Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-05-16
J denne Maaned havde vi et ægte April Veir, thi det var fuldt af en uafladelig Forandring og Uroe. Det skulde være en Foraarsmaaned; de skiønneste Forbud paa det gav sig tilkiende, og dog blev det ikke Foraar. Maaneden kastede sig ind i Vinteren, men denne fik ikke heller nogen Magt, nu faldt der Snee eller Hagel, og kort efter havde man den behageligste Foraarsfølelse; Vinter om Formiddagen og Sommer om Eftermiddagen, nu regnede det i Strømme, og strax oven paa det klareste Solskin imellem stode de nys udsprungne Buske bedækkede med Snee; men om nogle Timers Forløb havde de rystet den af sig, og de saae nu saa muntre og friske ud, som der ikke var mødt dem noget Usædvanligt. Kort sagt, Veiret var i denne Maaned i høi Grad vægelsindet, og havde megen Lighed med Holbergs Lukretia. Naar vi ville forklare os Grunden, til denne Forandring, saa maae vi holde os til Henriks Theorie, at det kom af, at mange Siæle afvexlende førte Regimentet; thi Vinden ere Veirets Siæle, som virke i Atmosphærens Legeme. Vindenes Vægelsindethed kunde ikke være større end det var i denne Maaned; En Dag stod Vinden i eet Hiørne, den næste Dag i et andet; høiere end i 3 Dage blev samme Vind aldrig staaende, Vindens Styrke og Svaghed var ligesaa afvexlende; kun to Gange hævede de sig til Storm, den 10de af Nordvest, og den 30te af Sydost; i det hele taget havde dog Nordenvinden Overvægten; thi det blæste 21 Gange af Norden, 20 af Vesten, 11 af Østen og 10 af Sønden. At af disse Preumata Nordenvinden havde Overmagten, gav denne Foraarsmaaned et mere vinterlig Anstrøg end næsten den hele Vinter selv. Det er moersommere at observere et vægelsindet Veirligt end et vægelsindet Menneske, endskiøndt det ikke er meget godt at have noget med nogen af dem at giøre: saaledes begyndte Maaneden med et stærkt Sneeveir, næste Aften lynede det; derpaa faldt en skyllende Regn, i 6 Dage derefter solklare Dage til den 9de, først Nattefrost, Riim og om Morgenen, Kulde, saa deligt Foraarsveir. Den 10de svære Hagelbygger og Kulde, derefter mildt og deligt Veir fra den 12te til den 15de. Herpaa fra den 16de til 21de Hagel, Snee, skyllende Regn og Kulde, hvorved dog Mildhed og selv Varme indfandt sig om Eftermiddagen. Den 22de var det det deligste Maimaaneds Veir. Fra den 23de til 26de var Sølen ofte stikkende varm, afvexlende med kold Regn derfra og til Maanedens Udgang en kold og skarp Luft. Hvor vægelsindet Veiret var kan allene sees deraf, at det i 16 Dage var Regnveir, og i 14 tørt Veir, at Solen skinnede i 24 Dage, og at Luften var bedækket i 19, og at Barometret, uagtet det har sin aparte Siæl, idelig foer op og ned, og havde ingen Roe paa sig. Denne Aarets Lukretia havde det dog forud for Holberg, at hiin fik sig iført en bestemt Dragt; thi under denne hele Qvakken grønnedes Jordens Overflade fortreffeligt. Men dette havde sin gode Grund; thi ved Naturens som ved Menneskelivets Qvaklerier staaer en høiere Aand i Baggrunden, som bærer Omsorg for, at det sande og væsentlige Gode bliver tilveiebragt. J April i Fior herskede vel ogsaa en Deel Forandring i Veirliget og en Kamp imellem Vinter og Foraar, men Luften var den Gang meget klarere og tørrere end i Aar, og Foraarets Seier blev tilsidst langt mere afgjort end i Aar; April endte sig i Fior med et Tordenveir, istedet for i Aar med en vinterlig Østenstorm.