Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1818-02-20
Tydskland. Af Professor Görres nu udkomne Skrivt: "Staden, n og Landskabet Coblenzs Adresse til Kongen, overgivet Fyrst ri Statskansleren den 12 Jan. 1818, sees, at denne Adresse, som alt den 18 Octbr. f. A. blev besluttet at indgives, var 3 underskrevet af over 3000 Jndbyggere, og nu ved dertil valgte Medlemmer af alle Stænder blev overrakt Fyrsten, som lovede at forelægge Kongen den, ei tvivlende paa, at den vilde blive vel optaget, uagtet den deri ansøgte almindelige repræsentative Forfatning for Kongeriget Preussen efter dets geografiske Beliggenhed ei var nogen let Sag, da hvad der kunde være got og nyttigt i Lithauen, vilde være uanvendeligt ved Rhinen, hvorfor og Provindsial=Stænder, ne først maatte samles for at udfinde hvad der kunde passe sig paa enhver Provinds især. Ordføreren, Professor Görres, henledte derpaa Fyrstens Opmærksomhed paa den geistlige Stand, som havde tabt saa meget, og Fyrsten udbad sig en nærmere Udvikling af dens Ansøgning om Fritagelse for Værnepligten. J Henseende til Trykkefriheden, som Professoren reklammerede, bemærkede Fyrsten at da denne Sag var bleven en Gjenstand for Forbundsdagens Forhandlinger, kunde Man ei forgribe den, uagtet Regjeringens liberale Grundsætninger i saa Henseende vare længst erkjendte. Ordføreren bemærkede herpaa, at en almindelig gieldende Trykkefrihedslov ei vilde være let at udfinde, og holdt for, at ligesaalidt som Legemerne formeentes at trække fra den ene Stat i den anden, maatte den heller ikke lægges hindringer i Veien for Aanden og Tankerne: J Henseende til Underviisnings=Anstalterne erklærede Fyrsten, at Løvtet om et rhinsk Universitets Oprettelse vilde snart blive opfyldt. Ogsaa roste han den Enighed han havde bemærket mellem Adelen og de øvrige Stænder, og troede derfor ikke hiin attraaede nogle Forrettigheder paa disses Bekostning, ligesom han og yttrede, at der ikke gaves nogen egentlig Konskription i Preussen, hvor Alle bleve anseete som lige tjenstpligtige, og at Man saa meget muligt formindskede den staaende Hær. Med Handelsstanden var han enig i, at en almindelig Handelsfrihed, beroede paa en gjensidig Reciprocitet, men dog først naar en almindelig billighed og høitidelige Traktater ei bleve agtede, troede han der maatte gribes til Gjengjoldelsesretten. Professor Oken er nu, som domfældt for Overtrædelse af Trykkefriheden, bragt paa 6 Maaneder til Fæstningen Warburg. I Dommen hedder det blandt Andet: at Pressefriheden er et af den afskaffede Censur opstaaet, negativt Begreb, og maa, som enhver indviduel Frihed, finde sin nødvendige Grændse ved Andres Frihed, at Pressen er vel fri som Brugen af Pennen og Tungen, men Alt, hvomed Straffeloven overtrædes, enten det saa siges, skrives eller trykkes, er strafværdigt, jammeest det sidste, thi derved ligesom foreviges Fornærmelsen. Den til Begrebet, om Jnjurier hørende Hensigt at fornærme, bestaaer i Bevidstheden og Fornærmelsen, og naar Man af Ordene kan udlede denne Bevidsthed, maa Man og antage Hensigten, indtil Fornærmeren beviser det Modsatte. Denne Dom, offentlig afsagt i en Stat, som hidtil har kunnet rose sig af Trykkefriheden, maa være et Særsyn. Men med Trykkefriheden er det nu i Sachsen Weimar forbi, da Stænderne have renonceret derpaa. Ogsaa har Man forbigaaet Professor Luden, der skulde været Prorektor i Jena, ligesom Forfatterne af Oppositions-Bladet, Bertuch og Froriep, er forbudt Hoffet. Ligeledes har Doktor Wieland, efter at hans Fyrsteven har havt samme Skjebne. som hans Folkeven, pludselig forladt Jena.