Viborger Samler, 1841-04-10
Da forleden Dag den berlingske Tidende Nr. 25 kom til Constantinopel, havde den nær forvoldt græsselige Ulykker, Storherren lod den læse for sig; men da Forelæseren kom til Artiklen, Copulerede Fødte og Døde," og læste Fødte 54 (28 Mænd og 26 Qvinder) slog Storherren en stor Meerskums Pibe i Stykker paa Forelæserens Pandeskal. Hvad raabte han vover Du at spotte vort Skjæg?" Det forbyde Allah sagde den forskrækkede Forelæser: "Eders Høiheds Slave læser kun Hvad der staaer." Have da de christne Hunde i Kjøbenhavn bragt det videre, end Prophetens Efterkommere, Kunne de der føde Mænd og Qvinder, og i vort Harem fødes kun Børn, Lad Divanet strax blive forsamlet; vi ville høre dets Mening, og derefter udstæde et Firmantil alle vore kjære og tro Undersaatter og at føde Mænd saa store, at Vi strax kunne bruge dem til Soldater." Divanet kom sammen og raadslog; men da Medlemmerne af Raadet ikke vidste Besked og saadanne Sager, bleve alle Lægerne hentede og consulerede, og disse erklærede da, at det maatte ansees som aabenbar Usandhed af den Berling, ske. Man sendte nu Bud omkring i Byen for at opspørge den store danske Digter Andersen, som man ventede dertil; men han var ikke arriveret, lykkeligviis for ham; thi han kunde maaskee gjerne risqueret at blive gjort et Hoved kortere for hans Landsmænds Fadaisers Skyld. Jmidlertid var Stortyrken blevet vred, og sagde til Veziren: "Hvor tør Du Slyngel lade saadanne Logne-Blade komme for vort Aasyn!" "Ak, Eders Høihed!" svarede Veziren "Bladet staaer under den fortræffeligste Censur, og er anseet for at være et meget artigt Blad, hvorfor det ogsaa har Postforsendelsesret; ellers kunde det ikke være kommet hertil." Men nu var det nær bleven reent galt. Sultanen vilde strax erklære Danmark Krig, fordi Regjeringen lod saadanne Efterretninger passere, som indeholdt Bespottelser mod hans Skjæg, og det var med Nød og Neppe, at Divanet fik ham overtalt til at lade Naade gaae for Ret, hvilket det dog opnaaede, især ved at forestille Sultanen, at han ikke kunde fore Krig uden Flaade (den havde han ikke faaet tilbage endnu), og at han løb Fare for, at Rusland, der er en varm Ven af Danmark, let kunde komme paa Nakken af ham. - Der seer man forresten, at de havde Ret i Stænderne ved at paastaae, at Censuren ikke var istand til at forebygge Forviklinger med fremmede Magter for Pressens Skyld. Saasnart Lehmann, skrives fra Nykjøbing i Lollands Falsters Avis, Onsdag Aften den 10de Marts var stegen af Vognen, løb Rygtet om hans Ankomst igjennem Byen, og Borgerne flokkedes strax paa Gjestgivergaarden, for at see ham og hilse paa ham, men det lykkedes ham dog baade ved denne og flere senere Leiligheder at afværge enhver larmende Opinionsyttring. Byfoged Buntzen, som var constitueret til at optage Forhør over Birkets Beboere, blev mellem Kl. 11 og 12 seet at løbe om paa Gaden; efterat han forgiæves havde ringet baade ved Døren og Porten af Amtmandsboligen, lykkedes det ham at blive indladt hos Justitsraad Pontoppidan og at erholde hans Vogn til den følgende Morgen for Dag, da han tog ud til den velbekjendte Peder West, for der at fortsætte Forhøret, som derpaa over Hals og Hoved blev sluttet og indsendt. Allerede Dagen efter Lehmanns Ankomst og endnu mere de følgende Dage strømmede Bønderne - fra enkelte Steder endog sogneviis, med Sognefogden i Spidsen - ind til Nykjøbing; Nogle stillede sig beskedent udenfor hans Bolig, for blot at see hans Ansigt gjennem Vinduet; Andre bevidnede ham deres Tal for det paa Raadstuen holdte Foredrag og deres Deeltagelse i Forfølgelsen imod ham, eller bragte ham tildeels meget vigtige Oplysninger om det, der her paa Falster er passeret i hans Sag, atter Andre udbade sig hans Raad og Bistand i deres private Anliggender, thi de vare overbeviste om, at der i Landet ikke gives Nogen, som har bedre Villie og Evne til at tage sig af Bonden. Man glæder sig her især over, at han skal have faaet flere ypperlige Oplysninger om Justitsraad GrandieansGodsbestyrelse, og man haaber, at disse Oplysninger ville sætte ham i Stand til ved Pressen og i Stændersalen at virke baade for dette Gods og for Fæstebønderne i Almindelighed.