Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-06-08
Blandinger. Af General Hedemanns Rapport over Træfningen ved Sundeved den 28 f. M. sees, at Kapitain v. Thostrup faldt i Kampen ved Dyppel Mølle i Spidsen for 10de Bataillons Skytter; Kuglen traf ham midt i Brystet og han segnede, idet han raabte til sine Folk: "Brav, brav Kammerater!" Ved Nybe Mølle udmærkede en Eskadron af det frivillige beredne Jægerkorps fra Øerne sig ved sine fortrinlige Skud, Efter at Høiden og Bygningen ved denne Mølle vare tagne, angrebe 2 Kompagnier af 10de Bataillon og de frivillige Jægere fra Odense en af Fjenden besat Gaard Vesten for Møllen; Fjenden tog tilsomt Flugten, under hvilken han leed endeel af Espingolerne. Da Mørket faldt paa, ophørte Forfølgelsen. Paa Brogger Land der som en Halv gaaer ud fra Sundeved, og hvorfra Man ikke kan komme direkte til Gravensteen uden over Eckernsund Færge, kunde Man vente at afskjære fjendtlige Tropper ved vor Fremrykning. Et Par Kanonbaade passede paa ved Færgen, og forhindrede Fjenden fra at benytte den. 5te Bataillon detacheredes fra Flankekorpset for at undersøge Brogger Land, men var ikke saa heldig at fange 200 fjendtlige Jnfanterister, hvilke, efter en modig og flere Gange gjentagen Kamp ved kyndige Veiviseres Hjælp, i Mørkningen slap bort langs Stranden. - En videre Fremtrængen de følgende Dage laae ikke i Planen. Maalet var naaet; vi havde endnu engang rammet den overmodige Fiende, der havde oversvømmet vort Land. Vi truede og fremskyndte i vor nye Stilling hans Tilbagetog, og vi havde bemægtiget os saameget af Sundeved, at vore Bevægelser for Fremtiden bleve friere. - Vore Modstandere i Sundeved vare Hannoveranere, Oldenborgere og Mecklenborgere; de kæmpede tappert, uagtet vi rimeligviis vare dem overlegne; thi den Deel af vor Styrke, som kom i Jlden, var mere end 6 Batailloner. Det er 1ste Brigade (1ste, 2den og 11te Bataillon) og Flankekorpset, navnlig 1ste Jægerkorps og 10de Bataillon, som tilligemed Artilleriet have viist deres sædvanlige Dygtighed og Bravour. Vore Officerer vare som altid i Spidsen for Folkene, hvorfor ogsaa 2 ere faldne og 5 saarede. - Sundeved beskrives i Rapporten som et frugtbart, ikke meget bakket Landskab, med nogle Smaaskove, mange Bygninger og en Mængde svære levende Hegn, der mange Steder næsten ere igjennemtrængelige. Det egner sig til et haardnakket Forsvar, og der kan egentlig kun kæmpes af Jnfanteri i spredt Orden, understøttet af Artilleri og enkelte sluttede Masser. Noget afvigende herfra er den allernærmeste Egn ligeoverfor Sønderborg, nemlig Dyppelbjerg, der hæver sig fra Havet til en betydelig Høide, og hvis østlige Afhang iforveien var renset for Bygninger og Hegn, for at kunne bestryges af vore faste Batterier paa Als. - Navnlig fremhæves i Rapporten Premierlieuten. Kühle (11te Bataillon), der med en sluttet Afdeling uforsagt stormede Dyppel Mølle, kastede Fjenden, der vedligeholdt en heftig Jld, med Raskhed tilbage afsøgte Møllen personlig og hialp til at fordrive Fjenden ganske fra de levende Hegn, hvorhen han havde retireret. Under denne Attaque udmærkede ogsaa Premierlieutenant Arnholtz sig ved Mod og Konduite. Kapitain Jessen besvarede med sit Batteri i en heel Time med Mod og Uforfærdethed Fjendens morderiske Jld fra en meget overlegen Skytsmængde, der betjentes med overordentlig Raskhed og Jver; først da hans Ammunition var enten opskudt eller vanskelig at faae frem paa Grund af Veiens Beskaffenhed lod han sig af Oberstl. de Meza bevæge til at trække sig ud af Jlden; 2 af hans Kanoner, som da vare uden Bespærding, bragtes af 6te Bataillons 4de Kompagni (Premierlieutenant Bohse) med Artilleristernes Hielp ved Haandkraft udenfor Jlden. Kapitain Wilster var bestandig i Jlden og vedblev til det sidste Øieblik med Jver at opmuntre sit Mandskab. Frivillig, Jngenieurkapitain Linde, fægtede i Jægernes Række som Menig med Mandighed og Uforsagthed. Dette gjælder ikke mindre om Lieutenant Caroe, der, uagtet han blev saaret, vedblev at føre Kommanden over sit Kompagni, indtil det blev muligt for Kompagniet at avancere. Premierlieut. Fallesen ved Espingolbatteriet har allerede tidligere ved de Skjærmydsler, der ere forefaldne i det Sundevedske, lagt for Dagen Mod og Lyst til at gaae frem med sit Vaaben, ligesom han ogsaa ved intelligent Activitet har personlig ledet det paa de yderste og farefuldeste Poster. Ogsaa under Træfningen den 28de har han ikke lidet bidraget til at hævde dette Vaabens umiskjendelige Nytte i Krigen, ligesom hans velrettede Skud maae antages at have gjort Fjenden betydeligt Afbræk. Med særdeles Berømmelse fremhæves i Rapporterne den svenske Premierl. Silverstolpe for sit som Skyttefører udviste djærve og uforfærdede Forhold, saavelsom den svenske Premierlieut. Baron Lejonhusvud og Premierlieutenant Jrgens, hvilken Sidste jevnlig exponerede sig selv for at faae sit Mandskab frem. - Som en dygtig og behjertet Mand fremhæves Nr. 89 Menig Bagsværd af 1ste Linie-Bataillons 4de Kompagni, der indtil sidste Øieblik forsvarede sin Plads, skjønt saaret, og saaledes foregik sine Kammerater med et følgeværdigt Exempel. En Dragon, der havde gjort en Sabel til Bytte fra en fjendlig Officeer, bragte denne hen til General Schleppegrell, da Kampen var endt, og bad ham om at modtage den: "for Generalen har dog gjort sig saamegen Umage idag. Udentvivl har Generalmajor Schleppegrell i den jevne Yttring af den simple Dragon fundet den bedste Lovtale for den ualmindelige Dygtighed, han paa denne Dag lagde for Dagen, og for den væsenlige Deel, han har havt i dens hæderlige Udfald.