Viborger Samler, 1824-09-29
Da det dog maae interessere Viborg, hvor den genialske Poet har hjemme, der solgte sin Riimpose saa rivende, at han nu regalerer Publikum med en Gryn pose, at see hans Qvad omtalte, anføres nedenstaaende, af Hr. Hempels Avis: "Har Klokker HegaardsRiimpose ingen anden Fortjeneste, bør Man takke den for en vittig Bedømmelse i Litteraturtidenden, som er beregnet paa at ryste Mellemgulvet. Om den sindrige Vignet paa det lithograferede Titelblad, der skal være Digterens egen Opfindelse, siger saaledes Recensenten: "Belæsset med Riimposen see Vi ham bestige den vrinskende Pegasus. Den høire Fod staaer i Stighøilen, og med den venstre træder han paa en uforskammet Køterhund der bider i Kjortelfligen og vil formene ham at svinge sig op paa den guddommelige Traver, uagtet Man seer, at han i al Beskedenhed vil sætte sig baglænds og bruge Halen som Tøile. Det havde derfor ogsaa været betænksommere af Hr. H., ikke at have ladet Pegasus englisere. Gaaseringerne ere ogsaa noget for smaa i Forhold til Bæstets Storrelse." Efterat have inddeelt Digtene selv i de didattisk-fortællende, de pathetisk didattiske, de elegiskeklynkende, de lyriskeklingrende og de improvisoriske, gjør Recensenten Undskyldning, fordi denne Inddeeling er saa ufuldkommen, da han vel foler, at en skarpfindigere Krititer kunde skjære Hr. Hegaards mangfoldige Genie i langt mindre Stykker; men udbeder sig i denne Post Digterens gunstige Tilgivelse, da de æskyetiske Professorer i hans Universitetstid ingen Collegier, have holdt over den poetiske Anatomie. Rec. er raadvild hvor han skal klippe nogle Smaapprover af dette potiske Væverarbeide. Den Lethed hedder det frem des, hvormed H. tumler sig i Sproget, er næsten utrolig. Han er den Første, som viser os, at det danske Sprog har samme Smidighed til at knibes ind og vides ud, som det græske, naar det blot kommer under en Mesters homeriske Behandling. Snart hugger han med en Skarpretters hele Behændighed Hovedet af et Ord f. Ex. Lade for Chocolade, snart giver han et andet en Tryksexten for begge Ender, da hele Midien forsvinder, f. Ex. Mullido 9. Multitude, snart kapper han med et Hug Agterdelen et oftre Ord uden derved at lade sig standse i Bereistringens Flugt (f. Ex. denne pragtfuld stor botanisk Have, og viser os saaledes, at Aphæresis, Synkope og Aporope ere ligesaa anvendelige i det danske som i det græske Tungemaal, snart søger han Orden paa alle Kanter i som Haveblik for Havblik, Muk kaba for Mokta), snart beriger han Sproget med Ord. som allene skylde hans Skaberkraft deres Tilværelse f. Ex. vine c: drikke Viin, Ginte); snart bruger han bekjendte Ord i en splinterny bemærkelse i som Kage c: Suurbrod); og snart pryder han vort Gammeldanske med nydelige Zirater, forfærdigede i Tydskland, Jtalien og andre fremmede Lande f. Ex. Dorf, Burg, vel c: eller. Ubegribeligt er det, hvorfor et saadant Gennie saalænge har stillet sit Lys under en Skjeppe. Hr. H. har derved ikke engang handler forsigtigt imod sine Medborgere; thi hvor let kan det ikke virke skadeligt paa Synet, naar alt for meget Lys paa engang falder i Øinene. Ogsaa har han derved udsat sig selv for den Ubehagelighed, at En og Anden kunde blive saa blændet af Skjæret, at han ikke opdagede alle den nye Digters Fuldkommenheder." o. s. v. Vel forstaaer den nuværende Generation at vurdere Hr. H. poetiske Attringer og finde ud af hans Mening, naar han gjør Slotte af Traktørstæder og Rullade over en Hverdagsting m. m., men for dog at betage Efterslægten den Tanke, at en nye Verden, er fremstaaet, da Digterens Aand egentligst har befattet sig med Mavens Anliggender, kunde det være ønskeligt, om man fangede paa Prent Forfatterens Liv og Levnet, i Prosa, enten i Reisers, eller i Walter Scotts Mancer.)