Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-02
J den viborgske Stænderforsamlings Møde den 13de Mai anmeldte den fremdeles fungerende Vicepræsident 3 indkomne Andragender, nemlig eet om Oprettelsen af Fyr paa Jyllands Østkyst og 2 om Brændeviinsbrænderier. J Justitsraad Fleischers Forfald oplæste Tobaksfabrikør Funder et Andragende fra Aarhuus Byes Borgere om Oprettelsen af een eller flere Filialbanker i Jylland. Heri ankes blandt andet over, at man, saalænge Landets almindelige Bank bestyres af kiøbenhavnske Kiøbmænd, ikke kan vente nogen Fordeel for Provins=Kiøbmændene, som da maae sørge for sig selv, med mindre Bankbestyrelsen vil blive nødt til at udvide sin Virkekreds til Provinserne, som vistnok trænge mere dertil end Hovedstaden, hvor der er en langt større Masse af Kapitaler. Proponenten udviklede endvidere, hvor ofte Handlende i Jylland maae tiveiebringe de fornødne Kapitaler i Hamborg ved Kredit og hvor sieldent de kunne dække Vexlerne i rette Tid af Mangel paa Banko, endskiøndt man rigtignok har den Resourceat sende Bankosedler til Kiøbenhavn og derfor indkiøbe Banko, men foruden at det koster Porte, Provision og Courtage, kommer en saadan Remisse sielden til Hamborg for 14 Dage efter Pengenes Afsendelse. Endvidere maa den, som skal kiøbe Produkter og skaffe Penge til en vis Tid, for Sikkerheds Skyld trassere 3 a 4 Uger før Tiden, og derfor tænke paa Dækning for sine Vexler 1 Maaned førend de forfalde i Udlandet; følgelig maa han betale ufornøden forøget Porto, Diskonto, 2 Gange Vexel og 1 Gang Accept, Provision og 3 Gange Courtage, for at benytte Penge i 4, høist 6 Uger. Følgen af Alt dette vil efter Proponentens Mening blive Provins Kiøbmændenes Ødelæggelse og at Handelen gaaer over i Fremmedes Hænder. Det bedste Middel herimod vilde Filialbanker være, der naturligviis, ligesom Moderbanken, maatte kunne giøre Udlaan mod sikkre Hypotheker. Og i den Anledning foreslaaes Aarhuus, saavel for sin Betydenhed som sin Beliggenhed, som det Sted, hvor man burde begynde med en Filialbank. Den Kongelige Kommissarius bemærkede blandt Mere, at mange af de i Forslaget forekomne Yttringer og Kiøbenhavn og den der mod Provinserne herskende Tænkemade vare ubillige, da det nu ville være vanskeligt at opgive nogen Handelsrettighed, som Hovedstaden har fremfor de øvrige Stæder. Derimod bærer Kiøbenhavn høiere Konsumtion og Bygningsafgivt end andre Kiøbstæder, og endskiøndt den, som Sæde for Hoffet og Regierinskollegierne m. m., vel har adskillige Fordele, er det en Kiendsgierning, at dens Handel er aftagen mere end Provinsialstædernes, der mere end forhen handle direkte. Kommissarius yttrede fremdeles, at man uden Grund klagede over Kiøbenhavnernes Uvillighed til at lade andre Stæder vederfares Ret, og turde tillige paastaae, at Banken aldrig, i at tilstaae Laan, havde viist en snæverhiertet Forkiærlighed for Kiøbenhavn Jmidlertid nægtede han ikke, at Bankens store Afstand fra Jylland kunde giøre det ønskeligt for denne Provins at have en Filialbank, hvortil der ogsaa ved Octroi 4de Juli 1818 § 57 er taget Hensyn, men bemærkede tillige, at Jndretningen vilde dog blive nyttigst for den Stad hvor den blev etableret, og maaskee fremkalde Klager af de andre Stæder Agent Nielsen oplæste derpaa et Andragende om en Filialbanks Oprettelse i Aalborg, hvori han blandt andet yttrede, at Mange fra Jylland, som i sin Tid havde gjort Jndskud i Banken, endnu ikke efter 22 Aars