JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-03
AVERTISSEMENTS. Mandagen den 10de August, førstkommende og følgende Dage, bliver endeel Gods og Løsøre, bestaaende af Guld, Sølv, Tin, Kobber, Messing, Jern og Bliktøy, Porcelain, Glas, Meubler og Trævahre, Linned og Dækketøy, Sengeklæder, Malerier og Kobberstykker, Bøger, en Kareth, en Portechaise, og adskilligt mere, afg. Grevinde Danneschiold Laurwigs Stervboe tilhørende, ved offentlig Auction bortsolgt i Stervboets tilleiehavende Værelser i Gaarden No. 71 Littr. O paa Hiørnet af Amaliegaden og St. Ann Plads. Betalingen erlægges contant, eller naar paafordres, til Boets Curator, Høyeste Rets Advocat Lange, boende i Magstræde No. 37, hvor, saavelsom paa Auctionsstedet, Catalogi ere at bekomme otte Dage førend Auctionen. Det, som sælges, bliver til Eftersyn de tvende næste Sognedage for Auctionen.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-03
Torsdagen den 6te August førstkommende, om Eftermiddagen Klokken imellem 3 og 4 Slet, bliver hos Hr. Tracteur Hunæus paa Frederichsberg ved offentlig Auction fierde og sidste Gang opbuden og absolut bortsolgt uden videre Auctions Holdelse, Bager Kamphøfners Boe tilhørende: 1) Bagergaarden paa Frederichsberg, beliggende imellem Hr. Schrøders og Madame Rostoks Steder. Bemeldte Bygning er bestaaende af: a) en Hoved Bygning ud til Gaden, 7 Fag lang, 2 Etager høi, og derover en Qvist, grundmuret til alle Sider med Tegl Tag; Værelserne ere deels betrukne, deels malede, og deels med gibsede Lofter; b) en Bygning norden for Gaarden, 10 Fag lang, 2 Etager høi, grundmuret til alle Sider, hvorpaa er tvende Qviste, i samme er et Bager-Værksted med dobbelt Gevelst, Folkekammere, Kiøkken, og nogle andre Værelser; c) en Tverbygning, 7 Fag lang, 2 Etager høi, hvorunder er en Port, og for øvrigt er denne Bygning indrettet til Kornvares Bevaring; d) en Bygning i Baggaarden, 17 Fag lang, 1 Etage høi, deels Grundmuur og Bindingsværk. Jndretningen er Folke kammere, Rulle, Heste- og Koe=Stald, en Kornlade og Vognremisse; e) Bygningen Østen for Gaarden, 6 Fag, lang, 1 Etage høi, Muur og Bindingsværk, indrettet til Tærske=Loe og Lade. J Værelserne ere en tre Etage Vindovn og 2 Bilæggerovne. J Gaarden er et dobbelt Locum, en Brønd med Opstander og behørig PompeRedskab, og en Svine=Egel af Tømmer og Bræder. Med Gaarden følger en derhos liggende smuk Hauge, hvori er tvende Lysthuse, 60 Frugt Træer, og endeel Asparges Beder, for Enden af denne Hauge er en Urtehauge, hvori er endeel Asparges=Beder; derhos er et lidet Vænge. Endelig følger Gaarden en Trediedeel Gaards Jorder paa Frederichsberg Mark, beliggende i Lodderne No. 19 og 38.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-03
En Fierding Gaards Bygge=Plads, beliggende i den saa kaldede smalle Gade, hvortil hører en Fierding Gaards Jorder i Frederichsberg Marker af Lodderne No. 20 og 30. Af Gothaabs Jorderne, en halv Lod i Jordlodden Nr. 7, indgrøftet. Disse under No. 2 og 3 anførte Jordeiendomme blive efter Omstændighederne enten separat eller samlede solgt med hvad som er anført under No. 1. Gaardens Bygninger ere assurerede i Siellandske Brandkasse for 7050 Rdlr. De over Gaarden og Jorderne tagne Vurderings=Forretninger, samt Conditionerne, ere forinden at faae til Eftersyn hos Boets Curator, Høieste Rets Advocat Lange, boende i Magstrædet No. 37. en sig her paa Godset, hos Terkild Pedersen i Ginnerup, udi Galthen Herred, opholdende gammel Pige, Maren