JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
Paris den 5 April 1793. De vil formodentligen, og dermed Rette, undres over den uformodentlige Vending, de Franske Anliggender have taget. Alle Ulykker styrte med et ind paa os og det igien ved Feldtogtes Begyndelse. Dumouriers Opførsel er Dem vel en mørk Tale; jeg vil derfor i faa Linier meddeele Dem de Aarsager der have foranlediget. denne hans Opførsel. Fra en Person, der i Pengesager har havt meget at giøre med Dumourier, veed jeg, at han allerede for lang Tid siden hadede, det nærværende System; men ærgierrig over alle Grændser, glemte han sit Had af Tørst efter Ære og nye Seiervindinger. Nederlandene skulle som han haabede, udgiøre en egen Stat. Allerede i December var det ingen Hemmelighed, at han smiggre de sig med at blive udvalgt af disse Nederlande til Statholder. Foreeningen med Frankerig krænkede hans Ærgierrighed og forøgede hans Mis nøielse. Hans inderlige Ønske var, endnu ved Enden af forrige Aar at tage Holland; men Misundelse hos de øvrige Ministre og Frygt, at han ved saa glimrende Foretagende skulle alt formeget blive Nationens Afgud, foraarsagede, at man ei behørigen understyttede ham og Paches Langsomhed, og Uvirksomhed at sette Armeerne i behørig Stand, gjorde, at dette store Foretagende leed Skibbrud. Dumenriers Fortrydelse voxte nu daglig og det tabte Slag ved Neervinde synes at have bragt samme til det høieste. Nu blev kuns tilbage for ham Valget, mellem alle de sædvanlige Følger af at have tabt Folkets Yndest, og mellem de Fordeele, som kunde høstes af Tidspunktets Natur. Hans Stolthed, hans Resolution og Heftighed, som hindrede ham at beregne det tilkommende, alt dette tilsammentaget bevægede ham til det nye Skrit, der ei mindre smigrede hans Ærgierrighed og skulle bringe ham fra den nederste Grad af en slagen General til det høie Trin at blive en Europas Fredsgud, at redde sit Fæderneland, og indsette igien den kongelige Verdighed. Adskillige Mider tilbøde sig for at opnaae dette Øiemed, jeg behøver ei at opregne Dem samme, da De kiender Omstændighederne og Frankerigs Dagshistorie, da De veed, at vorendvortes Fiender ogsaa ønske. Fred og daglig meer og meer indseer, at denne Kriig, enten den føres heldig eller uheldig, dog bliver lige farlig for dem, da den forstyrrer Europas, Rolighed, denne Rolighed, som man saa meget behøver til visse Hensigter. Mange troe, at Dumourier i de sidste Tider har forbunden sig med det Orleanske Partie, som endnu ikke havde finde at træde offentligen frem med deres Kongeprojecter, og hvis Planer synes maaske allerede temmelig at være forstyrrede, da Dumouriers Forhold har paa ny gjort Folket opmerksomt paa Orleanerne. Det Sprog, Dumourier fører og hans Forehaverde, som han offentlig angiver, især dette sidste synes gandske overeenstemmende med der Orleanske Parties Øiemed at tilintetgiøre Conventet og ind sette en Konge. Dumourier førte nu et andet Sprog. Han maatte for sin egen Skyld gribe til andre Midler, for ved aabenbare Vold at opnaae der, som de andre kuns efterhaanden og ved skiulte Omveie søgte at erlange. Enden paa disse Jntriquer er man ligesaa længselfuld efter, som den endnu hidtil er umuelig at bestemme. Afrikansk Hofstat.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
De Afrikanske Negere eller Morer er inddeelte i mange smaae Nationer, som beherskes af Konger. En saadan Konge boer, ligesom enhver anden Jndvaaner, i Hytter af Siv og Straae, kuns med den Forskiel, at Kongen har mange saadanne Hytter. Man gaaer undertiden igiennen, 7 eller 8 saadanne, før man kommer til hans egentlige Boepæl, Hans Minister tager imod Fremmede, for at fremstille den for Prindsen. Naar man har ud talet, saa lader Prindsen sine Fruentimmer komme og forestiller dem for den Fremmede. Man sætter sig. Den fornemste Sultaninde setter sig paa en TræeLehnestoel ved hans høire, Ministeren ved den venstre og den Fremmede paa ligesaadan en Stoel lige over for. Tokkenstaaer