Berlingske Tidende, 1829-05-16
Af en Privatskrivelse fra Riga af 5te (17de) April. Directe Efterretninger fra England tillade os at haabe, at den hersker en vedvarende fuldkommen god Forstaaelse imellem den brittiske og vor Regjering. Det er, af almindelige Grunde, ikke heller sandsynligt, at Cabinettet i St. James, uden Anledning fra vor Side, pludseligt ligesom af et Øiebliks Lune skulde antage en krigerisk Stilling imod os. Vore Forhold til Magterne ere siden Tractaten af 6te Juli, ligesom imod Tyrkiet siden Krigens Udbrud, uforandret de samme, og de have hidtil ikke hindret England fra i Forening med os at arbeide paa Orientens Pacisication, og paa en varig Ordens Gjenoprettelse i disse ulykkelige Egne. Vor Keiser er ikke bleven de af ham forkyndte Grundsætninger utroe. Rusland har ikke gjort større Fordringer end dengang, Man kan ikke anføre en eneste fra os udgaaet Kjendsgierning, der er af en mod England uvenskabelig Characteer. Rusland har givet sine høie Allierede Beviser paa, at dette Rige til enhver Tid har ønsket Fred, naar denne kunde bringes istand paa en Maade, der stemmede overeens, ikke alene med dets egen, men ogsaa med Europas Ære, og med den civiliserede Verdens almindelige Interesser. Saaledes lader sig da ingen gyldig Grund opdage, der skulde berettige England til at erklære Rusland Krig, til Gjengield for dets Maadeholdenhed, for dets Troskab i Tractaternes Opfyldelse, og det til Gunst for en barbarisk Magt, som hidtil med kold Spot har stødt fra sig alle de fra de europæiske Magter udgaaede, forstandige og velmente Forestillinger, og som vil gaae til Grunde i sin fanatiske og barbariske Conseqventhed. Ere vi maaske Skyld i denne den høie Ports Opførsel, Eller naar Divanet, medens de forbundne Magter med Alvor og Eftertryk erklærede det deres Beslutning, ikke længere at ville taale de hidtilværende Uordener, paa samme Tid fra en anden Side blev opmuntret til at troe paa Uenighed imellem Magterne, og derfor til ikke at agte paa deres Forestillinger, kan da Rusland gjøres ansvarligt for dette ligesaa besynderlige som farlige Spil Endnu engang altsaa, da vi ikke see nogen retfærdig Aarsag til Fjendtlighed fra Englands Side, saa maae vi, af Agtelse for vore Allierede, holde Krigen for usandsynlig, og derimod ansee vore ovennævnte Efterretninger fra England som troeværdige . . . Jmidlertid modtage vi paa indirecte Vei fra Venner, paa hvis Oprigtighed vi ikke kunne tvivle, andre Efterretninger, som virkeligen staae i nogen Modsigelse med hine. Man giør os blandt Andet opmærksom paa, at den brittiske Regjering kun har bestemt sig til at emancipere sine katholske Undersaatter, fordi Ruslands mulige Forstørrelse syntes den farlig, og at det er formed Efterteyk at kunne sætte sig herimod, at den har villet hæve Anledningen til indvortes Uroligheder, og afhielpe en stor Deel af den irlandske Befolknings billige Besværinger. Man melder os tillige, at man siden Katholikernes Emancipation bemærker en større Driftighed i den engelske Marine, og lignende mere. Disse Vin fortjene vist nok vor Opmærksomhed, og opvække vor Eftertanke; men de synes dog ikke at indeholde nogen tilstrækkelig Grund til, at vi derover skulde blive foruroligede, eller til at vi nødvendigviis derved maatte blive foranledigede til Besværinger. Er Katholikernes Emancipation udsprungen af det Ønske, at være stærk imod Rusland, saa maae vi, hos hvem Religions Tolerance er Stats Grundsætning, være