Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-04-28
(Af utrykte Reisebemærkninger i Aaret 1805). Den Strækning, som kaldes Sætersdalen, bestaaer af de to Præstegielde af Raabydelaugers Fogderie, Valle og Bygland, eller den Aabning, mellem den vestlige og østlige Fjeldaas, fra der, hvor de begge i Syd aftage, og den sydligere, lavere, men mere uregelmæssige Labyrinth af Bjergstrækninger begynder, indtil hvor begge de to store Fjeldaase forene sig i det store Hardanger Field, eller den Aas ogsaa almindeligen, skjønt ei paa Stederne, Filefeld kaldet, som gaaer langs Østen om Bergens Stift, indtil det forener sig med Doprefield bag Nomedalen. - Denne Dal, eller det som saa kaldes, begynder oppe i Houglie=Fieldets høieste og nøgneste Ørkener, Egne, som kun besøges af de Mennesker, der besøge det roldalske Heste- og Qvægmarked, den 15 Julii, og de Qvæg handlere, som, fra Suledalen og det øvrige Ryfylke, drive de Kreature der henover, hvilke de afsætte i Øvre-Tellemarken, og Nummedalen, for siden at bringes ned til Skeen og Drammen. - Sæterdølens Character er Livlighed, munter Godmodighed, Gjæstfrihed, Vittighed og Ærlighed. Deres Tillid til almindelig Ærlighed gaaer og vidt, at Laase og Lukkelser ere hartad ubekiendte. Hvad de eie staae aabent, endnu mere end i Tellemarken. Endda ere Tyverier næsten uhørt. Men ogsaa er den almindelige Goddædighed saadan, at selv den Fattigste ei let nogensinde mangler det Nødtørftige, og Nydelsen er almindeligen gadan, at selv den Rigeste har intet mere. - De ere adruelige, i den Grad, at der for det meste ikke i hele Dalen findes Materiale til en Ruus. Der brygges Øl her som i Tellemarken til Julen, ogsaa til Bryllups, Barsel- og Jordefærd. Hver Gang opbruges det man har Gjæstfriheden, forbyder at holde derpaa; og nu drikke, man Aaret igjennem blot Melk eller Myseblande. Maaltiderne ere og høist tarvelige. Foruden Brød, Smør og Øst, er Suppe af Melkevalle (Mysu og Bygmeel Hovedsagen af hvad man spiser. Der spises saare lidt Kjød, meest speget, slet intet ferskt, aldeles ingen Fisk, uden Ørt, fersk eller rake, det er blødsaltet og stinkende af Raadenhed. Man nyder aldeles intet Grønt, ikke engang Kaal. Det eneste Slags Jordfrugter man nyder er Erter, Kartofler, som Moes eller Grød dog bruges de meest til Brød - og Roer (Naper). - J Dragten, som ligner meget Tellemarkens, og formodentligen den ældgamle, er man mindre tarvelig; dog saa at Materialet, Baand og Sølvstads undtagne, er for det meste hjemmegjort. Sølvstadsen er lige med den i Tellemarken. Man broderer dog ei her som der, og ved en liden, men væsentlig, Afvigelse har ved Dragten den hele Menneskefigur et langt andet ingenlunde forskjønnende - Udseende. - Arbeidsomhed hører til Sæterdølens Character. Ledighed er Skam, især for Qvindekjønnet. Mandfolket er kun sysselsat saalænge Dagslyset varer. Det har intet at besætte Aftenstimerne med. Dog er Læsning og Skrivning bleven saa almindelig, at Mængden endogsaa dermed besætter mangen Aftenstund, medens Qvindefolket tidlig og sildig med Spinden og Væven opfylder alle de Timer, som blive tilovers fra Qvægets Rygt. Alligevel udføres intet Manufact; det medgaaer alt til eget Forbrug. Den Væven og Spinden er imidlertid næsten blot i Uld. Daglig bruges slet intet Linned, da Hør ei avles i Dalen. Begge Kjøn bærer Skjorter af tyndt uldent Tøi, lidet varigt, uskjønt og ureenligt. Man beskylder Sætersdalens Mennesker for, at den herved tilvante Mangel paa Reenlighed gaaer over i deres øvrige Liv. - Det vidner om disse Folks Vindskibelighed, at Landhuusholdnings=Selskabet siden 1790 har havt Leilighed til at uddele 5 af sine Præmier til Folk i Valle, og 2 i Byglands Præstegield. De have alle, paa een nær, været for Jordforbedringer og Steengjærder. En vandt Selskabets næst ypperste Præmie, dets anden Guldmedaille, to den første Sølvmedaille. Man bevidner, at de alle have været vel fortiente, og at de have opvakt megen Kappelyst, megen Jver for at erkiendes ligesaa fortjente til almindelig Hæder, som de med Præmie Hædrede. Den ene af Præmierne, som ei var for Jordforbedring, vandt Præstekonen, Madame Lund, for en Mængde hjemmegjorte Tøier, hvormed hun til dannede en heel Deel af Præstegieldets Qvindfolk til lignende Arbeid, og gav dem et lysende Exempel, som virker. - Uagtet her ingen Haandværkere, ere, men enhver driver, det han synes at behøve af alle Haandværk, indbringes saa godt som intet; at man er forsynet derefter, forstaaer sig selv. Dog seer man i deres Huse ret net Tømmermands, Snedker= og Smedearbeid. - J