Berlingske Tidende, 1824-03-12
Marseille, den 15de Februar. Fra Smyrna har man her Breve, ja endog Consularderetninger, der tilstrækkeligen gjendrive de forskjellige Efterretninger betræffende de Farer, der skulde true denne Stad, og som have sat mange Personer, der ere interesserede i Handelen med Levanten, i stor Skræk. Smyrnas Beliggenhed maa, med Hensyn til de formeentlige Farer, for hvilke denne vigtige Handelsplads skulde være udsat, allerede virke til Beroligelse. Jndløbet til Havnen, paa det Sted hvor denne er smallest, bliver beskyttet af et sort, der er stærkt besat med Artillerie af sværeste Kaliber, og af hvilket alle Græske Krigskibe, der kuns føre Kanoner af ringe Kalider, rimeligviis vilde blive borede i Grund, e dersom de skulde gjøre Forsøg paa med Magt at løbe ind i Havnen. Af Grækernes bekjendte Forsigtighed er det derfor ikke at befrygte, at de ville prøve et saa farligt Foretagende. Men i politisk Henseende vilde vel en saadan Expedition af Grækerne være endnu voveligere. Ved egen Beskaffenhed og ved Udstrækningen af sine Handelsforbindelser er Smyrna næsten mere at ansee som en Europæisk en som en Tyrkisk Stad. En Capital at mere end 150 Millioner Tyrkiske Piaster, som aarlig sættes i Omløb der, forbinder Smyrnes Jnteresse med et stort Antal Vare, og Vexelhuse i Frankrig, England, Østerig, Jtalien og Holland. Disse forskjellige Nationers Kjøbmænd blive der repræsenterede ved deres Faktorer, der forestaae de store Establissementer, som under Folkerettens Ægide og Traktaternes Garantie ere blevne grundede i Smyrna. De første Europæiske Sømagter have der ordentligviis altid en Station af Krigskibe, der efter Omstændighederne ere meere eller mindre talrige, og hvis Hovedhensigt er at beskytte deres Undersaatter. Under en saadan Tingenes Stilling vilde et voldsomt Angreb af Grækerne paa Smyrna mindre være et Angreb mod Tyrkerne, end mod de der interesserede Europæiske Nationer, hvis Krigskibe ikke vilde undlade, med Magt at tilbagedrive et saadant, og de handle Grækerne som Fjender. Disse Omstændigheder ere det Græske Admiralitet bekjendte; man har i den senere Tid ikke undladt at gjøre det Forestillinger i denne Henseende, og man har god Grund til at troe, at det vil tage tilbørlig Hensyn hertil. Sandt er det, at Grækerne have gjort Landgang paa Chio og Mitylene; at deres Skibe ere trængte frem til det Jndre af Havbugten ved Smyrna, og have borttaget Fartøier, der tjente Stadens Beboere til Kysthandel, at de have foranstaltet og endnu foranstalte partielle Landinger paa Kysterne for at forurolige de derværende Beboere, hæve Contributioner og forskaffe sig Proviant; at Landboerne i talrige Hobe ere flygtede til Staden, og have udbredt Skræk der; at der ifølge disse Tildragelser, er truffet overordentlige Forholdsregler og af selve de Europæiske Consuler forlangt andre Anstalter af de Tyrkiske Over øvrigheder, for at sikre Skibsfarten langs med Kysterne og at erholde de nødvendige Forbindelser; at man har truffet hensigtsmæssige Foranstaltninger til Stadens Proviantering og Rolig, heds Vedligeholdelse; at Localøvrigheden og de udenlandske Consuler derved handle i bedste Forstaaelse, og at man fornemlig fra begge Sider har til Hensigt at berolige de i Gjæring bragte Tyrkiske Jndvaanere, for at forhindre alle Udsvævelser, beskytte de afvæbnede Græske Beboere i Byen og forekomme alle Repressalier. Men derved er det blevet, og man har heller ikke mærket en eneste Handling, der kunde lade formode, at Grækerne vare findede med Magt at angribe Smyrne.