stolte af, at den Frygt, som vor Storhed, indgyder, har baaret saa ædle Frugter, at den har bestemt England til med Fasthed at udføre en stor Retfærdigheds og Viisdoms=Act, der geraader vort Aarhundrede til Ære. Ve kunne kun ønske, at Hensynet paa Rusland overalt ogsaa udenfor England maatte fremkalde lignende Resultater. Man vilde da anerkjende os som Civilisationens Befordrere, og som dens Støtte: vi ville da have billige Fordringer paa Regjeringernes og Nationernes Tak, og turde smigre os med, at have sikkret den almindelige Fred, og at have begrundet et varigt Venskab mellem alle Magter. Det kunde lykkeligviis ogsaa være til Gavn, om Ruslands Stilling, der i Storbrittanien fremkaldte en religiøs Emancipation, paa andre Steder vilde gjøre Nødvendigheden af en politisk Emancipation indlysende. Sagen fortjener Overveielse, Vi vilde forraade en lige saa eensidig, som for os selv farlig Politik, dersom vi vilde forudsætte eller forlange, at de europæiske selvstændige Magter ikke til enhver Tid skulde og maatte bestræbe sig for at sætte sig i en Tilstand, hvori de i fornødent Fald kunde holde Ruslands Magt Ligevægten. Men ikke mindre eensidig og farlig vilde andre Magters Politik være, hvis de alene vilde indskrænke deres Forsigtighed til at frygte for Ruslands Overmagt, og hvis de, givende efter for denne Frygt ydmygt underkastede sig en anden maaskee skadeligere Indflydelse At der gives flere i enhver Henseende selvstændige Magter Europa, er til alles Tarv, og det alene er Borgen for hver enkel Stats Existence. Vedligeholdelsen af flere Staters fuldstændige Uafhængighed er derfor en ufravigelig Lov i den almindelige Politik fra hvilken ingen Regjering eensidigen kan løsrive sig, uden tillig at stille sig alle andre Regjeringer fjendtligen imod. Fra den Til af da Europa fik en af Civilisationens Fremskridt fremkaldt, ved omfattende Fornødenheder og større Jnteresse oplivet og næret, og ved Tractater helliget Organisation, hvori, overeensstemmende med Begrebet herom, den ene Deels Tilværelse betinger den Andens ; fra den Tid af, siger jeg, har hver Stat (naar den ikke, som Tyrkiet, ved Barbarie vil udelukke sig fra den almindelige Organisation og synke i sig selv) været underkastet den Nødvendighed, aldrig at tabe den almindelige Interesse af Sigte, men i Omsorgen for denne, tillige at erkjende Omsorgen for sin egen Sikkerhed. Af den giensidige Indvirkning af Alle paa en Deel, og af enhver enkelt Deel paa det Hele, fremgaaer Livet, Tidens Historie. Altsaa kan ingen eensidig, men kun en almindelig Politik tjene som Lede i Kræfternes Konslikt. Men den almindelige Politik byder ikke blot at frygte for Ruslands Forstørrelse, men ogsaa at sikkre de almindelige Interesser, og som følge heraf at befrie sig for enhver eensidig Overvægt. Rusland kan ikke forlange, at de andre Magter skulle underkaste sig dets Politik; men det bør og maa af Agtelse for de andre Magter vente, at disse ligesaalidt ville underkaste sig en engelsk, fransk eller østerrigsk Poletik, og at de tvertimod ville anerkjende Vedligeholdelsen af den almindelige Fred, som afhængig af den almindelige Politik, det vil sige, af de almindelige Interessers Opretholdelse. Men de almindelige Interesser fordre Handelens Frihed og Sikkerhed, Denne Frihed er det, som alene er det sande forstandige Maal for Nationernes desværre altforlænge ufornuftige og uden nogen bestemt Retning hid og did svævende Stræben efter en