Viborger Samler, 1835-09-15
Spanien. En Skrivelse fra Valencia af 22de f. M. melder, at den foregaaende Dag proclameredes Unionen mellem de tvende Kongeriger Aragonien og Valencia og Fyrstendømmet Catalonien. Deres Formaal er en fælleds Samvirken til Thronens og Frihedens Forsvar, saavelsom Tilveiebringelsen af de af Nationen forlangte Reformer. J Forveien var der oprettet en raadslaaende Auxiliairjunta efter deres Mønster, der i 1808 reddede Spanien og af samme Beskaffenhed som Juntaerne i Saragossa og Barcelona. J denne Junta ere alle Classer i Selskabet repræsenterede, og i Spidsen staaer Grev Almodovar, Kongerigets Generalcapitain og Præsident i Procuradorernes Kammer. Ligesom i Barcelona og Saragossa er denne Junta fremfor Alt beskjæftiget med, at organisere Stridskræfter, for at ødelægge Rebellerne, understøtte Jsabellas Throne og befordre de Forbedringer, hvilke fordres af Aarhundredes Oplysning og ville sætte Spanien paa et lige Trin med de øvrige europæiske Nationer. En Skrivelse fra Saragossa i Klection beretter, at Dronningens Regiering paa det Bestemteste har udtalt sin Misbilligelse af de af disse Juntaer grebne Forholdsregler. Denne Efterretning bragte alle i Bevægelse. Juntaen lod strax et Jnventarium forfærdige over alt i Kirkerne og Klostrene værende Sølv og lagde Beslag paa dette. Valladolid, Corunna, Mallorca og Estremadura ere tiltraadte de trende Juntaers Forening. De Deputerede Semproni og Roman ere intrufne til Saragossa fra Madrid som Flygtninger. Ogsaa Grev de las Navas, Hr. Caballer og General Palafor skulle være ankomne hertil. Ogsaa i Burgos reiste Borgergarden sig den 18de Aug. og fordrede Klostrenes Lukning. Den commanderende General, Castannon, sammenkaldte Autoriteterne og den høie Geistlighed til en Raadslagning, hvoraf Følgen blev, at Klostrene lukkedes den 19de. – Lo Sentinelle des Pyrenees har den fabelagtige Efterretning, at Quesada skulde være i Anmarsch mod Saragossa med 10,000 Md. Det er let at begribe, at Regjeringen ved den herskende Stemning i Madrid umuligt kan undvære et saadant Troppecorps. Sin fjendtlige Tænkemaade, mod de provincielle Juntaer har den iøvrigt viist ved at fængsle de fra disse afsendte Deputerede. – De parisiske Regjeringsblade bryde endeligen Tausheden, angaaende Englændernes og Spaniernes Expedition mod Ernani: "Af Breve fra Bayonne af 1ste d. M. melde de - sees, at Prætendenten endnu befandt sig i Estella. Den 30te var General Evans rykket udfra S. Sebastian til en Recognoscering mod Ernanii Spidsen for 2000 Englændere og 1600 Spaniere. Efterat han havde taget den af Carlisterne befæstede og velforsvarede La Venta de Oriommendi, marscherede han mod Sta. Barbara. Efterat nu tvende Compagnier Chapelgorris vare pousserede saa langt frem, at de kunde oversee Carlisternes Stilling, og Recognosceringens Øiemed paa denne Maade var opnaaet, trat General Evans sig tilbage til Oriomendi. Jmidlertid havde Carlisterne forstærket sig med to friske Batailloner og angrebe General Evans i Oriomendi, uden imidlertid at kunne tilkæmpe sig et afgjørende Resultat. Samme Dags Aften vendte General Evans tilbage til S. Sebastian med et Tab af 20 Døde og 60 Saarede, hvilke dog alle bragtes med tilbage."