Københavns Adresseavis, 1780-05-10
Bortkomne og bortstiaalne Sager. Udi Kiøbstæden Laurvig har det tildraget sig: At onde Mennesker og Aftenen den 7de eller Natten til den 8 April sidstleden, har anlagt Jld udi min Naboe, Kiøbmand Hr. Balzar Hansens iboende Gaard sammesteds, ved en med brændende Sager anfyldt Rakette, hvortil var sadt en brændende Lunte, saa at dersom ikke Lunten, næst Guds naadige Beskiermelse, af sig selv havde slukket, forinden samme gjorde den tiltænkte Virkning paa Raketten, havde den heele Bye, ved da værende stærke nordvest Vind, bleven lagt i Aske og Jndvaanerne seet sin totale Ruin. - Af det efterfølgende kan man spore, at disse høyststraffældige Menneskeer, har havt den ugudelige Hensigt under den opkomne Jld og den Confusion, som enhver ved den Leylighed bestædes udi, at plyndre og røve de af Jlden Betrængte: hvilket jeg Undertegnede alt for følelig og beklagelig har erfaret; thi da Anlægget med Jlden er gaaet overstyr, har tvende, formodentlig af disse Menneskeer, derimod Natten til den 10 April, imellem 1 og 2 Slet, indbrudt sig udi min Gaard, aabnet min Pakbod baade til Gaarden og Gaden, og deraf iblant andet bortført en der udi Bevaring hensadt Kiste eller Skriin, som var fyldt med Guld og Sølv Myndter, hvoraf jeg erindrer disse, en Spansk Guldmyndt, præget Philipus og under Brystbilledet er med en Gaffel paastukket de Bogstaver: J. C. S., ongefær af 1 Lods Vægt; endeel heele og halve Johanneser, 300 hollandske og ungarske Dukater, en stor lang Tut med danske Dukater, over 200 hollandske Specier og endeel svenske dito, en Mængde danske Kroner og 14 a 1500 Rdlr. i danske Marker; ja disse grove Tyve har endog været saa dristige, at stiele sig ind udi mine Værelser, opbrækket et Chatol og udtaget de Penge, som derudi var nedlagt, og end mere aabnet Dragkisten i mit Sengkammer hvor jeg laae, uden at jeg merkede hertil, førende jeg uformodentlig bliver opvaagnet ved et Menneske, som stryger eller føler mig ned efter Armen, og da jeg ved denne Hændelse seer ud af Sengen, bliver jeg vaer Commendskiønt Natten ikke gav andet Lys fra sig en nogle Nordlys, som skimtede ind udi Værelset, at et fremmed og efter Anseelse stort og høyt Menneske, staaer i Begreb med at randsage Dragkisten, og et andet Menneske, nemlig den som havde følet paa mig, staaer ved Siden af min Seng. Og da jeg ved dette Syn giver et stort Skrig fra mig, springer først den ene og siden den anden igiennem Døren og eskaperer, uden at man enten den Tid eller siden, uagtet alle muelige Anstalter strax blev føyet, har kundet faaet grebet eller spurgt hvem disse Menneskeer har været. - Og ommendskiønt jeg allerede ved foranstaltet Trommeslag i Laurvig, har udlovet en Premie af 50 Rdlr., for den eller de som kan gribe enten een eller flere af disse Tyve; jeg desuden selv har sadt efter dem hid til Frederichstad, men uden at have erholdet mindste Spor efter dem; Saa, da deres Tilflugts=Stæder saaledes ere uvisse, falder herved min allerærbødigste, ydmygste og skyldigste Begjæring til det samtlige Publicum, Jnden og Udenrigs, om den gunstige Assistence i min haarde Skiebne, at ifald nogen skulle anbyde fremmede Guld og Sølvmyndter af forbeskrevne Sorter, hvoriblandt fornemmelig vil kiendes det spanske Guldstykke med Bogstaverne til mit Navn paastukket, de Forekommende saaledes behagelig ville lægge nøye Merke til Personerne og undersøge Beskaffenheden, og om een eller flere af Tyvene derved maatte opdages og paagribes, skal ikke allene den udsatte Premie 50 Rdlr. ved Overbringelsen strax blive udbetalt, men jeg erbyder mig endog efter billighed at erstatte de Bekostninger, som paa Transporten kan medgaae. Johan Christopher Schulz, Borger og Kiøbmand i Laurvig.