Aarhuus Stifts-Tidende, 1817-01-18
Copulerede. Den 16de Jan. Bødkermester Christen Larsen Barlach, og Pigen Ane Cathrine Jensdatter. Samtale. Hr. Geldschlingel. God Morgen, Naboe. Hr. Just Justesen. God Morgen, Jeg synes at han seer mig ikke ret fornøiet ud idag. S. Har jeg vel Aarsag til andet, Har han ikke læst den lange Præk i Avisen sidst og Rigsbanken? I. I. Jo jeg har; jeg havde havt ondt ved at forstaae det; men hvorfor tager Naboe sig det saa nær S. Jeg skal sige ham det i Fortrolighed: jeg havde just glædet mig til at Specierne vare faldne til 33. Rigsbankmark, og det af bare Patriotisme; thi jeg er, uden at lose mig selv, en god Patriot; men da jeg sagtens kunde vide, at det ikke vilde vare ret længe, saa havde jeg underhaanden givet Commission paa at opkiøbe alle de Specier, som kunde overkommes, til 42 Rigsbankmark ; og nu, da jeg har faaet dem i Hænderne, kommer al denne vidløftige Forklaring udDet kan dog krænke en ærlig Mand. J J. Men hvad giør det til Sagen, Naboe; saavidt jeg kan forstaae mig derpaa, saa har Banken ikke fuldt en Million i Sølv i Behold, og skylder omtrent for 28 N. Rigsbankdalere bort; der vil lang Tidtil at indløse saamange Papiirbeviser. S. Men begriber han ikke, at Banken har en saa stor aarlig Indlægt, deels af Hæftelserne og deels ved at giøre de inddragne Pengesummer frugtbringen. de, at den kan i en kort Række af Aar befrie sig fra alsin Gield. J. J. Men fordi den enten bliver istand til at indstage de Gieldsbeviser, den har udstedet, eller at giøre endnu størte Pengesummer frugebringende, saa har den jo derfor ikke Sølv til at klarere for sig med, og hvad vil saa alle dens Operationer hielpe? G. Men er det ikke tydeligt, at den derved faaer Midler i Hænderne til enten at indkiøbe Sølv, derved at forøge sin Sølvfand, eller til at inddrage den circulerende Masse af Papiirspenge, og derved at forhøie Sedlernes Værdie, alt efter Omstændighederne. J. J. Jeg kan dog ikke rigtig forstaae det; thi først : hvorfra skal Banken faae det Sølv at kiøbe, om sin endog, ved at inddrage de aarlige Renter af Hæftelserne og ved at giøre de indkomne Copitalet frugtbringende, kan erhverve sig en stor Formue, og for det andet, hvorledes kan den inddrage Rigsbanksedlerne: der maae jo dog være Penge i Omløb blandt Folk; klager man ikke nok over Pengemangelen alligevel: G. Faae Sølv at kiøbe, spørger han, er der ikke Sølv nok at faae at kiøbe, betales ikke Tolden i Sølv, kiøber ikke jeg Sølv; kiøber ikke saamange andre skikkelige Mænd Sølv, hvormange Godt Folk leve ikke af at kiøbe Sølv, det har hidindtil været den bedste Næringsvei her til Lands. Gud naade es arme Mænd, det bliver kun et daarligt Liv for en stakkets Spekulant herefter. Han siger, at Banken ikke kan inddrage Seddelmassen, for ikke at forøge Pengemangelen; men naar Landet har meget Korn at udføre og det betales godt, naar Fiskerierne ere indbringende. naar Handelen florerer, naar Jndustrien vækkes, kort sagt naar Penge strømme ind i Landet fra alle Kanter, i saa kan jo Seddelmassen godt formindskes. At Bru ken er uafhængig og sikker, og at den bliver riig, er jo øiensynlig; og det vilde jo være en Daarlighed at sige: at En som er riig ikke skulde faae Credit. Den som har en Masse af Penge at commandere over, som har fuld Sikkerhed for hvad han skylder bort, kan paa den ene eller den anden Maade operere til at op i hielpe sin Credit, og naar den først faaer en almindelig Credit, hvad kan det da hielpe, at jeg og mine i Lige ville stikke Hovederne lammen Hvem kan vide hvad den i dette Øieblik kan foretage sig til min og andre vindskibelige Mænds Undergang. Gud bedre os for Tider vi leve i J. J. Men om det ogsaa er saaledes, saa begribe dog ikke alle Folk det; men de ville vedblive at have Mistillig til Rigsbanksedlerne. S. Ja, uvidende Folk maaskee som han og hans Lige; men lad en saadan Forklaring, som den Rigsbanken har givet, komme til Hamborg og Amsterdam; der, kan han troe, at der er Folk, som kunne skue indi Tingene, og som godt indsee, hvilken Credit en Stats Pengevæsen faaer ved en saadan aabenhiertig Forklaring. Han kan være sikker paa at Folk, som har den rette Forstand, ville herefter gjemme paa Sedlerne og tænke paa Fremtiden. Havde jeg vidst dette, aldrig skalde jeg have givet mig af med at opkiøbe Specier. Det klogeste en Mand nu kan giøre er at deponere alt det Sølv i Banken som han har hagende. J J. Jeg takket ham. Hr. Gildichlingel, for den Oplysning, han har givet mig. Jg har hørt, ham tale ud med Taalmodighed og med Glæde; men da jeg mærker at der er den Forskiel paa os to: at han har Patriotismen i Munden, og jeg den i Hiertet, saa ville vi ikke fortsætte vor Bekiendtskab. Farvel Hr. Naboe.