JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-25
Til Helligdagen har Redacteuren af Politievennen, Hr. Capitain Kristensen, givet og forskaffet tre Lispund Flesk, en halv Snees Stude hoveder, Erter, Gryn, Klipfisk, Grønt, et halvt Dusin Rugbrød, Skraatobak m.v., som alt kom meget beleiligt, og netop paa samme Tid, som Hr. Landsoverrets=Procurator Bierring havde sendt et complet Bordtøi til tolv Mand, bestaaende af Knive og Gafler, Skeer, Fade, Tallerkener, Duge o. s. v. Altsaa have disse gamle Brave havt sorgløse Helligdage og levet vel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-25
For stedse har nu Selskabet til Musikens Udbredelse ved dets Offer og Talent sørget for 12 invalide gamle værdige Sømænd, og naar dette Selskab ei mere existerer, da spørge man om 100 Aar og flere i Friboeligen – at det har været til – og stiftet Gavn. Tolv gamle Sømænd til af de øvrige indkomne Bidrag seer man sig nu i Aar istand til, for bestandig at indtage - o. s. f. naar eget Huus er anskaffet, til Planen er opfyldt; – men de første Tolv skal forblive Selskabets Daad. Hr. Capitain Magnus Lütken, Ridder af Dannebroge, er af Hans Majestæt udnævnt til Medlem af Directionen for Bombebøssen, i Hr. Commandeur Schønheiders Sted, der efter Hans Majestæts Befaling er afseilet til Ostindien. Vaterskouts=Contoiret, ved Holmens Canal No. 256, d. 23 Januari 1823. P. N. Sølling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-25
Kjøbenhavns Børs d. 24 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. - Rbdlr. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Obligationer (med Renter fra 11te Dec. 1822) 78 1/2 a 79. Nationalbank-Obligat. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 a 102 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) ell. 128 Rbdl. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbanksedler 13 1/2. - Svenske Sedler 592 s. - Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Nyeste Albertede ovenhavn. Tyvende Aargang. No. 8. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 28 Januari 1823. Snee.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Den danske Regjering stræber stedse frem til Fuldkommenhed. Men da den hverken er forudvidende eller alvidende, saa kan den med alsin Omhyggelighed ei see ind i Fremtidens Omstændighed, eller oversee Nutidens mindre Beskaffenhed; men hvilket dog kan gjøre, at det, som i Forveien syntes fortrinligt, erkiendes i Udførelsen, mindre godt, men ikke saasnart indseer den dette, førend den og, som altid vil det bedste, omgjør sine egne Indretninger. Saaledes gjør hver viis Mand, og saaledes gjør og denne Regjering. Saaledes f. Ex. blev det bestemt, at Tiende skulde betales efter en Middelpriis af de seneste 10 Aars Capitelstaxt, hvorved baade Yder og Tager bedst troedes tjent; men Tiden viste det Modsatte, og det forandres. Man ansaae det og gavnligt, at beneficerede Gaarde ved Vacance skulde sælges, og en vis aarlig Afgift skulde svares; men Erfaring lærte, at de ofte bleve udsatte for at gaae bort for saa lav Priis, at ingen Beneficiarius i Eftertiden kunde være tjent dermed. Ligesom og herved blev en anden Lov for Embedsmænds Gaarde end for Godseieres, da dog det offentlige Gods fordrer samme Beskyttelse som Privates; saaledes skal og nu gjøres Forandring med Amtsprovstierne. Regjeringen affordrer endog, for at indrette de nye Provstier destobedre, at Provsterne skulle indgive deres Betankning. Da den danske Regjering desuden er saa viis og velgjørende, at tillade hver Undersaat at skrive offentlig om Alt, naar det skeer paa en anstændig Maade, for at kjende Alt paa det nøieste, saa er jeg overbeviist, at det ikke vil mishage, hvis jeg skriver offentlig om denne Sag, til dens nøiagtigste Drøftning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Spørgsmaal. J nogle af Jyllands Egne klager