Viborger Samler, 1835-03-08
Kjøbenhavn. Dhrr. Professorer Sibbern og Schouw have nylig i "Dansk Ugeskrift, yttret deres individuelle Anskuelser angaaende det, ifølge den i Kjøbenhavnsposten No. 43 (Samleren No. 26) indførte foreløbige Annonce, stiftede Selskab til Værn mod Misbrug af Trykkefriheden, i hvilket Selskabs Oprettelse. de, som bekjendt, selv ere Deeltagere. Hr. Prof. Sibbern mener, at det var bedst Selskabet begyndte med en lille Kreds, som en fast Stok eller Kjærne, hvorom efterhaanden, ei for hurtigt, Flere samlede sig", at det allerførst burde virke paa sine egne Medlemmer, ved hos dem "at fremkalde og uddanne den rette, gode, virksomme Stemning og Takt", at det derfor i Selskabets Samlinger uforbeholdent burde komme paa Bane, om nogen af dem skulde have tilladt sig, hvad Selskabet er nødt til at erklære sig imod, og at det vilde være et Hoved formaal for Selskabet at arbeide paa Uddannelsen af en almindelig Takt for, hvad der er Godt og Jkkegodt, Ønskeligt og Jkkeønskeligt, i offentlige At tringer, og at see at bringe det derhen, at man tilsidst ligesaa bestemt havde en sikker Følelse for, hvad man kan tillade sig paa Prent, som man har den i Henseende til det Sømmelige i selskabelige Samqvem." Han foreslaaer, at Selskabet, medens det var lidet, skulde samles visse Dage til Forhandlinger, i hvilke Ordet ikke maatte være meget bundet, dog indenfor Skrankerne af en forresten fri Conversation, i den Art og Aand, som i selskabelige Samqvem kan finde Sted, og til hvilke Forhandlinger Dagens Literatur kunde byde Emne, saaledes at Enhver bragte paa Bane Alt hvad der var forekommet ham i Literaturen, som kunde gjøres til Spørgsmaal ihenseende til, om det kunde regnes til det Ulovlige, Usømmelige eller paa anden Maade Skadelige. Naar Selskabet efterhaanden udvidede sig, kunde Medlemmerne indsende til samme, til Gjennemsyn eller Oplæsning, Afhandlinger eller kortere Artikler, bestemte til Jndrykkelse i de offentlige Blade; Selskabet kunde ogsaa i enkelte, dog kun ganske særdeles, Tilfælde værne imod ærekrænkende Angreb paa Medborgere, ved at træde til og, med Vedkommendes Samtykke, foranstalte, at Sag blev anlagt, saa at Udgifterne bestredes af et fælleds Fond og Sagens Anlæggelse og Førelse udgik fra Nogen i Selskabet &c. Hr. Prof. Schouw yttrer den Mening, at det er mindre ved at modarbeide vor periodiske Presses Svaghed og dens skade uforsørgede Smaae. Jgaar blev hans Liig, ledsaget af en talrig Skare af Slægtninge, Embedsbrødre og deeltagende Venner, bisat i St. Mortens Kirke, hvor Hs. H., Hr. Amtspr., Ridder Kruse, efterat have af Religionens rige Væld øst trøstrig Opmuntring, for de forrigfulde Efterlevende, indviede det afsjælede Legeme til den moderlige Jord. Derefter fremtraadte hidtilværende residerende Capellan i Bjerregrav, Hr. Pastor J. G. G. Briem, nylig udnævnt til den Afdødes Eftermand i Kousted, og tolkede sin dybe Smerte ved den inderlig elskede Vens og Embedsbroders Baare. Fulgt af de Fleste i Sørgeskaren, blev Liget siden ført til Kousted. – Den Afdødes samtlige Sognefolk, til Hvem han Søndagen d. 8de Febr. havde talt Afskedens Ord, mødte allerede ved Jndkjørselen til Anneret Raasted, og ledsagede derfra Liget i talrig Skare, under Klokkernes Ringning, til Kousted, hvorfra de toge det og bare det ind i Kirken. Hs. H., Hr. Provst Jørgensen fra Asserg, der havde været den Afdødes Herredsprovst, holdt her, dybt bevæget, en skjøn Tale, hvorefter Liget, af Embedsbrødres kjærlige Hænder, bares til dets sidste Hvilested, Graven, hvor Hr. Pastor St. St. Blicher fra Spentrup, en Slægtning af den Hedengangne, endnu talede nogle dybt rystende Ord, inden Kisten nedsænkedes og Graven lukkedes. (Rd. Av.)