JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
Indenlandske Efterretninger. Viborg. Paa Tamperdagen d. 27 Febr. var det blidt Veir af Sydvest, der altsaa vil spaae et godt Foraar. Den 1ste Marts tordnede og lynede det, der og bebuder godt Foraar, efter gamle Regler. Det har i de sidste Nætter frosset. Stæren, der enkelt endog den 29de Januar, saaes i de nærmeste Skovegne, har nu indfundet sig her. Fiskeriet er maadeligt, og fra Fjorden, hvori der ved Land endnu ligger Jis, kommer intet. Sildefiskeriet ved Sallingsund er og ophørt; de først i Februar der fangede Sild vare meget gode, og kostede her fra 40 til 48 s. Delen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
J Aarhuus Avis No. 31 har en Jndsender undertegnet V. gjort et "Forslag til et Understøttelses=Fond for Præster." Dets Jndhold er udtogviis følgende: "Vor udødelige Suhm siger i sine samlede Skrifter 4de D. Side 86. Reformationen har ei tjent Verden ved at afskaffe alle Klostere. Det havde været godt, om nogle havde blevet ved Magt for lærde Folk, som vilde aldeles have overgivet sig til Studeringerne. Hvo finder ikke denne hans Yttring rigtig? Det skete nu ikke; og det er meget at beklage med Hensyn til Geistligheden, blandt hvilken man dog kunde giøre Regning paa ikke faa Videnskabsdyrkere, som deraf kunde have høstet Frugt. Disse savne efter den Vending, denne Stands Kaar har taget, ei alene Formue til selv at anskaffe sig de til Fremgang i Videnskaber fornødne Hjælpemidler, men hvad værre er, de see efter flere Tjenesteaar kun for, det meste en ublid Fremtid imøde, naar Alder og Svageligheder forbyde dem at forrette deres Embede: Faa eller ingen, som denne Skjebne rammer, har kunnet oplægge Noget, som han kan gribe til. Embederne kunne ikke bære Byrden af klækkelig Pension, og Pensionskassen har Udgivter nok til de Mange, som trænge. Besynderligt nok, at der er sørget for enhver anden Stand, kun ikke for Præsterne. Justitsbetjenterne have et Justits fond, hvoraf de kunne faae Hjælp endog i deres Embedstid. Toldkammeret har en Extrakasse, hvoraf dette tildeeler sine Embedsmænd Understøttelse: For Krigere gives Fondet for Qvæstede; For Skolelærere en Hjælpekasse. For Søemænd, en Bombebøsse. - Men den gamle, den skrøbelige Præst har kun Guds og Kongens Naade at stole paa, naar han ikke længer kan forrette sit Embede. Var det ikke ønskeligt, om der kunde gives et Fond, hvoraf Præster kunde, naar de nødtes til at afgaae fra Embedet, blive understøttede. Jeg venter, at Mange ville inddrømme Gavnligheden heraf, men indseer tillige, at Mange ville spørge, hvorledes skulde dette i saa trykkende Tider kunne bringes tilveie, Jeg tilstaaer, det er vanskeligt, tilstaaer, at det for en halv Snees Aar siden vilde have været langt lettere; men for umuligt anseer jeg det ikke. Er Grundvolden først lagt, kan Man altid haabe, at en nyttig Indretning vil vorde fremmet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
Jndsenderen foreslaaer nu, at der, for at tilveiebringe en Grundcapital til en saa ædel Bestemmelse, skulde aarlig i tre Aar af hver Præst bi drages en Specie, og af hver Candidat, som fra nu af erholder Embede, ligesaameget. Derved kunde allerede om 20 Aar haves en Capital af over 10,000 Rbdlr.; og vilde Hs. Majestæt have den Naade at tillægge dette Fond noget aarlig Tilstød, og hver geistlig Mand, som fl. academisk Grad, Rang, eller udmærket Embeds post, blev paalagt at erlægge en Kiendelse til Fondet, vilde Saadant vist nok paaskjønnes med dyb undersaatlig Taknemmelighed. Understøttelsen skulde ikkun tilfalde Præster, som, formedelst Alder eller Skrøbelighed, maatte være nødte til at resignere og dertil virkeligen trængende. (R. A.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
