Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-08-03
Oberst von Mello Breyner besatte derpaa med en Afdeeling Franske og Portugisiske Frivillige Alcomtin og gik derpaa over Mertola, hvor han fik Efterretning om, at Stæderne Serpa og Moura havde gjort Opstand. Da Migueliterne synes at ville bryde op til Sado og Bria, saa besluttede Hertugen af Tercera at ville bryde over Almodawar ind i Alemtejo; da heele Egnen paa hiin Side af Guadiana, og heele Kysten indtil St.Jago de Cacem havde erklæret sig for Dronningen og Staden Odemira havde allerede afsendt en Deputation til Hertugen. Men underveis erfarede han Admiral Napiers Seier, som bevægede ham til at gjøre Holdt for at afsende Tropper til Lagos for at bevogte Fangerne; men da den største Deel af disse gik over i Dronningens Tieneste, saa vilde Hertugen fortsætte sine Operationer i Alemtejo den 8de. Paa alle Punkter i Algarve blive Batailloner af Frivillige organiserede og Jndløbet til Guadiana bevogtes af en Flotille. Den Constitutionelle Krønske indeholder ogsaa en Skrivelse, som Ministeriet har udstædet til Greven af Sam Lourenzo ifølge Dom Pedros Befaling for at bevæge ham til at giøre en Ende paa Blodsudgydelsen; men som blev sendt uaabnet tilbage. Ogsaa læses i dette Blad, et Udtog af de Hertugen af Palmellas meddeelte Jnstructioner, hvori udtrykkelig tales om Jndførelsen af Chartet, Forundelsen af en Amnestie og Afskaffelsen af alle Lehnsrettigheder. Foruden den gamle Bourmont er ogsaa hans Søn og mange andre Franske Carlister ankomne i Don Miguels Leir. Det Engelske Dampskib Confienca skal have overbragt Ordre til: at de Brittiske Krigsskibe Nimrod og Sawage skulle med eller uden Tilladelse løbe ind i Tajo for at beskytte den Brittiske Eiendom. - J London vilde man vide den 26de Juli, at den største Deel af Øen Madeira har erklæret sig for Donna Maria og at Admiral Napier var den 12te afseilet til Tajefor at angribe Lissabon den 16de, et Skib, som passerede forbi Flodens Munding skal have hørt, en stærk Kanonade og seet flere Skibe under fulde Seil. Den 23de Juli vilde man have Efterretning om at to Miguelitiske Krigskibe vare paa nye gaaede over til Admiral Napier, saa at kun eet mangler. Faaer de Constitutionelles Partie Overhaand, saa betragter man den samme Sags Overhaand i Spanien, som en ufeilbarlig Følge deraf; ligesom Frankerigs deraf flydende Overmagt og Jndflydelse paa de Jtalienske Anliggender, Debatterne om den Jrlandske Kirke-Reformbill ere blevne fortsatte i det Engelske Overhuus i de 3 sidste Møder med den største Livfuldhed, og Majoriteten, som vaklede imellem Ministerne og Oppositionen syntes endelig at have erklæret sig for denne. Den 23de kom man til den 31te Clausul, uden at de foreslagne Amendements havde været af Betydenhed. Ved den 32te Clausul, som fastsættes af 10 Bispedømmer skulle afskaffes i Jrland, foreslog Hertugen af Wellington, at indstille deres Besættelse til Kongens Beslutning. Greve Grey meente derimod at det var bedre at iværksætte Bispedommernes Reduction ved en Parlamentsakt, end at overlade det til Kronens Vilkaarlighed, Hertugen af Cumberland, Ærkebiskoppen af Canterbury og fleere understøttede Forslaget, som meere skaanende for Kirkens Rettighed; men paa Erkebiskoppen af Dublins, Marqvien af Landsdown og fleeres Jndsigelser blev dette Amendement forkastet med 90 mod 76 Stemmer. J det følgende Møde blev billen antaget til den 78de Clausel. Men i Mødet den 25de Juli fik Sagen en anden Vending. Man var kommen til den 116de Clausel uden Modsigelser; men ved den 117de gav et Amendement af Lord Wynford Anledning til en lang Debatte. Billen indeholdt: at det skulde overlades de dertil udnævnede Commissarier at suspendere Udnævnelsen af Præster for de Sogne, i hvilke der i 3 Aar ikke havde været holdet Gudstieneste. Amendementet foreslog derimod at Suspensionsretten skulde overdrages til vedkommende Biskop, med Apellation til Vicekongen og hans Geheimeraad. Striden dreiede sig om civile Auctoriteters Ret til at indblande sig i kirkelige Anliggender, hvilket Hertugerne af Cumberland og Wellington erklærede for meget skadeligt; Tvisten blev bilagt ved den Udvei, at biskoppen skulde deeltage i Suspensions-Forretningen. Erkebiskoppen af Canterbury foreslog derstaa: at Jndtægterne af de Sogne, hvori Suspension havde fundet Sted skulde anvendes til at bygge og reparere Kirker eller indbetales i det almindelige Kirkefond.