Terkildsdatter, fød i Trengsel eller Nyeborg kaldet, udi Wissing Sogn, er den 15de Mai sidst ved Døden afgaaet, hendes efterladte Boe strax taget under lovlig Skifte=Behandling, og ved Auction udbragt til 21 Rdlr. 3 Mk. 6 Sk., foruden 33 Rdlr. der blev anmeldt at indestaae hos Sr. Mouritzen i Ølstvad Kroe, Ved Registrering og Vurderings=Forretningen meldte sig som Arvinger, den afdødes Sødskende=Børns Børn, nemlig: Terkild Pedersen 37 Aar, Edel Pedersdatter 24 Aar, og Maren Pedersdatter, død, efterladt sig en Søn Peder Poulsen 5 Aar, alle i Ginnerup, om flere Arvinger var eller ey, kunde de ikke bestemt sige, er der flere, blive de herved indkaldet 3de Gange i de Kiøbenhavnske Berlingske Aviser og Stiftets offentlige Tidender, at møde eller møde lade 12te Ugers Dagen a Dato, her paa Skriver og da kan enhver stuen, og beviislig giøre deres Arve=Ret, Ligesaa indkaldes vente at nyde den Ret, Lovene medføre. Stervboens Credi= og Debitorer, at melde sig ovenmeldte Tid og Sted, da Skiftet, om mueligt, sluttes. Clausholm, den 6te Julii 1795. Paulsen, som Fuldmægtig.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Kiøbenhavns No. Aar. Huus. dennem. Post-Tidender. . Mina, Fredagen, den 7 August. Heraf udgives ugentlig 2de Stykker, ved J. F. Schulz. Paris. Endnu bestandig vedvare de keedsommelige Uroeligheder, i Anledning af Viiser og Sange. Om Aftenen den 15de Julii forlangte man i Republiktheatret, at den bekiendte comiske Skuespiller Dugazon skulde synge Folkets Opvaagnelse, da denne ikke vilde, sprang nogle unge Herrer med de grønne Opslager op paa Theatret, og kaldte ham en Rædselsmand, og skiældte ham videre ud, nu blev Dugazon forbittret, kastede Theater klæderne og Parykken af sig, og sagde, nu er jeg ikke Skuespiller længer, men Borger, som du; og kastede tvende af disse unge Herrer ned af Theatret. Men nu sprang en 40 af denne Ungdom op paa Theatret, for at hævne deres Staldbrødre; Skuespillerinderne kastede sig da imellem, og reddede med Møye Dugazon af hines Hænder.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Almeenvels- og Sikkerhedscommitteen forbød nu Skuespillerne at synge andre Sange, end de, der vare i de opførte Skuespil. Midlertid havde den parisiske Ungdom sat sig i Hovedet, eller ladet sig sætte i Hovedet, at Folkets Opvaagnelse alligevel skulde synges; de løb da i alle Skuespilhusene at æske denne Sang; i det saa kaldte italienske Theater føyede trende Skuespillerne dem; men sang, for at gjække Loven, ikke fra Theatret, men fra ghed hæftede. en Loge, disse tre bleve nu for denne Fø Aftenen derpaa indfandt sig i Operaen en Deel Mennesker, som man paastod at være Soldater fra den nærliggende Leir, som Regieringen har ladet give billetter, og som vilde synge Marseillerhymmen; den ovenomtalte Ungdom vilde ikke lide dette, og sang i det Sted Folkets Opvaagnelse; herover kom det til Trætte, ja endog tilsidst til Haandgribeligheder mellem begge Parter, en Soldat skal have trukket Sabelen, midlertid blev alting nogenlunde neddysset, især da Merlin fra Thionville, der nys er kommen tilbage fra Armeen, lod sig see, og tog Ordet, for at formane Vedkommende til Eendrægtighed og Hørighed mod Lovene. Efter ham kom en Adjutant ved den væbnede Magt med Fredens Ord fra Regieringen, hvori tillige forsikkredes, at alting var til Ende hvis der nu blev Orden igien; men at de strængeste Forholdsregler vare tagne til, at kue de Jldesindede, dersom Uordenen vedvarede. Stykket blev nu spilt til