Blandede Efterretninger. J Leipzig blev d. 21 Febr. festligholdt som Jubelfest for Universitetets Senior, de sachsiske Philologers højthædrede Veteran Hr. Hofraad og Ridder Christian Daniel Beck, ordentlig Professor i den græske og romerske Literatur, som for halvhundrede Aar siden blev Det, i Philosophien. Ved Gratulations-Epistel fra Universitetet, ved Æresdiplom som Doct. i Theologien, ved fornyet Doctordiplom fra det philosophiske Facultet, ved Æresdiplomer fra det tyske og sig det naturforskende Selskab o. s. fr. og ved Lylønskningsydelser fra Venner, Discipler, Selskaber, Collegier og Autoriteter, nær og fjern, vistes Jubeloldingen den almindeligste Høiagtelse. Bøgers Skjebne i Engelland. J for kort Tid siden udkommen Bog, af W. Godhugh i London, paastaaes, at blandt 1000 Bøger, som aarligen trykkes i Storbritanien, 600 medføre Tab og 200 ingen Fordeel for deres Forlæggere; paa 100 vindes Lidt og paa 100 noget Betydeligt. 750 glemmes igjen samme Aar; 100 inden to, 150 inden tre Aar; kun 150 overleve syv og neppe 10 tyve Aar. Fra det 17de Aarhundrede af udkom halvtredsindstyve Tusind Bøger og deraf have kun 50 bi holdt deres Værdie. Af de 80 Tusind Bøgen, der udkom i det forrige Aarhundrede fortjen 300 at oplægges paa ny og spørges i det Hel kun efter 500. Siden den Tid, som der overhoved skrives, d. d. 32 Aarhundreder, have kun 500 Værker og Forfattere af alle Nationer vedligeholdt sig. Skolemester-Respect. Friedrichl. Konge af Preussen, besøgte engang en berømt Lærds Skoleanstalt. Den gamle Rector lod sig aldeles ikke forstyrre, fortsatte roligen sin Underviisning og beholdt med sædvanlig Gravitet sin Hat paa, medens Kongen var ubedækket. Men i samme Øjeblik Klokken slog Tolv, og Skoledrengene vare alle gaaede tog Rectoren hurtigen sin Hat af, gjorde den ydmygste Compliment og sagde: Eders Majestæt tilgive, jeg maatte gjøre det for Drengenes Skyld - thi dersom de vidste, at der gives en vigtigere Mand i Riget end jeg saa var der intet Udkomme med dem. Haner til Hanekamp. Columbierne, fortæller Oberst Hamilton, i sin Reise i de indre Provindser af Columbia, ere saa store Elskere af Hanekamp, at de vedde ofte henved 30,000 Dollars paa en eneste saadan Kamp. Hamilion mødte siden paa sin Reise, 1500 Mile i det Jndre af Landet, Jndianere, der bare for deres heer engelske Stridshaner i smaa Bure paa Ryggen over Bjergene. Hanen bliver bevæbnet med engelske Staalsporer, hvoraf et Par koster 3 Plastre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
Den berømte Theatermaler og Theaterinspecteur Gropius er, ved at see det saakaldte Diorama i Paris, kommen paa den Tanke, ogsaa at oprette i Berlin et saadant. Kongen forærede ham den dertil fornødne Bygningsplads og ved Actier saae han sig snart istand til at faae Bygningen med Tilbehør færdig. Fra til til ti Minuter forevises i dette Diorama to Malerier, saasom det Jndre af Kirken i Brou i Frankrig og Klippesvælget ved Sorrento &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
Man seer her de meest skuffende Virkninger af Perspectivet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
J Engelland har der dannet sig et Damp karet=Selskab, der eier 15 Dampkareter, som kjøre fra London til Bath og Bristol, og paa visse Stationer tage friske Kul og frisk Vand ind, ligesom man ellers pleier paa Bedestederne at fodre Hestene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
Den berømte Improvisator Sgricci, har i Neapel improviseret 5 Sørgespil og givet dem i Costume. Hver Forestilling har varet fire Timer. Sgricci er tillige Doctor juris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
Den bekjendte Fabricant Ternaux i Frankrig, der ikke allene leverer alle muelige Sorter Shavler, men ogsaa en uhyre Mængde Klæde til meget billige Priser, har fundet, at Skræderne benytte denne billighed til deres Fordeel, og ligefuldt lade sig dyrt betale af deres Kunder. Han er derfor kommet paa det Jndfald, at samle alle de Skrædersvende, der ligge ledige om Sommeren og lade dem sye Kjoler, Overkjøler a., hvilke han siden sælger til Uformuende for særdeles billig Priis. Paa denne Maade blive altid ti til tyve Tusind Klæder færdige, af hvilke ved Aarets Slutning ikke en eneste er tilovers.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
