JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1844-02-23
Skizzer. Kjøbenhavns Mysterier. (Alverden skriver nu Mysterier. Fra Paris til Skagen er der snart ikke en By, som ikke i en Hast, faaer sine Mysterier og en Forfatter, der afslører dem. Dog kan man ogsaa lade sig nøie med den blotte Forfatter; thi han kan selv medbringe Mysterierne ligesom i Adresseavisen, en Dreiersvend, der selv har Værktøi". Man begynder saaledes: "Det var Nat". Saa er strax Læsernes Sind spændt paa det Mysterieuseste. Derpaa skriver man, hvad man selv vil, og opklarer alle tænkelige Mysterier undtagen det, hvorledes man selv faaer Læsere. - Ved en saa let Sag ville vi ikke holde os i Baggrunden; men vi ville give "Kjøbenhavns Mysterier" i Tegninger, i en uoverstuelig Række Tegninger. Alle de, som have Mysterier, bedes at indlevere dem paa "Corsarens" Contoir for at spare os Uleilighed.) Hør, min gode Ven, vær saa god at sige mig, hvor er Naadens Bagtraxpe? - Strax her tilhøire, ned af Skjørteveien. Dygtig, Niels! Døgtig! Jeg har fast besluttet, at jeg iaften vil stikke Baron R. ud. Deres Bestalling er endnu ikke ganske færdig. Jaften . .. De kan lade Deres Kone hente den . .. Med største Glæde! Hvad Tid behager Deres Exellence? . . . .
Corsaren, 1844-02-23
At Redacteuren af Bladet "Aftenbladet" endvidere Dags Dato er foranstaltet indkaldt formedelst en i samme Blad af 19de Februar indeholdt Artikel, dette bliver herved bekjendtgjort i Overeensstemmelse med Fon. 27de Septbr. 1789 S 19. "Corsaren" Redaction den 21de Februar 1844. Først ville vi søge at faae Hr. Boetius dømt, fordi den paaankede Udeladelse er meningsløs. Den lyder saaledes: "den Mand, hvis borgerlige Ære man ikke tor snigmyrde under Journalernes Gadelygter, angribes i Corsarens Ravnekrog." -Vil Retten ikke dømme i Hr. Boetius til at bøde 500 Rbd. Sølv, fordi dette er strækkeligt Snak, saa fordre vi ham dømt, fordi Sætningen er grov, og fordi vi ikke Fkunne være bekjendt at føre lige Vaaben". Vil "Aftenbladet" derimod udskjælde os med en Smule Vid eller blot med Ord, der i ere Mening i, saa skal det være os en stor Fornøielse, og vi skulle ikke agere Cancelli. - Presseundertrykkelserne blive med hver Dag mere følelige for Godtfolk. Næsten i hvert Nr. af "Adresseavisen" læses: Maculatur kjøbes og betales med de høieste Priser. Som et glædeligt Beviis paa, hvorledes de liberale Anskuelser mere og meere gjennemtrænge Regeringen, skulle vi idag anføre, at Saugskjærerlauget i under 10de Januar er blevet ophævet og denne Næringsvei saaledes gjort tilgængelig for Enhver.
