Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-10-06
Om Riegos sidste mislykkede Forsøg og Fangenskab haves nu foreløbige Officialberetninger. Det forsikres i disse, at General Ballasteros virkelig vilde slaae Riego tilbage og ved det første Anfald dræbte en af hans Adjutantere og flere Soldater. Da en halv Bataillon rykkede frem under Raabet: leve Ballesteros!" troede Denne, at alle Riegos Tropper vilde gaae over; men da Riego i det følgende Møde med ham tilbød sig at tjene som Adjutant hos Ballesteros, naar han vilde marschere imod de Franske, og B. undslog sig, var det at Riego, som havde ladet Huset omringe af sine Folk, erklærede ham med hans hele Generalstab for sin Fange. Jmidlertid naaede General Balanzar, som var lykkelig undkommen, atter til fin Division, og lod nu Riego opfordre til at sætte Ballesteros i Frihed og drage bort, hvilket han og gjorde, da han saae sin Plan strandet. Grev Molitor giver Ballesteros det Vidnesbyrd: at han ved denne Leilighed har gjort Alt hvad der stod i hans Magt, især naar betænkes, at af flere Regimenter stod en Bataillon ved hans, en anden ved Riegos Korps. Jkke een Officeer eller Soldat er gaaet over til Riego, tvertimod foreenede to af hans Batailloner sig med Ballesteros, og Denne satte sig strax i Forbindelse med General Bonnemains, som tilligemed Foissac=Latour eftersatte Riego. Ogsaa Bonnemains bekræfter, at Ballesteros har forholdt sig loyal og viist megen Karakteer, saa det nok er Digt, hvad en Madrider Tidende vil indbilde sine Læsere, at Hertugen, af Angouleme skulde have forkastet den imellem Molitor og Ballesteros sluttede Vaabenstilstand, paa Grund af at den Sidstes Tropper vare gaaede over til Riego, og givet befaling til disse Rebellers Forfølgelse. J Beretningen om Riegos Tilfangetagelse anslaaes hans Tab i Fægtninger mellem Jgen og Mancha Real den 13 Septbr. til 500 Md. Dræbte, Saarede og Fangne, mellem hvilke sidste hans Stabschef. Om den næste Dag var forefaldet en ny Træfning eller Riego var bleven forladt af sine Folk, loves p lyst, i næste Bulletin, der skal meddele de videre Omstændigheder ved denne brillante Expedition af General Bonnemains. Under Eskorte af 30 Husarer og fulgt af en Hob Bønder, blev Riego den 17de indbragt til Andujar og hensat i Fængslet. Først da dette var lukket, adspredte Bønderne sig. Den sammenstimlede Pøbel skreeg i et Væk: leve Ferdinand, døe Riegol Han og den medfangne Engerske Oberst Williams) vare tilhest, iførte graae Kaputtjolev uden nogen Udmærkelse. At han i Ulykken, ved Skjebnens store Omvexling, dog ikke maa have tabt sin Fatning, men veed at vurdere Pøbelgunst, vise de lærerige Ord, hvori med han tiltalede den franske Officeer, da han reed over Torvet, hvor han fra en Balkon i Fjor havde holdt Talle til Folket: "Dette samme Folk, som De i Dag seer saa opirret imod mig, og som uden Dem alt vilde have myrdet mig, har mig forrige Aar omkring i Triumf, og tvang mig til at modtage en Æressabel. Den Nat, jeg dengang tilbragte her i Staden, vare Husene illuminerede, Folket dandsede under mine Vinduer, og jeg bedøvedes af dets Jubelskrig. J Madrid tørster det samme Folk, som forto Aar siden vilde havt hans billede opstilt paa Raadhuset istedetfor Kongen, ja endog vilde have udraabt ham til Keiser, nu saaledes efter hans Blod, at det ikke har kunnet oppebie hans forventede Komme; men allerede anstillet en Henrettelse paa hans Billede. Jmidlertid bliver der for det første intet af denne Fornøielse, da Andujar ligger paa Veien fra la Carolina til Sevilla, og Riego følgelig transporteres til det franske Hovedqvarteer, for at behandles som Krigsfange. Læseværdigere ogsaa ved denne Leilighed den franske Koureers Yttringer til dem, som ønske Riego udleveret, for at dømmes af de spanske Authoriteter. Denne Higen efter Henrettelser - hedder det hos dem, som udgive sig for sande Troende, denne lave og grusomme Følelse hos dem, som udgive sig for Beundere af vore Troppers Mod, har noget den franske Nationalkarakteer saa oprørende, at Man maa forhauses over, at see det fremsat. At den Madrider Pøbeskriger paa hans Død, er Man vant til at høre; men at franske Blade gjøre sig til denne rasende Mængdes Erko, maa opfylde enhver Franskmand med Haan og Smerte. Saaledes handlede Østerrig ikke i den blodigste Revolutionskrig, da dets Regjering kjempede ei blot for Grundsætninger, men ogsaa for Familiehævn. Hvilket Menneske maatte vel være Østerrig meere forhadt end Folke=Repræsentanten Drouet, som i Varennes havde ladet Ludvig XVI og Marte Antoinette anholde, Krigen lod ham falde i Østerrigernes Hænder; han var ei engang Militær, og dog saae Man dem hverken udlevere ham til Emigranterne eller selv at dømme ham. Drouet blev sat paa en Fæstning, og 2 Aar efter udvexlet. Saaledes handlede Østerrigerne i den største Forbittrelses Periode, og nu kunde Man paastaae, at Franzoserne skulde vise sig mindre ædelmodige i en Sag, der ikke umiddelbar angaaer dem. Blot at kunne fæste Troe til Noget, som Religion, Ære og Folkeret i lige Grad fordømme, er en Brøde &c.