Berlingske Tidende, 1816-06-21
Undertegnede har anlagt paa Nørregade No. 23 et Hørsvingerie, hvor Jndbydelse. Hørten bliver skjettet, vallet og heglet paa een hidtil ikke brugelig Methode, bliver til Svind ulige beqvemmere, da jevnere Garn deraf kan erholdes. saa at Hørren derved gjøres blødere, finere, giver langt bedre Blaar, og tienligt til fineste Anvendelse, saasom Dreieler, Kniplinger, supersine Lær Freder, ja om man ville endog Kammerbug, saavelsom især til fiin Traad og smukke fine linnede Baand og Bænder. Herom er Leilighed dagligen for enhver at overbevise sig, ved at eftersee Spindet og Hørren hos mig i Svingeriet. - Opmuntret ved endeel Høie Velynderes Tilskyndelse og ved Exempler fra Udlandet, saaledes som blandt flere Steder, det er bekjendt at og om Staden Brussel mere end 100,000 Mennesker finde deres Underholdning, ved Fabrikation af Kniplinger og fine Lærreder, og at 1 Pund Hør anvende til Kniplinger kan indbringe endog indtil 6000 Procent over dets oprindelige Værdi, tør jeg ansee rimeligt, at herved kan blive bidraget til følgende to ønskelige Tings Opnaaelse: Deels at af de store Pengesummer, som gaae ud aarligen for Traad og de finere linnede Vare, ville en Deel kunne bespares for Landet og i det Sted fortjenes af egne Landsmandinder og Landsmænd baade i Stæderne og paa Landet, saameget mere da Landets egne Frembringelser endog af Hørren selv, ved den Forædling, som nu læres i harinstituterne, og fremdeles der i Svingeriet kan gives, fuldkomment svare til Udlandets en Deels dette at endogsaa strax i de nu værende besværlige Tider en stor Deel af de Mange der under Mangel paa Forretninger lid Nød, vilde ved denne almeennyttige Beskjæftigelse, at forædle disse Landets vigtige Produkter faae noget at fortjene. - At man i Tiden kan vente god Alletning og derved sikker Udbredelse af denne Jndustriegreen, viser blandt andet der, at maa i Candern har tilbuden at modtage Garn af mig for mere end hans Specier aarlig til Kniplingsfabricationen der i Egnen hvortil Garnet forskrives hidindtil udenrigs fra, det meeste ubleget, da en Mand ved Navn Hr. Henriksen i Sønderborg paa Als udfører Blegningen. enge min omtalte Fabrik frygter jeg ikke, at jeg jo tør haabe mig istand til at vedligeholde uden fremmed Hielp saaledes at jeg kunde leve deraf og skaae mig mit Udkomme, men da jeg tillige indseer at jo videre den mueligen kunde vorde udbredt, jo nyttigere vilde den være, saavel for det almindelige Bedste som for mig selv; og da jeg veed, at Dannemarks Hoved stag ikke mangler paa Mænd, der ved deres egennyttige Bestræbelser have lagt deres patriotiske Sindelag ved saa mange Leiligheder for Dagen, saa er det, jeg ifølge Velynderinders og Velynderes gunstige Tilskyndelse og egen gjorte Tilbud vover at satte haab om Fleres Bistand, i at virke til et saa veldædigt Øiemeed. Derfore, da jeg til saadan mit Anlægs Udvidelse, til større Jarkjøb og Forlag af Hør, hvorved Sorteringen kunde blive fuldstændigere og betydeligere Bestillinger ervederes, til flere Redskaber, samt fremdeles til at betale Dagleie, holde Bogtik og successiv at forvente Pengens igien at indkomme, ikke ene har de fornødne Kræfter, saa beder jeg mig tillagt at vittre et Ønske, at de Jndustriens Høie og Arede Beskyttere og Velyndere, som det maatte behage at vile Jnteresse herfor, ville behageligen tegne sig for noget Bidrag, som Laan med gangbar Rente; hvortil som forer berørt, allerede en Deel af mine Velyndere have frivilligen, forekommende selv tilbudet sig, blandt hvilke jeg taknemmeligen bør nævne To Fædrenelandsvenner, Ober. Etatsraad og Ridder Ryberg og Consul De Con ning fra hvilken Tanken først er vakt hos mig om indbemeldte gavntigere Udvidelse af mit begyndte Anlæg, ved saadan gunstig Medvirkning af Flere Blandt de mange flere af begge Kjøn, der have beæret mit Arbeide med opmuntrende Opmærksomhed, skylder jeg ligeledes for givet haab om frem deres Anbefaling min ertiendtligste at til Dhrr. Etatsraad og Børscommissair