Berlingske Tidende, 1811-09-20
Parts, den 9de September. Under 26de f. M. udkom efterstaaende K. K. Decret, angaaende hvorledes der skal forholdes med de Franske, der ere blevne etablerede i fremmede Lands : Vi Napo con a. hare decreteret og decretere, som følger : Første Afdeling. Om de med Vor Tilladelse i fremmede Lande etablerede Franske. 1) Jngen Fransk kan naturaliseres i et fremmed Land uden Vor Tilladelse. 2) Vor Tilladelse bekræftes ved Patentdreve, der udstædes af Vor Stordommer, underskrives af Os Selv, contra signeres af Vor Statssecretair, forevises Vor Cousin Ærkekantsleren, indføres i Lovbulletinen og indregistreres i den Keiserl. Ret paa den fleste Sted Vedkommende opholde sig. 3) De saaledes i et fremme Land naturaliserede Franske nyde den Rettighed at besidde Eierdom, overdrege den til Andre og succedere, endog om det Lands Undersaatter, hvori de ere naturaliserede, ikke nyde disse Rettigheder i Frankerig. 4) Børn, af en saaledes i et fremmed Land naturaliseret Fransk, ere, naar de ere fødte der, Fremmede. De kunne igien erholde Eger skab som Franske, hvis de opfylde de i Codi Napoleons 9de og 10de Artikel foreskrevne formaliteter. Jkke desto mindre Kulle de, i deres Mindrearrighed og i de første 10 Aar efter at de ere blevne myndige, erholde den Arv og deelagtiggiøres i alle de Rettigheder, der tilfalde dem. 5) De i fremmede Lande med Vor Tilladelse naturaliseste Franske kunne aldrig føre Vaaben mod Frankerig. Hvis de giøre det, vorde de stævnede for Vore Keiserl. Retter og dømte til de i Code Penal livre 3 Art 75. &c. fastsatte Streffe. Anden Adring. Om de i fremmede Lande uden Vor Tilladelse naturaliserede Franske. "6) Enhver i fremmede Lande uden Vor Till., delse naturalisere Fransk mister sin Eiendem, som confiskeres. Hanhar et mere Ret til at fureidere, og al den Arv, der maatte tilfalde dem, skal overdrages til den, som har nærmest Rettighed efter ham, saafremt denne boer i Rige. 7) Det skal bekræftes for den Vedkommendes sidste Opholdsteds Ret, efter Anmodning fra Generalprocureuren eller det derved interesserte Civi partie, at den Person, som uden Vor Tilladelse har ladet sig narnealisere i et fremmed Land, har tabt sin Borgernet i Frankerig, og den hom tilfaldende Arv tilkiendes den, som den paa Rettens Vegne kan tilkomme. 8) Har en saadan Person bestemt eller ved Transission erholdet Titler, som ere indførte ved Segarn consultet af 14de August 1806, da mister han samme. 9) Disse Tiller og de med samme forbundne Fordeelt tilfalde den Person, som er bleven Fransk og som har lovligt Krav derpaa; dog med Forbehold af Konens Rettigheder, der Fulle reguleres, som om hun var Enke. 10) Har en saadan Person erholdet en af Vore Ordener, deudstryges han af Registerne og Etaterne, og det forbydes ham at bære sammes Decoration. 11) Hels Negen, som er naturaliseret i et fremmed Land og imod hvem Act. 6 og 7 ere satte i Udøvelse, vover at betræde Rigets Grændser, skal han første Gang arresteres og føres til bage over Grændserne; traffes han paa nye, skal han forfølges af Vore Domstole og dømmes til en Fængselsstraf, der ikke kan være under 1 og ikke over 10 Aar. 12) Fra disse Straffe kan han ikke vorde fritager uden ved Bengadelsesbrev, som Vi udstæde i Vort geheime Raad 13) Enhver uden Vor Tilladelse i fremmed Land Naturaliseret, som maatte føre Vaaben mod Frankerig, skal straffes efter 75de Artikel i den piinlige Lovbog. Tredie Afdeling. Om de Personer, som allerede ere naturaliserede i fremmede Lande. "14) De Personer, som ved Bekiendtgjørelsen af dette Drerer, befinde sig som Naturaliserede i fremmede Lande, kunne, hvis de erholdt sig paa Europas Fastland, inden 1 Aars Forløb, hvis de ere uden for Fastlandet, inden 3 Aar, og, hvis de befinde sig paa hiinside Godthaabsforbierg og i Ostindien, inden 5 Aar, erholde Vog Tilladelse i de Tidsløb og efter de former dette Decret bestemmer. 