Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-12-08
Regjeringen havde allerede forelagt Kammeret den nye Valglov, saadan, som den var udarbeidet af Committeens Majoritet. Exministrene Toreno og Martiner de la Rosa havde ikke bivaanet Cortesmødernes Aabning; man troede, at de begge vilde foretage sig en Reise til Udlandet, hvilket - hedder det - Regentinden og Mendizabal ønskede, forat ikke deres Nærværelse skulde give Paaskud til Uordener, der saameget lettere vilde kunne fremkaldes, som det Jndtryk, Dronningens Tale havde frembragt, ikke var gunstigt. Man besværede sig i Særdeleshed over, at hun Jntet talede om at indfalde constituerende Cortes, ei heller om at reformere Statsgrundloven. De Exalterede gave deres Uvillie mod Frankerig frit Løb og udbredte allehaande Smædeskrifter mod den franske Gesandt, fordi de holdt for, at Jnsurrectionens Fremgang i de nordlige Provindser maatte tilskrives den Hjælp, som Carlisterne underhaanden fik fra Frankerig. Virkelig ere Efterretningerne fra Norden ikke gunstige. Bladet Espagnol har derom en Artikel, saaledes lydende: "Carlisternes Bevægelse mod Aragonien er vigtigere, end man i Begyndelsen troede. D. Carlos har intet Ringere til Hensigt, end at forlægge Krigsskuepladsen, til Catalonien og Aragonien. Uden at ville forurolige vore Læsere, maae vi dog gjøre opmærksom paa, at Frihedens Sag er i Fare, medens man her i Madrid, hengiver sig til Glæde og Tillid. Hvorfor bryder Madrids Garnison ikke strax op til Aragonien, da dog Hovedstadens Bevogtning meget godt kan overlades til Borgernes Enighed og Patriotisme?" Samme Blad beretter dog tillige, at det almindelige Opbud allevegne havde god Fremgang. Ogsaa har man nu Vished om det portugisiske Hjælpecorps's Ankomst paa spansk Grund. Generalcapitain Manso i Gammel-Castilien har nemlig indberettet, at disse Hjælpetropper d. 4de Novbr. rykkede ind i Zamora, hvor de bleve modtagne med den største Jubel. Journal des Debats føier hertil, at ogsaa den portugisiske Fremmedlegion er traadt i Dronningen af Spaniens Tjeneste. Den første Afdeling af denne Legion, som er 1100 Md. stærk, skulde med det Første indskibes, forat gaae til Catalonien. Fra Corunna erfarer man, at General Morillo har seet sig nødt til at erklære 13 Districter, af Provindsen Gallitien i Beleringsstand. - Mulig ville Spansens Anliggender endnu faae en almeeneuropæisk Vigtighed, dersom man ellers kan fæste Lid til de Efterretninger, som den sidste Post har bragt fra Jtalien. Som bekjendt, har der længe været Tale om et Oprør paa Sardinien. Den preussiske Statstidende erklærede sig nylig for bemyndiget til at gjendrive Alt, hvad derom var blevet fortalt; men desuagtet vedligeholdt Rygterne sig. Man angav forskjellige Grunde til Oprøret: snart Frygt for Cholerasmitten, snart dertrykkende Byrder, under hvilke Sardinierne skulle sukke, snart andre Aarsaget; og man føiede til, at Regjeringen paa det Strengeste havde forbudet al Tale om Tingenes Tilstand paa hiin Ø. Nu læses i franske Blade et Brev, fra Genua, hvori Rygterne om Opstanden erklæres at være udspredte af Regjeringen selv, i den Hensigt, at maskere ganske andre Planer. "Tro aldrig" - hedder det i Brevet - "disse Rygter; de ere alene udtænkte og udspredte i det Øiemed, at man, uden at vække Mistanke, kunde sende Vaaben og Tropper til Sardinien, for derfra at foretage en Expedition til den pyrenæiske Halvs. Forbjerget Spartivento, ikke langt fra Cagliari, synes at være bestemt til Forsamlingspunktet. Neapolitanske Skibe med Penge og Vaaben, ville med det Første indtræffe der; man ventet ogsaa russiske Skibe med Landtropper. Det lader til, at man vil lande i en eller anden spansk Provinds, med hvilken man i Forveien har knyttet Forbindelser, Nogle nævne Catalonien, Andre Valencia, som Maalet for dette Foretagende. Sikkre og nøiagtige Efterretninger kunne ikke erholdes, da alle Samtaler om denne Gienstand ere forbudne, og Politiet vaager over Forbudet med en utrolig Strenghed og har sine Speidere allevegne. Man maa derfor lade sig nøie med Formodninger, og disse ere da følgende: Man troer, at Planen er lagt i Toplitz, og at Udførelsen er overdragen til de mindre Magter, navnlig til Neapel og Sardinien. For at skaffe de fornødne Pengemidler, er en Subskription aabnet blandt de italienske Fyrster, som contribuere dertil af deres Privatkasser. Storhertugen af Toscana giver 5 Mill. Scudi, Hertugen, af Modena 3 Mill., Paven og Cardinalerne 1 Mill. Ogsaa Potentater uden for Jtalien give betydelige Tilskud; og da den tilsigtede Expedition jo er et Korstog for "Troner og Altere,," saa have Prindsesserne heller ikke villet staae tilbage, men have opoffret deres Pretiosa til dette Øiemed; alene Prindsessen af Beira har givet Diamanter for 1 Mill. - Her i Genua seer man mange fremmede Ansigtet; man holder dem for Officerer, udsendte fra de forskjellige absolutistiske Lande, forat tage Deel i Toget. Enhver Magt skal have afsendt en Befuldmægtiget, som umiddelbart efter Landgangen i Spanien vil kundgjøre sin officielle Charakteer" Brevskriveren tilføier sluttelig, at han har sendt Brevet med en Franskmand, som gik tilsøes til Marseille; thi han turde ikke vove at sende et saadant Brev med Posten. En Skrivelse fra Niza er. klærer derimod rigtignok alle Rygter om et forehavende Tog til Spanien for falske, og Bladet Renovateur vil vide, at Expeditionen gjælder Marocco; men Constitutionel har af Breve fra den spanske Grændse erfaret, at man i det carlistiske Hovedqvarteer imodeseer den sardiniske Flaades Landing. At den Genueser Tidende af 18de f. M. bekjendtgiør, at det derværende Sundbedscollegium har forbudet alle fra Portugal kommende Skibe og Varer Adgang, er ogsaa paafaldende; thi da der i Portugal ikke hersker nogensomhelst smitsom Sygdom, maa der vel stikke en politisk Grund derunder.