Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1806-10-27
Medens Sachsiske Breve forsikre, at Fjendtlighederne vedvare, melder et senere Rygte fra det Brandenburgske (som dog trænger til nærmere Stadfæstelse!) at Marquis Lucchesini er den 19de afreist med 3 Feldtjægere fra Potsdam til det franske Hovedqvarteer. Forholder dette sig virkelig saa, torde man vel snart see en Vaabenstilstand imøde. At man saa længe slet intet hører til den Preussiske Hoved=Armee, er neppe for det Beste. General Blücher er den 17 passeret igjennem Osterøde (i Fyrstendommet Grubenhagen) til Hildesheiin, og Rüchel til Brunsvig. Franzoserne, som ogsaa have besat Halle, ere siden ankomne til Osterode og Goslar oqventedes snart til Hildesheim. Den 19de skal Prinds Mur at (som man har ladet staae opigjen) være rykket ind i Halberstadt. Som Ordet gaaer er det Preussiske Reservekorps under Hertug Eugen af Würtemberg den 17de slaget af Marskal Davoust imellem Halle og Lauchstedt. Medens Lavningerne af den adsplittede Preussiske Hær saaledes trækker sig igjennem det Brunsvigske hen imod Hannover, trues de med at komme i en dobbelt Knibe, ved de i Vestfalen ogsaa frembrydende franske Tropper, som, uden at man hører hvad Modstand derved er skeet fra Preussisk Side, alt paa denne Kant ere rykkede ind i Münster og ventedes den 22de til Osnabrück, hvor man var i fuld Arbeide med at skaffe alt Sølvet bort af Kirkerne. Det Hannoverske er under disse Omstændigheder forladt af den Preussiske Regjering, som har forføjet sig til det Lauenburgske. Den Preussiske Ørn er alt borttaget allevegne og de Kurfyrstelige Hannoverske Ministre have endnu engang interimistisk paataget sig Forretningerne. Fæstningen Hammeln, hvor General Schøller kommanderer, er sat under Vand og i Nienburg har man alt gjort Begyndelsen med at rasere alle Bygninger i en Omkreds af 150 Skridt. Forventningen af franske Tropper saa nær det Lauenburgske, har bevæget de Svenske Tropper til at opbryde fra deres Qvarterrer og rykke nærmere til Elben, for at tage Position ved denne Flod. Om Slaget ved Auerstadt selv har man endnu ingen Officialberetning. Som det nu hedder, skeete det første Angreeb af Hs. Preussiske Majestæt med GrevSchmettaus Korps. En Estafette, som afvigte Tirsdag ankom fra Berlin til Kiel, melder: at Slaget ved Auer. stadt en Tidlang har været gunstigt for Preusserne; men at deres slette Position tilsidst bestemte Udfaldet for dem, og at Armeen imidlertid har trukket sig tilbage i Orden, hvorvel andre Efterretninger paastaae, at den er adspred- og ødelagt. Feldttmarskal Møllendorff (som Nogle, for at modsige de første Efterretninger, slet ikke vilde unde Deel i Slaget) blev 3 Gange saaret. De to første Gange lod han sig forbinde og vendte derpaa heltemodig tilbage i Kampen, paatog ogsaa ved Kongens Afreise Kommanden over Tropperne. Der var og en Kongel. Svensk Officeer tilstæde ved Slaget, der efter samme afgik som Koureer til sin Konge. Den Preussiske Krigskasse skal dog være bragt i Sikkerhed hidindtil. D. 15 passerede 400 Vogne med blesserede Preussere igjennem Nordheim, hvor der er et betydeligt Preussisk Magasin, til hvis Bortførelse endnu ikke var gjort nogen Anstalter den 20de, skjønt Franzoserne dengang kun vare 10 Mile borte. J Göttingen, Mühlhausen og Nordhausen var til den Dag endnu heller ingen Franzoser. - (J en Portechaise ankom Hertugen af Brunsvig om Aftenen den 20de til sin Hovedstad. Begge Øinene, som Kuglen har streifet forbi, ere ganske ophovnede: dog haaber man at frelse det ene.) Som det videre hedder, have Generalerne Rüchel og Blücher paa den venstre Fløi taget Deel med i Slaget ved Auerstadt. Ogsaa lyder den første Pariser Sejersdepesche, som denne Gang haves over Holland saaledes: Marskal Lannes har slaget den Preussiske Armees venstre Fløy erobret sammes hele Artillerie og gjort 10 til 12000 Fanger, hvoriblandt mange Officerer af Rang. Man taler om en anden Fordeel, som Soult har tilfægtet sig over det Preussiske Centrum. - Saa meget vidste man alt i Paris den 17de eller 3die Dag efter det store Slag, Erfurts Besættelse af de Franske er ledsaget med en sit Slags besynderlig Tildragelse. Da det Preussiske Korps som efter Slaget var trukket dertil, var for svagt til at gjøre Modstand, maatte det overgive sig. Ved samme var Fyrsten af Oranien og Generalerne Larisch ja den øverste Anfører Møllendorff selv, som paa deres Æresord bleve satte i Frihed. Men aldrig saasnart erfarede LieutenamHelwig (en Sønaf Hofraaden i Brunsvig), at den afvæbnede Preussiske Garnison paa 7000 Mk. som vare gjorte til Fanger i Erfurt, kuns havde en fransk Eskorte af 300 Mand for han tilbød sig at adsprede denne Eskorte med en Kommando af omtrent 40 Husarer, hvilket han ogsaa, understøttet af Krigsfangerne, lykkeligen udførte, og saaledes befriede hele Garnisonen, hvoraf en stor Deel alt er ankom men til Hannoversk Münden. Af Eskorten blev den største Deel nedsablet, og Franzoserne tabte i denne Fægtning, som forefaldt ved Eysenach, blandt flere Officerer ogsaa en Baaillonschef, der blev nedsahlet paa Torvet i Eysenach. Det Churfyrstelig Sachsiske Hof befinder sig vedvarende i sin Residentsstad Dres den, som man ei heller troer at det forlader. Franzoserne have ogsaa viist sig meget artige, med at sætte 5000 krigsfangne Sachser paa frie Fod.