Almuevennen, 1842-08-10
Den 29 April blev da Retten sat og administreret af den ordinaire Dommer i Overværelse af de sædvanlige Stokkemænd o. s. v., hvor da passerede som følger: "Jndklagede var mødt. Retten forsøgte at forlige Parterne, men Forliig var ikke at opnaae. "Jndklagede (Jens Olsen) paastod, at han havde lovet Klageren sin Søn et Aar, og da Jndklagedes "Søn var kommen til Christen Hansen den 19 April f. A., saa ansaae han sig berettiget til atter den 19 "April i Aar at tage Drengen af Tjenesten, hvilket han ogsaa har gjort, uagtet Christen Hansen forbød det, i det Jndklagede tilføier, at han dog tilbød Christen Hansen at beholde Drengen til 1ste Mai, naar Christen Hansen vilde give noget for det, hvilket Christen Hansen imidlertid nægtede. – Klageren (Christen Hansen) bemærkede at have fæstet Drengen fra 1 "Mai f. A. til 1 Mai d. A., men da han behøvede Drengen noget tidligere, anmodede han Jndklagede om at maatte faae Drengen i April f. A., hvilket "Jndklagede ogsaa indrømmede. Klageren benægter iøvrigt at have bestemt nægtet at betale Drengen for de Dage, han kom i Tjeneste før 1ste Mai f. A.,men da Jndklagede og Klageren bleve uenige, og "Jndklagede forlangte, at Klageren skulde give Drengen 4 Mk., svarede Klageren, at han nu intet vilde give, førend han blev indkaldt. – Jndklagede henholdt sig til sit Forrige med Tilføiende, at Klageren havde villet banke Drengen, hvilket han ogsaa tidligere havde gjort, og var dette, i Forbindelse med at Drengen havde tjent 1 Aar, Aarsagen til, at Jnd klagede tog Drengen hjem. – Klageren bemærkede "at han vel har revset Drengen, men dette har ei været uden lovlig Grund, og den Dag, da Drengen "forlod hans Tjeneste havde han befalet Drengen at skjære Havre til Hestene, men da Drengen ikke havde efterkommet dette, og svarede, at han nu vilde gaae, da hans Tjeneste var ude, trak Klageren Drengen hen i Loen og sagde, han skulde skjære Hakkelse. Dom :"Da Jndklagede har vedgaaet, at han den 19de "April d. A. imod Klagerens Protest har taget sin "Søn af dennes Tjeneste, og hans Anbragte om at "Drengen havde tjent et Aar ikke kan komme i Betragtning til hans Frifindelse, efterdi Præsumtionen, (Formodningen) maa være for, at Drengen skulde blive i Tjenesten til lovlig Skiftetid, og Jndklagede vel havde været berettiget til at fordre Løn til Drengen af Klageren for de Dage han var kommen i Klage rens Tjeneste førend 1 Mai f. A., men derimod var "uberettiget til, ifølge Lovens 113, at tage sig selv "Ret, saa vil Jndklagede, efter Forordningen af 25 "Marts 1791 § 11 være at ansee med Mulct af 8 "Rbd. Sølv, hvilken Mulct, da Klageren har renonceret (givet Aftald) paa Anpart i samme, i det Hel tilfalder Qvislemark Pastorats Fattigkasse. Thi kjendes for Ret: "Jndklagede Huusmand Jens Olsen af Qvislemark bør bøde otte Rigsdaler Sølv til Qvislemark Pastorats Fattigkasse, samt betale Klageren Sognefoged Christen Hansen Sagens Omkostninger med 36 Skilling Sølv. At efterkommes inden 3de Solemærker efter denne Doms lovlige Forkyndelse under Adfærd efter Loven."J. F. Lund." Det citerede anførte Sted af Loven, som Dommeren finder, at Jens Olsen har overtraadt, hedder: "Jngen maa tage sig selv Ret, men enhver skal tale og deele sig til Rette. Hvorledes det her kan skjønnes, at Jens Olsen har overtraadt dette Lovsted og taget sig selv Ret, indsees ikke; thi begge Parter ere enige i, at Drengen har udtjent den Tid, nemlig et Aar, paa hvilken han var fæstet, og begge Parter, ere ogsaa enige i, at de øvrige Dage fra 19de April til 1ste Mai er en overcomplet Tjenestetid, som Dommeren selv indrømmer Jens Olsen Ret til at kræve Løn for til sin Søn, men som Hosbonden Christen Hansen ikke vil give ham den forlangte Løn: 4 Mk. for, førend han blev indkaldt derfor. – Paa saadan Akkordt vil Jens Olsen ikke lade sin Søn tjene i de overcomplette Dage, men tager ham hjem, og tager sig derved ingenlunde selv Ret imod Hosbondens Protest, som er ulovlig, da den gaaer ud paa at tvinge et Tjenestetyende til at tjene en Tid, for hvilken han ikke vil indgaae at give Løn, uden at blive stævnet til Thinge derfor, hvilket jo aldrig kan være en Tjeners Pligt at indgaae i Tjeneste, om det er end nok saa faa Dage, paa en saadan Akkordt. – Følgelig da Jens Olsen ikke lader sin Søn indgaae i Tjeneste paa de faa Dage under saadan Betingelse, tager han sig ikke selv Ret ved at unddrage sin Søn fra at komme i det Tilfælde at faae Retskrav paa en Løn, der ikke blev ham lovet af Hosbonden. - Hvorledes Dommeren, endvidere kan finde, at Jens Olsen, ved saaledes at tage sin umyndige Søn hjem, som dennes lovlige Værge og Forsvar, har forbrudt sig imod Forordningen af 25 Marts 1791, § 11, som bestemmee Mulct for den, der huser eller hæler anden Mands Tjener, som ikke er lovlig skilt ved sin Hosbond, – det indsees følgelig ligesaa lidt, thi er det klart, at Hosbondens Christen Hansens Fordring: at beholde Drengen de over Aaret overflødige Dage uden at ville love ham Løn derfor, er ulovlig, da kan Jens Olsen ikke heller have overtraadt den anførte Forordnings Ve stemmelse ved at unddrage sin Søn fra at opfylde en ulovlig Fordring. Jens Olsen indankede vel denne Dom til Underkjendelse af Grevskabets Overpolitiret, som administreres, eller betjenes, af Grevskabets Besidder, Hans Høivelbaarenhed Hofjægermester Hr. Greve v. Holstein; men det blev det samme, Resolutionen blev: " Underpolitirets=Dommenbørved Mag. at stande."