JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1844-06-01
Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende. Nr. 48. Følgeblad til "Almuevennen, Nr. 10, 1844. Udgiver: J. A. Hansen. Ansvarlig Redacteur: O. Wedfall, forhen Medhielper ved Opdragelsesanstalten paa Flakkeberg Jnstitut. Frederiksberg og Hvidoure Forstanderskab. Mødet den 8de September 1843, hvortil Etatsraad Povelsen havde meldt Forfald, behandledes forskjellige, Fattigvæsenet vedkommende, Sager. Den 3die October holdtes igjen et Møde, hvortil nys meldte Medlem ligeledes havde anmeldt Forfald. Foranlediget ved en fra Sogneforstanderskabet indgiven Forespørgsel (see dette Blads Nr. 41) havde Amtsraadet svaret, at det ikke skjønnede rettere, end at Communalbestyrelserne efter Aanden og Dispositionen i Communalanordningen ikke blot maatte være berettigede, men endog forpligtede til ved offentlige Opslag paa passende Steder at bringe de communale Anliggender, hvis Bekjendtgjørelse paa denne Maade fandtes hensigtsmæssig, til Beboernes Kundskab. Efterat Forstanderskabet tidligere forgiæves havde udbedt sig Kjøbenhavns Fattigdirections Tilladelse til mod behørig Betaling at indlægge paa Ladegaarden de enkelte Fattiglemmer, der fordre en strængere Behandling end den, der kunde blive dem til Deel i Communernes Fattighuus, hvis Bestemmelse ikkun er at forskaffe de sig til Understøttelse meldende Trængende Føde, Klæder, Huusly, Varme o. s. v., mod at de derfor arbeide de 6 Dage om Ugen til Communens Fordeel, henvendte Forstanderskabet sig, da det var kommet til Kundskab om, at den Tvangsarbeidsanstalt, der paatænkes oprettet i Kjøbenhavns Amt, neppe vil kunne træde i Kraft før efter længere Tids Forløb, til Amtmanden i Sorø Amt med Anmodning om, at det maatte tillades Frederiksberg og Hvidoure Communat erholde indsatte i Sorøe Amts Tvangs-Arbeidshuus nogle Fattiglemmer, der ikke uden Skade for Communens Fattighuus og de øvrige derværende Fattiglemmer, kunde tilstædes Ophold i samme. Da Amtmanden over Sorøe Amt havde tilmeldt Forstanderskabet, at bemeldte enkelte Jndivider maatte modtages i fornævnte Tvangsanstalt imod Erlæggelse af 12 sdaglig og i Sygdomstilfælde 2 Mk. daglig, og imod at Communen selv bekostede de fornødne Klæder til dem, vedtog Forstanderskabet uden Ophold at afbenytte den givne Tilladelse. Forskjellige løbende Sager afgjordes. Til Mødet den 31te October 1843 havde Jngenieur-Capitain v. Jacobsen og Gaardeler J. Mortensen meldt Forfald.
Almuevennen, 1844-06-01
Auditeur Hall, som efter Sogneforstanderskabets Anmodning, i Forbindelse med 2 af Forstanderskabets Medlemmer havde som Comitee behandlet Sagen om, hvorvidt de hidtil i Frederiksberg og Hvidoure Commune anvendte Principer for Fattige og Skole=Udgifternes Ligning fremdeles burde følges, eller efter hvilke andre Grundsætninger man i andet Fald burde gaae frem, hvilke Personer Afgifterne burde paalignes m. m., var indbudet til under denne Sags Behandling at tage Sæde i Sogneforstanderskabet, men havde undskyldt sig ved Formanden. Efterat Sagen nærmere var discuteret, blev dens endelige Afgjørelse udsat til et følgende Møde, da enkelte af Forstanderskabets Medlemmer udtalte sig for, at de under Forhandlingerne meddeelte Oplysninger vel turde have Krav paa, at de toge Sagen under yderligere Overveielse, forinden den kom til endelig Afgjørelse.
