Aarhuus Stifts-Tidende, 1795-10-07
Udenlandsk. Frankrig. Den 19de September har der været et Oprør i Chartres, som skal være stiftet og foranstaltet af Rojalister og af nogle ubekiendte som faae Dage tilforn vare ankomne til Byen, under Forevending af Mangel paa Levnetsmidler. Folkerepræsentanten Letellier, som befandt sig der for at befordre Levnetmidlernes Tilførsel, imodstod Oprørerne i 4 Timer, men maatte tilsidst ei alene nedsætte Brødtaxten men og føie dem i alt hvad de forlangte. Han skiød sig selv, af Fortvivlelse, ihiel i sit Logie, men havde først skrevet 2de Breve et til Conventen og et til Departementet, hvori han erklærer, at han ikke kunde overleve sin Skam. Bourdon d'Oise og Henry ere sendte derhen i hans Sted, og der skal hastigst oprettes en Leir der, hvortil Tropper fra Leiren ved Marly ere derhen beordrede. Under dette Oprør skal adskillige Stemmer have raabt: Kongen leve, havde vi en Konge, saa havde vi og Brød. Oppositionen taler endnu høit imod Gienvalget af de 2 tredie Deele. Nogle fra Nantes hertil ankomne hidsige Commissairer har i en medbragt Adresse lovet de herværende Sectioner Bistand, og indbyder dem til, ikke at beholde nogen af de Deputerede som har tabt den offentlige Tiltroe, samt ikke lade nogen Conventdeputeret reise ud af Paris, førend Conventen har aflagt Regnskal over Indtægt og Udgivt. Norddepartementets Vælgere truer endog med Oprør, imod Valget af de 2 tredie Deele og i Montmoreney siger Bønderne, giv os friske Heste, de trækker bedre. J Beaupency i Loiredepartementet, var paa Hospitalet opslaaet: "Vi maae have en Konge, for at forsikre Frankrig Rolighed, og hans Throne maae svømme i 2 Millioners Blod. Parie maae ødelægges i Grunden og dens Jndvaanere nedhugges, ingen Steen maa blive paa den anden. J det Allerhelligste maae Skrækken sidde med opløftet Dolk, for at opofre de Tyranner som siden 3 Aar har styrtet det franske Folk i Elændighed. Roligheden vedligeholdes vel endnu i Paris, men ved de nye Medlemmers Valg til det Lovgivende Corps tør det vel blive temmelig stormende. Man bemærker endog at de Pariser Sectioner bliver alt mere og meere trodsige imod Conventen. Lepelletiersectionen vil endog skikke en Beskrivelse over de Aarsager som har bevæget dem til at sætte sig imod Valget af de 2 tredie Deele, saavel til alle Folkeforsamlinger, Armeer som til Conventen selv. Den siger deri At Conventen bestaaer af 3 Klasser, nemlig, sande Patrioter som burde vælges, Eftergivende som slog sig til Majoritetens Side og virkelige Medskyldige af Robespierre. Man frygter for at Sectionernes Modtvillig hed her, skal udbrede sig over Departementerne. Adskillige Conventslemmer beskiemmes offentlig af Pøbelen. Selv Tallien blev i disse Dage modtagen af Pøbelen i Palais Rojal, med de bitterste Skieldsord. Ved alle disse Trudsler troer man dog at den hele Crisis vil gaae lykkelig igiennem uden Blodsudgydelse i Paris. Den skal være mange bekiendte Terrorister og Chouans sadt i Friehed, skiønt ikke paa Regieringens befaling men af Jrring. Commandanten i Hamm har, paa Grund af at han har misforstaaet Conventdecretet, overleveret alle sine Arrestantere til Politieretten, iblant hvilke vare 21 Marseiler og 10 Chouanschefs, hvilke Politieretten har ladet gaae, paa Grund af at de ingen Beviser havde imod dem. Det Rygte, at Greven af Artois skal have forenet sig med Charette er sikkert for tidlig, da Greven først den 17de September efter de Londoner Beretninger, afseglede fra Øen Houat. J Toulon laae den 8de, 6 Linieskibe i Beredskab til et Krydstog. J Schweitz skal der endnu bestandig opholde sig mange Emigrantere, der nu stemmer Tonen meget høit, De siger at Constitutionen bliver vel antagen, da man deri ere enige, men efter det nye Lovgivende Corps og Directeurernes Udnævnelse, vil en anden Epoche indgaae. De smigrer sig med, at de inden 3 Maaneder vil med Ludvig den 18de, vende tilbage til Frankrig, og giør sig stor Regning paa Ludvig den 18des og Charettes Manifester. Da Tallien i en af de sidste Conventsamlinger beskyldte Oppositionsskribenten Marschena for Rojalismus, har denne i et af sine Blade meget heftig svaret: "Jeg har som Ven af Brissot sadt 14 Maaneder i Fængsel og de ivrigste Patrioter fandt ingen anden Feil hos mig end at jeg var en alt for heftig Republicaner. Jeg erklærer, at jeg med hele Frankrig holder Tallien for en Røver, som Schaffottet giør Fordring paa, og som tilsidst vil komme til at bøde for sine Forbrydelser paa samme. Jeg erklærer, at jeg holdet ham ligesaa lidet for en Republicaner som for en ærlig Mand. Septembermorder Tallien, slib din Dolk, befal dine Mordere, jeg venter paa fast Fod. Min Ven Girey=Dupres Skygge, som du sendte i Døden, leer mig i Møde og kalder mig til sig i Elysium.