Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1773-12-10
Følgende er indsendt. Vin Besvarelse i disse Blade No. 7. 8 og 9. for indeværende Aar, paa det i No. 4, frem satte Spørsmaal, har man holdt værdigt. at indrykke i den Kritiske Journal, No. 24., og geleydet samme med disse Anmerkninger: Det er ikke vores Sag at afsige Dom i Sagen imellem Forfatteren af Recensionen og Sandheds=Elskeren i de Tronhiemske Adresse-Aviser. Læseren har hørt begge Partier, og kan altsaa selv dømme. Men for at give dem nogen nærmere Oplysning om Sagens Beskaffenhed; legge vi følgende Anmerkninger til Af Spørsmaalet, saavelsom af det derpaa meddeelte Svar seer man, at begge Forfattere har holdt Recensenten for den, som tillagte Hr. Hell den nye Opfindelse i Astronomien. Det synes vel ogsaa som det var et Tillæg af Recensenten, naar han siger, og derved har P. Hell tillige opløst det astron. Problem. Qvadrante &c. &c. Men holder man Hells Tractat sammen med Recensionen deraf, saa finder man, at det er ikke Recensenten, men P. Hell. selv, som taler paa dette Sted. Og følgelig er Retensenten uden for alting. Her er altsaa først Spørsmaalet, hvorvidt Prof. Hell udgiver den af ham brugte Methode til at bestemme Polhøyden af Wardøehuus for sin egen Opfindelse, Efterseer man herom hans Tra Tractat, saa finder man virkelig, at han kalder den Methode at finde Pol høyde ved Stierners lige Høyde, den eene i Sønder og den anden i Nord, 2 Gange mea methodus - S. 19 og det er ham selv, som strax derpaa setter til at den praktiske Astronomie har vundet meget ved hans Opløsning af dette Problem: Qvadrante qvantum vis errongo, atque erfore ejusdem incognito, exactam desinre Elevatio nem Poli persikas non verticales, & retractione quacunque affectas, nullaadhibita correctione refractionis in ta bulis Expresse. Men vi frygte hverken for Prof. Hells eller hans Venners Vrede, at sige offentlig, at han har Uret, med hvor megen Pomp han endskiøndt forkynder sin formeentlige Opdagelse. Den staaer virkelig i Hollændernes og Søe kadet Academiets Navigations=Bøger, som Forfatteren af det indrykkede. Svar siger, og han skulle allene som en polemsk Skribent, anført sine Vidner, og sagt udtrørkelig: at dette stod i Clas de Vrieses Skatkammer. Denne Mand kiendte denne Methode vel i det Hele, men ey paa den Maade, som Hr. Hell brugte den; thi da hverken Feyl i Jnstrumenter eller Straal. Brækningen kommer i Betragtning ved Søe-Operationer, saa har han heller aldrig foreslaaet det, forat undgaae dem. Og hertil anvendte, Prof. Hell dem dog egentlig. Dog endog til dette Brug er den Methode længe bekiendt. Den udødelige Astronom, Tobias Mayer, lærde den, som vi tilforladelig veed til vores værdige Capitain Niebuhr, som næsten bestandig brugte den paa hans Reyser i Orienten. Og hvad skal man vel tænke om Hr. Hells Troværdighed, naar vi forsikkre, at han saae Hr. Capitain Riebuyrs Jagttagelser, før han reyste, til Wardehuus. Naar Hr. Niebuhr kan tilgive ham dette, saa kan vi ogsaa, men det er uundskyldelig for en Astronom, som dog burde have læst alle Hovedbøger i sin Videnskab, naar man treffer det i flere trykte Skrifter; Hans Recensent i den Krit. Jurn. for 1770. har viist ham det allerede længe før man gjorde det i Tronhiem, og saa forbittret Hr. Hell. endskiøndt blev derover, saa vidste han dog slet intet at svare dertil. Det var meer end alt for vist, at Horrebow i den 3die Tome af hans Verter havde anviist denne Methode, og at Hr. Hell. i det høyeste kun blev at betragte som en senere Opfindere, som af Mangel paa Kundskab om en allerede gjort Opfindelse, havde sadt sin Jndbildningskraft i en unødvendig Bekostning. Alt dette uagtet, og efter at Hr. Hell i hans Beskrivelse over Veneris Jagttagelse havde givet den lærde Verden Forhaabning om et heelt Dosin betydelige nye Opfindelser, som hans Expeditio litteraria i 3 Folio Bind vil lære, var han dog endnu saa betænksom, at foranledige en Artikel i en Tydsk, politisk Tidende, hvor hans Person og Opfindelse omtaltes med meget Berømmelse, og tillige derhos at forsikkre, at denne ovenanførte 13de Opdagelse. overgik alle andre langt i Vigtighed, som vi nu overlader til enhver af vore Læsere at dømme om. Det giør os ondt, om vi ved at fortælle den heele Handel, skulle allerede forud have opvakt nogen Tvivl hos vore Læsere til Rigtigheden, af hvad Hr. Hell endnu i Folig Bind vil fortælle os, da vi haabe, at han i det ringeste vil skrive meere tilforladelig om sin Arctiske Reyse, end Abbeden de la Chapped Auliouche om sin Siberiske, og altsaa svare vore Lærde for den ubehagelige Møye, at forsyne Verden med et Antidot mod ham.