Almuevennen, 1844-06-01
Vi skulle i denne Anledning tillade os herved at yttre Følgende: Ved at gjennemgaae vedkommende Protocoller og Lister sees det, at Sognepræsten under 21de August 1838 har foreslaaet, og som det synes, faaet i Gierningen antaget, at Sognenes Fattigafgift for Communens Grundeieres Vedkommende opkrævedes saaledes, at disse for hver Tønde Hartkorn, de eiede, paalignedes en Afgift halvaarligt af 1 Rbd. og for ethvert 100 Rbd., hvortil deres Bygninger maatte være assurerede oprindeligt 3 Rbsk., naar de tillige eiede Hartkorn, men naar dette ikke var Tilfældet 4 Rbsk. Var Assurancen, derhos over 20,000 Rbd. paalignedes kun 2 eller 3 Rbsk. for hvert 1000 Rbd. eftersom Hartkorn tillige havdes eller ikke havdes. Forsaavidt Grundeierne ikke frivilligt maatte have tegnet sig at ville yde Mere, end hvad der ifølge deres Hartkorn eller Assurance og denne Maalestok for Afgiften af samme maatte være at paaligne dem, synes deres Afgift til Fattigvæsenet fra 1838 sidste Halvaar indtil Udgangen af forrige Aar nøiagtigt og udelukkende at være bleven opkrævet efter foranførte Regel. Af Communens øvrige Jndvaanere udenfor Grundeier classen synes Fattigafgiften i samme Tidsrum hovedsagelig kuns at have været aftrævet Tilleieboende efter en Maalestok af 3 Rbd. for hvert 100 Rbd. halvaarlig Huusleie og Forpagters eller andre Næringsdrivende efter en, som det synes vilkaarlig Ansættelse for deres Næring, saaledes at til Exempel enhver Tracteur og enhver Smed paalignedes for denne deres Næring, ikke under 2 Rbd. og ikke over 3 Rbd., en Bager 2 Rbd. o. s. v. Communens Tyende, Haandværkernes Svende o. s. v. have intet Bidrag været paalignet. Uden videre at udvikle denne Ligningsmaade, der saaledes: har været fulgt i Aarene 1838 til 1842 skulle vi til nærmere Oplysning om samme indskrænke os til at henvise til Fattig kommissionens Protokol og især Pag. 522 Mødet den 19de October 1838 og Pag. 588 Mødet den 21de Mai 1841, hvor de vigtigste herom stedfundne Forhandlinger ville findes. Endskjøndt vi nemlig troe, at der i det hidtil fulgte System maa anerkjendes en Stræben efter at undgaae for stor Vilkaarlighed i Ansættelsen til Fattigbidrag og at navnlig den Grundsætning i samme aldeles maa billiges, at det fast bestemte Bidrag - efter denne Communes særlige Beskaffenhed – ikke alene bør falde paa Hartkornsbrugerne, saa antage vi det dog for afgjort, at det trænger til væsentlige Modificationer for at fyldestgjøre saavel Lovgivningens Grundprincip for Fattigskattens Ligning, som Communens Tarv.
Almuevennen, 1844-06-01
Reglementet for Fattigvæsenet paa Landet af 5te Juli 1803 § 34 Litr. c. paalægger Sognepræsten at foreslaae, hvorledes de Fattiges Understøtning kunde paa Sognets Beboere være at ligne i Forhold til Enhvers Vilkaar og J 35 udvikler dette Princip nærmere ved at anordne, at Fattigcommissionen derefter nærmere og endeligt skal fastsætte, hvad og hvormeget enhver af Sognets Beboere til Fattigvæsenet bør bidrage efter sit eiende Hartkorn, sin Formuestilstand, eller sin Leilighed." Det forekommer os nemlig heraf at fremgaae, at Lovgivningens Princip er det at samtlige Communens Jndvaanere, hvis Vilkaar tillode det, skulle bidrage til Fattigvæsenets Fornødenheder i det Forhold, som kan stemme med deres forskjellige Vilkaar, og som Momenter i disse Vilkaar er det at Anordningen henviser Paaligningen til Hartkornet, til Formuestilstanden eller til Leiligheden.