og de fornemste Hoffolk sidde paa Matter rundt og i en Kreds, de øvrige Fruentimmer staae i den 2den Kreds og de fornemste Officierer udgjør den 3die. Mandfolk og Fruentimmer have ingen andre Klæder paa end et Stykke Kattun, 1 Al. langt og 2 bredt. Derpaa bringer man Foræringer. Man har strax fra Begyndelsen anmeldt dem for Ministeren, som igien har underrettet Kongen derom. Derpaa drikker man, enten man nu har Viin eller Brændeviin. Den Fremmede maa drikke først for at vise, at hans Drikkevare ei ere forgiftede. Efterat han har drukket, rekker han Kongen Drikkekarret; denne igien Ministeren samme, og Ministeren de øvrige dem, saa at ved hver Drik, Kongen giør, fordres en ny Flaske, som den Fremmede maa have prøvet. Efterhaanden bliver Samtalen. muntrere, imedens at Kongen under samme, eftersom han drikker, gier den Fremmede 1000 Venskabsforsikkringer. Ved Foræringerne maa de fornemste Sultaninder ikke forglemmes: Men en Bagatel*) Af Vorstbungen zur Ermackung der Aufmerksamket und des Nachdenten. tilfredsstiller dem, og man kan vinde dem med et Par røde Lommetørklæder.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
Menneskehandel. J Kongeriget Georgien, saavelsom og saa Mingrelien og Siirkassien sælges mange Menneskeer deels til Tyrkiet, deels til Persteen. J disse Lande har enhver Herremand næsten en uindskrænket Magt over sine Bønder. Disse Folks Gruesomhed, ei allene imod deres Undergivne, men ogsaa imod deres egen Familie ville synes utroe. lig, hvis man ei dagligen saae Exempler derpaa. Ved det ringeste, de giøre dem imod, sælges disse med Koner og Børn. Undertiden sælger Ensin egen Kone og Børn. Dog skeet dette ikke af Ondskab eller Vrede, men af Gierrighed. (Auri facra sammes, cjua mortalig pectora cogis Da de Siirkassiske Fruentimmer og de fra Georgien fornemmeligen holdes for de smukkeste i Verden, saa kiøbes de meget dyrt af rige Tyrker. Saadanne kiøbte Personer komme ofte i Tyrkiet til stor Ære, da de giftes ei allene med de fornemste Herrer ved Hoffet; men undertil den med Sultanen selv. Man siger, at Siirkasserne have opfunden den Videnskab at indokulere Børnekopperne og have indført den for at beholde deres Pigebørn. smukke, paa det de kan sælge disse desto dyrere til Tyrkerne. J Sammesteds. Romernes Skuespil. . Romernes Skuespil vare mangeslags og endeel deraf har uden Tvivl været de største Udsvævelser, som Mennesker nogensinde ere faldne paa. Thi foruden de theatralske Skuespil, hvori gaves Komme dier og Tragedier, foruden de circensiske der bestode i Veddeløb til Hest eller Vogns havde de ogsaa Fegtninger imellem Mennesker og Mennesker, imellem Mennesker og Dyr; Søefegtninger, hvor deri konstigen foranstaltede Vandbeholdninger forestilledes Søeslage, og endnu andre Slags.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
J Republikens sidste Tider og under Keiserne, ville det ledige Folk bestandig fornøies ved Skuespil. De, der ved Folkets Valg kom til Æreembeder, maatte give samme alleslags Skuespil. Dette maatte ogsaa de Rige og Fornemme giøre ved deres Slegtningers Begravelser, hvorved den ene søgte at overgaae den anden i Pragt. Derved blev Jndvaanernes Levnet i Rom tilsidst næsten et evigvarende Karnavall. De Omkostninger, som de, der gave disse Skuespil, mestendeels af deres egen Formue maatte bestride, vare saa store, at de nu sætte os i Forundring, da de, efter vor nærværende Maade at regne paa, ofte beløbe sig til Millioner.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
