Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-05-17
Admiral Collett, som blokerer Algier, har gjort Regjeringen det Forslag: at fylde et Orlogskib paa 80 Kanoner med Krudt, gjøre det til en Helvedesmaskine, seile ind med det under Fjendens Batterier, og ved at ødelægge disse, bane den øvrige Flaade Veien til paa eengang at ødelægge hele Røverreden. Han tilbød sig, selv at føre Skibet. Men der tvivles om, at Regjeringen vil antage Forslaget. Forresten skrives der fra Paris, at det, endog for den opmærksomste Jagttager, er aldeles umuligt at komme efter hvorledes den franske Regjering vil forholde sig under Krigen med Tyrkiet. Man tager maaskee mindst feil, naar man betragter alle de Udrustninger som nu finde Sted i Frankrige, som en Følge af Regjeringens Beflutning: at holde sig beredt paa alle Tilfælde, endog de allerværste; thi det er altfor øiensynligt, at der skeer langt større Krigsudrustninger end at de allene kunne være bestemte til Morea, som f. Ex. at der fra Valence til Toulouse oprettes Cavallerie= og Artillerie Depets for 80,000 Mand, at 20 Krigskibe ligge seilklare paa Toulons Rhed, at der kantonnerer en Sneestusind Mand i denne Stads Omegn, o. s. v. En Fregat var afseilet herfra med endeel Jngenieurofficerer ombord, men Jngen vidste endnu hvorhen. Grækenlands vordende Frihed. En ny Sol synes nu fra alle Kanter at beskinne det herlige Land, men hvorledes den Frihed vil see ud, hvortil Kabinetterne have bestemt det, under hvilken Magts Ægide det vil komme til at blomstre, og hvormeget at den græsktalende Befolkning der er bestemt til at nyde den, er vanskeligt at sige. Allgemeine Zeitung har derom en Skrivelse fra Paris, saalydende: "J Løbet at Underhandlingerne om Grækenlands Regeneration skulle de to Spørgsmaal, hvilken Slags Uafhængighed man kunde tilstaae det, og hvilke Landstrækninger og Øer der egentlig skulle udgjøre det græske Gebeet, have frembudt store Vanskeligheder. Tractaten af 6te Juli handler kunom en Mægling til Fordeel for Grækenland, men siger ikke noget bestemt om denne Nations politiske Forhold. Grev Capodistrias Ankomst til Grækenland gjør Begyndelsen til et mærkeligt Tidsafsnit, thi han gav den græske Nation Love, vidste at skaffe den Agtelse, og kunde i sin vigtige Post selv glæde sig ved de allierede Magt ters moralske Anerkjendelse, da de ikke allene indvilgede, at han modtog Præsidentskabet, men endog overlode ham flere Krigskibe saalænge til hans Disposition, indtil den græske Marine kunde blive disciplineret. Dette syntes at tyde paa, at Grækenlands Uafhængighed i udstrakteste Betydning maatte være besluttet. De Decreter, som Capodistria udstædte, gave tydeligt tilkjende, at han antog Grækenlands politiske Stilling gandske afsondret fra det tyrkiske Overherredømme og satte sin Troesforvandte i Klasse med Europas uafhængige Nationer. Alligevel skulle Anskuelserne i Europas Kabinetter ikke saa aldeles stemme overeens med Grev Capodistrias, og endnu skal ingen fast Bestemmelse være tagen af Magterne om Grækenlands fremtidige politiske Existents, fordi de vigtigste politiske Spørgsmaal, som indvirke paa det øvrige Europa, ere vanskelige at forene med hiint som angaaer Grækenland. Ogsaa Grændserne for det græske Gebeet er endnu stedse Gjenstand for Discursioner i Kabmetterne. Vanskeligt ville de komme til at svare til det bekjendte Udkast, som skal være gjort af Capodistria selv, da en saa stor Udstrækning af Grækenland vilde forrykke hele det europæiske Statsystem.