Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-05-26
Den danske Regjering har endelig, (som man har seet af vor sidste Avis) tilladt Lübeckerne at anlægge en Jernbane over det danske Territorium til Hamborg, hvorved disse gamle i sin Tid mægtige Hansabrødre forenes ved en Jernvei, som allerede forbinder Hamborg med Berlin, Berlin med Wien, og om føie Tid Wien med Triest - og Middelhavet. Herfra til Holsteen en Jernbane som ender ved Hamborg og Lübeck, af hvilke den ene behersker vor Søhandel mod Vestens og den anden vor Søhandel mod Østens Lande, og begge i Forening vor Landhandel mod Syden. Ved to Smaa-Arme ere de forenede til Eet, og dog forblive de paa deres i Oldtiden indtagne Poster, den ene ved Østersøen, den anden ved den i Vesterhavet udstrømmende Elv, hvorved begge Hansastæder befinde sig baade ved Østersøen og ved Vesterhavet. Kiel maa nu aldrig drømme om nogen Storhed mere, men nøies med, at spille en Haandlangers Rolle i Hansastædernes nye Handels-Aera. Det var haardt for den danske Regjering, i samfulde 10 Aar at maatte afslaae et i billighedens og Civilisationens Navn fremført Ønske, der paa den anden Side stred mod dets eget Lands materielle Jnteresser. Endelig har Hensynet til en Naboes og dens Venners Klager seiret, og Civilisationens allerede dicterede Dom over Danmarks Haardhed og Ubarmhiertighed maa sønderrives. Slesvig og Kongeriget maae nu see, om de kunne udfinde Midler til at bevare deres Handel fra at neddrages i den nye hanseatiske Malstrøm. J Holsteen kan ingen selvstændig Handel mere udvikle sig. Hvad Nationen med billighed nu synes at kunne gjøre Krav paa, er en endnu kraftigere Understøttelse til Rigets Havne- og Communicationsvæsens Forbedring, end samme hidindtil en blevet tildeel. Navnlig maatte Kjøbenhavn, Rigets vigtigste og intelligenteste Handelstad, forsynes og ved en Jernbane sættes i Forbindelse med en god Vest havn, muligt, dersom forøvrigt Roeskilde Revier ei kan gjøres seilbart, ved Frederikssund eller Frederiksværk, saafremt der er Mulighed for Jsefjord-Mundingens tilstrækkelige Fordybning. Nødvendigheden af en Vest havn for den bag Øresundstoldlinie indskruede Hovedstad er indlysende, muligt er den betydelige Strækning til Kallundborgs gode Havn den eneste Udvei. J dette Tilfælde maatte Retningen af den projecterede roeskilde forførste Jernbane forkastes, og Banen fores nordligere, f. Ex. til Skjellebjerg eller Finderup Sogn, i Løve Herred, og her deles i to Sidebaner, hvoraf den ene vender sig til Kallundborg, den anden til Korsør. Endvidere maatte foruden Husum Havn, flere Havne ophjælpes paa Halvøens Vestkyst. Fremfor Alt maatte den, i Henseende til Anlægs-Capitalen ubetydelige, Jernbane mellem Flensborg og Husum anlægges for Statens Regning og Arbeidet strax iværksættes. Fremdeles maatte Rigets Toldtariffer muligt underkastes en ny, snild Revision, saaledes at al directe Handel begunstiges endnu mere paa den indirecte, den kræmmermæssige Handels Bekostning. Endelig maatte, ved Siden af Handels- og Realskolers Oprettelse, det paalægges Kjøbmændene overalt, tilstrækkeligen at lade deres Lærlinge undervise i de nødvendige Handels videnskaber: Bogføring, Vexelberegning, engelsk Sprog osv., førend de udskrive dem som Svende. Vil Regjeringen saaledes, og der existerer ingen Grund til at at betvivle det, hjælpe til at udruste Landet med Midler til commerciel Selvstændighed og til stedse stærkere at modstaae vore mægtige Handelsnaboers Tiltrækningskraft, saa nære vi paa Slesvig og Kongerigets Vegne ingen Frygt for Hamborg og Lübeck, selv om deres Magt faaer den nye Næring, som den af Regjeringen nu tilstædede Jernbaneforbindelse unægteligt vil yde; tvertimod ville disse, evigt for Døren staaende opmærksomme, Naboer stedse holde Nationen vaagen og være vore bedste Jnstructeurer i at indøve os i den os af Naturen tildeelte, men hidtil misforstaaede, vigtige Rolle i Nord-Europas Handel. Hvad der derimod har mistet sit Haab om nogen selvstændig Handel, er Hertugdømmet Holsteen. Al dets Ud- og Jndførsel paa dets Østkyster vil falde i Lübecks og paa dets Vest kyster i Hamborgs Hænder, og de gjennem Landets Midte løbende Jernbaner smede det fuldstændig til disse Byer, saaledes, at Holsteen for stedse er dømt til, ved sin Forbindelse med Udlandet at være skatskyldig til Hanseaterne. Men et saadant Forhold stemmer tillykke aldeles overeens med Holsteens Ønske og Trang, og selv for det intelligente Kiel, hvilken By det meest vil gaae ud over, maa det være en stor Tilfredsstillelse, at blive opoffret til tvende af Tydsklands vigtigste Stæders: Hamborgs og Lübecks, Glands, (Dv.)J Kiel – skrives der fra denne By – har mannu ingen anden Trøst tilbage end at de Betingelser, under hvilke Lübeck ved en Jernbane atter maa faae fat i Verdenshandelen og navnlig atter komme til en Dronnings Vælde over Østersøen, maae blive meget strænge. Det har saaledes vakt stor Glæde under Forskrækkelsen, at Lübeck skal til Gjengjæld være forpligtet til at overlade Kiel sin betydelige Dampskibsforbindelse med Rusland, og aldrig at fortsætte Jernbanen til Travemunde (Lübecks Havn, 3 Miil derfra).