Corsaren, 1844-02-23
"Naar hans Oie er lukt". (Ved Rygtet om, al Carstensen skulde være skudt, hvilket, med Guds Hjælp, ikke er sandt. - Digtet er. Plagiat efter Holst's "Naar mit Øie er lukt", efter Byron.) Naar hans Øie er lukt, Og naar Grønsværet smukt Dækker Høien, hvorunder han sover, Naar ved Arno en Fugl Fra sit bladrige Skjul Synger ensomt sin Gravsang derover; Skal han slumre da trygt? Vil ei Længsel og Frygt Banke tidt paa hans smuldnede Kiste? Vil hans Sjæl paa sin Flugt, Naar hans Øie er lukt, Ikke dvæle ved hvad den forliste? Jo tilvisse! Jeg troet, Der er Noget i Nord, Der vil drage den ned fra sin Himmel, Der vil mane den ned Fra sin Hvile, sin Fred, Ned til al den forvirrede Vrimmel. Er det, Mini, din Pragt? Gianellis Extract? Vincent, dine knaldende Proppe? Jfr. Nielsen, din Dands? Fru Heiberg, din Glands? Alt det seer han vel bedre histoppe. "Portefeuille", hvis Bryst Ham i Sorg og i Lyst Gav den Styrke, der sømmer sig Manden? Nei! din Vaar blev jo hans, Du log Deel i hans Glands, I maae vandre herfra med hinanden! Og skjøndt Schytte han fik - Dog bedugges hans Blik, Mens ved Hjemmet med Omhed det dvæler? O hans elskede Søn!*) Tidt for din Skyld i Løn Ned af Kinden en Taare sig stjæler. *) Raturligviis TipoliJ dit rutschende Sind, Paa din blomstrende Kind Har Kyhl sat sit hædrende Stempel; Jngen lokkende Drift, Jngen snigende Gift, Har besmittet, Tivoli! dit Tempel. Som den vildsomme Fugl Uden Vaurhall og Skjul Skal Du flagre for Vind og for Vove . Hvem skal styre din Flugt, Naar hans Øie er lukt, Og hvordan skal han trygt kunne sove? Man vil boie dit Mod, Man vil drikke dit Blod i Og maaskee . .. nei, jeg hæver ved Tankeu! Og dig ikke staa bi Skal din Fader, og i Banquerotten række Dig Planken! Hvem skal styre din Flugl, Naar hans Øie er lukt? O Du Arme, der øiner ei Havnen! Udi Dannemarks By - Du til Jngen kan tye, Som vil kjærligt Dig tage i Favnen!
Corsaren, 1841-02-26
Charivari. Man vil erindre, at der i Slutningen af forrige Aar indsendtes en Adresse til Hs. M. Kongen fra Yl Beboere af Løve, Artz og Skippinge Herre- der, og at vi i denne Anledning indrykkede i vort Blads Nr. 10 en Petition, sigtende til at undskylde den Forseelse, som vi meente at hine Folk havde begaaet ved deri at bede Kongen 'fornægte de smukke og ædle Anskuelser, Han yttrede i Norge 1814', og ved at give Høistsammes bekjendte allernaadigste Rescript af 31te Octbr. f. A. (til Embedsmændene og Lehnsbesidderne), den Udtydning at, Han allerede havde fornægtet disse Anskuelser samt de Følelser, Han yttrede Dagen efter sin Thronbestigelse o. s. v." Denne vor Forbøn og alle dermed i Forbindelse staaende Yttringer finde vi os foranledigede til, herved høitideligt at tilbagekalde, da Hs. Majestæt som bekjendt i disse Dage har tilkjendegivet de nævnte Personer sin Tilfredshed og Tak for Adressen og saaledes viist, at Han ikke finder nogen Forseelse begaaet deri.
Corsaren, 1844-02-23
"Kongen drømmer" Originalt Drama i 1 Act. Alle ere enige i, at dette Drama ikke er noget Drama; men man har rost det, fordi det er lyrisk. Det er det Samme som at rose en Mands Støvler, fordi hans Beenklæder sidde godt Der er forresten megen Lyrik, megen Umiddelbarhed i dette Drama. Forfatteren er aldeles nedsjunken i sine personlige Følelser, og da han nu har kastet sin Kjærlighed paa en gammel Karl, der hedder Vent, saa troer han, at vi Andre ogsaa skulle holde af ham og føle Glæde ved at see de "to Konger" brede en Lammeskindspels over ham til Ligklæde. Vi vilde føle Mere ved at see Vent brede Lammeskindspelsen over to Konger. "Aftenbladet" er glad over de raske, kjække Træk, hvori Christian den 2dens Kjærlighed til Dyveke er skizzeret. Kongen seer hende og foreslaaer hende strax at blive hans Maitresse. Dyveke siger strax Ja. Det gaaer unægtelig rask. Vistnok koster det Dyveke (Fru Heiberg) nogen Anstrengelse. For at Kongen ikke skal have Ja'et altfor let, skruer hun Ordene ud med den bekjendte nerveuse Beklemthed og strækker Hovedet usigelig smertefuld op, saa at det næsten gaaer fra Skuldrene. Det er langt værre end i "Dina". I "Dina" kan det endda gaae an; thi paa Dina sidder jo Alting løst, om det saa er Hovedet. "Fædrelandet" kan ikke frakjende Forfatteren. en levende Sympathi med Nutidens Følelser. Ja, Adelen bliver rigtignok kaldt Kaalhoveder; men det er i alt Fald ikke nogen ny Jdee. Det eneste Gode, vi kunne inddrømme dette, Stykke, er Jdeen, Tanken, at fremstille Christians den 2dens Drømme i Fængslet. Men Placaten burde indeholde denne Oplysning - saa behøvede Jngen at see Dramaet.