Lord Cochrane skildres af Verdensomsen, leren Kotzebue som en Mand af et yderst tilbagestødende Udvortes, i sin Underholdning meget kort, med Øjnene stedse fæstede paa Jorden og hældende Kroppen for over. Han er af Alder over 50 Aar, af Væxt lang og smekker, af Udseende alvorlig, med udmærkede Træk og har rødt Haar. Hans tykke Øjenbryne skjule kun sjeldent de under dem fremlynende, livfulde Øine. Hans Gemalinde er en fuldkommer Modsætning af ham. Hun er ung, smuk, i Underholdning levende og høist indtagende, overhoved meget elskværdig. Derhos er hun sin Mand saa hengiven, at hun selv i den største Fare ikke forlader ham. Hun har været med i alle hans Søslag medens han stod i sydamericansk Tjeneste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
(Alle meddeelte.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
Kjøbenhavns Børs, d. 7 Martii 1828. Hamburg 2 M.a vista 217. Species 219.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
Specier solgtes til 13 Rbmk. 2 1/4 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . Nationalbank Obligationer. Dito Dito. . . . . . 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye . . . . Asiatiske Comp. Actier 3 pC. nye danske Oblig. 50 1/2,60 3/4 Rbs. Tegn. Rbd. Sedl. 7777 1/2 i Banco. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 102 1/2 Rbd. S. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, 154 1/2 155 Rbd. Sal. 111 3/4, 112 Sedler. 97 1/2 98 Rbd. r. S. 106 106 3/4 i Bane 98 1/299 i Banco. i Sedler. 57 3/4157 1/2 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Erklæring i Anledning af Herr J. C. Langes Replik o. s. v. Virtus populum falsis. Dedocet uti vocibus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Horatius. Herr J. C. Langes Indrykkelse i Skilderiet No. 17 er formodentlig skreven i en human Tone, eftersom han forlanger Svar i en human Tone. Endskjøndt det nu vel ikke var vanskeligt at skrive ligesaa humant som Herr I. C. Lange, saa kunde det dog maaskee være vanskeligt at træffe den Tone, som han kalder human. Derfor anseer jeg det for en meget heldig Omstændighed, at hiin Jndrykkelse, som kun angaaer Ubetydeligheder, intet Svar behøver. De Laurbærkrandse, som Herr J. C. Lange synes at have til Uddeling, ville nok ikke friste mange. Mig kunne de slet ikke friste; thi dersom mankan vinde Laurbær ved at rette saadanne Misforstaaelser og Urigtigheder, som Herr I. C. Lange giør sig skyldig i, da maatte jeg allerede have vundet Laurbær nok; thi jeg har rettet mange Stile. *)*) Det er maaskee ikke humant sagt, men det er de sandt, at Herr J. C. Lange ikke er meget heldig i at vælge sine Udtryk, thi Ord, som ere ubeqvemme eller ubehagelige, kalder han Uqvemsord, hvilket dog er noget ganske andet. At rette saadanne Urigtigheder, og Misforstaaelser, synes mig dog ikke at være Umagen værd, end sige det skulde være en Fortjeneste, hvorved Laurbær kan vindes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Til denne Erklæring tillader jeg mig endnu at føie et Par bemærkninger, som maaskee ikke tre ganske uvigtige, efterdi de kunne forebygge flere Misforstaaelser, og derfor kunne de maaskee have nogen Jnteresse, i hvor simple og korte de endogsaa ere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Herr J. C. Lange har nemlig behaget at forandre mit Udtryk venskabeligt Forhold til Venskabsforhold. Men det gaaer ikke an, saaledes at skalte og valte med Ord. Det er nemlig ingenlunde det samme at staae i Venskabsforhold til en Mand og at staae i et venskabeligt Forhold til ham. Thi et venskabeligt Forhold kalder man sædvanligviis ethvert Bekjendtskab, der er forbundet med giensidig Agtelse og Velvillie, endskjøndt dette Forhold endnu ikke kan kaldes et