Viborger Samler, 1844-05-30
En Correspondentartikel fra Paris af 18de Mai indeholder en skarp Critik over Hertugen af Anmales Forhold. Der bebreides ham, at han ikke lod gjøre Holdt, men derimod lod Avantgarden begrave sig i et snevert Defile, og derved gav Bagagen til Priis for Fiendens Plyndring. Der bebreidedes ham endvidere, at han, som en Følge af den af ham begaaede Uforsigtighed, har udsat sig forden største Livsfare. Hans Hest blev saaret; han tabte sine Epauletter, og var saa tæt omsluttet af Fiender, at kun en Officers opoffrende Tapperhed aabnede ham en Udvei. Overhovedet tør man ikke saa letsindig sætte de kongelige Prindsers Liv paa Spil i denne Guerilla krig, og navnligen vilde Prindsens Fangenskab have havt sørgelige Følger. Man begriber ikke hvorledes det er gaaet til at Prindsen af Jonville har kunne erholde Tilladelse til at publicere sin Afhandling om den franske Marine, hvis Administration fra Aaret 1830 underkastes en skarp Dadel Prindsen tilraader Dampflaadens Forøgelse, da den franske Handelsmarine er for ubetydelig til at levere Krigsmarinen, det fornødne Antal uddannede Matroser. – Ved Hjelp af en betydelig Dampflaade kunne vi - siger Prindsen skade England betydeligen i en eventuel Krig, og ved at indskrænke os til den lille Søkrig angribe England paa dets ommeste Sted; med vore Dampskibe kunne vi tage dets Koffardifarere, og tilføie dets Kyster de Onder, der hidtil ere forblevne denne paa Havet alvældige Nation ubekiendte. Deraf vilde opstaae et andet Onde for den engelske Regjering; thi den vilde derved tabe Folkets Tillid, og Folket vilde da ikke længere med stolt Tryghed kunne betragte og nyde sine i Havnene og paa Kysterne opdyngede Rigdomme. J Canalen kunne vi byde de aarvaagne engelske Krydsere Trods ved med gunstig Vind at løbe ved Nattetid ud af vore sikkre Havne, og samle vore Dampskibe paa et forud bestemt Punct paa den engelske Kyst, hvor de kunne efterligne Sir Sidney Smiths bekjendte Maneuvre. Denne erfarne Sømand behøvede kunfaa Timer for at tilføie os i Toulon en uerstattelig Skade. Men Hovedskuepladsen for vore Seire vil Middelhavet være, hvis Afstand fra England er saa stor, at dets Dampflaaders Operationer hyppig ville lammes af Mangel paa Brændselsmateriale. – Vel kan England sætte en ligesaa stor Dampkraft imod os: alle vore Kyster ere ligesaa udsatte for dets Angreb, som Englands Kyster for vore Expeditioner; kun ved energisk Virksomhed, kunved Forøgelse af vor Dampmarine kunne vi sikkre os imod de os truende Onder, vore hidtil afbenyttede Midler ere utilstrækkelige. J Aaret 1840 havde Frankerig en Flaade af 20 Linieskibe samlet i Middelhavet; vore Officerer vare dygtige, vore Matroser øvede. En Kamp med England vilde have været os fordærvelig. Vore Forraad vare utilstrækkelige til endog kun at reparere nogle af de endnu til Tjenesten dygtige Skibe, at bygge nye, var os aldeles umuligt. Heri er England os overlegent, medens vi kunne fremstampe Legioner af Jorden. Soldaten er let dannet; ikke saaledes Matrosen. Lader os derfor forlade det hidtil fulgte System; England viser os Veien. Fra 17 Linieskibe reducerer det i Aar Antallet til 9, af disse forblive 3 i Havnene, 3 i Middelhavet, og de andre i det store Ocean. Derimod opretholde 125 Krigsdampskibe det engelste Flags Ære. Jmod vor, ved Begivenhedernes Gang i Middelhavet ligesom fastnaglede, Flaade stiller det imod os kun 3 Linieskibe og 11 Dampskibe, hvoraf 9 af store Dimensioner. Et svagt Antal imod 43 Dampskibe, som Budgettet tilstaaer os; men England veed ret godt, at disse kun figurere paa Papiret." – Efter Prindsens Overslag koster et Linieskib af anden Rang ligesaameget som 4 Dampskibe, hvert paa 220 Hestes Kraft; i Toulon ville 38 Dampskibe (5 Dampfregatter, hver paa 450 Hestes Kraft; 22 Damporvetter, hver paa 220 Hestes Kraft, og 11 mindre Krigsdampskibe, hvert paa 100 Hestes Kraft) kunne underholdes for den Sum, den franske Flaade i Toulon, udkræver. Disse 38 Skibe kunne tage en Hær af 20,000 Md. ombord, og kun kræve lidt mere end Halvdelen af de Matroser, vor Orlogsslaade behøver. "Det har været mig ubehageligt. - siger Prindsen i Slutningen af sin Tractat - "at forelægge mit Fædreland en saa sørgelig Sammenligning med et Land, der er og saa meget overlegent hvad Kundskab om dets Jnteresser angaaer; det er kun med smertelige Følelser at jeg har afsløret vor Svaghed og skildret den britiske Magt; men jeg vilde prise mig lykkelig, dersom jeg ved den oprigtige Tilstaaelse af den sørgelige Sandhed kunde adsprede og tilintetgjøre det Blændværk, der omtaager saa mange, i andre Henseender, klartseende, Mænd med Hensyn til den franske Marines virkelige Tilstand, og dersom jeg kunde formaae disse Mænd, til i Forening med mig at forlange de gavnlige Reformer, der ere istand til at skabe for vor Marine en ny Æra af Magt og Hæder.