Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Den 23de Mai d. A. agter den adelige Friskole i Herlufsholm at høitideligholde sin Stifters, Rigsadmiral Herloff Trolles trehundredeaarige Fødselsdag d. 14 Jan. 1816). Høitiden er bleven bestemt til den Tid, fordi adskillige agtede ældre Herlovianere, som have lovet, ved denne Leilighed, at beære Skolen med deres Nærværelse, paa Grund af Aarstidens Ublidhed i Januari Maaned, ønskede Festen opsat. Den holdes i Herlufsholms Kirke, tager sin Begyndelse den berammede Dags Eftermiddag omtrent Kl. 4 og aabnes med en Tale af Skolens Rector, Hr. Prof. og Mag. philos. Justitsraad Brorson. Derefter vil Hs. Høiærværdighed Hr. Prof. og Dr. Theol. C. F. Hornemann, R. a. D., paa sine egne og fordums Disciples Vegne, ved en Tale lægge sin Taknemmelighed for Skolens Stiftere for Dagen, og til Slutningen vil den øverste af Skolens Disciple, Hr. C. S. W. Zahle, paa egne og sine Meddisciples Vegne, tolke sine Følelser i Anledning: af Dagen. Jmellem Talerne afsynges Cantater, forfattede til denne Høitid af Digteren T. Thaarup, R. a. D. - Jndbydelsesskriftet til at bivaane denne Feste er paa Stiftelsens Vegne udstedt af Dr. H. B. Melchior, Lærer ved Skolen. Det indeholder korte Efterretninger om Skolens Stifter og de fra Herlufsholm til Universitetet Dimitterede. - Den ædle danske Mand Herloff, Trolle, er et talende Vidnesbyrd om den Jver for Videnskabelighed, som i hiin Tid i saa høi Gradbesiellede den danske Adel. Som Søhelt glimrer hans Navn i Danmark Aarbøger, og som Videnskabernes Forfremmer har Herlufsholms Skole nu i to og et halvt Aarhundreder hædret hans Minde. Han stod i Brevvexling med Melanchthon, var adskillige af hans samtidige Lærdes Beskytter, og talede Latin, med Færdighed. Han underholdte to Studerende, der maatte samle og afskrive Documenter til den danske Histories Oplysning, hvilke efter hans Død, kom i hans Søstersøns, den berømte Arild Hvidt felds Eie, og afbenyttedes af denne ved den danske Krønikes Udarbeidelse. J de ældste Psalmebøger, findes Trolles Navn under adskillige Psalmer, og Herlufsholms Skole gjemmer endnu Nodebøger, som han har efterladt. Han tjente med sand Nidkiærhed under Christian den Tredie og Frederik den Anden. Overalt, hvor han var ansat, efterlod han Spor af sin Velgiørenhed. Da han forlod Krogens Slot (siden Kronborg), som han var forlenet med, skjænkede han Helsingøers nyligen oprettede Latinskole 2000 rhinske Gylden i Guld, foruden en Gaard der i Byen med to Hauger, og 10 Aar derefter de Fattige i samme By. 400 Rd. Medens han var Lehnsmand for Roeskilde, byggede han denne Byes Fattige otte Fatti boder, hvortil han henlagde en Bondegaard, hvis Afgivter skulde anvendes til hines Vedligeholdelse. Han var ogsaa en ivrig Befordrer af Reformationen i vort Fædreneland, og lod for egen Regning mange unge Mennesker reise til Wittenberg, medens han hjemme lod adskillige studere paa sin Bekostning, Men Kronen for hans Veldædighed var Herlufsholms Skole, hvortil han skjænkede sit Gods Herlufsholm. Fundatsen blev udstedt et Par Dage før han sidste Gang gik til Søes, for at anføre Flaaden imod de Svenske. J Slaget fik han to Saar, i Hoften og i Armen. Men skjøndt de vare hans Bantsaar, lod han sig dog ikke mærke med noget, men vedblev at commandere. Da Slaget var tilende, vilde han ikke tillade Saar, lægen at forbinde ham, førend alle Officierer og Matroser, som havde haardere Saar end han, vare forbundne. Ved sin Ankomst til Kjøbenhavn gik han, understøttet af sin Broder, tilfods fra Toldboden til sit Huus. Omtrent en Maaned efter Slaget (d. 25 Mai 1565) døde han i en Alder af 49 Aar. Hans fortræffelige Ægtemage var Birritte Gøy.