Forløb havde havt nogen Fordeeheraf eller faaet Aktiebreve. Hertil bemærkede Komm at Tiden til Udbytte, ifølge Bankens Octroi § 27 ker§20, endnu ikke var kommen. At Aktiebreve endnu ei vare udstedte, havde været til Jnteressenternes Gavn, da man, inden Udbytte var at faae, alen kunde benytte dem til at sælge, og det vilde kun skee til Spotpriis. Han erindrede fremdeles om, at det ikke er Aktiebrevet, men den indfriede og cederede Obligation, der har været beqvem at laane paa, og at det altid har staaet i Vedkommendes egen Magt, ved Hæftelsens Jndfrielse at erholde en saadan Obligation. Derefter blev det eenstemmig besluttet, at disse tvende Andragendre skulde behandles af en Kommittee, der tillige skulde tage tvende tidligere Forslag om samme Gienstand i Overveielse, og bestaae af 5 Medlemmer (Nyegaard, Sponneck, Estrup, Otterstrøm og Lüttichau.) Justitsraad Fleischer oplæste derefter et Forslag om Medvirkning til Selveiendoms og Arvefæstes Fremme. Proponenten bemærkede, at der maa Penge til at skabe Selveiere og viste, hvor megen Nytte den i Aaret 1785 oprettede Kreditkasse. havde stiftet. Tillige udviklede han, hvor liden Hielp man i den Henseende kunde vente sig af Private, og aldeles ingen af Sparekasserne. Enkekassen udlaaner sielden i Smaaeiendomme, og om Nationalbanken kan Proponenten kun sige det, at den diskonterer, men om Bestyrelsen ogsaa vil indlade sig paa at etablere nogle Tønder Guld i en Kasse, hvoraf de fleste Aktiehavere saavelsom Landet kunde have Nytte, det vide vi ikke. Hvad Overformynderiernes Midler angaaer, fandt han dem utilstrækkelige i de Egne, hvor Selveiendomme existere, og desuden ere de for let opsigelige. Under slige Omstændigheder, meente han, kunde Selveiendomme hverken fremkaldes eller bestaae. Forsamlingen besluttede med 44 Stemmer mod 4, at dette Forslag skulde afgives til en Kommittee af 5 Medlemmer (Arenfeldt, Fielstrup, Nyegaard, Petersen, og Roulund). Prokurator Petersen foredrog derpaa et Andragende fra Pastor Hoff i Marienborg, sigtende til Forbedring af de Landsbyekirker, som nu eies af Private. Blandt andet foreslog han, at Kirkeeierne skulde udløses fra Eiendommen over Kirkerne med tilhørende Jndtægter mod fuldt Vederlag. Et Medlem bemærkede herved, at naar det paa et enkelt Sted ikke var Tilfældet, at Provsterne ved deres aarlige Syn opfyldte deres Pligter, da var det ikke Lovgivningens, men den paagieldende Embedsmands Skyld Andre Medlemmer indrømmede, at det var Sandhed, at det Jndre af mange Landsbyekirker var i en til deres Bestemmelse kun lidet svarende, ja ei sieldent i en frastødende Tilstand, Efterat den Kgl. Kommissarius havde gjort adskillige bemærkninger herover, yttrede et Medlem, at da Kirkerne ikke blot i Ribe Stift, men formodentli- ogsaa i andre Dele af Landet trængte til Forbedring, fortiente Sagen maaskee at undersøges. Jmidlertid blev Forslaget afviist med 45 Stemmer mo 5. Derefter foredrog Propr. Spliid i Propr. Fønss's Forfald en Petition om, at Frdn. 9de Juli 1818 maatte blive underkastet en Revision og i Særde, leshed, at de i samme nævnte Optagelsespenge maatte blive nedsatte. Forsamlingen besluttede med 46 mod 2 Stemmer, at dette Andragende skulde behandle af en Kommittee, hvorunder et Forslag om samme Gienstand af Proprietair la Cour til Thimgaard ogsaa blev med 47 Stemmer mod 1 antaget at egne sig til Behandling, og det besluttedes, at begge disse Andragender skulde behandles af samme Komm.