Viborger Samler, 1846-01-31
Kjøbenhavn. Hs. Maj. Kongen har under 8de Jan. allern. resolveret Følgende ang et Kjøbstadanlæg ved Silkeborg: Vi bifalde allernaadigst, at der ved Hovedgaarden Silkeborg i Linaa Sogn, Gjern Herred, Skanderborg Amt, i Vort Land Nørre-Jylland, maa oprettes en Handelsplads under følgende Bestemmelser: 1. Angaaende nærmere Betegning af Stedet, hvor Handelspladsen skal anlægges, dens Størrelse, Jnddeeling m.v.: 1) Bemeldte Handelsplads bliver at anlægge paa Hovedgaardens Vestermark og navnlig paa den Deel af Samme, som grændser til Langsøen, saaledes at der ved Anlæget i det Væsentlige tages Hensyn til den af Major Schlegel af Vort Jngenieurcorps udarbeidede Plan, hvilken vi allernaadigst approbere. 2) Medens ovennævnte Plads vil komme til foreløbig at udgjøre Byens vestlige Deel, uden at der dog endnu for Samme afstikkes bestemte Grændser, idet Pladsens Udstrækning mod Vesten langs Langsøen forbeholdes, skal Byens østlige Deel omfatte det drewsenske Fabrik-Anlæg, faaledes som dette nu er opført eller i sin Tid yderligere maatte vorde udvidet, tilligemed samtlige Vaaninger, der ere eller maatte vorde opbyggede til Beboelse for Fabrikkens Betjente og Arbeidere, som i Eet og Alt blive at indbefatte under Byen. 3) Da den nye Hovedlandevei, der ifølge Vor allerhøieste Bestemmelse skal anlægges fra Aarhuus til Ringkjøbing over Silkeborg, ved den under Nr. 1 bifaldte Plan er givet saadan Retning, at den danner Byens Hovedgade, ville Vi have VortJngenieurcorps paalagt at foranstalte, at det fornødne Jord arbeide paa denne Vei, forsaavidt den fører igjennem Byen, snarest muligt vorder udført. 11. Angaaende Betingelserne for Nybyggernes Nedsættelse paa Pladsen: 4) Uagtet der paa bemeldte Handelsplads skal kunne udøves alle de samme Næringsbrug, som ellers i Almindelighed ere Kjøbstæderne forbeholdte, saa skulle dog de Næringsbrugere, som der attraae at nedsætte sig, for at drive saadan Næring, saalænge Pladsen ikke endnu definitivt er organiseret som Kjøbstad, dertil erhverve Bevilling. Herfra undtages dog de enkelte Haandværkere og andre Næringsbrugere, som ifølge de gjældende Regler frit kunne nedsætte sig overalt paa Landet og der udøve deres Bedrivt, thi disse skulle ogsaa være berettigede til at nedsætte sig paa Handelspladsen og uden særlig Bevilling der at drive bemeldte Næringsbrug med samme Frihed som andetsteds paa Landet, saalænge Pladsen endnu ikke har erholdt Kjøbstædernes sædvanlige Rettigheder; saalænge skulle ogsaa de concessionerede Landhaandværkere frit kunne arbeide for Byens Jndvaanere. 5) Bevillinger til Handel, Møllebrug, Krohold, Fabrikdrift, Farveri o. s. v., der efter de sædvanlige Regler erhverves i Vort danske Cancelli, Vort Rentekammer og Bort General-Toldkammer- og Commerce-Collegium af dem, der paa slige Næringsbrug ville etablere sig paa Landet og som tildeels ogsaa udfordres til Sammes Udøvelse i Kjøbstæderne, ville ogsaa for Handelspladsens Vedkommende blive at ansøge i det Regjerings-Collegium, under hvis Ressort Samme henhører; dog har vedkommende Collegium, forinden nogen saadan Bevilling meddeles, hver Gang desangaaende at correspondere med den nedenfor nævnte Regulerings-Commission. Derimod ville saadanne Bevillinger til Haandværks= og andet Næringsbrug, som ellers henhøre under den locale Øvrigheds Ressort, være at ansøge hos den af Os under 17de Septbr. 1844 for at gjøre Forslag til Pladsens Regulering nedsatte Commission, der indtil videre skal forblive i Function. 7) Med Hensyn til de personlige Qvalificationer, hvorefter de Paagjældendes Adkomst til at meddeles en ansøgt Bevilling bliver at bedomme, maa iagttages, at uagtet duelige Land Uhaandværkere ikke derfra skulle udelukkes, ville dog solide Haandværkere, der allerede have været bosatte i en Kjøbstad eller i alt Fald der ere oplærte, være at tage i fortrinlig Betragtning, at de Paagjældende have gjort Mesterstykke, enten det laugsmæssige, eller i alt Fald et saadant, som fordres i Kjøbstæder, hvor der ikke er Laug, bliver vel at ansee som en anbefalende Omstændighed, men dog ikke som saa afgjørende, at Andre skulle udelukkes, der ei have aflagt saadan Prøve, naar de paa andre Maader fyldestgjørende kunne legitimere deres Duelighed og at deres oeconomiske Forfatning er af den Beskaffenhed, at de ikke lettelig ere udsatte for at falde det Offentlige til Byrde. Jmidlertid ville dog ordentligviis alene de Haandværkere, som have aflagt Mesterprøve, være at meddele Bevilling til at holde Svende og Drenge, med mindre der maatte findes Anledning til at meddele En eller Anden blandt dem, som ikke ere i dette Tilfælde og som i Regelen kun erholde Adgang til at arbeide med egne Hænder, særlig Bevilling af samme Omfang. Da Hovedformaalet med Pladsens Oprettelse er at forskaffe Beboerne i det Jndre af Jylland en lettere Adgang til Afsætning af deres Producter, bliver der ved Meddelelse af Bevilling til at drive Handel sammesteds, at tage nøie Hensyn til at slige Bevillinger kun forundes solide og dygtige Handelsmænd, helst saadanne der allerede tidligere have siddet i en omfattende Virksomhed og navnlig beskjæftiget sig med Producthandel. J ethvert Tilfælde vil der ved Bevillingernes Meddelelse være at tage væsentlig Hensyn til om Vedkommende ere villige og have Evne til at opføre de til deres Establissementer fornødne Bygninger paa Pladsen. 7) Naar en Nybygger ønsker at forlade Pladsen, eller ved Døden afgaaer, vil han eller hans Bo, saalænge Pladsen endnu ikke er oprettet til Kjøbstad, kunne forvente, at den ham meddeelte Bevilling ombyttes med en anden, lydende paa den Person, til hvem han afhænder sine Bygninger m.v., saafremt Kjøberen, iøvrigt findes qvalificeret til Udøvelsen af Næringsbrug. 8)