Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-01-01
56 Aargang. No. 1. Fyens a. Stifts. ansatte. tet, Kongelig allene privilegerede. Adresse-Avis og 4. Avertissementstidende. Forsendes med Brevposten, overalt i de Danske Stater. Udgiveren Søren Hempel i Odense. Redigeres, trykkes og forlægges af Mandagen den 1 Januar 1827. Menneskeheden gaaer frem, og Jntet formaaer at standse den du Pradt. Aaret 1826. at paa store og iøinefaldende Begivenheder, men ikke des mindre et saare mærkeligt Led i Tidens fortløbende Det er det første Aar i den anden Fjerdedeel af 19de Sekulum og sandelig, i moralsk og religiøs Henseende, ædeligt, dersom dets Karakteer skulde tilkjendegive Formaalet for Menneskehedens Stræben i de nærmest følgen Overalt opdage Vi kjendeligt, hvorledes der arbeides paa at føre den tilbage under det gamle Aandstyrrannie, og ette af Hjerterne de Træk, som de forløbne 25 Aars Begivenheder der have indgravet. J de katholske Landetrarkiet et Sprog, der hidtil var Aarhundredet fremmed, og, begunstiget, som det synes, af de Mægtige, ar af med al Flid paa, at gjenvinde, med sin fordums Glands og Anseelse, tillige den samme Jndflydelse paa Folciprotestantiske Stater omsniger Pietismen og Mysticismen sig, og medens dens Ordførere blindthen domme alle det 18de Aarhundredes oplyste og for Sandhedens Udbredelse nidkjære Mænd, medens de ved inqvisitoske Magtsprog, uværdige Trudsler og Jnsinuationer, ved aabenbare Selvmodsigelser og bizarre Fordreielser, ved ukjerligt Rethaverie og Forkjettrelsesdomme, ved en forvirret Sammenblanding af Lys og Mørke, af Stolthed og Ydmyghed, af videnskabeligt og Pøbel=Sprog, af vilde Seiersskraal og Hylen for Martyrkronen, stemple sig selv som de ene Udvalgte, som det himmelske Riges Dørvogtere, søge de at qvæle enhver frie Yttring af den oplyste, med Kristendommens Aand sympathiserende Fornuft, som om Gud ved den vilde lede Menneskene paa Afveie, for siden ved den blinde Troe paa sit skrevne Ord at føre dem tilbage paa den rette Vei. - Hvilken Forandring i Tænkemaade fra Aarhundredets Begyndelse indtil dette Nu -Men - medens der saaledes arbeides paa at lægge Fornuften i aandelige Lænker, er det paa den anden Side glædeligt at see, at det 18de Aarhundredes Oplysning ei har været eller vil blive uden Frugt for Menneskeheden, ved de mangfoldige Opfindelser og gavnlige Indretninger, ved de store Fremskridt i Handel, Kunster og Videnskaber, som ere umiskjendelige, og som knytte Menneskene nøiere sammen og lade dem med stærke Skridt gaae et høiere Maal imode. Selv til fjerne og hidtil kun lidet bekjendte Egne har Kulturen og Kristendommen banet sig Vei, og store Selskaber ere sammentraadte, for at mangfoldiggjøre og forflere Jordens Frembringelser, og at lette Samfærsel og Samqvem mellem dens Folkeslag. Staterne ere, saa at sige, i de sidst forløbne 25 Aar rykkede hinanden nærmere, Menneskehedens frie og fornuftige Udvikling gjort lettere, idet de have lært paa en fuldstændigere Maade og med mere Kraft at bearbeide alle de Skatte, Naturen frembringer, og at fuldkommengjøre alle Forbindelsesmidler, som Hav og Land frembyde. Vigtigheden af at erkjende de nye Sydamerikanske Stater blev og i Løbet af det nu forsvundne Aar mere, iøinefaldende for Europas Magter, og de kappes nu om, at knytte Handelsforbindelser med disse rige og skjønne Lande for deraf at drage den størst mulige Fordeel. Og, hvo glæder sig ikke, ved at see der en heel nye Verden træde ind i Kulturstanden og at aabne for det vindskibelige Europa en langt ædlere og sikkrere Fordeel, end den, som det i Aarhundreder afpressede det undertrykte og i Slavelænker bundne Amerika? Europas indre Tilstand var i det forløbne Aar kun lidet glædelig. Medens de sydlige Stater lede af Krige og Oprør, eller af Tvedragt og Partiehad, hvorved mange Tusinde bleve opofrede eller ulykkelige, indtraf i det hele nordlige Europa en usædvanlig Tørke og Misvært, hvis Virkninger alt ere følelige og trykkende. J Handelen var der kuntringe Liv og en usædvanlig Pengeforlegenhed, fornemmelig i Engelland, skadede Jndustrien, ligesom og Livets første Fornødenheder senere ere stegne saa høit i Priis, at det med Grund vækker Manges Bekymring. Mod Slutningen af Aaret gav de portugisiske Oprøreres Angreb Engelland Leilighed til at antage sig de Konstitutionelles Sag i Portugal og dette alvorlige Brud paa Europas Rolighed vil muligt blive af uberegnelige Følger. Engelland træder her op, som beskytter af borgerlig Frihed, imod et Partie, hvis Magt og Jndflydelse strækker sig over en stor Deel af det sydlige Europa, det træder op, for at fremme og haandhæve en Konstitution, liig