Ende; men da det var forbi, begav Ungdommen sig meget talrig til Sikkerhedscommitteen, under Paaskud, at kræve deres Kammeraters Friehed; men - paastod Delaunay d'Angers følgende Dag i sin Jndberetning til Conventen om denne Tildragelse – i Grunden for at overfalde Conventen. En General Devaux, der har udmærket sig i Nederlandene, og endnu ikke var helbredet for Saar, han havde faaet i Vendekrigen, blev saaret og mishandlet, fordi han raadede til Fred. J Klyngerne var der talt om at myrde Conventen; men Sikkerhedscommitteen, som i Forveien var underrettet, lod dem omgive, og hæftede omtrent 60 Personer, der ingen gyldige Borgerkort havde at fremvise; de, som blot af Vildfarelse vare komne med, bleve løsladte.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Foruden disse Ustyr paaanker endnu den retskafne og kjække Louvet offentlig i sit Blad Skildvagten, de Mishandlinger, han af disse unge Herrer har maattet udstaae; da de endog ere brudte ind i hans Huus, og have raabt: til Guillotinen, Louvet, til Guillotinen! duer en Rædselsmand, og enhver Rædsels mands Hoved maae falde. Nu iler Nationalgarden hid til hans Beskiærmelse; men Louvet lod den rykke bort igien, og beholdt blot Officeren hos sig. Man tvang ham nu til at lukke sin Boghandlerbod, og sang bestandig Folkets Opvaagnelse udenfor, hvilken han besvarte med Stykker af Marseillerhymnen; men da han nu troede, det var forbi, og med nogle Venner gik ud, brøde disse uroelige Hoveder ind i hans Huus, og vare uartige mod hans Lodoiska (hans Elskede, hvem han i sine Memoires har givet dette Navn). Fælles Sag med disse synes mangfoldige Journalister at giøre, der ligesom have sammensvoret sig mod denne uforfærdede Friehedsven. Dagen derpaa tog da og Boissy d'Anglas i Conventen alvorligen Ordet om alle disse Uordener. Det er ikke længer mueligt, sagde han, at lukke Øynene for Parises Tilstand, der er saadan, at Almeenfrieheden trues som i de største Farers Dage, og at det, hvis Conventen ikke anvender yderste Kraft, maaskee er ude med Republiken. Men tillige er denne Stilling saadan, at foruden denne uovervindelige national Kraft, hvis Bestyrelse er i vore Hænder, er der et Middel endnu til at ændre den; det er, at giøre den bekiendt. Venner af Frieheden, og som have striidt for den, have ladet sig forlede af slette Mennesker. For nogle Dage siden beskyldte man Conventen for, at vilde giøre Rædsel til Dagens Orden paa ny. Man gik endog saavidt, at man udpegede dem, der havde understøttet, og dem, der havde bestriidt dette foregivne Forslag. Herpaa var aldrig tænkt. Alle Medlemmer viiste sig i Massa, og raabte: Nei, Nei. - Legendre raabte: hverken Konge eller Jacobiner, ogsaa dette beedigede man. Boissy blev ved at skyde Skylden paa visse af engelske Udsendinger foranstalte Forførelser. Engelland, sagde han, anspænder sine sidste Kræfter, udspyer Skarer af Emigranter paa vore Kyster, søger fra Norden af at bringe os en ny Fiende paa Halsen, og holde os bestandig i Uroe. Hvis Engelland skaffede Despotismen Overhaand hos os, vilde det blot, for at stifte ny Uroeligheder, understøtte Republikanerne, for at tilintetgiøre Frankerig. Conventen maae altsaa sige de uroelige Ynglinge, ikke Galningene, der sætte sig imod Loven, men dem, der kun ere forførte, at forledes af Fremmede og Royalister, der i Gaar talte høyt i Operatheatret om, at man maatte giøre Ende paa Conventen, og der ere farlige, ikke ved deres Antal, men ved deres Friehed. Herpaa aflagde Delannay sin ovenomtalte Beretning, og nu vedtog Conventen en Bekiendtgiørelse, hvori den lige hæftig erklærede sig mod Jacobinernes og Ungdommens Terrorisme, og svoer, at døe for Frieheden.