Berlingske Tidende, 1790-11-01
Kongsberg, den 17de September. Hendes Kongel. Høiheds Kronprindsesse Maries Jndtog til Kiøbenhavn blev den 14 September her allerunderdanigst erindret paa følgende Maade: Henved 400 Fattige bleve til Middag bespisede paa Torvet paa Nye=Moen ved dækkede Borde, hvilket Byefogden efter de fleste Jndvaaneres Anmodning og Bekostning i den beste Orden havde foranstaltet, og derefter til enhver saavelsom til de hiemmeliggende Huusarme uddeelte Penge fra 8 til 24 Skilling. Beværtningen bestod af Suppe, Kiød, Steeg, Brød, Øl og Brændeviin. Den Glæde, hvormed alle disse Fattige udmærkede sig, og tillige opvaktes af Tilskuerne, er ikke at beskrive, men almindelig Fryd var kiendelig hos alle og enhver. Kl. 2 gaves Signal fra Kongehullerne til Dagens Høitidelighed med Gange 27 Skud, hvorefter Palmen: Af Høiheden oprunden er, blæstes af Taarnet, da derfra Kl. 3 begyndtes at ringe og derefter kime med alle Klokkerne til Kl. 4. J denne Time forsamledes Damerne paa Seminarii Høresahl efter Jnvitation ved tvende Seminarister fra Seminarii Jnspector, Professor og Berg Medicus Torstenson, og alle Betienterne paa Amthuset, hvorfra de parviis forføiede sig til Seminariet igiennem en derhen opstillet Parade af Bergfoli Habit med brændende Lamper, efter et af Hr. Lector Olassen, i det latinske Sprog forfattet Jndbydelsesskrift. Derefter blev i Siminariet for de der Forsamlede holden en til Dagens Høytidelighed ligesaaziirlig, som passende Tale af Professor Thorstenson. For og efter Talen blev opført Musik af Berg, synger Choret med de dertil forfattede trykte Cantater, som bleve siungne af begge Frøken Brünnicher, Kiøbmand Moes Dotter, Bergmester Madelung og Skolehører Johan Skaar. Denne Handling sluttedes derefter med 3 Gange 27 Skud af Kongehullerne. Betienterne forføyede sig i samme Orden til Amthuuset, hvorfra de og Damerne fra Seminario toge efter Jnvitation hen til Oberberghauptmand Hiort, hvor de beværtedes med Soupe og Bal. Forsamlingen, bestaaende af 100 og nogle Couverts, erindrede med allerunderdanigst Fryd de Høyestes og Høye Skaaler under Kanoners, Paukers og Trompeters Lyd, og skiltes med de varmeste Ønsker for Kongehuuset af Klokken 6 om Morgenen. Alle Bergstadens Huuse, indtil den fattigste Bergmands Hytte, vare med Lys illuminerede, hvorforuden saaes følgende Transparenter. J Oberberghauptmandens Huus: 1) i Altan Vinduet et Malerie, hvor paa Midten af en decoreret Forhøyning saaes et Alter med brændende Jld paa Paa begge Sider af samme tvende i en bedende Stilling knælende Bergmænd, der henvendte sine Øyne til et øverst i Maleriet staaende Forsyns Øye. Foran ved Alteret stod Haabets Anker, paa hvilket begge de Knælende grebe fat med den eene Haand. J en kort Afstand oven for saaes tvende Engle, een til hver Side, hvoraf den ene holdte Hans Kongelige Høyheds, den anden Hans Gemalindes Navne, neden under stod denne Jnscription. "Vi knæle for din Himmeltron. "Og bede du vil Haabet krone. 