Norske Intelligenssedler, 1808-06-03
Regieringskommissionen seer dagligen løse Hunde at omløbe uden Polititegn, uagtet at den Tid er forløben efter hvilken de Hunde, som det ikke er blevet Vedkommende tilladt at holde, i Følge Placaten af 16de f. M. burde ihjelslaaes. Kommissionens Foranstaltninger sigte til almindeligt Vel, og den vil vide at hævde dem ved de dertil allernaadigst betroede Midler. Den gientager derfor til almindelig Advarsel endnu engang det Anordnede i Placaten af ovennævnte Dato, og paalægger hvert Steds Politimester at dictere Enhver, der maatte være i Besiddelse af en ham ikke ved Politiets Tilladelse og meddeel Tegn hjemlet Hund, en Mulct af 1 Rdlr. til Stedets Fattigcasse, hvilken fordobles saa ofte Forseelsen igientages; ligesom enhver saadan uden Hjemmel af Polititegn antruf sen Hund, desuagtet ved Politiets Foranstaltning bliver at dræbe, ved at druknes, et ler paa hvad Maade som lettest maae kunne iværksættes. Christiania, i den Kongelige interimistiske Regjeringskommission for Norge, den 3die Juni 1808. Falsen. G. Moltke. Rosenkrantz. Aamodt. Jeg har med den inderligste Glæde læst i Christiania Jntelligentssedler No. 39, at vores værdige Districts-Chef Hr. Commandeur Tønder er fornøiet med at 5te Division Søe-Kystværn har søgt at forskaffe sig gode Vaaben til at værge for elskte Konge og Fødeland, ved at bekoste sig Sabler, der ere vel gjorte, og smidde i Bøigderne, samt Jernladstokke til sine Gevæhrer. J nærværende Tid er enhver Udgift vigtig, men med Glæde har Bonden ladet sig overtale af de Herrer Coffardie Capitain Mathias Berg, Proprietairen Ole Nielsen Gogstad, og Lensmanden Frederik Ludvig Grønneberg, der alle ere Sections-Anførere i min anfortroede Division. Ligesaa glad skulde jeg være, om man ikke ved urigtige Anmeldelser søgte at gjøre den Rapport tvetydig, der ved saadan Leilighed, som den 7de Mai i Kierringvigen, tilkommer Søe-Kystværnets Officerer at affatte til sine høie Foresatte. Vi bør alle opfylde vore Pligter som Norges troe Mænd, og havde nogen fortjent Roes for denne Affaire, saa var det Rode-Formanden Anders Hov land, og Lodsen Ole Larsen Kjerringvigen der væsentlig bidrog til, at Peder Hov land og de øvrige sex Kystværn fælleds med dem saa dervelig afviste Englænderne fra Briggen og Havnen; ei heller faldt nogen død skudt Fiende i Vandet, men 2de sank ned i Baaden, saa det tydelig saaes de vare haardt qvæstede og ei mere kunde roe, nok et Par mindre betydelig saarede troede man og at see, særlig da Distancen fra det Sted Kystværnet stod og til den første fiendtlige Baad var ei over 60 Skridt. Det er en sand Glæde for mig, at commandere saa værdige Mænd, som omnævnte SectionsAnførere, og over 900 Bønder, eller Kystværn, der har Mod og Lyst til at møde enhver Fiende af Fædrelandet. Sandefjord den 24de Mai 1808. Jens Grønvold, Premier-Lieutenant og Kystværns Divisions-Chef. Til S. T. Hr. Sandheds Elsker, Der i denne syndige Verden er det got med Socrates at naae den Kunskab at vide, hvor lidet man veed derfor advare Apostelen os med de Ord: Omnis homo mende, B: "Ethvert Menneske farer vild fra Sandheden". Det er dog priseligt med dem, min Herre, at elske den. De vil derfor være overbærende med En som gjerne vil være Chemiker og ikke er det; at han bærer nogen Tvivl og saavel Rigtigheden om Adskilligt i Professor Phls vigtige Forslag om adskillige Norske Vegetabiliers Benyttelse for Menneskene &c., som Deres S. T. nærmere Bekræftelse i Jntelligentssedlen No. 44. Endskiøndt jeg bærer sømmelig Respect for Herr Professor Pihls ved saa mange igjentagne Yttringer i Jntelligentssedlerne beviste Standhaftighed til Opfyldelse af Kongens Vilkte at have havt og fremdeles at have Fædrenelandets Gode og Medmenneskers Vel til Formaal. Jeg vil til Exempel tage det caracteriserede Øl af Enebær. Til at hæve denne Tvivl hos de Vantroende behøves ikke saameget synthetiske og analytiske Undersøgelser, som haandgribelig Erfaring for os, Bønder og Personer i samme Classe af chemisk Cultur. Vi ønske nemlig for courant Mynt til Forsøg at kjøbe en Pot af bemeldte Øl, og inderligen ønske at S. T. Hr. Sandheds Elsker vilde anlægge et EnebærØlbryggerie eller formaae andre dertil. Paa den Maade kan den kjedende Trætte i Aviserne bedst afgjøres, naar Hr. Sandheds Elsker vilde tillade os, skjønt vi slet ikke profitere Chemiken, at tilkjendegive vore Tanker saavel om Smagen, som hvorledes vi befinde os ved nogle igjentagne Forsøg af Øllet. Jeg tager mig den Frihed at anmærke, at vi fordre Øl, som er os lovet, og ikke Enebær-Laag. Eller dog i det ringeste saadan Enebær-Drikke, der har Øllets