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Efterretningerne fra Emigranternes Jndfald i Bretagne ere endnu fornemmelig Rygter; at Republikens Seyer langt fra endnu ikke er fuldstændig, eller afgjort, seer man af det, at der i Conventen intet derfra bekiendtgiøres, hvorvel Tallien selv er derfra kommen i de samme Dage til Paris, men ufortøvet igien reist did tilbage.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
J Saumur har man den 13de almindeligen havt det Rygte, at Republikanerne havde bemestret sig Staden Oray, og nødt Emigranterne til at gaae ombord igien; men i Følge Efterretninger, man i London fra Lord Brid port har havt den 18de Julii, kan dette ei være saa, da de samme Dag havde faaet en Forstærkning fra Engelland, hvorved de nu vare 12000 Mand, og haabede at kunde holde sig paa Halvøen Qviberon, uagtet General Hoche stod med 16000 Republikaner mod dem. Midlertid beretter Lord Bridport selv, at Emigranterne ved et nyligt Udfald fra Fortet Sansculotte havde mistet 600 Mand, hvoriblant 50 Officerer. De vilde storme en fransk Leyr, og havde i Begyndelsen nogen Fordeel, men stødte paa et skiult Batterie, der gjorde dem stor Afbræk. En engelsk Morgen-Oppositionstidende fortæller, at de landede Emigranter have mistet alt deres Artillerie; at Lord Brid port derpaa havde ladet dem sætte alle Kanonerne i Land fra øverste Dæk paa tre Linieskibe. Dette havde Republikanerne troelig ladet skee; men derpaa begyndt en ny Træfning, og bemestret sig det i Land satte Skyts. For at fremme Constitutionens Fuldbringende, blev det paa Boissy d'Anglas's Forslag vedtaget, at Conventen hver Dag, istedet for hver anden, vilde foretage den; en Standsning synes imidlertid at være kommet deri, da Sieyes den 20de Julii har fremlagt et nyt Forslag, efter hvilket Regieringen skulde inddeles i tre forskiellige Afdelinger, nemlig Lovgivning, Bestyrelse, og Domstoel, hvorved altsaa de tves hele Arbeid saa godt som aldeles tilintetgjordes. Thibandeau og Dannou beklagede sig derfor ogsaa i de elleves Navn over, at Sieyes ikke i Forveien havde meddeelt dem dette sit Forslag, som da paa deres Begiering og med Sieyes's Minde blev dem tilstillet.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
J øvrigt synes Lykken, i det mindste i Jtalien, at være meget fra de Franskes Vaaben. En tydsk Tidende fortæller endog, at den keiserlige Minister i Basel har bekiendtgjort, at han ved en Coureer fra den engelske Resident i Bern var meddeelt den Efterretning, at General de Vins havde bemestret sig Staden Nizza. Uagtet nu denne Tidende ikke synes saa gandske paalidelig, da andre samtidige Efterretninger ikke stemme dermed, synes det dog afgjort, at de Franske her drage sig tilbage, ogsaa skal man i Paris begynde at blive temmelig mistænksom mod Kellerman, ja man taler endog om, at Miranda torde faae Anførselen for Hæren i hans Sted. Jlde farne ved denne Krigslykkens Omskiftning synes de armeGenuesere at være, da det lader, som Østerrigerne agte at behandle, som Erobring, de genuesiske Stæder, de nu have bemestret sig. Genua skal derfor have opfordret sine Borgere, at reise sig til Fædrelandets Forsvar. Mellem Avantgarden af den franske og engelske Flode i de italienske Farvande skal det alt være kommet til en Fægtning; man veed ikke, med hvad Held.