2) Over Portalen, i en halv Sirkel, en Terrasse af 6 Trins Høyde. Paa Midten af samme et decoreret Alter, hvorpaa denne Jnscription: DEO. VOTA. SUScipir. PRO. SALVTEOpTIM. PRIIIIS. POphLys paa en med Laurbærgrene omringet Medaillon. Paa den ene Side af Alteret stod Venus med rommersk Fruentimmer Dragt. Dragt paa og bedækket Bryst, holdende i den høire Haand et Æble, men i den venstre et Roer, om hvilket svingede sig en Delphin. Paa den anden: Concordia, som med den ene Haand holder i Skiødet af sine Klæder men i den anden et Cornu Copix. Yderst paa Enderne af Terrassen stode tvende decorerede og med Festøns behængte Obelisker. Paa den ene saaes Hans Kongelige Høihed Kronprindsens Navn, med denne Jnskription. Futuro. patria patri. facrum. Ved denne Obeliske stod Freden, fore tillet ved et Fruentimmer, som i den venstre Haand holdt et Cornu Copix, men i den høire en tændt Fakkel, med hvilken hun tændte Jld i Krigsredskaber, Harnisk og Bytte, som saaes nedslængte ved hendes Fødder. Paa den anden Hendes Kongelige Høiheds Navn, med denne Jnscription under: Reg norum. future. matri facrum. Ved denne Obeliske stod Hymen, der holdt i den ene Haand en tændt Fakkel, og i den anden et Slor. Midt oven over Alteret stod denne Jnskription: NOVA. AUDA. URB. 3) Lige for Oberberghauptmandens Bygning saaes tvende Medaillons, hvor de høie Forenedes Navne, forgyldte paa en rød Grund, vare med Lamper illuminerede, ligesom ogsaa Jndgangen til Huset, foruden det foranførte, rigelig med Lamper var prydet. Paa Bordet havde Hr. Oberberghaupt manden ladet, i Stædet for Opsæt, indrette en Have med Alleer og Gange og midt i samme paa en Terrasse oprette et hvidt med forgyldte Decorationer prydet Tempel, fra alle Sider aabent. Midt inde i samme saaes Gudinden Salus staaende ved et Alter, hvorpaa Hans Kongelige Høihed Kronprindsens og hans Gemahlindes Navne. J de tvende til Templet gaaende Alleer var ligeledes anbragt de høie Forenedes Navne i dertil decorerede Kredse. Alle Portalerne til Haven, ligesom og Templet selv var behængt med Festøns af levende Blomster. J Hr. Oberbergcommissair Brünnicks Huus 5 Fag med Transparenter malede saaledes: Udi anden Etage over Jndgangen en Obelisk, hvorpaa et kronet F.M. i blaae Feldt, paa Foden Himmeltegnene og Aarstallet. Paa hver Side af Jndgangen et Malerie en Medaillon med Jndskrifter: "Held og Glæde fæste Sæde hos vor Konge=Slægt, "Dyders Lære, Rigdom, Ære give Thronen Vægt Tvende andre Malerier paa Siderne, det ene: et norsk Kield, udi hvilket en Bergmand med det saa kaldte Slægel og Eisen indslaaer Dagen den 31te Julii 1790. Det andet: i Baggrunden de danske Slætter, hvor det høie Brudepar kommer frem paa en Vogn kronede af Gratierne og geleidede af Frugtbarhed, som strøer Blomster; Hestene føres af Kierlighedsgaden. Udi Forgrunden forestiltes et Stykke af Kongsberg Field og en Grube med Overskrift: "Huus Oldenborg, Grube, hvorfra en Bergmand, øinende langt borte det høie Par, peger ned til Grubens rige Fallbaand, hvorhos denne Motto: "Saa ædelt Baand skal lønne Haabet." Jndgangen til Huset var rigelig prydet med Lamper. Hos Hr. Professor Thorstensen i Seminarii Bygning var paa en perspectivisk Grund anbragt en decoreret Ærestøtte. hvorpaa en Medaillon omvunden med en Laurbærkrands, paa hilken Hans Kongelige Høihed Kronprindsens og hans Gemahlindes Navne, med den danske Krone over: neden under denne Jnskription: Sibi & populo. Ved Ærestøttens ene Side saaes Bryllupsguden med sin tændte Fakkel og Sløer. J en kort Afstand fra Støtten paa den anden Side saaes Minerva siddende ved et Alter, ned af hvilket hængte en Pergammentrulle