Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-12
J Midten staaer en Kanon, som Ali Chan, den sidste persiske Konge af Familien Zunds, erobrede. Over hver Port er et grotesk af glasserede Teglstene dannet Malerie anbragt, hvorpaa sees en Kamp mellem Rustam, den persiske Herkules, og Divi Said, den berømte hvide Diævel i Ferdusis Digt. Denne Gaard fører til en anden, i hvis Midte der findes en Listerne, omgiven af Poppler. J Baggrunden af samme er Divan Kone, et Værelse med en stor Marmor trone, paa hvilken hans Majestæt sidder ved overordentlige Leiligheder. Væggene ere indlagte med den skjønneste Mosaik og overalt er en Mængde Glas af brogede Farver anbragt, som danne Blomster. Loftet bestaar af en Rad Speile med Zirater af Blomster. J hver Krog, i hvert Vinduessag er anbragt et Malerie, som vist nok hverken røber en Rafaels eller Rubens's Pensel. Det er endnu for tidlig at gaae til Audiencen. Vi ville imidlertid giøre Hs. Høihed Ali Kahn Mirza, Kongens Yndlingssøn og Gouverneur i Teheran, vor Opvartning. Man troer at Hs. Høihed vil efter hans Faders Død komme i stor Strid med sin Hr. Broder Abbas Mirza, og det om intet mindre end den persiske Krone, hvortil begge Høiheder have lige sto Lyst, men da den kun passer til eet Hoved, saa ville de nok kaste Tærninger derom, og Tærningerne blive naturligviis Hoveder. - NNu er de nok bedst vi begive os til Kongen. Men fremfor Alt maa vi tage grønne Tøfler paa og Hofstøvler af rødt Klæde, thi uden disse tør ingen lade sig see for Majestæten. Nu kunne vi fremtræde for Monarken i det lille Pallads i Haven Gulistan (Rosenhaven. Vi staae ved Indgangen til Alleen, der fører didhen. Vi bukke os adskillige Gange dybt til Jorden. Men Hans Majestæt lægger aldeles ikke Mærke til os. Det er nu eengang Etiquetten. Vi tage, tredive Alen fra Palladset, vore grønne Tøfler af. Det vil ligeledes Etiquetten. Ei - nu nærmer Majestæten sig os. Han befaler, at vi skal træde frem. Vi spadsere ind i Sahlen. Den er red smuk, paa begge de modsatte Sider aaben; ved Aabningerne forsynede med hvide Søiler; Gulver er bedækket med et Tæppe og Loftet og Væggene med Speile. Ha, hvilken Herre! Hans Skjæer saa stort, at det bedækker hele Ansigtet, paa Panden og Øinene nær, og naaer lige ned til Beltestedet. Han bærer vel ikke andet end en Kjole af Bomuldstøi og den sædvanlige Hof Hue af Faareskind; men i hans Belte sidder en Dolk med Demanter, som man maaskee kunde kjøbe et lidet Kongerige for. Hans Majestæt er ved meget godt Lune; han taler med Lethed om mangehaande Gienstande og kjender nøje sin Nabostaters geographiske Beliggenhed. - Men hvad er det for to Karle, som staae hist med en lang Stang og et Knippe Kjæppe, De traadte to Minutter efter vor Ankomst ind i Audience salen og endnu staae de og gabe der. - Det er bedst vi spørge vor Ledsager, naar vi gaae bort"Hvad betyde disse to Personer med Kæppene, Hr. - - "Det er den for Dem, mine Herrer, bestemte Bastonnade, naar De ikke fører Dem tilbørligen op. Hans Majestæt giver aldrig nogen Audience, uden at han har disse Personer og Kæppe ved Haanden. - Men den lang Stang, hvad betyder den? – "Stangen er ikke længer end fire Alen, og den, som skal have en Revselse, bindes dertil paa Ryggen, saaledes at Fodsaalerne vende opad."Men det maa jo være en græsselig Straf, – "Aldeles ikke; Mænd af høieste Rang dømmes ei sjeldent dertil, naar hans Majestæt trænger til Penge og de ikke ville komme frem med dem."- "Nok nok - lad os skynde os, at vi komme bort(Hjemmel for de her fortalte Hovedkjendsgierninger findes i Capit. Georg Keppels Reise fra Indien gjennem Persien og Rusland.) Jomfru Mars's Vanheld. Denne berømte franske Skuespillerinde mistede nyligen som bekjendt, sine Diamanter, af Værdie 130, 000 Fr. (henved 40000 Rbd. r. S. Hun fik dem rigtig nok igien, men Tyvens Forfølgelse, og den Skade, han havde forvoldt hendes Smykke, medførte et Tab af 50,000 Fr. Nu er hun indviklet i en Proces, som en Sum af 500,000 Fr. er Gjenstand for. Tyrkiske Jlbude. Disse kaldes Tatarer og reise ikke blot meget hurtigen, men kunne ogsaa taale meget store Møisommelig heder. De ere Regjeringens, Paschaens, de Reisendes &c. Courerer og sendes til alle Deele af det tyrkiske Rige. De reise til Hest. Deres Hurtighed er næsten utrolig og i intet Land gives der Jlbude, som kunne udholde saa mange Strabadser som Tatarerne. Medens een af dem stifter Heste paa Posten, nyder han nogle Forfriskninger, der ikke bestaae i andet end at han i en Skynding drager Røgen af sin Tobakspibe ind i Lungerne og lader den i Hvirveler gaae ud igjennem Næsen igjen og drik ter saameget grumset Caffe, som der kan gaae i en Spiseskee. Derpaa fortsætter han sin Reise med fornyet Kraft. Oprindelsen til den Bonapartiske Familie. "Man har i Europa længe stridt om Napoleons Stamland og Forfædre, medens man i Grækenland allerede desangaaende længe var tig. En Rygræker fortalte mig, at Napole ens Forfædre stammede fra Grækenland, nemlig fra Bjerglandet Maina. J Slutningen af det syttende Aarhundrede udvandrede mange Mainotter til Corsica, nedsatte sig der i de Dele, hvor Ajaccio ligger, og toge en Trediedeel af Landet i Besiddelse. Blandt disse Udvandrede var ogsaa Familien Kalomeros, som betegner paa Jtaliensk huona parte (Goddeel. Ligesom næsten alle her indvandrede Mainoter forvandlede. Familienavnet Kalomeros til et italiensk, og Kalomeroerne ere Stamfædrene til hiin mægtige Verdenserobrer. For denne historiske Kiendsgierning taler ogsaa den forrige Keisers Phystognomie. Den, som nogensinde i Reisebeskrivelser, har læst en Skildring af Mainotternes Characteer og i tro Afbildninger seet deres Ansigstræktegnede, vil neppe miskjende i Napoleons Physiognomie den mainottiske Ansigtscharacteer." Linder.