Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1832-10-10
(Indsendt.) Deres Vbd. har i No. 95 af deres Avis indrykket en Begjæring fra er ubekjendt Forfatter: Om at Bladets Læsere maatte forskaanes for den Strid, som nu til Dags føres om FuldblodsRacens Fortrin for den jydske Hest. Vel, maa anmelderen heraf tilstaae: at et Udvalg af andre Efterretninger kunne være mere interessante for de ste af denne Byes Læsere, som maae ansee dette liggende for at være sig ganske uvedkommende; men for saavidt Heste-Handelen er een af Jylands vigtigste Nærings-Kilder, og dens Forædling sandt nationalt Anliggende, er det af megen Vigtighed, at den begyndte Strid kjæmpes til En og dens Udfald bekjendtgjøres for Publicum; og tillader mig derfor paa de simple Landmænds egne, der næsten ere de Eneste som her i Am befatte sig med Heste-Opdræt, og hvoraf Man læse Deres Avis, at udbede mig, at De det mindste ved et kjernefuldt Udtog af det kommende Pro et contra ville sætte Eg sus Landmænd istand til at dømme om det Nyt se eller Skadelige i Parringen med fremmed lod. - At den engelske Fuldblods-Hest i man Henseender har Fortrinet for den Jydske, derom vel ikke være nogen Tvivl; Den er større ædlere Bygning, et lettere Fodskifte, og den vil for næsten altid vinde Prisen ved Væddeløbet, epaa den allerede har aflagt nogle Prøver heri Landet; men det er derfor ikke afgjørt, at be bør gives Fortrin for den danske Hest, forædet ved sit eget Blod; thi her ere følgende Spørgsmaale til bage, som man endnu ikke har seet fyldestgiørende besvarede; men som erne kunne gjøre Udslaget Striden: Kan det engelske Føl, næres med ligesaa simpelt Foder som det jydske, uden at forknyttes i Vexten eller tabe sine ædle Egenskaber, kan den unge to Aars Plag spændes fra Vogn og Ploug, forrette Bondens Markarbeide, hans Kjøbsted, og Kongerelser, og endnu i sit fjerde Aar sælges til høiere Priser end en Jydske – ja da er unægtelig Fordelen i alle Henseender paa Fuldblodracens Side; men skulle Svaret blive benægtende eller blot tvivlsomt, da vilke det være ubesindigt, at udrydde en ikke uædel, og hidindtil af alle Nationer yndet Race, for at indføre et skjønnere, men for Landalmuen mindre brugbart og mere kostbart Arbeidsdyr; thi Bonden maa have Erstatning for sit Foder i den unge Hestes Arbeide, og kun den meget formuende Gentlemen kan vente sit Tab paa Opfostringer erstattet ved en vunden Væddeløbs Gevinst. At iøvrigt disse Gevinster, som kuns kunne afgive Beviis paa Hestens udviste Hurtighed, tillige skulle bevise dens øvrige fortrinlige Egenskaber, er et Postulatum, som den sunde Fornust maa modsige. Vædderidt kan være nyttigt som et moersomt Lystspil, ved hvilket Mennesker samles fra flere af Landets Egne, hvorved flere nyttige Jdeer sættes i Omløb, og Hengivenhed for Hesteavlen opildes; men den bliver ogsaa en umoralsk Leeg, naar den opmuntres ved høie og ødelæggende Væddemaal; – det er et farligt HasardSpil, hvis Udfald som ofte beroer paa tilfældige træffende Omstændigheder og stedse paa ubekjendte Kræfters Forhold; det vil desuden blive et unyttigt Middel til Hesteavlens Forbedring, da Jngen af Almue-Klaffen kan indlade sig Spiller. Kunaar de Concurrede ere betryggede mod Tab, og kunne gjøre sig et rimeligt Haabom Gevinst, kan en betydelig Concurance forventes, og den Tabende vende tilbage til sit Hjem, uden at vide sine Hænder over sin egen Ubesindighed. Men hvor behagelige og nyttige disse Vædderidt og Væddekjørseler end kunne være, saa maatte de dog ingenlunde ansees tilstrækkelige til at erstatte Tabet af Stutterie Besigtigelserne og de derved udsatte Præmier; – kun disse have Jylland at takke for, at dets Heste endnu ikke ere vanslægtede fra deres Forfædre. Vare disse ikke til, ville et uforstandigt Tillæg af feilfulde Hingster snart fordærve den heele Stægt; Men nu underrettes oc Bonden i Tide om hans unge Hestes Mangler - han tilraades offentlig at lade den skjære og ved denne offentlige Bedømmelse, taber den sin Credit og Søgning, og Eieren nødsages til at sætte den ud af Stand til at skade. Dette er ikke min Overbeviisning allene; men enhver forstandig Mand, her i Amtet vil sikkerlig være enig i, at Jntekunne være skadeligere for Landet end at ophæv en Jndretning, der er almindelig yndet, og næster betragtes som en Folkefest; Naar altsaa Vedde ridt og Væddekjørseler, uden privat Væddemaal vedblive i Forbindelse med Stutterie-Besigtelserne. og naar det ved en længere Erfaring er beviist, at Krydsningen med Fuldblods-Hingster, afgive et skjønnere og for Landet nyttigere Product en den jydske Race forædlet ved sig selv, da kan marikke tvivle paa, at vor ædle og for alt Godt, virkende Regjering, jo vil udfinde Midler til Fuldblods Racens Udbredelse, enten som nu, ved gode Hingsters Udlaan i Springtiden, eller ved offentlige Stutteriers Anlæg, hvor ædle Fuldblodsdyr kunne erholdes tilkjøbs for taalelige Priser.