Almuevennen, 1844-06-01
Hvorledes man i denne Taxation af Jndvaanernes Formue og Leilighed skal sikkre sig, at i Udførelsen det tilbørlige Hensyn til billighed og Retfærdighed fyldestgjøres, lader sig neppe udtømmende paavise. Forstanderskabet og i al Fald de Mænd, af Communen, det kan tilkalde som Raadgivere ville dog i de fleste Tilfælde vistnok være saa bekjendte med de Enkeltes Næring, deres Kaar og Formuesforfatning, at Ansættelsen tilværmelsesviis og i Forhold til de Beløb, som i det Hele skal paa lignes, ikke vil lide under nogen særdeles eller mærkelig Ubillighed eller Uretfærdighed. J al Fald vil den Offentlighed, Forstanderskabet hylder, og den Recours til høiere Autoritet, som er hjemlet dem, som mene sig forurettede, borge for, at mulige Feiltagelser ikke længe ville kunne hengaae upaaagtede eller uberigtigede. Naar den hidtidige Bestyrelse har søgt ogsaa for denne Deel af Ligningen at opstille bestemte Normer, saasom Bygningsassurance for Bygningseiere, Leiesum for Tilleieboende, et fast Maximum eller Minimum for visse Næringsbrug o. s. v. troer nærværende Comittee dog, at heller ikke disse Normer have været enten hensigtsmæssige eller retfærdige. Foruden at disse Momenter i al Fald alene kunde afgive en mulig Maalestok blandt mange flere for de Paagieldendes virkelige Formues tilstand eller Leilighed, er det iøinefaldende, at denne i Virkeligheden ingenlunde nødvendigviis behøves at staae i det præsumerede Forhold til disse. Vi kunne derfor heller ikke anbefale nogen Classeinddeling enten af Næringsveiene eller Forholdene men maae formene det i en ikke meere udstrakt Commune end Frederiksbergs og Hvidoures, hensigtsmæssigst, uden Videre at foretage den fornødne Paaligning efter omhyggeligt Hensyn til de enkelte Jndividers relative større eller mindre Evne til at bære denne Deel af den hele Byrde.
Almuevennen, 1844-06-01
Med Hensyn til de Lyststeder der eies af Jndvaanere i Kjøbenhavn opfordrer Cancelliets Skrivelse af 29 Juli 1786 til ved en Collect at lade dem selv tegne, hvad de til de Fattige maatte ville give og kuns hvor de aldeles maatte vægre sig ved at give noget Bidrag formenes deres Ansættelse at burde finde Sted efter deres eiende Steds Beskaffenhed og Størrelse men ikke efter deres Formue.
Almuevennen, 1844-06-01
Med Hensyn til Forpagtere viser Cane. Skr. af 23 Febr. 1805 at disse bør ansættes efter deres Formuestilstand, for hvilken derimod Eieren er fri, naar han ikke boer paa Stedet, og ikke der eier anden Bolig, end den, hvis Brug er overladt Forpagtere, der ogsaa paalignes Hartkornsafgiften; fr. Pl. 5te Decbr. 1815 3. Med Hensyn til Haandværksmesteres Svende viser Canc. Skr. af 22 Octbr. 1803 at Mesterne mod Regres til dem skulle svare Bidrag for disse. Ladegaardsstiftelsen burde vel altsaa efter denne Analogie svare lignende Bidrag for samtlige dens Mestere og Svende.
