Aalborgs Stifts Adresseavis, 1823-07-14
Portugal. Revolutionen i Portugal er nu tilende, Cortes opløst og Monarkiet atter indført. Den 31te Mai, 1ste, 2den og 3die Juni foregik Forhandlingerne mellem de forskjellige Militaire og civile Øvrigheder. Den 2den toge de Ministre, som Kongen den 28de og 30te havde valgt af Cortesmedlemmerne, deres Afskeed. Samme Dag sendte Municipalitætet i Lissabon en Deputation til Kongen for at indbyde ham til igjen at komme tilbage til Hovedstaden. Kongen udnævnte et nyt Ministerium, bestaaende af: Grev Palmela, Udenlandsminister, OliveiraJndenlandsminister, de Castro, Justitsminister og Gen. Pamplona Krigsminister. Den 2den vare Cortes forsamlede. Det blev dem skrivtlig meddeelt, hvad Municipalitætet havde besluttet angaaende Kongens Tilbagekaldelse, og de tilstædeværende 61 Deputerede udstædte da en Protest, hvori de erklærede, at, "da de saae sig berøvede den executive Magt, hvorved de skulde bringe deres Beslutninger i Udøvelse, og de ingen bevæbnet Magt havde, var det dem umueligt at opfylde deres Functioner saaledes, som Hensigten var ved deres Sammenkaldelse. Og da det kunde skee, hvis deres Møder fortsattes, at Nationen kunde blive angrebet i dens Repræsentanteres Person, suspenderede de herved deres Møder indtil videre, og protesterede i deres Constituenteres Navn mod alle de Forandringer, som maatte blive foretagne i Constitutionen af 1822." - Derpaa udstædte Kongen den 3die en Proclamation fra Villafranca, der lyder heel anderledes end hans øvrige Proclamationer. "Portugisere, saa lyder den, istedetfor en Constitution, der skulde have tjent til Støtte for Monarkiet, istedetfor Repræsentantere, valgte af Eder selv, have J under dette hellige Navn seet et Væv af Marimer udbredt, som ingen anden Hensigt havde, end at skjule de ødelæggende Principer, der havde den hemmelige Hensigt, med det herskende Dynastie at undergrave det portugisiske Monarchie. J have seet Repræsentantere træde op, der næsten alle vare udnævnte ved Jntriguer og Bestikkelser. Dydige Borgere maatte underkaste sig Factionernes Aag, Troskab mod Kongen blev, overeenstemmende med det System og de Principer, som forførte og exalteerte Mennesker, med ligesaamegen Halstarighed, som Forvovenhed forfulgte, bestandig fremstillet som en Forbrydelse. En af slige Materialier opført Bygning kunde ikke holde sig længe; Erfaringen siger den sin Dom, og om end dens Ophavsmænd nogen Tid imod Eders Ønsker have vedligeholdt deres Magt, da er det kun skeet ved Løvter, som de, ifølge den Maade, de gik frem paa, ikke kunde opfylde. Oplyste om deres Vildfarelse, have de opløst sig de facto, ligesom de vare komne sammen de facto. Jeg opløser dem de jure. Til Eders Fordeel har jeg besluttet at redde den kongelige Værdighed, og restaurere Monarklet, der bør være Grundvolden for enhver Forfatning og ikke dens Spillehold. Selv blandt dem, der stiftede saa megen Ulykke, har den portugisiske Troskab aabenbaret sig og de have mestendeels selv erkjendt deres Vildfarelser. Portugisere! Eders Konge, fra paa sine Forfædres Trone, vil gjøre Eders Lykke, og give Eder en Constitution, hvori fremfor alle Ting de Grundsætninger skulle proscriberes, som Erfaringen har viist, at være ufordragelige med Statens Roe; Eders Souverain kan ikke føle sig lykkelig uden ved at see sine Undersaatter enige. Han glemmer alle fordoms Meninger, og fordrer for Fremtiden kun hengivenhed og Troskab." (Contras. af Oliveira).