Corsaren, 1844-02-23
Hr. W.! Er det en Gaade? Saa give vifortabt.
Corsaren, 1844-02-23
Foruden de ordinaire Billetter er Brev til Hr. T." og Hr. Nemo.
Corsaren, 1844-02-23
Da Oplaget af Corsarenk for dette Qvartal er udsolgt, bedes Dhrr. Commissionairer snarest muligt tilbagesende de Exemplarer, som de maatte have requireret uden at have bestemt Brug for dem.
Corsaren, 1844-03-01
 - Hr. Blok Tøxen brouter jevnlig i Adresseavisen med, at han ikke er nstraffet med vanærende Vand og Brød". Vi skulle ikke nægte Hr. Tøxen denne i uskyldige Fornøielse; men vi skulle dog tillade os at gjøre ham opmærksom paa, at der gives ingen vanærende Straf. Det er jo Handlingen, der vanærer, ikke i Straffen, hvilket vi bedst kunne see ved at stille to Personligheder sammen: Den Ene, et ungt Menneske, har været dømt i Vand og Brød for nogle Journalartiklers Skyld; den Anden, en gammel Mand, har deeltaget i en Oprørsplan men forraadt sine Medskyldige og derfor faaet en aarlig Pension. Hvo er nu meest vanæret, Hr. Tøren, den Første ved sit Vand og Brød, eller den Sidste ved sin Pension? Skizzer.
Corsaren, 1844-03-01
"Det er meget pænt, at der oprettes Bespiisningsanstalter og gjøres Brændseluddelinger hjemme i Huset.
Corsaren, 1844-03-01
Men der mangler Noget. Jeg kunde virkelig have Lyst til at oprette et Selskab, der løste min Chenille ind fra Onkel." Ernst Mahners Jdeal af et Menneste. Han er bomstærk, kan vade i Snee og er vel seet i de finere Selskaber.
Corsaren, 1844-03-01
Kjøbenhavns Mysterier. "Jeg skal nok gjøre min Lykke. Herpaa kan De ikke faae laant mere end 12 Rbd. Vi maae endelig have 15 Rbd,, for Herskabet. skal iaften have stort Selskab.
Corsaren, 1841-02-26
Da den gamle Godseier til Habenvönik (eller, som hans tydske Kone meget naivt udtalte det: Habenwenig) var død, tiltraadte den nye Godseier sit Gods med følgende Tale til sine Hoveribønder:" Kjære Venner! det er mig kjært, at I ere mig underdanige: altsaa venter jeg, at det ogsaa er Eder kjært; og for at J med mere Tillid kunne slutte Eder til mig, vil jeg udtale min politiske Troesbekjendelse for Eder. Jeg er en Ven af Talefriheden; det kunne J høre, siden jeg tiltræder mit Godses Bestyrelse med en Tale (og det skal ikke blive den sidste); jeg er en Ven af Tænkefriheden, det kunne J begribe, hvis I troe mine Venner; thi de sige, at jeg er meget fri for Tanker, og derfor kalde de mig ogsaa Fritænkeren; jeg er en Ven af Trykkefriheden, det skulle J faae at føle; thi jeg skal trykke Eder aldeles frit og hensynsløst, jeg er en Ven af Sandheden, og vil kun Sandheden; det skulle J komme til at sande; thi disse mine Ord vil jeg gjøre sande og bestyre mit Gods efter de her udtalte Grundsætninger." Forresten sige Nogle, at Talen ei var af ham selv, men af Mephistopheles, til hvem han skal have solgt sin Sjæl engang, da han var i stærk Bekneb for Penge.
