Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1841-02-05
Da Hr. Hansen engang i afvigte Sommer var en Tour hjemme fra Stænderforsamlingen, skal han i et temmelig talrigt Selskab paa Odense Postgaard have brontet og pralet af det Meget, han havde at bestille i Roeskilde, fordi han var Medlem og Medarbeider i saamange Committeer; og nu er det i Avisen No. 9 uimodsigelig oplyst, at han ikke har været Medlem af een eneste Committee. Hvad kan man vel med Føie kalde den Mand, som i offentligt Selskab tør tillade sig en mod Sandheden stridende Bronten og Storpralen, hvad Lid kan hans Clienter vel nu fæste til hans store Ord? Og hvad har da Hr. Hansen, som har lovet, og fremdeles lover saameget, udrettet i Stænderforsamlingen? Stændertidenden viser ikke andet end unyttig Medsnakken i alle Sager, uden at der er tagen nogen Rotice deraf, undtagen ved enkelte Tilretteviisninger. Kun af Hr. Hansens grændseløse Jndbildskhed og Hovmod kan det forklares, at han ved enhver Leilighed vil hovmesterere Andre, vil blande sig i Alt, saavel i det, der ikke vedkommer ham, som i det, der vedkommer ham, vil stedse ene have Ret, ene tiltroe sig competent til at paavise, hvem der er skikket og værdig til Stænderdeputeret, og endelig i det Hele taget tænker, som fordum Peder Paars, da han blev bragt til Daarekisten: den hele Stad er gal, og jeg er ene viis. Naar iøvrigt Hr. Hansen vil have det anseet for en uskyldig Omstændighed, at en af hans Avlsforvaltere reiste heromkring i Districtet, og mødte ved Valgene for at kjøbe Fourage, da var dette nok ikke saa ganske uskyldigt; thi med mig talte han ogsaa, men, uden med eet Ord at nævne Fourage, blot og ikke at vælge Haastrup, men Hansen; og skjøndt jeg er temmelig bekjendt her i Districtet, har jeg dog ikke hørt, at han noget Sted har kjøbt et eneste Knippe Høe eller Halm, men allevegne, hvor han kom frem, var Talen kun om at vælge Hansen eller en Bonde, men ikke Haastrup. Det 13de Landvalgdistrict den 30 Januar 1811. Tanke, ved Baronesse Charl. Wilhelmine Sophie Emilie v. Juel-Brockdorffs Jordefærd den 25 Januar 1811. Stille, stille! Taarer J som trille Ned fra Moders, Faders mørke Blik; Endt er Sorgen, Smilet er os Borgen, Som i Døden Læben atter fik. Viisdoms Kilde, Kjerlighedens milde Herre lukked Datterens Øie til; Barndoms Dage, Vendte nu tilbage. J en ukjendt Glands hun skue vil. Varsomt bringe Engle smaa paa Vinge, Did de Taarer, som for hende flød, Som Kjerminder. Der hun dem kun finder, Sorgens Bitterhed er hisset død, Aar vil rinde Over Taarnets Tinde, Og hensmuldre hendes, Manges Been, Men de finde Skal den Godes Minde, Trodse Graven, selv af Marmorsteen, Prædikanterne paa Søndagen SeptuagestmaJ St. Knuds Kirke: til Høimesse Hr. Stiftsprovst Ortved; til Aftensang Hr. Pastor Wiberg. - J Frue Kirke: Hr. Pastor Schjørt. - J St. Hans Kirke: Hr. Pastor Tetens. - J Hospitals-Kirken Hr. Pastor Wiberg, Kl. 8 1/2. AVERTISSEMENeHaandbog i Lovgivningen om de danske Provindsialstænder, af Cancellist Fribert, faaes for 1 Rbd. paa S. Hempels Boglade. Nylig er udkommen og faaes paa S. Hempels Boglade: Almeenfattelig Anviisning til Huuspattedyrenes Behandling, baade i sund og syg Tilstand, efter Dieterichs, ved Lector G. C. With. Tredie danske omarbeidede Oplag. Med en Kobbertavle. - Bogens Jndhold: Race i Almindelighed; Hestens Sygdomme; Hornqvægets Opdræt, Røgt og PleieHornqvægets Sygdomme; Faarets Opdræt og øvrige Behandling; Faarets Sygdomme; Svinets Opdræt Røgt og Pleie; Svinets Sygdomme; Jundens Opdræt og Pleie, Hundens Sygdomme; Aareladning. Seiner og Fonteneller, hvad man har at iagttage ved Brugen af sletbjerget eller fordærvet Foder. - 1 Rbd. 1 Mk. 8 s. Dersom en Bogs ualmindelige hurtige Afsætning vidner for sammes Hensigtsmæssighed og anerkjendte Nytte, da er dette vistnok Tilfældet med ovenstaaende Dyrlægebog, som nu i meget kort Tid har oplevet 3 betydelige Oplag.