Berlingske Tidende, 1836-04-08
Fredagen den 3de April. No Slutning af Sagen angaaende Udkastet til en Forordning, indeholdende adskillige nærmere Bestemmelser og Retsforholdet imellem Jorddrotter og Fæstere i Danmark. (See denne Tidende Nr. 134135.)§ 8. Forsaavidt denne Paragraph bestemmer, at de Sager, under hvilke Fæsteren, søges til at erlægge Mulcter, blive at behandle som private Politisager, har Forsamlingen med 34 Stemmer mod 33 antaget at burde indstille, at disse Sager bør behandles ved ordinær Rettergang. Det var herfor anført, at, endskjøndt Søgsmaalet vel ikkun gaaer ud paa Mulcter, der dog tillige bør tages Hensyn til, at, forsaavidt en Fæster tvende Gange er idømt Mulct, Søgsmaalet efter 65 dog tredie Gang tillige kan gaae ud paa Fæstes Forbrydelse, og at derfor Spørgsmaalet, om de paatalte Overtrædelser have fundet Sted, allerede de tvende første Gange, har en særdeles Betydenhed for Fæsteren, der maa gjøre det ønskeligt, at Sagen kan blive nøie prøvet, navnligen ved Appel til de almindelige Overretter. Derimod er af flere Medlemmer til Styrke for Udkastets Bestemmelser paaberaabt, at de nysanførte bemærkninger i det mindste ei ere anvendelige paa de i § 7 omtalte Mulcter, ligesom man overhovedet maa antage, at Fæsteren er bedre tjent med at sagsøges ved Politiretten, hvorhan deels har betydeligt mindre Omkostninger, deels ved Dommerens Forpligtelse til at varetage hans Tarv, synes at være meere betrygget, end naar han, ved at søges for den ordinære Ret, nodsages til at antage en Sagfører. Den ulige lettere Appel til Overpolitiretten synes at yde ham en yderligere Garanti for, at hans Sag paa det Nøieste vorder undersøgt, medens der saa godt som altid vil mangle ham Evne til paa egen Bekostning at appellere til Landsoverretten, hvilket han desuden vel oftest vil undlade af den Grund, at Sagens Gjenstand dog for Øieblikket kun er en Mulct. § 10. Forsaavidt denne Paragraph bestemmer, at det for Fremtiden skal være Jorddrot og Fæster tilladt at komme overeens om, at den Sidstnævnte selv leverer Besætning og Jnventarium eller en Deel deraf, imod at det saaledes Leverede forbliver Fæsterens Eiendom, har Forsamlingen med 42 Stemmer mod 25 antaget en slig Bestemmelse utilraadelig; den vilde formeentlig kunne udsætte Fæsteren for at paabyrdes en ham trykkende Last og herove ham den til Gaardens Drift nødvendige Kapital, ligesom en Ophævelse af Godseierens Forpligtelse til at forsyne Gaarden med Besætning kunde medføre flere Forviklinger med Hensyn til dem, som havde Prioritet i Godset. Vel er derimod bemærket, at da det vel ei alene var aldeles lovligt, men endog ofte anvendtes i Praxis, at man kommer overens om, at Fæsteren selv stiller Besætningen o. s. v., saa kunde der formeentlig ei være nogen Betænkelighed ved at indrømme, at det saaledes Leverede forblev Fæsterens Eiendom. Udkastets Bestemmelse syntes ogsaa af den Grund at være af særdeles Vigtighed, at hvad enten Godseieren stiller en Besætning, som først om 30 a 40 Aar kan ventes tilbageleveret, eller den vordende Fæster stiller en, som ei bliver hans Eiendom, saa medføre de naturlige Jnteresser, at Fæstegaardene kun have maadelige Besætninger, til stor Skade for Landets Jordbrug. Det er ogsaa en Erfaringssætning, at Fæstegodset i Henseende til Besætning staaer tilbage endog for det ringere Selveiergods. Som subsidiære Jndstillinger ved denne Paragraph blev endvidere sat under Afstemning: 1) "At den Fæster, der saaledes selv har leveret Besætning og Jnventarium m. m. til Gaarden, maa være berettiget til at tage dette tilbage, naar han med et vist Varsel, som nærmere maatte bestemmes, derom underretter Godseieren, og at denne da skal være pligtig til at forsyne Gaarden med anden Besætning og Jnventarium, saaledes som han havde været forpligtet til, naar Bonden, ikke ved Gaardens Overleverelse havde paataget sig at levere samme, hvilket af Forsamlingen blev forkastet med 48 Stemmer, mod 19. 