Aalborg Stiftstidende, 1838-01-04
Det sidst udkomne Hæfte af Militairt Repertorium, 3die Binds 3die, indeholder, under Overskrift: "De spanske Tropper i Sjælland 1808, en Artikel, som har saa megen almeen Jnteresse, at den vel fortjener at blive bekjendt ogsaa udenfor det nævnte Tidsskrifts egentlige Læsekreds. Den er meddeelt til Repertoriet af Major Fibiger. Jdet vi forøvrigt henvise til selve Artikken, skulle vi her tillade os at meddele et Uddrag af de mange interessante og hidtil forden største Almeenhed ubekiendte Details, den indeholder: Det er bekjendt, at af de spanske Tropper, Carl den Fjerde i 1807 havde stillet til Napoleons Raadighed, bleve 15 til 16,000 Mand Kjernetropper under Marquis de la Romana der vare forenede med den store Armee i Tyskland under Bernadotte, efter at have cantonneret i Holsten og Nørrejylland, i Marts til Juni 1808, for største Delen sendte over til Fyen. Det dengang udspredte Rygte om Napoleons Plan, at foretage, fra Sjælland af, en Invasion i Sverrig, for at erobre til Danmark de transsundiske Provindser eller endeel deraf, bestyrkedes derved, at de to Infanteriregimenter Asturien og Guadalaxara, hvert paa 3 Batailloner og tilsammen omtrent 6000 Md., bleve overførte til Sjælland, for der at danne Bernadottes Avantgarde, under Commando af Gen. Fririon. Den Maadel, bemærker Hr. Fibiger, hvorpaa Forfatteren af Relationen i sepectateur militaire, omtaler den foregivne, ved Etableringen af denne Avantgarde sig, ligesom forsætligen til Skue stillende Invasionsplan, giver tydelig nok tilkjende, at han ikke selv troer, at den nogensinde har været alvorligt meent. Er nu dette lige saa rigtigt, som det viser sig sandsynligt, da bliver denne Begivenhed et nyt og advarende Exempel, med Hensyn til den Grad af Tillid, man tor skjænke Alliancen med den Mægtigere. For at bedømme General Fririons Stilling som Chef for en fra de Franske aldeles isoleret, spansk Avantgarde, bor det ikke forblive ubemærket, at de paa den Tid i Spanien forefaldne Begivenheder ikke kunde forblive de herværende spanske Soldater aldeles ubekjendte, saameget mindre, da Fyen og Langeland vare dem aldeles overladte og de i store Belte stationerede engelske Krigskibe ivrigen bestræbte sig for at komme i Forbindelse med dem. Spanierne vare saaledes paa denne Tid underrettede om deres gamle Kongestammes Bortfjernelse fra den spanske Trone, i Opstanden i Madrid den 2den Mai, og den hele Vending, som Sagerne nu begyndte at tage i deres Fædreland." Den 21de Juni ankom General Fririon til Kjøbenhavn; hans Tropper bleve, efterhaanden som de, til Trods for de engelske Krigskibes Aar dagenhed, ankom til Sjælland, henlagte i Cantonnementsqvarterer; men senere, for samlede at instrueres og indøves efter det dem endnu ubekjendte, franske Reglement, concentrerede i og omkring Roeskilde, hvilket Punct tildeels var valgt, for at de der kunde præsenteres ved en Revn for Hs. M. Kongen, der imidlertid dog ikke kom til at see dem. Som Pladscommandanter vare fra dansk Side ansatte daværende Capitainer von Heinen og NOrigny, og til Medhjælp for dem Lieutenanterne Thalbitzer, Grev Lüttichau, de Plane, Schwartz, Mosenni og Ferral. Uagtet de Vanskeligheder, der vare forbundne med Spaniernes Jndovelse paa fransk Maneer, viste de i Begyndelsen saavel god Villie som Lærenemhed. Generalen paaskjønnede denne, uddeelte hyppigt offentlig Roes og søgte at adsprede Officererne ved hyppige Invitationer. Alligevel viste der sig, i de sidste Dage af Julii Maaned, Tegn til Misfornøielse, hvorom Generalen ikke undlod strax at gjøre Jndberetning til den franske Marschal. Omtrent paa samme Tid, den 30te Juli, modtog han fra Denne Ordre til at lade de spanske Tropper paa Sjælland aflægge Eed til den nye Konge, Joseph Napoleon. Det var hans Hensigt at udføre denne Ordre næste Dag, en Søndag, efter Messen; men, da den spanske Brigadeer (brigadier), Obersten for Regimentet Asturien, Dellevielleuse, forestillede ham, at, omendskjøndt de Fleste kunde antages at være velsindede, syntes dog en Deel endnu at være ubestemt og at man derfor behøvede lidt mere Tid til at forberede Gemytterne, saa udsattes Ceremonien til den paafølgende Mandag Morgen Kl. S. Jmidlertid blev befaling derom indgiven ved Aftenforsamlingen om Søndagen den 31te Juli. Den