Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1840-08-23
Skrivelse fra Kjøbmand og Raadmand Bøggild til Comiteen angaaende Petitionerne og Skattebevillingsret, hvorved han underretter samme om, at i Aalborg er forfattet en Petition til den jydske Stænderforsamling om en Forandring i Statsforfatningen, som af de 2 borgerlige Raadmænd og de 18 Borgerrepræsentanter er forelagt Borgerne og nu er underskreven. Denne Skrivelse vedtoges at skulle afgives til bemeldte Comitee. Godseier Tutern motiverede derefter det af ham indgivne Forslag om, at Adgangen til Postforsendelse maa staae aaben for alle Journaler og Tidender. Taleren mindede Forsamlingen om, at den tidligere næsten eenstemmig havde understøttet et lignende Andragende, der fremkaldte Pl. 10 April d. A., hvilken dog ikke svarede til de Forventninger, man havde gjort sig, fornemmelig derved, at forsendelsesretten var bleven til en Naadessag, hvorfor og de Blade, der tidligere havde havt den, nu kunne miste den. Proponenten vilde ikke ved denne Sag gaae ind paa en gjentagen Undersøgelse af Pressens Færd for Øieblikket, da han meente, at denne Sag ikke stod i Forbindelse hermed, hvor der handledes om, at en offentlig Indretning, der efter sin Natur burde være lige tilgængelig for Alle, ogsaa virkelig blev det. Den kongelige Commissarius søgte at forsvare den af Regjeringen brugte Fremgangsmaade, ikke at hjælpe de Blade, der havde en aabenbar skadelig Retning, en lettet Forsendelse, og idet han sammenlignede Danmark med de Lande, der have Censur, søgte han tillige at godtgjøre, at Tilstanden hos os var bedre end der. Etatsr. Hvidt og Professor Clausen understøttede det indgivne Forslag i det Sidstnævnte bemærkede, at der efter hans Formening intet var skeet, der kunde bringe Stænderne fra at vedblive deres tidligere Petition i denne Sag. Med Hensyn til at man gik ud fra Pressens nuværende Tilstand, bemærkede han hvor misligt det var efter forbigaaende Phænomener at bestemme et Principspørgsmaal, ligesom han og fandt at man ved at kalde Oppositionspressen agitatorisk og stedse fremhævede de Misbrug hvor den havde gjort sig skyldig, handlede eensidigt i det man kun betragtede Sagens Skyggeside, men aldeles glemte det meget Gode Oppositionspressen havde bevirket. Efterat endnu Justitsraad Salicath og Kammerr. Drewsen havde understøttet Sagen, blev det med 55 Stem mod 2 vedtaget at henvise Sagen til en Comitee, der kom til at bestaae af Godseier Tutein (16), Cancellieraad Deichmann (41) og Professor Clausen (27 St.) Agent Voigt, oplæste derefter det af ham indgivne Andragende om Jernbaneanlæggene i Hertugdømmene. Dette Andragende gik ud paa: at det, forinden der meddeles Approbation paa Anlægget af nogensomhelst Jernbane, maa blive taget under den nøieste Overveielse, om ikke den Bane, som er intenderet at anlægges fra Flensborg over Husum til Tønningen, maatte have Fortrin for en Jernbane, der vilde erholde sit Endepunkt, paa eller ved Grændsen af de danske Stater. Dette Andragende blev, da man fra alle Sider erkjendte Sagens Vigtighed, og kun nogle Indvendinger med Hensyn til Formen bleve fremført, henviist til en Comitee, der kom til at bestaae af Etatsraad Hvidt (47), Grosserer Hansen (46), Amtmand. Tillisch (38), Agent Bruun (29) og Kammerraad Drewsen (28).