Berlingske Tidende, 1806-04-14
Skrivelse fra Paris, den 2den April. I Gaar blev Senatet sammenkaldt og Rigserkekantsleren holdt følgende Tale: "Mine Herrer, J det Øieblida det ved Tænkemaade med Dem forenede Frankerig sikkrede sin Lykke og Hæder ved at sværge vor høie Souverain Lydig hed, havde Deres Klogskab Følelsen af den Nødvendighed, at anordne den arvelige Regierings System og befæste det ved passende Indretninger. Deres Ønsker ere tildeels opfyldte. De blive det endnu mere ved nærværende forskiellige Acter. Den første af disse Acter er et Statut der anordner alt, hvad der angaaer den keiserlige Civil Etat og bestemmer Prindsernes og Prindsessernes Pligter mod Keiseren. De Grundsætninger, som udgiøre denne vigtige Familielov, vise, hvor meget det ligger Hs. Majestæt paa Hiertet, at det Dunastie, hvis Stifter han er, bestandig kan udgiøre Frankerigs Lykke og opfylde de Forhaabninger, hvis Gienstand derer. Det er fornemmelig Nationernes Jnteresse, at førsterne ere ophøiede over de øvrige Mennesker. De Æresbeviisninger, som omringe deres Vugge, have til Hensigt, at give Lydigheds og Dyde Exempler, der ere deres første Pligt mod Faarelandet, stør re Autoritet. For at opfulde deres høie Bestemmelse maae de ogsaa ved Fødselen ligesom stilles under Rigets Faders Øine, paa det at hans : Opsun kan styre alle deres Tilbøie. ligheder til Statens Tarv og paa det at en strengere Maral kan luttet og forædle alle deres Drifter. - Den anden Aalt er et Deeret, der bevirker de venetianske Provindsers Forening med Kongeriget Jtalien. - Ved det tredie Deeret overdrager Hs. Majestæt Hs. Keiserl. Høihed Prinds Joseph og hans retmæssige mandlige Efterkommere Neapels Trone. Han forbeholder denne Prinds de Rettigheder, som ere sikkrede ham ved Rigets Constitutioner, da han derhos bestemmer, at Frankerigs og Neapels Krøger aldrig maae forenes paa et og samme Hoved. Denne ærefulde Belønning for Prinds Josephs Tienester og for hans uafladelige Hengivenhed for sin Families Overhoved vil foranledige største Glæde hos Dem, mine Herrer, især naar De erfare, at Ophøielsen af en Prinds som De ært og elske, ikke vil ende alle vore Forhold til ham, og naar De erfare, at den ny Konge af Neapel tilligemed sin Krone beholder Titelen af Storvalgherre. - Det fierde Decret indeholder Afstagelsen af Hertugdømmerne Cleve og Berg med fuld Souperainitet til Hs. Keiserl. Hothed Prind Murat, og overdrager Førstendømmet Gaastalla paa samme Maade til Prindsesse Pauline og hendes Gemal Førsten, Borghese. Prinds Murats militaire Hæder, Vigtigheden og Glandsen af hans Bedrifter, hans offentlige og privat Dyder ville interessere alle Franske og giøre hans Regiering gavnrig for hans nye Undersaatter. Bevogtningen af en vigtig Deel af Rigets Grændeser overdrages til Prinds Mirat; kunde Hs. Majestæt detroe den i værdiger Hænder, De have agtet Prinds Borgheses Fortienester endnu førend De naturaliserede ham ved Deres Decreter. Hans Opførsel i sidste Feldttog har givet ham ny Ret til Deres Agtelse og til den offentlige Fortrolighed. - Det femte Decret overdrager Marschall Berthier Førstendømmet Neuschate, med fuld Souverainitet. Dette rørende Beviis paa Keiserens Bevaagenhed for sin forrige Vaabenbroder og for en ligesaa modig som oplyst Medarbeider maae opvække alle gode Hierters Følelse og foranledige Glæde hos alle Viltænkende.