Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-08-08
Jndtil Begyndelsen af Februar forbleve Udsignor terne midlertid gunstige. Det samme Skib, som bragte Cunduriotti tilbage til Napoli di Romania for paa nye at tiltræde sin Post, bragte og saa Cheferne for Opstanden Kolokotroni og hans Vaabenbrødre til Hydra, hvor Klostere St. Nikolas, paa den klippefulde Top af et af de vildeste Bierge paa Øen blev indrettet til et Fængsel for dem. Regieringen var i fuldkommen Besiddelse af heele Morea, paa Patras nær, som nu blev beleiret med Alvorlighed og de ubetydelige Fæstninger Koron og Modon; ogsaa næsten hele det vestlige Grækenland var i Regieringens Hænder. Den fierde Deel af Laanet var ankommen og den femte blev forventet. Ja et andet Laan var kommet istand i England, saa at Regieringens Kasse var rigeligen forsynet med Hielpemidler til at føre Feldtoget. Men imod Enden af Februar mødte dog det første Vanheld. Jbrahim Pascha landede ved Modon, imedens den Græske Flaade, som kunde have forhindret ham deri, beleirede Patras, og for sildig underrettet om hans Ankomst forlod den først sin Position den Dag han landede. Alt forblev dog roeligt, indtil den 20de Marts da Jbrahim, efter at have faaet Forstærkninger, marscherede mod Navarino med et anseeligt Beleiringscorps. Grækerne haabede dog imidlertid ved de Foranstaltninger, som de havde truffet, og formedelst Soldaternes Mod og Fæstningens Styrke at være i Stand til at trodse ethvert Angreb, J det vestlige Grækenland saae det allerede værre ud. Her havde, som bekiendt, Odyssens, den mægtige Chef i Livadien opsagt Regieringen Lydighed, og som det synes endog forbundet sig med Fædrenelandets Fiender. En rummelig næsten utilgiængelig Hule, som han havde besat med Kanoner og forsynet med Munition og Levnetsmidler, og som tillige var forsynet med en Kilde, tiente ham og Englænderen Trelawny, som havde forenet sig med ham og deres Tilhængere til et Opholdsted; hertil havde han ogsaa bragt sin Familie og sine Skatte; tillige aabnede han paa nye igien sine ældre venskabelige Forbindelser med Paschaen af Negropont. Man kan imidlertid ikke med Vished sige hvad der var hans egentlige Hensigt; dog erklærede Regierinham for en Forræder og sendte den forrige Capitain Goura i Spidsen for de Attiske Tropper imod ham for at tvinge ham til Lydighed. Nogle smaae Skiærmydsler vare allerede forefaldne; men Odyssei Troppper forlode ham stedse meere saavel for ikke at fægte mod deres egne Landsmænd, som fordi de bleve formaaede dertil ved Gouras Overtalelser. Jmidlertid var Rumili Valisi ankommen til Arta med 15000 Mand, og man ventede hver Time paa at han skulle rykke videre frem; desuagtet stolede man paa de Tropper, som holdt Passerne besatte og frygtede ikke for Missolunghi J denne Tilstand befandt sig de offentlige Anliggender dengang da jeg kom til Grækenland; dog vil jeg inden jeg gaaer videre frem meddele nogle bemærkninger og Vanskelighederne ved og Midlerne til at reise i Grækenland. Morea bestaaer, paa nogle Mile nær langs med Kysten af lutter Bierge, som ere taarnede op over hinanden og paa den hele Vei fra Veste til Ostkysten fra Clarenza til Napoli di Romania igiennem Elis, Arcadien og Argolis traf vi ikke en eneste Dal af mere end en Engelsk Miil i Onkreds undtagen den lille Viergslette, hvorpaa Tripolizza ligger. Der gives ingen Landevei, fordi Tyrkerne, saalænge de vare i Besiddelse af Landet, holdt disses Anlæggelse for en Synd mod Gud, og besmykkede deres medfødte Ladhed med en Resignation, da de sagde: at dersom det havde været Guds Villie, at de skulde huxtigt begive sig fra et Sted til et andet, saa havde han ogsaa givet dem Landeveie. Men denne Mangel paa Landeveie er et Hovedsikkerheds Middel for Grækerne, da ingen Armee formaaer for nærværende Tid at trænge dybt ind, i Landet (det er vel lykkedes Jbrahim med sin Troppemasse at trænge frem igiennem de Dale, som giennemskiære Morea i Midten til Tripolizza og Argos, men Biergstrækningerne Norden og Sønden for samme har han ikke faaet i sin Magt; Grækerne trække sig bestandig tilbage til disse; derfor har ogsaa det sidste Aars uheldige Feldtog kostet dem forholdsviis meget faae Mennesker.) De eneste pas sable Veie over Biergene ere de Stier, hvorover Muulæslerne og de Heste, som bruges i Biergene have deres Gang; men som dog ere ingenlunde sikkre, da de paa visse Aarstider tiene til Afløb for Biergvandene og er beladte med løse og glatte Stene, som Muulæslerne dog kunne gaae paa med en beundringsværdig Sikkerhed. Hertil kommer at der er ingen Broer