Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-03-10
Ved en Privatsubskription sammenbragte han 250 Pd. St. Men istedetfor at tiltræde Reisen til Barbariet, efter i Forveien at have over sig i Alt, som er fornødent, naar man vil give sig ud foren Mahomedaner, f. Ex. at vænne sig til at fortære Fluer og Edderkopper, at leve blot af Vand og Brød, sove under aaben Himmel, trods Kulde og Snee o. s. v., forlod han pludseligen, til alle sine Venners største Forundring, Engelland, som Miss Bathursts Ledsager. Efter hans Tilbagekomst 1811 gjorde han virkeligen en Reise til Mogador, og havde den Plan, at reise igjennem Tarudant til Akka, der ligger paa Grændsen af den store Sahara, ventende at træffe der en Caravane af Kjøbmænd, og gjorde saaledes Regning paa, som Kjøbmand og Doctor med denne Caravane, uden Vanskelighed at kunne naae TombuctuMedens han i Mogader studerede det Arabiske, blev han bekjendt med en Renegat, ved Navn Haye, der foregav at være født i Yorkshire af tydske Forældre. Denne yttrede stor Lyst til at ledsage ham paa hans Reise, og blev snart fortrolig med hans hele Plan. Forgjeves raadte de i Mogador boende Engelskmænd ham, ikke at sætte saa stor Lid til en ganske ubekiendt Person, og opsætte sin Reise, indtil han havde erhvervet sig fuldkommen Jndsigt i det arabiske Sprog. Gouverneuren var imidlertid bleven opmærksom paa hans Ophold der i Staden, uden at han, som det synets, havde nogen Forretning, og nu besluttede han, at benytte den første Leilighed der tilbød sig, til at tiltræde Reisen. Da nogle af de faa Europæere, der boe i Mogador, gjorde en Dagen Lystreise ind i Landet, fulgte han med. Om Aftenen, da hele Selskabet igjen vilde reise tilbage til Staden, hørte det med Forundring, at Rotgen var reist videre, uden at være forsynet med et Telt, eller noget Andet, der kunde tjene ham til Seng. Jngen kjendte hans Plan, undtagen den Engellænder, der har meddeelt nærværende Efterretninger, og denne red med ham indtil Kl. 11 om Natten, da de ankom til Floden Tensift, hvor Renegaten indhentede dem, medbringende paa 2 Muulæsler Bagagen, bestaaende af to, tre Haiks, nogle Handelsartikler, en Medicin casse, nogle Bøger og mathematiske Jnstrumenter. Røgen havde omtrent 700 Dollars i Guld- og Sølvmynt med sig, hvoraf han havde en Deel og Renegatten en anden Deel indsyet i Beltet. Kl. 12 forlod Engellænderen ham, og fra den Tid af har man intet hørt til Røgen, som høist sandsynlig er bleven myrdet samme Nat. Angaaende hans Mord havde man i Mogador forskjellige Rygter, men almindeligen havde man Renegaten, som siden den Tid ikke lod sig see mere, meget mistænkt. Man forsøgte ikke at indgive noget Bønskrift hos Keiseren om at forfølge Morderen, da Røgen aldrig havde anholdt om nogen Consuls eller offentlig Embedmands Beskyttelse. Dog, i Marokko blev en Araber heftet, fordi han falbød visse Artikler, der syntes at have hørt til Rigens Bagage, men uagtet han blev piint, tilstod han dog intet. - Røgen havde vant sig til ethvert Slags Legemsanstrængelse, til Undværelse og Strabadsers Taalelse. Der gaves ingen Gjenstand i Planteriget, hvor væmmelig og ufordøielig den end kunde være, som han jo med tilsyneladende Ligegyldighed kunde nyde. J Omegnen af Mogadar sysselsatte han sig ivrigen med Plante og Jnseetvidenskaben, og han havde forskaffet sig betydelige Samlinger i begge. Paa et af disse videnskabelige Streifetog var han kommen bort fra sit Selskab, og efter megen Søgen fandt man ham omsider liggende udstrakt paa Jorden i en tyk Kratskov, ganske uden Bevægelse, med lukkede Øine, yderst svag Puls, Skummet for Munden, og Hænder og Fødder kolde. Man bragte ham til Staden, hvor han kom til sig selv igjen, dog uden at kunne forklare, hvorledes han var kommen i denne Tilstand, og da man skildrede ham den, yttrede han endog sin Forundring derover. Men man formodede, at han havde nydt en Plante eller et Jnseet af berusende eller giftig Egenskab, da han spiste Alt, hvad der syntes ham nyt. Fuld af Enthusiasme for at gjøre Opdagelser, begeistret af den Hæder, han ved sin Plans heldige Udfald vilde erhverve sig, og med en vis Tro paa Skjebnetvang, trodsede han hver Fare. Man hørte ham ofte sige, at han troede fast, at være den Person, som Forsynet havde bestemt til at fuldende det nordlige Africas Opdagelse. Et Beviis herpaa er det, at da han paa en Reise nærmede sig Marokke og blev denne Stad og den bagved liggende høie Bjergkjæde vaer, yttrede han ved Ord og Bevægelser en saa forunderlig og overvættes Glæde, at de ham ledsagende Maurer, ansaae ham for en Afsindig, hvilken Tro han maaskee havde at takke for sin Redning, da Maurerne vise Afsindige og Daarer et Slags overtroisk Tilbedelse. Polsk Sølv og norsk Guld.