Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1784-05-21
Man overdriver i vor Tiid den Maxime gandske Øyensynlig, i Freed at tænke paa Krig, og det samme torde man her giøre ved Fattigvæsenet, i Hensigt fra taalelige Tiider til besværlige Præservativkurer, naar vi befinde os vel, blive fraraadede af alle gode Læger, og jeg troer, at man med ret gjør det samme i henseende til Stadslegemet. Det sikkerste er, ikke at konstle for meget ved det ene eller andet, efterdi man let kan fordærve noget. Man vil allerede have mærket, at jeg ikke er den største Elsker af Hospitaler, Fattiges og alle saadanne Huuse, som har deres første Oprindelse fra Kloster tiderne, og gandske skinbarlig bæret Præget af Klosteraanden. Stifte noget vilde jeg ikke, om jeg endog var nok saa riig. Hvo som har haft Leilighed til nøyere at see det indvortes i samme, vil deraf ligesaalidet som jeg være bleven opbygget. Allerede det første Byekastmaa vise ham at den Velgierning, at blive optagen derudi, henhører iblandt de allerbegrædeligste. J de af det sædvanlige Slags ere 20 eller 30 Personer, sammenpakkede i en Stue, hvor de i Qvalm og Stank, i Kiv, Had og Avind henlever deres kummerlige Dage. med Tvang og Fortrædelighed. Felletsskab, som Tvedragts Moder, yttrer ingensteds meere end her og i Klosterne sin skadelige Frugtbarhed. Skal det ikke giøre det alt for meget, saa maa en haard og til Slaverie grensende Tvang, afholde det derfra, og man kan med ret tvivle, i hvilken fald en Hospitals Lem er slettest faren, enten naar han i al Frihed kan kives, eller naar han gandske er berøvet sin Frihed. Denne avinds og tvedragts Aand, som vel kan bindes i saadanne gudelige Stiftelser, men ikke kan uddrives deraf, har den allerskadeligste Virkning paa deres Jndvaaneres Gemytter. Det falder sterkt i Øynene, hvor meget de har forhvervet sig, naar de har været nogen Tiid derudi; thi Avind og Had er den farligste Forgift for det menniskelige Hierte, og Menniskers Samenpresning : et snævert Fælledskab, avler same, endnu meere, end visse Legemlige Sygdomme, som sielden mangler at komme deraf. De Huuse hvor det er bædre eller taaleligere, ere egentlige ikke for Fattige, men meeget meere et Slags Benefeccum for Bemidlede, som ere i Stand til at betale, de ofte meget anseelige Jndkiøbspenge. Disse kan maaskee ernære sine Jndehavere, saa godt, som den feede Canonicus ernæres af sine, og ikke være onde for dem. Men om de ere onde for Staten og Publicum, det er et andet Spørsmaal. Med ulige større Nøtte for de Fattige og det almindelige Bæste, kunde saadanne Stiftelser, i det mindste de rige og overflødige. Men det er bæst jeg tier, forikke at holdes for en Kietter, hvad der engang er det bliver ved, om der endog ere nogle Misbruge derved, men nei, fordem vilde vi nok, om det var muligt, forskaanes. Vi har hverken de gamles Aand eller Undskyldning, og har saa mee get, at bestille med nye Misbruge, at vi slet ikke behøve at opvække de gamle og forældede igien. Den Fattige nødtørftig understøttet. ved offentlig Fonds og i øvrigt overladt, til sig selv, vil altid komme bædre til rette, end naar han bliver bundet ved Statuter, og Provisorer og trykket ved sit snævre Fælleskab indsluttet i et Fattighuus, vi finde endnu stedse Hielp i os selv, naar vi opsøge den, og vi søge den sielden ret, uden naar vi nødes dertil. Kun faae Mennisker ere aldeles ud af Stand til at hielpe sig og at giøre noget, om de ellers ville. Men Mangel paa Villie fortærer i Almindelighed den liden Levning af Formuen. Ofte kan vi ikke giøre noget, alleene fordi vi have overtalet os om en Umuelighed, som aldrig var til, uden i vor Jndbildning. Det forstaaer sig af sig selv, at de, som Aar, Sygdom og Lemlæstelse har sadt ud af al Stand, at Arbeide, ere undtagne og disse ere de egentligste og værdigste Candidater til bemidlede Fattighuuse. Men de kommer ikke letteligen i Bethesda Dam fordi de sielden har nogen som hielper dem derudi. Dersom Stiftelses Aanden og saa engang angriber os alt for sterkt, dersom vi absolut ville og maa skifte, saa er det unægtelig bædre, at anlægge Arbejds huuse i Stædet for Fattighuuse. De ere ligesaa nyttige for de sædvanlige Fattige og ulige nyttigere for Publicum. Den Arbeidsomme Trængende, finder der Lejlighed til at fortiene noget, og den Dovne, til at forbedre sig. Fonden giør For skudet, betaler Arbeidet forskrekkelig, ja endog over Værdien hos de Uformuende, der ikke meere kan Arbeide saa meget, som de behøve til deres Ophold. Dagdriveren kan ikke meere skiule sig bag den udflugt at han mangler Arbeide, og bliver ved disse Anstalter bædre vist til sine Skranker, end ved alle Love. Den utallige Sverm af Betlere, som stedse finder udveje at eludere de imod den gjorte Forordninger, holdes herved best i Tømme. Erfarenhed lærer at ingen Lov er kraftig nok imod disse Græshopper, uden hvor saadanne Arbejdshuuse findes: Der er næsten intet Land hvor det ikke er forbudet at tigge, og dog finder man faae, hvor der ikke er Tiggere i Mængde, Endeel af de gamle Fonds kan anvendes hertil, og vil ogsaa være tilstrækkelig at oprette mange nye foruden de som allerede ere, synes af meere end een Aarsag ikke at være raadeligt. Hvad enten det nu er Fordom eller en rigtig Jagttagelse; saa forekommer de talrige offentlige Fonds og Casser mig stedse noget tvitydige. De falde den private og egentlige Næringsstand til Byrde, og giøre dens Grænser, snævrere, i hvor gode deres Planer end- og i øvrigt kan være, og bemeldte Næringstand trykkes allerede ved saa mange nødvendige og gamle Byrder og er indskrænket fra saa mange Sider, at man billig saavidt mueligt er, bør forskaane den for tilfældige og nye Byrder. De gode Planer lider ogsaa i Almindelighed Forandringer i deres Udførelse. Man for udsætter ved alle saadanne Anstalter ærlige uegennyttige og duelige Opsynsmænd, og betænker ikke hvor meget dette er forudsat. De Nidkiere Patrioters Fabriqve, som glemmer sig selv ved Publicums Tieneste, er i vore Dage kommet sterk Aftagelse og gaaet meeget af Moden; og i hvor Høytidelig saadanne Opsynsmænd endog bliver forpligtede, saa kan man dog endnu i en vis Forstand sige meere om den Uretfærdige end den Retfærdige, at der er ingen Lov givet for den. (Fortsettelsen følger.)