Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-10-30
Nyeste Post-Efterretninger. Den Franske Moniteur af 10de October indeholder følgende: J nogle Dage have Forsøg paa at stifte Uordener fundet Sted i nogle Qvartere, af Paris. Plakater ere blevne opslagne og Raab paa Gaderne ere blevne hørte. Tumultuariske Forsamlinger ere blevne oprettede og have forlangt Mænds Død, som ere stillede under Retfærdighedens Haand og som true Dommerne, naar de ikke ville rette sig efter denne Raaben, Saadanne Handlinger og Ord blive misbilligede af alle de Regler og Følelser, som de Velsindede holde for at være en Ære for dem. Et meget lidet Antal Jndividuer have taget Deel deri. Den hele forstandige Folkemængde i Paris er bedrøvet derover og lider derved, alle Jnteresser trykkes derved og sættes i Fare (saasnart det blev bekiendt paa Børsen, at Folkeforsamlinger bleve holdte i Forstæderne for at fordre Exministerens Henrettelse, saa faldt Fonds, og det ganske naturligt; thi naar Factioner kunne erholde Magten over Kongen og Kammerne, saa rystes Staten i sin Grundvold). Dersom disse Optrin skulle vare ved, saa vilde Magistratspersonernes Uafhængig hed og Borgernes Sikkerhed udsættes for en betydelig Afficering. Selv ved den Omstændighed som har givet Anledning dertil, kan intet Paaskud auctorisere til saadanne Begivenheder. Jmedens Regieringen holder for at en almindelig og ufortøvet Afskaffelse af Dødsstraffene ikke er mulig (en Eftergivelse fra Regieringens Side, som virkede ved dens Bekiendtgiørelse gunstigt paa Fonds) er den tillige efter omhyggelig Prøvelse kommen til den Mening, at det udkræver Tid og meget Arbeide, for i vor Lovbog at indskrænke den til de enkelte Tilfælde, hvori den bliver retmæssig ved Nødvendigheden. Regieringen veed imidlertid tillige, at den første af dens Pligter byder den standhaftigen at opretholde Dommernes Uafhængighed og Alles Sikkerhed; den veed at det borgerlige Selskabs Ære og Rolighed kan allene bestaae derved; den vil ogsaa sikkre dem for al Voldsomhed. Ordrer ere givne til at adsprede alle tumultuariske Forsamlinger og at forbyde alle Plakater, alle fornærmende og truende Udraab Ophavsmændene til dem skulle forfølges og straf ses efter Loven. Understøttede af Borgernes Jndsigter og Følelser ville Retfærdighedens beskiær mende Grundsætninger triumphere over nogle Lidenskabets øieblikkelige Udsvævelser, som blive "foranstaltede af vore fælles Fiender og benyttede til deres Formaal. – Allerede Løverdag Aften havde talrige Hobe forsamlet sig i Gaden Saint Denis. Folketalere med Lys i Haanden oplæste Plakater med lydelig Stemme og ophidsede Folket ved heftige Udladelser; nogle Sværme trak igiennem flere Gader i Paris, een af dem kom Kl. 11 om Aftenen forbi Palais Royal med det Raab: Polignak døe! En Skare har en trefarvet Fane med den Jndskrift: Ministerne døe, det er Folkets Ønske, Politie-Commissarierne fik imidlertid ingen Jnstructioner til at forebygge disse Uordener. Først den 18de bleve de fornødne Forholdsregler tagne og Nationalgarden fordobblede sine Poster. De første Sværme stimlede denne Gang sammen i Slotsgaarden i Palais Royal. Kl. 6 om Aftenen vare 2000 Mennesker samlede; de raabte: leve Kongen, men Enkelte raabte, Ned med Exministerne, Ned med Polignak! dog havde dette Oprør i det Hele intet truende Udseende. Der blev givet Ordre til at rense Gaarden og Haven, som Nationalgarden udførte med Forsigtighed og Resolution. Der blev ikke gjort nogen Modstand og Sværmen trak sig langsomt tilbage over Pladsen foran Palais Royal, hvorved de sang Delavignes Pariser-Sang. Nationalgarden blev imidlertid forstærket og drev Sværmen langsomt