Gyldt, Ridder af Dannebroge; Overkrigscommissair Schønberg, og Professor Castborg, Ridder af Dannebroge. Conditionerne ønskede jeg maatte blive følgende: 1, 3 en Tid af 5 Aar vilde jeg afbetale Enhver sit Bidrag med en femt Deel aarlig af hans Jndskud, saa at den som indskyder 100 Rbdlr. N. V. erholdes foruden Renterne 20 Rbdlr. af Kapitalen aarlig til bagebetalte enten contant, eller af mine Fabritvare nemlig Hør Viner, Garn og Traad, efter de Priser, hvorefter det udsælges i min Boutik, a) Uden at foreskrive Nogen nogen Grændse, haaber jeg at det ringeste Indskud maae blive ogde Rbdlr. N. V. 3) Tilbagebetalingen og Forretningen skal 1 penge eller Vare blive begyndt et halvt Aar efter Modtagelsen af enhvers gode Bidrag. Enhvers gunstige Vidrag ønskes med Godhed tilstillet Hr. Bogholden Pann, mod hans afgivende Beviis paa mine Vegne, der velvilligen har lovet mig venskabelig istand i nogle af de Forretninger, som Fabrikens Arbeider vanskeligen levne mig Tid til, hans Boepæl er i Borgergade No. 130, første Sal. Kjøbenhavn, den 2den April 1816. L. A. Ladebye. ) Hert giver jeg mig den Frihed at lade vedfølge Vidnesbyrd af Hr. Justitsraad Rasin, om velbehandlet dansker, hvortil jeg kan forfølgende min egen Erfaring, at var fra tillærte Harberedere saaveder i Sielland fra Obønerred, som en mindre Prøve fra Fyen fra Lykkenlæde jeg var havt under Behandling, har været baade stærtere og staaere end det meste af hvad jeg har kundet faae af det udenlandske. J bemeldte Bog bedder det derom, som følger: mørren der en avlet ved hørberedningslærranstalterne i Byen og i det Slesvigske og ved Klangter befunden af saa fortrinlig Godhed at den kan sættes ved Siden at den bedste alland. Den er at foretrække for den sædvanlige allerfølske var, som itrun taaler at begles fra 11 til 2 1/3 Streng. da den Danske bekimod kan hegles fra 2tlig Strenge. Denne Danske taber ved Healingen ikkun Deel; da den østerførske derimod tale det halve i Blad. Den gode danske bør kan følgeligen svindes til 3 langt større Fiindes ener flere Strenge, og de som ved Svinding forædle den, kunne da saade mere i Arbeidsløn end ved at forædte den østersøisk Om og saaned Hr. Lorenzens Jnstitut i Apenrade de har man lignende Eieretniaa at nemlig en Hornøier fra Klandern af som ing saae Hørrenhed fortrede, at han troede sig hensat i Flan, og derne ypperligste Egne, og han seendenter ingensteds havde seet dens og Lige. (Thaarups Statistie 1 Seel Side paa Blandt adskillige forundte Vidnesbyrd hosføies Aftryk af følgende: dersvinger Ladebne har begiert af mig at afgive min Betænkning over den af ham indrettede Maade at forælde Hør ved Skjetning og Vals ning. I det jeg her resererer ganske til Hr. Professor Begtrups derover afgivne Betænkning, som jeg i eet og alt bittræder, har jeg endvidere seet forskjellige Prøver af Garn og Traad, spunden af den af ham skiettede, valsede og beglede Hør, som overgaaer Alt, hvad jeg har seet spundet heri Landet, og er vist tienlig til Kniplinger, og allerfineste Brug. Jeg tillader mig at tilføie, at Jntet er vigtigere til Høravlingens Opmuntring i Landet, hvilket kunde blive et overordentlig vigtig Product for samme, end at den efterat den er avlet, kunde paa en nem og fordeelagtig Maade blive tilberedet. Jeg tør sige, at Mangel paa almindelig Kundskab herom og Midlerne til fordeelagtig at udføre den er eene den sande Aarsag til, at Høravlen har havt saa liden Fremgang her i Landet, uagtet de betydelige Premier og Opmuntringer, som hans Majestæt ved Landhuusholdningsselskabet har udsat i mange Aar, foruden mange private Bestræbelser, derfor. Jeg har seet paa Landet, især i Jylland i Aarene 1810 og 1811. da jeg opholdt mig i Forretninger i denne Provinds en temmelig Tid, at der i de Aar blev avlet særdeles meget Hør, men efter Sigende blev deraf i Forhold til det Avlede ikkun frembragt et ringe Produet af Mangel paa Kundskab og Midler til at tilberede Samme, og Mange tabte derved Lysten, til videre at besatte sig dermed.