Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-10-07
Hovedresultaterne af de i forrige Aar i financiel Henseende trufne Foranstaltninger lade sig henføre under følgende 6 Hovedclasser: 1) Reductionen af Statsudgivterne til et Minus af 512 Mill. Pd. St. i Sammenligning med det næstforegaaende Aar; 2) Constitueringen af en aarlig Fond af 5 Mill. Pd. St. til Brug for Statsgieldens Amortisation; 3) Nedsættelsen, af 1/2 Deel af denne Gields Renter, hvorved vandtes, anslaaet i Capital, 155 Mill. Pd. St., 4) Omsætningen af Armeens og Marinens Pensioner, der udgjorde 5 Mill. Pd. St. i Renter, som koste aarligen 71,400,000 Fr., og, efter 45 Aars Forløb, maa ganske ophøre; 5) en ved Besparelse mueliggjort Forringelse af de aarlige Paalæg 3,300,000 Pd. St.; 6) endeligen adskillige Midlers Iværksættelse til at forøge Circulationen af de rede Penge. - J Aaret 1822 udgjorde Udgivterne til Storbritanniens Statsbestyrelse 16,248,346 Pd. St. Af Jndtægterne for samme Aar, 55,228,592 Pd. St., er der blevet 5,260,228 Pd. St. tilovers for Amortisationscassen. - Ved Renternes Nedsættelse fra 5 til 4 pC. er Beløbet af Statsgieldens Capital blevet lig 3,952,000,000 Franker. Ved denne Finantsoperation er den aarlige Rentebetaling blevet formindsket 37 Mill. Fr. Regjeringen tilbagebetalte det lidet Antal Rentenerer, der ikke vilde lade deres Capitaler blive staaende; de øvrige samtykkede i Rentenedsættelsen, fordi de ikke saae sig istand til at anbringe deres Penge nogetsteds sikkrere og mere indbringende end i den offentlige Skat. Men den engelske Regjering vil ikke blive staaende herved, man har besluttet at nedsætte Renterne af Statsgielden efterhaanden til 3 1/2 og 3 PC.: et Maal, som den under den brittiske Handel og Konstlids nuværende Tilstand om kort Tid kan vente at naae. Ved de sidstnævnte Reductioner ville Renterne af Statsgielden formindskes over 53 Mill. Fr. Statsgjeldscommissairerne have i Slutningen af A. 1822 tilhandlet sig Fonds ved at indkjøbe dem til en Priis af Renter lig 1/2 Deel af Capitalen, og saaledes haabe de nu at tilbagekjøbe endnu 1/2 Deel. De Capitaler, der sættes i Jordeiendomme, kaste vel en større Jndtægt af sig; men desuagtet har Ministeriet det grundede Haab om, at forskaffe de offentlige Fonds en saadan Credit, at man vil foretrække det, selv mod en ringere Rente, heller at sætte Capitaler i samme end i Landeiendomme. Hvorledes dette er saare mueligt, lader sig let indsee. Den Lethed og Nøiagtighed, hvormed Renterne hæves; Fritagelsen for al Bekymring og Møie for sine Capitaler, Mueligheden, hvert Øieblik at kunne sælge en Deel eller det Hele af sin Formue til den gieldende offentlige Priis, uden, som Tilfældet er ved faste Eiendomme, at maatte bie paa en Kjøber, der sædvanligen byder saa meget mindre, som han er nøiere underrettet om Nødvendigheden af Salget; alle disse Omstændigheder give i Folkets, Rentenerernes og Capitalisternes Øine de offentlige Fonds en stor Overvægt over Capitalers Anbringelse i faste Eiendomme, hvilken Administrationen vil benytte til Fordeel for Nationalfinancerne. Dette vil nemlig i Engelland, som stedse i Frankrig, kunne være Tilfældet, da der altid gives en stor Mængde Capitaler, der aldeles ikke udsættes, eller som uforrentede deponeres, hvilke altsaa letteligen de offentlige Fonds kunne drage til sig, saasnart kun altid Reductionen af deres Renter holder lige Skridt med den almindelige Rentefod. - Een af Ministeriets sindrigeste Foranstaltninger var Pensionernes Forvandling til 45 Aars Annuiteter. Man lod den udmærkede Mathematiker Hr. Finlaison nøie og mathematisk udregne, efter Erfaringens og Calculens Grundsætning, den sandsynlige Tid, naar Statspensionerne ville ophøre, og derved bestemme den sandsynlige Sum, hvilken Staten aarligen vil have at betale, indtil den Tidspunkt indtræffer, da denne Udgivt aldeles ophører. Ved en anden Beregning blev udfundet, hvilken Sum Staten, i et Tidsrum af 45 Aar i lige Dele har at betale hver Pensionair eller hans Arving, for at fastsætte et reelt Værd, der er Livrenter ligt.