umiddelbare Følge heraf var, at den paa Torvet i Roeskilde opstillede 1ste Bataillon Asturien gjorde Oprør, idet Soldaterne med høie Skrig erklærede, ikke at ville aflægge Eden. General Fririon, som ved en upasselighed denne Dag var forhindret fra at gaae ud, sendte, da disse Skrig løde sig høre, Kl. 6 om Aftenen, en af sine Adjutanter, Capitain Poncot, ud for at erkyndige sig om Aarsagen, som han strax derefter erfarede af Oberst Dellevielleuse, der ilede til Palaiet, for at bringe Chefen sin Melding, efterat han forgiæves havde formanet hvert Compagni især til Rolighed. Den danske Capitain d'Origny havde, strax da Urolighederne vare udbrudte, begivet sig til Torvet og opfordret den spanske Oberst, som han endnu traf der, til at tage Forholdsregler, for at sikkre Byens Rolighed Natten over, men han fik til Svar, at Troppernes Stemning gjorde dette umuligt. Strax efter at Obersten var ilet hen til Generalen, blev Capitainen af en Borger underrettet om, at en Soldat nyligen havde været hjemme i sit Qvarteer, for at lade Geværet, hvorpaa han atter var løbet ud paa Gaden. Da nu Capitain d'Origny, som var bleven tilbage paa Torvet, for at lagttage Soldaterne, saae en Snees Grenaderer sætte sig i Marsch mod Palaiet, skyndte han sig at komme dem forbi, for om muligt at faae Gaarden ved Palaiet spærret for dem. Udenfor denne mødte han den af Generalen afsendte Capitain Poncot, der strax omringedes af 12 Grenaderer, som trængte ham op imod et Plankeværk og begyndte at slaae ham med Geværkolbene, hvilket drig ny bestræbte sig for at afværge, ved at kaste sig imellem ham og Grenadererne. Det lykkedes ham at give Pongot Leilighed til at smutte bort under hans venstre Arm, medens han hendrog Grenaderernes Opmærksomhed paa sig, og hiin kom saaledes igjen tilbage til General Frition, hvor han traf sammen med Oberst Del levielleuse. Capitain d'Origny begav sig ind i Palaiets Gaard, som var opfyldt med 2 til 300 Spanier. Disse udstødte med rasende Skrig Forbandelser overde Franske og Trusler imod dem. Denne vedvarende Støi forhøiedes endnu ved enkelte Skud, som af og til løsnedes imod Palaiets Vinduer, især naar der indenfor disse komen af de franske Officerer til Syne. General Fririon havde forgiæves søgt at kalde nogle ham bekjendte spanske Underofficerer hen til et af Vinduerne. Den ærværdige, faaarige Oberst Dellevielleuse formaaede ei heller, ved at tiltale Oprørerne fra et aabent Vindue, at berolige dem. De paastode, at hans Liv ikke var sikkert, saa længe han befandt sig hos de Franske, hvorfor de opfordrede ham til at forlade dem; hvorimod Obersten erklærede, at de kun over hans Lig skulde kunne bane sig Vei ind i Palaiet. Da imidlertid den franske General selv opfordrede ham til at begive sig ud blandt sine Folk og han selv uden Tvivl maa have indseet, at han saaledes kunde virke meere til de franske Officerers Frelse, end ved at forblive hos dem, saa begav han sig ud af en for Øieblikket ubevogtet Dør, som strax blev lukket efter ham, ligesom man ombyggeligen tilspærrede alle andre Adgange, saa godt det under disse Omstændigheder lod sig gjøre. Palaiet var forresten bleven omringet fra alle Sider af de i Roeskilde indqvarterede og under Skydningen fra Leiren tilstrømmende Spanier, som trak ind i Palaigaarden under Trommeslag og med flyvende Fane. Da Oberst Dellevielleuse havde viist sig i Gaarden, blev den spanske Skildvagt udenfor Generalens Dor afløst af en spansk Sergeant, som trak Sabelen og raabte paa Fransk: "Enhver Franskmand, som viser sig her, skal finde Døden." De tililende Oprørere raabte paa Spansk: Generalen og de franske Officerer, døe!" Enkelte Skud vedblev at rettes mod Palaiet. (Forts.) Bidragene til de Kbhvnske Asyler udgjøre for 183, 735. Rbd., foruden den store Gave 7000 Lst. i Obligationer fra en eneste Velgiører, hvis Navn, naar det engang kommer for Dagen, vil være uadskilleligt fra Asylet paa Christianshavn. Ved Pløining er man i den brunsbutteller Koeg nylig stødt paa Skelettet af en fuldvoxen Mandsperson, der efter rimelig Gisning maa have ligget her imellem 15 og 20 Aar under Jorden. Landfogden i Sønderditmarsken har i denne Anledning ladet udgaae en Opfordring, for, om muligt at erholde Oplysninger, der kunne lede til Opdagelsen af en her tilsyneladende begaaet Mord.