2) At der maatte gives en Bestemmelse for, om det paa Lehnsgodser og Stamhuse skal være tilladt at gjøre en saadan Forandring med Hensyn til Besætning og Jnventarium, og om i alt Fald ikke den ved slig Forandring indvundne Besætning og Jnventarium bør bortsælges, og Beløbet for samme udsættes som en Lehnet eller Stamhuset tilhørende Kapital, eller en vis Sum fastsættes, som paa lige Maade skal udsættes for hver Gaard, med Hensyn til hvilken den omhandlede Forandring foregaaer, hvilket af Forsamlingen blev forkastet med 46 Stemmer, mod 21. For det Tilfælde, at Deres Majestæt maatte finde det tilraadeligere, at lade 6 10 manere som Lov i dens oprindelige Form, gjøre op har Forsamlingen troet at burde mærksom paa, om det ei maatte ansees hensigtsmæssigt, at det blev bestemt: "at en Fæster og hans Hustru frit kunne borttestamentere den dem tilhørende Besætning og Jnventarium til den Længstlevende, ligesom begge Forældrene eller den Længstlevende og saa maatte kunne overdrage Besætning og Man Jnventarium til et af deres Børn." befrygter nemlig, at den Længstlevende eller det af Børnene, som skulde fæste Gaarden, vilde sættes ud af Stand til at drive denne, Jnventarium blev draget naar Besætning og ind under Boets Masse og kom til Deeling tilligemed Boets øvrige Eiendele. Ligesom Forsamlingen, i Overensstemmelse med det Foranførte, troer, allerunderdanigst at burde tilraade, at det forelagte Lovudkast, gaaer over til at blive Lov, saaledes indstiller den allerunderdanigst følgende Modificationer og Forandringer af de enkelte Paragrapher: Ad F. 1. Da med Hensyn til denne Paragraph Stemmetallet var lige, nemlig 34 Stemmer, for Lovudkastet i dets oprindelige Form og 34 Stemmer for: "at denne Paragraph modificeres derhen, at den Fæster, der tiltales, til Fæstes Forbrydelse formedelst Udeblivelse med sin Skyld, skal kunne frie sig for at fradømmes Fæstet, naar han, inden Sagen ved Underretten optages til Doms, godtgiør, at han har erlagt den Skyld, hvorfor han er sagsøgt, uden at han tillige skal gotgjøre, at have erlagt den Skyld, der under Sagens Procedure maatte være forfalden", indstilles herved allerunderdanigst begge disse Meninger, i Overensstemmelse med § 70 af Fdn. 15de Mai 1834. Ad I. 3. Ogsaa med Hensyn til denne Paragraph viste sig et lige Stemmetal, forsaavidt Paragraphen udvider Udpantningsretten til Landgilde, nemlig 34 Stemmer for, at Udpantningsretten, saaledes som Lovudkastet indeholder, udvides til Landgilden, og 34 Stemmer for: "at Udpantningsretten maa være indskrænket til de kongelige Skatter, Tiende afgiften, samt Hoveriafgiften i Penge eller Korn, og indstilles derfor ligeledes begge disse Meninger. Forsamlingen tillader sig dernæst, for det Tilfælde, at Paragraphen skulde blive gjort til Lov, allerunderdanigst at indstille, at til begyndelsen af § 3 føies: "Naar Natural hoveriet, ved Forening mellem Godseier og Fæster, i det Væsentlige er blevet