Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-24
(Fortsat.) III. Lafitte. Jacques Lafitte, Banquier i Paris, Ridder af Æreslegionen og Medlem af de Deputeredes Kammer fra 1816 til 1824, en ved Talent, Rigdom og Retskaffenhed lige udmærket Mand, er født i Bajonne 1767, og gjorde sin Lykke ved sine Fortjenester i Senator Perregaux's Banquier huus. 1805 blev han Chef for dette Huus, som han hævede til eet af de første i Frankrig. 1809 udnævnte Regjeringen ham til Underdirecteur ved Frankrigs Bank og 1814 til Overdirecteur. Han forvaltede denne vigtige Post uden at modtage den dermed forbundne betydelige Lønning. Ligeledes blev han 1809 Præsident ved Handelskammeret i Paris og 1813 Dommer i Commercetribunalet. De Tjenester, han har viist Staten, ere almindeligt erkjendte. Da Frankrigs offentlige Kredit i Aaret 1815 stod paa et meget farligt Punkt, for strakte Lasitte Regjeringen med to Millioner i rede Penge, hvorved et vigtigt Punkt i Parises Capitulation kunde afgjøres. Ligeledes skylder Frankrig hans Raad, at Statens Credit ei et Øjeblik var lede under Byrden af de paalagde Krigsudbetalinger. Men, da Lafitte paa den venstre Side i de Deputeredes Kammer modsatte sig de blinde Absolutisters Fordringer, Undtagelseslovene, de forfatningsstridige Fordringer og Geistligheden, saa blev han Ultrarne forhadt og Hofpartiet mistænke ligt. Han mistede 1819 Bankdirectionen, som Hertugen af Gaeta erholdt med en betydelig Løn; men 1822 overdrog man ham igjen eenstemmigt Bankbestyrerposten. Ypperlige Taler, tildeels holdte uden Forberedelse i Kammeret, have her ligesaa meget godtgjort hans Talent som hans Skarpblik, især i Finansfaget. Med Eftertryk talte han angaaende de afskyelige Optrin i Paris 1820, hvori den unge Lallemand blev skudt paa Gaden af en Skildvagt, og Oldinger, Børn og Qvinder bleve nedredne af Gensdarmer. Han blev ej igjen valgt til Deputeret i Kammeret for 1824. Ved at befordre Rentereductionen synes han at have tabt i Popularitet. J sine 1824 udgivne bemærkninger forsvarede han denne Operation som nyttig, omendskjøndt han ei kunde billige Ministeriets System i det Hele. Som Capitalist, sagde han, vilde han derved have tabt mere, end han kunde vinde ved sin Deeltagelse i Udførelsen. Desuagtet anseer han Rentereductionen for vigtig til Statscreditens Forøgelse og lægger til: "Le credit se lie a tous les principes de prosperite nationale." Disse: "Reflexions sur la reduction de la rente et sur Petat du credit, ere de grundigste og klareste angaaende denne meget drøftede Gjenstand. - Hvor stor iøvrigt den Tillid, er, som Lafitte nyder, beviser det Træk, at Ludvig 18de, da han maatte flygte, overgav sin Privatformue til hans Omsorg. Tre Maaneder derpaa, viiste Napolen, i samme Stilling, ham samme Tillid og udnævnte ham siden fra St. Helena til Fuldbyrder af sit Testamente. Ligesom Napoleon i de 100 Dage havde respecteret Kongens Privat eiendom, saaledes agtede Ludvig 18de ogsaa Keiserens, og lagde ingen Hindring i Veien for hans sidste Villies Fuldbyrdelse, skjønt der ej fattedes Mennesker, der raadede til andre Forholdsregler og en vare utilbøielige til at gjøre Lafitte en Forbrydelse af, at han havde viist den forrige Keiser samme Tjeneste, som han i Trængselens Tid viste Kongen. - Blandt Lasittes Fortjenester maa man ej glemme hans store Velgjørenhed mod Fattige.