Danske Mercurius, 1671-05-01
Den Danske til den 1. Maji. 1671. Danmark. saligt er det Land och priseligt det Rige, Hvor Kongen holder dom och billighed ved lige, Och ey tilstede vil, at Low och Lande-ret Skal krænkes nogen tid af vild och smugen-sæt. Vor Konge nyligen den høyeret loed spende, For nogle sagers skyld, och gaf med Dom til kiende, At hand til Lowens grund och rette brug henseer, Och dog hvor bedring kand forventes, naade teer. 2 Paa det altingest kand i beste maader lempes, Och missforstand och tvist med god fornuft need dempes Til Renssborg handles med Hamborg om Hyldingen, Saa vidt som hendis plicter, at fuldbyrde den 3. At Kongen och sit gafn ret lowligen kand ramme, tilhør, Och det af Keyseren til Fane-Læn annamme, Som er paa Tydsklands grund, og Danmark dog Ved Bud hand der om til Wien ansøgning giør, Chur Heydelberger Prinds sig hver Dag nu tilre der Med Heste, Vogne, Folk och kostelige kleder, Och er i vente snart och inden stakket tid, Hvor om hand och har sendt sit Bud til Kongen hid. (me, Som Vudersaterne den ifrighed fornemme, Der Kongen daglig teer med Kiøbmands brug at frem Mand den Nord Capiske seylads och handel sig Den Antaget har igien, och er Vindskibelig. Den længe var forsømt af os och attet ringe, Den stund at andre med fortiennist en afginge. Ja det och billigt er, at Dansken søger did, Som hand til self best ret har haft af arf-ælds tid. 6 Saa stoer er ingen Slect, den Jo kand ofvervældes Af Tidsens bidske tand, och need i grafven fældes: Den dapre General Her Axel Vrup det Med sit exempel kand for os bevise ret J denne Maanet hand med al den stads och ære, Som kand beqvemme slig en ædel Helt och Herre, Til Jorden blef besteed. Med hannem undergifDen gandske Stammes nafn, og slet sin ende fik Tydskland. Til Lüneborg er endt den samlings Dag och Mode, Som Vider Saxens Kreeds berammet var til gode. Mand Hertugen af Cell, som har ey lige brat, Til Kreedsens Øfverste bestillet har och sat. 2 Det Folk, som Lüneborg och Mynster hafve fanket, Och rede stoed til strids, om aarlog hafde vanket, Det sammenholdes end, och gifves ey forlof, Enddog mand dennem har ey meget nu behof Thi see den tvist, som var om Hochster at besette, Den er saa vidt forligt. Och skal om anden trette, Som mellom parterne kand ellers aaben staae, Nu snart en visse Dag til Bilefeld angaae. Saa fremt mand ey til Fred altingest der kand Jefne, Mand andre Førster strax til Opmænd da skal næfne. Och hvad af dem for ret och billigt vorder sagt, Skal stande som en Lom u-brødelig ved magt. 3 Re 3 Ret aldrig kand saa sin en traad i Løndom spindes, At den omsider Jo paa bleege-dammen findes Saa lønlig och saa trædsk ey skalke fund er til, Den Jo sin mestermand omsider røbe vil. Nadastii, som saa tit sig hafde foretaget, At myrde Keyseren, och der til med har slaget Sin egen Frue død, for hun var der imod, Hand nu betale skal med ære, lif och blod. Hans dom er, at hand skal parteeres, och opsettes Til ævig skændsels tegn; Och Frangipan skal rettes, Dog paa kun simpel vis. Serini til sin død fængsel holdes skal, och æde kummers Brød. Hvo til u-gierninger sig lader saa forføre, Och under friheds skin vil Folk och Land oprøre, Hand speyle sig i dem, och see til deris straf. Er hand ey Diefvel slet, hand staar sit forsæt af.