til Ulykke kiendt af nogle Bønder. De forfulgte ham, men han strøede endeel Bankosedler efter sig, og imedens Bønderne samlede dem op blev han usynlig. Ved et nyt Tyverie blev han igien anholdt og hensat i Stokhuset. Han til bød sig derpaa at bekiende Alt, dersom man vilde føre han til Politiekammeret. Da man nu hverken med det Onde el ler det Gode kunde faae noget Svar fra ham, saae man sig nød til at føie ham. Han blev stærkt sluttet og hensat i den mørke og stærkt forvarede Politiearrest. Her landt han Mid deel at grave et Huul i Muren under Jorden, der ikke var større, end at en Kat neppe kunde krybe derigiengem. Aagte der vare Vægtere i Gaarden, havde han dog den Forvavende, at krybe ind i Politiekammeret ved Hielp af en Stier, hos han stial hele Kassen og endeel kostbare Tyvekoster, der gien mes der, samt efter Forlydende reen Protokollen itu, hvor hans Udsigende var anført. Her lagde han sine egne Klæder tog nogle paa som han forefandt, og undslap saaledes vi lig. Endnu samme Dag lod han sig kjøre til Lyngbye, skalde have stiaalen en betydelig Deel Penge fra en Mand, og da paa være flygtet ind i Skoven, da han af sin Kudskade hørt, at nogle Politiebetientere vare kiørte igiennem Ar- dog betalte han Kudsken først raisonabel. Men da han i dumdristig nok til at komme til Byen igien, blev han til Ly ke af Politiet paagreben i Fredags Eftermiddag, da han in var i Begreb med at kiøbe en Flæskeskinke hos en Slagte, Altsaa var han dog ikke saa stor en Mester i at skiele, som i løde. Han er nu paa nye ført i Arrest, hvorfra man nu haber han ei saa let undslipper, da han omgives med dobbe Vagt. I Løverdags var han med Politier i Skoven, forvise, hvor han havde nedgravet sine Skatte. Han bliver denne Uge stillet offentlig til Skue hvor Dag, for, som ma siger, at Enhver kan tage Kiende paa ham, om han imod Formodning skulde undløbe not engang. - Mange Anerdoreveed man at fortælle sig om denne Mestertyv. Saaledes sig blant andet, at, da han engang var undvigt, kom han indtil en Bonde i Skovegnen, imellem Lyngbye og Hirschholm, og bad ham om Natteqvarteer, samt noget at leve af, bo imod han lovede at betale ham 10 Rd. Bonden var hertvillig, og den næste Morgen viste Peder Michelsen ham i dresseavisen, hvori der efterlystes en Tyv, og lovedes 1 Rdlr. for sammes Opbringelse. Jeg er Manden - saa han - kjør mig til Politiekammeret, og du faaer Pengen Men det siger jeg dig, at jeg kommer til dig om to Da igien, og da maae du ligeledes give mig Kost og Herberg for en Nattestid. Bonden kiørte ham til Staden, fik Pengene, og to Dage derefter saae han igien Peder Michelsen hos sig, som sagt var. - Engang havde han beskuppet en Mand hos hvem han logerede, og var gaaet med sit Bytte. Man den, som stedse havde anseet ham for en ærlig Karl, troede han vel kom igien; men da han erfarede, at det var en Spitsbube, blev han ilde tilmode. Dog det varede ei længe, før han en Aften fik et Besøg af Peder Michelsen. Manden gre ham strax og førte ham ned i sin Kielder, hvor han sperred, ham inde medens han hentede Politiet. Da dette kom var alt Fuglen fløiten. Man fulgte imidlertid hans Spoer igiennem et Par Kieldere op i en Gaard ind i et Sidehuus; be endte han tilsidst i et Værelse, hvorfra der ei var nogen Udgang Da der i Værelset stod en Seng, hvori en Pige laae og sove betrukte han sig ei længe, men var snart skiult under Dynen. Pigen maatte nu naturligviis vaagne, gav Angestskrig, og strax var Politiet ved Haanden og greb Personen. Naar han efter Paagribelse kommer i Politieforhør, bekiender han selv strax Alting, og fortæller frivillig hvor han har været, hvad har har stiaalet, og hvor han har gjort af det. De behøve inden Tvangsmidler, for jeg skal nok fortælle selve siger han. Men spørger man, hvorledes han faaer Jernet af sig, da svarer han Ja det er en Hemmelighed som jeg nok vil beholde for mig selv men dersom de vil give mig frie og sætte mig i Stand til at leve, saa vil jeg sige det.