Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
Blandede Efterretninger. Den berømte Triumphvogn, som i Aaret 1806 blev ført fra Berlin til Paris og nu igjen føres fra Paris til Berlin, for atter at optage sin gamle Plads, har egentlig staaet over Brandenborger Porten, som blev opført og tilendebragt i Aaret 1793, og skal have kostet en halv Million Rigsdaler. Den er bygt efter samme Plan som Proppleen (Forgaarden til Citadellet) i Athen, som Perikles lod opføre i den 85 Olympinde (437 f. Chr. F.) og som skal have kostet 2012 Talenter, 2,716,200 Rdlr., og hvoraf Levninger endnu sees. Hoveddelene af Brandenborger Porten, bestaaer af en Colonnade af 12 store forinthiske Søiler af Sandsteen. Af disse vende 6 mod Staden, og 6 mod Parken; de have 6 Fod 8 Tommer i Gjennemsnit og ere 44 Fod høie. Mellem disse Søiler ere Skillevægge, der danne 5 Gjennem gange; den mellemste er af 18, de paa Siden af 12 Fods Bredde. Paa Søilerne løber Architravet, Friesen og Hovedgesimsen i en lige Linie. Ved Siden af samme staaer en Attika, som over Mellemgjennemgangen springer frem ved Fronten, men paa Siden er trukken tilbage; henimod den midterste Deel er paa begge Sider anbragt Trappetrin, der danne ligesom en Frontespice, og komme sammen paa den mellemste Deel af Atticaen. Paa denne stod Qvadrigen eller Triumphvognen, efter antik Form, hvori Seiersgudinden staaer med Seierstegnene i Haanden. De 4 for Vognen staaende Heste ere 12 Fod høie. Hele Gruppen er modelleret af Shadow, af Brødrene Wohler i Potsdam forarbeidet i det Store af Træ, og siden drevet i Kobber af Kobbersmeden Jury i Potsdam; den er 16 Fod høi. Hele Portens Høide med Attika er 64 og med Gruppen 80 Fod. Det Hele skal have kostet en halv Million Rigsdaler. For henved 1400 Aar siden førtes i samme Egn af Frankrig, hvor i dette Øieblik Krigsskuepladsen var, en Krig af Hunnernes Konge Attila, der omtrent i Aaret 451 gjorde fra Tydskland et Jndfald i Frankrig med 500,000 Mand, og trængte saa langt frem, at han beleirede Orleans, der allerede var i Begreb med at overgive sig, da den franske Konge Merovæus, Gothernes Konge Theodoricus, den burgundiske Konge Gothalus og den romerske Statholder Ætius lode deres Armeer støde sammen, og overfaldt Attila saa uformodet, at han maatte ophæve Beleiringen. Derpaa forefaldt ved det ogsaa i nærværende Krig, bekjendte Chalons et Slag, der varede hele Natten og igien begyndte den næste Dag, hvori Attila mistede 180,000 Mand. Da han hørte, at Thorismund vilde hevne sin Faders Død, blev han saa fortvivlet, at han hellere vilde omkomme sig selv, end falde i Fiendernes Hænder, men han var saa heldig at undkomme, da Ætius, som befrygtede, at Gotherne og Frankerne skulde ved hans fuldkomne Undertrykkelse blive alt for mægtige, ikke tilbørlig forfulgte sin Seir. Artila var liden af Vext, men indgjød alligevel ved sin stolte Gang Frygt, og havde et skarpt og gjennemtrængende Øiekast. Han forstod fortreffelig at forene List med Magt. Han besad Forstillelsesævne, Finhed og Klogskab i udmærket Grad, udførte sine Foretagender med Dristighed, var grusom mod sine Fiender, men høimodig mod dem, der underkastede sig ham. Han forstod at benytte sig af Overtroen, og indbildte sine Soldater, at han besad noget Guddommeligt, og havde fundet Mars's Glavind, som man tilbad blandt Hunnerne, og at Skjebnen havde lovet den, der eiede dette, Herredømmet: over hele Verden. Denne Verdensbetvinger døde Bryllupsnatten af - Næsebløden.