Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-08-29
Oberstlieutenant Bassov, som Gen. Burzov hande detascheret fra Leieren ved Ardassu med 8 Kanoner for at forsøge paa at tilveiebringe en Communication med Fyrste Bekowitsch-Tscherkaskis Detaschement, stødte i en Defilee paa 100 Tyrker hvis Anfører beqvemmede sig til, efter modtagen Opfordring at strække Gevær, men hans Folk bleve rasende og nedsablede ham, og begyndte derpaa en livfuld Geværild imod Kosakkerne; men Oberstlieutenant Bassov angreb dem med Resolution, dræbte 57 Mand og tog 4 Saarede til Fange, Resten reddede sig ved Flugten. Noget derefter naaede han Korassan, hvor han forefandt 860 Tschetvert Korn, 2000 Kugler og et stort Forraad af Krudt og andre Krigsfornødenheden. Da jeg vidste, at den Tyrkiske Armee, vilde, efter et saadant Nederlag som den havde lidt, behøve megen Tid til igien at samle sine adspredte Tropper, saalede jeg med at fortsætte min Marsch til Erzenrum for fuldstændig at benytte Frugterne af den tilfægtede Seier, og at fortsætte Seraskierens Forfølgelse. Derfor begav jeg mig den 21de Juni (3die Juli) med min hele Armee og Bagage paa Marschen og rykkede Dagen derpaa 40 Verster frem paa Veien til Hassan Kale, efterat Gen. Burzovs og Oberste Simonischs Detaschementer, som havde heldigen udført det som var dem overdraget, vare igien stødte til mig. De armeniske Jndvaanere i de forskiellige omliggende Landsbyer meldte sig strax hos mig for at underkaste sig mig og bede om min Beskyttelse; jeg forsømte ikke noget ved den venligste Modtagelse og ved en streng Disciplin blandt mine Tropper, at indgyde dem Tillid. Den 23de Juni (5te Juli) efterat jeg var rykket 20 Verster frem, og havde forenet mig med Fyrste Bekovitsch Tscherkaskis Detaschement, saa erfarede jeg Kl. 5 om Aftenen at Seraskierens Tropper, som vare forsamlede foran Hassan=Kale, bestode af nogle Levninger af den slagne Armee og af regulairt Jnfanterie, som endnu ikke havde været i Jlden; men at de havde taget Flugten efterat de havde trukket sig selv tilbage til Erzenrum, og at den Pascha, som var overdraget Commanden over de Tropper, som vare blevne tilbage i Hassan Kaale havde ligeledes trukket sig tilbage til Erzenrum, efterat han havde taget alt det med sig, som han i en Hast kunde skrabe sammen fra Nabobyerne, og ladet transportere paa Vogne og Lastdyr. Denne Efterretning bestemte mig strax til at lade Hovedarmeen og Bagagen blive tilbage paa det Sted, hvor det var i Nærheden af Landsbyen Keprikef og uden Tidspilde at rykke frem til Hassan Kale med Avantgarden og 18 Kanoner. Jeg lagde med disse Tropper endnu 20 Verster tilbage og Kl. 9 om Aftenen besatte jeg Fæstningen Hassan=Kalle, som Tyrkerne havde forladt og som kan betragtes som Nøglen til Erzenrum. Denne Fæstning, som er bygget paa Romernes Tid, og som har en overordentlig stærk Stilling, var for os af stor Vigtighed, fordi den gav os Leilighed til at gjemme alle vore Forraad, og fordi den ligger paa Communicationslinien imellem Kars og Baynzet. Vi fandt der 29 Kanoner og et Krudtmagazin ligeledes et betydelig Forraad af Korn. Samme Nat afsendte jeg de Tatariske Regimenter for at forfølge Tyrkerne; med Sabelen i Nakken paa dem forfulgte de dem i en Strækning af 25 Verster og fratoge dem 2000 Stkr. Hornqvæg og over 50 Armeniske Familer, som de havde slæbt med sig fra Hassan=Kale. Denne vigtige Occupation, som ikke havde kostet os noget; men som var en nødvendig Følge af de tilfægtede Seiervindinger. og Hurtigheden af vore Bevægelser gav mig en fast Stilling mod Erzenrum. Den næste Morgen kom Beboerne i Staden, som havde taget Flugten til Biergene, mig imøde, ogsaa Deputerede fra Nabobyerne kom til mig og bade om Beskyttelse, og jeg havde den Satisfaction at see, at disse Landbeboere, som vare overbeviiste om vor Administrations Maadehold og Retfærdighed, forbleve i deres Huse og iagttoge deres landlige Arbeider, ligesom der var Fred. - Jeg havde med Bestemthed erfaret, at den Tyrkiske Armees Nederlag og Hurtigheden af min Marsch havde gjort et overordentligt gunstigt Jndtryk paa Jndvaanerne i Erzenrum. Jfølge heraf sendte jeg, efterat have taget Fæstningen Hassan Kale i Øiesyn og truffet alle de fornødne Tilberedelser til dens Forsvar, den forrige Janitschar-Chef, Mamisch Aga, som jeg havde taget til Fange den 1ste Juli, den 6te Julii til Erzenrum, da han besad meget Tillid hos denne Stads Jndvaanere. J den Proclamation, som jeg gav ham med, opfordrede jeg Jndvaanerne til ikke at giøre Modstand mod vore mægtige Vaaben, og gav dem den bestemte Forsikkring, at jeg vil, de respectere paa det helligste den frie Religionsøvelse, Personernes og private Eiendommes Sikkerhed. Mamisch-Aga, paa hvilken min Behandling af Hagki Pascha og andre Fanger, havde giort det største Jndtryk, paatog sig med Glæde at overbringe min Proclamtion til Staden og virksomt at biedrage til at formaae Jndvaanerne til frievillig at underkaste sig, da han sagde, efterat han selv havde været Vidne til den Russiske Armees store militaire Egenskaber i de to leverede Batailler at han holdt enhver Modstand for en uundgaaelig Fordærvelse for Staden. Jmidlertid rykkede hele Armeen med Bagage frem til Hassan Kale, hvor den den 25de Juni (7de Juli), som var Deres Majestæts Fødselsdag, opløftede sine Bønner til Himlen for Deres Keiserlige Majestæts og allerhøieste Families Bevarelse, og dens Taksigelse for de Seiervindinger, som den havde forundet os.