Viborger Samler, 1846-12-31
Frankerig. Fra Africa ere de nyeste Efterretninger saa gunstige som muligt. J Vesten er Alt saa roligt, at man allerede troer at kunne formindske Troppe styrken i Oran; Abdel Kader skal have udtømt alle sine Ressoureer og være aldeles magtles. Ligesaa tilfredsstillende lyde Efterretningerne fra Østen og fra Centrum. De fra Blodbadet ved Sidi-Brahim undkomme, nu udløste Officerer og Soldater (Oberlieutenant Cognard, 2 Lieutenants, 1 Husar, der under Blodbadet gav Commandanten sin Hest, og to Jægere) ere ankomne til Marseille. Paris, den 24de Decbr. Ligesaa glad og hurtig Journ, des Deb. sluttede sig til Morn. Chronicles Erklæring angaaende Polens Jndlemmelse i Rusland, med ligesaa megen Bestemthed yttrer den sig i sit nyeste Numer imod Tilhængerne (Grev Mole og dennes Organ La Presse) af en Alliance imellem Frankerig og Rusland. Vi indrømme siger Journ. des Deb. – "at Rusland har i de sidste 15 Aar stillet sig, ved sin Foragt for Tractaterne, udenfor den offentlige Ret? Hvad der kunde ødelægges af Polen - er ødelagt; dets Constitution, dets Kamre, dets Hær. Der er endnu kun et Skridt tilbage, der dog maa betyde noget, efterdi Rusland, trods sin store Lyst, ikke har vovet det. Polen har mistet Alt; det har kun sit Navn tilbage; men dette Navn har man dog endnu ikke vovet at udslette af Staternes Navnerække, og paa den Dag, paa hvilken Rusland erklærer, at der i Verden gives en russisk Provinds mere, og at der ikke meere gives et Kongerige Polen, saa ville vore politiske Modstandere, faae at see, om Retten er et Jntet, selv da naar man har nedværdiget denne Ret til en tom Skygge og intetsigende Ordlyd. - Republiken Krakau var kun en Ordlyd, det vidste Enhver; og dog følte hele Europa sig dybt rystet, da de østlige Magter udstrøge dette Ord. Man omgik Tractaterne; man krænkede dem aabent og dristigt; der gaves ikke en fri Mand, der jo følte sin gode Ret krænket ved dette Slag. – En eneste Magt kan glæde sig over denne Actus, der er rettet imod Tractattroskab - og denne Magt er Rusland. For at fuldføre sine Planer i Polen og andensteds, behøver Rusland, at Europa geraader i almindelig Forvirring for at Styrken kan seire overRetten. Fra Preussens og Østerrigs Side var Krakans Tilintetgjørelse en uhyre Feil; kun for Rusland et vundet Spil, Der gives ikke længere nogen bindende Tractat. Desto bedre, Mere vil Rusland ikke. Men fremfor Alt tør England og Frankerig ikke interessere sig for dets Planer. Et Forbund imellem disse to frie Nationer er den eneste Modstand, for hvilken Rusland nærer Frygt. Geraadede Frankerig og England i alvorlig Strid med hinanden, vilde Rusland udstøde et Glædeskrig; det stod da paa sine Ønskers Tinde; Civilisation og Retten havde da mistet den dem hidtil beskyttende Vold. Og om endog en Alliance med Rusland skulde bringe os en heel Provinds, saa ville vi aldrig forglemme, at man af en saadan Stat kun erholder saadanne Gaver, i det man bliver Giverens Lehnsmand. Krakau vil komme dem, der have modtaget denne skjebne svangre Gave, dyrt at staae. Vi mene, at man nu vil kunne forstaae den Taktik, som Tilhængerne af den russiske Alliance udvikle iblandt os. Uigienkaldeligt at adskille Frankerig fra England, og saaledes forvirre Alt i Europa, det er deres Formaal. Man vil indsee, hvorfor vi, trods en forbigaaende Meningsforskjellighed med England, ere blevne vor gamle Tro og Tillid til den engelske Alliance troe. Enten Alliancen med England eller en isoleret Stilling; vi kjende intet andet ærefuldt Valg for Frankerig."