Ribe Stifts Adresseaviser, 1786-02-10
Da Familierne i en Bye eller Stat blive mere talrige ved Tilvexten af en glimrende Ungdom, naar de sættes mere og meere i Sikkerhed, for dyr Tid og Bekymringer, uden Vanskelighed, kunne forstaffe sig Livets Fornødenheder, Beqvemmeligheder og Forlystelser, naar gode og anstændige Sæder udstrække sit Herredømme og ver enhver Stand, som svækkes ved Lyst til Umaadelighed og Vellyst, og naar i Almindelighed hverken trykkende Byrder eller den afskrækkende Luxus forbyde dem at givte sig, er det afgjort, at Ægteskaberne, langt fra at formindskes i Antal, efterhaanden i lige Tider, aldrig derimod holde sig ved noget fastsat Tal. Ægteskabet er en glad Tilstand, som Menneskene søge, naar de kunne. Det er altsaa et vist Jegn, naar Ægteskaberne i en Stat begynde at standse, eller maaske enddog at formindskes, at en eller flere Aarsager virke til Stadens Tab. Man vil paastaae, at Tallet, af Ægteskaberne, i de sidste 60 Aar merkelig har aftaget i Tydskland, og i de Lande af Enropa, som grændse, dertil. Man søger den fornemste Aarsag dertil, deels i vores Ungdoms tidlige Udskeielser, og i den herskende Tilbøye, lighed for tøileløse Udsvævelser, deels ogsaa i den overdrevne Luxus, af de umaadelige Udgifter, som den bringer i Følge med sig. Man kan bedst afgiøre dette vigtige Spørsmaal, ved at sammenligne de Tabeller, som ere forfattede i denne Anledning i Byerne og paa Landet, Man finder i Ephemmerides de Basle en Beregning over de Ægteskaber, som ere sluttede i Staden og paa Landet, som bevise at Antallet af samme merkelig har formindsket sig. givte i givte paa Heel. Aar. Tiaar. Byen. Landet. Tallet. fra 1785 til 44. 1255 = 1706 = 2961. Af heele Kiønnet i et Land, bliver kun hver 18 frugtsommelig om Aaret. Iblandt de, som af de Enkemænd, som igien indlade sig i Æge ere over 13 Aar, gifte eller ugivte, er det den 12te, og af givte Koner den 16de, Oftere skeer det at en Kone føder inden den ordentlige Tid, end at hun overgaar samme. Dersom man da sætter, at Antallet af Jndbyggere i et Land beløber sig til 10000, at der af 36 hver Aar døerreen, og at de Døde forholde sig til de Fødde. som 11 til 11, skulde Jndbyggernes 10 til 12 = = 250 1/2 Aar. Antal blive fordoblet: 10 til 13. 10 til 14. = 10 til 15. Naar det ene bøder paa det andet, regnes England overhoved en Persons Fortæring om Aaret til 7 Livres Sterling; i Frankrig omtrent til 100 Livres, og i Tydskland ansættes den for 30 Rigsdaler. Jmidlertid da denne Regning ikke synes at være rigtig, uden i Henseende til Folk paa Landet, og de fattigste Borgere i Stæderne, har Hr. Unger i sin Afhandling og Kornpriserne søgt at fastsette en Regel, som især kunde anvendes paa Folk af middelmaadige Vilkaar, efter denne Regel beregnes den Mængde Korn, som enhver Person fortærer om Aaret, i Pendinge, hvilken Sum siden deles med 64, da Qvatienten angiver hvor mange Rigsdaler et Menneske behøver til sin aarlige Fortæring, f. Ex, i et Land hvor man regner 2 og en halv Malter Rug for hver Person, Malteren til 5 Rdlr. og 8 Gr., vilde dette udgiøre en Sum af 1400 Pendinge, som naar de deles med 64, giver til Qvotien 37 og en halv, hvilket da viisde hvor mange Rigsdaler man i dette Land maatte regne til enhver Persons aarlige Underholdning. Samme Forfatter har anvendt sin Regel paa de forbigangne Aarhundrede, og paa denne Maade ved at beregne disse Kornpriser i Myndt, har han ved denne Beregning fundet, at en Familie i Tydskland, som bestod af 5 Personer, behøvede til sin aarlige Udgift: Aar 1500 Ved Hielp af denne Regel, har han endog kunne ansætte den Penge Mængde, som paa forskiellige Tider have circuleret i Tydskland, og som han har angivet. 25 voxne Personers Arbeide, er istand til at forskaffe 100 andre ogsaa voxne hvad som efter vor Fortæring i Europa udkræves til Livers Nødvendigheder.