med denne Jnskription, Promorebet, og oven paa samme en anden, paa hvilken Gudinden syntes at tegne Aarstallet 1790 den 14de September. Midt imellem Støtten og Gudinden saaes Pietas staaende ved et Alter med nogle Offerredskaber paa, og forestiltes som bedende Held over det Høikongelige Brudepar. J Forgrunden saaes nogle smaa Drenge siddende, som flettede Blomsterkrandse, og andre klattrende op mod Støtten for at behænge den dermed Hr. Lector Olavsen, som er en indfød Jflænder, kiendte sig fattige Fædrenelands rene Kierlighed og oprigtige Hengivenhed imod Kongen og Kongehuset, og var altsaa overbeviist om, at det efter sine Evner havde villet udøst sin inderlige Glæde paa den for Rigerne lyksalige 14 September 1790, om det havde været vidende om Dagens Hellighed, hvilket det dog ikke kunde være, anbragte en Jlluminatian i Jslands Navn. J Midten af Stykket saaes oprettet en i Perspectiv lagt Ærestøtte, hvortil gik 3 Trin. J dens Mellemstykke var anbragt en Tavle under en Frontespice og paa denne Hans Kongelige Høihed Kronprindsens og hans høie Gemahlindes Navne med Krone over og omviklede med en Oliefrands. Oppe imod Spidsen af Ærestøtten saaes et Sinbillede paa ProvicentieDeorum, og neden under denne Jnscription: Sic visum diis. Neden for denne igien tvende forenede Hænder holdende paa en Fredstok. Nederst i Obeliskens øverste Partie saaes en brændende Hymens Fakkel og Sløer, begge omvundne med en Blomsterkrands. Paa den ene Side af Ærestøtten forestilledes i en kort Afstand fra samme, Jsland, under Skikkelse af et fattigt Fruentimmer i pialtede Klæder, hvis ene Haand var bunden til en faldefærdig Muur, som stod ved Siden af hende. Paa Muuren saaes hæftet en Tavle, hvorpaa det Jslandske Vaaben, og neden under denne Jnscription: En fore! J den bundne Haand holder hun Haabets Attribut. Paa den anden Haand havde hun Vinger, denne løftede hun i Veiret, og rækte med den en Laurbærkrands imod Æresørten. Under hendes Fødder laae en Korn Neeg og Mercuri Stav, som giver tilkiende, at Uvidenhed i Henseende til Handelen og Jordebruget har foraarsaget hendes tunge Kaar. Ved hendes Fødder sad en Hund, som Sindbillede paa Troskab. Jmellem hende og Obelisken stor Feligites holdende et Cornu Copie under den ene Armmen under den anden en Fredsstok, paa hvilken var skrevet: Nun rette, og selv vendte hun Ansigtet til Jsland og syntes som at forkynde hende disse Ord: Fris nuncerte felix. Paa den anden Side af Obelisken stod Gudinden Salus, forestillet ved et Fruentimmer, som i den ene Haand holdte en OfferSkaal, men i den anden en Stok. For hende stod et Alter, om hvilket en Slange viklede sig, og paa hvilket brændte en Jld. Paa Alterets Forside var anbragt en Medaillon, hvorpaa denne Jnscription. "Saa beder jeg, og frømme Gud! " Lad Brudeparret nyde Glæder! Giv til Dem strømme Salligheder, Fra dig al Godheds Kilde ud. Paa den høire Bide saaes længere hen et steilt Field med nogle Vandfalde og bag for samme en opstaaende Søel, hvis nederste Rand endnu skiultes af Biergets Top. Paa den venstre ligeledes Fielde, og iblandt dem et ildsprudende, som udkaster en mørk Røg, i hvilken spillede svære gloende Stene, af hvilke blussede Svovel=Luer. J For=Grunden stode disse Ord: Nomme Islandie. Disse Transparenter vare alle i trende Aftener illuminerede.