JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1783-07-14
ELLEFTE AARGANG. Mandagen den 14 Julii 1783. Klage=Sang over Stæren Klaus. efter Katull. Gud at hans Gred De Kaner, A. mor, væde! Græd hver en Ungersvend, o græder stolte Møer! Min Piges muntre Stær, min Piges Lyst og Glæde; Min Piges Øiesteen; den søde Unge! - døer. Som Som kielne Datter tyer til elskte Moders Arme; Saa tyede Stærren til den søde Doris Skiød. Kun der den rolig var; der fandt den Liv og Varme. Og fang, og fløitede, saa ofte Doris bod. Som gierrig Videlyst i Seklers lærde Skrivter, Saa hang den dagligen, o Daris, paa Di Skiød. Og bød Nødvendighed - den Boepæl da omskifter; Men lokkes snart til Dig ved Klaus, og Sukkerbrød. Saa sød; saa elsket var - Men ak, hiint skumle Mørke, Did, hvor man kommer ind; og aldrig, aldrig ud; Det holder nu - Din Stær, forbandet, skumle Mørke! Saa røver Du alt smukt, forfærdelige Gud, Et yndigt Rov for Dig, Barbar, den søde lille Du tog, o Pluto; ha! Du tog den stakkels Stær, Af Pigens blege Kind de hede Taarer tille; Og jeg, udhyl Natur for mig; den stakkels Stær. F. C. H. 1) Pluto, Gud for de underjordiske Steder.
Viborger Samler, 1783-07-14
Afgang. Afgangne Hr. Professor Vitus Berings Bersel, eller Fadderbrev til Hr. Rentemester Rets. Monsteur Peder Reetz. Høigunstige Hr. Rentemmester, Jeg havde hidindtil levet i den gode Forhaabning, at jeg efter de vores Stand af Hans Kongelige Majestet allernaadigst meddeelte Privilegier, skulle fra al virkelig Jndqvarteering bleven forskaanet. Jkke desmindre haver der nyelig, d. 21 Junii sidstafvigte en Person indviklet sig paa mig, og vil med Magt have Qvarteer. Jeg har aldrig tilforn seet eller kiendt ham og overalt ei forstaaer hans Tungemaal. Han taler hverken Tydsk, Fransk eller Dansk, men haver et besynderligt Sprog for sig selv, og alt hvad han vil have, fordrer han med Husen og Skrigen. Fast alle i min Gaard maae staae ham til Tieneste, og staaer endda hardt, at man kan stille ham tilfreds. Paa mig selv prætenderer han og al min Eiendom, ei allene det, jeg nu haver, men og det, som jeg med min Sveed og Arbeide i Fremtiden staaer til at erhverve. Men det, som høiest er, han lader sig bære til min Hustrue, paa Sengen, og for begge mine Øine ligger hos hende. Til saadant at undgaae gaae, har jeg maattet forskaffe et stærk Qvindfolk, med hvilket jeg nu har truffet en Accordt, at han skal blive hos hende fremdeles, og for sig selv med hende have en Stue, hvor dem begge Vinteren over skal skaffes frie Seng, Jldebrand, Lys og anden til behørig Tractemente. Han har, siden han kom her, ikke villet umage sig over Dørtræet; men nu tilkommende Onsdag, haver han for udi en stor Qvinde Skare, at begive sig herfra til vor Frue=Kirke, hvorhan vil lade sin Person for godt Folk allerførst blive bekiendt, og antage Hans Kongelige Majestets eget Navn, til at bemande og forsvare alle sine Gierninger: Han lader sig til samme Tog herligen udklæde med Gyldenstykke paa Legemet og Smykker og Hovedet: Selv vil han være for i Spidsen paa Qvinderne, at føre den ganske Trouppe. Beviser derfor mig den Gunst, for Eders Hiertens sædvanlige Godhed, at komme i Kirken og være et Vidne til alt dette, at alting for mig efter Hiertens Ønske kan afgaae. Jeg vil igien i al min Livstid findes villig til al Tienstflittighed, Billighed og Redebonhed, som Eder kan være behagelig, og næst al Lyksali, hed Ønske forbliver af Hiertet Eders taknemmelige Tiener.
Viborger Samler, 1783-07-14
Kiøbenh. d. 27 Junii 1664. Vitus Bering.
Viborger Samler, 1783-07-14
Nye Nyeheder.
Viborger Samler, 1783-07-14
Under Dato Fredensborg Slot den 11 Junii har Hs. Majestæt allernaadigst udgivet en Placat, hvorved det i de om Enrolleringen ergangne Anordninger indeholdte Forbud for alle udenrollerte at fare og lade sig forhyre til Søes, fornyes og Placaten af 22 November 1780, for saavidt den tillader ueenrøllerte indtil nærmere Anordning at gaae i Farten, igien ophæves.
