Politivennen, 1799-01-01
Nørrebro og Træers Plantning der. Et Stykke af Nørrebro er nu draget af den Søle hvori det forhen laae, og Fodgængere have der erholdt en Beqvemmelighed, de aldrig burde savne i nogen Stad eller Forstad, et ordentligt Fortog hvor de Gaaende kan have Sikkerhed for Vogne og Heste. Men da Fortoget paa Nørrebro har maattet lægges temmelig lavt, og Rendestenen kun er liden, saa vil ved Skarnets Nedgang fra Kørebroen i Rendestenen, og deraf følgende Standsning i Vandets Afløb, Fortoget snart oversvømmes med Vand og Skarn, og man kommer til at vade deri, saaledes som man har været vant til om Efteraaret og Vinteren paa Fortoget over Peblingesøen, dersom saadant ikke forebygges ved idelig Fejning og Renholdelse. Det kan imidlertid ikke tvivles om, at Vedkommende, som saavel have sørget for Fodgængernes Begvemmelighed, jo ogsaa ville sørge for, at samme kommer dem til Nytte. Det troes, at saadant bedst og med mindst Bekostning opnaaes, naar de Beboere, uden for hvis Bygning Fortoget gaaer, feje hver fer sin Dør, eller rettere sagt, for sin Bygnings Grund, saaledes som Skik er i Kjøbenhavn. Men de, som foruden Bygningerne har betydelige Havepladser, f. Ex. Store Ravnsborg, kunne det vel med Villighed paalægges, ogsaa at reenholde det Fortog, som støder til deres Havers Jndhægninger? Den øvrige Deel af Fortogene kunde hele Efteraaret og Vinteren got reenholdes naar en Mand for sædvarlig Dagleje og med Gotgjørelse for Redskab gaves dette Arbejde enten under Eftersyn, eller med Accord om at holde forsvarligt reent. Der indtræffer ofte saadant Vejrligt, at han ikke kan overfare alt Arbejdet paa 1 eller 2 Dage, men han maatte da gjøre det nødvendigste først, nemlig at skaffe Vandet Afløb, og siden efterhaanden bortfeje og sammenskovle Urenligheden. Det var for Broens Renlighed at ønske, at man tillige kunde afskaffe den Skik, som bruges ved nogle af Renovationsvognene her, at Bagsmækken paa dem oplettes, saasnart de have passeret Blaagaard, og undertiden før; saavelsom den Skik, at mange Kørekarle jage med Læs i fuld Trav, og derved overøser Broen med Skarn i det de tillige martrer Livet af de elendige Heste som ere betroede deres Umenneskelige Hænder. Ved den ene Side af Kørebroen har man nu gravet Huller, formodentlig for deri at plante Træer. Dersom disse ikte skal blive lige saadanne Vantrivninger, som de der staae ude forbi Afssistents Kirkegaardene omkring til Vibenshus, saa maa dem skjænkes nogen mere Omhyggelighed. Til den Ende burde man hjertelig bede Vedkommende, at lade afkappe; Deel af de Træers Højde som udgjøre Alleen ved Blaagaard. Derved vindes en smule Sol, som er saa nødvendig til at befordre de unge Træers Væxt, og til at tørre Broen efter falden Regn. Hin Allee taber derved intet, den bliver endog tættere, og naar man igjentager saadan Kapning hvert 4de eller 5te Aar paa rette Tid, kan den afkappede Top bruges til Erteriis, hvorfor mange Husejere ere forlægne og betale det temmelig dyrt. Til at befordre denne de unge Træers hurtigste Vext var det gavnligt, at de ikke plantedes førend Foraaret, men at man derimod nu fyldte Hullerne med god Gjødning, som ved at ligge Vinteren over meddelte Jorden omkring sig god Næringssaft. Denne Gjødning skulde da til Foraaret bortføres, og Træerne plantes i en god Jord, blandet af Jord fra den gamle Renovation i Sandgravene og den fra Hullerne nu opkastede Jord. Det forstaaer sig, at Træernes Rødder ved Plantningen maatte stærk begydes med Vand, og den første Sommer igjennem ikke mangle Væde, de maatte ogsaa forsynes med Afvisere, at ikke Bønderne, som elske det Bløde, skulle nedkøre Dem.