Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-10-27
Den Kongel. Commissarius's Tiltrædelsestale i Stænder=Forsamlingen. en Tid af 5 til 6 Aar har der hos os været ført Strid idlerne til at fremme vor Hesteavl. Et Parti har især søgt at nedsætte de her indførte Stutteribesigtelser og at fremhæve Fuldblod med Veddeløb, som de eneste til Maalet førende Midler, ja en Deel af dette Parti er endog i saa Henseende gaaet saa vidt at forsvare en blind Efterabelse af engelske Skikke. Det andet Parti, som upaatvivleligen er det talrigste og hvortil Hovedmassen af de Landmænd som befatte sig med Hestet væg kan henregnes, forsvarer de i vort Fødeland indførte Stutteribesigtelser, og beraabende sig paa Hestehandlens Fordringer, samt den Brug vi selv have for vore Heste, troer at det er fordeelagtigere at beholde den engang indførte Race og forbedre samme ved sig selv, i det høieste med megen Varsomhed at anvende Krydsning. Striden imellem disse to Partier er ikke altid ført med den Sindighed man havde kunne ønske, især have det første Parties Organer ikke altid behandlet det andet Parties Talsmænd med den Agtelse de vist nok kunne gjøre Fordring paa. At holde sig lystig over Andre, eller kalde et Forslag latterligt, uden engang at føre mindste Beviis herfor, kan vist nok kun tjene til at ophidse Gemytterne. Men saalænge Mennesket beherskes af Lidenskaber, er det noget som aldrig bliver anderledes, og man maa derfor oversee Skyggesiden af saadanne Stridigheder, søgende at drage al den Nytte af dem de tilbyde. Unægteligen have de omtalte Stridigheder opklaret mangt et Begreb hvorom man før kun havde en dunkel Følelse. Saaledes have Forsvarerne af Stutteribesigtelserne og vore gamle Racer lært at indsee, at det ikke er nok at deres Heste ere stærke, haardføre, udholdende, velbyggede o. s. v.,men at disse Dyrs indre Værd og Renommee i Udlandet betydeligen maatte forøges, om de i Forbindelse med foranførte gode Egenskaber formaaede at bevæge sig med mere Lethed og Hurtighed. Men dette maa igjen have viist dem, at de meer end forhen have at rette deres Opmærksomhed paa den Pleie og Røgt de give deres Heste, saaledes at de ikke overfyldes med saadanne Fødemidler som udspille Vommen for meget, give tykt Blod, eller virke søvndyssende og slappende. De ville have indseet at mere Bevægelse i den unge Alder, og dertil saadan Bevægelse som skaffer de unge Dyr Øvelse i Brugen af deres Lemmer, maa virke velgjørende i anførte Henseende. Ja de maa ogsaa have indseet at Veddeløb, indrettede overeensstemmende med det Øiemed hvorfor de holde Heste eller hvorfor Ud lænderne afkjøber dem samme, altsaa med tilbørlig Vægt og ikke for korte Baner, betydeligen maatte fremme Hensigten. Derimod have de ikke kunne fatte Nytten af saadanne Veddeløb som gaae ud paa Opnaaelsen af en Hurtighed, der, saafremt reelle Tjenester fordres, af sig selv falder bort, og følgeligen maa betragtes som en spildt Kraft. Ogsaa begribe de ikke hvad Nytte Hesteavlen kan have af, at en Herodia eller Augusta, som alene holdes pr. Speculation, aarligen vinde flere Priser ved Veddeløbene. Vi leve i et Land hvor god Oeconomie er den første Betingelse til vort Velvære, og hvor ialmindelighed kun haves Brug for Heste som formaae at udrette sande Tienester, en Fordring som vore Bønder sætte over alle andre. - Ligesom altsaa Forsvarerne af Bragtelserne i mangt et Punkt, have berigtiget deres Anskuelser, saaledes have ogsaa Velynderne af Fuldblod og Veddeløb begyndt at indsee, at det ikke er nok at en Hest nedstammer fra Kong Salomons Stutterie eller kan løbe godt. Jevnligen hører man dem anstille Betragtninger over Hestens Udvortes, eller erkiende at Halvblod kan give godt Afkom, og at man endeligen ogsaa har fundet sig beføiet til at indrømme Nytten af Besigtelserne, viser de Bemærkninger som have givet Anledning til nærværende Replik. Dog for ikke at indrømme formeget, foreslaaes at give Hopperne alle Præmier, og lade Hingsterne see hvorledes de ved Veddeløb kunne skaffe deres Eiere nogen Opmuntring for deres Anstrengelser til Hesteavlens Fremme. Jdeen kan være ret god, og lader sig vist ogsaa udføre, men det Hele passer ikke med vore Forhold, i det mindste ikke endnu. J Danmark holdes de fleste Hingster af Bønder. Disse have hidtil viist saare lidt Jnclination for Veddeløb, og paa eengang af berøve dem de vante Præmier, vilde upaatvivleligen standse den Kappelyst som Besigtelserne have bevirket, saa at mangen god Hingst ved Præmiernes pludselige Ophør, sikker, vil blive kastreret. Desuden, da efter Forslaget, Størrelsen, af Præmierne for Hopper skal afhænge, om de ere bedækkede af Fuldblod, Halvblod eller Hingster af Landracen, saa maatte her bestemmes, i hvilket Tilfælde den høieste Præmie skulde gives, og altsaa Vilkaarlighed finde Sted; thi vil man være upartisk, og ikke foreskrive Hesteavlen den Retning den skal tage, men overlade dette til Tid og Omstændigheder, maa ingen Race favoriseres frem for den anden. Haves Besigtelser, hvor de Heste som bestemmes til Avl kunne faaes bedømte med Hensyn til de udvortes Forhold, og haves Veddeløb til at afmaale deres Ævner, vil det, naar begge Jndretninger bringes i Forbindelse, af sig selv vise sig, hvilken Race der som den meest passende og meest indbringende bør gives Fortrinet. - Af det foranførte vil man have seet, at det hverken er Vane eller Vægten af enkelte Stemmer, der har bevæget de 107 Hesteopdrættere fra Veile Amt til at underskrive den til Hans Majestæt overrakte allerunderdanigste Ansøgning om Besigtelsernes Vedblivelse, men at man har handlet efter Grundsætninger. De store Forbedringer vor høie Regjering for et halvt Seculum siden indførte i Landbovæsenet, bleve kun modsagte af enkelte interesserede Godseiere. Bonden kan maaskee i Begyndelsen have viist sig lidt mistænkelig, men var ikke dette en naturlig Følge af den Undertrykkelse hvori han levede, og mon man ikke havde handlet viseligen at gaae lidt mindre rask tilværks, f. Ex. ved Udskiftningen, der som bekjendt af bare Overilelse paa saamange Steder er mislykket. Jøvrigt henviser Undertegnede med Hensyn til hvad bemærkningerne forresten indeholde til sin Critik af Kammerraad Michelsens Priisafhandling, ligesom til sit nylig udkomne lille Skrift om Veddeløb. Aldebertsminde, den 17de October 1835. C. Dalgas.