Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-11-16
Spanien. General Grev despagne er pludselig afreist til Tarragona. Som Ordet gaaer, har han nu paadraget sig, Mishag ved for stor Jver i at efterkomme det kongelige Dekret og Rebellernes Nedskydning. At Man har fundet det fornødent at afsende en General og en Oberst fra Barcellona, for at underhandle med Carajol og Jep, beviser ogsaa, at det endnu ikke maa være saa reent ude med disse. Jøvrigt er den i Tarragona nedsatte Undersøgelsesjunta, som skal foreslaae Midler til Landets Pacifikation, i fuld Virksomhed. Man har ogsaa gjort Mine til at bryde den geistlige Vælde. Biskoppen af Vich venter i en Landsbye ved Tarragona paa Tilladelse til at faae Audients, hvilket ellers ikke pleier at være Tilfældet her til Lands. Et Rygte vil sige, at han er pludselig død. J Manresa, Lerida o. fl. St. ere endeel Præster og Munke, som have været Medlemmer af den rebelske Junta, satte ved Vingebenet. Men hvad skal der udrettes, naar det saakaldte Morder-Engels-Selskab endnu har sin Præsident i Barcellona, som tør opfordre Municipaljunten til at indgive en Forestilling til Hs. Majestæt med Forsikring om: at Alt, hvad der er skeet i Catalonien, allene har havt til Hensigt, at overtyde Høist samme om Undersaatternes Kjerlighed og hvor almindeligt det Ønske udtaler sig, at han maatte regjere uindskrænket A. Blot i Valencia har de Konstitutionelles Forfølgelse for Øieblikket standset, og selv den Oberst, der som Gouverneur under Konstitutionen stadfæstede Elios Dødsdom og har siddet fængslet siden 1823, er sat paa frie Fod. Men desmere Sensation har det Kongelige Dekret om de i anden Jnstants Reensedes Afsættelse paa ny opvakt. Alle Fornuftige sukke over denne Alt, faa Dage efterat de i Tarragona trufne Forholdsregler vidnede om Regjeringens Kraft. og en ganske modsat politisk Tendents. Beslutningen er (som Dekretet udtrykker sig) taget, efterat Hs. Majestæt havde hørt de Misfornøiedes Klager, hvis Grund især tilskrives den af adskillige Reenselsesjuntaer, og navnlig den i Catalonien, udviste Skaansel. Saaledes synes atter det svageste Glimt af en Amnestie forsvunden, og de Liberale eller Konstitutionelle, bekjendte under Øgenavnet Negros, berøvede alt Haab om en Ende paa deres ulykkelige Stilling, da Eftergivenhed i denne Hovedpunkt lader befrygte, at Rebellerne tør vente flere af deres umættelige Fordringer opfyldte. Allerede er saaledes ved Omgangsskrivelse fra Calomarde befalet, at Dekretet imod de hemmelige Selskaber ufortøvet skal fuldbyrdes i dets hele Strænghed, hvorefter alle Medlemmer af slige Selskaber, som ikke inden en vis Tid have angivet sig selv, skulle hæftes og dømmes til Døden. J Forbindelse hermed tales da ogsaa atter og Jnqvisitionens Jndførelse, og heel træffende er i denne Henseende den i et Londonsk Blad opstilte Parallel imellem Østen og Vesten af Europa for Tiden: Grækerne ville være frie og de Agraviados (cataloniske Rebeller) tage det ilde op, at Kongen ikke er despotisk nok. Sandelig, Man skulde bruge de store, smukke Skibe, som for Tiden krydse i Archipelagus, til at omplante Grækerne til det skjønne Spanien og sende alle Agraviados til den tyrkiske Keiserl. Den 24 Octbr. afreiste Dronningen fra Madrid, efter Dagen før at have bivaanet Gudstjenesten i den hellige Jomfrue af Atochas Kirke, og anraabt om hendes Forbønner til Reisen. Af Jnfanterne fulgte slet ingen med, og de indtræffe først den 5 Novbr. til Madrid. Hvormeget Aviserne snakke om Kongens Velbefindende, har Hs. Maj. dog i nogle Dage været sengeliggende af Gigt. Jfølge Breve fra Cadix forøger den franske Regjering i al Stilhed sine Tropper i de spanske Fæstninger, og skal ei engang være tilsinds at indlade spanske Tropper i Barcellona, i det Tilfælde at Monarken kommer hertil.