Den Vest-Sjællandske Avis, 1839-04-18
Den katholske Reaction i Paris. Der gives intet Latterligere og Sørgeligere end den religiøse Reaction, som for Øieblikket grasserer i Paris Bladet Gazette de France tilligemed alle legitimistiske Dagblade og katholske Tidsskrifter raabe allerede Victoria og forsikkre for Alvor, at det 19de Aarhundrede er paa Vei til at vende tilbage til den alene saliggjørende Kirkes Skjød, hvortil det rigtignok seer ud. De fordums Liberale fra Restaurationen høre nu Messe, synge Vesper, og opbrænde Voltaire, Du puy, Volney, Diderot, kort alle deres Ungdoms Bre varer og Bønnebøger, som de ikke mere ville læse, fordi de kunne dem udenad. Politikere, Skribenter, Lærde og Kunstnere arbeide paa Gjenopstandelsens hellige Værk. J Salonen mangler det ikke paa Helgenbilleder, i hvilke en streng katholsk Retning fremtræder. Cabat, den fortrinligste Landskabsmaler af den nyere Franske Skole, har ladet sig omvende i Rom af Abbe Lacordaire, og opgiver sin syndige Haandtering for at gaae i Kloster. Denne høist talentfulde Kunstner hører til de faa Mennesker, som trods deres aldeles forsømte Opdragelse svinge sig op fra det laveste Trin til en høi Stilling i Livet, og øieblikkeligt finde sig tilrette i ethvert Forhold, uden at man i ringeste Maade kan mærke paa dem Springet fra det ene Trin til det andet. Cabat har i Paris længe kæmpet med Elendighed; der er Folk, som baade have kjendt ham boende paa et jammerligt Tagkammer, og seet ham i sit pragtfulde Atelier; han var af meget indesluttet Charakteer, dog lykkedes det ham ikke stedse at skjule sin Ærgjerrighed, og hele hans Opførsel udtalte Foragt for Menneskene, sig tydeligt; hans Kunst indbragte ham i den sidste Tid ikke ubetydeligt Renomme og Penge, og naar han har givet den Afsked, maa han have den Overbeviisning, at Tonsuren hjælper til større Æresposter, og Rigdomme, og det skulde ikke være forunderligt, om den indbragte ham en Cardinalshat. Man oplever de forunderligste Ting i Paris: den elegante Byronske Litteratur, som for kort siden tumlede sig om i de smudsigste Angreb mod Stat og Kirke, gjør nu Afbigt for Pavens Billede og kryber til Korset. Ogsaa Romanforfatterne udstrøe med from Jver Sæden til den katholske Reaction. Man maa vistnok tilstaae, at denne fattige, nervesvage, romantiske Litteratur ligger i sine sidste Trækninger, og at det hellige Korstog imod det 18de Aarhundrede er en naturlig Følge af dens fuldkomne Udmattelse. Voltaire bliver behandlet paa det Foragteligste. Man seer, naar Mennesket er paa den rette Vei, saa skee strax Under Hidindtil var den religiøse Omvendelse kun mærkelig i de høiere og dannede Stænder; men nu begynde ogsaa Middelklasserne at vende om; man har nemlig sagt dem, at de trues i deres materielle Jnteresser, naar de ganske tabe de religiøse Jnteresser af Øie, og vedblive at tale ilde om Helgenerne og at spotte over Skjærsilden; man har forestilt dem, hvad der dog vil blive Følgen, naar de lavere Stænder ikke mere troe paa Noget, og ikke mere ville hengive sig i Forsynets guddommelige Villie. For Folket er en Religion nødvendigst netop i dette Øieblik, da Enhver vansmægter af Tørst efter Troen. Dette har og Middelstanden indseet, og omendskjøndt de ikke kunne udstaae Præsterne og tilbede Voltaire, Patriarchen fra Ferney, som en Helgen, saa lade de dog deres Børn opdrages i Klostre, sende deres Koner og Børn i Messen, kort sagt, ere aldeles enige med ovennævnte Raisonnements, for hvilke virkeligt noget Sandt ligger til Grund, man kunde blot indvende dem, hvorfor de ikke tidligere have indseet den politiske Nødvendighed af en Religion og Moral, da de, der for 10 Aar siden sad ved Statsroret, fremførte ganske de samme Grunde. Naar Alt dette er sandt idag, maa det ogsaa dengang have været sandt, naar man ikke vil antage, at Noget, som er Sandhed i den Enes Mund, bliver Usandhed i den Andens. Dog, de fleste Tilhængere af Nykatholicismen mene det ikke ret alvorligt med deres Tids religiøse Gjenfødelse; hos Nogle er det en Modesag, Andre bekjende sig dertil, fordi de ville gjøre sig vigtige, og af Borneerthed. J alle Discussioner, som føres over denne Gjenstand i offentlige Blade, synes man at forglemme. Hovedsagen; men man skyder den med Villie til Siden; thi man frygter derfor. Et Livs=Spørgsmaal for Katholicismen er Læren og Kirkens øverste Magt og om Pavens Ufeilbarhed, paa hvilken de uomvendte Franske Skribenter, som udstille deres bittersøde Aandsproducter i parfumerede Revier og Romaner, mindst troe. J det Engelske Kaffehuus og det store Operahuses Forsal træffer man Mode herrer, som udgive sig for katholske rettroende Christne, fordi deres Skomager eller Skrædder er en Skeptiker, og som slet ikke anne, at de endnu ere latterligere og taabeligere end deres Skomager eller Skrædder.