Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-27
Student Wilhelm Christian Klein ansættes som Fændrik ved det holsteenske Jnfanterie-Regiment, men uden Anciennetet indtil han har taget Officier=Examen. 6. William Tiemann, Søn af Capitain v. Tiemann, ansættes som Kostcadet ved det danske Landeadet Corps i den Classe, som betaler 90 Rdlr. aarlige Kostpenge, fra næstkommende 1ste Januarii af Under 25de Maji. 1. Jngenieur-Corpsets 3 Afdelinger, som hidindtil have fort Navn af Detachements, skulle for Fremtiden benævnes Brigader, og saaledes kaldes: den Danske, den Norske og den Holsteenske Jngenieur Brigade. 2. Den 1 ArtillerieCorpset uden Anciennetet staaende caracteriserede Premier=Lieutenant Hybert Olsen v. Elshoug, som er Corpsets Adjutant, tillægges Forskjellen af en PremierLieutenants og en 1ste Second=Lieutenants Gage extraordinair, med 48 Rdlr. aarlig, men det paalægges ham at tage den ham endnu manglende Officier Examen. 3. Caracteriseret Premier=Lieutenant Joachim Carl v. Bülow oprykker til virkelig Premier Lieutenant i Artillerie-Corpset. 4. Fændrik Carl Wilhelm Friderik v. Arnesen, af Kronens Regiment, udnævnes til virkelig Second-Lieutenant i bemeldte Regiment, med Anciennetet af 7 Marts 1809 forved Second-Lieutenant v. Dreyer. 5. Forhen værende Commandeer=Sergeant ved Artillerie-Corpset Johan Jacob Lundt ansættes som Second=Lieutenant ved den holsteenske Artillerie-Bataillon. 6. Fændrik Johan Ludvig v. Steuben, af det norske Livregiment til Fods, oprykker til virkelig Second-Lieutenant i Regimentet; og den ved dette Regiment a la svite ansatte Fændrik Jacob Hansen v. Styrup, som endnu forbliver ved Landcadet=Corpset indtil næste Nytaar, reserveres Second=Lieutenants Anciennetet af 22de Decbr. 1808. forved Second-Lieutenant v. Moldrup. 7. Cancellist i Vort General-Commissariats-Collegii 1ste Departements=Comtoir Hans Bruun meddele Vi herved virkelig Krigscancellie=Secretairs Caracteer gratis, og den i bemeldte Collegii Bogholder-Comtoir ansatte sunnummerair Cancellist Peter Martin Linckmeyer udnævnes til virkelig Cancellist i sidstnævnte Comtoir. Hovedqvarteret i Vor Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn, d. 27 Maji 1809. Frederiks. Freias Pris. Der i den svale Aftenstund, Mens Sol i Hav sig sænker, Jeg ganger i den grønne Lund, Paa Freia kun jeg tænker, Jeg hende ser i grønne Blad, Og i den faare Blomme, Fra hende og hvert Fuglekvad Mig ene tykkes komme. Jeg er saa fro, saa barneglad, Og med de Blommer spæde, Der staa saa net i Krinds og Rad, Jeg deler al min Glæde, Jeg takker dem saa inderlig, Men de forstaa mig ikke; Thi at i dem jeg ser kun dig Skøn Freia, veed de ikke. Den lyse Sol har fjælet sig, Det mørknes brat i Lunde. Smaafugle, vil J laane mig Jer Stemme, mens J blunde, Da vil jeg sjunge Freias Lov, Og ikke jeg allene, Men Dal og Høi, og Mark og SkonSkal sig med mig forene. J kan det ei, J Fugle smaa. Og jeg kan ikke sjunge Men til skøn Freias Priis dog maa Sig røre høit min Tunge, Thi hun har friet mig af Nød, Af Sorgens mørke Fængsel, Hun gav mig Liv, der jeg var død, Og stilled al min Længsel. Jeg gik saa forrigfuld i Sind Ungdoms første Dage, Og Taaren randt saa tit paa Kind, Jeg higede tilbage. Mig tyktes, jeg var fremmed her, Og maatte vild omvanke, Saa fjern, saa fjern, men aldrig nær Var derfor og min Tanke. Af Angest var jeg mest omspændt Alt i den blide Sommer, Af onde Magter tyktes sendt For mig de faare Blommer, Naar jeg med Gammen paa dem saae, Da vilde Hjertet briste, Jeg maatte snarlig fra dem gaa, Hvorfor, jeg ikke vidste. Saa ginge hen de Aar i Kval, De ginge som de komme, Jndtil engang jeg fandt i Dal En yndig Rosenblomme, Den blev jeg ved at stirre paa, Dog Hjertet vilde briste, Det maatte for isøndergaa, End jeg den vilde miste. Den Blomme blev en Kvinde lig, Hvordan, det veed jeg ikke, Hun lod mig hæfte fast paa sig De luehede Blikke. Jeg stod saalænge, stod og saae Mig ind i hendes Øre, Saa Læben vilde vove paa Til hendes sig at føie. Gudinden stod med Smil paa Kind Og lang med særlig Stemme: Jeg saae, du følte dybt i Sind, At du var ikke hjemme, Thi steg jeg her i Dalen ned, Alt som en Rosenblomme, Og har jeg al den Kærlighed, Du skal til Hjemmet komme. Jeg kyssed hendes Klædebon Forsaged Alt paa Jorden, Da førte hun med Liliehaand, Mig ind i gamle Norden. Jeg saae den gamle Gudehær, Dertil de Kæmper stærke, At jeg var kommet Hjemmet nær, Jeg klarlig kunde mærke. Saalænge jeg kan tælle Aar Jeg vil i Norden bygge; Men naar i blide, lune Vaar Mig vinker Lundens Skygge, Da ræddes jeg slet ikke mer, Min Trængsels Tid er omme, Jeg overalt skon Freia ser 3 sager Mo og Blomme. Min Stemme er saa hvas og raa Og mine Toner runge, Thi beder jeg J Piger smaa. vil om Freia sjunge: Da skal det tone sødt i Dal Og klinge over Enge, Til Freias høie, lyse Sal. Skal eders Lovsang trænge. N. F. S. Grundtvig.