J Førstningen bygte man til disse LegeTræebygninger eller Skuepladse; men J Sammesteds. siden efter opførte de til bestandigt Brug, af Steen. Disse Skuepladse vare af saa forskrekkelig en Størrelse, at paa nogle rummedes over 80000 Tilskuere. Disse Bygninger lod den, der gav Skuespillene, udfire med alt hvad der fandtes prægtigt af billedstøtter, Malerier og Tapeter. Cicero forekaster Appius, at han havde udplyndret hele Grækenland, for Støtter og Malerier, for fylde Skuepladsen dermed. Pragten blev omsider dreven saavidt, at endog de Maskiner, der brugtes ved Kommediernes og Tragediernes Forestilling, vare beslagne med Sølv. Julius Cæsar drev dette endnu videre og lod ved de Skuespil, han opførde ved sin Faders Begravelse, forfærdige alt hvad der hørte til Skuepladsen, af støbt Sølv. Denne Omkostning var endnu ringe, imod dem, der anvendtes paa stridende, Mennesker og Dyr. De vareste glubende Dyr, Løver, Tigre og Leoparder bleve fangne i Asien og Afrika og sendte hundredeviis til Rom. Pompejus har paa engang givet til en saadan Strid 600 Løver, og Cæsar 420.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
Jmod saadanne Dyr maatte Mennesker stride. J Begyndelsen tog man Misdædere dertil, som desuden vare dømte til Døden; men siden lod Folk sig leie dertil for Penge. Utroeligt maatte det synes, hvis det ei var bekræftet af saa mange Vidner, at Menneskeer have ladet sig leie til at kæmpe paa Liv og Død med Mennesker, for at fornøie Publikum. Disse Folk kaldtes Fegtere og lærde den Konst at fælde andre og forsvare sig selv. Ofte holdt en Mester mange hundrede saadanne Fegtere. Hvem der ville lade Folket see en saadan Fegtning, leiede dem af deres Mester. Man fordrede af disse Fegtere, at de maatte lade sig bugge ihiel, uden at fordreie en Mine.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
Den, der, efter at have faaet et dødeligt Hug, gav ringeste Tegn til Frygt, blev ovenikiøbet yderlig udleet i sin Dødstime af Folket.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
Søefegtningerne, eller de Skuespil, der forstilte Søbatailler, dreves under Keiseren til endnu større Poerlighed. Keiser Claudius gav et saadant Lystspil, hvorved brugtes mange Krigskibe og 18000 Mand. Disse maatte stride fuldkommen, som om det var en virkelig Søetrefning og de Seirende maatte nedsable de Overvundne. Det er uvist, hvilket man herved skal fatte meest Afskye for, enten denne Keisers Gruesomhed eller deres Nederdrægtighed, der have ladt sig bruge til saadanne Lege.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
Dejen af Algier. Da Lord Hume var Kommandant i Gibraltar, havde Algierne taget og beholdt et Engelskt Skib. Han sendte derfor Hr. Popham, som Gesandt, til Dejen*) Af London=Magazine. for at handle og Skibets Løsgivelse og hvis Dejen dertil fandtes uvillig, da at forsikkre ham, at han ville beskyde Byen. Kiere, (spørger Dejen) ifald saa skeer, hvad kan da vel et saadant Bambardement koste Engeland, - Saa omtrent 50000 Pund Sterling, svarede Popham. Eil siger Deen, dersom dette er sandt, saa formeld Lord Hume min Respect og hils ham, at jeg for den halve Sum vil selv brænde den af. Anekdot. *)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
For omtrent 2 Aar siden 7) skrev en rigMand i Bengalen til hans Ven i London, og beklagede sig over den Mangel, der herskede paa smukke Fruentimmer i denne bede Himmelegn. Han bad tillige, at han ville formaae en eller anden ung Pige, af god Familie og Opdragelse, som tillige var nogenledes smuk, til at giøre en Reise til Ostindien, da han gav sit Æresord paa strax at at egte hende. Manden, som fik denne Commission, fik isinde at sende sin egen Datter, som foruden et ubunden Hierte besad Skiønhed, Jndsigt i Musik og alt hvad der firer et Fruentimmer. Denne Skiønne sagde Engelands kolde Kyster Farvel og brændende, af seirrigt Haab fandt sig og faa Maane J Af London Magazine 1783. f) Altsaa nu 12 Aar. der paa Ganges Bredder. Men at den forventede Elsker mødte ikke at ønske hende velkommen. Forretninger havde ført ham nogle hundrede Mile op i Landet; men da han forudsaae, at den Engelske Flaade kunne maaskee komme i hans Fraværelse, havde han draget Omsorg for, at hans tilkommende Skiønne blev imodtaget i en vis Faktors Huus. 2 Maaneder gik for hans Tilbagekomst. Længselfuld fløi han da til sin Ven, at kaste sig ned for hans tilkommende Skiebnes. Beherskerinde. Enten hans lidenskabelige