Corsaren, 1844-03-01
IV. En Radical. "Hvilken fordømt Kulde med Østen Vind!... Det er Regeringens Skyld!"
Corsaren, 1844-03-01
Penia til Plutus. Man veed, hvor De boer, Hr. Ferslev og Bing; Og derfor det synes en underlig Ting, Hver Dag i Avisen os derom at minde: Som om man Dem ikke ret godt kunde finde, Naar man just ikke gik ganske iblinde. Troer De maaskee, at det Dem anbefaler, At De hver Dag i Aviserne praler? Hvad mener De, om en Vogn De besteg, Og med Visitkort i Gaderne skreg?" Fordeelagtig var i alt Fald den Leg. De skulde Dem saamæn slet ikke genere; De burde dog engang for Løier probere. O! prov det kun engang for Løiers Skyld blot, Men høit maa De raabe: Visitkort er godt, Visitkort er godt, Visitkort er godt! See! følg nu mit Raad, og De vist mig vil takke, - Om mig at belønne vi siden kan snakke - Og bryd Dem ei om, hvis en Smule man leer: Jeg vil Deres Vel, det De tydelig seer; Thi den, som har Penge, bør altid hale fleer.
Corsaren, 1844-03-01
For at afhjælpe den Forsinkelse og anden Ulempe, der hidtil har været forbunden med "Corsarens" Forsendelse gjennem Boghandlerne, tillader Bladets Forlægger sig at gjøre de ærede Abonnenter i Provindserne opmærksomme paa, at de gjennem Postcontoirerne kunne erholde Bladet tilsendt med Brevposterne, imod en noget forøget Udgift (ligesom Tilfældet er med de andre kjøbenhavnske Blade). For at den meere ordnede Distribution kan begynde fra 1ste April førstkommende, beder man Abonnenterne gjøre Anmeldelse til nærmeste kgl. Postcontoir snarest mulig. Abonnenter, der ville modtage Bladet gjennem en i Kjøbenhavn bosat Mand, bedes at henvende sig med skriftlig Anmeldelse directe til Forlæggeren, boende paa Halmtorvet Nr. 68, 2den Sal, i Kjøbenhavn.
Corsaren, 1844-03-01
Samtidig med denne Forandring vil Distributionen her i Kjøbenhavn blive besørget fra eet Sted, for at undgaae den Uorden der hidtil nødvendigviis har været forbunden med Distributionen gjennem 8 Commissionairer. - Foreløbig bedes de Abonnenter, der hidtil have erholdt Bladet fra den Philipsenske Boglade, at indsende deres Navn og Bopæl enten til Hr. Boghandler Klein eller til Forlæggeren.
Corsaren, 1844-03-08
Udnævnelse. Dr. med. & chir. Hjaltelin under Gaars Dato allernaadigst udnævnt til Overlæge ved Posten for Enden af Gothersgaden, fra 1ste April at regne.
Corsaren, 1844-03-08
Overstaldmesteren, Grev Danneskjold-Samsø, er i Anledning af Hs. Majestæts sidste Reise paa "Ægir" til Rügen, bleven decoreret med den sorte Orns Orden. Overstaldmesteren har fortjent denne Udmærkelse. Ægirs har nemlig 120 Hestes Kraft, og alle Hestene gjorde deres Skyldighed.
Corsaren, 1844-03-08
Fædrelandet" blev, som bekjendt, for kort Tid siden lagt under Beslag for en Beretning om, at de dansk-ostindiske Besiddelser vare solgte for 900,000 Rbd., og Kjøbenhavnsposten ligeledes for Beretningen om, at de ikke vare solgte. Man har altsaa lige megen Ret til at troe begge Dele, og det Sporgsmaal reiser sig da: Hvor vil Finantsmisteren, hvis Besiddelserne virkelig ere solgte, gjemme de 900,000 Rbd. sikkert.
Corsaren, 1844-03-08
J Theairet i Slesvig saaes Fastelavnssøndag (for Kongens afslaaende Svar paa Landesbank-Petitionen var falden) et Transparent med følgende Ord: Treue - Jnteressentenbank - Einigkeit - Deutschland - Ehrlichkeit - Mannskraft - Ausdauer - Nutzen - Nothwendigkeit. (Begyndelsesbogstaverne danne Navnet: Tiedemann.) - Nu kunde Ordene omvendt læses saaledes: Nu - Nytter - Alting - Minsæl - Eder - Dog - Ei - Jverbespændte Tydskbankforfægtere.
