Norske Intelligenssedler, 1790-09-29
Blandt adsklige andre Transpirante Decorationer, udmærkede sig en ved Raad-Huuset anbragt Felicitas publica med Jnscription. Til Dig, hver Nordmands Daad, hver lid indviet være Velsign Du FRIDERIKS og MARIAS Ægtestand Til Dig, Opofre vi vort Mod, vor Fliid vor ÆreOg naar Du vil, staaer Friderichshald i BrandFrederichsteens Fæstning, der som bekiendt ligger paa en Klippe 360 Foed over Vand-Fladen, var illumineret med Lanterner og Beeg-Krandse, og gav ved et lykkeligt indtruffen Mørke og stille Luft et udsædvanlig prægtig Syn. Fortsættelse: Til Hr. S. (see No. 38.) Non han, Consultanten, ikke meget mere bestyrkes i den Meening, som han har tilfælles med saa mange brave og kyndige Mænd, skiønt Sagen ikke er deres egen, at han har ud Uret, naar han seer, at man forsvarer Sagen imod ham med selvgjorte Documenter - Hvad Tillid skal han have til den Consulent, der ved sin første Af handling med sit Anciatur &c: springer offentlig ind paa Kampepladsen, fegter mod sin egen Skygge, thi man havde den Tid endnu ikkun simpelt fremsat Qvæstionen, uden at yttre nogen Meening enten med eller imod, og derhos declarerer sig selv, at være altera pars med Hud og Haar, Audiatur alter pars heder det, eller og Alterius partis eedsoerne treshumble Serviteur - Naar han seer, at denne Hr. Altera Pars har en betydelig Feyl i sin Organisation, at han stedse seer stivt og fast ikkun til den ene Side, og derfor sqvadronerer i Luften med en grundfolsk Sætning: "at Commissionairen ikkun skylder sin Commitent Regnskab for sin Opførsel, uden at betænke, at han har ligesaa vigtige, ligesaa fuldkomne Pligter imod den Mand, som af en hypothetisk Nødvendighed, har maattet betroe sin Velfærds Sag i hans Hænder, hvorved han er bleven ikke mindre Caji end Sempronii Commissionair, og deres fælles Organum, der, saafremt han vil bære Navn af ærlig Mand, maae bringe ligesaa redelig og uforfalsket Svar tilbage, som han bringer redelig og uforfalsket Ærinde frem Hvorledes vil man, at den Consulerende skal springe efter sin Consulent, naar han seer ham gribe Koen i Halen i Steden for at gribe den i Hovedet (talus et ubi ille jugulum putat) naar han begynder sit Raisonnement der, hvor han burde ende det, og ikke har et eneste Blik, at kaste til Sempronii Kiøbe-Conditioner og deres Forbintlighed, i sær til de Ord: Saasnart Approbation paa et Bud er indhentet NB. indhentet &c: Naar han ey kan see at Cajus har det tydeligste og klareste Beviis i sine Hænder, at denne Approbation paa hans Bud er indhentet - og det selv fra den Mand, som har indhentet den - selv fra den Mand, som har udstædt den." Naar den uforbeholdne Consulent ikke har Øyne til at see dette med, men løber uden om, som Hunden om den varme Grød, og giør et Javs til Sagen her og der, støttende sig paa sin sammenflikkede Approbation. - Seer De, Hr. Consulent, saa skikker det sig ikke, at De træde op med saa vigtig en Miine, som om De saae længere og bedre i den Sag, end saa mange andre kyndige Mænd, der, skiønt Sagen ikke er deres egen, er gandske af de modsatte Tanker med Dem. Værker deres juridiske Jndsigter hos dem eller rusker dem i Øret: J saa viis os grundigen, at der i Kiøbe-Conditioner ligger ingen Forbintlighed, skiønt andre anseer dem for Basis til al Kiøb. - Fortæl os hvorvidt en Approbation skal være kommet, førend den lige efter Ordene kan siges at være indhentet. Sig os, ney beviis det, at der for det, som den virkeligen vedkommende Mand under Haand og Segl angiver, at være indhentet, er intet Beviis. - Godtgiør os med antagelige Grunde, at en anden Mands Tvivl og Mistillid kan hæve eller forandre en virkelig Tings Natur og Væsen. - Demonstrer os, at det er en Mandant tilladt, efter en virkelig sluttet Handel, at angive sit Mandatum for meere eller mindre end det han i sine Kiøbe-Conditioner har offentligen anmeldet det for, og at udvide sin Fuldmagt til tredie Mands Fornærmelse. - De seer vel, at man har Hensigt paa det Efterslæng af Godtbefindende efter Omstændighederne. Viis os end mere, at der i Sempronii egen Tilstaaelse om en udstædt Resolution (Approbation) liggenintet Beviis mod ham. Ja viis os med gode Grunde, at der i en Mands beviisligen bestemte og declarerede Villie ikke ligger alt det, der paa hans Side udfordres til en forbindende Contract. Og naar De, Hr. Ven, grundigen har undersøgt alt dette, saa skriv dog endnu med store Bogstaver: Salvo secus sentientium Judicio - og dette maae i det mindste klæde Dem ligesaa godt, som det klæder et stort Facultet. Naar De har fremsat grundige Betragtninger over disse Ting, da kan man troe, om De end aldrig sagde det, at De ikke, dog altid mere for Æren end for Fordeels Skyld, har været ligegyldig imod en liden privat Premie. Da kan De og paa en Slags Maade være beføyet til, at træde op som Caji Mentor, og forbedre det enfoldige i hans Tænkemaade - og endnu et Ord, Ven, misbrug aldrig Sandheds guddommelige Navn under deres dix Opdigtelser. Erling Trutved.