Aalborg Stiftstidende, 1834-12-27
Ved Lord Stanleys og Sir James Grahams Vægring har Robert Peel seet sig hindret i at sammensætte et Misterium, deels af Torv, deels af Whigs, men har derpaa taget den dristige Bestemmelse, at sætte sig i Spidsen for et Cabinet, der tæller lutter Torier blandt sine Medlemmer og ovenikjøbet Mænd, som ingenlunde regnes blandt de Moderate af dette Parti. Efter Bladet Standard, der, som bekjendt, er halv officielt, er dette nye Ministerium sammensat som følger: Sir Robert Peel er første Skatkammer=Lord og Kantsler; Hertugen af Wellington er Udenrigs=Minister, Lord Lyndhuust er Lord=Kantsler; Hr. Goulburn har Indenrigs=Portefeuillen; Lord Wharneliffe har Geheime Seglet; Hr. Alexander Baring er Præsident i Handels=Collegiet og Grev Roslyn i Geheime=Raadet; Si George Murray er General=Feldttøimester og Sir Edunard Knatchbull Krigs=Skatmester; Lord Ellenborough er Præsident i det ostindiske Bureau og Grev Aberdeen første Admiralitets=Lord; Hr. Herries er Krigs=Secretair og Sir James Scarlett Overdommer i Skatkammer=Retten; Sir Eduard Sugden er Lord=Kantsler i Jrland og Sir Henry Hardinge er Lord=Lieutenantens Secretair og endelig Grev Jersey Lord=Overkammerherre. Det er naturligviis imod al Forventning, at Ministerievilde faae en saa aldeles conservativ Farve, og som et Slage 3 Undskyldning derfor giver Standard den, som det paastaaer a authentiske Erklæring, at Lord Stanley, ikke af nogen politisk Grund har vægret sig for at indtræde i det nye Cabinet, men ledsaget sin Vægring med den fuldkomneste Bille gelse af den Gang, Administrationen kunde ventes at tage og med de oprigtigste Ønsker for dens lykkelige Fremgang, Coureren finder sig nu endelig beføiet til at tage Bladet fra Munden. Den siger og Robert Peel, at han, ved disse Udnævnelser, har betegnet Regjeringens Bane, ved at vælges Mænd, der have erklæret sig imod alle Reformer. "Hvor har den ædle Baronet, vedbliver den, gjort af sin Besindighed og sin Jndsigt, han styrter sit Parti i en Kamp, der maa tilintetgjøre det for stedse. Det Parti, som hans reiser imod sig, er stærkere end det, han gav efter for, vedden catholske Emancipation. Jkkun de Radicale kunne juble over Sir Roberts Politik, thi jo længere et saadant Parti bestaaer, jo mere Udsigt have Revolutionens Apostle til at kunne træde istedetfor det." Torverne i City ville give Robert Peel en Dine, for at han kan faae Leilighed til at udtale sine politiske Grundsætninger. Denne Foranstaltning bliver overflødig, thi Sir Robert Peel synes ikke at have i Sinde at lægge Døgsmaal paa hvad han fører i sit Skjold, Han har nemlig i en Adresse til Valgmændene i Tamworth, i Anledning af deres nye Valg paa en Repræsentant for Underhuset i hans Sted, fremsat sin politiske Troesbekjendelse med en Aabenhjertighed, som allerede har vundet ham mange af hans Modstandere. Vi udhæve af denne Adresse nogle Hovedmomenter, idet vi lade ham selv føre Ordet: - Jeg har den faste Overbeviisning, at Nationens Tillid ikke kan vindes paa anden Maade, end ved en frimodig og udførlig Erklæring over de Grundsætninger, efter hvilke Ministeriet vil handle, at tvetydige og intetsigende Bekjendelser af halv populaire Anskuelser vel kunne væle Mistilliden for et Øieblik, mulig endogsaa udøve Jndflydelse paa et eller andet Valg, men saadanne Bekjendelser ville aldeles forfeile deres Hensigt, naar man senere ikke bliver dem troe eller naar de ikke lade sig forene med den Mands Ære og Cagracteer, af hvem de ere aflagte. Jeg for min Deel erklærer uden Forbeholdenhed, at jeg ikke opgiver de Grundsætninger som hidtil have ledet mine Handlinger, men tillige, at jeg aldrig vil indrømme, at jeg nogensinde, enten før eller efter Reformbillens Antagelse, er staaet frem som Forfægter af Misbrug eller som Fjende af fornuftige Reformer. -