Jyske Efterretninger, 1822-09-09
Englands og Nederlandenes Ministre vexle nu Noter angaaende Eiendomsretten til Vraget af en Engelsk Fregat Lutina, som i Aaret 1799 gik under med Top og Tavl ved Kysten af Holland. Den havde 200000 Pund Sterling i Contant omborde for privat Regning til Hamborg. Ladningen forsikret hos Lloyds, og Assurandørerne betalte den. Da de nylig hørte hvor Vraget var fundet i Søen, meldte de sig hos det Hollandske Ministerium med Begjering om at maatte lade bjerge Noget, hvad de kunde faae, af den rige Ladning. Hollænderne lode underhaanden svare, at Vrag og Ladning maatte være Hollandsk Eiendom, da Skibet var forlist paa en Tid, da der Khavns Skilderie fortæller em Historie om Skibscapitain Feddersen, der med en Ladning Tømmer, Bræder, Stene, Vinduer, Dørre, Laase, kort alle nødvendige Ting til Huusbygning, var gaaet under Seil fra Altoma til St. Thomas. Skibets Officerer vare danske, men det øvrige Mandskab bestod af Lydskere og Hollændere og saaledes hørte mam dem stedse tale i tre Sprog, endskiønt Commanden blev givet i det første. Den tredie Dag, da Skibet nærmede sig den engelske Kyst, blev det levende. Den 16de Juli om Aftenen, da det halve Antal af Mandskabet havde begivet sig til Roe, medens det andet, som sædvanligen, paatog sig at holde Vagt, kom et Fartøi af alle Kræfter seilende mod Skibet; den vagthavende Officeer blev vækket, og denne saa, at det var et afrikansk Røverskib. Man gjorde strax Allarm; Sabler, Pigger, Pistoler bleve fremsøgte, og Kanonen ladede med Glas, Kugler, sønderhugget Bly &c. Jmidlertid kom Fartøiet nærmere, og svarede, da man prajede det, med et Kanonskud. Coffardiskibet gav Røveren det glatte Lag med fire Kanoner, som anrettede stor Ødelæggelse. Desuagtet angreb denne dog, og førend man kunde fyre paa ny, thi Havblik tillod ingen Manøvre, søgte den at entre Skibet. Menten Hagel af Krudt og Granater og Flinteskud satte dem, istedet for at dæmpe deres Rovlyst, i fortvivlet Raserie. Med Sablen i Munden huggede det Entrepren ind i Skroget, men Angrebet blev med Tapperhed og Sindighed afslaaet. Saasnart een af Maurerne lod sig see, blev han med Pigger nedstødt, og neppe havde en bruun Haand knuget sig fast førend en Sabel eller Øxe var i Begreb med at afhugge den. Paa denne Maade blev Fægtningen fortsat, uden at nogen af Mandskabet, blev farlig snaret, eller at det lykkedes en Røver, at bestige Fordækket. Endelig opgave de deres Forehavende, medens man endnu skjød paa dem og gjorde, deres Skib los. Men de lagde sig i nogen Frastand fra samme, og fyrede med den eneste Kanon (en Firetyvepundig), i det Modstanderen, af Mangel paa Ævne til at styre Skibet, maatte blive uvirksom. Hvert fjerde eller femte Minut fik nu Cap. Feddersen et Skud, som foraarsagede en Læk, men hvilken strax blev tættet. I Daggey begyndte det at hæse lidt, hvilket kom Skibet meget til Nytte. Man satte Seil til, dreiede Skibet, og sendte Galeien Kugle paa Kugle. Den rog, formodentligen for at undkomme, Seilene ind, men i samme Øieblik knuste et Skud dets Storraa. Da man vedblev stedse af fyre heftigere paa den, saae Røverne sig nødsagede til, at heise det hvide Fredsslag. Hvor tilbøielig Capt. Feddersen end var til at lade Naade gaae for Ret, var det ham dog vanskeligt at tilfredsstille Mandskabet, der vilde borg Galeien i Grund. Men tilsidst lykkedes det ham; Jlden hørte op, og Fartøiet nærmede sig. Paa Agterdelen viske Captainen sig med Raaberen i Haanden. Hvor stor var ikke Fedderfens Forhauseelse, da man talede til ham paa Tydsk, og det i ægte Hamborger Dialect. Anføreren var af hvidere Ansigtsfarve end de øvrige Røvere, havde et behageligt Udvortes og prægtige tyrkiske Klæder paa Hans Forlangende var, at man skulde hjelpe ham at istandsætte Fartøiet, hvilket han lovede at betale godt. Men da Feddersen formodede en skjult List svarede han, at han med en Røven ikke kunde indlade sig i nogen Underhandling, og befalede ham ydermeere at forføie sig bort, hvilket ogsaa skeete. Man formodede, at denne Røvercaptain var en forhen bekjendt Hamborger Handelsbetjent, der af Kjerlighed til en Maurers Datter var gaaet over til den muhamedanske Religion.