Jndbildning havde malet ham hendes billede med overnaturlige Farver eller hendes Skiønhed ei svarede til det Haab, han havde gjort sig derom, nok, han saae hende med en Ligegyldighed, der nærmede sig til Afskye. Den egensindige Elskovsgud var for denne Gang føielig; thi Pigen fandt sig ligesaa lidet indtaget. af ham og nogle faa Besøg tiente kuns til at forøge deres fælles Mishag med hverandre. Han, som saae, at der ingen Fare var, at Pigen skulle giøre en Ulykke paa sig selv, fordi han forlod hende, tilbød hende et Vederlag af 16000 Pund (80000 Rdlr.), for at befries fra sit Løvte. Hans Ven, som havde ventet. efter Udfaldet, traadde nu frem, som hendes Elsker, fandt hendes bifald og holdt Bryllup. Men aldrig før var denne forkastede Skiønhed givt og ude af hendes første Elskers Magt, for hans Øine aabnedes. - Han undrede, hvorledes han tilforn havde kunnet været blind ved hendes Fuldkommenheder, faldt i Fortvivlelse maatte holde Sengen og saades i nogen Tid at være uden Haab til Livet. - Dersom en lodret Soel forfiner Siel og Legeme til saadanne Udsvævelser, som denne, saa lad os takke Gud, at dens Straaler hos os kaste Skygge, og være nøiede med lavere Følelser. Aurengeb den store Mogol.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
Den Revolution, som gjorde Engeland til saa lykkeligt et Land, betiente Hollænderne sig af til at fornedre Engelænderne i de Hindostanske Fyrstens Øine, hvilke ei kiendte noget til denne Revolutions Natur. Det Engelske Ostindiske Compagnie og Generalgouverneuren i Batavia havde hver sendt en Gesandt til den store Mogol: Disse 2 Ministre disputerede og Rangen og Sagen blev indstillet for Keiseren til Decision.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
Den Engelske Gesandt grundede sin Paastand paa Fortrin over Hollænderen, derpaa, at han var Repræsentant fra en stor Konge, som Keiseren selv, og følgeligen, at han burde gaae over en Person, der var Tiener hos nogle Kiøbmænd. Dette havde stor Begt hos Aurengeb, som syntes allerede tilbøielig til at dømme, denne til Fordeel, da Hollænderen kommed følgende Svar: "Det er sandt nok, at han er en stor Konges Tiener; men denne Konge er en af vore Kiøbmænd.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-01
Engelænderne kunne ikke engang selv bestyre deres egne Sager; derfore sendte vi en af vore Faktorer til at herske over dem og bringe deres Ting i Rigtighed., Dette Svar gjorde, at Aurengeb deciderede til Hollænderens Fordeel; men efter denne Decision fulgte et Eftersmek, som kom Hollænderen til at ønske, han aldrig havde sagt, at Engeland var i en af deres Faktorers Hænder. Den gamle Keiser sagde det fornøiede ham at høre om Hollændernes lykkelige Fremgang; thi Engelænderne havde paa en ondskabsfuld Maade bedraget hans Undersaatter for det, der med Rette tilkom dem, og imod al Tro og Love plyndret dem til Søes; men nu da Hollænderne havde undertvunget dem, ventede han, at disse godtgjorde ham den Skade, som Engelænderne, der nu vare deres Undersaatter, havde gjort hans Folk. Hollænderen blev forvirret og ønskede en Rang Fanden i Vold, som han havde erholdet paa slige, Vilkaar.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Forordning. Under Dato Christiansborg Slot, den 22de Martii 1793, har Hs. Majestet allernaadigst udgivet en Forordning af følgende Jndhold:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Udtog af en Skrivelse, fra Philladelphia af 21 Junii 1792)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Sidstafvigte 4de Junii bleve begge de nye Stater Vermont og Kentuckp erkiendte for uafhængige og indlemmede i Forening med de 13 andre amerikanske Stater. Begge Lande, eller rettere begge Landes Beboelse er ikke ældre end siden Krigens Begyndelse, der var dem saa lidet gunstig. Nu har enhver af dem 2 Repræsentantere i Senatet og 2 Delegerede i de forenede Staters Repræsentanteres Kammer. c) Taget af Historische politisches Magazin for August 1792.