JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Den 24 Febr. døde i Kjøbenhavn Wiltzelm, Andreas Müller, Kongel. Hofmigniaturmaler og Medlem af Konstneracademiet. Han var født i Brunsvig 1733, hvor han blev opdraget hos sin Morbroder L. W. Busch, Jnspecteur over Malergalleriet i Salzdalen. Her havde han Leilighed til at studere gode Mesteres Arbeider og øve sig i Malerkonsten. J Aaret 1767 kom han til Kjøbenhavn, og blev udnævnt til Brecheisens Eftermand ved Konstacademiet. Hans Antagelsesstykker vare Professorerne Widewelts og Als's Migniatur portraiter, der findes ophængte ved Siden af Høiers Arbeider i Academiets Sahl, og endnu betragtes der af Kiendere med sand Fornøielse. Hvad han har leveret i dette Fag er udarbeidet med megen Flid og stor Reenhed. Lange ansaaes han, næst efter Høier, for vor bedste Migniaturmaler. Han har ogsaa ætset adskillige Blade i Kobber, saasom Adam og Eva, efter Rembrand, Jordins Fugle huus i Grev Moltkes Have, Marienlyst Slot, og en Lysekrone af Røv, forfærdiget af Spengler, efter Tuschers Tegning. Han opnaaede en Alder af 83 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Kjøbenhavns Børs den 1 Marts. Cours. Hamb. 2 M. 697, a vista 705. Amsterdam a viste 654. London 2 M. 29 1/2 Rbdlr.,a vista - . Spec. 690. - Specter solgtes til 41 a 41 1/2 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 88 a 89 pr. 100; Oblig. 78. Norske Sedler 59.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Blandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Norske Efterretninger. Følgende er et Uddrag af: Efterretninger om Norges Storthings Forhandlinger i Aaret 1816, No. 48.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Tirsdagen den 6 Februari om Eftermiddagen var Storthingets Medlemmer forsamlede. Den af Committeen foreslaaende 3die Grundsætning blev ved 67 Stemmer mod 7 antagen saaledes: "Den nuværende midlertidige Rigsbank vedbliver, indtil Rigsbanksedlerne ere indløste; men, saasnart den nye Bank kan begynde at virke, indskrænkes Rigsbankens Virksomhed blot til de Forretninger, som ere forbundne med dens Sedlers Jnddragelse og Tilintetgjørelse." 4de Grundsætning antoges med 73 Stemmer mod 1 saaledes: "Rigsbanken maa ikke udstæde flere Sedler, og den i Behold værende ubrugte Seddelmasse skal inden en vis Tid offentlig opbrændes, ligesom og Apparaterne til Sammes Forfærdigelse skal tilintetgjøres. Som 5te Jnden en Grundsætning antoges eenstemmigen: vis Tid efter Penge=Anordningens Sanction skal den midlertidige Rigsbanks nuværende Direction, aflægge Regnskab for Rigsbankens hidtil førte Bestyrelse, og efter foretagen Revision skal Rigsbankens Status offentligen bekjendtgjøres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Onsdagen den 7de Februari var Storthinget forsamlet ved 84 Medlemmer. Den af Committeen fremsatte 6te Grundsætning blev med 5 Stemmer mod 33 ikke bifaldt saaledes som den var fremsat. Derimod besluttede Thinget eenstemmigen følgende: "Den Rigsbanken ved Forordningen af 5 Januar 1813 tillagte Hæftelse i faste Eiendomme vedbliver som Hypothek for Rigsbanksedlerne." Stiftamtmand Christie ved lagde Protokollen sit skriftlige Votum. Assessor Lange foreslog følgende Tillæg til den sidste fattede Beslutning: "indtil anderledes vorder bestemt. Herover blev voteret, men, da 40 Stemmer vore rede for Tillægget og ligesaamange derimod, saa besluttede Thingets Pluralitet, at Assessor Langes Forslag tilligemed