Almuevennen, 1844-06-01
Efter dette Foranførte skulde vi altsaa formene, at Sognepræsten efter den ham paaliggende Pligt ifølge Regl. § 34 maatte forelægge Forstanderskabet det der foreskrevne specificerede Forslag til Aarets Fattigforsørgelse og derunder navnlig paa det befalede almindelige Schema (efr. § 35) sit specificerede Forslag i Overensstemmelse med det heri Udviklede til Ligningen paa Communens samtlige Beboere, hvorefter da Forstanderskabet vil have at discutere og bestemme samme efter de fleste Stemmer og behørig bringe, den til Ydernes Kundskab (er. Spørges dernæst, hvem det paaligger at yde denne Afgift, da viser den citerede § 34 og 35 i Reglementet, af den paahviler samtlige Beboere, altsaa enhver selvstændig og dertil formuende Mand eller Qvinde, der opholder sig i Communen. At dette gielder ogsaa for det midlertidige Ophold viser Pl. 20de Decbr. 1803, der paalægge Leiere af Sommervæerlser at bidrage lige med andre Sognets Beboere i Forhold til den Tid, hvori de holde Huusholdning i Districtet, og en Canc. Skr. 31te f. M. og A. tilføier, at Beboere, indbefatte baade de, som selv have Huusholdning og de, som ellers boe eller og have Ophold paa Stedet. Ligesom ovenfor er bemærket, at Haandværksmesteres i Uge= eller Dagviis arbeidende Svende ere afgifts pligtige, saaledes anfører Canc. Skr. 19de Mai 1821, at ogsaa Tiende, Logerende eller Jndsiddere, forsaavidt de have Formue og Leilighed dertil, kunne ansættes til Bidrag til Fattig- og Skolevæsenet, saafremt Localbestyrelsen finder det hensigtsmæssigt, og efter Canc. Skr. 26de Jan. 1828 gjælder dette endog om voxne Børn, der holdes hjemme uden Fornødenhed, forhvilke Forældrene særligt kunne ansættes til begge Afgifter. Hensees til at Antallet af Tyende til en vis Grad maa antages at staae i Forhold til Huusbondens Bedrifts Omfang og hans Formuestilstand eller Leilighed, synes det klart at Kundskaben, herom maatte kunne bidrage til en rigtigere Vurdering af Huus bondens Kaar og vi skulde derfor i al Fald finde det ønskeligt, om Forstanderskabet indhentede nøiagtig Kundskab ogsaa om dette Momment om det end muligt maatte ville efter den hidtidige Praxis undlade at ansætte denne Classe af Jndvaanere til særlig Afgift, hvilket vi forøvrigt finde ikke uden Betænkelighed.
Almuevennen, 1844-06-01
Ligesom et nøiagtigt Mandtal over samtlige Afgiftspligtige ifølge Sagens Natur er særdeles vigtigt, saaledes turde det i Frederiksberg og Hvidoure Commune, hvor Befolkningen er saa bevægelig fremfor i de øvrige Landcommuner, være forbundet med særdeles Vanskelighed til enhver Tid at sikkre sig Besiddelsen af fuldstændige og nøiagtige Lister over Beboene.
Almuevennen, 1844-06-01
Med Hensyn hertil skjønne vi ikke rettere end at Forstanderskabet, da Unøiagtigheden eller Ufuldstændigheden af de nærværende Lister synes erkjendt, maa engang for alle ved de respective Forstandere i de forskjellige Districter søge disse Lister berigtigede og fuldstændiggjorte og derefter tvende Gange aarligt - vi formene ved St. Hansdags Tid og ved Juletid – undergivne den fornødne Prøvelse og fortløbende Berigtigelse, i hvilken Henseende det vilde være ønskeligt, at selve Afgiften ikke som hidtil, opkræves halvaarsviis, men, som Lovgivningen foreskriver, fjerdingaarsviis og forud.
