Aalborg Stiftstidende, 1839-01-05
Udgiveren og Redacteuren af Veile Avis, Hr. Sylvester-Hertz, seender følgende Nytaarshilsen til sit Publicum: den 28de Januar 1839. Det gamle Aar nys ad undas gik, En Skaal vi tömme for det, der fölger! Enhver sin Snert af det gamle sik, Men Smerten svinder i Tidens Bölger; Lad Daaren klynke. og Panden rynke, Vi Sorgen muntre med Vinen synke, Hurra, Hurra, I gamle Aaret paa langs og paa tvers Man lidt for rask vilde reformere, Man sang sig des i et daarligt Vers, Gid man af paa hi vil lave flere Lidt Vandsanderet. Godet, lig en hurtig Modet, Saa falder ikke Hurra Hurra, Hvi klynke, Nei, vi vil synge glad Og nyde hvad os vor Herre sender, I Jylland har vi jo Øl og Mad og Fred i Hjertet, naar Livet ender – Gaaer Skuden under, Saa staaer dog Funder Og With og Fleischer, de Tre ei blunder, Hurra Hurra, Saalænge Dansken med Liv og Lyst Tör hilse Kongen med ærlig Tale, Staaer Haabet trofast i Danskens Bryst, Det vidner Asmild og Hroars Sale; Thi bort med Sorgen! Fra Kongeborgen. Belyser Frederik vor Nytaarsmorgen, Hurra Hurra, Aarhuus, den 2den Junuar. Ved en Raadstuesamling blev idag gjort Valg paa to nye Borgerrepræsentanter, istedetfor de to ældste der efter Touren skulde afgaae. Disse vare: Borgerrepræsentanternes hidtilværende Formand: Hr. Kjøbmand Chr. Bang og Hr. Skibsbygmester Bonnesen. Den Førstnævnte blev eenstemmigen valgt paany, og istedetfor den Anden valgtes Hr. Bagermester Bruun. Ligeledes afgik tre af Ligningscommissairerne, nemlig: dHrr. Kjøbmand P. Sabroe, Snedkermester Bech og Kjøbmand L. P. Schmidt, der samtlige bleve valgte paany. Jstedetfor Hr. Bagermester Bruun, der havde været Ligningscommissair førend han blev Repræsensant, valgtes Hr. Slagtermester Wichmann. (Aath. Av.) Besynderligt nok har Capitain Møller, Føreren af Skonnerten die Elbe", allerede engang tidligere været overrumplet af spanske Fribyttere i den biscayiske Havbugt. Han var nemlig i Aaret 1823 afgaaet med Viine fra Bordeaux bestemte til Helsingør og Kjøbenhavn, da han pludselig bemandedes af spanske Kapere, der erklærede Ladningen for god Prise; men til hans Held øienede Kaperne en Seiler, hvis Erobring gav Haab om rigere Gevinst og forlode Møller, imedens de dog lode 3 Mand blive tilbage paa hans Fartøi. Capitainen var imidlertid snild nok til omsider, ved Hielp af gode Bordeaux Vine, at faae Bugt med Spaniolerne, som han lod kneble og lægge ned i Lasten, hvor man i denne Tilstand lod dem erholde deres fornødne Føde. Capitainen styrede derpaa Coursen mod Nord og, efter at være kommen i Nordsøen, løslod han sine Fanger, da disse i det fremmede Farvand havde indseet Nødvendigheden af at opgive enhver Tanke og Flugt og villige fandt sig i Skjæbnen. Saaledes ankom Cpt. Møller med sine spanske Gjæster til Kjøbenhavn, hvor Assurandeurerne betalte ham en honorabel Douceur for den Aandsnærværelse og Conduite, hvormed han havde frelst baade Skib og Ladning fra Røveres Vold. Cpt. Møller er noget tilaars, men endnu en rask og rorig Sømand. (J Ove Thomsens Avis, hvori findes en med Ovenstaaende overeensstemmende Meddelelse, hedder det, at Cpt. Møller ikke er ukyndig i det spanske Sprog; hans fingerede Ukyndighed var altsaa anvendt, paa rette Sted.) Man er iøvrigt her af den Mening, at Capitainen saavelsom de Udvandrede ville erholde deres Tab erstattede ved den spanske Regjering, med hvilken vor Regjering jo staaer i venskabelig Forstaaelse. Den danske Consul vil formodentlig alt have gjort de fornødne Skridt i saa Henseende.