Corsaren, 1841-02-26
Theologisk Candidat - - sad hjemme i sin Sopha og tænkte paa det Præstekald, han havde ansøgt om, og som han saa gjerne vilde have. "Gud veed, om jeg stulde faae det" tænkte han ved sig selv, 'jeg har jo dog understrevet en Skattebevillingspetition.' J disse Tanker forstyrredes han pludselig, idet Nogen bankede paa Døren. "Kom ind!" raabte han, og ind traadte en Lakai eller anden fornem Betjent og leverede ham et stort Brev. Nysgierrig borttog han Convoluten, og - o Glæde! det var - Kaldsbrevet. Hvo beskriver den lykkelige Candidats Fryd! At ile omkring til alle sine Venner og forkynde sin Lykke, var naturligviis det Første, han foretog sig; men den næste Dag gik han til Stemann for at takke. "De har ikke Noget at takke mig for," sagde Hs. Excellence temmelig koldt; 'De har egentlig faaet det ved en Feiltagelse, De har underskrevet en Skattebevillingspetition. Var det ikke for Scandalens Skyld, burde det tages fra Dem igjen.' Ved dette Ord var det for den arme nybagte Præst, som om et skarpt Vaaben gjennemfoer hans Bryst; forvirret, fortvivlet knugede han Haanden imod Brystet og - vaagnede af sin Drøm.
Corsaren, 1844-03-08
Den nye Comet skal allerede have opdaget vor astronomiske Professor, Hr. Olufsen, i Sengen.
Corsaren, 1844-03-08
Et af de meest umusikalske Mennesker er vistnok Politimesteren i Aalborg. Han kan ikke fatte nogen Forskjel mellem de i Rescr. 11te Juni 1772 betegnede,Omløbere, der lade deres Spil og Kunster seel, og en Kunstner, der spil ler Violoncel, hvisaarsag han forbyder sidstnævnte at lade sig høre offenlig. - Naturligviis er han at anprise som et Mønster for en dansk Politimester: Hos ham finder man intet Gehør.
Corsaren, 1844-03-08
Man har ikke kunnet begribe, hvad det var for et Skud, der i Søndags Aftes affyredes mod en Vogn paa Kongens Nytorv, skjøndt man tilføier, at det ikke traf. Jh, det var naturligviis et af "Forpostens" Tirailleurskud.
Corsaren, 1844-03-08
Atter et nyt Jndlæg i Vandsagen, nemlig fra Borgerrepræsentant, Jernstøber Lunde. Det er paa hele to trykte Ark. Lad dem kun saaledes blive ved! Det er idetmindste Vand - paa Drevsens Mølle.
Corsaren, 1844-03-08
Moralske Garantier. Lyrisk Digt. Muse! Kom lad os synge en Arie! Jeg mener ikke Dig, episke Muse, gaa Du til Bloksbjerg, jeg mener Sangens yndige Camoene, den lyriske Muse, der baade kan lee og græde. Kom! Med Dig vil jeg synge en Sang om moralske Garantier. Du kan i den Anledning lee eller græde - ganske som Du selv vil. Kom! Lad os vandre med hinanden ud til Mosen, - "hvor Torvene groe", "bag Skovens Haug" hvor Huusmanden druknede fine to Børn, fordi Hr. Kæhler og ham fra Huset. Lader os modig istemme en Sang om de moralske Garantier, Godseiernes gode Hjerter, der værne om, at Sligt ikke skeer. Kom! Bort fra de Døde til de Levende! Lader os gaae ind hos Grottrup, en dansk Borger. Lader os modig synge Sangen om de moralske Garantier, der haves for, at den danske Politibetjent ikke prygler Folk i Borgernes Stuer. Himmelste Muse! Politibetjent Sonderup gjorde det heller ikke. Han trak Borgeren udenfor og pryglede ham paa Gaden. Lader os synge om den moralske Garanti, Politibetjent Sønderups gode Hjerte. "J kjølende Skygger, J Mørke, som Roser udbrede", sidder Herstermagten paa sit Sæde, der er blødt som ... som f. Ex. dine Lokker, min Camoene! Er det ikke smukt sagt? Denne Herskermagt kan tage mit Huus, min Oxe og mit Asen, mit "Aftenblad" og min "Berlingske". Den kan undtage mig fra Lovens Bydende. Den kan slaae os Alle paa Hovedet, søde Muse! Og bagefter skulle vi sige, at det er godt gjort, ellers kan den slaae os paa Hovedet igjen, søde Muse! Og mod Alt det ere vi sikkrede ved den moralske Garanti, Herstersædets gode Hjerte, eller hvad jeg vilde sige, Herstermagtens gode Hjerte. Muse! Syng, skrig, brol en Sang om de moralske Garantier, de gode Hjerter. Lyriske Muse, i hvis Øie er baade Smiil og Graad! Du kan under Sangen lee eller græde ganske som Du selv vil.