Almuesmanden over Districtslægernes Reisetaxt, og over Apothekernes Medicamenttaxt. Anmelderen tillader sig at spørge: Skulde hiin (Lægernes Reisetaxt) ikke kunne lempes mere efter Landmandens nuværende Kaar, Og skulde denne (Apothekernes Medicamenttaxt) ikke kunne sættes i et mere passende Forhold til Nutidens Kornpriser, Begge disse Taxter, saa høit de nu staae, synes at give Qvaksalveriet blandt Folket en frodig Vext. Armod fremavler desuden, alt for let, Ligegyldighed mod Livet, som mod Lægens Konst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Jndenlandske Efterretninger. J Dag, d. 28 Jan., om Formiddagen Kl. 10, høitideligholdes det Kgl. Døvstumme-Jnstituts Aarsfest. Jndbydelsesskriftet, som handler om Keiser Joseph den Anden og hans Fortjenester af Døvstummeundervisningen. er forfattet af Jnstitutets Forstander, Dr. og Prof. P. A. Castberg, Ridder af Dannebrogen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Onsdagen den 29 Jan, opføres i Anledning af Hans Majestæts høje Fødselsdag, Titus eller Fyrste Mildhed, et lyrisk Drama i 2 Acter, oversat efter la Clemenza di Tito af Metastasio, til Mozarts Musik af N. T. Bruun. - Metastasio, Pietro, egentligen Pietro Trapassi, var født i Rom 1698, talede allerede i sit 5te Aar gjerne i Vers, og ved den Lethed, hvormed han paa staaende Fod digtede, tildrog han sig den Retslærde Gravinas Opmærksomhed. Denne lod ham fra hans 10de Aar af undervise, indsatte ham siden til sin Arving, og forandrede hans Navn til Metastasio. Medens han i Neapel vilde studere Lovkyndigheden, bevægede Kierligheden for den berømte Sangerinde Marianna Benzi ham til at blive Theaterdigter. Han vendte med hende tilbage til Rom, hvor han bragte Operaen i saadan Gang, at Apostolo Zeno allerede 1730, som Keiserlig Digter, trak ham som sin Medhielper til Wien, hvor han indtil sin Død 1780 levede i de hæderligste Forbindelser. J den musicalsk lyriske Poesie, hvori han langt overgik sin Forgjænger Zeno, har han gjort Epoche, og den Form, han gav Operaen, er i Jtalien blevet til Lov. Den melodiske Rythmus bragte han til den høieste Fuldkommenhed; hans Fremstilling er kraftig og yndig, naar Æmnet tillader en lyrisk Bearbeidelse; Sproget har den høieste Politur og Versificationen er uovertræffelig harmonisk. Af de 44,000 Ord, som det italienske Sprog indbefatter, har han kun tilladt sig at bruge 7000, for at give sine Vers musicalsk Melodie, og aldrig lade dets Vellyd afbrydes ved et haardt eller raat Ord. Ligesaa fortrinlige som hans Operaer ere hans Cantater og Canzonetter. Af hans samtlige Værker besørges i denne Tid i Tydskland en ny Udgave i 12 Bind.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Korsøer, den 25de Januar. Brevposten fra Hamborg, som i Dag er ankommen hertil, afgik fra Knudshoved i Gaar Morges Kl. 4 1/2 og kom efter megen Anstrængelse af Postmandskabet til Sprogøe Kl. 5 1/2 Aften, fra Sprogøe afgik Posten i Dag ved Dagens Anbrud, og naaede Sielland, Kl. 11 3/4 Formiddag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Korsøer, den 26de Januar. Da Leiligheden i Dag har været meget god paa begge Renderne, som Følge af Norden-Strøm og stille Luft, er saavel Pakkeposten fra Hamborg ankommen hertil, som Pakkeposten fra Kjøbenhavn af 25de dennes overført og ankommen til Fyen. Brevposten fra Kjøbenhavn af samme Datum afgik fra Halskov Rev i Formiddags Kl. 11 3/4 og ventes sikkert at ville naae Fyen i Aften.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Korsøer, d. 27 Januari. Brevposten fra Hamborg, som afgik fra Knudshoved i Dag Morges Kl. 7, er ankommen til Halskov Kl. 2 1/2 Eftermiddag. Beltet er stærkt belagt med Jis paa begge Render, som følge af den indtrufne haardere Frost med S. O. Vind. - Brevposten, som afgik fra Kjøbenhavn i Løverdags Aftes, landede paa Fyen i Gaar Eftermiddags Kl. 3.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Nylig læste man fra Odense, som en Sieldenhed, at en Odder, paa sin natlige Vandring, forvildede sig ind i en Lade, og da den derfra vilde tye til sit Hjem, slap ei saa godt ud, som den kom ind, blev opbragt som kjerkommen Prise, og maatte bøde med Livet. Til Dyrrigets mærkværdige Historie hører vel og følgende. J Krabbesholm Skov, ved Skive Kjøbstæd, finde Rævene - virkelig fiirbenede - Fornøielse i at gaae tilveirs i Træerne, da de dog kjønt burde blive paa Jorden og i deres Huller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