Almuevennen, 1844-06-01
Som Bidrag til Udarbeidelsen af disse Lister skjønne vi ikke rettere, end at jo de hidtilværende med Nytte maatte kunne bruges. Maaskee kunne tillige ved Siden af disse benyttes de ved den sidste Folketælling optagne Fortegnelser over Befolkningen, der i Driginal eller Concept formeentlig kunne erholdes udlaante. Af særdeles Vigtighed for den fremtidige Orden forekommer det os at være ved Udarbeidelsen af disse Lister, at de affattes paa samme Maade, og at de forskjellige Eiendomme, skarpt og kjendeligt betegnes ved Navn, Rummer, Beliggenhed, Eier eller deslige. Det maa endelig antages for utvivlsomt, at Forstanderskabet, der nu træder i Skolecommissionens Sted, aldeles vil have at følge selv samme Principer og Regler for Paaligningen af Pengebidragene til Skolevæsenet, som vedtoges for Bidragene til Fattigvæsenet, kuns at det foreløbige Forslag til denne Ligning ikke, som ved Fattigafgiften, paaligger Sognepræsten, men Forstanderskabet in pleno med tilkaldte 4 hæderlige Sognemænd, og at Opkrævningen paaligger Skolelæreren selv efter Canc. Circ. 7de September 1816, samt at denne ikke kan paalignes noget Bidrag til Skolevæsenet efr. Canc. Skrivelse 8de Juli 1834. Skoleanordningen for Landet; af 29de Juli 1814 § 16 foreskriver nemlig, at alle de Udgifter, som efter approberet Plan udfordres til Skolebygningens Opbyggelse, Forbedring og Vedligeholdelse, samt til de øvrige ved Skolerne befalede Jndretninger saavel som til Skolelærernes Lønning bør for ethvert Sogn eller efter Omstændighederne for ethvert Pastorat udredes af samtlige dets Beboere paa ligeMaade, som for Udgifterne til Fattigvæsenet er fastsat, nemlig ved Ligning efter Beboernes Hartkorn, deres Formues Tilstand, eller deres Leilighed fr. ogsaa Pl. 5te December 1815, og det skjønnes saaledes ikke rettere, end at saavel de fornødne Bidrag til Udgifterne for denne Communalbranche, som de, der udkræves til Fattigvæsenet eller overhovedet til nogensomhelst anden Communalbranche f. Ex. de i Communalanordningens § 22 omhandlede Forstanderskabs Udgifter alle tilsammen ville være at paaligne aldeles paa samme Maade, og efter de samme Principer. Min, Holsøes, særskilte Erklæring vedlægges, d. d. 25de Juni f. A. Frederiksberg den 8de Juli 1843.
Almuevennen, 1844-06-01
Paa Overauditeur og Licentiat Halls og egne Vegne Balthazar Christensen.
Almuevennen, 1844-06-01
Den 11te Juni f. A. har Forstanderskabet anmodet den afdet udnævnte Comitee "at tage Ligningsvæsenet i det Hele under "Overveielse og derefter over denne Sag meddele Betænkning, in Specie, om de hidtil anvendte Ligningsprinciper fremdeles bør være gjeldende, eller og andre, og i saa Fald hvilke Grundsætninger herefter bør følges, saavel med Hensyn til hvilke Personer der ere afgiftspligtige, som med Hensyn til"Afgifterne selv m. m.
Almuevennen, 1844-06-01
Efter at de have gjennemlæst Hr. Landsoverretsprocurator Balthazar Christensens Yttring i ovennævnte Henseende, giver jeg mig den Frihed herved at vedlægge min Erklæring og Formening. Lignin Sprincipet paa Hartkorn og Assurancesum i Frederiksberg Sogn var begyndt i Aaret 1836 med Skolevæsenet, hvor det ikke var muligt at udfinde Reglerne, hvorefter Bidragene i de foregaaende Aar vare reparterede. Da flere af Sogget hæderligste Beboere i Forening med Skot commissionens Medlemmer havde billiget Principet, og da ingensomhelst Besværing var fremkommen over det, udgik Circulairet under 21de August 1838 med Hensyn til Fattigbidragene for Frederiksberg Byes Grundeiere. Efterat flere af disse havde tegnet sig for høiere Bidrag efter deres Formuestilstand; efterat Byens Formænd med nogle at dens ældste Beboere aldeles vare gaaede ind paa dette Princip, hvo efter i flere Aar andre Communalbyrder, til Gjordemoder og Vægter, vare reparterede, var det naturligt, at Fattigcommissionen ikke fandt nogen Betænkelighed i at paaligne Fattigbidragene derefter, saameget mere, da den saavidt muligt maatte fjerne fra sig Formodningen om vilkaarlig Ansættelse. (Forhen var enhver Gaard i Frederiksberg By med 2 Tdr. Hartkorn