Ribe Stifts Adresseaviser, 1809-02-14
Fortsættelse af Anordningen for Dannebrogsmændene. 4. Er den udnævnte Dannebrogsmand tilstæde, hvor Vi Selv opholde Os, da modtager han Sølv korset af Vor egen Haand. Er han fraværende, da bliver Hæderstegnet og det Exemplar af Anordningen, som er ham bestemt, tilsendt hans høieste Foresatte der paa Stedet, for af denne at vorde ham høitidelig overleveret, efter Ordenskapitulets nærmere Foranstaltning. 5. Enhver, som hædres med Dannebrogs Sølvkors, har Adgang til Vore 2de Ridderordeneners fælleds høitidelige Møder. Han bør af enkelt Skildvagt honore res med skuldret Gevær, og ville Vi allernaadigst, at han, som en af Kongen udmærket Mand, allevegne uden for hans Tienesteforhold, skal ansees og behandles, som den første blant sine Ligemænd. 6. Til Beviis om det Værd, Vi tillægge Danne brogsmændenes Hæderstegn, have Vi dermed benaadet Medlemmerne af Vort Ordenskapitul; saa er det og Vor allernaadigste Villie, at den, Vi eengang have tildeelt dette Hæderseegn, skal beholde og bære Samme, saalænge han dertil ei giør sig uværdig, saaledes at, om Vi maatte finde Os foranledigede til at benaade en Dannebrogsmand med nogen af Vore Ridderordener, skal han ikke destomindre vedblive at bære Dannebrogsmændenes Hæderstegn. 7. Da Vi saaledes have givet dette Hæderstegn en fortrinlig Udmærkelse, forvente Vi og, at Vore Dannebrogsmænd ved urokkelig Troskab mod Konge og Fædreland, og ved en i alle Dele hæderlig Vandel, stedse ville stræbe at vedligeholde og forøge den Agtelse, de have erhvervet. Men, skulde nogen Dannebrogsmand fornægte den Æresfølelse, som det var Vor Hensigt at oplive, saaledes at han ved Domstolene vorder tiltalt eller saggiven for en Handling, der kunde medføre legemlig Straf eller Ærens og den offentlige Agtelses Forrabelse, da er det Domstolenes Pligt, ufortøvet derom, at giøre Jndberetning til vedkommende Collegium, paa det at Samme kan foranledige Ordens=Kapitulets Forestilling til Vor allerhøieste Resolution, om den Tiltalte eller Saggivne indtil videre skal forbydes at bære sit Hæderstegn. Saa maae ei heller nogen Dom, der medfører legemlig eller vanærende Straf, fuldbyrdes paa en Dannebrogsmand, forinden Hæderstegnet, i Følge, en af Kapitulet fattet og af Os sauctioneret Beslutning er ham frataget, hvilket dernæst uopholdeligen bør indsendes til Kapitulet. 8. For, saavidt mueligt, at raade Bod paa uformuende Dannebrogsmænds trykkende Kaar, have Vi, under Kapitulets Forvaltning, henlagt en Fond, af af hvis aarlige Jndtægter Vi ville tildeele dem iblandt Dannebrogsmændene, som Vi efter Omstændighederne maatte finde særdeles værdig, eller trængende dertil, en aarlig Underholdnings Hielp, hvis Størrelse og Forøgelse, Tid efter anden, Vi i hvert enkelt Tilfælde ville bestemme, med allernaadigst Hensyn paa enhvers særskilte Fortieneste, Kaar og Alder; hvorved fornemmeligen vil komme i Betragtning den længere eller kortere Tid, han maatte have staaet i Var Tieneste eller være benaadet med Dannebrogsmændenes Hæderstegn. Og skal denne Underholdnings=Hielp i intet Tilfælde kunne sælges, pantsættes eller belægges med Arrest, ei heller der kunne gives Udlæg, paa at den desvissere maa komme dem til Gode, hvem Vi allernaadigst tildeele Samme. 9. Naar en Dannebrogsmand ved Døden afgaaer, er det Pligt for alle der paa Stedet værende Dannemænd, at følge ham til Graven; og bør det Hæder tegn, ham var forundt at bære, lægges over hans Ligkiste paa en sort overtrukken Pude. Det aftages, naar han nedsænkes i Jorden, og indsendes af vedkommende Foresatte til Vort Ordens=Kapitul. Fremdeles ville Vi, at en Sum, lig den Underholdning=Hielp, der efter foregaaende F. var den afdøde Dannebrogsmand aarligen tillagt, skal udbetales hans Boe, for eet Aar fra Dødsdagen at regne, samt at Øvrigheden paa Stedet skal bære Omsorg for, at Bekostningen til hans tarvelige men hædrende Jordefærd deraf udreedes. 10. Endeligen haver Vort Orden=Kapitul, til hvert Aars 28de Juni, allerunderdanigst at indberette Os de forventende gode Følger af Vore om Dannebrogsmændene allernaadigst givne befalinger samt hvad videre dermed maatte staae i nogen Forbindelse. Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn, den 28de Januar 1809. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R. (L. S.) Kaal Knudsen. Blom. Monrad.