J sidste December gjør Eieren af bemeldte Skov en Spadseretour i samme, og havde nær tabt Næse og Mund, da en Ræv, som en Piil skjød sig ned af et Træe, lige for hans Fødder. Du kommer vel der igjen, tænkte han du sollst geholsen werden. Nogen Tid efter, forsynet med Bøsse, og ledsaget af en Jagthund, kommer han atter til samme Sted. Mikkel var der, laae ret magelig i en Kløvt, nogle Alen fra Jorden, krøb sammen som en Bold, men her var ingen Naade Paf - og død var han Først i denne Maaned vilde Eieren udsøge et Træe til Gavntømmer; Geværet havde han med; Erfaring havde gjort ham klogere. Han beskuer Træet fra neden af, finder i en Høide af 8 Alen en Ræv ligge ud af en Kløvt. Skud strakte ham til Jorden. Stakkels Mikkel, hvad vilde du der. Hvor have disse fiirbenede Ræve lært den Konst, at klyve i Træer, Maaske Stammefaderen, forfulgt af Jagthunde, som den ei paa anden Maade kunde undgaae, Eller Lyst til Fugleunger om Sommeren, eller Honning om Vinteren, eller den Ræven egne Nysgierrighed, Dette overlades til Naturkyndiges nærmere Overveielse - og nu Farvel Mikkel! Jyllands Bye, d. 16 Jan. 1823.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Den uheldige Skjebne, der rammede mig, gav Engelland en saa stor Overvægt, at det til en Leilighed, som det sandsynligviis aldrig vil faae igjen, i faa Aar at hielpe sig ud af alle Forlegenheder og befrie sig for de paa Landet hvilende Byrder. Men istedetfor at benytte sig deraf, tænkte Castlereagh paa intet andet, end at vise sig tjenstfærdig mod udenlandske Potentater, der, i det de viste ham Opmærksomhed, smigrede hans Forfængelighed, vel vidende, at dette vilde give ham Anledning til at forsømme sit Fædrelands Jnteresse og virke til deres Fordeel. Dette skeete, og vil engang paadrage ham den brittiske Nations Forbandelse. Jeg seer nu ingen anden Udvei, hvorved J kunne redde Eder ud af Eders Forlegenheder, end at nedsætte Renterne af Eders Nationalgield og betage Geistligheden og Sinecurer den største Deel af deres Jndkomster, betydeligen formindske Landarmeen og indføre et almindeligt Reductionssystem. Den, som behøver Præster, maa selv lønne dem. Eders Synkendefond er Spilfægterie. Paalægger Eders i Udlandet levende Godseiere svære Skatter. Nu er det for Eder for sildigt, at slutte Handelsforbund. Hvad man i hiin Tid vilde holdt for ret og billigt, betragtes nu med andre Øine, og Leiligheden er forbi.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Lord Castlereagh har ved sin Tilbagekomst til Jrland falskeligen paastaaet om mig, at jeg under mit Ophold her havde tilstaaet, at det stedse har været min Attraae, at tilintetgjøre Engelland, hvilket jeg aldrig har tænkt eller sagt. Det var ydermere mit Ønske, at sætte begge Nationer, i Henseende til deres Rettigheder, paa een Fod. Men Eders Ministere gjør sig ingen Betænkning af, at tage deres Tilflugt til Usandheder, forat fremme deres Øiemed. Det er altid uanstændigt at paalyve den Ulykkelige noget, og det saa meget mere, naar man har ham i sin Magt og holder ham Manden bunden, saa han ikke kan svare. Ogsaa agter jeg at besvære mig over denne Bagvaskelse hos Prindsregenten. - Da Lord Castlereagh befandt sig, efter at jeg havde erholdt adskillige Fordele, med de allierede Magters Befuldmægtigede i Chatillon, og jeg i