Viborger Samler, 1847-12-09
Cancelliet har under 12te Octbr. d. A. udstedt følgende Circulaire til samtlige Amtmænd. "Da Cancelliet har bragt i Erfaring, at der i de forskjellige Kjøbstæder følges en forskjellig Fremgangsmaade ved Jnddrivelsen af de communale Afgifter, skulde man, efter over Sagen at have corresponderet med det kgl. Rentekammer, tjenstligst anmode Hr. (Titul) om at tilkjendegive de respective Communalbestyrelser, at der ved hine Afgifters Jnddrivelse bør gives Restancerne 14 Dages Varsel, at det for Afgifterne udpantede Gods bør staae til Løsning i 6 Uger, samt at der for saadanne Udpantningsforretninger bliver at erlægge det i Forordningen af 8de Juli 1840, om Amtstueoppebørseler, m.v., § 14 foreskrevne Gebyhre. Dr. Hjaltelins Anpriisning af koldt Vand og Jis mod Strubehoste har vakt Modsigelser. Dr. og Prof. Sommer i Kjøbenhavn siger i den Anledning i en Artikel, indrykket i "Berl. Tid.": "Jeg skal paapege to Omstændigheder, som væsentligst begrunde min Overbeviisning om, at man for Tiden er uberettiget til, som Dr. Hjaltelinhar gjort, at give det kolde Vand et absolut Fortrin ved Strubehostens Behandling: den første er den, at det erfaringsmæssigen gaaer med Strubehosten som med andre epidemiske Sygdomme, at den til visse Tider og paa visse Steder viser sig mindre, til andre Tider og paa andre Steder mere ondartet, saa at den samme Behandling herefter faaer et heelt forskjelligt Udfald, den anden Omstændighed er den, at Strubehostens sikkre Diagnose (den sikkre Overbeviisning om, at man har den og ingen anden Sygdom for sig) ingenlunde altid selv for den dygtigste og meest erfarne Læge er let, efterdi der findes andre sygelige, skjøndt langtfra saa farlige Affectioner af Luftrøret, ved hvilke Hostens Lyd, den særegne Luftrøsralen ved Aandedrættet og Aandedrætsbesværlighederne ligne dem i den ægte Strubehoste i en Grad, som bringer den dygtige Practicus til at behandle dem som Strubehoste, om han end ikke er sikker paa at have denne for sig, Noget, hvori han handler ret, efterdi en slig Behandling ingen Skade vil bringe, saafremt Sygdommen ikke er Strubehoste, medens dens Forsømmelse i modsat Fald vilde være skadelig. Er nu denne Practicus en sand Videnskabsmand, der veed, hvor forsigtig man bør være ved at stemple en Erfaring med Navnet af en reen og paalidelig, vil han vel vogte sig for at antage slige Tilfælde, især naar de forløbe hurtigt og let, for aldeles utvivlsomme Strubehostetilfælde, dem det er lykkedes ham at afskiære i deres Forløb, med mindre han har det utvetydigste Beviis for Strubehostens Existents i de ophostede hindeagtige Stumper. Mangler dette Tegn og gaaer Sygdommen under Fraværelse eller Tilstedeværelse af en mild Feber hurtigt og let over i Bedring og Helbredelse, er der altid en høist berettiget Tvivl om Strubehostens Existents tilbage hos enhver Kyndig. Det er denne Tvivl som jeg nærer med Hensyn til Fleertallet af Dr. Laudas's og Hjaltelins Tilfælde; Antallet af de mindre tvivlsomme eller utvivlsomme er et saa ringe, at jeg ikke kjender nogen anden mod Strubehosten anbefalet Methode, som ikke skulde have ligesaamange at opvise til sin Fordeel." Hr. Sommer beretter derpaa, at ogsaa han i forrige Vinter i 4 Tilfælde for Børn fra 21/2 til 4 1/2 Aar ved Anvendelse af det kolde Vand har stræbt at understøtte den øvrige betændelsesstridige Behandling, hvilken han ikke vovede at tilsidesætte, at han med den største Nøiagtighed har vaaget over Methodens strænge Gjennemførelse, men at Resultatet har været ugunstigt, idet alle 4 Patienter døde, uagtet de tre kom under Behandling med det kolde Vand paa Sygdommens anden og den fjerde paa Sygdommens tredie Dag.