Jyske Efterretninger, 1772-10-23
Den 16. Octobris blev her i Aarhuus vore Tiders Methusalem, den gamle Normand Christian Jacobsen Drakenberg, som døde L. s. den forhen, og graved med al den Ære, man kunde bevise hans ældgamle afsielede Legem. Udi begge Kirker blev ringet fra 12 til halvgaaen 2 Slet, da hans Liig udi Kiøbmændenes Ligvogn, blev ført til Domkirken, og indsat udi aaben Begravelse, og ved denne Leilighed holdet Liigprædiken over h. maf Stiftsprovsten Hr. Peter Ephraim Monrad, som til en Opvækkelses Tale betienede sig af 3 Mos. B. 19, 32. Du skal opstaae for den Graaehærdede, og hædre den Gamle, og du skal frygte din Gud, jeg er Herren; hvoraf han viiste 1) hvem det er, Moses her taler om: 2) hvad befaling Moses giver om dem. Efter en kort Anvendelse paa Personen, som blev begraven, og den anseelige Forsamling, som havde fulgt hans Liig, og bestod af de fornemmeste af verdslig og geistlig Stand: Hr. Stiftamtmanden, som gik næst Liget, Byens Øvrighed, en Deel fornemme Officerer, Geistligheden, og en stor Skare af Byens Borgere, foruden en stor Mængde af Uden= og Indenbyes, som opfyldte den heele Kirke, forklarede han Textens Ord, tagne af Viisdommens Bogs 4 Cap. 8 og 9. v. En hæderlig Alderdom er ikke den, som haver en langt Tid, ei heller den, som er maalet efter Aares Tal, men Klogskab er det rette graa Haar for Menneskene, og et ubesmittet Levnet den rette Alderdom ; og blev da forklared: Den ret sorte hæderlige Alderdom efter de Viises Regning, og i 2de Afdeelinger : 1) den Regning, Menneskene i Almindelighed gjør sig om Alderdommen; 2) den Regning, de Viise giør sig. Udi den første Deel viistes, hvad Alderdom ikke er, at den ikke bestaaer just i Tide og Maales med den, men hvad got et Menneske har foretaget sig og forrettet i Livet, det være langt eller kort. J den anden Deel viiste han, hvad den rette Alderdom og graae Haar er: at den bestaaer i Klogskab i Forstanden og et ubesmittet Levnet; i Forstanden, ikke den, man fødes med, ikke den, man forhverver sig ved Underviisning, men den, der giver Lys i Forstanden, og bøyer Villien at underkaste sig Guds Lov, og føre et ubesmittet Levnet; og viiste, hvorfor Viismanden kalder saadan Klogskab og ubesmittet Levnet. Alderdom, fordi saadan Hellighed i Forstand og Villie er ældre end Synden, og bliver ved efter Døden ; og blev den heele Tale sluttet med en kort Anvendelse paa vor Afdøde, saavel i Henseende til hans bekiendte Levnet, som høye Alder, og en Formaning til Unge og Gamle, at forhverve sig den rette Alderdom og graae Haar. Følgende Jnstription staaer paa hans Kiste. Stille Opmærksomme. Ved denne stille Bolig, Her gjemmes en af Forsynet Udmærket gammel Mand, 146 Aar. Hvo Sal. Chil TIAN ACObsk DAKENB., Fordum Høybaadsmand ved Holmen i Kiöbenhavn, Föd, hvor i Norge den 18 Nov. 1626. Hvor, paa Blomsholm i Skiede-Sogn; Af hvem Hans Fader Høyædle og Velbaarne Hr. Captain Jacon Dra Nør, Hans Moder Høyædle og Velbaarne, Frue Manonerne Lissær Hivt, Var givt, naar og med Hvem? hans Alders 111 Aar givtede han sig med en gammel er værdig Matrone paa 60 Aar, Maren Micuersvorrer Bact, begyndt i Aarhuus, og fuldbyrdet i Kiöbenhavn 1737. den 24. Octobris i Hr. Grev Danneskjolds Hotel, hvor disse Gam bleve ledsagede til Brudeskamlen af Hr. Grev Ulrich Adolphos Hr. Christian Conrad Danneskjold. Efter hendes Död levede han frisk og sund til hans Död, naar d. 9. Octobris 1772. gammel 146 Aar. I hans Alders 106 Aar hentede han til Fods sin Döbe-Sæddel til Beviis for denne hans høye Alder, i hvilken han betalte Naturens Gield, og gjemmes heri Haab om en ærefuld Opstandelse.