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Rhinarmeen, som siges at lide meget ved Desertioner, saavel til Fienden som især hiemad, samt at svækkes ved Troppers Forsending til Jtalien og andensteds, meenes at have opgivet det Forsæt, saavel at angribe Maynz som at gaae over Rhiinstrømmen. Vestpyrenæerarmeen er den eneste, der har været heldig, da den har slaaet Spanierne, og frataget disse 9 Kanoner og 200 Fanger, og siden fordrevet dem fra nok en fast Post, dog have de endnu sat sig, saa de haabe at kunde dække Pampelona, og vedligeholde Communicationen med Madrid.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Haag, den 25de Julii. J Forgaars er paa vor Kyst forefalden en Fægtning mellem tre hollandske fra Vliessingen udløbne og til Maasfloden bestemte Land krigsskibe, og nogle engelske Orlogsmænd. De to hollandske Skibe have værget sig kjækt og længe, og løb temmelig forskudte ind igien; det tredie skal derimod strax i Begyndelsen af Fægtningen have overgivet sig. Bremen. Den 20de er Greven af Artois under Eskorte af en engelsk Fregatte gaaet til Seyls fra Curhaven til Engelland. Ved hans Afreise fra Bremen ledsagedes han af et ridende Borgercorps en Parade 111 London. Det ostindiske Compagnie har den 22de erretning, at 24 af dets rigtladne faaet den behagelige E Skibe under Eskorte af Kongelige Fregatter ere ankomne til Portsmouth. Regner man hvert af disse Skibe til 200000 Pund, bliver deres Værdie 5 Millioner Pund. Master Pitt er taget paa Landet, fordi han har Podagra.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Hannover. Man fortæller, at Monsieur har i Verona ladt svare adskillige franske Adelsmænd, der forlangte at forestilles deres nye Konge, at i Verona var kun Greven af Lille – hans Jncognitonavn – at finde. Kongen af Frankerig maatte man søge i Vendee, eller ved Condes Armee. Ogsaa skal han kun have beskikket saa Hoffolk, sigende: at han behøvede en Armee, ingen Hofholdning.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Frankfurtam Mayn. Herfra fortælle samme Tidender, at baselske Huse udbetale Prindsen af Conde stærke Summer, og at han har afkiøbt Prinds Louis Rohan sit hele Corps Jnfanterie og Cavallerie. Men andre berette, at høybemeldte Exprinds vel vil foreene hele sit Corps med Conde, men Afstaaelse eller Salg handles der ikke om. Ligeledes fortæller, at Condes italienske værvinger skulle have stærkt Tilløb fra Nizza, og at Royalisternes udspredte Blade skulle stifte megen Mistroe mellem Republikens Officerer og Soldater.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Kiøbenhavn, den 7 August. Førstkommende Søndag den 9 August bliver anlagt Hofsorg for Erke-Hertug Ferdinand af Østerrig, og tillige for den i Frankerig døde Dauphin, som bæres i 14 Dage. Cavallererne bære sorte Klæder med Silke=Knapper og Knaphuller, blank Kaarde og Spænder, 8 Dage sorte og 8 Dage hvide Silkestrømper. Damerne bære sorte Silkeklæder, 8 Dage sorte og hvide Baand, og 8 Dage brogede Baand og Kniplinger.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Tirsdagen den 11te August agter Hs. Majestæt Kongen og Høy-Kongelige Herskaber at begive sig fra Friderichsberg til de Kongelige Palaier paa Amalienborg.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Den 31te Julii har det behaget Hs. Majestæt allernaadigst at udnævne Commandanterne i Kiøbenhavn og Rendsborg Fæstninger, General Baron v. Gersdorff og General Greve v. Moltke, til Gouverneurer af bemeldte Fæstninger; saa og Chefen for Kronprindsens Regiment, Generalmajor v. Leth, til Commandant over Kiøbenhavns Fæstning.