Berlingske Tidende, 1832-04-06
London, den 2te Marts. Følgende Brev fra Paris af 28de d. M., som i Dag er indrykket i The Times, har gjort overordentlig Sensation her Dette Blad, hvoraf mange Tusinde Exemplarer trykkes, havde i Dag en saa rivende Afsætning, (alle engelske Blade sælges, som bekjendt, Numerviis, at et nyt Oplag ufortøvet maatte foranstaltes. Brevet lyder saaledes: "Der er nu ingen Tvivl om at Cholera er udbrudt i Paris. Ti Personer ere allerede bragte til Hospitalet Hotel Dien, hvor Anstalter ere føiede til at modtage mange flere Cholerapatienter. Syv Personer døde deraf i Gaar, blandt disse Grev Lobans Kok. Fem Liig bleve synede af 38 Læger i Handelsministerens, Hr. d'Argouts, Overværelse. Denne Autopsie gjorde det aldeles uomtvivleligt, at disse Jndividner vare døde af Cholera. - Ministeriet har, for at forebygge de Ubehageligheder, som denne Efterretning maatte have til følge, i Morges forsøgt, at modsige den, men forgiæves, Sundhedscollegiet har været forsamlet, for at tage Forholdsregler. - Nogle af Deputeretkammerets Medlemmer havde tilkjendegivet deres Agt, under Discussionen i Dag at bringe Choleras Udbrud i Paris paa Bane, men de ere, efter Forlydende, anmodede om, ikke at give Efterretningen en ubetimelig Publicitet. De Fattiges Stilling i adskillige af Londons Qvarterer er gyselig; i mange Huse f. Ex., hvor der ikke findes eet eneste StykkeBoghave, ligge om Natten ofte 18 til 20 Mennesker stuvede samt men paa Gulvet i een eneste Stue, uden Varme, ofte uden at have nydt Aftensmad og som oftest uden Udsigter til Frokost dersom de ikke vide at forskaffe sig den ved Tiggerie eller Tyverie. De fleste af disse Elændige ere Jrlændere, som Fortvivlelsen har drevet ud af deres Fødeland, for at søge Erhverv, om end ved de haardeste og laveste Arbeider, hvilket de imidlertid ikke altid finde, formedelst den store Concurrence. Men i et Qvarteer (Spital-Fields), er det Silkevævere, der for en stor Deel nedstamme fra dem, som Ludvig den IV. Forfølgelser, fordreve hertil, der for faa Aar siden fandt et anstændigt Udkomme, men nu vansmægte i Usselhed; deres Tal er saa stort, at de formuende Beboere af Districtet neppe formaae at underholde dem. Den 9de Marts holdt adskillige Prælater og Lorder en Forsamling og aabnede en Subscription, hvortil blandt Andre enhver af Erkebisperne bidrog 50 Pund Sterling, en betydelig Sum, naar man betænker, at deres Stand gjør den en kostbar Levemaade og mange milde Bidrag til Pligt. Ved gives intet andet Land, hvor der til enhver Tid gjøres saa meget for de Fattige, som i England, men heller intet Land, hvor Trangen er saa stor, man læse blot den Udvikling, som Hr. Sadler foredrog i Underhuset om den Behandling eller snarere Mishandling, som Børn af begge Kjøn ere underkastede i Fabrikerne, hvorved deres Sundhed, Sædelighed og Liv, ødelægges. De stakkels Skabninger maae fra deres 9de Aar hver Dag, Søndagen undtagen, arbeide 10 til 16 Timer, ja ofte hele Natten med, for det meste staaende og for en ussel Betaling, med en meget ubetydelig Frist til Maaltiderne, Ofte boe de desuden en halv eller heel Mils Vei borte fra Fabriken, i eenlige Hytter, hvor de ikke kunne høre noget Uhr slaae, og hvor Frygten for Pidskeslagene, hvormed de Forsømmelige straffes, skræmmer disse arme Børn op fra deres usle Leie for Tiden. Hertil tænke man sig, at de aldeles ikke have nogen Tid tilovers til religiøUnderviisning, medens de unge Menneskers Vandringer om Morgenen og Aftenen i Selskab med hverandre giver Anledning til mangehaande sandselige Fristelser, og nu kan vel spørges, om en mere trykkende Lod, en beklagelsesværdigere Trældom end denne har existeret i ældre eller nyere Tider, Fabrikejeren undskylde sig med de høje Kornpriser, som foraarsages ved det til Fordeel for Grundejerne paabudne Paalæg af Jndførsel fra Udlandet; sørg for, at Brødet vorder bedre Kjøb, siger han, og jeg kan, uden at trykke mine Arbeidere saaledes som nu, concurrere med Udlandet. Denne Exclamation stopper naturligviis Munden paa Grundejerne.