Berlingske Tidende, 1832-10-29
Paris, den 19de October. Faa Begivenheder have, siden vor nuværende Konges Thronbestigelse, yttret en saa ufordeelagtig Virkning paa den offentlige Stemning i Henseende til Regjeringen, som Hr. Berryers Process, der nyelig er sluttet i Blois, og endtes med hans fuldkomne Frifindelse, paa en Maade, som er beregnet paa at gjøre hans Forfølgere latterlige og forhadte. Man mindes, at Hr. Berryer var det eneste Medlem af de Deputeredes Kammer, i sidste Session, som ligefrem erklærede sig for en Forsvarer af den ældre Green af det Bourbonske Huus. Denne Omstændighed gjorde ham følgelig til en Mand af stor Vigtighed iblandt Carlisterne, medens den tillige paadrog ham Ministeriets særdeles Opmærksomhed og udsatte ham for det hemmelige Polities afladelige Aarvaagenhed. En Person, ved Navn Tournier, brugtes af dette til at indliste sig i Hr. Berryers Fortroelighed, og skjøndt dette slog ham feil, var han dog heldig nok til at indbilde dem, der benyttede hans Venalitet, at han fuldkommen havde opnaaet sit Øiemeed. Han fremkom med Papirer, for det meste militaire Ordrer, som tilsyneladende bare Hertugindens af Berrys Seigl, og som han paa stod at have faaet, ved at skuffe Hr. Berryer. Paa Grund af dette slette Menneskes Anklage blev Hr. Berryer fængslet, og sat under Tiltale for Statsforræderie, men under Forhøret over Tournier indviklede denne i saa hyppige og plumpe Modsigelser, at han tilsidst, til stort Moerskab for de Tilstædeværende, erklærede, at han havde mistet sin Hukommelse", og bad, at det videre Forhør maatte opsættes til næste Dag. Men næste Dag erklærede han, at han befandt sig ilde og kunde ikke møde for Retten. - Jurien frikjendte eenstemmigen Hr. Berryer. - Under denne Proces kom et standaløst Factum for Dagen. Det blev nemlig beviist, at den Kongelige Procureur (Procureur du Roi) havde sendt til Regjeringen en heel Beretning om et Forhør over Hr. Berryer, som aldrig nogensinde var bleven holdet!! Et skjændigt Bedragerie, for at tilsnige sig den skuffede Regjerings Yndest, Men denne æreløse Ridingsfærd vil komme Procureur du Roi dyrt til at staae. Den nu saa hyppigt forekommende Benævnelse Doctri nairer, hvormed Oppositionen betegner det ny Ministerium, behøver maaskee en Forklaring. Benævnelsen opkom, da Engelske og Tydske Philosophers og den berømte Frue Stal-Holsteins Anskuelser og offentlige Tale, ved Royer Collard, Guizot og Broglie, banede sig Vei fra Sorbonnen og de lærde Saloner til Politiken i Kamrene. Med megen Conseqvents søgte Doctrinairerne at fremstille den Engelske Statsforfatning som et Jdeal, og da Storbritannien i Restaurationstiden var de Franske Liberales Mønsterland, lykkedes det letteligen hine, uagtet deres i Frankrige meget paafaldende transcendentale Foredrag, at erkjendes som Oppositionens Allierede og snart derefter som dens Høvdinge. Royer Collard, som af syv Valgcollegier var udnævnt til Deputeret, blev Præsident i de Deputeredes Kammer og overleverede de 221 Medlemmers bekjendte Adresse. Men efter Juli Catastrophen forlangte Oppositionen langt meere end en Engelsk Constitution, og kom derover i Uenighed med Doctrinairerne, som bleve deres Jdeal troe, og overøste dem med alle muelige Beskyldninger, blandt andre med den, at de endnu vare Tilhængere af den ældre Bourbonstamme. Saadanne ere de ingenlunde; det er dem aldeles ikke om Personer at gjøre men kun om Grundsætninger, og de ville uomtvivleligen optræde imod Ludvig Philipp, saasnart han udstedte nogensomhelst Forordning, som ikke harmonerede med deres Jdeal, den Engelske Statsforfatning. - Doctrinairerne, der sætte saa høi Priis paa denne, ville naturligviis have et Deputeretkammer af det Slags, som det Franske nu er, men tillig et noget meer aristokratisk Pairskammer; derfor stemte de, som bekjendt, for Pairsværdighedens Arvelighed, og endnu ere de den gunstige. Deri adskille de sig strængt fra Oppositionen, som foretrækker eet eneste Kammer eller i alt Fald et af Valgeollegier udnævnt Pairskammer, hvilket af forrige Aars Forhandlinger er tilfulde bekjendt. Desværre kan man her ikke afholde sig fra den bemærkning, at hverken Doctrinairernes eller Oppositionens Jdeer ere i fuldkommen Harmonie med det besvorne Charte. - - Vigtigere end ovennævnte Betragtninger er vel det meere positive Spørgsmaal, om det nu engang udnævnte Ministerium vil finde et tilstrækkeligt Partie i Deputeretkammeret? Man holder dette for tvivlsomt. Hr. Dupin, der for sædvanligen optraadte for det nuværende Dynasties Ministerier, disponerede over 100 til 120 Stemmer. Føjer man hertil 170 (Oppositionens Maximum i forrige Kammer), saa har det nærværende Ministerium ikke Stemmefleerheden; men tilføjen man 140 (compte rendu), saa vorder Majoriteten vaklende. Afgjørende kan vorde: 1) Præsidentvalget i Deputeretkammeret. Vælges Lafitte, saa seirer Dupin og Lasitte vorder ikke Minister; 2) Adressen; den kommer vist ikke til at lyde ugunstig imod Chartet og Freden, men kunde dog komme til at indeholde en Dadel imod Ubestemtheden i Henseende til udenlandske Anliggender; skeer dette ikke, saa vedbliver det nuværende Ministerium. Men da Stemmeflerheden, saavel med Hensyn til Præsident valget, som til Adressen, maaskee ligesom tidligere ved Girods, (de 1 Aire) Udvælgelse, kun vil bestaae af to Stemmer, og da det beroer paa tilfældige Omstændigheder, om den venstre Side eller det høire Centrum strax i Begyndelsen vil blive stærkest, saa er det misligt, at fælde en bestemt Dom om det ny Ministeriums fremtidige Skjebne.