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Den 20de Mai er Amtsforvalteren i den vestre Deel af Amtet Haderslev, Georg Adolph Johnsen, allernaadigst bleven udnævnt til Amtsforvalter i Landskabet Femern. Landskriveren paa Pellworm, Justitsraad Nicolaus Breding, til Landskriver i den vestre Deel af Landskabet Eiderstedt; og Volontairen ved Rentekammeret, Candidatus Juris, Henrich Mathiesen, til Landskriver, paa Pelworm og den dertil hørende Halligen. Den 5 Junii har Hs. Kongel. Majestæt allernaadigst beskikket Oppebørselsbetienten, Huus- og Herredsfoged i det Glücksborgske District, Kammerraad Henrich Clausen, til Amtsskriver i Trittau, og i hans Sted udnævnt Herredsfogden i Uggel Herred, Amtet Flensborg, Cæsar Frederich Ernst Bloch; og Amtssecretairen, Nicolaus Boye i Flensborg, til Herredsfoged i Uggel Herred. Copiisten i det Kongel. Rentekammer, Hans Peter Lorenzen, udnævnt til Huusfoged i Amtet Segeberg, og Sognefoged i Segeberg, Leetzen og Bornhoved; og under 1ste Junii er Sognefogden i Krempdorf og Borsfleth, Andreas Jngversen, tillige udnævnt til Sognefoged i Grevenkop, Syderau og Hohenfelde i Amtet Steenberg.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
J Tallotteriets 724 Trækning her i Staden udkom i Tirsdags følgende Nummere: NB. Bibel- og Kirke-Historie, fra Verdens Begyndelse, indtil det 18de Seculum efter Christi Fødsel hvorudi Guds Kirkes og Lærdoms Tilstand, berømmelige og lærde Mænd og Skribentere, dens Fiender, Forfølgere og Kiættere, samt andre dertil henhørende mærkværdige Ting, tydelig og paa korteste Maade bliver forklaret, samt med mueligste Accuratesse udgivet af Owe Thorning, Sognepræst ved Toftlund Meenighed i Riber Stift. Da der nu i dette roesværdige, smukke, og velforfattede Skrift, som bestaaer i 2 Tomer i Qvarto, kan læses iblant andet det, hvad som ellers i mange Bøger var at hente og samle, og paa adskillige Maader fremsat, og da det er det første i sit Slags, der paa den laade i det Danske Sprog har seet Lyset, vil man haabe, med saadant et betydelig Skrifts Oplæggelse at have gjort Fædernelandet en Tieneste. Det er til Kiøbs at bekomme i det kongel. Bogtrykkerie, 8 Mk. for Exemplaret, eller begge Tomer.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
Den af sal. Hr. Biskop Hersleb skrevne ypperlige Bog: Livets Ord i Dødens Stund, eller de syv Christi Ord paa Korset, udi syv Prædikener forklarede, og en Prædiken over det første Christi Ord efter Opstandelsen, er tilkjøbs at bekomme i det Kongelige Bogtrykkerie for 2 Mk.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-07
AVERTISSEMENTS. Mandagen den 10de August, førstkommende og følgende Dage, bliver endeel Gods og Løsøre, bestaaende af Guld, Sølv, Tin, Kobber, Messing, Jern og Bliktøy, Porcelain, Glas, Meubler og Trævahre, Linned og Dækketøy, Sengeklæder, Malerier og Kobberstykker, Bøger, en Kareth, en Portechaise, og adskilligt mere, afg. Grevinde Danneschiold Laurwigs Stervboe tilhørende, ved offentlig Auction bortsolgt i Stervboets tilleiehavende Værelser i Gaarden No. 71 Littr. O. paa Hiørnet af Amaliegaden og St. Ann Plads. Betalingen erlægges contant, eller naar paafordres, til Boets Curator, Høyeste=Rets Advocat Lange, boende i Magstræde No. 37, hvor, saavelsom paa Auctionsstedet, Catalogi ere at bekomme otte Dage førend Auctionen. Det, som sælges, bliver til