Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1806-04-18
Tydskland. Marskal Lefevre, som alt var paa Veien til Paris, er pludselig kommen tilbage til Maynz, og de Tropper, som alt vare gaaede over Rhinen, vende om paa Tydsk Grund igjen. Neys, Soults og Daveusts Korps have ligeledes faaet Ordre at gjøre Holt og forblive til nærmere Ordre, der hvor de befinde sig. Som det hedder, holder Napoleon sig til Østerrig og forlanger den traktatmæssige Besiddelse af Cattaro og de Russiske Troppers Bortskaffelse derfra. Saa længe til dette skeer, bliver Braunau ikke heller rømt af de franske Tropper. Dog vil man havt bemærket nogen Standsning igjen i de krigerske Tilberedelser, efter en Koureer Ankomst til Marskal Bertier i München, som strax exvederte den videre til Paris, hvorhen den Østerrigske General Fyrst v. Schvartzenberg ogsaa er reist i største Skynding. Den østerrigske General Stutterheim, som var kommen tilbage til München efterat have reguleret Krigsfangernes Forpleining paa Hjemveien, er bleven betydet, at hans længere Ophold der ikke under de nærværende Omstændigheder kunde være Marskal Berthier behagelig. En fransk Kommando, som efter den Bayerske Regjerings Reqvisition er sendt til Würtzburg, for at ar rettere et heelt Regiment, der egenmægtig var trukket dertil fra Bamberg, rykkede derind den 2den d., areterede strax 400 af disse Deserteurer, og har Ordre at forblive der paa Execution, indtil den sidste Mand er udleveret. Med Franzosernes Besætninger i de Preussiske Districter synes det at gaae videre, end man har forestillet sig. J Essen og Werden har man vægret sig ved at hylde den nye Hertug Joachim paa den Grund at disse Provindser ikke høre under Herdugdommet Cleve, og den 4de rykkede atter Preussiske Tropper ind paa begge Steder og borttog igjen Hertug Joachims Publicandum hvor det var opslaget. J Werden skeete en ordentlig Opfordring til den franske Besætning; men denne vilde ikke med det Gode og vergive Staden og lod Portene tilspærre, hvorpaa 100 Md. Preusser under Major Coefrannes Kommando steeg over Muren og aabnede Porten for de øvrige Tropper, som derefter rykkede ind med klingende Spil. Jøvrigt kom det ikke til nogen Virkelighed, og man enedes tilsidst om at tage fælleds Deel i Besætningen indtil Sagens Afgjørelse. Jmellem Tropperne paa begge Sider hersker og saa beste Forstaaelse. Under disse Omstændigheder kan man ikke uden dobbelt Jnteresse læse i de Berliner Aviser er Erklæring af Kabinetsminister v. Hardenberg, som Svar paa en Opfordring i Monitøren til at sige, om den af ham under 22 Decb. f. A. (angaaende Hannovers, Sikkerhed) udstædte Skrivelse til den Brittiske Minister i Berlin er anthentisk eller ei. Efter da at have erklæret samme, paa enkelte væsentlige Forandringer nær, for officiel og skrevet efter Hs. Majestæts Kongens befaling, oplyser han, at hverken Kongen eller Nogen i Berlin til den Tid vidste noget om den af Grev Haug mit den 25de sluttede Definitivtraktat med Keiser Napoleon i Vien, hvorved hiin interimistiske Overeenskomst, som var foreslaaet af Grev Haugwitz, bortfaldt. "Jeg sætter min Ære - siger Kabinetsministeren til Slutning - i min Souverains og den Preussiske Nations Agtelse og Tillid. Jeg er ikke født i de Preussiske Stater, men jeg staaer ikke tilbage for nogen Jndfødt i Patriotisme og har erhvervet mig deres Rettigheder ved mine Tjenester. Er jeg end ej Soldat, saa føler jeg dog, at jeg ikke havde været uværdig dertil, ifaldt Skjebnen havde bestemt mig til, med Vaabnene i Haanden at forsvare min Konge og hans Rettigheder, samt Statens Ære, Værdighed og Sikkerhed."