en vis Henseende holdt Staden indsluttet var han i største Frygt for, at jeg skulde bemægtige mig ham, og gjøre ham til Fange, da han hverken var acrediteret, som Gesandt, eller beklædt med nogen diplomatisk Characteer i Frankrige, saa at jeg havde Ret til at behandle ham som Fiende. Han yttrede sin Bekymring mod Caulincourt og erkiendte min Ret til at tage ham til Fange, og at undkomme, uden at falde i mine Troppers Hænder, var umueligt. Caulincourt svarede, at jeg, efter hans Mening, ikke vilde tilføje ham noget Ondt, dog vilde han ikke være ansvarlig for denne sin Formodning. Da han strax derefter meldte mig Castlereaghs Yttringer og hans Gjenmæle, svarede jeg at jeg vilde betragte ham som en Gesandt, og at han kunde blive hvor han var. Da det i Chatillon kom paa Tale om den Frihed, man nød i Engelland, gjorde Castlereagh den haanlige bemærkning, at den ikke var noget Dyrebart i dette Land, men blot en Vedtægt, som man er nødsaget til at hævde, skjøndt den er blevet til Misbrug og ikke passer sig for andre Lande.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
J Anledning af Napoleons Besværing over den brittiske Regjerings Vægring for at lade ham tilkomme Keisertitelen, gjorde han den Kiendsgierning gieldende, at Castlereagh ved Undertegnelsen af Ultimatum i Chaumon imodsigeligen havde erkjendt det franske Keiserdømme og ham som Keiser. - Endnu en Bebreidelse gjorde N. Lorden. Denne havde nemlig yttret i Underhuset, at N. havde ladet forfærdige en Navneliste paa alle de rigeste Piger i Frankrig, der, paa hans befaling, skulde ægte den af hans Generaler, som han tiltænkte dem, og at ingen af dem skulde gifte sig, uden hans Tilladelse. "Denne Paastand," sagde N. er ganske falsk; thi jeg kunde ikke engang formaae Caulincourt, som den Gang var en af mine største Yndlinger, efter mit Ønske, at ægte den overordentlig rige Bankierse smukke og elskværdige Datter, uagtet jeg i hans Navn anholdt hos Faderen om hende."(Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
En Hr. v. Spann, der har sysselsat sig, man paastaaer ikke uden Held, med at rense Mathematiken fra urigtige Begreber og Anskuelser, der efterhaanden have indsneget sig deri, siger i sin Anleitung zur geradlinigten Trigonometrie &c., Münch. 1818, at den berømte Schelling først gjorde opmærksom paa de franske Physikeres og Chemikeres ellendige Experimenteervæsen; at Kastner hverken var et vittigt Hoved eller nogen stor Mathematiker; at alle vore (!) Geometre, Newton og Euler ikke undtagne, vare usle Logi kere; at Luilier og Carnot allene fortjene en hæderlig Undtagelse; men at Alle de øvrige regnede blot med Fingerne, ikke med Hovedet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Kamphertræet paa Sumatra har ofte fra Roden indtil de første Grene en Høide af 100 Fod, altsaa ligesom Masttræer. Kampher findes i Klumper i Stammens Sprækker og Hullinger. Kun lidet deraf kommer til Europa, den gaaer for det meste til China, hvor man betaler tredive Gange saa meget derfor saa for den chinesiske, der bruges hos os. Den sidste uddrages ved Kogning af laurus camphora; den første af en bedre bekiendt Art. Man veed ikke nøie hvad der i China giver den den uhyre Priis af 3000 spanske Daler for hver Pekul eller 133 Pund. Foruden Kampher leverer Træet ogsaa en Olie. Det blomstrer kun eengang i 45 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Hr. Peschier, practiserende Læge i Gens, paastaaer at kunne curere ethvert Slags Brystbetændelse med - Brækviinsteen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Kjøbenhavns Børs, d. 28 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. 1152 Rbdlr. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Obligationer (med Renter fra 11te Dec. 1822) 79. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2den Febr. 1820) 102 a 102 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) ell. 128 Rbdl. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbanksedler 13 3/8. - Svenske Sedler 59 1/2 s. - Disconto 5 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Rettelse. J forrige Numer, P. III, Linn. 16 og 17. nedenfra, istedetfor med Jndskrift: "gode Tidender fra Reisen, og en dito, o. s. v. Læs: med Jndskrift: "gode Tidender fra Reisen", hvori fandtes en Tirigsbankdalers=Seddel, og en dito, o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-01-28
