Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-10-17
Fædrelandet indeholder en Tale af Etatsraad Hvidt, i hvilken han omtaler sin Udtrædelse af Ministeriet saaledes: "J hiin uforglemmelige Nat, mellem 21 og 22. Marts, da Kongen lod mig kalde, for at opfordre mig til at indtræde i det Ministerium, der da skulde dannes, gjorde jeg Hs. Maj. opmærksom paa mine hvide Haar og mit Ansigt, i hvilket et 71 aarigt Liv, der ikke har været frit for Sorger og Anstrængelser, har præget dybe Furer; jeg gjentog dette ved de Forhandlinger om Ministeriets Sammensættelse, som til samme Tid fandt Sted mellem Statsraadets Præsident og mig. Ved disse Forhandlinger syntes det og, at Hs. M. mindre ventede at mig en virksom Deeltagelse i Statens Styrelse, end han troede, paa Grund, af den Popularitet, hvoraf jeg antoges at være i Besiddelse, og paa Grund af den Tillid hos mine Medborgere, hvorpaa disse just i de Dage havde givet mig flere Beviser, at min Deeltagelse i Statsraadet vilde ved Ministeriets første Dannelse være en Støtte for samme, og han bestemte derfor, at jeg vel skulde indtræde i Ministeriet, men uden Portefenille, og kun saalænge, som jeg selv følte, mine Kræfter vilde tillade det. Men i 13 Aar havde jeg været Direktør i Nationalbanken; at opgive denne Post, der var bleven mig i høieste Maade kjær, vilde, saa at sige, have været det samme, som at opgive min Tilværelse, og jeg kunde derfor ikke give det kongelige Kald følge, uden i den Forudsætning, at dette Embede vilde kunne holdes aabent for mig, og kun saalænge dette kunde skee. J sex Maaneder har jeg nu deltaget i Statsraadets Arbeider og navnlig ikke været uvirksom ved Udarbeidelsen, af det Udkast til en Forfatningslov, som nu fra Statsraadets Side er blevet tilendebragt, men jeg er med hver Dag meere og meere komme til Erkjendelse af, at jeg ingenlunde passer for denne Stilling. Fra min Barndom af har jeg været vant til, fra den tidligste Morgenstund indtil den sildige Aften at have bestemte regelmæssige Forretninger, og uden en saadan Virksomhed, der i Statsraadet ikke kan blive mig tildeel, maa jeg nødvendigen gaae tilgrunde. Desuden er en Ministers Stilling, der ingen Portefeuille har, ingenlunde misundelsesværdig, allermindst for en Mand, der er vant til at færdev med administrative Forretninger, der fordre øieblikkelig Afgjørelse. Jeg følte derfor, at jeg ved en anden Virksomhed kunde være mit Fædreland til større Nytte, og i det Øieblik at denne Følelse gik over til Overbeviisning, ansaae jeg det for min Pligt at træde tilbage. Hertil kom, at Nationalbankens Bestyrelse ikke længere kunne forsvare, at lade mit Embede besørge af en Konstitueret, og at jeg derfor blev affordret en bestemt Erklæring, om jeg agtede nu igjen at overtage min Post som Direktør, eller ganske at give Afkald derpaa. Jeg har imidlertid ikke ansøgt min Entledigelse uden iforveien derom at have konfereret med samtlige mine Kolleger i Statsraadet, til hvilke jeg stedse har staaet i det behageligste Forhold, og det er paa Statsraadets Forestilling at Kongen har besluttet, at forunde mig min Afskeed."(Af et Brev fra det Nordslesvigske). Den for sit fædrelandske Sind agtede Møller Staal blev stævnet af den provisoriske Herredsfoged Thomsen til at møde paa Aller Thing den 26. f. M. for at gjøre Rede for, om han havde betalt eller ville betale til den provisoriske Øvrighed de forfaldne Skatter af hans Besiddelser, den kongl. Arvefæstevandmølle i Taarning, samt den ham tilhørende Veirmølle med tilliggende Jorder og Huus, da der imodsat Fald vilde blive kjendt Konkours i hans Bo. Hr. Staal mødte ikke, og Følgen var, at Trudselen blev til Virkelighed, idet Thomsen og Timmermann, samt tvende Sandemænd, 3 Dage i Rad aflagte Besøg i Taarning Mølle for at registrere og vurdere alt. Efterat Konkurskjendelsen saaledes var skeet, blev Nabomølleren Tams i Aller indsat til Bestyrer over Møllerne, og Staal maatte saaledes finde sig i at aflevere Nøgler og Bøger til hans nærmeste Konkurent, samt taale, at denne ophængte en tydskskreven Priskourant, over Udsalget i Vandmøllen. At Hr. Staal maatte finde sig i, hvad de øieblikkelige Magthavere behage at foretage hos ham, er en Selvfølge, men at han hellere vil udsætte sig og sin talrige Familie for de deraf flydende Ubehageligheder, end anerkjende de Mænd, Hs. Maj. Kongen har afsat, og ved sit Bidrag af Skatter, der tilkomme hans retmæssige Konge, give Landsforræderne endflere Midler i Hænderne til at lønne deres oprørske Armee og Embedsmænd, maa glæde enhver dansk Patriot, og det saameget mere som Hr. Staals modige holdning har havt og har en heldig Jndflydelse paa Egnens Befolkning. (H. Av.) Schleswigholst. t. - der dog ikke fortjener synderlig Tiltro – giver følgende Oversigt over de i den danske Krig faldne og saarede Tydskere: 1) faldne paa Kamppladsen. 8 Officerer, 14 Underofficerer og 95 Mand, tilsammen 114. Blandt disse vare 74 Preussere; 2) saarede: 47 Officerer, 53 Underofficerer, 620 Mand, tilsammen 726. Af disse vare 445 Preussere. Desuden savnedes omtrent 100 Mand. J Lazaretheerne i Byen Slesvig (som vare de betydeligste) har der været indlagt 6000 Syge. Deraf ere kun 65 døde, og af disse kun 54 af Saar. Af Amputationer er der i de slesvigske Lazarether forekommet 73 Tilfælde – 31 efter Slaget ved Slesvig og 32 efter de længere nordpaa forefaldne Fægtninger. (Meddelt. Ogsaa i Ballum (ved Møgeltonder) festligholdt Beboerne Kongens Fødselsdag, alle Danskes Glædesdag. Om Morgenen heisedes udenfor det til Festen bestemte Lokale flere Dannebrogs slag og en smuk Æresport var reist med Kongens Navnetræk, der om Aftenen var smukt oplyst med Lamper. J Festlokalet var Portræter af den oldenborgske Kongestamme anbragt samt vor elskede Konges Navnetræk med Jnskription: "Folkets Kjærlighed Kongens Styrker. Mod Aften forsamlede c. 70 Personer af begge Kjøn sig til Festen der aabnedes med en skjøn og passende Tale af vor elskede og høitagtede Sognepræst, Pastor Vendelboe, hvorefter Hs. Maj. Kongens Skaal blev udbragt med 9 Gange gjentagen, fra danske Hjærter strømmende Hurra; derpaa talede Skolelærer Appel og Landmand M. Broersen, flere for Dagen passende Sange bleve affungne under Kanonsalut og flere Skaaler udbragte, saasom: for en snarlig Tilendebringelse af Krigen og et lykkeligt Udfald for den danske Sag, for det danske Ministerium, for Dannebroge &c. Først seent paa Natten skiltes Selskabet. ad med det Haab, at naar d. 6. Octbr. atter kommer igjen vil Fred og Ro være vendt tilbage og Slesvig være uadskillelig forenet med Danmark.