Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-01-21
Efterat den langvarige Krig i Sydamerika er tilendebragt, og Borgertvisten er bielagt paa faa Undtagelser nær, saa har man Grund til at haabe, at Staterne der ville uafladelig bestræbe sig for at bringe deres Jnstitutioner til en større Fuldkommenhed, beflitte sig paa Fredens Konster og ved vise Deliberationer og passende Anstrængelser at befordre den offentlige og individuelle Velfærd, paa hvis Nydelse deres patriotiske Anstrængelser have givet dem en saa grundet Ret (en saa ædel Yttring kan medvirke til Haabets Opfyldelse). – Da de Stater, hvoraf Republiken Columbia bestod, hidindtil ikke have forenet sig, saa er vor Legationssecretair i Bogota bleven accrediteret ved Regieringen i Nye=Granada, og vi have derfor ingen diplomatiske Forbindelse knyttet med Venezuela og Ecuador, undtagen for saavidt disse synes at kunne være indbegrebne i vore forrige Forbindelser med den Columbiske Republik Det hedder, at Deputerede fra de tre Stater skulle komme sammen i Bogota, for at raadslaae om de fælles Jnteresser, især om deres Eienforening. Dersom Resultatet deraf vil giøre det fornødent, saa skulle ogsaa Forholdsregler fra vor Side blive tagne for at holde de venskabelige og liberale Handelsforbindelser vedlige med enhver enkelt Stat; hvori de forenede Stater ville vedvarende bestræbe sig for at staae med Søster=Republikerne paa denne Halvkugle. Men saalænge de vigtige Qvæstioner og Gienforeningen ikke er afgjort, saa ville Underhandlingerne med Republiken Columbia eller med dens forrige Bestanddele ikke kunne føre til et tilfredsstillende Resultat. Siden det sidste Budskab ere nogle af vore Medborgeres vigtigste Fordringer til den Brasilianske Regiering blevne tilfredsstillede, og det samme kan forventes med Hensyn til de øvrige. Nye Besværinger ere ikke opstaaede og Handelen imellem begge Lande opblomstre ifølge Traktatens liberale Stipulationer. - Destoværre er ifølge Borgerkrigen i de Mexikanske Stater den Tid, som var bestemt for at udnævne Commissarier til at afslutte en Traktat for at berigtige Grændserne udløben, uden at hiin Regiering havde udnævnet nogen. Saalænge den sande Grændse er ubestemt ere alle de Forholdsregler, som udkræves til vore talrige Medborgeres Beskyttelse, og Rolighed i hine Egne underkastede store Vanskeligheder. Præsidenten lover at anvende sin alvorligste Omsorg paa denne Gienstand (de forenede Stater have ved alle Grændsebestemmelser hvor Havet ikke udgiør Grændsen, at kjæmpe med store Vanskeligheder. Redakteuren har nyelig ved at studere Bouchettes Værk, Brilisch Dominions in North America, og ved at sammenligne hans Kaart med de Nordamerikanske, overbeviist sig om hvor stor en Difference der finder Sted imellem Englændernes og Nordamerikanernes Forestillinger af den Grændselinies sande Beliggenhed, som bor drages i Norden fra Lake Superior og til det store Ocean, især norden for Columbia=Floden. Saalænge, som disse Lande ere i en vild og uopdyrket Tilstand, saa hviler Disputen; endskiendt Striden imellem de Engelske og Nordamerikanske Peltsværks=Compagnier er allerede stor nok og den Engelske Colonie ved den røde Flod Pembina ligger ved Grændsen, og desuden Distriktet Oregan vil vist snart blive coloniseret af Amerikanerne; men med Tiden vil en stor Gienstand for Tvist opstaae deraf.)(Fortsættes.)