Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-04-20
Kjøbenhavnspostens Redaction har i sit No 80 taget til Gjenmæle imod nærværende Jndsenders Artikel i dette Blads No. 37. Hvorledes skal man omtale de Døde?" – Kjøbenhavnsposten har derved øiensynligt nærmest til Hensigt paa det Eftertrykkeligste at udhæve, at den indsendte Artikel i samme Blads No 63 om en her paa Falster afdød Embedsmand laae uden for det Gebet, som Red, ansaae sig forpligtet til at indestaae for, samt at fortælle Publicum, at den var Red. tilsendt fra en den personlig bekjendt ansee, Mand, der er bosat i en af Falsters Kjøbstæder. Naar "Kbhpst." havde ladet sig nøie med denne Erklæring kunde Jngen have havt Noget derimod at erindre; men dertil er knyttet en heel Deel umotiverede Grovheder mod Artiklen i Stiftstidenden, som man for Kjøbenhavnspostens" egen Skyld maatte ønske borte, thi nærværende Jndsender føler sig hverken truffen eller fornærmet derved. Dersom den svulstige Lovtale over den afdøde Embedsmand virkelig ikke er Jroni, saa er den en aabenbar og neppe ubevidst Usandhed og denne Udlægning gjør neppe Forfatteren mere Ære, ligesom han i begge Tilfælde ligemeget har skadet den Afdødes Eftermæle. Man kan derfor holde sig overbeviist om, at han ikke vil træde frem af Anonymitetens Skjul, lige saa lidt som nogen med Forholdene bekjendt Mand, der gjør Fordring paa sine Medborgeres Agtelse, under sit Navn vil forsvare eller vedkjende sig den Dom, som den anonyme Jndsender havde fælde over den Afdøde. Saalænge indtil dette skeer, tør jeg holde mig overbeviist om at have udtalt den almindelige Mening her paa Falster, hvori jeg ogsaa ved mange agtværdige Mænds eenstemmige Vidnesbyrd er bleven bestyrket, og derfor behøver jeg ikkun som forhen at tegne mig H. S. A. Uagtet Jndsenderen af disse Linier ikke troer at kunne forskaffe Stiftstidendens ærede Læsere den Nydelse, der i saa rigt Maal bliver dem tildeel ved de hyppige polemiske Jnserater, som ere Frugterne af de skrivelystne Bønders Stridigheder med Skolelærere, Forpagtere, Forvaltere, og deres indbyrdes Uenigheder; saa vover han dog, i Haab om at der findes saadanne, som med Jnteresse betragte de Mindemærker fra Oldtiden, der endnu hist og her findes i Landet, at henlede Opmærksom heden paa en meget mærkværdig Levning fra den hedenske Oldtid, som findes her paa Falster. Naar man fra Nykjøbing reiser mod Syd, af Gjedsøer, vil man i Nærheden af Veggerløse bemærke et bakket Terrain, der strækker sig imellem Veggerløse og destrup i Retningen fra Nord-Ost til Syd-Vest, og udmærket sig saavel ved en malerisk Beliggenhed, som ved en Række af de Gravhøie, der, som bekjendt, have havt deres Oprindelse i den forchristelige Periode, og i Almindelighed findes beliggende i de skjønneste Egne, paa de smukkeste Punkter. Jkke langt fra de vestligste af disse Høie, lige mod Nord for denne, findes paa en Slette en Gruppe af uhyre Kampesteene, circa 50 i Tallet, der tydelig sees at være henlagte af Menneskehænder, og udentvivl hidrøre fra den hedenske Oldtid. Stenene ere lagte i 3 Rækker, der ene fra Nord til Syd, de tvende andre fra Vest til Øst, saaledes at de danne rette Vinkler med den første, i Midten, lige langt borte fra hver af de sidstnævnte Steenrækker, ligger en uhyre stor Kampesteen, mod Vest er ingen Steensætning. Da den hele Plads ikke er meget mere end 1/2 Alen ophøiet over Jorden, kan det neppe være et Begravelsested, derimod synes det rimeligt at antage det for et Dommersæde eller en Samlingsplads for een eller anden Stamme, der har havt Boliger i disse Egne, og den uhyre Kampesteen i Midten kan da med Grund antages at have været Sædet for Høvdingen. For nærmere at bestemme Beliggenheden, maa jeg angive denne som Nord-Ost for Veggerløse Kirke, NordVest for Staubye Mølle, og Øst for den store Landevei som gaaer langs med Kysten, paa en Mark, der, saavidt vides, tilhører en Bonde i Stabye, som er Fæstebonde til Nykjøbing Præstekald.