Berlingske Tidende, 1822-10-11
Buenos=Ayres, den 1ste Junii. Her er nu endelig saa fuldkommen Orden og Rolighed, saa at denne Provindses Repræsentanthuus offentlig har kunnet begynde dets Forretninger den 1ste f. M. Ministeren for det Jndre, D. Bern. Rivadavia, fremstillede i hans veltalende Foredrag Provindsens Tilstand og dens Forhold til dens Naboer saavelsom til de andre uafhængige Sydamerikanske Stater og Europa. Flere af de førstnævnte havde andraget paa Oprettelse af en almindelig Contralegjering, men hvilken Forholdsregel Provindsen Buenos=Ayres, efter dens gjorte Erfaring, maatte afslaae som for tidlig ; derimod havde samme afsluttet Freds= og Venskabsforbund med Santa Fr. Entre Riis og Corrientes, ved hvilke de giensidig havde forpligtet sig til Ordens Overholdelse og Hjælp mod inden og udenlandske Fiender. Provindsen Cupo eller Mendoxa og Cordova have viist sig meget tilbøielige til at afslutte lignende Traktater. De langtfraliggende Steder ere endnu et Ro for Anarchiet, men dog troede Ministeren at kunne forsikkre, at de ikke ville tøve med at følge Buenos=Ayres's og de nærliggende Provindsers gode Exempel. Med Republiken Chile, hedder det senere, vedvarede stedse Venskab og god Forstaaelse. Fra Peru vare to Agenter ankomne, for at begjære et Contingent af Buenos Ayres, for at kunne fordrive Resten af den Spanske Krigsmagt fra Over= og Nedre=Peru, (altsaa ikke for at raadslaae om nogle til Europa bestemte Gesandter, som rigtig var meldt). Ministeren svarede : at Buenos=Ayres allerede havde gjort mere end dets Kræfter havde tilladt, for at befrie hine Egne for Undertrykkelse, og at de nu ved egen Anstrængelse maatte vise, om de vare værdige til at blive afhængige; det vilde, da enhver af Provindserne paa denne Side for nærværende Tid havde en egen Regjering, blive umuligt, at frembringe Ensformighed til dette Øiemeds Opnaaelse. De giensidige Krav af Regjeringerne i Buenos Ayres og Chille, med Hensyn til det sidstes og Perus Befrielse, ere venskabelig blevne forhandlede, og man er bleven enig om det væsentligste med Hensyn til Ensformighed i Jdeerne og Jnteressens Identitet for alle Sydamerikanske Staters Uafhængighed, og for at sikkre deres Agtelse i Ind= og Udlandet. Efterat Ministeren havde bekjendtgjort de forskellige Forbedringer i Justitsforvaltningen, Underretsindretningen og Landets og Stadens Politie, fremlagde han et Udkast til en ny Organisation af Provindsens staaende Hær. Finantsvæsenet blev fremstillet som meget tilfredsstillende, som Følge af den værksatte Indskrænkning, og uredelig Forvaltning. Der er allerede betalt 3 Million af Gjælden, og Resten af samme skulde snart blive liqvideret. Lighedsystemmet er nu bleven bragt til høieste Grad af Fuldkommenhed; alle Betalinger skee punctlig, og den circulerende Pengemasse i Landet har meget taget til; hvilket det igjen har formeret Productionen. Denne Ministerens Tale gjorde stort Indtryk, og man kunde ik andet end beundre hans Veitalenhed og de skjønne Tanker i samme Debatterne bleve førte frit og levende; Oppositionsmedlemmerne talte uden Tilbageholdenhed, men dog, som det syntes, med mindre Jndsigt. Næsten alle Regjeringens Forslag bleve antagne med sto Stemmeflerhed; men dog tildeels ogsaa modererede eller udsatte nogen Tid. Der er efter meget heftige Debatter bleven besluttet en Amnestie, som Regjeringen bragte i Forslag, og derved erklærede at den uden saadant ikke følte sig stærk nok, til et at frygte for at de sandsynlige Ophavsmænd til de sidste Uroligheder skulde vende tilbage uagtet de nu vare landflygtige, men, strengt taget, ikke kunde holdes for strafværdige, fordi de til en Tid søgte at bemægtige sig det Almindeliges Bestyrelse, hvor ingen Regjering var tilstæde. Jfølge denne Lov, have følgende Personer erholdt Tilladelse at vende tilbageAlvear, Soler, Durrego, Sarrotea, Agula, Payola, Bare, Man. Rodriquet og Juan Balagus.