Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-09-06
Jndenlandske Efterretninger. Reikevig, den 16de Juli 1823. Det mærkeligste nye fra vor Øe, indbefattes kortelig i følgende: Fiskeriet indfandt sig meget rigt overalt, og continuerede saaledes til i denne Maaned; men Torske fiskeriet bragte ikkuns mavre og usædvanlig tynde Fisk til vore Kyster, næsten aldeles uden Lever. hvis Aarsag Tran, Udførsel fra Jsland nu vil blive ualmindelig ringe af Torske Tran, men som sædvanlig af Sælhunde og Havkalve samt nogen Hval Tran. Den allermildeste Vinter vedblev lige indtil Foraaret og Sommeren, begge temmelig kolde og vedholdende tørre, afløste den, men Vinterens usædvanlige Mildhed over hele Landet bebudede nu og, som ofte for, især 1783, er forestaaende heftigt Udbrud af en af vore farligste og meest activVulcaner, nemlig den i Myrdals Jøkelen af Gabet. eller Crateren Kotlugjan i bemeldte Jisbierg. Den havde i 68 Aar holdt sig rolig, nemlig fra 1755, da den anrettede de første Ødelæggelser i Landet, hvorom henvises til Conferenceraad Dr. M. Stephen. sens Skrivt, Jsland i det 18de Aarhundrede, hvoraf der sees: at i de paafulgte Uaar, for en stor Deel Følger af bemeldte Korlugjans Omvættelser, indsvandt Jslands Folketal henved 9734 Mennesker. Nu bebuddede heftige Knald, Raslen i Jisbierget. Myrdals Jøkel, og stærk Lyden allerede den 22de Juni 1823 dets indre Uroelighed, som dog først kom til alvorligt Udbrud den 26de i f. M., da en stor Mængde Aske og Pimsteen udkastedes over den underliggende Bøigd, den vestligere Myrdal. Røg og Damp-Støfter inhyldede Biergene og formørkede Luften, der ikkun oplystes ved idelige Lyn, hvormed fulgte heftig Torden og Jordskiælv; endelig sprængte disse hele Fieldmasser af Biergets Jis, henslængte dem over den underliggende Bøigd og Sandørkner, og, med gysselig Vandflod og Strømme, førte en Mængde af disse Fjeld-Jis masser lige ud i Havet, men bedækkede Jorder og Bøigden med Dynd, som Grød, af vulcanisk Aske og Pimpsteen, saaledes: at 3 af de bedste Gaarde, deriblandt den store og ypperlige GaardSølheimar (eller Solhjemmet) blev for nogle Aai det mindste ødelagt, nogle Kreaturer omkom, alle Folk flygtede bort med de øvrige til de mindre farlige Naboe Egne, og ligesaa fra de øvrige 2 ødelagte. Jngen Mennesker kom til Skade, Egnen sattes for en stor Deel under Dynd af Aske og Vand. Handelskibe i 20 Miles Afstand fra Lan11ge det bleve stærk bedækkede med den udkastede vulkaniske Aske. Veien over Myrdalen og Sønden, om Jisbiergene blev udefarlig formedelst Vandflod, og de hvert Øieblik befrygtede Udbrud af Aste og Vandstyrtninger, hvorvel denne er Affareveien fra hele Skapirfjelds Syssel. Med stor Besværlighed maatte en lang Omvei søges Norden for den store Fieldstrækning af Jisbierge, kort fra Gabet Korlugjan. Man regner ellers ikkun 3 meget store og heftige Udbrud og Udkastelser af Aske, Stene, Gruus, Pimpstene og Vandstyrtninger at have endnu fundet Sted, og Vulcanen siden at have forholdt sig noget roeligere. Bestandig N. V. har og – til Lykke - ført Asten alene over den samme Egn, Vester Myrdal ud til Havet, og endnu ladet de øvrige Egne ikkun lidet beskadigede. Jøvrig har det bestandig førre og kolde Foraar og nu stærk Hede i Juli, i Landets fleste Egne gjort Jordens Afgrøde saa ringe, hvortil kommer, at den Grønlandske Jis i Foraaret nu skal have lukket og tilslutet de nordvestlige Landes Egne, er længe bleven seet udenfor Nordlandets Kyster, og siges nu i Julii Maaned nyelig at have opfyldt Havet lige til Kysterne af Hunevants Syssel. Paa Nordlandet spores Trang og i mange andre Egne. Sundhed har ellers blomstret overalt blandt Mennesker; men kraftesløst Vinterfoder i en stor Strækning af Landet, meget udmavret Kreaturerne, hvoraf især Faar – en stor Mængde styrtede i Foraaret; de øvrige give en usædvanlige ringe Melk, og bebude en nye Trang paa Fedevare.