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Tyvende Aargang. No. 9. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 1 Februari 1823. Dannerkongen, Frederik den Siette. Den 28de Januari 1823. Brydfulde juble i Danrigets Vang Festlige Chore i sværmende Lag; Fro vore Hjerter i glødende Sange Lovprise Glædens og Høitidens Dag. Sødt stammer Læben hvad Modernavn lærte, Mildt aander Troskabens Flamme i Nord; Hvor er den Dyd, som ei Kierlighed nærte? Hvor er den Gnist, som i Hjertet ei boer Frederik, vor Konning, Dig toner imode Barnlige Bønner fra Herthadals Kyst; Obrend i Dannemark dæmrende Nøde Vorder Dit Billede Skjoldungens Lyst. Drot, som os Himmelen ene har givet, Fader, kun for et taknemmeligt Folk; Dig offre glade vi døende Livet, Dig vorder Barden blot Sandhedens Tolk. Fredsæle Fyrste! Dit Glavind ombølger Retfærd og Friheds alsignende Havn, Derfor Erkjendtligheds Offer Dig følger; Vinker Dig trofast i fjerneste Savn. Hvad er Tyrannen med Sceptret i Hænde? Hvad er Despoternes blodstænkte Daad? Naar kan til Borgerid Fakken han tænde, Som ved sit Bud skaber Jammer og Graad? Held os og Daniens ældgamle Sønner, Frederik den Gode os Himmelen gav; Ham følge fro vore brændende Bønner, Ham signe Gud indtil sildigste Grav. F. Krahl. Districts, eller Herredsprovster. Af T. M. B. Galskiøt. (Slutning; s. forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
Jndenlandske Efterretninger. Hans Majestæt Kongens høie Fødselsdag høitideligholdtes den 28de Januari i samtlige Undervisningsanstalter for Underofficerer og Spillemænd, samt i de Børneskoler, der ere under Bestyrelse af Directionen for Garnisonsskolevæsenet, ved et godt Middagsmaaltid, ifølge Hans Majestæts allernaadigste Befaling. 162 Voxne og 214 Børn deeltoge i denne Fest, alle gjennemtrængte af den glade Taknemmelighedsfølelse, de skylde Hans Majestæts faderlige Omsorg og store Velgierninger imod dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
J allg. Weltgesch. XXXI. S. 216 og 17 opvarter han paa ny med saadanne Magtsprog; efter hans Mening skylde de islandske Saaar Barbariet, Efterlignelsen og Overgivenheden deres Tilværelse. Denne Smag hidrører fra Troubadourerne (de maa ogsaa skaffe overalt Hielp, som den Gang have været i Flor, og som reisende Jslændere have bragt til Nordlandet. Jsland vrimler (?) af Sagamadir (det er intet Ord, det maa i det mindste hedde Sagmænd, et øiensynligt Beviis paa Schlögers islandske Grundighed *)), der laante Æmnet af Udlændingernes usselste Bøger, og deraf forfærdigede, med den raa Vittighed, som kun ene kunde behage et endnu udannet Folk, hvilke ganske ere i den hornede Siegfrieds og den smukke Melusines Smag. - Med denne Undvigelse troer Schlzer at have slaaet Hovedpaa Sømmet; spørger man om Beviser, saa beviser han ved sin Ufeilbarhed; dermed var rigtig nok Sagen snart afgjort, men derfor kaste hans Magtsprog om nordisk Literatur ogsaa en Skygge paa hans øvrige Fortjenester! Men kan det ikke have været en Trykfeil Hvor let sætter ikke den tydske Sætter madiistedetfor Mænd, – Man burde overalt være lidt varsommere i sin Redebonhed, at gjøre Sætterfeil til Forfatterfeil. Hvor let kan ikke blot en Prik forandre en heel Mening: Saaledes læste Anmelderen engang i en offentlig Tidende følgende: "En flittig, kyndig og redelig Avisbestyrer ønsker sig Condition paa en stor Avisgaard. Han forstaaer, indtil Fuldkommenhed, at omgaaes og bestyre Alt hvad der hører til Avisvæsenet, saasom Hestes, Studes, Sviins Røgtning, Faars Klipning, Grøvters Gravning &c." Den hele Feil, som gav Bekjendtgjørelsen en mod sin Bestemmelse stridende Betydning, bestod i et 1, der var sat istedet for et i, og som Correctøren havde glemt at rette. Den Trykfeil, der engang fandtes i et Auctions catalog, nemlig et Tiggerskind istedetfor Tigerskind, er bekjendt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
