Berlingske Tidende, 1817-08-15
Ægteviede. Kiøbenhavn, den 9de August : Hr. Skibskapitain Richart Richelsen og Jfr. Cathrine Andresen. Nørre=Herløw, den 12te August 1817. Hr. Farver G. M. Hornemann og Jfr. Marie Dorthea Octo J Anledning af Birkedommer og Skriver paa FanøA. Nørup. Bortgang fra dette til hiint erige Liv, den 18de Juli 1817. Budskabet om Din Død, fieldne, ædle, nu forklarede Mand, fremkaldte en veemodig Følelse i mit Hjørte - en Taare i mit Øie. Tanken om Dødeligheden bespændte min hele Siel. Et Øiebliks Vanvid gjorte mig til en retfærdig Dommer: Død, o Grusomme, hvorfor tænkte jeg, og talede til mig selv - berøver Du os den kierlige Ægtemand, den ømme hulde Fader og den redelige Ven, hvorfor standser Du midt paa Banen, den Edles Beskjæftigelser, Hensigter og Øiemed, hvorfor frembringer Du Sorg, og Bedrovelse i den lykkeligste Familierreds, ei ændsende den tilbageblevne elskte Mages Klage og syv vakre Børns Graad, og hvorfor skal Du, grumme Død, med din intetskaanende Lee, bortrydde ogsaa det Gode, af vor timelige Verden, Mine Taare standsede, og - jeg hensank i stille Kummer. Fem Aars Samvær med den bedenfarne, hans Forhold da og siden, imod mig i, bibragte mig den fuldkomneste Tillid, til hans fortroelige, venskabelige og ugennyttige Raad. O! til hvem skal jeg mere henvende mig, saa tillidsulde Den Mand, som gav mig en fuldkomnere Dannelse, som ledede ethvert af mine Skridt her i Livet og som jeg evig skylder, for alt hvad jeg er - for alt, hvad jeg bliver; Den Mand, hvis Virksomhed, Retskaffenhed og ædle Jver for det Nyttige, Gavnlige og Gode, var fine Velmagts Dage, et værdigt Mønster til Efterfølgelse af alle retskafne Embedsmænd; Den Mand, hvis Fortienester af fine Medborgere erkiendtes, uden at Rang, Baand eller Ordener dertil vare nødvendige. Denne Mand i er ikke længere iblandt de Levendes Tal. Den fordums muntre vennehulde Nørup. - at, hans efterlevende Venner hører jeg allerede, i Tankerne istemme min Klage sees aldrig mere, at oplive selskabelige og fornøielige Vennekredse. Men hans Minde vil stedse leve hos de Mange, der ustrømtet ofre Sorgens bittre Taare ved hans Gravhøi, Hans Aand har Alfaderen skiænket Sallighed og hans Legeme Roe og Hvile - langt fra Verdens tarmende Stueplads. Fred være med begge Ægteviede. dianta . . August Hr. Skibssanitain Gient Gical. sen og Jfr. Cathrine Andresen. Nørre=Her 1. - . Hornemann og Jfr. Marie Dorthea Octo J Anledning af Birkedommer og Skriver paa FanøA. Nørup. Bortgang fra dette til hiint erige Liv, den 18de Juli 1817. en veemodig Følelse i mit Hjørte - en Taare i mit Øie. Tanken om Dødeligheden bespændte min hele Siel. Et Øiebliks Vanvid gjorte mig til en retfærdig Dommer: Død, o Grusomme, hvorfor tænkte jeg, og talede til mig selv - berøver Du os den kierlige Ægtemand, den ømme hulde Fader og den redelige Ven, hvorfor standser Du midt paa Banen, den Edles Beskjæftigelser, Hensigter og Øiemed, hvorfor frembringer Du Sorg, og Bedrovelse i den lykkeligste Familierreds, ei ændsende den tilbageblevne elskte Mages Klage og syv vakre Børns Graad, og hvorfor skal Du, grumme Død, med din intetskaanende Lee, bortrydde ogsaa det Gode, af vor timelige Verden, Mine Taare standsede, og - jeg hensank i stille Kummer. Fem Aars Samvær med den bedenfarne, hans Forhold da og siden, imod mig i, bibragte mig den fuldkomneste Tillid, til hans fortroelige, venskabelige og ugennyttige Raad. O! til hvem skal jeg mere henvende mig, saa tillidsulde Den Mand, som gav mig en fuldkomnere Dannelse, som ledede ethvert af mine Skridt her i Livet og som jeg evig skylder, for alt hvad jeg er - for alt, hvad jeg bliver; Den Mand, hvis Virksomhed, Retskaffenhed og ædle Jver for det Nyttige, Gavnlige og Gode, var fine Velmagts Dage, et værdigt Mønster til Efterfølgelse af alle retskafne Embedsmænd; Den Mand, hvis Fortienester af fine Medborgere erkiendtes, uden at Rang, Baand eller Ordener dertil vare nødvendige. Denne Mand i er ikke længere iblandt de Levendes Tal. Den fordums muntre vennehulde Nørup. - at, hans efterlevende Venner hører jeg allerede, i Tankerne istemme min Klage sees aldrig mere, at oplive selskabelige og fornøielige Vennekredse. Men hans Minde vil stedse leve hos de Mange, der ustrømtet ofre Sorgens bittre Taare ved hans Gravhøi, Hans Aand har Alfaderen skiænket Sallighed og hans Legeme Roe og Hvile - langt fra Verdens armende Stueplads. Fred være med begge. D. Ved en blid og rolig Død, behagede det, det alvise Forsyn, efter 6 Maaneders Brystsvaghed, den 7de dennes at bortkalde fra os en kiær Søn Peder Ballentin Aaris, i sit Alders 14 Aar 11 Dage. Hvilket herved sørgeligst bekiendtgjøres vores fraværende Venner. Restved, den 10de August 1817. H. H. Gielff. M. C. Gielst, fød Galle. 12. J Sagen anlagt af Procurator Høst, som befalet Actor mod Arrestanten Wilhelm Tønder, (tiltalt for at have været i uhiemlet Besiddelse af en Trøie med 24 Sølvknapper, vurderet til ialt 12 Rbd. 3 Mk., og hvortil Arbeidsmand Didrich Hansen har beviist sin Eiendomsret og aflagt Tilhiemlingseed) er kiendt for Ret: