Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-07-01
Det hedder i Berl. Tid. "J den i Løverdags paa det kongl. Theater første Gang opførte Vaudeville Gjenboerne af Hr. C. Hostrup, lærer Man at kjende en Forfatter af et meget lovende dramatisk Talent. Stykket har som før anført oprindelig været skrevet til en Studenterforestilling, og er derfor i sin Tilblivelse ikke holdt indenfor den strænge Kunsts Grændser. Skjøndt Forf. nu vistnok har raadet Bod herpaa fra een Side, idet han har borttaget Alt, hvorved der nævntes bestemte Personer, saa bærer det dog endnu i det Væsentlige Farcens Charakteer. Det er dog alligevel et Arbeide af ikke liden Værdi. Aandens Conflict med Philisteriet og det Spidsborgerlige er det, hvorom det bevæger sig. Det er baade sindrigt og frisk i Anlæget; det er heeltigjennem meget morende, gjennemstrømmet af Lune og krydret med megen Vittighed, hvilket sidste dog bidrager til, at anden Act er bleven temmelig lang. Men hvad der især maa udhæves er, at Forf., uagtet det Farceagtige i Stykket har havt Jndflydelse paa Charakteerskildringen, dog har vidst med Klarhed og Skarphed at fremstille interessante charakteristiske Figurer som tro ere grebne af Livet. Saaledes repræsenteres det Aandelige ved to Studenter, Regentstanere, og vi lære dem ikke saameget at kjende i deres indre Charakteer, som i deres ydre Liv, og gjøre herved ogsaa Bekjendtskab med det hyggelige og muntre Liv, som føres hos dem paa Regentsen. Den Ene af disse er den meest virksomme i Stykket, og i ham er navnlig Aandens Magt personificeret. Denne Rolle udførtes med megen Tænksomhed, Fiinhed og Skjønhed af Hr. Wiehe sen, som ret havde forstaaet at hæve den til sin Betydning for Stykket. Paa den anden Side see vi det Spidsborgerlige deels igjennem en Kobbersmeds Familie og hans Svende, deels igjennem en afskediget Lieutenant og endnu et Par Bipersoner. Ogsaa dem see vi mere fra den ydre Side, naar undtages Lieutenanten, hvis løgnagtige og egennyttige Charakteer er fortrinligt gjennemført. Denne Rolle gaves i en udmærket Opfattelse og med megen Virtuositet af Hr. Manzius som Gjæst; det er unægtelig den Rolle, hvori denne Kunstners Talent har viist sig i det bedste Lys. Af de andre spidsborgerlige Personer er Smedesvend Madsen den fornemste, og denne udførtes med en særdeles god Maske og meget tilfredsstillende af Hr. Schneider. Hr. Rosenkildes Personlighed passede ikke saa godt til Kobbersmeden, som Jfr. Rosenkilde passede til Kobbersmedens Kone. Mad. Holst som disses Datter udbredte sin vante naturlige Skjønhed og Elegance over denne Rolle uden paa nogen Maade at udslette Simpelheden, mens Mad. Phister med meget Liv og Lune gav den mere raffinerede Niece. Som en dens ex machina i Stykket indføres Jernsalems Skomager, en poetisk Figur, skildret baade med Jnderlighed og Lune; denne Rolle udførtes i det Væsentlige heldigt af Hr. Phister; dog kunde den maaskee være givet et endnu noblere Anstrøg. En af Bipersonerne, en Spidsborger, der paa sin Maade paa en Kneipe udtaler sig om Dagens Spørgsmaal, blev ganske fortrinlig og med megen Lune udført af Hr. Nielsen. - De forskjellige Musiknummere ere valgte meget godt. Stykket og de Spillende lønnedes hele Tiden med meget enthusiastisk bifald, og til Slutning fremkaldtes Mad. Holst, for hvem Forestillingen gaves, og derefter Hr. Manzius. Man maa ønske, at Forfatteren vil uddanne sit ikke almindelige Talent i en Retning, som passer for Theatrets strengere Fordringer. Stykket gives atter imorgen til Fordeel for Hr. Schneider."