det Øvrige, som maa afgjøres i Anledning af den foreslaaede 6te Grundsætning, i Analogie med de Bestemmelser, Reglementets 16 s. indeholder, skulde udsættes i 2de Dage, og at det bemeldte Tillæg da atter fremsættes til Votering. - Torsdagen den 8de Febr. holdtes Storthing med det constitutionsmæssige Antal Medlemmer. Eenstemmigen blev besluttet: Paa Grund af den i Gaar fattede Beslutning i Henseende til det 6te Princip, ansees det fornødent, at denne Sags videre Ventilation, formedelst den Sammenhæng, der er mellem bemeldte 6te Princip og de efterfølgende Principer, udsættes til næste Dag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Den 19de Febr. disputerede ved det Norske Universitet Cand. Med. Frederik Holst for licentia doctorandi. Hans Disputats handlede de acidi nitrici usu medico. Respondens var Amanuensis ved Universitets Bibliotheket, Student Andreas Hofgaard. Opponinterne vare: Professor Skjelderup, Statsraad Treschow, Professorerne Sverdrup, Thulstrup og Keiser, Cand. Phys. Døder lein, Docent Dahl, Regiments-Chirurg With og Professor Sørensen. Dette var den første Høitidelighed af denne Art ved dette Universitet. (S. Bl.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
J Rigstidenden for 1815, No. 74 er meddeelt, som Uddrag af den Danske Statstidende, en Erklæring fra Søe-Assurance Compagniet i Kjøbenhavn, hvorefter Assurandeurerne sammesteds have besluttet, ikke at tegne Assurance paa Skibe, tilhørende Kjøbmændene B. Soland og J. Lassen, i Flekkefjord, eller førte af Skipper P. Omund sen, og, som Grund for denne Beslutning, er anført det mislige Forhold, som var viist i Henseende til det i Kjøbenhavn assurerede Skib Fortuna, ført af Omundsen, og tilhørende Soland og Lassen. Regjeringen har naadigst befalet, at de 3de fornævnte Personer, saavelsom de af Mandskabet paa Skibet Fortung, der maatte befindes deelagtige i det Passerede, skulle sættes under Justitiens Tiltale for deres i denne Anledning udviste Forhold. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Ved Resolution af 6te dennes har Regjeringen bifaldt en af Christiania Byes Magistrat, Politiemester, Branddirecteur og Repræsentanter i Forening med Stiftøvrigheden den 29de Maji f.A. besluttet Forandring med bemeldte Byes Kirkegaards Jndhegning, hvorefter den Deel af Kirkemuren, som gaaer fra Hjørnet ved Lighusene omkring til den egentlige Kirkegaard, ligeoverfor Professor Dihls Gaard, skal sløifes, og sælges stykkeviis fra Port til Port ved offentlig Auction; det Hjørne af Kirkemuren, som vender mod Kjøbmand Ells Gaard, skal nedrives indtil 20 Alen paa hver Kant, for at Gaden kan blive bredere og Passagen saameget lettere, og derimod opføres et rundt Hjørne; Grunden, hvor Kirkemuren sløifes, skal jevnes, og Kirken forsynes med et passende For toug, indhegnet med Marmorboner og Jernkjæder; og endelig de ved Kirkemuren opførte Bræde=Slagte boder borttages, og i deres Sted opbygges 8 nye Slagteboder. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Dødsfald. Oberst Todderuds Enke. U. C. Lowzow, 72 Aar, den 9de Febr. paa Hedemarken; J. A. Fischers Huustro, S. C. Krohn, 33 Aar, den 30 Jan, i Bergen; H. A. Magnus's Huustro, J. P. Jørgendahl, 31 Aar, den 27de Jan. i Bergen; Told- og Consumtions=Betjent i Østerriisøer O. Møller, den 8de Febr.; Jomfru C. Stuer, 86 Aar, den 2 Febr. i Guldbrandsdalen; Pastor emeritus J. D. Vahl, 78 Aar, den 6te Febr. i Langesund; Provst A. N. Kirchhoff, Sognepræst til Thunøe i Aggershuus Stift, den 13de Febr., 49 Aar; P. Ridders Enke, K. Coldevin, 60 Aar, den 14de Febr. paa Ringerige; C. H. Lurkens Huustro, J. Petersen, den 12 Febr. paa Robsrud Gaard. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Den 28de Januari d. A. havdes i Christianin, med N. O. Vind og klar Luft, 16 Sr. Kulde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-02
