Kiøbenhavns Extraordinaire Relation, 1730-07-03
Bryssel. forlyder, at mand der ey meere frygter for en Krig, efterdi den Keyserlige Minister paa nogle Maaneder har leiet en Gaard i Paris. Fra det Meklenborgske forlyder af 22 Junii, at det imellem den Fyrstlige Commandant, som efter Hertugens Ordre havde med 60 Mand posteret sig ved Bandschou og nogle Lyneborgske Trouper virkelig var udfalden til Fiendtlighed, thi da disse 800 Mand sterk, til Hest og Fods vare didrykkede for efter den høje Keiserlige Commissions Ordre at besette nogle Poster, har den Fyrstlige commanderende Officerer ved Bandschou ey vildet lade dem passere, hvorimod de Lyneborgske have gjort ham adskillige Forestillinger, og givet ham 4 Timers Tid til at betake sig og indhente nærmere Ordre fra sin Principal, men da der var biet. Viet saa lenge uden Nytte, have de delogeret ham med Magt og ledsaget hans Mandskab samt med hafte 2 Canoner lige til Porterne af Sverin, dog er ved denne Action i Soldat blesseret. Dagen efter have de Meklenborgske sat sig ved Gollensted med 3 til 400 Bønder og Borgere af Crivitz og det under deres Borgemesters Anførsel, og ordentlig bødet de Lyneborgske Trouper Spitsen, men disse have strax splidt dem fra hinanden, og ladet Borgemesteren og nogle af Borgerne afprygle, ved hvilken Ren contre dog nogle ere qvæste, og have Bønderne strax taget Flugten. Fra Sverin skrives, at Hertugen er sindet at sette sig med Adelen paa visse for begge fordeelhaftige Forslag og Vilkoer, og at betale Executions-Trouperne de endnu til gode havende Summer, og da derfor visse høje Puissancer erbyder sig at stille Garantie, haaber mand, at Executions-Trouperne. skal udtrekke og Fred og Rolighed i disse Quarterer igien vorde retableret. Fra Dømitz berettes, at det udbragte Rygte ligesom Commandanten Oberst Erich havde begi givet sig til Sverin, er aldeles uden Fundament, tvert imod anvender hand alt det yderste ved den ham anfortroede Festning for at kunne med Eftertryk begegne Executions-Trouperne, som sig over alt trekker sammen. Hertug Carl Leopold havde ellers ladet over alt opslaae et Patent af den Jndhold, at hand var ankommen allene til den Ende for at giøre Adelen, Betienterne og sine troe Undersaatter bekiendt, at de havde alleene Efterdags at adlyde hans som deres Fødelands Herres Ordres, og at hand var i stand til at handthæve dem mod ald vold, declarerende de Modtvillige og Ulydige uværdige til ald Naade, og tilsigende dem haardelig des uden at skulle vorde straffet. Derimod havde den høje Keiserlige Commission stillet Ordre til at afrive saadan Patent, og beordret Betienterne ey at rette sig efter Hertugens Befalinger, men allene at følge de Keiserlige Ordonancer. Foruden dette fortfarer Hertug Carl Leopold bestandig med at stille saadanne Ordres ud imod de Lyneborg ske Trouper, at deraf inten mindre end nogen Submission imod Keiseren er at slutte, men det synes, som Hertugen vil afvarte alle Extremiteter, da hand og har ladet Enke-Hertuginden saa og Hertug Christian Ludevig udelukke af de sædvanlige Forbønner af Prædikestolene. Mand taler eller sterk om, at med det første skulle Executions-Trouperne med nogle Regimenter af det Lyneborgske forsterkes. Fra Hamborg. vil mand have den Efterretning fra Meklenborg at Executions-Trouperne havde saavel besadt alle Passerne, at Guarnisonerne udi Dømitz og Sverin er kunde giøre nogen Excursion eller stryge om i Landet, og havde Hertug Carl Leopold ey uden et liden stykke Terrain, paa hvilket hand kunde jage. Jeg forbliver N. N. Avertissements.