Corsaren, 1844-03-08
Skizze. Teene ved bespiisningsanstalten. Vi have naturligviis ikke Raad til at hente Mad til os Alle fra en Restauration; derfor spiser jeg og Bornene her, og min Mand hos Brusch.
Corsaren, 1844-03-08
Scener paa Berlingskes Contoir. (Tegnede efter Naturen og "Berlingske *.) Grosserer Rathanson. Ja, De maa undskylde mig, men jeg navngiver Dem nu som Medarbeider af,Berlingske". De Coninck. Aa nei, Hr. Grosserer! Gjør mig dog ikke den Tort! Vær menneskelig! Hører De! Sæt mig dog ikke saadan iBerlingske?. Grosserer N. Skal jeg taale, at De saadan satte Niels Løser i Forbedringshuset? hæ! De Coninck (bedrøvet). Ja, ja! Jeg seer nok, De følger det gamle Testamentes: "Die for Øie og Tand for Tands. - Farvel Hr. Grosserer! (Dagen efter. Nathanson alene.) Jeg var dog lidt for haard ved saaledes at navngive ham iaftes. Jeg burde have betænkt Menneskets Fremtid. Han er Copist i Hof- og Stadsretten; han ønsker udentvivl at avancere til Høiesteretsassessor. Men nu hviler min frygtelige Disrecommendation over ham. Jeg burde have overveiet det! Man bor betænke sine Kræfter, for man slaaer. Stakkels Fyr! Hans hele Fremtid forspildt! Nei! Det vil jeg ikke have paa min Samvittighed. (Griber en Pen.) Det skal endnu iaften i Bladet: Om Hr. Copist de Coninck er mig forresten intet Andet end godt bekjendt. Han har aldrig forvansket mig det Ringeste, og hans Troskab er saaledes hævet over al Tvivl (NB. som Menneste, ikke som Copist). Der er saaledes fra min Side Jntet i Veien for, at han avancerer paa Embedsbanen. Nathanson. (Dagen efter.) Har jeg virkelig været saa indiscret og taclles, som "Fædrelandet" siger?
Corsaren, 1844-03-08
Corfarens"Begrædelsesbog. Cap. 1. 1. Hvorledes sidder Kjøbenhavn ernlig og i Sorg; den er som en Enke. 2. Fribert er bortflyet fra megen Trældoms Tjeneste; han boer blandt Jndianere, hvor han finde No. 3. Hollard, Hvi haver ogsaa Du forladt Staden, min Søn? 1. Dens Folk sukke, som søge efter Brød; de give deres ønskelige Ting for Brænde. 5. Stadens Gader græde over den slette Brolægning; dens Præster have kastet Jord paa dens Brolægningscommission; men Stenene komme ikke igjen. 6. Kjøbenhavn ihukommer de Daarskabers Dage; alle de onskelige Steen, den havde i gamle Dage. 7. Staden græder og Aftenen, og den græder om Morgenen. Vandet løber gjennem dens Gader. Men uagtet alle "Fædrelandets" Artikler bliver den dog ikke noksom forsynet med Vand. 8. Hører dog, alle Folk! ogsaa den Smerte: dens unge Karle sættes i Fængsel, fordi de lade sig døbe i Lundehuusseen. Dens unge Piger ikke mindre. Cap. 2. 1. Hvad skal jeg vidne for Dig. Du Kongestad? Hvad skal jeg agte Dig lig, at jeg kan troste Dig? Din Forstyrrelse er stor; hvo kan læge Dig? 2. Dine Propheter faae Dine forsængelige og daarlige Ting og aabenbarete den; og lastedes i Fængsel eller mulcteredes. 3. Haarde Slag have truffet Dig og Dine Børn, fra Leerbecks Stok; men er Du bleven bedre? 4. Haver Du vel lyttet efter og taget Dig til Sinde Blok Toxens Jamber? 5. Til hvad Nytte talede Lærer Syversen og sagde: Værer totalafholdende! Hvormeget have J vel betalt dertil? Lumpne 18 Rbd! 6. hvi haver J sendt en Pocal til Pastor Visby? Saasom han ikke drikker. 7. Haver vel Ussing skjænket reen Viin i sin Pocal? Jeg ynkes over Eders Pocaler. 8. Jeg raaber Ak, Ak! og Vee, Vee! over Eders Synder; jeg vil faste i Sæk og Asie og ydermere vil jeg læse "Frihedstræet". Cap. 3. 1. Herre, kom vort Land ihu, hvad der skeer os. 2. Vor Arv er vendt til Fremmede, vore Husetil Udlændinge. 3. Vore Fædre syndede for næsten 200 Aar siden, og vi bære Følgerne. 4. Vort Hjertes Glæde holde op, og vor Dands er vendt til Sorg, skjøndt vi have Bournonville og standinavisk Selskab. 5. Men Jfr. Grahn kommer ikke mere igjen, og Petrine Fredstrup bliver for fyldig, ei at tale om Schlesvisholsteinerne. 6. Og af "Don Juan" have vi hysset; medens den russiske Minister haver gjort stort Gilde. 7. Der staae sære Ting i Luften, og det truer med Opløsning. 8. Rære løbe paa Uafhængighedens Bjerg.
