Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-23
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. occondomAttende Aargang. No. 7. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Kritiske Bemærkninger over Professor Dehlenschlagers Afhandling: Digterne i Levnet som i Værker. (Fortsættelse; see forr. No.)At Digterevne er en Konst, at et Slægtskabsbaand omslynger alle Konster, at Digteren, skjøndt med en tildeels forskjellig aandelig Virksomhed, har meget tilfælles med de øvrige Konstnere, hvis Værker ligeledes, for at blive til, behøve Begeistringens Kraft og Phantasiens undfangende Evne: trænger ei til Beviis. Hvo vilde nu vel overføre den Paastand, at Digterens hele Charakteer og Personlighed aabenbares i hans Værker, paa en Maler, en Billedhugger, en Musicus, Ogsaa her gielder det snarere, som om Digteren, Værkerne ere som Mestere, men ikke omvendt. Med andre Ord, hvad Konstneren er eller var som Konstner, hvilken Flugt hans Genie har taget, hvorledes hans Talent ved Underviisning, Dannelse, Skole, Smag og Studium har udviklet sig, hvorledes Samtids og Fortids Mønstre have virket paa hans Konstnerevne, m.m. - dette lærer os fortrinligen hans Værker. Men for at vide, hvorledes han Selv var i sit hele menneskelige Væsen, maae vi kjende hans Person og hans Levnet. Derfor interesserer os meget naturligen enhver udmærket Digters, enhver anden stor Konstners Levnet, fordi vi, paa Grund af den Deel Tirsdagen den 23 Januari 1821. tagelse, hans Værker have vakt hos os, ønske at vide, deels hvorledes hans Aand udviklede sig og hans Talent dannedes, deels under hvilke Skjebner han gik Livet igjennem, og i hvilket Forhold hans Charakteer stod til hans Virksomhed og Fuldkommenhed som Konstner. Derfor finde vi ogsaa Konstnerens Biographie saameget mere interessant og mærkværdig, naar hans Liv, foruden at det eiede den indre Rigdom paa Konst og Phantasie, tillige var frugtbart i Handling og virksomt i mangehaande menneskelige Forhold, naar vi i den genialske Konstner tillige see det genialske, udmærkede, fleersidigen dannede og virkende Menneske. Voltaires, Goethes og Holbergs Levnet er derfor mærkværdigere, end Lafontaines, Klopstocks og Evalds. Heller ikke er det saa almindeligt, som Oehlenschlager paastaaer, at alle udmærkede Digtere kraftigen have deeltaget i deres Tidsalders Virksomhed." Poesten er, som enhver Konst, Livets Prydelse, og en af de skjønneste Blomster, det rækker os; men hele Livet er ikke Poesie, og Skjønhed, som Konsten paa forskjellige Veie stræber at fastholde og give en varig Tilværelse paa Jorden, kan vel smykke Menneskelivet, men ikke ene opholde det. Digteren, naar han ikke tillige, som især i nyere Tider sjelden var Tilfældet, udmærkede sig i det borgerlige Liv, behøver derfor at have naaet en betydelig Høide i Videnskab, Erfarenhed og erdensklogskab, i Forhold til sin Tidsalders Cultur, for kraftigen at deeltage i dens Virksomhed. Han behøver dette allerede som Digter, og trænger endog mere dertil, end enhver anden Konstner, fordi Phantasien hos ham behøver Tankens og Ordets Hielp for at afpræge dens Billeder, og fordi kun en moden og dannet Aand giver Tanken Kraft og Fylde og tilegner sig Ordets Fynd og Rigdom.