Aalborg Stiftstidende, 1837-12-30
Et lignende Spørgsmaal, som for Formelys, opkastedes, nemlig: Naar I Lspd. eller 136 Stykker 4 Timer brænder i 511 Timer, . koster 17 Mk., hvad Værdi har da for Forbrugeren det Lspd., som med 136 Stk. 7 Timer, saaledes brænder i 32 Timer, og Svaret blev her 29 Mk. 12 s., for Mellemtiden af 6 Timer pr. Stk. eller 816 Timer pr. Lspd., 25 Mk. 8 s., og for den korteste Tid 5 Timer pr. Stk. eller 680, Timer pr. Lspd., 21 Mk. 4 s. Brugs-Værdien stiger følgelig for Spedelys 4 Mk. 4 s. pr. Lspd. for hver Time, disse i forskjellige Vare brænder længere pr. Stk. For endelig at lære den sande Værdi paa disse slette Lys at kjende, vendte han Spørgsmaalet om, og tog Prisen paa de gode Lys 24 og 22 Mk. til Grund for Beregningen og opsatte da Følgende: Naar 102 Stkr. 9 1/2 Timer, som brænder i 969 Timer, koster 24 Mk., hvad Værdi har da for Forbrugeren det Lspd., som med 102 Stkr. 6 1/2 Timer, brænder i 688 1/2 Timer, og Svaret blev, for Formelysene 17 Mk. 1 s., for Spedelysene 12 Mk. 9 s. Fra den Tid, Jndsenderen havde gjort disse Erfaringer, spurgte han ei meer og godt Kjøb paa Lys men derimod om den Tid, i hvilken de med en god Flamme og uden at ose, eller stinke i Branden, kan brænde og lyse. Florents er kommen i stor Bevægelse over Tenorister, Zorellis tragiske Død for et Par Snigmorderes Dolke. Den uskyldige Anledning dertil var en Sangerinde, Mad. P., hvis Skjønhed havde gjort Jndtryk paa en ung Adelsmand, Grev Baccheroni, der, formedelst sine frisindede Jdeer, gjaldt for det liberale Parties Formand i Florents, og derfor stor i megen Gunst hos Folket, men ikke hos Adelen. Denne Herre havde forgiæves gjort den skjønne Mad. P. de meest glimrende Tilbud; han greb derfor tilden lave Hevn at pibe hende ud ved den sidste Forestilling for hendes Afreise. Greven og hans Venner loe og skjemtede endnu paa det meest plumpe herover, da Sangeren Zorelli, der nys havde været paa Scenen med Mad. P., traadte ind i Logen og sagde: Hr. Greve, De har krænket et værgeløst Fruentimmer, der Jntet gjorde Dem, uden at hun et vilde føie sig efter deres Ønsker. Jeg betragter, denne Dame som min Moder, og fordrer Satisfaction, Greven og hans Venner loe Sangeren op i Ansigtet, og meente, at ingen Cavalier sloges med en Commediant. Zorelli forsikkrede, at naar det kun kom derpaa an, var ogsaa han af ligesaa god Adel som Greven; men derom yttrede Denne sin Tvivl i saa krænkende Udtryk, at den fornærmede Sanger slog ham i Ansigtet. Greven styrtede nu over ham og vilde paa Stedet have myrdet ham, naar hans Venner et havde holdt ham tilbage. Da han igjen var bleven roligere, antog han Sangerens Udfordring og lovede endnu samme Midnat, ved Maaneskin, at gjøre det af med ham ved Porten San Gallo. Zorelli sang derpaa sit Parti tilende, og man mærkede ikke den ringeste Forandring paa hans Stemme. Greven havde efter hiint Optrin strax forladt sin Loge. Ved Midnatstid mødtes de to Modstandere, paa det betegnede Sted, men uden Secundanter, saaledes som Aftalen var, da Dueller strængelig ere forbudne i Florents. Et Forsøg fra Zorellis Side paa at giøre Sagen af i Mindelighed, naar Greven vilde gjenkalde, var forgiæves. Neppe havde han imidlertid, paa Grevens Opfordring, lagt ud, før han saae tvende, tidligere ei bemærkede, Personer nærme, sig; i det samme Nu gjennemborede hans Kaarde Grevens Bryst. I det Øieblik Denne faldt, havde han endnu Kraft nok til at raabe: "For Himlens Skyld lad ham leve! Jeg havde Uret ..., men i næste Møment strakte allerede de tvende leiede Morderes Dolke Zorelli ned ved Siden af sin Modstander. Morderne, to af Grevens Tjenere, bare deres Herres Lig hjem og lod den Anden ligge. Den næ 1ste Dag styrtede Pøbelen, hvem Grevens Folk havde fortalt, at deres Herre var myrdet af Zorelli, rasende over den ulykkelige Sangers Lig og sønderrev det som glubende Dyr. - Jorelli, Søn af en Adelsmand i Triest, havde fra Ungdommen af viist Anlæg og Lyst til Musik, og hans Fader lagde heller ingen hindringer i Veien for denne Tilbøielighed. I den Alder, hvori Lidenskaberne let antændes, hørte han Mad. P., og fra dette Øieblik af besluttede han ganske at hellige sig Theatret. Hans skjønne Stemme forskaffede ham snart Engagement; hans første Debut var allerede en Triumph, og senere gjaldt han for een af Jtaliens meest udmærkede Sangere; men denne Lykke skyldte han fornemmelig Mad. Pes Underviisning og Læreregler.