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Hans Kongeste- Trettende Aargang. No. 19. Udgivet og forlagtaf S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 5 Marts 1816. Sang. ved Høitideligholdelsen, Hs. Maj. Kong Frederik den Vites Fødselsdag, 1816, paa det kongelige Palais i Roeskilde. Tone: (Langt Meer end Guld er Druen værd. Guldkronen har en dobbelt Glands, Og tvefoldt er dens Skue: En Straale blænder Hobens Sands, Og blodrødt den mon lue; 2. Den anden tindrer, reen og skjøn, For Dyds og Viisdoms ædle Søn. Naar blodbestænkt Erobrer stolt Paa Brødres Liig sig hæver: Naar – æreløst, ærgjerrigt, koldt Hans Hovmod Hylding kræver: 1. Da knæler dybt hver flavisk Aand, Og kysser Vældens Trællebaand. Naar Fredens Fyrste, hold og god, Ved Brødres Held sig fryder; Naar viist hans Bud og fast hans Mod Hver Slavelænke bryder. e. Da knæler Retfærd ved hans Been, Og kysser fromt hans Bautafteen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
J Herthas Lund, vor Fredegod, Mildt Frodes Spite Du føre. Ved vise Bud, ved fasten Mod, Du Dan fredsaligt gjøre. 2. Fromt Retfærd knæle ved den Steen, Der, sildigt dækker Dine Been, og Blok Tøren. kugetis, amici, comploratis Commilitonee! Ommes et singuli, fletis, effuse! imme vero. Est qvod moereatis, Habetis, aur vultur adstetis conturbato, ac moestoEtenim Qvi Literis nos, erudivit, liberalibus, Qvi in, nohis, ad ultimum, vitæt haltum, en tenerrime fovit, Qvinos in, tramitem duxit virtutis. Snoqve semper Bonesto prærit exemplo; Gui, qvid, sumus, erimusqve patriæ, civibus, Literis, nos gratis debere fatemur, Sener, ille fapientissimus., Summe venerandus, clarissimus, doctissimus, meritissimus,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Magister noster incomparabilis, amabillig, Canctis piis probisque laudstus, desideratus, fronte serena, placida mente, candide, pectore, ingenio, subtilistudio, indefessoDr. JOHANNES, HERICUS. AUBERUS. Nos ommes lugentes, moerentes, complorantesquedereliqvit, ad Superos, abiturus, Præmiis. oh. multat sua, in patriam et cives bene merita æternis condecorandus. At: Qvotivot virum, immortalem venerstiestis; adhus veneramini et ad cineres, usque, Venerarii Logitatis, mortemque mecum, doletis inopinatam, acerbam., flebilem, obfirmateVos, contra vim doloris, a Lacrymis vobis temperate! En adhus vivit Doctor noster seraphicus; ituimini colum, ibi nos, manet inde nos vocat, nosconsolatur, nos, hortatur: Vite, inqvit, oc meil qvamviam vobis monstravi, Artibus, liberalibus Redulor opesam date, cum, iis semper, ingenlum, virtutis studium conjungte. Jut etiam post fata vivam! Hjygm. in vobis, qvos intime dilext, qvos summe, studioredocul, verirectiqve sensuimbuiat aliqvando, jubente Dec., ad med redestis, dig. nie qvibus, justissimus ille Juder præmia operis, vestri decernat semper in colo virentia. Sic locuta, beata, anima ad Superos, eroldvit. Venite igitur, Commilitones, optiiniQuem. vivum: dileximus, etiam. defunctum. diligamus, ni in vivisgaudio et Honoriesse allaboravimuss, enstincto, et