15) J Tilfælde af Forsinkelse kan ingen Tilgivelse finde Sted uden Benaale sesbreve, som bevilges efter Forestilling fra en af Vore Ministre, og udstædes saaledes som Art. 12 bestemmer. 16) Et Terminen, udløben og Vedkommende intet saadant Brev har erholdt, ere de almindelige Bestemmelser i dette Decret at anvende paa ham." Fierde Afdeling. Om de Franske, som 5 finde sig i en fremmed Magts Tieneste. "17) Jngen Fransk kan træde i Tieneste hos en fremmed Magt, uden Vor specielle Tilladelse og under den Betingelse at vende tilbøge, seesaart Vi, ved en almindelig Forordning eller en directe Befaling, indkalde ham. 18) De af Vore Undersaatter, som have erholdt denne Tilladelse, kunne ingen Eed eftrage til den Magt, de tiene, uden med den Betingelse : aldrig at føre Vaaben mod Frankerig og at forlade Tienesten, endog uden at tilbagekaldes, naar Landet maatte befinde sig i Krig med Os. Hvis de overtræde dette, ere de alle de Straffe underkastede, som Decretet af 6te April 1809 bestemmer. 19) Tilladelsen til at tage Tieneste hos en fremmed Magt skal meddeles dem i et aabent Brev, der udfærdiges i den Frem Art. 2 foreskriver. 20) De kun ikke tiene, som befuldmægtigede Ministre ved nogen Tractat, hvor Vores Jnteresse omhandles. 21) De kunne ikke komme til Frankerig uden med Vor specielle Tilladelse. 22) J de Lande, der ere Vort Herredømme underkastede, kunne de ikke lade sig see med fremmed Cocarde og i fremmed Uniform; de have Tilladelse at bære Nationalfarverne, naar de befinde sig i Rigt. 23) Dog kunne de bære fremmede Ordeners Decoretioner, hvis de have erholdet samme med Vor Tilladelse. 24) De i fremmed Magts Tieneste værende Franske kunne aldrig accrediteres som Ambessadeurer, Ministre eller Gesandter ved Vor Person, ei heller modtages i nogen udmærket Mission, hvorved de maatte komme i det Tilfælde at skulle møde for Os 6 deres fremmede Costume. 25) Enhver Fransk, som uden Boe Tilladelse træder i en fremmed Magts Tieneste, skal ansees efter dette Decrits anden Afdelings Artikler, og beholder hen sin Post i Krigstid, da straffes han efter Decretet af 6te April 1809. 26) Art. 14 skal, anvendes paa de Franske, som, uden at have Patentbreve, befinde sig i fremmed Tienste. 27) Bort Decret af 6te April 1809 skal herefter som hidtil gielde, forsaavidt Bestemmelserne i samme ikke ere ophævede eller forandrede ved dette Decret, og dette navnligen i Henseende til de Franske, som uden Vor Tilladelse have tager Tieneste hos en fremmed Magt og ere forblevne i samme, efter at Krigen er erklæret imellem Frankerig og den. De skulle betragtes som saadanne, der have ført Vaaben imod Os, og dette allene fordi de vedblive at høre til et Militaircorps, der er bestemt til at gere med det franske Rige eller dets Allierede." - "Vore Ministre have, enhver saavidt ham red kommer, at sørge for dette Decrets Udførelse. Givet i Palaiet Trianon, den 26de August 1811.