Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-04-26
Udenlandske Efterretninger. Spanien. Under Debatterne i ProcuradoresKammeret om Addressen gjorde Grev Las Navas et heftigt Angreb paa det mendizabalske Ministerium. Han holdt Addresse-Udkastet for at være aldeles utilfredsstillende; thi, da han ikke kunde bilde sig ind, at Kammeret vilde billige den af Regjeringen hidtil fulgte Politik, saa havde Addressen skullet indeholde noget ganske Andet end en blot Gjenlyd af Trontalen. Taleren besværede sig over, at Ministeriet endnu stedse var ufuldstændigt, saaat det næsten var Mendizabal, alene, der havde Roret i Hænderne; at Ministrene, øiensynlig med Flid udsatte den Tid, i hvilken de Cortes skulde træde sammen, som skulde foretage en Revision af Grundloven; at Pressen var ikke bedre faren end under de tidligere Ministre; at den personlige Frihed ikke blev tilbørlig respecteret; at man endnu ikke havde sagt sig løs fra Paven, skjønt denne vedblev at indtage en fjendtlig Stilling mod Regjeringen; at Urolighederne i Saragossa og paa andre Steder vidnede og Regjeringens Udygtighed til at opretholde Orden; at det slet ikke stod bedre til med Finantsvæsenet end tilforn; at Hr. Mendizabal havde lovet, uden nye Paalæg eller Laan, at bestride de nødvendige Udgiftet, men at de mobile Troppe-Colonner desuagtet inddreve allehaande Contributioner; at Borgerkrigen vedvarede uafbrudt, skjønt Mendizabal, da han overtog Administrationen, havde givet sikkert Haab om, at den efter 6 Maaneders Forløb skulde være tilendebragt. Greven turde dristig paastaae, at Nationen ikke havde Tiltro til Ministeriet; thi naar man daglig saae, at alle de Forventninger, Hr. Mendizabal havde vidst at vække, skuffedes, maatte man jo nødvendig tilsidst blive vantro og sige med Thomas: "dersom jeg ikke seer, saa troer jeg ikke." Da Grev Las Navas blandt Andet havde fordret, at det strengelig skulde undersøges, hvorledes det egentlig forholdt sig med Jnsurgent høvdingen Cabreras henrettede Moder, saa erklærede Justitsministeren, at saavel denne Sag som Urolighederne i Saragossa vilde vordenderkastede den strengeste Undersøgelse. Ogsaa Hr. Lopez optraadte imod Addressen, som, efter hans Mening, var affattet i altfor skaanende Udtryk, medens derimod Hr. Arguelles, som havde redigeret Addressen, forsvarede den og søgte at godtgjøre, at Angriberne ikke tog billigt Hensyn til de vanskelige Forhold, i hvilke Ministeriet havde fundet Landet. At Grev Las Navas tog storlig feil, naar han paastod, at Nationen ingen Tiltro havde til Ministeriet, beviste Hr. Mendizabal tilstrækkelig ved den Kjendsgierning, at ikke færre end 1250 Addresser fra Provindserne vare indsendte, i hvilke Regentinden, ansøgtes om at opretholde Ministeriet. Jøvrigt forsvarede Ministeren sig med Varme og med en saadan indvortes Bevægelse, at hans Taarer flere Gange frembrøde, og at han tilsidst var saa angreben, at han maatte bede Kammeret og Tilladelse til at opsætte, hvad han meere havde at sige, indtil næste Dag. At Pariserbladen gjøre sig lystige derover, er Noget, som er ganske i sin Orden. - Paa Krigsskuepladsen var Tingenes Tilstand omtrent uforandret. Chefen for den algierske Fremmedlegion, General Bernelle, har gjort et Forsøg paa at indføre mere Menneskelighed i Krigens Førelse, idet han af den carlistiske Høistcommanderende i Navarra, Don F. Garcia, har forlangt en bestemt Erklæring om, hvorledes man kan vente, at Fanger af Legionen (disse betragte nemlig, som bekjendt, Carlisterne som undtagne fra den eliorske Conventions Bestemmelset) ville blive behandlede, og har, indtil denne Erklæring indløber, opsat at bestemme nogle carlistiske Fangers Skjebne, hvilke ved en Forpostfægtning ere faldne i hans Hænder. - Det lader til, at den engelske Regjering mener det alvorlig med den Medvirkning, som den har lovet Dronningens Tropper. Man troer endog i London, at et betydeligt Corps Søsoldater vil blive landsat paa Spaniens Nordkyst, i hvilket Fald det bedder, at ogsaa 8000 Md. franske Tropper skulle rykke ind over Grændsen.