Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-07-03
Avisen No. 79 siger endvidere : "de leve, de savne intet Nødvendigt, og dog klage de." Ogsaa Demosthenes forbragte det Nødvendige. Men det er ikke enhver ringe aflagt Skolelærer med Familie givet, at være tilfreds ved hans Levemaade. At de Klagende ugjerne ville være deres Navne bekjendte, er i flere Henseender tilgiveligt. Jeg vil blot gjøre opmærksom paa, at saa afmægtig som Standen er, saa er mangen forurettet Skolelærer ligesom en Plet paa sin Sognepræstes Kjole. Om nu Præsten meente, at en vigtig Deel af Publikum ansaae Klagerne for grundede og tiltroede Præstestanden Magt til at afhielpe de vigtigste af dem, monne han da ikke ville lade sin utaalmodige Skolelærer føle sit Mishag, Saavidt mine Tanker og det i No. 79 omspurgte m.m. Jndskrænket er min Synskreds, derfor har jeg ikke berørt mere, end hvad der ligger mig nær nok til fuldeligen at kjende det; men ubehagelige Erfaringer have lært mig Me Wonge Skole pr. Weile, den 6te Juni 1834. J. Kierkebye, Skolelærer. Jngen maae mig nu forfølge For jeg Sandhed ei kan dølge. J dette Blad No. 175 for forrige Aar fandtes i Udtog af Kjøbenhavnsposten en sjellandsk Præstes Klage over Tiendernes Nedsættelse, Offerets Formindskelse m.v. og Ønske, at Regjeringen ved Lovbud ville beskatte Landmanden, ved at bestemme et fast og forhøiet Offer. Dette gav formodentlig Anledning til, at Nogle i dette Blad har beklaget de danske Skolelærere, som endeel af dem neppe nyder en Tiendedeel imod Præsten, og som en Følge deraf maatte nødsages til at arbeide udenfor Skolen for at opretholde deres Familie, hvorved Skolen forsømtes. Dette er bleven afbeviist ved en Jndrykkelse i dette Blad No. 36. At Skolen ikke, uagtet Læreren kan have Trang, bliver forsømt at ham, men forsømmes af den skolepligtige Ungdom, ligesom og samme Forfatters Formening om, at de Skolelærere som ere aflagt med anordningsmæssig Løn, ikke har saa megen Aarsag til Klage, som de stakkels Skolelærere hvor Skolevæsenet endnu ikke er organiseret, men maae nøies med Løn efter den gamle Indretning. Ved saaledes at tale de arme Skolelæreres Sag, har disse i No. 79 af dette Blad faaet af en Unævnt en bitter og skarp Jrettesættelse, deels fordi de skal have klaget uden Aarsag, deels fordi de Klagende ikke have navngivet sig. Skoleanordningen af 29de Juli 1814, samt 36 Skolelæreres Takadresse til Hs. Majestæt Kongen skal være et Beviis for at de danske Skolelærere ere lønnede godt, og ingen Aarsag have til at klage. Men disse 36 vensysselske Skolelærere ere ikkuns en saare liden Deel af Landets Skolelærere, og disse med mange Flere som kan have det lige saa godt nyder vist nok og anordningsmæssig Løn, efter Skolereglementet; disse kan altsaa ikke være Beviis for at hele Landets Skolelærere ere godt lønnede og kan leve godt. Ligesaalidet er den allerh. Anordning af 29de Juli 1814 herfor et Beviis: da vel en tredie Deel af Landets Skolelærere ja maaskee flere ikke nyde Løn efter denne, men efter den gamle Jndretning. At saa mange endog formuende Mænds Sønner indgaaer paa Seminarierne afgive aldeles intet Beviis; thi den formuende Mand siger Jeg kan ligesaavel sætte de Penge til paa min Søn i Seminariet som betale for hans Værnepligt ved at leie for ham, og kan han da ei naae et anstændigt Levebrød, saa kan han jo slaae sig til Landvæsenet igjen i sin Tid. Og dette har man sandelig ogsaa saa mange Exempler paa, at dette skeer. Men saaledes kan den fattige Mand ikke, han maae modtage hvad han kan faae, han kan ikke ryste Støvet af sine Fødder, og vende Skolen Ryggen. Det er ellers smukke Raad, smukke Lærdomme Forfatteren giver de fattige Skolelærere; man seer tydelig at han er ingen Ven af Skolelærere. Hvorfor gav han ikke hiin Præst i Sjælland, som afvigte Aar klagede, det Raad, at ryste Støvet af sine Fødder og vende Kirken Ryggen, Nei, Skolelærerne ere godt lønnede – for deres Arbeide Præsterne faaer ikke forme ger. Hvorfor fordrede Forfatteren ikke af den klagende Præst at navngive sig, Og det kunde han vel ligesaavel tilkomme, som de klagende Skolelærere. Er det Forfatteren magtpaaliggende at faae de Klagendes Navne opgivet, og kan, og vil han da, bidrage noget til deres Kaars Forbedring, saa anmod Præsterne, hvor Skolevæsenet endnu ikke er organiseret, at opgive deres Skolelæreres Lønning, og denne Anmodning kan skee i offentlige Tidender. Hvad som en Skolelærer i samme Blad opramser at have i aarlig Løn, af Flæsteskinker, Medisterpølser, Gjæs, Æg, Sigtebrød, ansees for bare Vaas, er ikke andet end Fyldekalk, og ikke værd at lægge Mærke til, langt mindre at besvare.