Corsaren, 1844-03-08
Opfordring til Godgjørenhed. J den haarde Vinter, der "lukker Hav og Havn" (som en Digter har sagt i Adresseavisen), opstaaer saare megen Nød og Elendighed blandt de ubemidlede Klasser, der leve af Haanden og i Munden. Da de ingen Capital have at tære af, er det naturligt, at Trangen opstaaer øieblikkelig og fordrer øieblikkelig Hjælp. For det Tilfælde, at Vinteren skulde faae en nyt Tilbagefald, maae vi henlede den offenlige Godgjørenhed paa to saadanne værdige Trængende, der ved henhøre til pauvres honteur tilbageholdende Fatige), men som dog, naar Postgangen standses, nødes til at bære den offenlig tilskue. Det er virkelig bedrøveligt at see disse To, nemlig, "Berlingske" og Aftenbladet", der i de fede Stænder-Maaneder strutte af Fedme at see disse, sige vi, naar det daglige Erhverv pludselig standses og de stulle leve af deres Hovedcapitaler Det forenede Velgjørenhedsselskab vil vist ikke vægre sig for, efter ved anstillet Undersøgelse hjemme i Huset at have overbeviist sig om Trangen, at uddele milde Gaver, ligesom der paa Corsarens"Contoir modtages, hvad ædle Mennesker ville unde. Selv tegner "Corsaren" sig herved for 1/2 Spalte og 2 Tegninger.
Corsaren, 1844-03-08
Ved at omtale Kjøbenhavnernes privale Godgjørenhed henledes Sindet uvilkaarlig paa alvorligere og mørkere Billeder. Capitain Tuxen har beskrevet de Jamtens Boliger, han har besøgt for at bringe Hjælp. Vi maae ogsaa tillade os at levere et saadan Billede af Livet.: "Duftende Enge og kornrige Vange, Sølverblaae Vover ved skovskrandste Kyst Det er Dannemarks Vælde og Lyst." Under denne Sang (eller rettere Skrig) indfinder sig da en Politibetjent - som altid er tilstede, undtagen hvor han er nødvendig - og jager dem ud. De maae ikke engang skrige af Sult.
Corsaren, 1841-02-26
Vi have atter havt den Fornøielse, at et af vore Vink er blevet paaagtet af høiere Vedkommende, og denne Gang have vi tillige den Tilfredsstillelse, at det er lærde og forstandige Mænd, med hvem dette er Tilfældet. Aldrig saasnart læste nemlig det kongelige nordiske Oldskrift-Selskabs Præsident vore Bemærkninger om, hvor farligt det er for den absolute Kongemagt, at Klubber og deslige Selskaber have givet sig en democratisk Forfatning, før han blev syg af Stræk paa sit Selskabs Vegne og, uden at give sig Tid til at blive rask, tilmeldte Selskabet, at han vilde resignere, og anbefalede det at vælge Hs. kgl. Høihed Kronprindsen til Præsident, hvilket da af Selstabet eenstemmigen bifaldtes. Vi behøve naturligviis ikke at tilføie, at al Democratisme derved maa ansees for fuldkommen udelukket af Selskabet.