Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-01-05
Det tegner virkelig til, at Grækenlands Skiebne nu er definitivt bestemt af de store Magter. J Allg. Zeitung læses en Skrivelse fra London af følgende Jndhold: Flere Gange har jeg havt Leilighed til at tale om, at det Franske Ministerium har gjort Forslag til, at man skulde vel giøre Grækenland noget mindre end til Arta og Volo; men derimod aldeles uafhængigt af Porten. Nu kan jeg med Sikkerhed underrette Dem om, at dette Forslag er antaget og at Protokollen angaaende disse Conferencer er bleven underskreven. Grækenland vil saaledes komme til at tage Plads imellem Europas selvstændige Stater. Kourere ere allerede afsendte til Constantinopel for at underrette Porten og Magternes Beslutning og at overbringe den Conference Protocollen, hvori den nye Grændse for det uafhængige og tributfrie Grækenland er bleven fastsat. Denne Grændse skal paa Fastlandet begynde med Udløbet af Fladen Aspropotamos, gaae langs op med den til Vrachori og derfra i en lige Linie til Bugten ved Zeitun (derved kommer blot det gamle Acarnanien til at afgaae fra den større Udstrækning, som man vilde have givet Grækenland og som ikke er et saameget stort Stykke.) Øen Negropont bliver indlemmet i den nye Stat. De øvrige Bestemmelser ere tagne af Protocollen af 22de Marts. Da Magterne imidlertid ikke ville underkaste Porten nogen Tvang (mon da denne med sin gode Villie erkiender hvilkensomhelst Existence af et Grækenland,) saa er det naturligt at den først maae spørges om sin Mening og antage Protokollen, førend Magterne kunne udstæde en Deklaration, som kan bekiendtgiøres for Verden Opløsningen af den store Græske Qvæstion. Jmidlertid tvivler man ingenlunde paa, at Sultanen ikke skulde hellere renoncere paa Antagelsen af Protocollen af 22de Marts som han maatte antage ved Fredslutningen af Adrianopel for i dens Sted at antage den nye Londonske Protocol. Det Russiske Hof har ogsaa tiltraadt denne, fordi den synes at forskaffe den Græske Stat større Fordeele ved at forskaffe den Uafhængighed med snevrere Grændser end ved at give den en større Udvidelse, naar den tillige skulde erkiende Sultanen for sin Lehnsherre og betale ham en aarlig Tribut. (Og dog antager Sultanen neppe denne Forandring uden en Tvang). Greve Matuczevitz er afreist med den afsluttede Protokol til Petersborg for at forelægge den for Keiseren, og havde i Paris en Samtale med Fyrsten af Polignac om nogle Punkter i den. J Berlin, hvor Greven er passeret igiennem er man omtrent af samme Mening om Sagens Udfald; man troer at Grækenland vil blive forvandlet til et Monarkie og beklager kun derved Greven af Capodistrias Afgang som Præsident, dersom han ikke i en anden Stilling kan vedblive at gavne sit Fædreneland. (Skulde Greven blive nødt til at nedlægge sin Post som Præsident paa Livstid med directorial Magt, hvortil Nationen har udnævnet ham, og en Monark skulde udvælges for Grækenland, saa kunde en nye og vanskelig Knude blive at opløse; men intet er sandsynligere end at Valget da vilde træffe Hs. Kgl. Høihed Prins Gustav Vasa, som den Østerrigske Keiser nyeligen har udnævnet til Generalmajor og ansat ved sin Armee som Brigadeer, hvilket da vilde blive et Træk mere til den Roman, som Oberst Gustav son nyligen har udgivet om sit Huses Skjebne. Saaledes var da denne store politiske Knude bleven opløst; eller er, om man hellere saa synes det, bleven endnu dybere indviklet. Men siden man i denne Tid er i Begreb med at løse Knuder i Politiken, saa vil man nu at alle skulle blive med det samme opløste. Saaledes fortæller man fra London: at det lader ikke til at være nogen Tvivl underkastet, at Don Miguel vil blive erkiendet af de store Cabinetter, og at man kun forvente Communicationer fra Rio Janeiro, for at afsende Gesandte til Lissabon. Der skal være forelagt Keiser Don Pedro et Ultimat og hans Svar vil bestemme Magternes Fremgangsmaade ved de Portugisiske Anliggender. Men Betingelserne ved dette Ultimatum skulle være vanskelige at opfylde; thi nogle Yttringer der skulle dadle Keiserens politiske Fremgangsmaade, hvorfor man næsten holder det for afgjort, at han vil forkaste disse Forslag. Nu skrives der fra London under 18de Decbr., at man vilde vide i Cito, at Keiser Don Pedro har desluttet ifølge de Brittiske Underhandlinger at erkiende Don Miguel for Konge. Bladet Globe vil ikke troe det, og Bladet Coureren tier derom, imidlertid ere dog de Portugisiske Obligationer stegne ved dette Rygte. - Endelig vil man vide, at man er i Begreb med at ville opløse den tredie politiske Knude, nemlig Kampen imellem Ultrapartiet og det liberale Partie i Frankerige, som vel fores endnu kun i Aviser; men til lige med den lidenskabeligste og modbydeligste Bitterhed. Saaledes læses i en Skrivelse fra det Preussiske af 14de Decbr., at man taler meget i Berlin om en Brevvexling imellem to ophøiede Personer, og øiner der et nyt Pant for Vedvarelsen af de venskabelige Forhold imellem de store Hoffer og for Europas almindelige Rolighed. Den Giæring, som hersker i Frankerige, og som tildrager sig den almindelige Opmærksomhed, giør det til en Pligt for Cabinetterne nøie at observere dens Fremskridt, og de Begivenheder den kan foraarsage for at deres Lands Rolighed ikke skal blive forstyrret. Denne Brevvexling skal fornemmelig angaae den ne Gienstand, og dersom man end kan forvente det af vor loyale og liberale Regiering, at den aldrig vil række Haanden til en Fremgangsmaade, som kun har Skinnet af en Jndblandelse i fremmede Anliggender, saa giør dog den nødvendige Omsorg for deres Nationers Roelighed det til en Pligt for den med fordobblet Opmærksomhed at betragte en Naboestat, som indeholder saameget Giæringsstof, og med hvis Skjebne, som Erfaringen allerede har lært, hele Europas Velfærd staaer i Forbindelse. (Vistnok er det, at al denne Spektakel i de Franske Blade, og al den Lidenskabelighed, som hersker i de Franske Kamre, er et høist ubehageligt og næsten ækelt Plænomen. Den ægte Patriotisme er roelig og sindig, skyer al Partiaand, holder sig ved Sagen selv og tillader sig ingen personlige Angred. Jntet kan være modbydeligere at læse end de nærværende Franske Tidsskrifter, som ere saa fulde af Usandhed og af Passioner. Gud maae vide hvorledes de kunne vedblive at finde Læsere.)