Berlingske Tidende, 1768-03-07
Fremdeles afskildrer han Hoffets i Rom nærværende Beskaffenhed, da det saa haardnakked tager Jesuiternes Consistorio og Secietet i Forsvar, og det fordi at udi den Romerske Geistlighed, i det Hell. Collegio, i Ministerio, ja i Pavens eget Cabinet ere Ordens Jesuiter, udvortes formam mede under de Dragter, som tilhøre de adskillige Værdigheder som de beklæde, hvilke, med den blinde og Grændselse, Lydighed som deres Jnstitut udkræver, fuldføre alt hvad deres General udi sit Consistorio falder paa og forordner. Han slutter deraf, at Guds Kirke har en yderlig Trang til de verdslige Fyrsters Beskyttelse, for at befries fra den haanlige Forargelse, som den giver, naar den maa tiene til Fristad for Bagvaskere, Oprørere, Røvere, Mordere & : Al. de Catholske Stater trues med langt værre Onde endnu, dersom ikke Kirkens synlige Hoved eftertrykkelig undsættes og udredes af de Snarer, ved hvis Hielp Jesuiter=Consistoriet holdes ham ligesom beleiret, bloqueret, og aldeles indsluttet. - General=Procureuren slutter sin Forestilling med disse Ord Og da de Midler, som kunne tiene imod et saa yderlige Onde, som det her handles om, langt overgaae de anseelige Deele af den Kongel. og øverste Magt, som Eders M. har betroet deels udi de Kronens Dommere Hænder, som udgjøre Supolications=Kammeret, deels udi den øverste Rettes eller Pallads=Raadets Hænder, til hvem Requirenten, efter sit Embeds Pligt, vender sig paa sædvanlig Maade, naar ikke, som her, de fornødne Bodsmidler udkrære høyere Anstalter, og som udgaae lige fra Thronen: Altsaa beder Eders Msts. General=Procureur allerunderdanigst, og saaledes som hans Embeds ærværdige og uforbigængelige Pligt med fører, at Eders. M. udi saadanne nærværende Omstændigheder ville, til Guds Kirkes almindelige Velfærd, til Sin K. Krones Sikkerhed, og til Sine Rigers og Undersaatters almindelige Rolighed og Sikkerhed, anvende saadanne beqvemme og kraftige Midler, som Eders Msts. cremplariske Hengivenhed for Religionen ulignelige Skarpsindighed, og faderlige Tilbøyelighed, hvoraf flyder en afladelige Omhyggelighed og Bestrædelse efter at bevare Troen, og Religionen uforsalskede, indvortes og udvortes Fred udi Sine Riger, og Sine Undersaatteres almindelige Rolighed, som de maatte indskyde C. M., og som kunne tiene til at afvende alt hvad som vil forstyrre de samme, ligesom og til at bevare den hellige Lydagtighed, som vedbør Eders Msts. Løve, den gudelige brøderlige og bestandige Enighed, som er en af det Christel. Samfunds 2 Poler, og som bør være den største timelige Fordeel, som Menneskene, udi de borgerlige Sælskaber skulle tragte efter. En lers siger General Procureuren paa et andet Sted: "At for at vegre de Spanske Jesuiter at komme ind paa KirkeStatens Grund, har det Romerske Ministerium foregivet, at de Portugisiske havde saaledes opfyldet Sociererets Huse, at der hverken var Plads til at imodtage, ey heller Midler til at underholde de Spanske Jesuiter, da dog Hs. Catholske Msts. overmaade og ædelmodige Godhed havde overflødig sørget for disse Forviistes Underholdning ; Generalen ogsaa trødselig, og med en forargelig Kundbarhed, antog alle det Novicer, som han kunne skrabe sammen, uden at undersøge enten deres Fødsel eller Dueligheder, naar de kuns vare unge, saae got ud og havde et stærkt Legem. Ja, man skulle vel aldrig have formodet saadant, det Romerske Ministerium gik saavidt at imodsætte sig med Magt, da det lod forstærk Garnisonerne i de Forteresser, som forsvare Kirkestatens Havne, lod dem forsyne med Krud og Lod, og udtrykkelig tilholdt Commandanterne i de samme, med Sværd, og Jld at afvise de Spanske Skibe, som maatte byde til at sætte bemeldte forviiste Jesuiter i Land. Og maa man ikke unddres over alt dette, thi man seer Jesuiter=Generalen med hans Associerede i Rom endnu at sparsere omkring i Staden overalt, med overgivne, spodske og hovmodige Miner, ret ligesom de der vare eenevolds Herrer og høyeste Regentere.