Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-09-17
Stænderforsamlingen i Roeskilde. (Fortsættelse af den foreløbige Behandling af Sagen, betræffende Andragendet om Forbedring i Huusmandsklassens Kaar, see sidste Tirsdagsavis!) Kamhr. Sehestedt-Juel: "Jeg har ved denne Sags indledende Behandling udtalt mig for det Ønskelige i, om Forsamlingen, uden at gjøre for store Jndgreb i Contractsfriheden, maatte see sig istand til at paavise nogle Midler til Forbedring i Huusmandens Kaar; men jeg fordulgte heller ikke den Frygt, som beherskede mig, at det ikke vilde være ganske let at komme til et betydeligt Resultat; og at denne Frygt ikke var aldeles ugrundet, tænker jeg, er indlysende af Alt, hvad vi have hørt i denne Sag. Jeg er fuldkommen enig med den ærede Committee i dens Jndstillinger, og ikkun med Hensyn til den tredie af disse, nærer jeg nogen Tvivl om, hvorvidt der af den vil resultere noget Nyttigt for Huusmanden. Derimod skal jeg tillade mig at henlede Forsamlingens Opmærksomhed paa et andet Punkt, som forekommer mig i fuldeste Maal at fortjene den, nemlig: de jordløse Huse og Jndsidderstuerne. Disses Beboere er det i Særdeleshed, som falde Communerne til Byrde; og lader os kun tilstaae - thi det hjelper ikke at nægte det -, herom en det dog i Grunden, at Sagen dreier sig. Jeg veed vel, at man vil indvende mig, at man ikke skal skjære en Rem af anden Mands Hud; men jeg tænker, at man kan være lidt mere berettiget dertil, naar man ikke sparer sin egen. Nu, da Hoveriet ved de større Gaarde efterhaanden afløses, bliver det en Nødvendighed, at forskaffe sig Arbeidskraft paa en anden Maade, og den forskaffes lettest ved at opføre jordløse Huse eller indrette Jndsidderstuer. Men, ligesom Eierne af saadanne for endeel høste Nytten af sammes Beboere, saaledes anseer jeg det for overeensstemmende med Billighed, at de give Communerne et Vederlag for den præsumtive Udsigt til, at de engang vilde falde disse til Byrde. Jeg har saaledes tænkt mig, at det kunde være passende, om Enhver, som byggede et jordløst Huus, eller indrettede en ny Beboelsesleilighed, indskjød i Communens Fattigkasse en Capital af f. Ex. 25 Rbd., som skulde gjøres frugtbringende, og jeg forbeholder mig, saafremt jeg finder det fornødent, at stille et saadant Amendement. En saadan Foranstaltning vilde stemme med min Følelse som Godseier, og skjøndt det vel kan indvendes imod Forslaget, at den foreslaaede Capital er temmelig ubetydelig, saa mener jeg dog, at, naar den gjordes frugtbringende, Communen vilde vinde endeel, og at der vilde forløbe en lang Tid, inden den fik nogen Byrde af et saadant jordløst Huus. Proprietair Hansen bemærkede, at han havde indhændige Committeen en Skrivelse, hvori han havde udviklet sine Anskuelser om Sagen, men at Committeen ikke havde taget synderlig Notits af denne Skrivelse, i hvilken der fandtes følgende Jndstillingspunkter; den første Jndstilling gik ud paa Ophævelsen af § 1 i Forordningen 3 Decbr. 1819, ifølge hvilken enhver til Bebyggelse bestemt Jordparcel bør tillægges i det Mindste 1 1/2 Tønde Landboniteret Jord til Taxten 21 m.v. Den anden gik ud paa, at Nore Huse med tilliggende Jord ikke maatte bortleies, men altid skulde gives i Livsfæste for Mand og Kone. Den tredie Jndstilling gik ud paa, at der af saadanne Huse med Jord i det Høieste maatte forlanges en Ugedag og en Klapjagtdag, og at den øvrige Afgivt skulde bestemmes i Penge, hvilken Jndstilling er fremkaldt ved den Anskuelse, at en Huusmand, der har Jord, bør af denne have sit Hovederhverv, og ikke fornemmeligen af at slide og slæbe for Eieren. Den 4de Jndstilling, var, at der ikke maatte forlanges større Dagværk end det, Fag. 30 Januar 1807 fastsætter, nemlig 10 Timer. Jfølge den 5te Jndstilling skulde endelig al corporlig