rebus, humanis sublato deesse, unienique, nostrum dedecori føret: Junctis igitur, fraternis manibus, madidis præ moerore oculis in sanctæt anmæfedem, ellevatis: adi tumulum divis nostri, doctoris. sanere, Juemuse. Immortalem: Illum velle noss omnis vitæ studio imitari, strende subseqvisi asseqvi non detur, memonamqveEjus grata semper ac pia recoleremente, donec. in coelis Disideratissimum Patrem, Præceptorem., Amicum nostrum oculis nostristæterno widere contingat, Sic præceptori optimodilectissimo, parentat moestissimus. J. H. Larsen, Pastor. Eccles. Slangerup. et Uvelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Fædrenelandet. Hvilket dansk Hjerte, som har overlevet de syv henrundne Trængselsaar, slaaer ikke høit og varmt ved at anstille Betragtninger over vor nærværende Stilling? Hvilken Fædrelandsven fryder sig ikke ved at see Alting paa ny fremblomstre, og med Kraft vandre sin Forbedring i Møde, Held os, at vi leve under Sjette Frederiks blide Kongespir, og at vi med samdrægtig Borgeraand kunne nyde Borgerheld og Borgersikkerhed i vise og retfærdige Loves Skygge. Vi ere et lykkeligt Folk, naar vi kun ville føle vor Lykke," sagde i lykkeligere Dage en ædel Taler, endnu kunne vi med Føie sige dette, naar vi med skjønsom Aand og dannissindet Hjerte lægge Mærke til Regjeringens utrættelige Bestræbelser, for at læge Landets Saar. Vel have vi hidtil havt et ufordeelagtigt Pengevæsen at kjæmpe imod, men seer man hen til de Besparelser, der dagligen alt mere og mere finde Sted i Statsbestyrelsen, saa er der ingen Tvivl om, at ogsaa vort Penge væsens Forbedring ikke er langt borte. Allerede har den offentlige Credits Tilvext glædeligen yttret sig i Statspapirernes betydelige Stigen, der maa betragtes, som et heldigt Forbud for Cour sens Forbedring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Vor Handel og Skibsfart have i de sidste Tider ogsaa begyndt heldigen at fremblomstre. Rige Ladninger ere gaaede til Ost- og Vestindien, og ville ved deres Tilbagekomst hjembringe anseelige Skatte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
J Borgerlivet spores atter Frugterne af den tilbagevendte Fred, og manges Klager bestaae mu sten ene i Jndbildningen. Haandværksfolkene have alle Arbeide fuldt op. Jngen, som vil arbeide, savner Arbeide, og er end Velstanden ikke allevegne saa stor, som før Krigen, saa have de Fleste dog deres gode tarvelige Udkomme, og kun Faa mangle det Nødtørftige. Naturen selv synes i de sidste Fredsaar, at ville bøde paa de henrundne Ufredsaar, thi i Mandsminde have vi neppe havt bedre Høst end i hine. Fra hvilken Side v. end betragte vor Stilling, nødes vi til at tilstaae, at vi endnu kunne regne os blandt de lykkelige Folk i Europa, naar vi kun med mandigt Mod og oprigtigt Borgersind, ville, hver i sin Kreds, stræbe at understøtte Regjeringens vise og utrættelige Bestræbelser for Almeenvels store Sag. Den gamle danske Eeg er endnu den samme, som den var for Aartufinder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