Eftersyn de tvende næste Sognedage for Auctionen. En sig her paa Godset, hos Terkild Pedersen i Ginnerup, udi Galthen Herred, opholdende gammel Pige, Maren Terkildsdatter, fød i Trengsel eller Nyeborg kaldet, udi Wissing Sogn, er den 15de Mai sidst ved Døden afgaaet, hendes efterladte Boe strax taget under lovlig Skifte=Behandling, og ved Auction udbragt til 21 Rdlr. 3 Mk. 6 Sk., foruden 33 Rdlr. der blev anmeldt at indestaae hos Sr. Mouritzen i Ølstvad Kroe, Ved Registrerings og Vurderings=Forretningen meldte sig som Arvinger, den afdødes Sødskende Børns Børn, nemlig: Terkild Pedersen 27 Aar, Edel Pedersdatter 24 Aar, og Maren Pedersdatter, død, efterladt sig en Søn Peder Poulsen 5 Aar, alle i Ginnerup, om flere Arvinger var eller ey, kunde de ikke bestemt sige, er der flere, blive de herved indkaldet 3de Gange i de Kiøbenhavnske Berlingske Aviser og Stiftets offentlige Tidender, at møde eller møde lade 12te Ugers Dagen i Dato, her paa Skriverstuen, og beviislig giøre deres Arve=Ret, og da kan enhver vente at nyde den Ret, Lovene medføre. Ligesaa indkaldes Stervboens Credi- og Debitorer, at melde sig ovenmeldte Tid og Sted, da Skiftet, om mueligt, sluttes. Clausholm, den 6te Julii 1795. Paulsen, som Fuldmægtig.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-10
Kiøbenhavns Aar. No. huus. Janus, mur. Post-Tidende Lan nau. Mandagen, den 10 August. Heraf udgives ugentlig 2de Stykker, ved J. F. Schulz.
Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-10
Nu er og Roligheden bragt tilbage, og Deeltagerne og Forsvarerne af Viiseopløbet forfølges og hæftes, Mellem de Fængslede befinde sig Forlæggerinden af Gazette Francoise, hvorvel hun er i sin Frugtsommeligheds ottende Maaned (kan hun forbryde sig i bemeldte ottende Maaned, kan hun da vel ogsaa hæftes i den), og en Negotiant, der havde interesseret sig for levende for at faa Folkets Opvaagnelse siungen paa Operaen, og nu sidder i Plessis Fængsel imellem Rædselmennesker, han selv har angivet. Ogsaa ere adskillige Journalister hæftede, og flere vente samme Skjæbne, ikke desmindre vedblive deres Blade, og følgelig deres anstødelige Skrifter. Journalisten Cletot har gjort en Affaire bekiendt, hvori han siger, han skulde været hæftet; men da han for nærværende Tid er sygelig, og har meget at bestille, har han til videre skiult sig. Af disse Anecdoter, der forefaldt ved de sidste Uroeligheder i Operatheatret, seer man tydelig, at erklærede Royalister arbeidede med derpaa; da f. Ex. i Stykket Jphigema en tager Clytemnestras Krone, raabte en Stemme, sæt Kronen paa midlertid raabte andre bort med Royalisten bortmed Jacobineren, ogsaa skal det gaae saavidt, at der applauderes med Rasenhed, hver Gang der paa Scenen kommer noget, der ligner Diadem eller Krone. Midlertid skal den parisiske Ungdoms skammelige Opførsel mod den brave Louvet og hans ædle Lodoiska have opvakt almeen Uvillie. Riouffe, en af Louvets Gienvordigheds og FlugtsStaldbrødre, og nogle flere have i meget fyndige Adresser til den parisiske Ungdom udgydet deres Harme over de faa Jndividuer, der under dette Navn tillod sig skiændige Uordener. Louvet har igien aabnet sin Lade, og faaer mangfoldige Besøg af alle oprigtige Friehedsvenner. Merlin fra Thionville advarede og den uroelige parisiske Ungdom med følgende fyndige Ord: Troer mig, hvis J tillade, at der igien kommer Konge til Paris, vil alle Soldater, hvis Tænkemaade jeg kiender, stride om den Ære, at giøre eder og eders Konge til intet.