Blandede Efterretninger. Krudtsammensværgelsen 1604, fortalt af Hume.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
(Man læste nyligen i de offentlige Tidender en Efterretning om de Misbrug, der vare forefaldne d. 8 Nov. f. A. i Skuespilhuset i Dublin, i Anledning af den bekiendte Krudtsammensværgelses sædvanlige Høitideligholdelse paa denne Dag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
Det vil sikkert ikke være dette Blads Yndere u kjert, at læse af denne Begivenhed en udførlig Skildring, der tillige kan tjene til Prøve paa hiin saa navnkundige Forfatters Skrivemaade og classiske Værk, The History of England, hvoraf man, saavidt Oversætteren veed, hidtil ikke har seet noget paa Dansk. Nærværende Prøve er oversat efter den Londoner Udgave fra 1793.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
Expeditionen mod Kjøbenhavn gjorde de Danske til Engellændernes bittreste Fiender, uden at foraarsage mig Skade; thi mig manglede ikke Skibe, men Søofficierer og Matroser, der bleve tilbage til mine Skibes bemanding. Ligesaa gik det ogsaa med den spanske Fregats Borttagelse, der var saa stridende mod en stor Nations Værdighed, under Amiensfreden, som Engellænderne først krænkede. Og det engelske Ministerium, der siden roste sig af, aldrig at have erkjendt mig som Keiser, var sig saa bevidst, først at have krænket hiin Fred, at det tilbød mig som første Consul, ved Lord Whithworth, at lade mig udbetale 30 Mill. Fr. og være mig, saa meget det stod i dets Magt, behielpeligt i Opnaaelsen af den franske Kongeværdighed, naar jeg vilde samtykke i at Engellænderne beholdt Maltha. Dette Tilbud gjordes mig, paa Lord Withworts Vegne, ved Malouet, der nyligen var Ludvig XVIII. Minister; men jeg svarede: "Fremmede eller deres Jndvirkning vilde jeg intet have at takke for. Naar ikke den franske Nation af egen Drivt udnævnte mig til Konge, saa vilde jeg aldrig bruge udenlandsk Jndflydelse - Det er en Kiendsgierning, til at blive det. at de brittiske Ministere stedse skuffede Folket ved falske og rænkefulde Paaskud og ere af samme Mening, som den store Lord Chatam, der pleiede at sige: "naar Engelland kun i 24 Timer handlede retfærdigen mod Frankrige, vilde det være ødelagt. Efterat N. havde læst Gener. SarrazinsVærk om det spanske Feldttog, som O'Meara havde meddelt ham, sagde han: "Sarrazin var en Forræder og en Mand uden Ære, Sandhedskjerlighed og Redelighed. Da jeg vendte tilbage fra Elba til Paris, tilbød han mig skriftligen sin Tjeneste, med det Tillæg, at hvis jeg tilgav og ansatte ham, at ville forraade for mig alle Engellændernes Planer. Jeg besluttede derpaa at lade ham, efter Fortjeneste, stille for Retten, istederfor at modtage hans Tilbud, og det vilde skeet, om jeg ikke, overvældet af Forretninger, havde glemt ham." Amours secrets de Napoleon Bonaparte (N. Bonapartes hemmelige Kierlighedsforstaaelser) morede ham meget. Han gjennemløb dem fra Begyndelsen til Enden, og forelæste Hr. O. adskillige Steder deraf, som han hjerteligen loe over. Kun, Skade, tilføiede han, at Bogen er saa forfærdelig flau; Forfatteren har ikke engang forstaaet at fremstille mig som et letfærdigt Menneske. Jøvrigt, tilføiede han, i det han gav O. Bogen tilbage, er intet Ord af alle disse Historier Sandhed; selv Navnene af de fleste deri forekommende Fruentimmer ere mig ubekjendte.