Venskabsforhold eller et Venskab i egentlig eller høiere Betydning. Dernæst maa jeg bringe i Erindring, hvad man aldrig bør glemme, at man baade kan og bør staae i venskabeligt Forhold og i venskabelig Forbindelse med Mennesker, som have meget forskjellige Meninger og ganske forskjellige videnskabelige Ansyn, naar man blot er overbeviist om, at de ere retsindige og redelige Mennesker. Thi saadanne Mennesker ere agtværdige. Men de, som ere agtværdige, fortjene ogsaa, at de betragtes og behandles med Velvillie, og just deraf flyder et venskabeligt Forhold, naar saadanne Mennesker træffe sammen. at dette forholder sig saaledes, kan man ikke blot slutte sig til; men en glædelig Erfaring, lærer os det samme. Jmidlertid er et saadant venskabeligt Forhold endnu ikke Venskab; thi dertil hører vistnok mere, nemlig en høiere Grad af giensidig Velvillie, en større Liighed i Tænkemaade end den, som finder Sted hos retsindige og redelige Mennesker i Almindelighed. Men den, som ikke vil antage et saadant Forholds Muelighed ved Siden af stor Meningsforskjellighed, han betænker formodentlig ikke, at dan derved røber en Tænkemaade, som man med Rette kan kalde egoistisk, enten det saa er humant eller inhumant at bruge saadant et Ud nyk. Iøvrigt mener jeg, at den sande Humanit et bestaaer ikke i høflige Ord, der ofte kunne fare falske og ilde meente, men at den bestaaer i Agtelse for Menneskers Værd og i Omhu for Menneskers Vel og i et dermed overeensstemmende Forhold. En saadan Humanitet viser sig tillige som Høflighed, der just er een af Humanitetens Yttringer, og al Høflighed, som ikke er grundet i den sande Humanitet, er det, som man rigtigere kalder Fiinhed og Falskhed. Men den sande Humanitet maa ogsaa undertiden vise sig paa en Maade, som een og anden vil kalde uhøflig og inhuman, fordi samme er ham ubeqvem eller ubehagelig. Alt Ubehageligt ville Menneskene gjerne kalde Ondt. Men det kommer visselig ikke an paa, hvad een og anden af subjective Grunde kalder en Ting. Derimod kommer det an paa, hvad Tingen i sig selv er, og hvad den ifølge deraf bør kaldes og virkelig kaldes af de Forstandige og Jndsigtsfulde. Det synes mig tjenligt og fornødent, især under nærværende Tidsomstændigheder, at minde om slige simple Sandheder, som allerlettest glemmes, men hvis Forglemmelse er fordærvelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Den simple Sandhed og den sunde Børnelærdom er den ægte Sandhed og den sande Viisdom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
J vor forkunstlede Tidsalder kan man ikke noksom holde paa og værne om det Simple og Sande i Sind og Levnet, i Tale og Skrift. Derved alene kan Tiden og Tilstanden vorde bedre. - Med disse faa Linier, som de ærede Læsere ikke ville miskjende eller misforstaae, ender jeg fra min Side denne i sig selv aldeles ubetydelige Strid, hvilken jeg selv anseer for en unødig Trætte, og hvilken jeg vilde have bedet de ærede Læsere at undskylde, dersom jeg havde begyndt den. Sorøe den 6te Marts 1828. N. Fogtmann.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Indenlandske Efterretninger. Aalborg den 5te Marts. Hestemarkedet i Nørre-Sundby den 3die dennes var i det hele taget temmelig flant, da der vare faa gode Heste og endnu færre Kjøbere, hvilket sidste man rimeligviis kan tilskrive det daarlige Udfald af Randers Hestemarked.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Det samme gjælder om Aalborg Hestemarket den 4de dennes, dog med den Forskjel, at der fandtes endnu færre gode Heste. Kyndige ville paastaae, at den, som her i Egnen vil ere en god og smuk Ridehest, bør kjøbe den i tredie Aar, da den ellers i det fjerde er opkjøbt af Prangerne, og Bonden synes at være bekjendt med, at denne Mening er den herskende, thi enhver, som eier en tre Aars Plag, der iøvrigt er af et taaleligt Udseende, begiærer ikke mindre for samme end 80 Rbd. Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Thisted, d. 4 Marts. Aalefiskeriet her paa Fjorden, der i en 14 Dages Tid indbragte en ikke ubetydelig Sum, havde saa nær i Fredags Eftermiddag endt med den sørgeligste Katastrophe: Allerede et Par Dage iforveien havde man lagt Mærke til at Jsen blev meget svag, og Aftenen for druknede en 22aarig Karl fra Mors. Man ahnede imidlertid ingen overhængende Fare og Fredagsmorgen havde en heel Deel Mennesker forsamlet sig paa Isen for at stange Aal. Henimod Kl. 2 om Eftermiddagen begyndte det at kule op af en Nordost; paa engang begyndte Jsen at brække op og slog en stor Rævne i Nærheden, hvor de Stangende stode, denne udvidede sig alt mere og mere og pludselig saae en 38 Mennesker sig afskaarne fra Landet; vel var Jsen landfast ved Morsøe, men for svag til at kunne passeres, de saae sig derfor satte i den øiensynligste Livsfare, da Jsen begyndte at drive overalt. Heldigviis blev man strax deres Nød vaer her fra Byen, og med den største Beredvillighed og roesværdigste Hurtighed, satte strax uopfordret 4 store Baade ud, for at hjælpe, og snart havde de talrige Tilskuere der bedækkede Strandbredden, den Glæde at see dem alle reddede. Et af de største Beviser paa Ligegyldighed for Faren viste ved denne Leilighed en af de Reddede, en Morsingboe, der uagtet den Jis hvorpaa han stod, hvert Øieblik truede med at gaae istykker og Een efter anden af hans Kammerater ikke uden Fare indskibede sig i Baaden, dog vedblev at knippe sine Aal sammen, paastod at hans Aale hoveder vare ligesaameget værd som hans eget Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Hoved, og først efterat dette var gjort og hans Stangtømmer var reddet, tænkte han paa sig selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Man har nylig læst, næsten i alle Danske Provinsial-Aviser, at det er usundt, ja gar dødbringende, at bruge det raa St. Croix, og andre veste og ostindiske Stæders Sukker, fordi det indeholder saamange urene Bestanddele (der ikke kan nægtes). Dersom en Sukkerraffinadeur ikke har foranstaltet denne Advarsel (som man til Videre bør antage), saa er det dog ganske vist, at man paa Sukkerøerne og selv i Kjøbenhavn, vel og i London og andre Stæder, er ganske tilfreds med det raa, og i Kraft langt overgaaende det Sukkersand, som man fra Sukkerraffinaderierne sælger os under Navnet Puddersukker. Ja! det er som det gammeldags Pudder, og tilbøieligt til at falde af, vil sige, har ingen Sødhedskraft, saasom det er Extremet af den Sukker sødme, der bruges til Raffinade og Candis, det er da klart nok, at der saare Lidet af Sukker stoffet findes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Kjøbenhavns Børs, d. 11 Martii 1828. Hamburg 2 M.a vista 217. Species 219.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-11
Specier solgtes til 13 Rbmk. 2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . Nationalbank Obligationer. Dito Dito. . . . . . 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, Asiatiske Comp. Actier 3 pC. nye danske Oblig. 5050 1/2 Rbs. Tegn. 83 83 1/2 Rbd. Sedl. 76 1/2 77 i Banco. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 102 1/2 Rbd. S. ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye . . . . 154 1/2 155 Rbd. Sdl. 111 3/4 112 Sedler. 97 1/2 98 Rbd. r. S. 106 - i Banco. 98 199 i Banco. i Sedler. 57 3/4157 1/2 L. Sterl. Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykkerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-15
NyesteSkilderie af Kjøbenhavn. Kanon- Femogtyvende Aargang. No. 22. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 15 Martii 1828. Peter Tordenskjold, en fædrenelandsk Novelle. SagsabonsaIII. ad
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-15
