Berlingske Tidende, 1828-02-29
Efterat de ovenmeldte tre Magter saaledes offentlig havde overtraadt Tractaterne og erklæret Krig, fandt den høie Port istedet for at tage Repressalier, hvortil den havde Ret, og da den kunde gaaet gandske anderledes tilverk - sig dog i Omstændighederne ved sin Fremfærd imod hine Magters Ministre, Undersaatter og Koffardieskibe, som befandt sig her, iagttog Tavshed, og besluttede, at vedblive at handle venskabeligt, idet den lod, som om den troede det, hvad de tre Magters Ministre her sagde den: at nemlig de Ottomanske Officerer vare Skyld i hiint Slag; for at de dog ikke videre skulde blande sig de Græsk Anliggender. Men de Vantroende forglemte alt Maadehold, og langt bortsjernede fra, noget Øieblik at afstaae fra deres Paastand paa Antagelse af deres Forslag angaaende Grækenlands Uafhængighed, bleve de tvertimod destandig dristigere, og lagde deres trols Hensigter med Hensyn til det Muselmandske Folk fuldkommen klar for Dagen. Det er nu tydeligt, at den høie Port, ikkuns for at vinde Tid, hidtil har gaaet venskabeligt tilværk, saavel i dens Noter som ved de i de sidste Uger stedfundne Conferencer, at den mere end een Gang har ladet Ministrene vide, at Grækerne, dersom de vilde underkaste sig, skulde erholde fuldkommen og uindskrænket Amnestie; alle deres Eiendomme og Besiddelser skulde blive givne dem tilbage; de skulde nyde fuldkommen Rolighed og Fredman vilde eftergive dem alle fra hele Opstandstiden resterende Paalæg, desuden vilde den høie Port, ene og alene i den Hen sye, at være de tre Magter til Behag, endnu eftergive den og Aars Tribut; man vilde endelig tilstaae dem alle de Privilegier ters Stilling; men man vilde ikke bevilge dem noget, som kunde og Friheder, som kunde forenes med tributpligtige Undersaat lade dem træde ud af denne Kategories Grændse. havde anmodet Ministrene om, at underrette deres respective Hof Og omendskjøndt den høie Port paa Sammenkomstens Dag ser om disse venskabelige Meddelelser og dens retmæssige Unskyldninger, og tillige at underrette dem om, at den for angte Amnedette dog kun tjent til at forøge deres Stolthed og Anmasselse stie skulde blive iagttaget indtil Svarets Ankomst, saa har alt de vedblive egensindigen med den Erklæring, at de ikke ville antage Noget, naar man ikke bevilger Grækerne paa Morea og i Omegnen de Græske Øer de forlangte Privilegier; at de i andet Fald alle af thenen, som de kalde Hellenernes Land, saavelsom Beboerne af tet vide reise bort. Sagen staaer nu saaledes: Naar vi, paa (hvorfor Gud bevare os) og ansaae det for nødvendigt, at ind vor Side, overveiende deres Adfærd og Alliance, undgaae Krigen, vi ikke meere formaaede at standse den revolutionaire Pest, saa villige i Grækernes Uafhængighed, hvad Gud bevare os fra, naar vilde denne tage fat paa alle Grækere i Europa og Asien, de hold som tributpligtige Undersaatter, om eet eller to Aar under vilde og kort Tid erklære sig uafhængige, træde ud af deres For tvinge den stormodige Muselmandske Nation, og snart ødelægge os. Det er klart, at, Ol Følgen deraf vilde være vor Religions og vort Riges Ødelæggelse. Det er en afgjort Sag, at, da - opfyldte med en utallig Mængde af Muselmænd, saa vilde vi Gud være lovet, de Tyrkiske Provindser i Europa og Asien ere Krigen vare Aarsag i, at vor Religion blev nedværdiget; det hande imod vor