Berlingske Tidende, 1811-05-20
Slutningsanmærkning. Da det efter Selskabets Bestemmelse og Hensigt er og maa være det saare kiærkomment og vigtig at erfare, alt det Viderværdige, som i Fædrelanden skeer til Agerdyrkningens Fremtar, og til ikke blot den fabrikmessige Jndustries men ogsaa den huuslige Vindskibeligheds Befordring, saa ville alle didhørende Efterretninger og anmeldelser, endskiønt de aldeles ikke kunne henregnes under nogen af de her ovenfor opgivne Materier, med Erkiendtlighed modtages og Arbeiderne vorde paaskiønnede. Dertil hør, Beskrivelser over oekonomiske Anlæg, Beretninger om Forbedringer i Ager bruget, meere eller mindre heldige Forsøg, og deslige. Hvad Selskabe, sædvanligen hidtil har giort, at belønne de praktiske Foretagender som hen borde under dets Virkekridt og med Beviser armeldtes for det, uagtet de vare udenfor Jndbydelsen, vil det fremdeles, saavidt dets Evner tillade det, søge at giøre. Saaledes vil f. E. Humle og Peberrod avler i nogenlunde Mængde til Salg, Dyrkningen af Rapsæd, som var saa vigtig i et Land, der i otte Maaneder af Aaret trænger til kunstig Lys, ning og hvoraf en Bonde Familie kan paa en Skiæppe Land frembringe af hvad den behøver til et heelt Aars Forbrug, og mange andre Ting, komme Betragtning ved Premiers Tilkiendelse. ) Krapavlen udfordrer en god dyb Jord jo mere sort muldet, jo bedre, meget sandig giver den kun et slet sig er betalende Product, og i stærk leeret skal den slet ikke ville lykkes. Jorden giødes dertil dobbelt saameget som til Vintersæd, og Giødningen nedpløies om Efteraaret, og bliver da saaledes henliggende til næste Foraar. Naar foraarsveirlige tillader Markarbeide, pleier og harver man den til Kraparl bestemte Jord, saa ofte at den bliver saa skiør, som om man vilde anvende den til Kaalplantning, man indretter det saaledes, at sidste Gang pløies og harves omtrent 8 Dage for Plantningen, og er det en Regel, at man pløier, saa dybt mueligt, og Jorden kan tillade. Efter Foraarets Beskaffenhed blive Krapplanterne tienlige til Uplantning, fra ført i Mai til først i Juni, de erholdes af de gamle Krapplanter, der fremskyde Spirer, som naar de ere med 3 a 4 Ledder paa den grønne Top over Jorden, afgive Krap aflæggere. Herved maae anmærkes, at man holder for, at Aflæggeren af 2aarige Planter er bedre end de af raarige, at naar Krapastæggere have faaet flere end 3 a 4 Leeder paa den grønne Top, de da et ere saa villige til at voxe, og man bør saameget mueligt søge, at paa de optagne Planter findes nogle af de fine Rødder, der sidde almindelig paa en god Krapaslægger. Man trækker Krapsoiren, der er bestemt til Plante, forsigtig op af Jorder, med saa megen Rod, som mueligt, vogter sig vel for at brække den, da den saa er uduelig til Brug. Naar Plant ningen skal skee, afdeeler man fin Jord i 2 Alen brede Beder, med 1 Alen bred Gang: dette udføres lettest med en Plov med dobbelte Muldfielde da man giør Furen ved Hielp af en Spade til Gang og opkaster den op pløiede Jord paa Bedet. J hvert Beed giøres 3 Kurer i lige Afstand fra hverandre, saaledes at de yderste ere omtrent et Qvarteer fra Bidets Rand, de giøres 6 Tommer dybe det iværksættes nemmest ved en Kartoffelplov med bevægelige Muldfielde, heri lægges Krapplanterne paa den skraae Fure, alle paa een Side, de overgydes med Vand, Jorden skydes sammen paa dem, og fasttrædes forsigtig med Foden, herved maae anmærkes, at man helst søger at blande naar det seer ud til Regn, da man behøver mindre Vanding, og Planterne slaa lettere an, thi i meget tørt Veir gaae ofte Planter ud, der da maae et terplantes. Krapbedene holdes nu rerne for Ukrudt til midt i Julii, da Topperne af Krapolanterne indlægges paa Bederne, og overøses med Jord, saa at kun omtrent en Tomme af den grønne Top staaer over Jorden, de holdes derefter igien rene for Ukrudt til sidst i September da det hele bedækkes med 2 a 3 Tommer Jord og bliver saaledes henliggende Vinteren over. Næste Foraar skyder Krappen atter frem, afgiver da Planter til en nye Avl, der kan høstes i dette Aar, men det er meget fordeelagtigere at lade den blive 2 Aar gammel, da den i saa Fald i Henseende til Lugning og Bedækning behandles ligesom det første. Krappen optages enten naar man vil forbriqvere den til Røde eller til Krap, til Røde midt i Julii til Krap sidst i August. Jndhøstningen begyndes med at afhugge den grønne Top med en Lie, de tilbagestaaende grønne Stuppe afskiæres i med krumme Knive eller Segl, Rødderne oppedies derpaa med en dybte gaaende Plov, nogle Arbeidere med tvergrenede Hakker undersøge Furen om ingen Rødder ere blevne tilbage, naar de saaledes ere optagne udspredes de paa et Loft, ei høiere paa hverandre end et halvt Qvarteer, og omrøres hver Dag for ei at mune, naar de ere ganske visne, kan man begynde at tøer dem hvilket med forsigtighed kan skee i en Bøger ovn. Et Kiendemærke paa at en Kraprod intet har liidt ved Tørringen, er, at naar den brækkes over, den da har en guulred Farve i Brudet. Efter Tørringen males den, og er da tienlig til at anvendes. Ved Krap avl i det Smaa, som naar en Huusmand vil anvende en Skieppe Land dertil, kan Jorden graves, og man gier da brost i at giøre Raderne i Bedet paa tvers, der afderes med en Plank af tre Qvarteer, Brede Rødderne optages da med Hakker, forresten behandles som foregaaende. Man bør et sætte Frap igien i samme Jord, førend efter 4 a 5 Aars Forløb, Tillæg. kongelig Pranie.