Ribe Stifts Adresseaviser, 1840-03-10
"En Landbo fra Vandfuld Herred har i Aalb. Avis opfordret til Anskaffelsen af et Dampskib fra Lemvig, der paa en hurtig og bekvem Maade kunde anløbe Struer, Nykjøbing, Thisted, Skive og Hjarbek, sættes i Forbindelse med den fra Aalborg paa Norge og Kjøbenhavn etablerende Dampskibsfart, samt tillige benyt. tes til igjennem Ager Kanal paa en hurtig og bekvem Maade at føre Fedekreatuer og Produkter til Altonas og Hamborgs Markeder. Et saadant Dampskib antages at maatte have et Maskineri af 50 Hestes Kraft, og maatte ikke stikke synderligt dybt i Vandet. Jndsenderen mener, at det vistnok ikke vilde mangle paa Deeltagere der i Egnen, saasnart Forsøget blev foretaget. - Man erfarer tillige af samme Jnserat, at gavn lystne Borgere fortiden ere færd med at foreslaae opført i Lemvig saadanne Dæmninger for selve Byen, som baade kunde beskytte den mod fremtidig Oversvømmelse og tillige danne en Havn. Hvad Dampskibsfarten paa Limfjorden angaaer, da agte ogsaa Entreprenrerne for den paatænkte Damskibsfart fra Aalborg itiden dermed tillige at forbinde en saadan bifart til de mindre Kjøbstæder ved Fjorden. Den 1. August 1840." Af Pastor St. St. Blicher læses under denne Overskrift, i Bladet "Dannevirke No. 41, et Program til Festen næste Gan paa Himmelbjerget: "Første Aften Kanonsalve, Musik, Sang, Maaltid og Glædesild om Natten. Om Morgenen ligesaa, men større Salve (det danske Løsen). Siden, hvis man kommer saavidt i Aar, Væddelege, Løben, Brydning, Svømning, Skydning (paa fri Haand) m.m., Alt under Tilsyn og Anordning af dertil valgte Dommere og med Uddeling af Hæderstegn. Derefter Maaltid, Dands, Tale, Sang, og Felten endet næste Morgen, dog i omvendt Orden, saa Kanontorden, giengivet i tusindfoldigt Ekko fra Bjerge, Skove og Søer, kunde forkynde Afsketstimen. Fremdeles mener Pastor Blicher, at man til Festen burde indbyde Kongen selv. (Efterat St. Blicher havde skrevet dette, erfoer han, at Peder Nielsen har spærret Adgangen til Himmelbjerget, og tilføier i Anledning deraf: "Vi vide af Historien, at en Person, hvem Lovens Arm ikke var mægtig til at række, blev ved almindelig Overeenskomst anseet og behandlet som Den, der ikke hørte til Samfundet, med hvem Jngen vilde æde, drikke, tale, langt mindre røre ved – kort sagt: han blev skyet som en Spedalsk, saa han gik hen og hængte sig. Det være langt fra mig at ønske eller tilraade Peder Nielsen saadant, men var jeg Bonde i Rye, jeg vilde stenge mine Dørre for ham, og aldrig komme hans Gaard saa nær, at jeg kunde lugte Røgen af hans Skorsteen. - Himmelbjerget er altsaa blevet en Speculationsgjenstand: ligefor Festen i Fjor kunde det være kjøbt for 20 Rbd, under Festen for 50 Rbd., kort efter blev der forgiæves budt 500 og senere 1000 Rbd." - J Anledning heraf bekjendtgjør Peder Nielsen, at d. 1. August 1839 kom 6 a 700 Mennesker fra alle Retninger til Himmelbjerget, og da der kun gaaer en smal Vei, over hans Marker til Bjerget fik han derved megen Sæd nedtraadt og nedkjørt. "Naar Præsten Blicher siger" – vedbliver han - "at Bjerget i Fjor kunde været kjøbt for 20 Rbd., da lyver han; det har aldrig været tilfals, ligesaalidt som jeg er budet en Skilling for det; men, som nogen Erstatning for min Marks Nedtrædelse, søgte jeg om Tilladelse, selv at holde Beværtning paa, eller ved Bjerget, men det blev mig nægtet. Vil Hr. Blicher forskaffe mig den Tilladelse, da staaer Bjerget for ham og Enhver aaben, eller de 1000 Rbd., han talet om, for Bjerget, da skal han faae det, med udlagt Vei over min Mark til samme." Forresten overlader P. Nielsen til Enhver at bedømme, hvo af de To der er foragteligst, enten Blicher, der sidder i et af Landets bedste Kald, og til hvem der desuagtet maa tigges til i alle offentlige Blade, eller han, der sidder i en lille Bondegaard og til den bestemte Tid udbetaler de Byrder, der paaligge ham.