Paa Frederiksborg Slot var Alting i største Bevægelse. Der skulde være stort Taffel af fiirsindstyve Dækninger. Man ventede ikke allene de fleste Medlemmer af den Kongelige Familie, men ogsaa de første af Statens Mænd. Sølv poppen var ivrig sysselsat med at udlevere det speilblanke Sølvtøi, der paa to Rustvogne var ankommet fra Kjøbenhavn; Vinkyperen med at sætte i Kielderen de forskjellige Sorter Vine frem, der skulde drikkes, og i Kjøkkenet mærkede man blandt de hvidklædte Kokke en Travlhed, man længe ikke havde sporet der. Taffeldækkeren, i Færd med at dække begge Taflerne, havde ikke Sands for andet end Dækningen og understøttedes troligen af Sukkerbageren i at give disse al den lighed, der var dem muelig, og Freds festen, der skulde feires, kunde giøre Fordring paa. De ansaae denne Leilighed for vigtig til at lægge deres Konstfærdighed for Dagen. Begge Taflerne havde Form af et dobbelt F og Taffeldakkeren vidste saa konstigen at lægge Servietterne, at de lignede et og havde saaledes en dobbelt Betydning: Fred og Frederik. Sukker bageren havde af Confecturer forfærdiget et stort Fredstempel, paa hvilket der fandtes mangfoldige Emblemmer af Engle, der stødte i Basuner, af Duer med Olieblade i Munden og af Overflødighedshorn, hvorfra der udstrømmede Blomster og Frugter. Ovenpaa dette Tempel saaes Visdomsgudinden, der traadte med Foden paa alskøns Vaaben, med Underskrift: Den hulde Visdoms Gud staaer Seiren altid aaben, Den træder med sin Fod paa alle Krigens Vaaben. Syv store Pyramider med lignende Udziringer, staaende paa Plader af Speilglas og omgivne af Porcellains- og Alabastes Dukker, prydede Taflet. J de mørke, med Mursteene belagte Gange, løb Lakaier, Tjenere, Huusgeraadskarle, Kokke= og Sukkerbagerdrenge, Piger osv., ideligen frem og tilbage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-15
Efterhaanden kom de indbudne Gjæster kjørende i de prægtigste Carosser, hver med to, tre Tjenere i deres Stadsliberie bag paa og fire Heste for. De Kongelige havde sex Heste for og paa Trinene af Vognen stode Heidukker, høie, drabelige Karle, i rødt Liberie, rigt besat med Sølv, og røde med Peltsværk kantede Huer, hvoraf Flippen hang ned ad. Taflet var anrettet i den store Riddersal, hvis Silketapeter vel vare Hundrede Aar gamle, men paa hvilke Farverne dog vare endnu saa friske, at Carl v. Manders ypperlige Tegning tydeligen viste sig. Loftet, prydet med saa meget skjønt Billedhuggerarbeide, at sex og tyve Mestere skulle have arbeidet derpaa i syv Aar, luede end af sin ægte Forgyldning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-15
For at more de høie Gjæster fremtraadunder Spiisningen en Hofsanger, klædt som en gammel Skjald, med en Harve i Haanden og afsang adskillige til Dagens Høitidelighed passende Sange, hvoriblandt en til Tordenskjold, Hæder, saaledes lydende: Hr. Wessel han farer paa sølverblaa Sø Og pløier de Bølger saa vilde, Han drager saa freidig fra Øe og til Øe, Paa Land ei sin Tid han vil spilde; Den Gjæve for Havet er baaren; Der gynged hans Vugge, der blev han til Mand, Der tindred hans herlige Stierne; Der rakte ham Havfru ved yndige StrandEn tangflettet Krone saa gjerne. Da nærmed sig Fiender, med Jld og med Sværd, Vort Danmark, det ældgamle Rige; Dets Kyster de true med vældige Hær, Med Snekker i Tal uden Lige; Thi mægtig var Gothen i Striden; en Fienderne voxen var Cimbrernes Drot, Hans Glavind i Beltet ei blunder, han kjender de trofaste Svende for godt Der virked i Kampegang Under. Op Dannerfolks Helte til Leding og Kamp, Til Forsvar for Arne og Qvinde! Alt skuer man Hytter i Røg og i Damp 9 Fienderne Torpene vinde. Saa raabte den salvede Herre; Flux tusinde Kæmpere stod som en Mur, Med blinkende Værge i Haanden; Man hørte snart gjalde den krigerske Lux, Og Seiren man seer alt i Aanden. Blandt flokkende Helte der stander en Gut, Han unge Hr. Wessel mon hede; Saa rød og saa hvid som den deligste Glut, Med Skuldre heel stærke og brede; Til Orlog han frydelig iler; Han hundrer med Stykker paa Fienderne løs, Med huggert han Hoveder kløver; Hans Drenge de splitte den blaagule Gøs Og sigte som nysende Løver.