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Foruden Vermont og Kentueky have endnu 4 andre store Provindser faaet siden Freden, Fasthed nok til at kunde forundes Nydelse af samme Fordeele. Den første er Provindsen, Maine. Den ligger imellem Staten NyeHamphire og den engelske Colonie Nye=Scotland. Efter den i Aaret 1790 foretagne Tælling beløber Jndvaanernes Antal sig til 95540, Hvide. Den anden er Provindsen Cumberland, som ligger ved Floden af samme Navn og strækker sig bag Nord=Carolina fra 35 Grader 15 Minuter nordlig Brede indtil den vestlige Kyst af Missisipi under 37 Grader 30 Minuter og indtil den mod Norden liggende Kyst af Ohis. Denne Provinds indeholdt ved Tællingen i samme Aar 39108 Jndbyggere. Den første bestyres for nærværende Tid af Staten Nye=Hamphire, og den anden bliver endnu betragtet som en Deel af Staten Nordcaroling, fra hvilken den adskilles ved den Alliganiske Biergestrækning, som gaaer igiennem samme i en Længde af omtrent 50 engelske Mile. Den 3die er Provindsen Franklin, et nyt Etablissement, som støder til Provindsen Cumberland, og hvis Folkemængde strækker sig omtrent til 50000 Siele. Et Etablissement ved Floden, Genasee som ligger Vesten for Pensylvanien er den fierde af disse Provindser.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Foruden disse Lande tæller man i de ved Floden Tenasee anlagte Colonier, Nolachucky, French=Braad, Holston, Klink River, Pomell Valley, Jron=Bank, Port Saint=Vincent, Koskaskine, Otonce, Okemulgee, Nat cher, Redsione og Pittsburg endnu over 200000 Jndvaanere, som mestendeels ere komne fra Scotland, Jrland, Tydskland og Holland.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Mange Englændere have forladt deres Fædreland for at boesætte sig i den nye Stat Kentueer. Iblant disse er især at mærke Hr. Miller, som forhen i London trykde og udgav det Uge. blad, Evenning Post kaldet. Han er for nærværende Tid den rigeste Colonist og Pagter i Egnen omkring Staden Favette ved Floden Ohlos Bredde. Det heele Antal af Jndbyggere i de 15 forenede nordamericanske Stater beløb sig efter den i Aaret 1790 foretagne Tælling til 4551138, Siele, uden at regne dertil omtrent en halv Million Colonister, som have indsat sig i adskillige Egne af de vestlige Landskaber.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Udtog af de nyeste Efterretninger om adskillige Lande.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Polen erfarer atter den bedrøvelige Sandhed, at indbyrdes Uenighed er Rigernes Ødeleggelse. I et Manifest har Hs. preussiske Majestæt nu erklæret, at saavel Stæderne Danzig og Thorn, som den heele Strækning af de polske Lande, der er bleven besat med preussiske Tropper, skulle med det Petersburg. ske Hofs Samtykke indlemmes i de preussiske Stater. De 2de førstbenevnte Stæder skulle indbefattes under Departementet af Vestpreussen, men den øvrige Landstrækning, der forhen var bekiendt under Navnene Storpolen og Cujavien, skal herefter udgiøre et nyt Departemment under Navn af Sydpreussen. Man regner, at de preussiske Stater herved faae en Tilvext af omtrent 1300 Qvadrat Miile, der have over en Million Jndbyggere. Hs. Prenssiske Majestæt har tilstaaet disse nye indtagne Stæder og Landskaber, at Religionen bliver i sin nærværende Tilstand, og at med Embederne foretages ingen Forandring førend ved Dødsfald. Staden Danzig, som har erholdet adskillige særdeles Frieheder, haaber under den ne nye Regiering at bringe sin Handel tilbagetil den forrige Høide, hvorfra den i nogle Aar er kiendelig nedsynket. Da Preusserne tage denne Stad i Besiddelse gik det ikke ret roeligt til sammesteds. Thi en Deel af Pøbelen rottede sig sammen med nogle Soldater af Garnisonen, og, efterat have bemægtiget sig nogle Canoner, fyrede paa Preusserne, hvorved 25 Mand bleve dræbte, og paa Oberste Geelhaar blev den ene Fod skudt i Stykker, hvoraf han siden døde. Hovedmændene for dette Foretagende ere grebne og førte til Grandenz. Det Stykke af de polske Lande, som Rusland vil beholde, siges at skulde strække sig langs med den østlige Grændse lige ned til Moldau. Hvad Stykke Østerrig skulde faae, var endnu ikke bekiendt, men man troede, at det blev en Deel af Podolien tilligemed Fæstningen Kaminiek, efterdi man havde i Sinde at afskiere det tilbageblivende Polen al Sammehænng med de tyrkiske Lande.