ubestemt Frihed; den er det, som bør forlige alle de kjæmpende Parter, idet den alene formaaer at tilfredsstille alle de forskjellige Fornødenheder, og at forene alle Jnteresser. - Er det nu ikke aabenbart, at Handelens Frihed ikke kan blive sikkret, hvis Europa vil hielpe til at forstørre Englands Overmagt til Søes, og hvis enkelte Magter forglemme den nærmeste Garantie for deres Handel, for blot til Fordeel for England at sætte Rusland i en Stilling, hvori det maa bringe det engelske Søeherredømme sin Jnteresse og Hæder, ligesom ogsaa Europas Jnteresse og Hæder, til Offer, Er det ikke mindre eensidigt, er det ikke meere overstem mende med Agtelsen for Cabinetternes Selvstændighed og Viisdom, naar man antager, at Frygten for Rusland, som for enhver anden Overmagt, vil overbevise Regjeringerne om Nødvendigheden, af politiske Emancipationer, paa det at de, ved befæstelsen af den indre Enighed og ved Tilfredsstillelsen af billige Fordringer, kunne gjenoprette og sikkre Staternes sande Storhed og Styrke Derved alene kunne de handlende, til Havet grændsende Stater, vinde Kraft til at restaurere deres Flaader, uden hvilke ingen Sikkerhed i vore Dage, altsaa heller ingen Frihed for Handelen, er mulig. Kunde Frankrig ville forsømme igjen at gribe sin ophøiede Rolle i Europa, og at emancipere sig fra ethvert forsøgt Formynderskab, for i Enighed med sit Folk at gjøre en civiliseret Nations store Jndflydelse gieldende, Vilde det foretrække at følge Englands Stemme, og saaledes maaskee for stedse gjøre Gjenoprettelsen af sin fordums Sømagt umulig, Østerrig kunde maaskee troe, for Øieblikket at være forbundet med England ved de samme Jnteresser; men dette Cabinets rigtige Blik i Fremtiden, Sindighed og Viisdom ere for bekjendte Kjendsgierninger til at det var muligt, fra denne Side at befrygte et Brud paa den almindelige europæiske Fred. Thi man bør ikke føre sig selv bag Lyset; fra det Øieblik af, da Østerrig, af Forkjærlighed for England, lader sig forlede til en Krig i Østen, gives der er længere nogen Borgen for Freden i Vesten og Syden. Ved vilde de revolutionaire Ideer ei paa ny faae frit Spillerum; men alle hidtil miskjendte eller undertrykte Jnteresser vilde benytte Øieblikket for at sørge for deres fremtidige Sikkerhed; og en eller anden af de krigførende Magter kunde finde det nyttigt, at forbinde sig med disse Jnteresser. Et Blik i Fremtiden gjør det nødvendigt at tage Dets Cabinets prøvede Viisdom vil være Tidens Kald voxent. Alle disse Grunde berettige os til, uden Foruroligelse at lykønske England til dens ved Katholikernes Emancipation opnaaede større Kraft, og ingenlunde desaarsag at befrygte, at det nu skulde kunne udøvDictaturen i Europa. Skulde endogsaa en større Driftighed nu finde Sted i de brittiske Søearsenaler, saa er dermed dog ingenlunde beviist, at England retter disse Rustninger imod os, og at det, uden Agtelse for Tractaternes Hellighed og uden nogen fra vor Side given Anledning, vil erklære os Krig. Vi bør meget mere antage, at hine Rustninger ene og alene ere bleve fremkaldet derved, at Englands Taalmodighed med Hensyn til den høie Ports den hele europæiske Magt spottende Politik er udtømt, og at det har indseet Nødvendigheden af, eftertrykkeligen at vise, at de diplomatiske Underhandliger, med hvilke Tyrkerne drive deres Spil, virkeligen ere de forbundne Cabinetters Alvor Alene derved kunne store Ulykker og nye Omvæltninger i Europe blive forebyggede.