Berlingske Tidende, 1829-09-25
Bucharest, den 30te August. De Begivenheder, som nyligen fandt Sted paa den venstre Donaubred, og udbredte Skræk indtil Bucharest og Krajova, blev tilendebragte til Hæder for Russerne. Følgende er en nøiagtig Beretning om det, der i denne Henseende er foregaaet. Tyrkerne havde i Julii Maaned begyndt at gaae over Donau med smaa Afdelinger. Fra Tid til anden borttoge de Provisioner og Faar og bortførte Jndvaanere, ja endog nogle enkelte Kosakker. For at gjøre Ende paa disse Jndfald, lod den Commanderende i Turnu en Troppeafdeling om Natten sættes over Donau, for at erobre den tyrkiske Leir, som var opslaaet ikke langt fra Nikapolis, og nedsable Alt, hvad den der forefandt. Denne Expedition blev udført med et i sjeldent Grad uforfærdet Mod. Den tyrkiske Leir, opslaaet paa den høire Bredde af Donau, der er meget steil, blev erobret med Storm. J Leiren selv toges tra Faner. Vore Tappre vendte lykkeligen tilbage, over Donau, skjøndt de allerede truedes af fjendtlige Kanonschalupper, der vare løbne ud fra Nikopolis, for at komme Tyrkerne til Hjelp. Disse, forbittrede over dette Tab, vilde Sandsynligviis igjen lade Russerne undgielde dette, og udskibede nogle Dage derefter, ligeover for Nilopolis, omtrent 2000 til 3000 Mand, blandt hvilke vare 1000 Mand dygtigt Cavallerie, af de saakaldte Delhos. Saasnart General Kiøseleff erholdt Kundskab om denne Bevægelse, lod han strax endeel af sine Tropper, Fodfolk og Rytterie, bryde, op, for at kaste Tyrkerne tilbage over Donau. Den russiske Commanderende i Turnu, der gjorde Regning paa denne Bistand, var imidlertid stædt i en haard Kamp; fra alle Sider indsluttet, maatte han kæmpe mod Tyrkernes overlegne Stridskræfter og ideligen fornyede Angreb, hvilke han dog stedse tilbagedrev. Den mod Turnu afsendte russiske Colonne havde befaling til at til saa meget muligt; virkeligen ankom ogsaa General Baron Løven steens Cavallerie med Daggryet ligeover for Nikopolis. Strax begyndte Angrebet; Infanteriet ankom strax efter, kastede sig over Ruinerne af det gamle Fort ved Kalle, og Tyrkerne overalt tilbagetrængte, reddede sig hurtigen i deres Baade, hvorved dog en stor Deel af dem druknede. Planen til Tyrkernes Expedition var uden Tvivl tillige udkastet i den Henugt, at beskytte Ankomsten af en betydelig Convoi med Levnetsmidler og Munition, der fra Widdin nærmede sig paa Donau. Saasnart Gen. Løven stern erfarede, at for Baade med fulde Seil, forsøgte at passere, ilede han til med et af de danske Kosakkers ridende Batterier, for at hindre Baadenes Fart, og tilføiede dem megen Skade. Saalænge Rachova var besat af Russerne, var Communicationen paa Donau imellem Widdin og Nikopolis aldeles ophørt, men nu begynder den igjen at erholde noget Liv; dog er det ikke sandsynligt, at Russerne længe ville taale dette. Rachova blev af Tyrkerne ødelagt, hvorved der, formedelst den Maade, paa hvilken Jndvaanerne tidligere havde modtaget Russerne, skal være blevet udgydet meget Blod. I Giurgevo forholde Tyrkerne sig meget rolige, allerede i lang Tid have de ikke gjort noget Udfald. Deres Flotille gjorde ved for nogle Dage siden et Forsøg, men den russiske Flotilles Avantgarde drev den igjen tilbage under Rustschuks Kanoner, Tyrkerne rose meget den Maade, hvorpaa de af Russerne blive behandlede i Silistria. Flere af dem forbleve i denne Stad, og drive der Handel og Haandtering. Tre hundrede tyrkiske Familier sendte til Kutschuk=Achmet, der i Hussen-Paschas Fraværelse fører Commanden i Rustschuk. Denne Oversendelse var ved gjensidige Parlamentairer aftalt. I de forskjellige russiske Administrationer hersker den største Virksomhed. Man troer, at Giurgevos Beleiring vil ufortøvet begynde; Beleiringsskytset er allerede afgaaet fra Silistria. Pesten aftager mærkelig, derimod hersker Feberen endnu, og de nye Tropper, der ere ankomme fra Rusland, angribes af den. Fyrstendommene ere nu vel forsynede med Hospitaler. Der yttrer sig ogsaa een foruroligende Qvægsyge.