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Tydskland. De allierede Krigshære omspænde nu paa alle Sider Frankerig, der har tabt alle sine Erobringer, Maynt ene undtagen. Men ogsaa denne Stad synes ikke at kunde holde sig længe, og maaskee var den alle rede i de Allierede Hænder, naar ikke visse Personers Ophold sammesteds, hvoriblande ere 2 Deputerede af N. C., lagde Hindring i Veien for Overgivelsen. Der skal virkelig fra fransk Side være gjort Tilbud om at vilde rømme den ne Stad, men paa Vilkaar, som de Allierede have vægret sig ved at samtykke; Beleiringen, skal derfor med mueligste Hurtighed foretages under Bestyrelse af den preussiske General Kalkreuth. Krigen bliver i dette Aar ført af de Allierede efter en anden Plan, end i det forrige, og man vil ikke lade nogen betydelig Fæstning ligge bag sig indtaget. Paa den neder landske Side var Fæstningen Conds allerede indsluttet, og man troede, at den formedelst Mangel paa Levnersmidler ikke kunde giøre nogen lang Modstand. Desuden truedes Rassel, Valenciennes og Dunkirken med Beleiring, som imod sidstbenevnte Stad skulde foretages af engelske og hollandske Tropper, under Anførsel af Hertugen af Pork. Medens Preusserne og Hes serne sætte an paa Maynz, skal det østerrigske Corps under General Würmser angribe Landau. Ved de allierede Tropper befandt sig endnu et Corps franske Emigrantere af 5 til 6000 Mand. under Commando af Prindsen af Conde. Greven af Artois var reist til Petersburg; forresten havde man sparsomt Efterretninger om de udvandrede franske Prindser. Den forrige Gouverneur i de østerrigske Nederlande, Hertug Albert af Sachsen Teschen er ikke reist til Jtalien, som Rygtet først meldte, men til Dresden; i hans Sted har Keiseren udnævnt sin Broder, Erkehertug Carl til Statholder. - Den østerrigske Feldtmarskal Devins forlader efter Ansøgning Commanden over de forenede østerrigske og fardiniske Tropper, og General Colloredo træder i hans Sted. - I de preussiske Lande skal, ligesom i de østerrigske, ingen Krigskat paalegges, men frivillige Bidrag til Krigens Fortsættelse allene have Sted. Der siges ellers, at Kronprindsen og Prinds Ludvig af Preussen, skulle formæles med 2 Prindsesser af Meklenburg=Strelitz. - Landgreven af Hessen=Cassel har overladt 8000 Mand af sine Tropper paa nogle Aar i engelsk Sold.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Undertegnede erklærer at have modtaget af Oberste Arnaadin Opfordringen til mig og Brevet til Magistraten, hvilket jeg skal tilstille ) Det er de hollandske Tropper; thi de Franske har ve nu omstunder behaget at kalde Jndbyggerne saavel i de østerrigske, som i de forenede Nederlande med deres gammeldags Navne, nemlig hiine Belgier, og disse Bataver. denne. Da jeg har modtaget Gouvernemente af deres Høimægtigheder, og har aflagt den Eed: "ikkun i deres Hænder eller efter deres befaling at overgive samme, saa beroer min Ære og mit Liv herpaa, og jeg vil forsvare denne Plads imod alle dem, som ville angribe den. Friderich Prinds af Hessen.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Generallieutenant og Gouverneur i Maastricht. Det øvrige i næste No.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Dødsfald. Fridericia den 26 April Hr. General=Ma for von Bøhmer 81 Aar. Bergen den 3 April Hr. Doct. Theol Hans Mossin, Stiftsprovst, 77 Aar.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Fyen den 3 April Hr. Ole Hvalsøe, Sognepræst til Barløse, 72 Aar.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-03
Aalborg Stift den 5te April Hr. Søren Aulum, Sognepræst til Harritzles, 39 Aar.