Nytte; thi vi betakke os for saadanne Surrogater, istedetfor den styrkende og lædskende Drik Øl, som man foreslaaer for Caffedrikkerne, istedetfor hans Mocca Nectar, der ligne virkelig Caffe omtrent som Kiernemelks-Velling, og hvis Virkninger ligne Caffeens (hvor sund eller usund samme monne være) omtrent ligeledes. Skulde S. T. Hr. Sandheds Elsker ikke finde beqvemt til at anlægge saadant ubeskriveligt nyttige Bryggerie, tvivler jeg ikke, at de, som Gjæst og Velynder af Norge, formaaer en Brygger at brygge her i Christiania nogle Tønder deraf, og at de derefter giver en for Bønder forstaaelig Beskrivelse over denne Brygning, omtrent paa den Maade som Kogebøgerne lære Suppers a. Tilberedning; thi for og kommer det ikke an paa hvad Alcohol der gaaer til et Anker Øl, men simpliciter at præparere eller berede Enerbærrene til smageligt og sundt Øl. Ligesaa velkommen vilde Mhrr. Sandheds Elsker være, ifald han vilde foretage en Anglyse med Porsen, og lære hvem som ønskede det, at kjende dens Alcohol a. i Hensyn til Ølbryggen, og Bonden Maaden at bruge den istedetfor Malt til Øl. Flere saadanne almeennyttige Undersøgelser maatte Tidens Fordring kalde en Chemiker til at gjøre, om endog maaskee liden privat Fordeel deraf var at hente; thi uden (haaber jeg) at være uartig, kan man bede en Chemiker, naar han baade er Sandheds Elsker og en Mand der er patriotisk nok, skjønt Gjæst i Norge, at give Præmier for Afhandlinger til Landets Nytte, at han dog selv heller vilde skrive noget fuldkomment og Sagen, end opfordre en Mand dertil, hvis Tvivl han paastaaer ikke er den Kyndiges Tvivl. At tilraade en ubekjendt Sandheds Elsker, der har erhvervet chemisk Kundskab, som tilbyder sig at give sin Andeel til Præmier for Norges Vel, at skrive for Sandheden, troer jeg at være en anstændig Frihed, uagtet maaskee saadan Beskjæftigelse ikke er af den Nytte for ham, som den Drivt der kaldte ham til Norge; men det skal være langt fra mig at foreskrive ham Maaden at skrive paa, og at tilraade en ærværdig Sandheds Elsker, at afholde sig selv fra Uartigheder imod Antagonister, vilde være høist uartigt af Laicus. Behøves der vel nogen Undskyldning at ikke den græske Text sættes, saa findes den i underskrevne Navn. brugeligt, sundt og nærende, som Meel af Moss, Meel af Korn. Krofessor Strøms Afhandling, om Jslandsk Moss, er fra flere Aar tilbage allerede saa fordeelagtig og vel bekiendt, at det kunde synes overflødigt, at gientage hvad han har skrevet, naar man ikke var overbeviist om, at det er endnu langt fra, at man benytter sig af hans Raad, paa de Steder, hvor man især haardt kunne trænge til det. Midlertid gientager man det Samme, saa længe, indtil endelig det maaske bliver hørt og fulgt. Jslandsk Lav (Lichen islandicus), Jslandsk Mosse, Fieldgræsset, Jeitebrou, El næver, er vist nok en af de Arter, maaskee den eneste, der er mest almindelig voxende, og tillige kan trygt benyttes til Føde for Menneskene. Den voxer paa Fielde, stenig Grund, og smaa Ophøininger ved Moradser, og i Bjergmyrer. Den kan samles til alle Aarets Tider, tages saa ren og fri for andre Vexter, som det er muligt, og sammenpakkes, naar den lader sig sammentrykke i Haanden; man maa passe vel paa, at den ikke bliver varm Den benyttes til Grød, der er temmelig behagelig og nærende: Den vel rensede Moss, sættes i Vand 16 24 Timer for at tabe sin Bitterhed, derefter hakkes den, tørres, og knuses eller males, koges i Vand, Valle (Myse) eller Melk, til den bliver til en bævrende Materie (Gallert, Geles) der seer ud, som en Grød. Eller: Mossen sættes 1/2 Time i kogende Vand, siden koges den til Halvparten af Vandet er indkogt, derefter stes og krystes den, og derved faaes en Gallert (Geled) hvilken Strøm siger, er meget nærende. Til Brød, Paa Mossen heldes varmt Vand, hvilket byttes paa den 3 Gange i 24 Timer, derefter krystes den vel, tørres, og bankes i en Pose, eller males som Korn. For at faae Deien, der laves af dette Meel, til at hænge sammen, maa den knaes i Vand, der har staaet en tidlang paa Almebark, eller hvori Oliekager ere opløste. Bedre bliver Fladbrødet af dette Meel, naar man har noget Meel af Korn, at sætte til; mest velsmagende er det, naar det blandes med Pateter (Kartofler). Efter Manges Forsikring, som have spiist Mosse-Brød og Grød, er den baade sund og nærende; da derimod Bark- og Straa Meel og Brød er aldeles ikke nærende, og derhos meget usund. Nogle nyere Boraniker have lært, at 1 Td. Mossemeel er lige saa god som 2 Td. Kornmeel. De, som ikke kjende denne Mossart, ei kan faa Strøms Bog og boe i Nærheden af Stæderne, kan let faae en Prøve paa Apothekerne.