Religion og vore Love, naar vi af Frygt for vilde være det samme, som med egen Haand at overgive vore Vantroende herskede over den hele Jord, siden vor Religions Vantroende. Desuden maae man detænke, at da fordum de Provindser, vore Koner og Børn, vor Eiendom, til de foragtelige Opkomst, hvorfor Gud været lovet, og med den Almægtiges foregaaende Muselmandske Brødre, besjælede af Følelse for deres Hielp, siden vor Profets lykkelige Dage indtil vor Tid, have vore Religion og af deres Magt, aldrig i nogen Kamp agtet paa Antallet af de Vantroende, men, enige og raske, flere hundrede Tu finde Gange ladet hundrede Tusinde af Vantroende springe over Klingen, og med Sværdet ertdret mange Provindser og Egnetiges og hans Prophets Hjelp. og i vor Religions øvrige Hellig paa Herrens Vei gaae til Kampen; da ville vi med den AlmægSaaledes vil det ogsaa gaae den Dag i Dag, naar vi enigen ges Fortrin, uden Tvivl tilkjæmpe os glimrende Seire. Laden meldte tre Magters urimelige Forslag, og naar de, erkjendende os altsaa staae fast ved vor Vægring for at tiltræde de oven det desto bedre, skulde de derimod endnu vedblive med at fordre, Retfærdigheden af vor Væggring, opgive den Græske Sag, saa en paa, at alle Vantroende kuns udgjøre et Folk (Mahomeds Ord, at den høie Port skal antage hine Forslag, saa lader os tænke Tillid til Gud og hans Prophet have besluttet, at staae op i og at vi, selv om de alle skulde forenes, paa vor Side i fuld Masse, for at kjæmpe for vor Religion og vort Rige, og at alle Paschaer, Ulemaer, Rigets Store, og, naar det behøves, alle Krig ingen af de forrige, det er ingen Krig, som den ene Stat Muselmænd kuns udgjøre een Person. Saaledes ligner denne fører imod den anden om Grændser. Nei, saaledes som det allerede ovenfor er godtgjort. De Vantroendes Hensigt (Gud befrie os fra dem, gaaer ene og alene ud paa, at udrydde den Musel under Fødder. Denne Krig er en Religions= og National=Krig, mandske Nation af Jorden, og at træde Mahomeds Religion alle Muselmænd maae ansee det for deres Pligt at kjæmpe. hvori saavel Fattige som Rige, saavel Store som Smaa, kort, Derfor maa Jngen falde paa at gjøre Fordring paa Sold maa forsømme, hvad der anstaaer en Muselmand; lader os for Tvert imod, Jngen bør svare Gods eller Blod, Jngen af os Blodsdraabe, for vor hellige Troe, Thi det er uomgjængelig nødene vore Hjerter, og anvende alle vore Kræfter, indtil den sidste vendigt og klart, at der uden dette ikke gives nogen Frelse for Muselmændene, hverken i denne eller i den anden Verden. Læ trone Muselmændene. Saaledes er Tingenes Stilling! Gio de skamlige Vantroende, vor Troes Fiender, at Sciren overalt vil der os da haabe til Gud, at vi overalt maae tilintetgjøre de i sig selv; vi ere fuldkommen overbeviste om, at de med Hjerte som kuns have lidt Religion i Hjertet, maae høre dette, og gaae og Aand ville forene sig med os, for at virke til at opretholde vor Tro og vort Rige, ligesom ogsaa til deres Sjærs Vel, og ville anvende al deres Jver til Kamp for Religionen. Gud være med os Jassi, den 4de Februar. Tyrkiske Donan=Fæstninger forelæst et Storherreligt Firman, hvor Jfølge en fra Galac; indtruffen Beretning, er der i samtlige ved det under Livsstraf forbydes de Tyrkiske Soldater at betræde maatte være. Moldaus eller Wallachiets Gebet, i hvilken Anledning det end 1 Washington, den 16de Januar.