Aalborg Stiftstidende, 1838-03-08
Nærværende Skildring er rigtignok oprindelig taget af den et og andet Punct være noget partisk, men fortjener do at læses. Dronningen er fra sin tidlige Barndom vant til at staae meget tidlig op; de Morgenpromenader, som hendes Moder, Hertuginden af Kent, lod hende gjøre, vare beregnede paa at fremme hendes Udvikling baade i legemlig og aandig Henseende. Kl. 9 1/2 er Frokosten serveret, men forinden denne har Hs. M. allerede tilbragt 2 Timer med at undertegne de hende forelagte Expeditioner. Ved denne Forretning indtager en Dame af megen Jndsigt og store Talenter, som udøver betydelig Jndflydelse paa Hs. M., en Geheimesecretairs Plads. Dette er nemlig Baronesse Lehtzen af tysk borgerlig Herkomst), som har været hendes Opdragerinde og er en mangeaarig Veninde af Dronningens Moder, Hertuginden af Kent. Ved disse Expeditioner for Frokosten sættes fornemmelig Baronessens udmærkede Dommekraft paa Prøve, idet hun stadig har sin Opmærksomhed henvendt paa at vinde den offentlige Mening for sin høie Opdragling. Naar der meldes, at Frokosten er serveret, affærdiges sædvanligt en Lakai til Dronningens Moder, da denne, ifølge den strænge Etikette, siden Datterens Tronbestigelse, aldrig indfinder sig hos hende, uden at være tilsagt. Ved disse, paa en Maade officielle, Sammenkomster, dreier Underhold. ningen sig aldrig om politiske Spørgsmaale. Hertuginden, der læser meget, taler næsten altid om de nyeste Værker, der have vakt hendes Opmærksomhed, og Dronningen, som finder Smag i disse literaire Samtaler, lader meere end een gang de anmeldte Ministre vente paa sig. Nu er Kl. 12, og Dronningen begiver sig til Audientsgemakket, hvor Cabinettets Medlemmer i dybeste Ærefrygt vente paa hende, Her viser sig saare ofte den vidtberømte, sielden overtrufne Qvindeklogt. Efter de sædvanlige Hoflighedsformer begynder en Samtale om Øieblikkets Statsanliggender. Man rækker Dronningen et Actstykke, og hun har allerede seet! klart i Tingen, inden hendes Ministre endnu have yttret et Ord (?) Naar hun har læst tilende - under hvilken Læsning Ministrene opmærksomt i hendes Miner søg at iagttage det Jndtryk, den giør paa hende, er et eneste Blik af hende tilstrækkeligt til at tilkjendegive hendes Raadgivere hendes Beslutning. Er hun af modsat Mening med Cabinettet, saa paafølger et roligt, men misbilligende Blik, hvilket for Lord Melbourne oftere er tungere at bære end al Oppositionens Skraal (?). Den øvrige Tid til Middagstaffelet er deelt imellem Statsforretninger og Forestilling af fremmede Diplomater og andre udmærkede Personer. Ved disse høitidelige Audientser paaseer Hs. M. stræng Jagttagelse af Etiketten og der gives intet Hofmæssigere og mere Ridderligt end disse Audientser. Ceremonieller foregaaer foran Tronen, men derhos udmærker den største Nedladenhed og Ynde fra Dronningens Side den hele Scene. Hun taler de fleste af Fastlandets Sprog og underholder sig med enhver af de fremmede Diplomater i hans Moders maal. Hun er saa aarvaagen over Opretholdelsen af sine Forrettigheder, som nogen af Orientens absoluteste Fyrster, men paa en Maade, der ei lægger hendes naturlige Ynde det Mindste i Veien. Neppe ere disse Arbeider tilendebragte, før det er Taffeltid, dog er det ikke sjeldent, at der endnu forinden levnes nogen Tid til en Promenade tilfods eller tilvogns, i i Ved Taffelet har den første Kammerherre stedse sin Plad ved dets øverste Ende og ligeover for ham sidder den første Staldmester. Hs. Majestæts Lænestol befinder sig midt for Taffelets høire Side. De øvrige Pladse indtages af Gjæsterne efter deres Rang. Til Venstre af Dronningen sidder den Gjæst, som har høieste Rang og ved hans Side Hertuginden af Kent. Paa den anden Side sidder Baronesse Lehtzen nærmest Dronningen. Efter Taffelet begiver man sig i Salonen. Denne er, med Undtagelse af den Helligdom, hvor hun i Fromhed nedbøier sig for det høieste Væsen, og det Gemak, hvor hun omtrent ved Midnatstid, lader Søvnen falde paa sine Øienlaage, det eneste Sted, hvor hun hviler fra Forretninger. Her offter hun ogsaa Musiken nogle Timer og i hendes livlige, behagelige Aasyn præger sig da enhver Følelse, som Musiken vækker hos hende under hendes mesterlige Foredrag.