Københavns Adresseavis, 1777-10-21
Fortsættelse af Beskrivelsen over de danske Øer i Vestindien. Myrer ere her paa Træerne, i Husene og allevegne i store Mængde. Af den store Art, som paa det faste Land, især i Gumnen, undertiden med en stor Hær overfalde Husene, og fortære alting hvad de forefinde, ja undertiden ødelægge Bygningerne selv, ere her ikkun faa, og disse komme enkelte i Husene, og giøre af den Aarsag liden Skade. De gule Myrer ere meget slemme, naar nogen er saa uforsigtig, at han bliver staaende paa deres Tue, komme de frem af alle Udgange, og inden han veed det, sidder Benene i til Knæerne fulde af Myrer, som forskrækkelig bide ham; Scorpionen kan neppe foraarsage saadan en brændende Smerte som disse Myrer. Meest skadelige ere de to Arter af smaa Myrer, af hvilke Linne kalder den ene Sukkelæderen, siden den har sin Boelig i Sukker=Røret, og den anden Altæderen, siden den nærer sig af alle Slags Mad. Begge Arter snige sig ind i Husene, for den ene er intet sikker som er sødt, og for den anden slet intet som kan spises, naar Tilgangen til saadanne Ting ikke med al muelig Flid bliver dem tilsperret. Vand er det tilforladeligste Middel at holde dem fra noget, derfor sætter man Karene, hvori der er Punsch eller nogen anden fød Drikkevare i et Fad med Vand, Skabene hvori Maden giemmes, maae staae i Vand med Fødderne. Sukker og andre Ting hænger man gandske frie paa en Krog, om hvilken en bred Kreds giøres med Krit, over denne kan de ikke let komme. Af Fluer findes her adskillige Arter: med røde Hoveder og brogede Vinger, med Striber paa Hø vedet og Kroppen som glimre af Guld og grøn, med blaa Bryst og grøn Bagdeel, andre ere aldeles glindsende grønne o. s. v. Siden Vinduerne og Dørene for Hedens Skyld altid staae aabne, saa komme Stue=Finerne i Mængde ind i Værelserne og ere meget besværlige. Endnu en større, Plage ere de Myg med lange Been som kaldes Muskiter. Disse findes snart allevegne, især ere de i stor Mængde paa nedrige sumpige Stæder og hvor der er Skov. Jmod Vinden allene kan de ey holde sig, derfor ere ogsaa høye Stæder, hvor Blæsten kan komme til, frie for dem. Ved stille Veyr naar det regner, og om Natten er man meest plaget med dem, og deres Sting foraarsager en brændende Smerte og Hævelse. En Art af dem ere større end de andre og have bruun stribede Fødder, disse give ey som de andre først en Lyd fra sig førend de stikke, men falde lige til. Sand=Fluerne eller Mapiererne ere saa smaa, at man ikke seer dem, førend man fornemmer Smerten af deres Sting, men disse opholde sig meest ved Stranden, og komme sielden ind i Husene. Træ Ormene eller Vægge=Smedene, (ærmes fatales) ere ligeledes meget skadelige. De ere saa store som en Myre af middelmaadig Størrelse, men have en meget tykkere og blødere Krop, som er lysebrun med nogle sorte Puncter paa Hovedet og Ryggen. Deres egentlige Boepæler i Skoven, hvor de for at være sikre for Regn og Soel, bygge sig regulære hvelvede Gange som omtrent ere en Finger tykke, langs ned af Stammen paa et Træ, ved Enden af denne Gang er deres Boelig anlagt rundt og Træet; denne er temmelig stor, oven til bredere end neden til, og bestaaer af mange smaa irregulære Rum, som ved aabne Gange ere afsondrede fra hinanden. Disse Reder ere saa stærke, at de kan udholde i Storm og Regn; Materien, hvoraf de bestaae, har meget Harpix i sig. I Husene giøre de deres Gange og Boeliger paa Væggene og Vindues=Skudder, hine gaae indtil Taget. De giøre stor Skade, ey allene ved Trævahre, Klæder, Lintøy, Papiir. v. men ogsaa ved Bygninger, hvor de igiennem. æde Træet især Egetræ, saaledes at hvor der ikke bruges Midler imod dem, et Huus i kort Tid kan være færdig at falde. De bore Tønderne igiennem og forskaane ey engang Proppene i Flaskerne. De ere saa flittige i deres Arbeide, at naar man ødelægger et Stykke af deres Gang, som er et Spand lang, de i to Timers Tid bygge det gandske op igien. Man dræber dem med kogende Vand, naar maa smører Carpat Olie paa et Sted, skal de fordrives derfra. Myrerne kan ogsaa bruges til at ødelægge, den, naar man kommer Sukker eller Malatz i deres Gange, lokkes Myrerne derved hen og fortære Ormene med Sukkeret. Luus ere paa disse Øer ey særdeles almindelige. Lopper findes ligeledes sielden, formodentlig, siden her ey bruges meget uldent Tøy og Sengeklædet. De smaa Tschicker ere her derimod i Mængde. Dette Jnsect, som hører til Loppernes Slægt, og af Linne kaldes den giennemtrængende Loppe, kan neppe sees med blotte Øyne, det er saa stor som et Sandkorn eller Ost=Mid. Forfatteren betragtede nogle med et Forstørrelses=Glas, og sandt at de havde et sortebruunt spids Hoved med Sue=Rør af lige Farve, der var saa langt som deres brune og oval runde Krop, af deres sex Been vare to indrettede til at springe med, ligesom hos Lopperne. De opholde sig mestendeels i Asken, i Støvet paa Gulvene, i Malatz eller udpresset Sukker=Rør, og i Strand=Sand, naar den længe ligger i Huset. De nøyes ikke som andre Lopper med at suge Blodet ud af Huden, men arbeide sig igiennem den. Sædvanlig fnige de sig ind i Fødderne under Næglene. Fremmede som ey kiende dette Jnsect, kan have det siddende under Huden i 8te Dage og længere, inden de fornemme det, men hvem der har opholdt sig noget her, mærker strax naar det forsøger at krybe under Huden. Kommer en Tschicke virkelig under Huden, saa føler man efter nogen Tid at det kløer paa Stedet hvor den sidder, siden bliver det inflammeret og hoven, og den Kløen man fornemmer, bliver saa hæftig og utaalelig at man ingen Røe kan have for den. Tschicken lægger i denne Tid sine Eg i en rund Pose som den selv giør og som bestaaer af en hvid Hinde. Eggene ere undertiden over Hundrede i Tallet, saa at Posen bliver saa stor som en liden Erte. Naar dette Onde ikke snart afhielpes, komme slemme Bylder og Saar paa Stedet, saa at nogle Tæer, ja vel ogsaa heele Beenet maae afsættes, undertiden bort raadner Kiødet aldeles paa Fødderne. Men alle disse omde Følger kan forekommes, naar man lader udgrave Tschisken med en Naal eller en skarp spids Kniv, enten strax førend den er færdig med sin Pose, eller tillige med den. Denne Operation forstaae Negerne meget godt at giøre, den maa skee med stor Forsigtighed, at Posen ey gaaer i Stykker og nogle af Engene blive tilbage. Saaret lægges med Tobaksaske eller Ørevox. Fortsættelsen følger.