J dens Skygge vil endnu hver sand Dannemand kunne finde Fred, Lise og Frihed. Om Renter, Disconto og Aager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Blandt de Begreber, der trænge til en nøiagtig Udvikling, høre unægteligen de Ord Rente og Aager. Vel have vi to saare velskrevne Afhandlinger om denne Gjenstand, den ene af Hr. Kammerherre F. Oldenburg, og den anden af den afdøde Etatsraad Tønder Lund; men begge disse Afhandlinger ere nærmest skrevne for den grandskende Retslærde, og de deri foredragne Jdeer have neppe hidtil naaet Synskredsen af de Stænder, som det dog kunde være høist gavnligt for at faae rigtige og lyse Begreber om et Anliggende, der forekommer saa ofte i det daglige Liv, og som saa tid er udsat for Mistolkning. Allerede Moses fastsatte Bestemmelser for Rente. Han forbød sit Folk at tage Rente (som den almindelige Oversættelse kalder det) af hinanden indbyrdes, men tillod det at tage dem af Fremmede. Da man i den isralitiske Stat intet kjendte til Handel, og Agerdyrkning var den almindelige Næringsdrivt, saa opvækker denne Omstændighed allerede Tvivl om, at Moses kan have meent her Rente. Nyere Skriftfortolkere have ogsaa viist, at det Ord, Skriften her betjener sig af, betyder i egentlig Forstand afbide, og i ugentlig afdrage, altsaa det samme som Disconto. Dog bestod denne Disconto ikke i Penge, men i Jordens Afgrøde. Naar saaledes en Mand manglede f. Ex. Udsæd, saa paalagdes det hans Nabo som Pligt, at laane ham saa megen Sæd, han behøvede, uden at forlange nogen Godtgjørelse. Men denne Pligt skyldte han, som billigt, kun sin Med isralit, ikke nogen Fremmed. - J vore gamle Love finder man, at allerede Kong Hagen Adelsteens Gulathings Lov, fra 940, tillader Rente, som der kaldes Leie, af Guld og Sølv. Men først de papistiske Bisper gjorde Rente til Aager. Erkebisp Johns Christen Ret, fra 1270, ivrer meget mod den Afgivt, der tages af Laan, og erklærer, at den, som tager samme af Nogen, der er nødt til at laane, begaaer en dødelig Synd; dog fastsatte Erkebispen, at Aagerkarlen skulde bøde sex Øre og miste det Udlaante, halvt til Kongen, og halvt til Erkebispen. Men, paa Erkebiskop Johns Ret nær, findes i alle de andre gamle Kirkelove intet Forbud mod Rente: heller ikke tales noget derom i Kong Magni Hagensens Lagabæthers Gulathings Lov, som udkom 1274.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Jmidlertid synes Erkebisp Jahns Advarsler ikke at have virket lige kraftigen paa Alle, og Aager tiltog saa meget, at Paven 1474 maatte lade i Holsteen udgaae en Bulle, hvori han, under Bandlysnings=Straf og Trudsel forbød Aager. Men til megen Skade for al Handels og Nærings Opkomst, siger een af vore Historieskrivere), var den pavelige Middelalders urigtige Begreb om Renters Ulovlighed; thi af den Aarsag forsynede Creditor sig altid med haandfaaet Pant, saavel i fast, som løst Gods. Jstedet for Renter brugte han da Godset, og denne Brug, der meget oversteg lovlige Renter, blev da den meest blodsugende Aager. Hertil kom, at i slige Panteforskrivninger gjerne fastsattes en vis Tid, inden hvilken Pantet skulde løses, med den Clausul, at løstes det ikke til den Tid, var Pantet til Eiendom forfaldet, uden Hensyn til det pant J See Dr. G. L. Badens Udkast til en Historie af Danmark og Norges Handel, Kbh. 1806. satte Godses mueligt større Værd, end Laanet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Veile Kjøbstæd har saaledes mistet en stor herlig Eng, hvilken Omstændighed Herregaarden Engelsholm tildeels skylder sin Oprindelse, ligesom flere andre Herregaarde. Denne i høieste Grad trykkende Pantsætning maatte selve Kongerne underkaste sig, naar de behøvede Pengelaan, som ofte var Tilfældet i dette Tidsrum. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Jndenlandske Efterretninger. J disse Dage er udkommet et høist interesfant Skrift under Titel af Hofraad David Amsel Meyers Levnet, ved Grosserer M. L. Nathanson. Det faaes hos Bogtrykker A. Seidelin i store Kannikestræde No. 46.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Udtog af en Skrivelse fra en reisende dansk Tonekonstner (skrevet i Hamborg i Febr. Maaned).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Min Ven og Lærer, Kammermusicus Kuhlau, og jeg befinde os nu begge to friske og vel i den saa vidt og bredt bekiendte Handelstad Hamborg, og har med Fornøielse tilbagelagt denne Reise.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Vor Reise hertil har medtaget ikke mindre end 14 Dage, fordi den skeede efter vor Beqvemmelighed, og med nogle Dages Ophold i det Slesvigske. Saavel der, som i Holsten, viste man os megen Gjestfrihed. Veiene vare der, og især over Hederne, farlige at kjøre, saa at man hvert Øieblik maa være i Angest for at velte. Her i Hamborg er Kuhlau meget bekjendt, og tillige meget agter og elsket. Med største Omhyggelighed bestræber han sig for, at gjøre mig mit Ophold her saa behageligt som mueligt. Som dansk Tonekonstner overgaaer den forekommende Gjestfrihed og Artighed, man overalt viser mig, ganske min Forventning. Vi leve her kongeligt, og bestandig, i Fryd og Gammen. Hver Dag ere vi til Middag og Aften indbudne til de største og fornemste Familier. Hos de rige Kjøbmænd spiser man paa Sølv, og ved Middagsbordet sidder man fra Kl. 5 til 8 1/2, og faaer ikke mindre end 12 til 14 Retter. Til adskillige Familier ere vi nu indbudne, for at musicere, efterat vi, blot engang, tilsammen hos en Kjøbmand Weis, for nyligt har udført en af Kuhlaus svære Fortepiano Sonater med Violin=Obligat. Kuhlaus Lærer, Musikdirector Svenge, en grundig Theoretiker og stræng Bedømmer, var der tilstede, fra den Tid af viser denne agtværdige Mand sig særdeles bevaagen imod mig, og indfører os i de største Familier, hvor han er meget yndet, og har stor Jndflydelse; som Fremmed sidder jeg stedse ved hans Side. Naar vi ikke ere i andre Selskaber, saa ere vi stedse indbudne til ham, og hvo der har vundet hans Agtelse og Yndest, er vel antaget hos enhver Familie her i Hamborg. - Uagtet jeg har seet en stor Deel Skuespil, har jeg dog med sand Glæde været Tilskuer ved adskillige af dem, som her ere blevne opførte; thi de udføres i det Hele, saa mesterligen, at de neppe spilles saa fortræffeligen paa andre Steder i Tydskland. Det qvindlige Personale spiller med megen Livlighed. Elskerrollerne blive fortreffeligen udførte, især har man her en stor Skuespiller, i Hr. Küchne. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Operaer og Concerter blive, fra Sangens Side, godt udførte, og iblandt det syngende Personale udmærke sig ganske fortrinlig: Sangerinderne Mad. Becker og Kryger, samt Tenoristen Hr. Gerstaker, hvis Lige skal være sjelden. - Orchestret her er kun svagt, og skal, for det meste, bestaae af Mænd, som ere til Aarene, og kan, som bekjendt, ikke sammenlignes med det Danske, der i det Hele er langt bedre besat; dog ere Paukerne og Trompeterne her særdeles gode, men derfor og saa stærke, saa at de næsten overdøve de øvrige Stemmer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
