Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-11-27
(Jndsendt.) Rewyork den 25de August 1817, Efter de seneste Efterretninger gaaer det just ikke alt for godt med Patrioterne i Syd-America og Mexico; det mangler paa Energie, Enighed og Kraft, de, som egentlig opholde Krigen, ere Avanturiers fra Amerika, og engelsk Skotland, maaskee nogle Franske, som have intet andet Øiemed end at berige sig, (saadan var Rygtet i Nyevork, men de nyeste Efteretninger have ikke bekræftet det.) At Pernambuco er igien under Kongelig Herredømme, er længe bekiendt. Hoffet vil gaae hiem til Europa (ogsaa vist ikke andet end et Rygte) hvorudi det giør meget Uret, thi havde det ikke været i Brasilien, saa havde denne herlige Colonie været tabt; langt bedre var det at opgive det mindre Rige, nemlig Portugal. Nordamerikanerne søge at fremme Uafhængigheden af hele Syd=Amerika saa meget de kunne, thi de troe at alle Europæerne leve under Aag, som Slaver, at enhver Souverain kan tage, mir nichts der nicht, sine Undersaatteres Liv og Eiendom naar han behager, (et Beviis paa hvilke urigtige Forestillinger man der giør sig om Tilstanden i Europa) og at man i intet Land leve frie og lykkelig uden i de forenede Stater; det er ikke at nægte, at den menige Mand som er i Vei og kan arbeide er her langt lykkeligere end i Europa; men naar man derover betænker at de hidEmigrerende maae lide Nød for Øieblikket fra det af de forlade deres Hiem indtil de indskibe sig, at de derefter maae læsses i et Skib, som fordum Negere, hvor de faae slet Kost &c., saa at af 2, 3 til 350. 4050 ere døde underveis, og som nu er Tilfældet, mere end 100 have den samme Skjæbne forinden de komme i Land, at de maae arbeide haardt 3 Aar for at betale Passagen; gamle og sygelige Folk ville endog Jngen kiøbe, at de derefter faaer maaskee daarligt mavert Land og i usunde Egne, hvor de maae arbeide mange Aar, førend de kunne oprydde saa meget Land, som de behøve at dyrke for at friste Livet, at de maae betale Landets Skatter, som her inddrives omtrent med samme Haardhed, som i England, naar man betænker alt dette, saa er det ikke Ret at friste Folk til at vandre ud til dette Land. Den anden og tredie Generation derimod er lykkelig, og i den 3die, 4de Generation vil man ikke engang arbeide mere, men attraaer at blive Kiøbmænd (take a Slore). Paa Veien herfra til Niagora fandt jeg af 3 Huse et Værtshuus, et andet a Store (Krambod, og det tredie en Forpagter eller Landmand, som havde Oats et Corn (Havre og Korn) til Salg. Selv i England er ikke saadan en Sygdom to keep a Slore eller paa engelsk a Shop, (Boutik) som i dette Land, og alle disse Slorekeepere"(Boutik Holdere) ere som Droner i en Biekube. Denne Sygdom vil være en stor Check (Standsning) til Landets Fremgang endskiøndt det ikke er at nægte at Landet tiltager daglig og bliver en Kolos, som vil true hele Enropa maaskee meere endog end Rusland, thi en Søemagt kan udrette langt større Ødelæggelse, enden Landmagt. Americanerne føre allerede et Sprog, næsten ligesaa diærvt som England; og Gud naade den mindre Magt som seer skiævt paa Americanerne. Efterskrivt. Skriveren af dette Brev er nu gaaet til Havannah, der vil han være nærmere Mexico, og vi ville da maaskee faae noget vigtigere. at vide om den egentlige Tilstand der; uden al Tvivl besidder Havannah den største Handel paa Mexico, og som en spansk Provinds har den Handlen; men det Øieblik at Hoffet i Spanien vil indskrænke deres Handel, er det ikke mere en Provinds af Spanien. Man troer sig stærke nok paa Cuba til at modstaae hele Spaniens Magt. En Mand derfra sagde mig nyelig at de kunde stille en Armee af 60000 Mand i Marken hvoraf 20000 Cavallerie.