Viborger Samler, 1783-07-14
Under samme Dato er ligeledes udkommen en Rappels- og General=Pardons Patent for alle af Danmark og Norge, samt Fyrstendommerne undvigte, og over eller uden Tilladelse udeblevne Søe=Folk, hvad enten samme ere af Søe= eller Land=Limitterne, Divisionernes eller Holmens Faste=StoksMandskab, hvilke alle frietages for Straf, og maae antages til Søe-Tienesten, naar de inden et Aar fra Patentets Dato sig igien indfinde.
Viborger Samler, 1783-07-14
Den 19 Junii har Hs. Majestæt allernaadigst udgiver en Placat, hvorved Jndførselen af fremmed Rask og Chalong i Hertugdommene Slesvig og Holsteen, Herskabet Pinneberg og Grevskabet Ranzau forbydes.
Viborger Samler, 1783-07-14
Under Dato Fredensborg Slot den 26 Junii har Hs. Majestæt allernaadigst udgivet en Placat, hvorved Forbuddet af 4 October 1775 imod Munitions og anden Krigs forraads Overbringelse til Vestindien med danske Skibe ophæves.
Viborger Samler, 1783-07-14
Angaaende en i indeværende Aar ved underjordisk Jld af Havet opskudt Øe uden for Reykenes eller Guldbringe. Syssels Kyster i Island, haves allerede her følgende Efterretninger:
Viborger Samler, 1783-07-14
Skibs=Capitain Pedersen i Skrivelse af 22 Maji, dateret Hukkerten Torsken paa Haunefiords Havn, beretter: Den Tid jeg kom her til Landet, fandt jeg ude i Søen et Land, ligesaa stort som et af de største Fugleskiær, og som brændte paa paa 3de Steder. Det haver ikke været tilforn. To Mile, S. V. derfra forsøgte jeg at lodde, og befandt 47 Favnes Dyb, med forbrændt Steenbund, der saae ud som Steenkul, og Søen drev ganske fuld af Pimpesteen, som dette Land kastede fra sig. Jeg seilede rundt om Landet paa 1/4 Mile nær, for at besee det. Det ligger V. til S. paa Compasset, eller S. V. ret visende, efter Gisning 7 a 8 Mile fra det yderste af Fugleskierene. Assistent Svendborgs Brev af 24de Maji, melder endnu udførligere: Vi opdagede et lidet Land eller Øe ude i Søen, omtrent 7 til 8 Mile uden for det yderste Fugleskiær, som vi med overmaade sigtbart Veir seilede rundt om, paa en halv Miil nær. Det brændte meget heftig, saa at vi allerede 6 Mile derfra kunne see den stærke Røg, som drev med Magt lige op i Skyerne. Jnden vi kom Stedet nær, bleve vi vaer forbrændte Pimpesteen at flyde i Søen, hvoraf vi opfiskede endeel med Kurve. (hvoraf en Prøve ogsaa er hidsendt) Landet eller Øen er omtrent 1 1/2 Miil stor med Fielde. Skibs=Capitainen, som ellers formeenede ei at finde Bund paa dette Sted, blev formaaet til at giøre Lodskud, og fandt mod al Formodning Bund paa 44 Favne V. S. V. fra Reikenes af, med forbrændt Steengruuslig Steenkul. Den følgende Dag saae vi Fugleskiærene paa deres sædvanlige Sted, og i sædvanlig Størrelse. Jsland har man ellers ikke fornummet til Jordskiælv eller Jordbrand paa noget Sted. Jndbyggerne fortalte alene at have seet noget brænde ude i Søen Syden for Grendevigved Paasketider, som de dog ikke vidste hvad det kunde være, førend vi fortalte dem det. Dette saaledes opkomne Land, er allerede efter Hs. Majestæts allerhøieste Befaling, som allernaadigst har behaget at give samme Navn af Nye Øe, foranstaltet taget i Besiddelse.
