Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-06-26
Adskilligt. J en Reise, som Kapellanen ved den forrige engelske Gesandt Lord Strangford, Dr. Walsh, i Efteraaret 1827 foretog gjennem de tyrkiske Provindser, findes flere for Øieblikket høist interessante bemærkninger fra hine Egne: Jøderne i Konstantinopel skildres som Grækernes bittreste Fiender. Da dette Folk, 800,000 i Tallet, var fordrevet fra Spanien, søgde det en Tilflugt i Østen, og nedsatte sig i Salonichi, hvor det nu har ikke mindre end 300 Synagoger, Smyrna, Rodosto og andre store Stæder. J Konstantinopel have de en Menighed af 50,000 Siele. Tyrkerne kald Jøderne Musaphirs eller Besøgende, fordi de have taget deres Tilflugt til dem, og blive derfor som Gjæster behandlede høfligt og forekommende. Grækerne kaldes Reschirs eller Slaver, fordi de ved Konstantinopels Jndtagelse antages at have forbrudt Livet, og nyde det blot som en Naade. Armenierne benævnes Rahjas eller Undersaatter, hvilken Benævnelse ogsaa i udstrakt Betydning bruges om alle tyrkiske Undersaatter, der bekjende sig til en anden Troe. Af Mærkværdigheder i Konstantinopel fra de græske Keiseres Tid beskrives en underjordisk Søe, som strækker sig under flere Gader, og hvorover er et hvælvet Dække, der bæres af 536 pragtfulde Marmorsøiler. Denne er den eneste overblevne brugbare Vandbeholdning fra Keisernes Tid. Murene om Konstantinopel, hvis Omfang beregnes til 12 engelske Mile, ere vel endnu forhaanden, men saa forfaldne, at de ikke uden betydelig Udbedring kunne tjene til Værn. Den Port, hvoraf Mahomed drog ind i den hellige Stad, kaldes Cop Kapueller Kanonporten, fordi den er prydet med nogle store Granitkugler, som Tyrkerne pleie at udskyde af deres uhyre Kanoner. J nogen Afstand fra denne Port befinder sig en opkastet Vold, Maltepe kaldet, hvorfra er en herlig Udsigt over Marmora=Søen og Landet til alle Sider. Her var det hvor Mahomed plantede sin Fane og ledede Angrebet. Forfatteren beundrer de ellers forsagte Grækeres Modstand og tilregner dette Constantin Palæologus's Genius. 14 græske Keisere førte Navnet Constantin, men med Undtagelse af den Første, som stiftede Riget, og den Sidste, med hvem det undergik, vare de Alle svage Hoveder. En stor Bresche i Muren nærved Top=Kapus=Porten, som endnu ikke er ud bedret, vidner om den kraftige Modstand. Her blev Constantins Liig fundet, da han heeltemodigen havde henstillet sig som det sidste forgiæves Værn. Da dette er den Side, fra hvilken Konstantinopel trues af Russerne, turde disse maaskee ogsaa engang komme til at holde deres Jndtog af denne Port, og Korset saaledes atter drage ind af samme Vei, af hvilken Halvmaanen fortrængte det. Det er bekjendt, at Tyrkerne ere beredte paa en saadan Omvæltning. Deres store Kirkegaard ligger derfor paa den asiatiske Kyst, og Man seer deres dunkle Cypresskov strække sig flere Mile mod Scutari. De holde sig nemlig overbeviste om, at de engang ville blive drevne tilbage til Asien igjen, og ønske sig derfor et Hvilested, som ikke vil blive vanhelliget af de Kristne Denne deres Tro bestyrkes endnu ved gamle Spaadomme, som have stor Jndflydelse paa de overtroiske Tyrker. Hertil hører et Sammentræf af Navne, som er mærkeligt nok. Latinerne toge Konstantinopel i Besiddelse under en Balduin, og bleve atter fordrevne derfra under en Balduin. Staden, blev atter opbygget og gjort til Sæde for det græske Rige af en Constantin, Søn af en Helene, og under en Gregorius som Patriark; den blev ligeledes indtaget, og det græske Rige forstyrret under en Constantin, hvis Moder hed Helene, og under en Patriark Gregarius; Tyrkerne indtoge den under en Mahomed, og ere i den faste Tro, at de atter ville tabe den under en Mahomed, og det under den nu regjerende Sultan, og for at gjøre det fuldkomment, var en Constantin russisk Tronarving og en Gregorius Patriark i Konstantinopel, dengang den græske Opstand udbrød. Hos et saa overtroisk Folk vil maaskee selv Troen herpaa fremskynde Opfyldelsen.