paa en eneste nær over Floden Alpheus ved Karitena, den bredere Deel af denne Flod ved dens Munding maatte vi passere i en Færge; Peneus, Helisson og nogle andre hurtigt løbende Floder kunde vi paa enkelte Steder giennemvade. Vogne og Værtshuse existere ikke; naar vi kom til en Bye, saa henvendte vi os sædvanligen til Eparchos eller Astonymos, som forskaffede os et Natteqvarteer, sædvanligen et tomt Værelse, hvor vi bragte vor Bagage ind, og efterat vi med megen Umage havde forskaffet os noget Brænde og tilberedet os hvad vi kunde faae nemlig Rugbrød, Æg og Melk og denne Artikel dog kun sielden, saa bredte vi vore Kapper ud paa Gulvet og lagte os ned paa dem, meere for at oppebie Dagens Komme end for at sove. Da det var mit Forsæt at komme saasnart som mueligt til Napoli di Romania, saa søgte jeg strax faasnart jeg var kommen til Clarenza at faae Heste og bringe min Bagage til Gastuni og gik derfor mod Dagbrækningen ind i et af de 5 halv forfaldne Huse, hvoraf Byen bestaaer. J dette Huus var et stort Værelse i hvis Baggrund, som var skilt fra den øvrige Deel ved et Skiær, de Tepper laae, hvorpaa Beboerne havde tilbragt Natten. Jdet andet Hiørne laae en stor Bunke Hvede for at sælges, og i Midten af Værelset brændte en Jld hvorom de sletklædte Beboere satte paa Hu. Paa Væggene hængte smukke Pistoler, Ataghaner, Sabler og Flinte, og disse tilligemed nogle Viinflasker af Træe og to til tre gamle Kiøkkenkar udgiorde alt Boehavet. Men saae hverken Borde, Stole eller Senge og overhovedet intet uden det, som er aldeles fornødent til Livets Ophold. Beskrivelsen over dette Huus kan tiene til en Skildring af denne Folkeclasses Boeliger i Grækenland; man kan ikke forestille sig noget uslere end deres Maade at leve paa. Det eneste som jeg endnu kunde tilføie til Jnventariet over deres Boehave er hist og her noget mere Kiøkkentøi, en Tallerkeneller Bæger (thi Kniv og Gaffel er her noget ganske overflødigt) et Viinfad, et Vandkar af Leer, og enkelte Steder vel ogsaa en huul Kegle af brændt Leer, som bliver giort heed paa en flad Steen og da bruges til Bagerovn eller til at tilberede en RetKiøbmad. Efterat vi med megen Møie havde forskaffet os to smaae Heste for vor Bagage, saa begave vi os til Fods paa Veien til Gastuni, som ligger omtrent 8 Mile fra Clarenza. Veien gik over en nu næsten ubeboet, fordum formedelst sin Frugtbarhed berømt Slette paa en Stie, som sielden var bred nok til at to Personer kunne gaae ved Siden af hinanden. Jordbunden var selv paa denne tidlige Aarstid begroet med en Overflødighed af smukke Blomster, som tilligemed den Timian, der groede overalt, fyldte Luften med Vellugt. Af Buske og Træer, saae vi kun hist og her et Oliventræe hæve sig over en Buskage af Myrther og Centiskus. Store Faareflokke græssede i alle Retninger, hvis Klokker forbundne med Græshoppernes Surren og Hyrdernes maleriske Dragt, som endnu i vore Dage holde den classiske Hyrdestav i Haanden, bebudede os, at vi nærmede os til Arcadien. Efterat vi vare komne igiennem de usle Landsbyer Yetrombei og Kurdiokoph naaede vi Flodbredderne af Peneus. Her blev Sletten moradsig og de utallige Frøers Qvæken frembragte en mindre classisk Natmusik, end Lyden af Hiorder nes Klokker. Selv paa denne alfare Vel er ingen Broe over Pancus, saa vi maatte ride igiennem dem; imidlertid kan Vandet i denne classiske Flod neppe naae til Bugen af Hestene. - Herfra bragte en Vei af en Fierdingveis Længde os over en temmelig veldyrket Slette til Gastunii. I Nærheden, af denne Stad ere mange Oliventræer, dog voxe de kun i de forrige Tyrkiske Jndvaaneres ødelagte og ubeboede Haver. Denne store Stad, som tilforn var en af de rigeste i Peloponnes er nu kun en Hob af Ruiner; den er næsten blot beboet af Tyrker, som drive en anseelig Handel med Frugt og Olie hvilke Varer de udskibe fra en liden Havn, som dannes af Mundingen af Peneus. Kort før den Græske Revolution var den dog i en meget slet Tilstand, da den var bleven udplyndret af de Schyppellars eller røveriske Bønder i det nærved liggende District Lala. Da jeg kom derigiennem var den et paafaldende billede paa Eensomhed og Eien dighed; da Folkemængden havde næsten blot bestaaet af Tyrker, saa vare Husene som sædvanligt blevne ruinerede af de seierrige Grækere og Gaderne vare spærrede af det Ukrud, som voxede imellem Ruinerne af Leervæggene. Byen havde derfor nu kun faae Jndvaanere og disse sov Middagssøvn thi vi saae ikke andre end nogle dovne Soldater, som solede sig blandt Ruinerne og vi hørte ikke anden Lyd end Jnfecternes Suren. (Fortsættes.