foran sig, men som ikke begik nogen Uorden og tilsidst adskilte sig ved Rue de l'Ar bre Sec. Af og til hørte man vel det Raab: ned med Polignak, men oftere de Ord: Nationalgarden leve! Dennes Comportement har fundet et almindeligt bifald. De opslagne Plakater ere dadelsværdige, saavel med Hensyn til Tone som Jndhold. Paa Kaierne blev en Anklage mod Ministrene afsiunget; den var forfattet i burleske Riim som i en spøgende Form indeholdt blodtørstige Talemaader. Mistænkelige Personer søgte at ophidse Folket, uddeelte Drikkevarer imellem dem og opfordrede dem til at forsamle sig foran Luxemburg saasnart Exministrene vare bragte dertil. Alle disse Spektatter blive tilskrevne Carlisterne, som reise frem og tilbage fra Lulworth og uddeele Penge med fulde Hænder. Ogsaa skal der gives et Partie, som har i Sinde at bevirke en Tumult for at bryde ind i Luxemburg og frelse de Arresterede under Forvirringen. - Nu har man faaet over London nye Efterretninger fra Paris af 20. De lyde beroligende. Det var lykkedes Kongens Resolution og Nationalgardens faste Fremgangsmaade nogenlunde at berolige den ophidsede Pøbel. Hele Ministeriet havde indgivet sin Demission til Kongen; men denne havde paa en afgjort Maade vægret sig ved at tage imod den, fordi han holdt sig overbeviist om at dette havde opfyldet sin Pligt. Alle Ministrene havde nemlig paa to nær besluttet om Aftenen den 18de October at indlevere deres Demission fordi de havde tabt deres, og Hertugen af Broglie og Hr. Guizot havde begivet sig desangaaende til Kongen men han svarede: at han ikke i mindste Maade vilde give efter for et Folkeopløb, og derpaa inviterede han dem til Taffels, men Ministrene have ifinde i Budget at nedsætte deres Gage fra 120,000 til 80,000 Franker.) Om Tirsdagen udstædte Politiepræsekten en Proclamation for at formaae Jndvaanerne i Paris til Rolighed; men Kl. 10 om Aftenen forsamlede sig nye og talrige Sværme i Gaarden ved Palais Royal, som raabte: Ministrene døe, Hævn, Kongen kom ned Gaarden uden Eskorte og tiltalte Folket med følgende Ord: Jngen Hævn, men altid Retfærdighed; i Nødsfald vil jeg selv stille mig i Spidsen for Nationalgarden for at skaffe Lovene Agtelse. Jeg er en Ven af Frihed, men jeg afskyer Tøilesløshed, lad de gode Borgere skilles ad; Loven skal exeqveres og Retfærdigheden opfylde sin Prigt. Da Kongen havde udtalt disse Ord opstod et livfuldt bifaldsraab, og Folkesværmen skiltes strax ad; efter at Nationalgarden havde renset Pladsen, saa streifede en stor Mængde Mennesker igiennem forskiellige Qvartere af Staden for at ophidse Folket til at forsamle sig paanye og at marschere imod Palais Roial; men de bleve næsten overalt tilbageviste med en erklæret Misbilligelse, En Hob paa omtrent 500 Mennesker hvoraf nogle vare bevæbnede med Gevære og Stokke trak igiennem Forstaden St. Antoine til Vincennes, hvor de forlangte at Exministrene skulle udleveres. General Daumesnil svarede, saaledes som det kunde stemme overeens med hans Pligter, hvorpaa Folkestimmelen vendte tilbage til Paris; men forsamlede sig atter foran Palais Royal; men Nationalgarden traadte atter sammen, og i en halv Time blev saavel Pladsen som Gaden renset og Roligheden fuldkommen tilveiebragt. Man arresterede 136 Personer uden at finde nogen Modstand; man fandt hos dem en Mængde Plakater fulde af heftige Angreb paa Kongens Person Den strengeste Undersøgelse skal nu anstilles. Kongen har holdt Tiltale til forskiellige Corps af Nationalgarden og er overalt blevet modtaget med det Raab leve Kongen, ogsaa har han holdet en Mønstring i Versailles paa 20,000 Mand Nationalgardere, hvorved 80,000 Tilskuere vare tilstæde.