Berlingske Tidende, 1789-03-13
Til almindelig Bestyrtelse fik vi i Gaar Morges den Efterretning, at Russerne havde ved Storm erobret Fæstningen Bakow. Denne Efterretning var her saa meget mere uventet, som man for vist forsikrede, at Russerne havde trukket sig tilbage til Utraine, og ophævet Beleiringen. Den største Deel af de her residerende fremmede Ambassadeurer troede og dette saa vist, at de allerede havde tilmeldt deres Hoffer sam. Om Eftermiddagen saae man allerede i hver Mande Mand den Rapport, som Fæstningens Commandant i den ledning havde tilsendt Portens Ministre. Samme en oversat af det Tyrkiske Sprog i det Jtalienske og lyder saale Den 15de December mærkede man en stor Bevægelse i en Russiske Leir, det hele Terrain omkring Staden fra Bog udtil Søen var besat, og Jlden fra det svære Artillerie og smaa Gevæhrer vedvarede uophørlig. Den 16de trængte Russerne ind i de af Pallisader oprettede Retranchementer, og kastede uophørlig Bomber ind i Staden, der om Vatten antændte de faa Huse, som endnu støde tilbage efterAt mange Maaneders Bombardement. Den 17de reiste sig d Dagens Anbrud en Brand, som ved den kolde Norden ind udbredte sig med saadan Heftighed, at den ikke lod sig dæmpe. J dette Øieblik bestormede Russerne Fæstningens Udenværker, Retranchementer og Fortet Hassen Pacha. Fogtningen var haardnattet og en stor Mængde Soldatre, kaldtes hvert Øieblik. Paa samme Tid kom 3 Krudtmaga uer i Staden i Brand. Disse stade vel fra hinanden og i re høit fra Jorden, men vare uholdigviis aabne, for at kunne ente Krudt deraf. De stor alle 31 Luften og mange tusine stroe Janitskarer og gode Musselmænd mistede derved Livet. Den, Deres Tiener, var næsten en halv Time begravet sunder Ruinerne, og blev med stor Møle trukker frem. Ved dette Tilfælde vare mine Soldatre blevne meget formindske ne Berling. de, og da jeg saae mig uformuende til længere at giøre Modværge, fattede jeg den aftvungne Beslutning, at overgive mig. Jeg lod hertil give Signal, og sendte med den hele Besætnings Samtykke Chlaus Bassen til den Russiske General, for at give ham Underretning om vor Beslutning; men Svaret kom for sildig. Man kunde ikke meere blive i Staden, og endnu mindre forsvare sig, formedelst Jlden, som endog havde angrebet Partene. Russerne benyttede sig af Leiligheden, gik over de tilfragne Grave og hele Bierge af Snee, og trængte med Sabelen i Haanden paa 6 forskjællige Stæder indi Staden. Ved deres Ankomst tog Forvirrelsen og Uordenen til, da de huggede alt, hvad de traf, i Stykker, og gar ingen Qvarteer. Besætningen vilde have taget Flugten paa Veien langs Søen; men en Deel omkom i Luerne, og de andre paa Jsen i Liman, eftersom Veien endog fra Siden af Den Bertzan var tilsperret for de Flygtende. Hvad mig, Deres Tiener, angaaer, som ikke vidste, enten jeg var død eller levende, da faldt jeg i Prindsen af Anhalt Bernburgs Hænder, der førte mig til General Potemkins Leir, hvor jeg siket godt Talt med mange Beqvemmeligheder. Paa samme Tid til Chians Bassa af bemeldte General Tilladelse, at begive sig til et Corne af Vare, der havde trukket sig tilbage til sortet Hassan Pacha, for at tilsige dem Pardon. De beholdte altsaa deres Liv og vare lykkeligere end Debubeker Bas saa, Kussein Bassa, Mehmed Bassa, Wessam Bassa og Stemenzi Bassa, der mistede Livet i Stormen, hvor de med ubeskrivelig Tapperhed forsvarede sig. Da jeg har faaet Tilladelse til at skrive, vil jeg herved benytte mig af Leiligheden, for at give den høie Port Efterretning om vor Skjæbne og vorAdmingelse, besluttet af Forsynet for vore Synders Skyld. Jøvrigt kan den høie Port allene bestemme, om det er den anstændigt, ved en varig gred at giøre Ende paa Krigen, at befrie mig og de øvrige Fangne, og igjen at skiænke Rigets Undersaattere Rolighed. Mustapha og Aly Bassa leve endnu og befinde sig hos mig tilligemed endnu flere, der ligne mig i Mod og have undgaaet Døden. Hidindtil har den fiendte lige Commandant ladet de Fangne give alt hvad de behøvede, og de befinde sig temmelig vel. Min hiertelig Hilsen til Sade Mehemmet, (Storviziren) hvis ærefulde Bedrifter ere komne os for Øre, samt til alle dem, som erindre sig mig. J øvrigt beder jeg, at man saasnart mueligt giver min uovervindelige og mægtige Keiser Efterretning om vor ublide Skiæbne, og at min kiære Søn, Seilbeck, bliver underrettet derom. Jeg afsender dette med en Tartar. - Fra Leiren ved Oczakow, den 17de December, om Aftenen. Foruden denne Rapport har man endnu faaet at vide, at Fyrst Potemkin har den 22de bevertet bemeldte Commandant i Ozakow med et Middagsmaaltid i sit store Telt, ved hvilket mange Generaler befandt sig. De øvrige Agger bleve bevertede ved et andet Taffel. Commandanten viste sig ved Maaltidet som en klog og hoslig Mand. Han talede iblandt andet om de Russiske Tropper, at de vare smukkere, end man troede i Constantinopel. General=Lieutenant Samtlomsagde, at de ei allene vare smukke, men endog tappre. "Atde ere det, svarede Pachaen, beviser min Nærværelse her De i Forstaden Pera boende fremmede Gesandtere begive sig nu ikke til Staden, da Pøbelen er høist opbragt imod de Christne. Efter Deres Begjæring have de faaet 4 Compagnier Janitskarer til Beskyttelse. Denne hele Efterretniner fra en Person af den Engelske Ambassadeurs Sceretariat i Constantinopel, og indløb med et Fartøi, som i 24 Dag. seilede sammesteds fra til Ragusa, hvorfra det blev sendt til Ancona.)