Viborger Samler, 1783-07-14
Onsdagen d. 2 Julii blev af S. T. Hr. Biskop Tetens indviet det kiønne og vel prydede Capel, som S. T. Hr. Kammerherre Rosenkrands Levetzau efter Høi Kongelig Tilladelse har indrettet paa sin Gaard Restrup. Ved denne Høitidelighed var en talrig Forsamling af Adel, de høieste og anseeligste Embeds Mænd, Geistlighed og andre saavel fra Aalborg som Viborg Stift. Texten til Jndvielses-Talen var Matth. og Matth. 18. v. 20. Hvor to eller tre ere forsamlede &c., af hvilke Hans Høiærværdighed biskoppen efter foregaaende Opmuntring af Pd. 95, v. 6, forestillede: En skiøndt liden, dog af Gud velsignet, Christelig Forsamling. Sognepræsten til Nørholm og Capellet Hr. Søren Møller prædikede over Pd. 27, v. 4. Begge disse Taler ventes til fleres Opbyggelse i Trykken udgivne, hvorfor intet videre Udtog af samme denne Gang meddeeles. Ordenen i Forretningerne vare følgende: Stedets Sognepræst læste den sædvanlige Bøn i Chors Døren, ved hvilken Biskoppen og Præsterne knælede ved Alterfoden, blev siunget den Psamle J Jesu Navn skal a. derpaa de 3 første Vers af: Hvor stor er dog den Glæde. Provsten staaende lige for Alterfoden, læste Ex. 40, v. 1734, de tvende følgende Vers af samme Psalme. Præsten til Sønderholm læste i Kong. 8, v. 27. 30. Det sidste Vers af Psalmen blev siunget. Hr. Nors læste P. 84, hvorpaa blev siunget de 2 første Vers af: O Hellig Aand kom til os ned, &c. Biskoppen traade da for Alteret og holdt Jndvielses Talen, derefter blev siunget: Vi takke dig og Gud vor Fader kiære, &c. Jmod Enden af Psalmen gik biskoppen fra Alteret, og strax traadde Præsten for Alteret og istemmede: Alleneste Gud i Himmerig, a., mæssede den sædvanlige Onsdags Collect, og Epistel, og gik paa Prædikestolen under det sidste Vers af Psalmen: Nu bede vi den Hellig Aand, a., strax efter Prædiken blev af den nye Palme=Bog siunget: Den Trøst er stor, a., hvorefter Sognepræsten messede Collecten for Order og Velsignelsen. Til Beslutning blev siunget: Herren han er min Hyrde god; hvorpaa Degnen sluttede Gudstienesten med de sædvanlige Bønner.
Viborger Samler, 1783-07-14
Copulerede. Her i Viborg d. 11 Julii, Sr. Andreas Wilstrup Organist ved Nørre Sogns Kirke, og Mademoiselle Karen Ni Dødsfald. Her i Byen d. 10 Junii, Niels Testrup Avelsmand, elsdatter Lund. 57 Aar gl. Den 13 ejusd. Jsach Frandsen Bødkers Enke, Kirsten Sørensdatter 49 Aar gammel. (Føl(Følgende er indsendt.)¬
Viborger Samler, 1783-07-14
Med Forundring har jeg læst i Viborg Samler nogle No. i Rad en 32 Oekonomiske Spørsmaale opgivne til Besvaring: Det synes at sande: at Een er istand til at spørge meere end 10 Viise kan besvare. Det skulde dog være besynderligt, om ingen Besvarelse her paa vil følge i saa hver dags og almindelige Ting, som gammel Bonde, ligesaavel som høi Skole burde af Erfarenhed at kunde besvare. Conticuere omnes intentique ora tenebant. Maaske det meste af sligt har Skiæbne med Spøgelse=Historierne; Een siger det efter en anden: heldig er man derudi, at man sielden træffer den Mand, der selv har seet det og virkelig erfaret og kan bevidne Tingens Rigtighed. Bliver man ved endog i Landvæsenets almindelige Sager at spørge, hvad gielder, der snart vil opreise sig iblandt os en Taage. En Oekonomisk Scepticismuus, saa Folk ikke veed, hvad de skal antage for vidst eller hvad for uvidst: thi man kan muelig og falde paa at spørge: Om nogen kiender Kukken (Giøgen) Enhver Aars Fugl o. s. v.
Viborger Samler, 1783-07-14
Torve=Priserne i Viborg. den 5 Julii 1783.
Viborger Samler, 1783-07-14
Korn=Vahre. Feede=Vahre. Rug, 1 Td. 3 Rd. 4 Mk. s. Flesk, røget, 1 Lspd. 1 Rd. 32 s. Byg, 1 2. dito, fersk, 1 1 -3 Havre, 1 1 2 - - dito, grønsalt. - gryn. 1 Skp. - 4 - - Smør, Boghve.
Viborger Samler, 1783-07-14
Oxekiød, Havre. Tælle, gryn. - - 5 Ost, Ærter, Td. 5-2 - Æg, 1 Snees,
Viborger Samler, 1783-07-14
Fiske=Vahre. Sild røgede 1 Øll = = Adborer ferske et Knippe 4 s. flekkede 1 12 s. Skaller, et dito 3. vindtøre 1 . 6 s.