J Hempels Avis af 2 Jan. d. A. læses følgende: Forlangt Jndrykkelse. Hvorvidt kan et Hovedarbeide, der, efter Hoverieforeningen, forrettes paa bestemt Maade, ved Politierets Domretsgyldigen forandres derhen, at den Hoverigjørende skal forrette det paa anden Maade imod hans Villie, Besvarelse herpaa er jeg inderligen anmodet at give offentlig. Spørgsmaale, der, i Anledning et frivilligt samtykket Hoverie, opstaaer eller kunne opstaae imellem Jorddrotten og den Hoveriegjørende forenes med Hensyn til Retsbehandlingen i Overeensstemmelse med Lovgivningen ikke uegentligen under 2de Punkter. I. Nægtelse af Foreningens Opfyldelse i det Hele eller Deele. 2. Tvist om Forstaaelsen af den indgangne Hoverie forening, Hiint er aabenbar Gjenstand for Politierettens Virksomhed, thi Løvgivningen kalder den Hoveriegjørende, der haver gjort Brud paa en af ham selv frivilligen og paa borgerlig meest høitidelig Maade, tiltraadt bestemt Pakt, til Ansvar for Politieretten, dog efter Amtmandens forud gaaede Mellemhandling. Bonden f. Ex. skal efter sin Forening forrette til det eller hiint Arbeide 4 men vil derimod blot 3 Dage &c. Dette ligger derimod ganske uden for Politierettens Grændse. Den rette Forstand om Hoverieforeningen i det Hele eller dens enkelte Udtrykke paaligger Amts Øvrigheden at tolke Parterne og i Mindelighed søge stemt for Tiltrædelse af den billige Forklaring, Foreningen eller dens enkelte Udtrykke nærmest leder til. Foruden Paabudet, stemmer Lovgivningens Aand overalt herfor, i det den saa ofte anpriser de Fordele, der ere følge af Jorddrottens og Hovningsbondens Eendrægtighed. Men i modsat Fald er Afgjørelsen bestemt Gienstand for den ordinaire Ret, ingenlunde for Politieretten. Enighed i Antagelse heraf skjønnes uden videre, at den opkastede Qvæstion maa være uden for al Retspleie, følgeligen besvares benægtende. Thi nye Bestemmelser, (de undtagne Lovgivningen udenfor Hoverieforeningen fastsætter) er nye Forening. Begge Parters fælles Samtykke udfordres hertil, eller i dets Mangel, det høikongelige Rentekammers Resolution, der i Hensyn til en bestemt Hoveriforening neppe kan tænkes i videre udstrakt Faveur end til den Jorddrot der oprindeligen stiftede saadan Forening med sine Bønder, om billighed taler for ham. Thi afgjort, Grundstifteren haver fundet sig tilfreds med Hovarbeidet efter den af ham trufne Hoveriebestemmelse, tør det antages, Efterkommere in specie Kjøbere i saa Henseende anke aldeles uden Grund, da de ved Kjøbekontrakt Lovgivningen maae have paabudet dem stræng Efterlevelse af Bøndernes Fæstebreve og anordnet vedheftede Hoverieforening. Besvarelsen af Spørgsmaalet er formeentligen for Bonden iøvrigt ikke uden al Jnteresse, da der i Anledning dennes Pligter og Rettigheder letteligen og ikke sjelden feiles i hvad der er Gienstand for Politievæsenet, den ordinaire Ret og vedkommende Kollegii Afgjørelse og saaledes under urigtig Antagelse af en bestemt Hoverieforenings Overtrædelse fra Bondens Side, Politievæsenets Omsorg meget let kan paalistes den i Lov og Ret saa ukyndige Bonde et mod hans Hoverie forening stridende Trældom. - Odense d. 2 Jan. 1816. - C. G. Haugsted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-05
Mariboe, den 26de Februar. Tiggeriet synes nu at tage en ny Vending. En gammel Huusmand fra Omegnen her ved Mariboe, har i disse Dage anraabt medlidende Mennesker om et par gamle Buxer, da han ei havde Evne til at anskaffe sig disse -- Himlen bevare os fra formange Sanschlotter, - Hr. Dupuis & Comp., Hans Majestæt Kongen af Danmark privilegerede Kunstfyrværker, foreviser i denne Tid sit Voxe og anatomiske Kunst-Cabinet i Hr. Møller Appels Gaard her i Mariboe. (Mariboe Av.)