Berlingske Tidende, 1836-05-18
Forsaavidt det under Forhandlingerne var blevet yttret, at Regjeringen nok vilde træffe saadanne Foranstaltninger i Holsteen, at Jndsmuglingen kan forebygges, da syntes ham deri at ligge en Bebreidelse med Hensyn til den forbigangne Tid, thi dersom saadanne Foranstaltninger kunde træffes, burde de vistnok have været trufne for længe siden. Naar det ligeledes var bemærket, at det maatte være Staten ligegyldigt, hvad enten Kongerigets Handel gik over Kjøbenhavn eller over Hertugdommene og Hamborg, naar kun Tolden af de Varer, der indførtes, virkeligen indflød i Statskassen, da maatte han, endog uden Hensyn til hans Stilling, som Medlem af det kjøbenhavnske Borgersamfund, paa det Bestemteste modsige dette, da naar Handelen, gik over Kjøbenhavn, de directe Forbindelser, med de Steder, hvor Varerne produceres, saaledes de dan vilde blive vedligeholdte og ske Kjøbmænd lade komme, tildeels i danske Skibe, Sukker fra de vestindiske Øer og Brasilien, Kaffe fra Java og Kuba, og Riis og Tobak fra America, hvorimod de med en saadan Handel forbundne Fordeele i det andet Tilfælde vilde gaae over til Hamborg; og at disse Fordeele vare betydelige, saavel med Hensyn til de lavere Priser, hvilke derved opnaaedes, som til de mange Hænder, hvilke derved fandt Beskjæftigelse, vilde man uden Tvivl tage i Betænkning at negte. Han maatte derhos gjøre opmærksom paa, at efter Committeens Argumentation vilde Handelen netop trække sig denne Vei til Hamborg, fordi det ikke var muligt at hindre Vareindsmuglingen i Holsteen, hvoraf igjen fulgte, at ingen Told indflod i Statskassen. Naar forøvrigt den Kongelige Tilforordnede havde yttret, at den for Udarbeidelsen af den holsteenske Toldanordning nedsatte Commission ei har kunne samtykke i, at Toldsatserne for adskillige Hovedgjenstande, som Kaffe, Viin a., sattes i Hertugdommene til samme Størrelser, som i Danmark, fordi et saa skjærpet Toldopsyn, som dertil var fornødent, ei der kunde tilveiebringes, maatte han gjøre Forsamlingen opmærksom paa denne Yttring, som en væsentlig Støtte for den Argumentation, hvorpaa Committeens Resultat var grundet. Han maatte derhos bemærke, at det aldrig havde kunne falde enten ham eller nogen af de andre, med Forholdene bekjendte, Handlende, der vare Medlemmer af Committeen, ind, at der ved den tilsigtede Forandring skulde opnaaes en aldeles fri og slet ingen Undersøgelse underkastet Samfærsel. En Undersøgelse, vidste man vel, fandt og maatte finde Sted ved Samfærselen mellem de forskjellige Toldsteder i Kongeriget, ei alene fordi denne Samfærsel for største Deelen iværksættes til Søes, men ogsaa med Hensyn til Consumtionsvæsenet, og derfor havde Committeen altid været af den Formening, at der paa Grund af Rigets locale ForfatFor ning ei kunde opnaaes nogen væsentlig deel ved den tilsigtede Forandring, idetmindste ingen, der kunde sammenlignes med Virkningen af den tydske Hollverein; men han maatte gjøre opmærksom paa, at der var meget stor Forskiel paa det Opsyn og den Undersøgelse, der fandt Sted med de Skibe, som ankom tilet dansk Toldsted fra et andet saadant Toldsted, og den Undersøgelse, som anvendtes med Hensyn til dem, der ankom fra et fremmed Sted. Skulde denne sidste Undersøgelse ogsaa anvendes paa de førstnævnte Skibe, vilde den Tilforordnede vistnok indrømme ham, at fem Gange saa mange Opsyns betjente, som de nærværende, neppe dertil vilde være tilstrækkelige. For at bevise, at Handelen ei i det givne Tilfælde vilde trække sig til Holsteen, havde den Tilforordnede anført flere Artikler, hvorpaa ingen Differentstold finder Sted, som Rosiner, Humle, Tobaksblade, Annis og Mandler, og oplyst, at ikkun ubetydelige Partier deraf ere fra Holsteen blevne indførte til Kongeriget. Men Taleren maatte herved gjøre opmærksom paa, at disse Artikler just formedelst deres større Volumen vanskeligere lade sig fra Hamborg indsmugle over Grændsen. Den eneste af de nævnte Artikler, som herved kunde komme i Betragtning, var Jndigo, hvoraf ogsaa et forholdsmæssigt ikke ringe Qvantum var fra Hertugdømmene indført til som ved saa Kongeriget. Man har derhos, mange andre Leiligheder, saaledes ogsaa ved denne Leilighed, villet opstille Preussen som g paastaaet, at ligesaa et Exempel for os, et Christiansæde den 4de Juni førstkommende, Kl. 2 Ef vel som denne Stat var istand til at bevogte sin Landgrændse, maatte dette ogsaa være det danske Toldvæsen muligt med Hensyn til den holstenske Grændse. Herpaa havde han blot at svare, at han hverken vilde modsige eller indrømme, hvad i Henseende til Preussen er blevet anført, men at han anseer det for umuligt, nøie at bevogte den holsteenske Grændse og Kysten langs