ophævet imod Vederlag i Penge eller Korn, skal det være Eier og Fæster, o. s. v.; ligesom at til Slutningen af samme Paragraph føies: For at hæve den mulige Tvivl, om Naturalhoveriet, uagtet enkelte til samme hørende Præstationer ere vedblevne, dog i det Væsentlige maa ansees afskaffet, skal det staae til enhver Godseier, derom at indhente Vort Rentekammers Resolution, som skal være forbindende for alle Vedkommende."AdJ. A. 1) At Bestemmelsen i denne Paragraph om de omtalte Hegns, Leddes, Vandingsteders og Landafledningsgrøfters Optagelse under Overleveringssynet udgaaer. 2) At Tidsfristen, hvad Bygningsfældens Afhjælpning angaaer, bestemmes til Juli Maaneds Udgang, og hvad Besætnings9 Markfælden angaaer, til den 15de Rodember; samt at den længere Frist, som Udlaftet fastsætter, naar Bygningernes Brøstfællighed er paadraget fra ældre Tid eller fremtidigen paadrages ved Mangel af treaarigt syn, ligeledes tilstaaes Fæsteren, naar Byglingerne ved ham utilregnelige Omstændigseder, saasom ved Orkanstorme, er tilføiet, etydelig Skade. At naar Mangler ved et over en Fæste Jnventarium gaards Bygninger, Besætning og afholdt Syn tilsammentagne ikke udgjøre et Beløb af 20 Rbd. Sølv, disse da ikke qvalificere sig til Paatale til Fæstets Forbrydelse. 4) At Kundgjørelse ved Kirkestevne ikke skal være tilstrækkelig ved de omhandlede Eftersyn, men at særlig Tilsigelse ved Stævne vidnerne skal finde Sted for hver enkelt Fæster. 5) At det i Slutningen af denne Paragraphs første Afdeling anførte Ord: "under Jagttagelse af den i Fregn. 8de Juni 1787. foreskrevne Form gaae ud, hvorimod i Slutningen af denne Paragraphens Afdeling tilføies: "Dette Syn, hvorved Mangler oplyses, bliver da at udstede i den i Fregn. 8de Juni 1787 foreskrevne Form, hvorimod, dersom ingen Mangel forefindes, det er tilstrækkeligt, at Synsmændene herom give den fornødne Paategning paa den ved Gaardens Overlevering udstedte Synsforretning."Ad §. 5. At denne Paragraph maa udgaae, og en anden Paragraph substitueres, hvori udtales, at ligesom meget grove Misbrug af Fæste stedet og dets Tilliggende, ved at lade Gaar Bygninger i betydelig Grad forfalde dens eller væsentligen forsee sig paa nogen af de i e nævnte Maader, strax §. 5 Litr. a. - kunne virke Fæstets Forbrydelse, saaledes kunne paa den anden Side mindre Overtrædelser af denne Art i Reglen afsones med hvis Størrelse nærmere maatte be Mulcter. stemmes ved et Maximum og et Minimum dog at Fæsteren, naar han tredie Gang saaledes: forseer sig, ikke letteligen skal kunne fritages for Fæstets Forbrydelse, medmindre samtlige Overtrædelser maatte være af ringe Omfang og begaaede med langt Mellemrum, i hvilket Fald han dog skal ansees med en forholdsmæssigt høiere Mulct end de tvende første Gange. Det maatte derhos tilføies, at Eieren i alle Tilfælde er berettiget til at fordre Erstatning for den tilføiede Skade. Hvad dan, 24de Juli 1822 omhandlede. den i Forseelse angaaer, da bor denne tredie Gang ubetinget medføre Fæstets Forbrydelse. Ligeledes indstilles subsidialiter (fordet Tilfælde at Udkastets §. 5 billiges);At Mulkterne bestemmes til et vist Maximum og Minimum f. Ex. første Gang fra 1 til 10 Rbd. og anden Gang fra 2 til 20 Rbd. uden Hensyn til Hartkornets Størrelse. At der tilføies til Litr. er "dog at den behovende Gjerdsel til Hegnene udvises paa Gaardens Tilliggende, forsaavidt samme der befindes og fordres paa den for Gjeldselhugst passende Tid.