Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-10-18
Udkastet til en ny Trykkelov fra Literaturens Side betragtet og fraraadt af Nic. Fred. Sev. Grundtvig, Kbh. 1845. Reizels Forlag. 3 Mk. Medens Udkastet paalægger saa mange splinternye Baand, synes det dog at løse eet eneste, nemlig det, der ved Pl. 1810 og Rescr. 1836 lagdes paa uprivilegerede Blade, at de hverken maatte optage politiske Efterretninger eller bemærkninger og Raisonnements af politisk Jndhold, hvortil hartad Alt, hvad der i Bladene skrives om, kunde henføres; men denne Fordeel er aldeles illusorisk, thi "naar Udkastet skulde siges at ophæve dette Forbud, da maatte det ikke tillige ville ophæve alle uprivilegerede Blade, som det jo dog vilde; thi naar de Blade ophørte, som Forbudet ene gjaldt, saa bortfaldt det jo af sig selv. Men sæt, at det var anderledes, sæt at der vandtes Noget ved denne Forandring, saa vilde Dette igjen tabes ved Udkastet§ 33, som betydeligt skærper Ansvaret for politiske Efterretninger og bemærkninger. J Forordn. 1799 § 8 hedder det nemlig: Dersom i vore Riger noget Skrift, vorder trykt, der fornærmer fremmede i Venskab med os værende Magter, enten ved at laste og forhaane de regjerende Personer, eller, uden at nævne sin Hjemmel, tillægge saadanne Regjeringer uretfærdige og skammelige Handlinger, da straffes den Skyldige med at arbeide i Forbedringshuset fra 3 Maaneder til 3 Aar, efter Fornærmelsens Grad. Efter Udkastet skulde det derimod heddes: "Naar Nogen i et trykt Skrift fornærmer fremmede, i Venskab med os staaende Stater, ved at laste og forhaane de regjerende Personer, bliver han at ansee med Statsfængsel fra 6 Maaneder til 3 Aar. Hvis Udladelser eller uhjemlede Beretninger fremføres, der uden i fuld betydning at kunne indbefattes under foranførte Strafbestemmelse, gaae ud paa at nedsætte den en fremmed Regent skyldige Agtelse, straffes den Paagjældende efter Omstændighederne med Fængsel fra 1 til 6 Maaneder eller med Bøder fra 200 til 500 Rbd. Lignende Straffe blive at anvende paa dem, der ved bittre eller nedsættende Fremstillinger af en venskabelig Stats Forfatning eller de Forholdsregler, der følges af sammes Regjering, søger at fremkalde Uvillie imod denne Stat, om end ingen personlig Fornærmelse imod Regenten der maatte indeholdes." Herom siger Grundtvig, at da Danmark allerede er det Land der har den strængeste Lovgivning om Fornærmelser, mod fremmede Magter, saa er, saavidt han skjønner, her en af de unødvendige Jndskrænkninger, som efter Majestætens Ord skulde hæves istedetfor at skærpes. Thi deels kan det, saalænge Danmark er et selvstændigt Rige, ei være nødvendigt, at vi have strængere Love herom end andre Riger, og deels kunde det aldrig være nødvendigt at true med Straf, enten den fremmede Magt besværer sig eller ikke. Naar derfor Nidsskrifter og Skumlerier over fremmede, fredelige Magter forbødes, med en passende Straf, naar vedkommende Magt beklagede sig, da var det vist Alt, hvad der findes i noget Land med Trykkefrihed, og at der selv under Censuren, f. Ex. i tydske Blade, ustraffet siges meget Ondt baade om Danmark, Rusland og andre venskabelige Magter, det kan man see, saa ved den nøiagtige Revision af Trykke forordningen burde vistnok § 8 været forkortet, men i Udkastet er den bleven saaledes udvidet i det Grændseløse, at den alene kunde være Nok til at kyse enhver frimodig Skribent ei blot fra Bladene, men fra hele den nyere Stats=Historie." Som det vil erindres, indskrænker nemlig den gjældende § 8 sig dog til de regjerende Personer, og selv at laste dem, kan være tilladt, naar man nævner sin Hjemmel. Men Udkastet tillader slet Jntet, men forbyder Saameget, at sølv den bedste Jurist ikke kan sige, hvormeget det er, naar det ei skal være Alt det Ufordeelagtige, der kan siges enten og Regenterne, Staterne eller deres Forfatning. Derved vilde da baade Gr. og enhver historisk Skribent, som var værd at læse, nødes til at lukke Munden. Erikke f. Ex. Frankrig en venskabelig Stat, og kan Nogen, der er Danmarks Forfatning hengiven, andet end tale nedsættende om Frankrigs!" "Maatte ikke selv Berlings-Avisen, der forleden nedsatte Forholdsreglen, mod Jøderne i en venskabelig Stat (Rusland), være skyldig efter denne Paragraph!" Vi kunne nu tilføie, at efter denne Lov maatte Berlingeren, der som bekjendt i denne Tid i hvert eneste Nr. river ned paa Tilstanden i Rusland ved at skildre et Tyranni, som vi gys ved at nævne, for længe siden have gjort sig skyldig til 3 Aars Statsfængsel. "Nu, udbryder vor Forfatter, idet han slutter Betragtningen af denne §, nu dømme Dannemænd, hvad der er rigtigst: Danmark Oplysning, Ære og Lykke, eller Mangel paa den en fremmed Regent skyldige Agtelse, og Vækkelse af en vis Uvillie mod en fremmed Stat, med alle de nye Skribent Forbrydelser, der efter Udkastet skulde skabes og følelig straffes, Ja, lille Danmark, Du kan ikke byde Dine Skribenter Guld og grønne Skove eller europæisk Berømmelse, men jeg tør dog spaae Dig de Bedste, naar du kun byder dem hvad Du har et lyst og venligt Fristed; men byder Du dem kun Politi=Forhør, Beslag, Censur, Bøder, Fængsel og Tugthuus, og hvad der smerter den ærekjære Mand allermeest: Forbryder=Navnet for hvad kun vilkaarlige Bestemmelser har gjort til Forseelser og Skrivfeil, da maa jeg ikke blot spaae Dig aandeligt Øde og Tomhed, men kalde den en Daare, der vil vove og opoffre blot saa meget som jeg i en Menneske-Alder har vovet og opoffret for under ugunstige Omstændigheder at føre Pennen en Dannemand værdig! Man begribe det dog, at idelige Søgsmaal nødvendig ødelægge netop den dygtige Skribents Virksomhed, om han end ved et Vidunder vandt alle sine Sager, og at den øiensynlige Fare, for idelige Søgsmaal, om aldrig Andet, er Nok til at kue, kyse eller harme den bedste Skribent, saa han enten smider Pennen eller misbruger den allerværst ved at skrive slet. Anmodning til den kgl. Generalpostdirection.