Elben, formedelst dens Beliggenhed i Nærheden af en saa stor folkerig Handelstad som Hamborg, formedelst den Forbindelse, som med samme finder Sted, da flere Tusinde Holstenere dagligen passere ind til og tilbage fra Hamborg, ikke at tale om en utallig Mængde smaa Baade, som hver Dag, efter at have afsat Landproducter i Hamborg, derfra vende tilbage til Holsteen. Der er endeligen blevet anført, at det vilde være, om ei umuligt, dog yderst vanskeligt for nogen Toldembedsmand at bestemme Størrelsen af den Toldsats, som maatte kunne passe til at ballancere Jndsmuglingsomkostningerne, og at Committeen selv paa et andet Sted i sin Betænkning har som saadan opgivet en meget høi Toldsats 20 pCt. Taleren. kan imidlertid ikke ansee en saadan Bestemmelse, hvorved naturligviis mange forskjellige Omstændigheder, saasom Varernes Volumeni Forhold til deres Værd, den locale Beskaffenhed m. m., maae komme i Betragtning at være saa meget vanskelig, og hvad den af Committeen for uldne Manufacturvarer opgivne Toldsats angik, der grundede sig paa en i Betænkningen anført Beregning, om hvis Rigtighed Committeen var overbeviist, da var samme opgivet for denne særlige Varesort, og passede naturligviis ikke for andre Varer i Almindelighed. Grev Holstein erindrede, at han ved si Udtryk om, at man ikke bør søge at give Handelen en unaturlig Retning, har sigtet til, hvad der findes anført i Commitee-Betænkningen, hvoraf synes at fremgaae, at Committeen har formeent, at Kongeriget burde beskyttes imod, at dets Handel ikke skulde drage sig over Hertugdømmene. Taleren formeente, Ugers Varsel til her i Srifte-Commissioner...... beviisliggjøre saadant Krav. Ved samme Proclama ere uden at være partisk, kunde søge at man ikke at gjøre et saadant Princip gieldende, og at Regjeringen burde lade Handelen have sin Desuden var han af den naturlige Gang. formening, at man ikke alene bør tage Hensyn til den materielle Jnteresse, men tillige til den almindelige Tilfredshed, som Forslaets Udførelse vilde udbrede. Kameraliske Grundsætninger lade sig sjeldent paa gjennemføre, men maae først behøen Gang gen forberedes, og da siden successive sættes Kraft. Taleren formeente derfor, at det vilde være aldeles urigtigt, hvis Forsamlingen nu vilde fraraade en Tilnærmelse til de holsteenske Toldsatser, fordi Tolden for alle Varer ei kunde blive lige. Agent Bruun bemærkede, at han ansaae den Frygt, som var yttret af flere Medlemmer for en forøget Jndsmugling fra Hertugdømmene som ugrundet, da Toldopsynet, uagtet Differents-Tolden bortfaldt ved de fleste Artikler, dog vilde blive ligesaa strængt og nøiagtigt, som hidtil. Heller ikke troede han, at Smugleriet fra Hamborg og Lybek, til Hertugdommene var af den Betydenhed, som flere havde anseet det for. Paa Grund heraf anbefalede han den foreslaaede Tilnærmelse til Lighed imellem Hertugdømmenes og de danske Toldsatser som ønskelig og tilraadelig. Committeens Referent maatte, idet han, hvad Toldopsynet og Controllen angik, refererede sig til det af Vicepræsidenten Anførte, gjøre Forsamlingen opmærksom paa, at Udkastet til en Toldanordning for Hertugdømmene havde, saavidt ham var bekjendt, fundet Modsigelse i Stænderforsamlingen i Jtzehoe, og at der saaledes syntes at være saa meget mindre Grund for Forsamlingen til at indlade sig paa den oftomtalte Tilnærmelse i Toldsatserne. Den Kongelige Tilforordnede yttrede, at nogle Talere syntes at lægge megen Vægt paa den Omstændighed, at Handelen i de danske Provindstæder ved en lettet Samfærsel med Hertugdommene skulde til blev dræbt og en Toldbetjent slaaet halv ihiel. - Tab for Kjøbenhavn drage sig til førstnævnte Steder, hvilket imidlertid ikke forekom den Tilforordnede at kunne afholde Regjeringen fra at yde den sidstnævnte Samfærsel enhver Lettelse, som kunde bestaae med Sikkerhed for Statskassens Jndtægter igjennem Toldvæsenet, idet Regjeringen efter den Tilforordnedes Formening ikke for lægge nogen Hindring i Veien for at Undersaatterne, naar de svare de paabudne Afgifter, hente deres Varer fra de Steder, hvor det bedst convenerer dem. Jøvrigt bemærkede han, at saafremt den i Lovudkastet tilsigtede Lighed i Toldansættelserne ikke skulde opnaaes, da maatte, efter hans Formening, Saadant medføre en Forandring i de nu gieldende Bestemmelser for den gjensidige Jndførsel af flere af Kongerigets og Hertugdommenes Fabrik= og Haandværksvarer, idet at Differencetolden for Materialierne nok vilde frembyde den eneste Beskatningsnorm, men i det Tilfælde, at Hertugdommenes Frembringelser skulde i Kongeriget være undergivne nogen høiere Afgift, da maatte Saadant medføre en lignende Bestemmelse for de danske Fabricaters Jndførsel til Hertugdømmene.