Viborger Samler, 1783-07-14
Jldebrand. Gieder store 12 a 16 s. Lung, 1 Læs, 1 Mk. 4 s. Skodtørv, 1 Læs, 1 Mk. 8 s. Træe, 1 1 Hetørv, Tillæg.)
Viborger Samler, 1783-07-21
Tælle fede disse ere dette Tid.
Viborger Samler, 1783-07-21
ELLExTE AARGANG. Mandagen den 21 Julii 1783. rede flere. Om Nellers Nytte. Gemene Planer agtes ligesaa ringe, som gemene Folk, omendskiønt begge ikke aleene ere nyttige, men endog uundværlige for Verden. Planterne, som Skaberen har uddeelt over hele Verden, have alle saadanne Egenskaber, som ere væsentlige for vor Underholdning, for Medicinen, og for Kunsterne. Og saaledes forholder det sig ogsaa med Nel len. Den deles i tre Slags. 1.) Den lille eller spraglede Nelle, som bliver nedrig, Urtica urensminor. 2.) Den romerske Nelle, som bærer kugelrunde Frøhuse, Urtica pilulas ferens. 3.) Den store Nelle, hvis Stilk i Almindelighed bliver 4 til 5, ja endog 6 til 7 Fod høi, og er firkantet og af grønagtig Farve. Der gives ogsaa en Sort af disse, som har røde Stilker, Urtica urensmaxima. Af denne Plante er der baade Hanner og Hunner. Roden gaaer aldrig ud, men kommer hvert Aar frem af sig selv. Om Foraaret spirer den, og om Efteraaret gaaer den ud. Den voxer overalt, endog i de sletteste Jordarter, dog elsker den især fugtig og fed Grund, i Særdeleshed ved Mure, Hekke, Skove, Grave, under Gruns af Bygninger o. s. v. Den udholder den stærkeste Hede, udfordrer intet Tilsyn eller Opvartning. Og naar den engang har slaget an paa et Sted; saa bliver den der bestandig ved. Alle Arter af Neller ere let at underskieldne, ved blot at berøre deres med Spidser besatte Blade, hvilke indeholde en sei Saft, der paa Huden foraarsager en brændende Pirren, som efterlader sig smaa Blegne. Men denne Smerte kan man stille enten med Bomollie, eller med Saften af Nellerne selv. Nellen. Nellen har megen Lighed med Hamp. Denne Væxt er meget nyttig til at fore Qvæget med. Hornqvæget æder gjerne Nellerne friske, men dog ogsaa tørre. Dersom man blander Nelle frø iblant Hønsenes Æde, saa legger de oftere Æg om Vinteren. Den samme Nytte giøre ogsaa tørre og i Vand kaagte Nelleblade. Dersom man kanger seit Kiød i Neller; saa bliver det blødt. Ligeledes kan man ogsaa holde Kiødet friskt imellem Bladene.
Viborger Samler, 1783-07-21
Landsbyfolk i Sverrig pleie at kaage deres Paaskeæg i Roden af denne Plante, for at farve dem gule.
Viborger Samler, 1783-07-21
J nogle Egne i Fankerig og i Schweiz bliver denne Væxt flittig plantet og opelsket. Da den hverken udfordrer Giødning, Tilsyn eller besynderlig Jordart; saa er Vindingen derved ikke ringe. Og enhver Bonde svarer ved en tilstrækkelig Qvantitet Nellegarn meget paa sin Hamp og Hør. J Frankerig betiener man sig deraf, for med Tilsætninger at give Tøiet en eller anden Farve. Ligeledes forfærdiger man ogsaa der en Art meget fiint Kattun af Nellegarn, som frembringes derved, at man knuser Traadene, paa det at Trævlene kan opløses i meget fine Dele, og det, som er meest uldent, kan blive taget derfra. Efter offentlige Beretninger har man i Angers i Frankerig ogsaa forsøgt paa at giøre Lærred, deraf, som skal være hvidere, og hastigere lade sig blege, end Lærret af Hamp. At man ogsaa kan giøre Nelleklæde deraf, er bekiendt. Og af Journal Helvetique ville vi endnu anføre Nellens Tilberedelsesmaade, som man ved Nelleklædets Forfærdigelse har at tage i Agt. Tiden til Nellens Jndsamling er August, eller efter Veirligets forskiellige Beskaffenhed, September. Dens Modenhed kiendes derpaa, at dens Blade synke nedad, og at Frøct, ved den mindste Rystelse, let falder af sit Huus. Til at afskiere Nellerne, bruger man den sædvanlige Segl (hvormed man paa adskillige Steder pleier at afskiere Kornet) ved hvilken Forretning man maae forsyne sig med et Par stærke Handsker. - