Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-10-07
Udenlandske Efterretninger. Spanien. Debatterne og Finantscommissionernes Forslag havde vedvaret fra d. 16de til den 23 Sept. og vare endnu ikke endte, da en Expres paa den sidstnævnte Dag afgik med Breve fra Madrid til Paris; dog ventede man med temmelig Vished følgende Resultater af Forhandlingerne: 1, fuldstændig Anerkjendelse af Corteslaanene; 2, ligesaa fuldstændig Jkke-Anerkjendelse af det guebhardske Laan; 3, Anerkjendelse af de øvrige i Paris contraherede kongelige Laan, men saaledes, at de reduceres til 2/3 af deres nominelle Beløb. Pariserbladene meddele en Udsigt over Debatterne, som er interessant nok, men alt for vidtløftig til at vi kunne optage endog kun et nogenlunde fuldstændigt Udtog. Mærkværdigt var d. 17de et Forredrag af Hr. Telesford Trueba, hvori han, efter af have beviist imod Finantsministeren, at den franske Regjering havde under Villeles Ministerium unddraget sig fra ethvert Ansvar, med Hensyn til hine Laan, og ladet Contrahenterne vide, at de maatte hytte sig selv, blandt Ander udlod sig saaledes: "Er det ikke forunderligt, at Frankerig, enten det er vor Ven eller Fiende, altid har en ulykkelig Jndflydelse paa vor Skjebne, Frankerig har paaført os den uretfærdige Krig, 1823, Frankerig have vi at takke for Tyranniet og de Lidelser, der have trykket os; og nu vil Frankerig tvinge os til at tilfredsstille en Bande gjerrige Børs speculanter, der have benyttet sig af vor Ulykke Frankerig, der selv nylig har nægtet at betale sin Gjæld til Nordamerika!" ofv. J en lignende Aand talede Dagen efter Commissionens Referent, Hr. Garcia Carrasco, som bestred den Paastand, at man, fordi man havde taalt Ferdinands Despoti, ogsaa nu skulde anerkjende hans Foretagender og navnlig den Gjæld, han havde gjort. Hiint Voldsherredømme, sagde han var kun ved 100,000 fremmede Bajonetter blevet befæstet; at det spanske Folk ikke havde sat sig op imod det efter de franske Invasionstroppers Bortmarsch, var en naturlig følge af, at dem manglede Ledere, eftersom Absolutismen havde benyttet sig af de fremmede Bajonetters Bistand, til at bringe Spaniens ædleste Mænd paa Skaffettet eller i Fængsel eller i Landflygtighed. Man skulde derfor ingenlunde indlade sig paa at betale Gjæld, som var gjort alene i den Hensigt at underkue Spanien; man vilde derved bidrage Sit til at give alle Despoter Midler i Hænder til deres forbryderske Øiemed. Dersom Spanien var godmodigt eller tosset nok til at anerkjende Ferdinands Laan, saa vilde de europæiske Børsmagter ikke herefter tage i Betænkning at række Fyrsterne Haand til Undersaatternes Undertrykkelse; men dersom de ved denne Leilighed fik et føleligt Smæk, saa vilde Absolutismen tabe sin Credit hos dem for Fremtiden. Ministeren, Hr. Martine; de la Rosa, udviklede paany med Rolighed og Klarhed sine tidligere yttrede Anskuelser. Spaniens financielle Forlegenhed, meente han, gjorde det nødvendigt at vedligeholde sin Credit i Udlandet. Man maatte derfor ganske tilsidesætte Sporgsmaalet om de tidligere Laans Legalitet eller Jllegalitet, ansee disse Laans Afslutning som et nu uforanderligt Factum og vel betænke, at man maatte holde tidligere Forpligtelser, dersom man vilde giøre Regning paa ny Credit. Han glædede sig over, at i det Mindste en Deel af Commissionen gik ud fra samme Synspunct, og han gav tillige Kammeret at