den, Nabostaten Frankerig faa Aar iforveien, med saamegen Bekostning, tilintetgjorde i Spanien, skjøndt det synes at handle i fuldkommen Samklang med hiin Magt. For det frie Grækenland nære vi de samme hjertelige Ønsker, som ved det forløbne Aars Begyndelse, og vort Haab om dets Gjenfødelse er oplivet, ei blot ved den Tapperhed, hvormed dets Sønner hidtil udholdt Kampen, men især ved den oftere gjentagne Forsikring, at de store Magter ønske at gjøre Ende paa Blodsudgydelsen i hin Lande, og skaffe Grækerne en med deres Stilling passende Frihed. Mærkelige er ellers de betydelige militaire Forandringer, som Sultanen har vovet at indføre i sin Armee, og den Kraft, hvormed han hidtil har vidst, at vedligeholde dem. Lykkes det ham med Tiden at overbevise sin Nation om disses Gavnlighed, hvor følgerige kunne de da ikke blive hos et Folk, der af Naturen er kjekt og modigt, og hvis Religion gjør det til Pligt for dem, at bekjempe de Vantroe! Efter disse almindelige Betragtninger, gaae Vi over til de enkelte Staters Begivenheder, og kunne her være saameget kortere, som det snart følgende Sagregister sætter Læseren istand til, af Aarets Aviser, at skaffe sig den fuldstændigere Kundskab, og Vi bemærke derfor kun Følgende: Portugal mistede den 10 Marts i Kong Johan VI en klog og fredelskende Monark, der med Viisdom og Maadehold havde ført Scepteret under mange Afvexlinger og Storme. Hans Død satte Portugal i et spændt Forhold til Brasilien, som efter sin Konstitution skal forblive et selvstændigt Rige, og Alles Opmærksomhed var henvendt paa, hvad Keiser Pedro vilde gjøre. Men ifølge en Erklæring af 2 Mai har Keiseren foretrukket at blive i Brasilien og afstaaet, under sin Søsters Formynderskab, Portugals Trone til sin syvaarige Datter, Donna Maria da Gloria. Hun skal formæles med Prinds Miguel. Tillige gav Keiseren før sin Tronfrasigelse Portugal en Konstitution, som, medens den vakte hjertelig Glæde hos den bedre Deel af Nationen, satte de Apostoliske i fuld Bevægelse. Mange flygtede til Spanien, hvor de ei allene fandt god Modtagelse, men hvorfra de siden, understøttede og velforsynede med alle Fornødenheder af de Apostoliske, have overskredet Portugals Grændser og tvunget Regentinden til at kaste sig i Engellands Armee. For det ulykkelige og ved Partiehad sønderrevne Spanien bragte Aaret 1826 ingen Forbedring. Den raadslaaende Junta, hvoraf Man lovede sig saameget, maatte vige for det selvraadige Apostoliske Partie hvis Jndflydelse paa hele Halvøen er saameget større, som det allene synes at være i Besiddelse af alle rede Penge. Forresten hørte Tumulter, Oprør, Røverier, Henrettelser vedvarende til Dagens Orden, og de Kongel. Frivillige synes snarere skabte til at forøge den almindelige Nød, end til at være den Kongelige Magts og borgerlige Ordens Beskyttere. Medens Staten ei har været istand til at afværge de algierske og columbiske Kaperes Plyndrerier langs med Kysten, er det mærkeligt at see, hvilken betydelig Understøttelse, Man har været istand til at yde de portugisiske Oprørere, og Regjeringen, der ingensinde har erkjendt den portugisiske Konstitution, men ved alle Leiligheder lagt sit Sindeelag i denne Henseende for Dagen, vil vanskelig befrie sig fra grundet Mistanke om, at have bidraget til at forstyrre, Freden i Europa. Maatte dog snart en nye Tingenes Orden begynde paa denne skjønne Halvøe, og Folkenes mange. aarige Elendighed endelig der ophøre - !! Mærkeligt er det at see, hvorledes Præstevælde og Jesuitisme griber om sig i Frankerig; hvorledes saakaldte Missionairer drage fra Stad til Stad, for under Øvrighedens Beskyttelse at anstille hyklede Andagtsovelser og Processioner. Man gjenkjender neppe meere Frankerig, saaledes som det var for faa Aar siden, og Abbed de la Mennais Trudsel: "Jeg skal vise Eder hvad en Præst er gaaer hver Dag mere i Opfyldelse. Geistlighedens Hovedbestræbelse gaaer ud paa at rise: At Tronen er Kirkens Magt underordnet, og, for at kunne realisere denne Jdee, søger den at tilvende sig den gamle hierarkiske Jndflydelse. Missionairernes Adfærd har derfor og vakt mange Uroligheder og bragt mange af de bedste og meest oplyste Borgere i Fængsel. Klosternes Antal forøges, Proselytmagerie og Fanatisme tiltager og Pressefriheden trues med saarlig Undergang. Frankerige Handel og Jndustrie gjorde derimod betydelige Fremskridt og Regjeringen har endelig indseet Vigtigheden af, om ei direkte at erkjende Sydamerika, saa dog oprette kommercielle Forbindelser med det, ligesom Handelen paa St. Domingo alt har skaffet store Fordele og de fordums Kolonistere derfra, kunne vente en passende Skadeserstatning.