paalignet 5 Rbd. 3 Mk. 12 s. halvaarlig uden Hensyn til Bygningernes Værdi, saaledes til Ex. Remissegaarden af Bindingsværk, assureret for 4,100 Rbd. og det Værnske Jnstituts Gaard, assureret for 26,560 Rbd., hvis Direction, foruden at afbenytte Salsetagen m. m. til Jnstitutet, bortleier Værelser til 3 store Familier, af hvilke de 2 arlig betale i Leie 380 Rbd.) Ved Ligningen, som foretoges i 1839 var der taget Hensyn til at de større Steder i Frederiksberg Sogn formeentligen havde for høi As urancesum. Efter at alle Bygningerne vare omtaxerede, blev det for Aaret 1841 vedtaget som Regel, at Bidragene opkrævedes med 1 Rbd. pr. Td. Hartkorn og 4 s. pr. 100 Rbd. Assurancesum, halvaarlig, uden Hensyn til om Eiendommene havde Hartkorn eller ikke. Gaardene i Hvidoure Sogn svarede, som hidtil 1 Rbd. 24 s. pr. Td. Hartkorn uden Hensyn til Eiendommene og deres Assurancesum. Beboerne i Frederiksberg Sogn med andre Erhvervskilder end Agerbrug, saasom Haandværkere, Bagere, m. m. ansattes særskilt efter Commissionens og de andre Tilstedeværendes bedste Skjøn. Bidragene, som paalignedes Forpagtere af Gaarde: "2 Rbd. halvaarlig af hver, og de Familier, som boede til Leie, 3 pCt. af den aarlige Huusleie, vedbleve aldeles uforandrede efter den samme Maalestok, hvrefter de i flere Aar havde været opkrævede.
Almuevennen, 1844-06-01
Alle Tjenestetyende, som ellers paa Landet bidrage saavel til Fattigvæsenet som Skolevæsenet, havde i mange Aar ikke ydet saadanne Bidrag her i Sognene. Fattigcommissionen, troede derfor ikke at burde gjøre nogen Forandring heri, saa meget mere da Cancelli-Circulairet af 19de Mai 1821 syntes at samstemme hermed. "Dette Circulaire overlader til vedkommende Auctoritet paa ethvert Sted efter de locale Forhold og Communens Tarv at bedømme, hvorvidt Tjenestetyende bør inddrages under Ligningen eller ikke.
Almuevennen, 1844-06-01
Cancelli-Circulairet af 19de Mai 1821 nævner tillige "Logerende eller Jndsiddere, som ikke ere fritagne for at bidrage til Almue=Skolevæsenet saalidet som til Fattigvæsenet for saavidt de dertil have Formae eller Leilighed.
Almuevennen, 1844-06-01
Dersom uforudseelige Omstændigheder, (Kong Frederik den 6tes Død; de kolde Somre i 1840 og 1841, mange Sommer leiligheder stode ledige; Fattighusets Salsetage – forhen 120 Rbd. aarlig - stod ligeledes ledig; flere Formuendes Død eller Bortreise) ikke vare indtrufne, havde de paalignede Summer været tilstrækkelige til at bestride Fattigvæsenets Udgifter. Dette med Hensyn til de af nogle af Forstanderskabets Medlemmer fældede Domme over den forhenværende Fattigcommissions Bestyrelse. Tages der Hensyn til: 1, at Frederiksberg By ikke er nogen Bondeby eller Landsby, men snarere at ansee som en lille Kjøbstad, en Flekke, der har Urtekræmmer, Bagere, Tracteurer, Vertshuusholdere, næsten alle Slags Professionister m. m. 2, at Boligerne næsten alle ere større Bygninger for Familier udenfor Bondestanden, hvilke Familier i mange Hensyn følge Kjøbenhavnske Vedtægter; 3, at Gaardene ingenlunde kunne, som paa Landet, ansees som Appertinentier til Jorden, men snarere omvendt, at Jorden er Appertinents til Gaardene, med Undtagelse af nogle faa(Af 53 Gaardsnummere og 40 Huuslodder med Hartkorn have ikkun 2 Gaarde over 8 Td. Hartkorn, 2 Gaarde over 7 Td. Hartkorn, 2 Gaarde over 6 Td., 3 Gaarde over 5 Td., 2 Gaarde over 4 Td. Hartkorn.) 4, at Bygningerne, saavel Gaarde som Huse, ere af høist forskjellig Værd og Bestemmelse, at de formeentlig – eller 9 Gaarde undtagne – yde deres Eiere større Jndtægt, end Jorderne, der ere betyngede med stor Holeverance, hvorfor Betalingen for Eiendommene paa Frederiksberg formeentligen mere retter sig efter Boligen, end efter den dertil hørende Jord. 5, at der i Frederiksberg Sogn befindes a; Jord med Hartkorn uden Bolig b; Gaarde uden bosiddende Eiere et Gaarde med bosiddende Eiere d; Huse uden bosiddende Eiere e; Huse med bosiddende Eiere saa formenes at Lovgivningens Regler for Bidragene til Fattigvæsenet paa Landet i Danmark ikke kan i Eet og Alt anvendes paa Frederiksberg Sogns Beboere.