Revselse forbydes, hvortil det juridiske Motiv laae deri, at, skjøndt den afdøde Konge i sin Skrivelse til vedkommende Collegium, der havde fremkaldt Fdg. 30 Jan. 1807, udtrykkelig erklærede, at corporlig Revselse ei skulde finde Sted, findes dog intet udtrykkeligt Forbud derimod i Fdg. 30 Januar 1807, – ja det er saalangt fra, at den udtrykkelig forbyder det, at den kongelige Commissarius endog i forrige Session erklærede, at Repselse ikke er forbudt. Til Slutning yttrede Propr. Hansen: "Forsaavidt Kambr. Sehestedt-Juel har foreslaaet, at Enhver, der opførte et Huus, skulde erlægge en Kiendelse af 25 Rbd., finder jeg dette utilraadeligt; thi dette vilde vel medføre, at der blev færre Bopæle, og da det er vitterligt, at der for Tiden ere for faa Boliger efter Huusfamiliernes Antal, hvilket vil sees af det statistiske Tabelværk, vilde det være høist besynderligt, at man end mere vilde give dem, der søge Huus, i deres Vold, som ville benytte sig af deres Forlegenhed. Jdet jeg forbeholder mig, under den endelige Behandling, at meddele et Udtog af de ovenomtalte Fæstebreve og Leiecontracter, skal jeg slutteligen reservere mig følgende Amendements: 1) At ethvert Huus paa Bondejord med 1 Td. Lands Jordtillæg skal bortfæstes, paa Huusmandens og Kones Livstid; 2) at der kun maa betinges een Ugedags Arbeide og een Klapjagtdag, og at Ugedagen skal være bestemt i Fæstebrevet til en vis Dag i Ugen, hvorimod den øvrige Afgivt skal svares i Penge, og in subsidium at der i det Høieste maa betinges 2 forud bestemte Dage om Ugen, Aaret om. Grev Ahlefeldt: "Jeg er i det Hele enig med Committeen: dog ønsker jeg tilføjet en Bestemmelse om, at Huusmandens Pligtarbeide indskrænkes inden en bestemt Grændse, hvilket navnlig i Høstens Tid kan være ham meget vigtigt. Derhos ønskede jeg det bestemt, at, naar en Huusmand møder paa en Dag, der falder i Regnveir, og derfor maa gaae hjem, skal dette ligefuldt regnes ham som en Arbeidsdag, da han dog ikke kan faae noget Arbeide andelsteds den Dag. Endelig mener jeg, at saafremt Huse med Jord skulle være fæstepligtige, bør Gartneres og andre saadanne Betjentes Huse undtages fra Regelen. Gaardfæster Maalse: "Da denne Sag allerede er bleven saa udførligt behandlet, og jeg navnlig har havt den Tilfredsstillelse, at høre saa mangt et sandt og velmeent Ord udtalt til Fordeel for vor talrige Huusmandsklasse, har jeg vel ikke Meget at sige. Men det er dog Trang for mig at erklære, at ogsaa jeg anseer Livs fæste af Huse med Jord for særdeles ønskeligt og langt at foretrække for Leiesystemet. Jeg har tidligere havt Deel i Gods Administration, og har derved havt Leilighed til at erfare, at Fæstehuusmændene altid udviste den større Omhyggelighed, for at forbedre deres Huus og Jord. De hævede Bygningerne, plantede i Haven og dyrkede Lodderne paa det Omhyggeligste – ret naturligt; thi de vidste ikke blot, at de for deres Livstid sadde trygge i deres smaa Besiddelser, men ogsaa at de kunde efterlade disse til deres Børn, ligesaavist som Gaardene i Regelen bleve ved Familien. Ved det Gods, jeg her har forØie, fandtes ikke en eneste Leiehuusmand, og jeg kjender mange hæderlige Godseiere i Fyen, som ufravigeligen følge dette prigelige System. Jeg har derimod sammenlignet hermed Godser paa andre Steder, hvor Huusmændene kun vare Leiere, men fundet Forskjellen stor, ja, det forekom mig ofte, som om jeg alt i lang Afstand kunde see det paa den Maade, hvorpaa Huus og Grund i det Hele blev vedligeholdt, om Beboerne vare Fæstere eller Leiere. Kambr. Scavenius forbeholdt sig at stille det Amendement, at ingen Petition skal indgives om Sagen. 19de Møde den 2 Septbr. Sagen betræffende den provisoriske Plakat af 11 April d. A. ang, adskillige Lettelser i Handelen, blev foretagen til endelig Behandling.