Berlingske Tidende, 1822-10-04
Indenlandske Efterretninger. Kiøbenhavns Vexelcours, den 4de October 1822. Hamborg, 247 Procent. 2 Mk. Dato. 250 - a vista Species 252. Disconto 5 Procent. seende til Udredelsen af de Skatter, der hvile paa de den, som Embeds Jndkomst, tillagte Jorder og Tiender, m. m.: Vi Frederik den Sjette af Guds Naade Konge til Danmark, a. &c. Gjøre vittertigt: Efter Omstændighederne have Vi allernaadigst besluttet at forunde Vore geistlige Embedsmænd i Vort Rige Danmark en Lettelse i de Skatter og Afgifter, som de, med Hensyn til, at de dem fra ældre Tider bestemte Jndtægter størstedeels bestaae i Jorder og Tiender, have maattet udrede fremfor andre Embedsmænd. Thi byde og befale Vi, som følger: 1. Den ved Vor Forordning af 15de April 1818 paabudne Landskat af Præstegaards Jorder i Almindelighed og af andre, Geistligheden tillagte, privilegerede Jorder, samt af Præste=Tiender, saavelsom ogsaa af de Konge- og Kirke=Tiender, med hvilke Geistlige heden er beneficeret i Vort Rige Danmark, ville Vi allernaadigst have eftergiven fra 1ste Juli 1822, for saavidt samme udgjør et større Beløb, end der anvendes til den ved bemeldte Forordnings F. 9 bevilgede Liqvidation for 1/2 Dele af Renterne af den paa fornævnte Jorder og Tiender hvilende Bankhæftelse. Og bliver hermed saaledes at forholde: at, saalænge Nationalbanken i Kjøbenhavn, efter den samme under 4de Juli 1818 forundte Octroi, sammenholdt med Vort aabne Brev af 4de Febr. 1820 og Vor Resolution af 6te d. M., nyder Rente af Bankhæftelsens fulde Beløb, skal ingen Landskat af forommeldte Jorder og Tiender svares og beregnes Vor Kasse til Jndtægt, men de fulde Bankhæftelses=Renter deraf svares af vedkommende Veneficiarier, uden nogen Godtgjørelse for de 3/2 Dele, af samme, da derimod disse 3/4 Dele blive, som Skat, at erlægge til Vor Kasse fra den Tid af, at Nationalkankens Ret til dem, ifølge de ovenfor anførte Bestemmelser, er udløben. 2. Dog skal af Præstegaards Jorder i Almindelighed og af andre, Geistligheden tillagte, privilegerede Jorder herefter, fra forbemeldte 1ste Juli at regne, til Vederlag for den forhen ved Forordningen af 1ste October 1802 paabudne Skat, svares aarligen pr. Tønde Hartkorn 1 Rbdlr. Sølv, der bliver at udrede i samme Terminer, som for Landskatten ved Vor Forordning af 15de April 1818, §. 10, og ved Placaten af 22de Decbr. 1819 ere anordnede. 3. Den i §. 1 tilstaaede Eftergivelse skal, for saavig angaaer de Konge- og Kirke=Tiender, hvormed Geistligheden er beneficeret, strække sig saavel til den Deel af Landskatten, der udredes efter det Tiendeydende Hartkorn, som til den, der hviler paa det særskilte Tiende Hartkorn. 1. I de enkelte Tilfælde, hvori de 3/4 Dele af Renterne af Bankhæftelsen i de, i §. i nævnte, Jorder og Tiender maatte, i Forbindelse med 1 Rigsbankdaler Sølv pr. Tønde Hartkorn, der, ifølge §. 2, bliver aarligen at udrede af Jorderne, for nogen Beneficiarius overstige den, disse Jorder og Tiender hidtil paa hvilende, Landskats fulde Beløb, bliver Overskuddet at liqvidere i de øvrige Skatter, som Beneficiarius har at udreede til Vor Kasse, eller forsaavidt disse ikke dertil maatte være tilstrækkelige, contant at udbetale til ham. 5. For de Præstegaarde og andre, Geistligheden tillagte, privilegerede Jorder samt Tiender, som ere bortarvefæstede, uden at Beneficiarius tilsvarer eller indestaaer for Skatterne af samme, eller og ere bortsolgte, finder den ved denne Vor Forordning bevilgede Lettelse ikke Sted. Men, hvor derimod slige Jorder eller Tiender ere bortforpagtede, bør Forpagterne, forsaavidt de ere forpligtede til deraf at svare Skatterne, vedblive for deres Forpagtningstid at erlægge disse, men hvad deraf nu er eftergivet til Fordeel for Geistligheden, imidlertid tilflyde vedkommende Geistlige, som et Tillæg til Forpagtnings=Afgivten, uden at betales til Vor Kasse. Og skal derhos lignende finde Sted, hvor Jorderne eller Tienderne ere bortarvefæstede saaledes, at Beneficiarius indestaaer for Skatterne af samme, eller overladte i simpelt Fæste, eller hvor Tienderne maatte være overdragne Yderne for en Tid eller for bestandigen, under Forpligtelse, af samme at svare Skatter. 6. Af uprivilegeret Anner og Mensal=Godses Jorder ved blive Landskatten og Bankhæftelses=Renterne at svares, og de 1/2 Dele af de sidste at godtgjøres herefter, som hidtil. 7. Endeligen ville Vi allernaadigst have Geistligheden og Kirke betienterne i Almindelighed i Vort Rige Danmark fra 1ste Juli 1822 eftergivne den ved Forordningen af 12te Juni 1770 paabudne Embedsskat. Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette