Københavns Adresseavis, 1777-08-20
Slutningen af Beskrivelsen over Rio de Janciro. Trupperne bestaae af 12 regulaire Regimenter, hvoraf ved 6 ere indfødte Portugiser og ved 6 saadanne som ere fødte i America, og desuden af 12 Regimenter Landmilice. Jndvaanerne bevise sig meget ydmyge og ærbødige imod Militairpersoner, og man forsikrede mig, at en Borger, der mødte en Officeer og ikke tog Hatten af for ham, gandske vist ville slaaes ned til Jorden. Men saa stolte som Officererne ere her imod Borgerne, saa ydmyge maae de være imod Stadholderen, de maae hver Dag indfinde sig 3 Gange i hans Gemak og spørge om han ikke har noget at befale, og faaer altid det Svar, Der er ikke noget nyt. Aarsagen hvorfor de ere forbundne til denne Opvartning skal være, at de derved forhindres at komme ind i Landet. Fruentimrene skal som der siges, leve meget frit. D. Solander saae, da han var i Staden, at om Aftenen en eller fleere i hvert Huus stod i Vinduerne, og forærede Blomster Bouquetter til de Mandspersoner af dem der spadserede paa Gaderne, som de syntes best om, han selv og to Personer der fulgte med ham, fik saa mange, at de maatte kaste heele Hatte fulde med Blomster bort, endskiønt de ingen lang Vey gik. Misdæderne finde her Tilflugtstæd i Kirkerne. En af vores Skibsfolk saae engang, at to Mænd stode ved hinanden, som efter Anseelse talte gandske venlig med hverandre, paa engang trak den ene en Kniv frem, og stak den anden i Livet, og da den Saarede ikke strax faldt, trak Morderen Kniven igien ud og stødte ham anden Gang Kniven ind i Livet; Herpaa undløb han, nogle Sørte som havde seet Gierningen, forfulgte ham, Sagens videre Forløb vidste vores Baadmand ikke. Egnen omkring Staden (thi længere fik vi ey Tilladelse at komme, er overmaade behagelig, og paa de Stæder, hvor Jorden slet ikke dyrkes, voxe alligevel saa mange Arter af de smukkeste Blomster, at der i de beste Haver i England ikke findes hverken saa mange Slags eller saa smukke. Paa Træerne og Buskene sees en Mængde Fugle af utallige Arter, i Besynderlighed smaae. Mange vare prydede, med de smukkeste Fiær, hvoriblant især Colibri faldt i Øynene. Infecter ere her i stor Mængde og af adskillige Arter. De vare ulige meere muntre og urolige end i Enropa, Sommerfuglene fløy gjerne øverst over Træernes Toppe, undtagen naar Vinden blæste stærk fra Søen af, da de kom nærmere. Strandbredden og Randen af de smaae Bække som løbe her, vare gandske fulde af de smaa Krebs, som kaldes cancer vocans. Af dyrket Jord sees her ikkun lidet, og det som findes her, synes efter Anseelse kun lidet Arbeide anvendt paa. Dog ere her mange Haver, hvori europæiske Hauge=Vexter avles, saasom Kaal, Erter, Bønner, Roer, Reddiker a., men de ere langt fra ikke saa gode som i Europa; Ligeledes findes her ogsaa Vandmeloner og Ananas. Ellers voxe her vilde saa kaldede: Moschus Meloner, Pommerantzer, Citroner, Appelsiner, føde og andre Lemoner, Plantaner, Bananas, Man god, Mamane Arbler, Acajou eller Caschou Æbler og Nødder, Jamboiras af to Arter, af hvilke den ene bærer, smaae sorte Frugter, Cocusnødder, Palmenødder af to Arter, de ene lange, de andre runde, og Palmebær. Alle disse Frugter vare moedne, da vi kom her. Vandmelonerne og Pommeranterne vare meget gode, Ananas holder jeg for en naturlig Frugt af dette Land, endskiønt jeg ey har hørt, at de voxe gandske vilde, dog saae vi, at der blev ikkun anvendt lidet Flid paa deres Dyrkelse. Vi saae ogsaa adskillige europæiske Frugter, især Æbler og Ferskener, men de have ingen Smag. I disse Haver voxe ogsaa Pam=Rødder og Mandihocas, som i Vestindien kaldes Cassada eller Cassava. Meelet deraf kalde Fol her Farina de Paa eller Træ Meel, hvilket Navn det og saa fortiener saavel i Henseende til Farven, som til Smaa gen. Her voxer Tobak og Sukker, men ey Korn, følge, lig have Jndvaanerne intet andet Hvedemeel, end det der kommer fra Portugal, Pundet koster en engelsk Skilling, og dog forderves det mestendeels underves. Hr. Banks troer at alle Producter af vores Eylande i Vestindien her ogsaa vilde lykkes, men dog faae Jndvaanerne deres Caffe og Chocolade fra Lissabon. Den største Deel af det Stykke Land som vi saae, bestod i Enge, hvorpaa en stor Mængde Qvæg gressede, det er gandske maver, thi der voxer meget Karse paa dem, og denne Urt er saa kort, at Heste og Faar vel kan æde den af, Hornqvæget derimod, som ikke ret kan faae fat paa saadanne smaa Blade, har knap saa meget, som det kan stille den yderste Hunger med. Landet frembringer maa skee mange kostbare Specerier, dog fandt vi i Apothekerne ikkun disse to Parefra Brava og Balsamum Capiri, de vare ypperlige og bleve solgte for meget godt Kiøb. Manufacturer var her ingen at see, undtagen at der forfærdiges Bomulds Hænge=Maatter, hvorpaa Jndvaaner. ne lade sig bære, ligesom hos os i Portochalser, dog giøres de mestendeels eller allene af de indfødte Americaner. Landets Rigdomme bestaae fornemmelig i Biergverkerne, som efter vores Formodning maae ligge langt indi Landet, dog kunde vi aldrig faae at vide, hvor og hvor langt fra Staden de ere, thi det holdes saa hemmeligt, som mueligt, og Veyene som føre dertil, bevogtes Nat og Dag af Soldater. Naar nogen træffes paa disse Veye, som ey kan bevise, at han har noget der at forrette, hænge, han strax paa det nærmeste Træe. I disse Miner findes uden Tvivl meget Guld, men de koste saa mange Menneskers Liv, at man maae forskrekkes derover. 40000 Slaver afgaae aarlig hertil for at arbeide i dem, og to Aar førend vi kom her var dette Tal ey engang tilstrækkelig, hvori (formodentlig en smitsom Sygdom var Aarsag, saa at endnu 20000 andre Slaver maatte fra Staden af sendes derhen. Ædelstene findes her i saadan Mængde, at aarlig ikkun en vis Qvantitæt indsamles. Til den Ende sendes engang om Aaret et vist Antal Folk paa de Steder, hvor de i Særdeleshed findes, og naar den fast satte Qvantitæt er indsamlet, hvilket undertiden skeer en Maaned, undertiden i kortere, og undertiden i længe re Tid, saa maae de vende tilbage. Findes efter denne Tid nogen paa disse Stæder, saa straffes han paa Livet, hvad for Undskyldninger han ogsaa kunde forebringe. De Ædelstene som Naturen frembringer her, ere Demanter, Topaser af adskillige Arter, og Amethyster. Af Demanterne faae vi ingen, men vi hørte, at Stadholderen havde mange i sin Forvaring, hvilke han solgte for Kongens Regning, dog ligesaa dyrt som i Enropa. Hr. Banks kjøbte nogle faa Topaser og Amethyster, for at bringe en Prøve med sig til Europa. Af Topaserne ere her tre Arter af meget forskiellig Værdie. Store og smaae, gode og slette, sælges under et efter Vægten, nemlig en Octo vo, som er den Aattende Deel af en Unge af den beste Art for 4 eng. Skill. 9 Pence. Undersaatterne er al Handel med Ædelsteene ved høy Straf forbuden. Før har her været Juvelerer, som kjøbte Stene for egen Regning og forarbeidede dem, men omtrent 14 Maaneder førend vi kom her, havde Regieringen faaet befaling fra Hoffet, at ingen Ædelsteene meere maatte forarbeides, uden for Kongens Regning, hvilket nu forrettes ved Slaver. Her i Staden præges Guld=Sølv= og Kaaber=Myndt, de vorige courserede Penge ere portugisiske. Stranden har overflødig Fisk af saa mange Arter som jeg nogensteds haver feet. Der var sielden en Dag, hvor Hr. Banks ikke fik en eller fleere af nye Sorter, Bugten, er tillige meget beqvem til Fiskefangsten, thi den er fuld af smaa Øer, imellem hvilke der er lavt Vand, og Strand breddene ligge beleylige til at trække store Garn. Uden for Bugten er Søen fuld af Marsein og adskillige Slags store Makreler, der meget graadig bide paa Snoren, hvorfor ogsaa Jndvaanerne altid binde en Anglesnor fast paa Bagdelen af deres Baade. Luften her paa Stedet er sund, endskiønt det ligger i et meget varm Cirma. Rio de Janciro er overalt et meget godt Tilflugtsted for Skibe som behøve frisk Proviant. Havnen er sikker og beqvem, og alle Levnetsmidler ere let at faae, undtagen Brød og Meel, dog kan man i Stædet for Brødet; faae Pam=Rødder og Cassada i Mængde. Oxekiød sælges her saavel fersk som salted meget godt Kiøb, men det er maver. Jndvaanerne tørre deres Oxekiød paa følgende. Maade: De tage først Benene ud, skiære Kiødet siden i store tynde Skiver, gnie det vel med Salt, og tørre det saa i Skyggen. Det smager ikke ilde, og kan holde sig længe til Søes naar det gjemmes paa et tørt Sted, Faarekiød er knap at faae, og Svin og Høns ere kostbare. Hauge vexter og Frugter findes i Mængde, men intet deraf kan holde sig paa Søen, undtagen Græskar. Rum Sukker og Sirup haves her meget ypperligt og for billig Priis. Tobakken er godt Kiøb, men slet. Efterretninger om Jndvaanerne paa Kysterne ved det magellanske Stræde i Syd=America.