Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-01-22
Spanien. J Barcellona forefaldt d. 4de gruelige Rædselscener. Allerede i flere Dage havde der bersket en Gjæring blandt Folket, og denne tiltog, da det blev bekjendt, at Carlisterne havde ladet en Deel Fanger skyde. Da det den 4de rygtedes, at nogle fangne Carlisthøvdinger vare undkomne, voxede Folkets Forbittrelse, og den steg til den høieste Grad, da Krigsretten samme Dag havde dømt nogle Carlister, skjønt de vare overbeviiste om store Grusomheder, blot til fleeraarig Deportation. Næppe var denne Dom bleven bekjendt, førend bevæbnede Hobe stormede gjennem Gaderne, under Raabet, "Cartisterne døe! Disse Folk hørte næsten alle til Nationalgardens 12te Bataillon, som ogsaa ved Revolutionen d. 5te August, da Juntaen af Catalonien blev indsat, havde viist sig, særdeles virksom. Det var Kl. 4 om Eftermd., at Oprøret brød ud, og da Mørket strax efter faldt paa fik Oprørerne fra alle Kanter betydelig Forstærkning. Vel blev Generalmarschen slaaet, og Tropperne forsamlede sig; men Folket omringede Generalcapitainens Pallads og fordrede med vildt Skrig, at de carlistiske Fanger skulde skydes. Forat berolige Pøbelen, lovede General Alvarez, som fungerede i Minas Fraværelse, at Executionen skulde blive fuldbyrdet den følgende Dag; men Hoben forlangte dem øieblikkelig. Da Generalcapitainen vægrede sig herved, hørtes pludselig det Raab midt i Folkehoben: "lader os storme Citadellet! Dette virkede som Jld i Krudt. Stiger bleve sammenbragte og fordeelte i Gravene; Posterne bleve overrumplede; Pøbelen, Herre af Citadellet, stormede til Gouverneuren, Pedro de Pastor, som i sin Bestyrtelse udleverede Fængselnøglerne. Den første Fange, som faldt i de Rasendes Hænder, var den i Fægtningen ved Alos fangne Oberst O'Donnell. Hans Lig blev kastet over Murene til den udenfor staaende Mængde, som slæbte det ved Benene gjennem Gaderne og endelig brændte det. Jmidlertid fortsattes Myrderiet i Citadellet, og med de Værgeløses Jammerskrig og Mordernes Jubelraab blandede sig den forsamlede Pøbels Hylen, som besvarede ethvert Skud, der lød fra Fængslerne, med et skingrende Hurra. Da alle Fangerne i Citadellet vare ombragte, ilede Blodhundenne til Hospitalet og myrdede de Syge paa deres Leie. Kl. 8 om Aftenen begyndte Blodbadet og vedvarede endnu Kl. 12. Nationalgarden blev under alt dette staaende ganske rolig paa sin Allarmplads, med Geværet i Armen, og foretog ikke det Mindste for at dæmpe Folkets Raserie; det er derfor høist paafaldende, at General Alvarez, da han Dagen efter mynstrede Tropperne, tilkjendegav dem sin fuldkomne Tilfredshed med deres Forhold. J en Proclamation, som udstedtes d. 5te, blev Roligheden erklæret for gjenoprettet og sikkret; men endnu samme Aften, Kl. 6, blev Constitutionsstenen opreist udenfor Generalcapitainens Pallads; Kl. - rykkede Tropperne frem, forat borttage Stenen, og ved Postens Afgang sloges man i flere Gader. Mina var, paa Efterretning om det Forefaldne, strax ilet til Barcellona. De ministerielle Pariserblade anslaae Tallet af de Myrdede til over 100. - Hr. Mendizabals tidtomtalte Forslag blev ikke alene antaget, men havde endog kun 3 Stemmer mod sig; 135 Procuradores stemte for det, og 12 afholdt sig fra Deeltagelse i Afstemningen. Mendizabal er saaledes, hvad Finaniserne angaaer, beklædt med en næsten dictatorisk Magt, og hvorledes han vil svare til den overordentlige Tiltro, som derved er ham viist, det imodeseer man med saameget mere spændt Forventning, som han har lovet at afhjælpe den finantsielle Forlegenhed uden nye Laan, uden nye Paalæg, og uden at sælge Nationalgodserne.