Aalborg Stiftstidende, 1828-02-09
Europas politiske Tilstand mod Enden af Januar, Jmedens det henrundne Aar saae 3 af Europas store Magter, paa en tildeels factisk Maade, lægge deres Politik for Dagen med Hensyn til Forholdene imeller den tyrkiske Stat og de insurgerede Græker, hvilede dog stedse ligesom en Taage over det Spørgsmaal. hvorledes Continentens to andre store Magter, Østerrig og Preussen betragtede dette Forhold. Den forløbne Maaned af dette nye Aar giver allerede et rigt Stof til Betragtninger, vel mindre ved nye betydelige Facta, men desto mere ved Oplysninger om de politiske Forhold, saaledes som de nu ere og Forberedelserne til deres videre Udvikling. Vi ville sætte vore Læsere i Besiddelse af det vigtigste i en Artikel af politiske Journals Januar=Hefte, under ovenstaaende Benævnelse: Til Oplysning om de politiske Forhold, som een kan sætte istand til at anne Fremtidens Begivenheder, i det mindste til at kjende den Aand, af hvilken de ville udspringe, høre først og fremmest Noter fra de østerrigske og preussiske Cabinetter, vigtige, ei blot med Hensyn til at de fuldstændiggjøre Oversigten af den europæiske Politik i de græsketyrkiske Anliggender, men ogsaa til, at de afgive et nyt for begge Cabinetter hæderligt Beviis paa, hvormeget de erkjendt den offentlige Meenings Vægt. Paa denne Erkiendelse er nu Europas Frihed og Sikker hed bygget. Den beskytter Folkeslagene imod deres Beherskeres vilkaarlige Egenmægtighed, den tager igjen Beherskerne i Forsvar imod ildesindede vildledte Mistydninger. Hvilke mægtige Fremskridt har ikke i Menneskehedens Held - denne usynlige Magt, Culturens hulde Datter, Moder til en fremskridende Uddannelse, gjort, siden den nye Tingenes Orden har udvilet sig paa vor Planets tvende Hemisphærer!!! Af en den 12te Martii af den k. k. Jnternuntintil Porten indgivet Note seer man, hvilket Sprog, de keiserlige Cabinet allerede i Martii Maaned, - 4 Maaneder før Londoner-Tractaten blev undertegnet - ha ført, et Sprog, som det overhovedet lige fra Udbruddet af den græske Jnsurrection til den Dag i Dag har ført imod Porten, og hvorvidt det da fortjener det Bebreidelse at skulle have formaaet denne Magt til Fortsættelse af Kampen imod Jnsurgenterne og til at sætte sig imod Fredsforslagene. Blandt andre indeholder Noten denne mærkelige Yttring: "Jkke er det sandsynligt, at Porten skulde kunne opnaae, hvad den i 6 Aar ei har naaet og det me blive svagere. Vanskeligt vilde det maaskee blive for den, om de fremmede Magter end bleve uvirksomme Tilskuere af Kampen - men ulige vanskeligere, naar nogle af disse lægge et saadant Sindelag for Dagen som nu. Hvad disse Magter ønske, hvad Østerrig i Særdeleshed nødvendigt maae ønske, - med Hensyn paa sin geographiske Beliggenhed, paa sine talrige Berørningspunkter med det tyrkiske Gebeet, paa de følelige Tab, som Uroligheden i Levanten maae medføre for de meest blomstrende Greene af dets Handel og Skibsfart, endelig med Hensyn paa den Fare, hvormed den revolutionaire Aand, Brændpunktet for den græske Jnsurrection, truer Naboestaterne - er ikke blot sen tilsyneladende og forbiegaaende Bielæggelse af Stridighederne i nærværende Øieblik, men det er Garantie for en fast og varig Fred. Denne Garantie for en fremtidig Rolighed og Grækenlands varige Underkastelse kan kun ligge i: at Porten sikkrer Jnsurgenterne Opfyldelsen af det Haab, at der Jntet bliver at befrygte for deres Fremtids Skjebne, for deres borgerlige Existents og for deres Velfærd, at deres Tilstand bliver forbedret og fuldkommen sikkret mod alle Reactioner, som de forhen have lidt og hvis Fornyelse de maatte befrygte, naar de vendte tilbage under Storherrens Authoritet. Endelig bliver Porten opfordret til nøie at overveiede uafseelige Følger, som en overilet Beslutning kunde drage efter sig.