betænke, hvad følger det kunde have, dersom de fremmede Magter vilde uddrage Conseqventserne af den Grundsætning, ikke at anerkjende, hvad der var skeet under den foregaaende Regjering. Jmod ham søgte General Palarea at bevise Unødvendigheden af et Laan, naar man blot vilde benytte de Hjælpemidler, man paa den lovligste Maade var i Besiddelse af. Hertil regnede han at nedsætte Pensionerne, at paalægge de Embedsmænd, som havde over 15000 Realers aarlig Jndtægt, et tvungent Laan, og især at udføre den i Cortestiden fattede Beslutning, ifølge hvilken Geistligheden skulde udrede 30 Mill. Realer i aarlige Skatter; thi da denne Stand siden 1824 kun havde betalt 10 Mill. aarlig, saa vilde Restancerne alene beløbe sig til 200 Mill. Hvad den sidste Forholdsregel angik, fandt Ministeren Torreno det baade uretfærdig og uklogt at bringe den til Udførelse mod en ærværdig og inflydelsesrig Stand, hvis formindskede Jndtægter desuden ikke kunde bære større Byrder end dem, der nu hvilede paa den, men de to første Forholdsregler fandt han aldeles utilstrækkelige. Forresten erklærede han, at han slet ikke, som man troede, havde opgivet sin tidligere Mening; men hvis Kammeret vilde gaae ind i Commissions-Minoritetens Synsmaade, at alle Laanene fuldstændig burde anerkiendes: saa var dette ham saameget desto kjærere, da Regjeringen blot havde foreslaaet Gjældens Nedsættelse til det Halve, fordi den ansaae det for umuligt at betale det Hele. Saaledes vedbleve ogsaa i de følgende Dage Stemmer at hæve sig for og imod An erkjendelsen; men det endelige Udfald er, som sagt, endnu ikke bekiendt. J Forbindelse hermed er det værdt at lægge Mærke til, hvad der under 29de f. M. skreves fra Berlin, at de nordiske Magter skulle have forlangt af Dronning-Regentinden, at hun ubetinget skal nægte Cortesbeslutningerne sin Stadfæstelse, der som disse skulde gaae ud paa ikke at anerkjende Laane ne, da de i modsat Fald ville erkjende D. Carlos for Spaniens Konge og paa alle Maader understøtte hans Forehavende. Hvor følelige Virkninger den Uvished, hvor man angaaende denne Sag svæver, allerede har havt for Børsmændene, seer man af en Artikel i Journal d'Anvers, som angiver de Tab, der ved Speculering i spanske Statspapirer ere lidte i Paris, London, Berlin, Frankfurt, Antwerpen, Brüssel, Amsterdam og Wien, ialt til 500 Mill. Fr. - Forat forebygge den Tilførsel, som skeer til Carlisterne af Vaaben, Munition m. M., har Dronning Regentinden, et Decret af 18de September erklæret hele Spaniens Nordkyst fra Cap Finisterræ indtil Vidasson i Blokadestand. Det Vigtigste, som høres fra Krigsskuepladsen, er, at General Manso har slaaet de alaveser Jnsurgenter ved Pancorbo, i hvilken Fægtning disse have mistet, ifølge nogle Efterretninger, deres Chef, Cuevillas, ifølge andre, den Næstcommanderende, GeneralAccitio, og desuden et stort Antal Faldne og Fanger. Dette ansees for saa meget vigtigere, som de øvrige Jnsurgenter havde sat store Forhaabninger til de slagne Alavesere, der skulde have gjort en Diversion til Castilien. Jfølge en anden Beretning bleve de commanderede af Villareal. - Den allerede fra Krigen 1823 bekiendte Romagosa er, under sine Bestræbelser. for at organisere en Opstand i Catalonien, bleven fangen og derefter tilligemed adskillige andre Jnsurgent Høvdinger skudt i Barcellona. De øvrige Efterretninger fra Nordspanien ere ubetydelige og ufuldstændige.