Berlingske Tidende, 1836-05-17
En under Forhandlingerne fremsat Yttring om, at i et Land, som Danmark, ville de Hænder, som ved Ophævelsen af Beskyttelsessystemet bortvistes fra den industrielle Virksomhed, ikke kunne savne Beskjæftigelse, anledigede den Tilforordnede til at gjøre opmærksom paa, hvad desuden var noksom bekjendt. at en af Landets betydeligste Godseiere nyligen har til Forsamlingen udtalt sig derhen, at Udsigten til en fremtidig taalelig Afsætning af Danmarks Kornvarer mere og meere forsvinder, og skjøndt dette vel er udtalt for af godt Nødvendigheden for Landmanden, at henvende sin Opmærksomhed paa andre Productionsgrene, saa kan det dog vel ogsa tjene til Beviis for, at Agerbruget ikke ubetinget vil kunne modtage og lonnende beskjæftige de mange Hænder, som vilde blive ledige, naar den industrielle Virksomhed her i Landet ophørte at nyde den hidtil samme forundte Beskyttelse. Med Henhold til hvad den Kongelige Commissarius i sit almindelige Overblik over de industrielle Forhold heri Landet havde anført, bemærkede den Tilforordnede, at efter den seneste Folketælling er det ikke mindre end 2, 957 Jndivider, som ere henførte til den industrielle Klasse, hvilke, uden at regne de Dagleiere, som hos dem finde deres Udkomme, udgjøre mere end 18 pCt. af den hele Befolkning, og den Deel af samme, som lever i Kjøbstæderne, mere end 37 pCt., nemlig 95,110 Personer blandt disses Jndvaanere, og maatte den Tilforordnede ganske henholde sig til, hvad Commissarius, havde bemærket om, at naar enkelte af de groveste Haandværksvarer undtages, vilde vel næsten al anden industriel Virksomhed her i Landet lide under Ophør af den samme hidtil forundte Beskyttelse. Naar det af Vicepræsidenten bemærkedes, at Regjeringen ikke maatte forhindre sine Undersaatter i at erholde deres Forbrugsgjenstande til de billigst mulige Priser, om disse ogsaa nedsattes under deres virkelige Værdi ved andre Regjeringers daarlige eller uhensigtsmæssige Foranstaltninger, da maatte det vel komme i Betragtning, at Forbrugerne i Landet derved bleve afhængige af saadanne Foranstaltningers Vedvaren eller Ophør i fremmede Lande, ligesom at det kun kunde skee med Opofrelse af den Arbeidsfortjeneste, som ved den industrielle Virksomhed indvindes for Landet, og for hvilken man blev skatskyldig til Udlandet, altsaa maatte dækkes ved en anden Kapitalerhvervelse, men om denne sidste vilde fremstaae, vilde være saare tvivlsomt formedelst de danske Kornvarers ikke sjeldent indtrædende Uafsættelighed i Udlandet. Naar det derhos var anført, at da efter det i Tarif-Commissionens Forestilling udtalte Princip ingen Fabrik, som ikke var afden Betydenhed, at den i nogen væsentliGrad kunde tilfredsstille det indenlandske Forbrug, skulde ansees qvalificeret til Beskyttelsestold, maatte saadant medføre, at ingen ung Fabrik kunde tilkomme samme, forinden den, ved i længere Tid at have bestaaet, havde opnaaet en saadan Udvidelse, at den tilfredsstillede den ovennævnte Fordring, men da dette jo forudsatte, at den baade kunde bestaae og udvide sig uden Beskyttelsestold, bortfaldt altsaa for disse Nødvendigheden af den sidstnævnte – da maatte den Tilforordnede herved bemærke, at det af Tarif-Commissionen fremsatte Princip var at forstaae saaledes, at ligesaalidet som et tilsigtet, men ikke allerede udført, Anlæg af en Fabrik kunde qvalificere Fabrikatet til Beskyttelsestold, ligesaalidet kunde dette gjælde om et allerede iværksat Anlæg, som efter dets Maalestok maatte ansees utilstrækkeligt for i nogen væsentlig Grad at fyldestgjøre Landets Trang, til Fabrikatet, hvilket derimod maatte kunne indtræde, naar Anlægets Størrelse gav grundet Anledning til at antage, at det vilde tilfredsstille disse Fordringer. Som Exempel, bemærkedes, at Holmegaards Glasværk neppe vilde være fremstaaet uden Beskyttelsestold, hvorimod det af Tarif-Commissioen var antaget, at efter dette Anlægs nærværende Standpunkt nogen Nedsættelse successive kunde indtræde, hvorfor en saadan ogsaa var bragt i Forslag. Den Tilforordnede maatte overhovedet, med Hensyn til Beskyttelsen af den industrielle Virksomhed i Landet, ganske henholde sig til, hvad en Deputeret her i Forsamlingen har yttret, at man nemlig maa være meget vaersom med at gaae over til et friere System, saalænge de andre europæiske Lande holde fast ved Beskyttelsesystemet, og at det maa skee meget langsomt og efter forud givet Varsel, og ansaae han det derfor ikke uhensigtsmæssigt at henlede Forsamlingens Opmærksomhed paa, at det af Tarif-Commissionen udarbeidede Forslag til de fremtidige Toldansættelser allerede for en heel Deel Varer, der kunne henføres til HaandværksFabrikvarer, nemlig billedhuggerarbeide, og Steenhuggerarbeide, Chocolade, Dreierarbeide, at grønt og hvidt Vinduesglad, triller, uslebne. Glasvarer, Handskemagerarbeide, Hjulmagerarbeide, finere støbte Jernvarer, Blikkenslagerarbeide af Jern, Fortepianoer, simpelt Kobbersmedearbeide, Korkepropper, af barket og flækket Kurvemagerbeide, Lak, Legetøi, Dreil, Lærreder, Lys af Tal, Pap og Maculaturpapiir, Parapluer, Pottemagerarbeide, grøn og hvid Sæbe, Snedkerarbeide og Stivelse, indeholder større eller mindre Nedsættelser i den nu bestaaende Toldafgift og saaledes en Tilnærmelse til det af Committeen, Antagne om Beskyttelsestolden, om hvilken Tarif-Commissionen har troet, at den ingenlunde ubetinget burde ophæves for alle Varer, men at den burde nedsættes, hvor den befandtes at være for høi, dog ikkun i mindre Stadier, forsaavidt den ikke traadte i Conflict med anden industriel Jnteresse. Ved derfor at bedømme Hensigtsmæssigheden af Tarif=Udkastets Toldsatser, bør disse tillige sammenholdes med de nu gjeldende Toldstorrelser.