Berlingske Tidende, 1773-02-19
Berlin, den 6te Februarii. De Rettigheder, som Hs. M. Kongen havde til Pomerellen og de øvrige Districter i Kongeriget Pohlen, hvilke Høystsamme har ladet tage i Besiddelse, ere offentlig blevne fremlagte i et paa Fransk derom udkommet Skrift. Efterat nu Magistraten i Danzig har fundet for got at besværge sig over, at Havnen ved Weichselen er tagen i Besiddelse, og gierne ville gjøre denne Sag til alle Nationers fælles Sag, og desaarsag skal have sendt til alle Hoffer det bekiendte Skrift: Reflexions sur la Propriets du Port de Dantzig : Betragtninger over Eiendoms=Rettigheden til den Danzigske Havn, saa er fra det K. Hof udkommen en med Documenter og Beviser forsynet Jgiendrivelse af bemældte Skrift. Denne Deduction er forsynet med et Charte over Weichselens Udløb, Staden, Danzigs Gebeet, og endeel af Hertugdommet Pomerellen. Derudi vises blant andet: At Hs. M. Kongen vel med Føye havde kundet igien tilegne sig Staden Danzig, saasom denne Stad er anlagt og bygt af de gamle Hertuger i Pomerellen, har og altid været Hovedstaden og den fornemste Deel af Hertugdommet Pomerellen. Men af Moderation og i Kraft af de adskillige Arrangements, som Hs. M. har truffet med de tvende Keiserl. Hoffer, samt i Betragtning af den velgrundede Formodning, at Kronen Pohlen vilde formelig afstaa til Hs. M. de andre af dens Tropper besatte Lande, har Høystsamme ikke betient sig af sine Prætensioner paa denne anseelige Stad. Hs. M. har imidlertid ikke kundet undlade at tage Weichselens Udløb og Havn, som og de deraf dependerende, Afgifter og Told i Besiddelse, saasom denne paa Abbediets Olivægrundliggende Havn efter Eiendoms Ret tilhører Abbediet, men efter Territorial=Retten Hertugdommet Pomerellen, Staden Danzig ey heller nogen Tid har haft retmæssig Eiendom af denne Havn, men allene ved Usurpation og vilkaarlig Udstrækkelse af en Arve=Lehns Contract har vidst paa en uretfærdig Maade at drage til sig Nytten og Fordeelen af samme. Til Beviis paa alt dette ere adskillige Documenter føyede til dette Skrift, nemlig 1) det Privilegium, som i Aaret 1235 er givet det Oliviske Kloster af Swantopol, Hertugen i Pommern. 2) Et Udtog af en Correspondance imellen Magistraten i Danzig og Abbediet Oliva. 3) Et Justitz= og Citations Rescript af Kong August den 2den til Magistraten i Danzig angaaende de Besværinger, som fra Abbedier Oliva under 1ste Septbr. 1724 ere indleverede, og 4) et Jnterlocutorium i det Oliviske Klosters og den Danzigske Magistrats Sager. Til Slutning af dette K. Forsvare=Skrift erklæres: "Der er ingen bevægende Grund, som maatte bringe Hs. M. til at opoffre sine Rettigheder og sin Jnteresse for Staden Danzigs Velgaaende. Dog kunde man ikke tilstaae at Stadens og dens Handlings Vedligeholdelse ganske beroede paa den nu havende Havns Besiddelse, og den dermed forenede Afgift. Magistraten vilde vel faae nogle særre Jnd komme, men havde og færre Omkostninger at anvende paa Havnens Vedligeholdelse. Stadens og de fremmede Nationers Handling vilde ved denne Forandring intet lide, naar Magistraten allene vilde følge en Indretning, som Kongen ved en egen i den Henseende til Danzig sendt Commissarium har ladet tilbyde, og naar bemeldte Magistrat ikkun ey, som hidtil, vilde paastaae en dobbelt Modtagelse af Told. De fremmede Nationer skulle i saa Fald allene have at holde sig til forommældte Magistrat i Henseende til den Skade, som deres Handling kunde lide. Hs. M. var i øvrigt for sin egen Jnteresses skyld tilbøyelig og villig til at ophielpe Stadens og de fremmede Nationers Handling paa samme, og det skulle altsaa ikke beroe paa Hs. M. at denne Handling ikke blev mere blomstrende.