Almuevennen, 1844-06-01
J Hvidoure Sogn derimod ere, som overalt paa Landet, Gaardene betingede af og henhørende til Avlsbruget. Derfor er Bygningsmaterialet, Boligernes og Udhusenes Bestemmelse og Jndretninger eens saavel med Hensyn til Gaarde, som til Huse.
Almuevennen, 1844-06-01
Man mener, at den største Deel af Fattigskatten bør paalignes Formuen. Men hvorledes erholdes Kundskab derom paa Frederiksberg, Eiendommene kjendes og deres Assuranee summer veed man. J Communallivet har Assurancesummen ligesaamegen Jndflydelse paa Valg. som Hartkornet. Efter begge bestemmes Valgbarhed til Sogneforstander, Amtsraad, Stænderdeputeret.
Almuevennen, 1844-06-01
Jeg maa derfor henholde mig til den af Fattige og Skolecommissionerne i Forbindelse med 24 af Byens hæderligste Mænd tidligere antagne Regel og formene, at den med det kongelige danske Cancellies Approbation maa blive Grundreglen, for Bidragenes Repartition til Fattig- og Skolevæsenet i Frederiksberg Sogn, ikke indseende, hvorledes nogen Ligning kan forfattes, uden at man har noget Bestemt at holde sig til. Hvorhos jeg formener, at Forstanderskabet, saafremt dette har antaget og Cancelliet har approberet dette Princip, maa tage nærmere Hensyn til Beboernes andre Erhvervskilder og Formues tilstand. At ansætte Tjenestetyende til Bidrag, som paa Landet, vil sikkert medføre Vanskeligheder, efterdi flere paa Kjøbenhavnsk Viis fæstes maanedsviis. Egentlig skal enhver Confirmeret, svare Bidrag til Fattig- og Skolevæsen, og de Folk af Landalmuen, som have voxne Børn hjemme, skulle ansættes til større Bidrag end Andre, med hvem de omtrent ere i samme Stilling. (Cane. Circ. 26de Jan. 1828.) Kan dette i Almindelighed, anvendes paa Frederiksberg, Oprettelsen af en "Sygekasse for Tjenestefolk, hvilket Sogneforstander Jens Larsen mundtligt har proponeret, synes derimod at fortjene Opmærksomhed. Frederiksberg Præstegaard den 25de Juni 1843. Holsøe. Efterat disse Betænkninger vare discuterede, vedtog Forstanderskabet. 1) at nye Ligningslister for 1844 blive at udarbeide anordningsmæssig efter det nye Hartkorn, Formue og Leilighed; 2) at Ligningssummen fastsættes til en Summa af indtil 4000 Rbd. for Aaret 1844. 3) at Tjenestefolk medtages ved de fremtidige Ligninger, dog saaledes at en Tillægsligning udfærdiges, saafremt de fornødne Lister ikke kunne tilveiebringes ved Hovedligningens Udarbeidelse. Som Tjenestetyende ville derhos ansees confirmerede Børn, som udføre Tjenestetyendes Gierning. Det aarlige Bidrag for en Karl ansættes til 2 Mk., for en Pige og en Dreng til 1 Mk. 4) at en Comitee, bestaaende af Formanden, Sognepræsten, Landsoverretsprocurator Klein, Gaardeler Jens Mortensen, Etatsraad Povelsen og Artillericapitain v. Bruun, skulde meddele Forslag til den specielle Paaligning paa Communens Beboere.