mental Cultur synes de imidlertid at have Fortrin for mange Egnes Jndbyggere. Uagtet Skolevæsenet staaer her paa den Fod, som overalt i Oplandet, og som det maa staae i saaledes beliggende Egne at en Skolemester, der lønnes med faa Dalere om Aaret, men især med Fritagelsen fra at tjene som Soldat, drager om i et vidtløftigt District, og holder Skole paa hvert Sted nogle Dage om Aaret, saa læse ei allene alle Mennesker med Færdighed, men nogen Læselyst synes her som i Tellemarken almindelig. Et af den forrige Præst Lund oprettet Læseselskab har, ved smaa Sammenskud, lagt sig et lidet Bibliothek til. Bastholms Philosophie for Ulærde, mere af ham, Rafns Naturhistorie, hvad Rafn har skrevet for Almuen, og meere deslige læses der med Begjerlighed, og Bogsamlingen forøges hvert Aar. Præsten Aamodt forelæser og commenterer Søndag Eftermiddag over det Forelæste; Lehnsmanden og et Par andre Bønder ere hans Meddirecteurer for dette Jnstitut, og ere paa Raad med om hvad der skal anskaffes og foretages. Mange, endog Pluraliteten af Qvindfolket, kan skrive. (Fortsættes.) Forordning, om Forhøielse i de ved Sportel-Reglementerne for begge Riger fastsatte RetsGebyrer: 32. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, 20, &c.; Gjøre vitterligt: At ligesom Vi have fundet Os bevæget at tilstaae dem blandt Vore civile Embedsmænd, der ere lønnede med fast Gage, et med Tiderne passende Tillæg til deres Lønninger, saaledes have Vi og været betænkte paa at give de øvrige af disse, hvem Sportler ere anviiste, en saadan Forøgelse deri, at deres Kaar maatte svare mod hines. - For at opnaae dette Vort Øiemeed, og tillige at have de fornødne Hjelpekilder til Bestridelsen af de overordentlige Udgifter, som udfordres til at forbedre de fast gaaeerte Embedsmænds Vilkaar, ville Vi allernaadigst have fastsat: §. I. De ved Sportel-Reglementet for Danmark af 19de Decbr. 1800, for Norge af 11te Junii 1788, og for Lands-Overretten samt Hof og Stadsretten her i Staden af 11te Martii 1812. bestemte Sportler og Gebyrer, skulle, fra den Tid denne Vor Forordning er bleven kundgjort, paa ethvert Sted forhøies, for saavidt Skifter og Auctioner betreffer, med 87 1/2 Procent, og i øvrigt med 350 Procent. §. 2. Gebyrerne ansættes, efter det oprindelige Beløb tilligemed Forhøielsen deraf, i Toldspecies, efter en Cours af 600 Procent, indtil Vi anderledes finde for godt at bestemme. Dog, undtages herfra de Tilfælde, i hvilke Sportler beregnes i Procenter og Promiller, hvor de fremdeles, som hidtil, blive at erlægge i Dansk Courant. 9. 3. Af de i §. 1, paabudne Forhøielser, af 87 1/2 Procent, og 350 Procent, oppebære de vedkommende Embedsmænd, som lønnes med Sportler, 25 Procent af de første og 200 Procent af de sidste, til dem selv; og for det øvrige, som beregnes deels Vor Casse, deels Skatkammer og deels Justits=Fondet til Jndtægt (efter de denne Vor Forordning hosføiede Tabellers Udvisende) aflægge de paa den Maade, som hidtil har været befalet, Regnskab. J. H. Ved de Retter, hvor Sportlerne og Gebyrerne have været Vor Casse eller Skatkammersondet beregnede til Jndtægt, skal i Fremtiden det samme finde Sted med Hensyn til de her paabudne Forhøielser, og Regnskab derfor aflægges paa sædvanlig Maade. §. 6. - Jstedet for de i Sportel-Reglementerne paabudne Gebyrer, af 3/4 og 1/2 Procent ved faste Eiendommes Salg, samt af 1/4, 1/3 og 1/2 Procent ved Vare=Auctioner, naar det Solgte løber op til en vis Sum, erlægges for Fremtiden ikke mindre end 1/2 Procent ved Salget af det første Slags Eiendomme, og 3/4 Procent af sidstnævnte Varers Beløb. §. 6. J Politie=Sager, og Sager angaaende ulovlig Kroehold, saavelsom i private Sager, naar disse angaae en Gield, hvis Hovedstoel er under fulde 25 Rdlr., eller hvor en Ting omtvistes, hvis Værdie med Vished kan ansættes til en mindre Sum, erlægges kuns det halve af de i Sportel-Reglementerne fastsatte Gebyrer i Dansk Courant; i Sager fra 25 til 100 Rdlr. de fulde Ge hyrer i Dansk Courant; og naar Sagerne angaae mere end 100 Rdlrs. Beløb det Hele, efter Tadellernes Udvisende, i Told=Species. §. 7. Den i Sportel-Reglementet af 11te Martii d. A. C. 12 og 20 fastsatte Betaling pr. Ark for Dom og Tingsvidne Acters Beskrivelse, erlægges ikkuns med det halve foruden den her befalede Forhøielse, naar Sagen, hvori Acterne forlanges beskrevne, angaaer en Sum af mindre end 500 Rd. Dansk Courant, eller en Værdie, der ikke er større end denne. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 7de April 1812. Under Vor Kongelige Haand og Seigl. Frederikr.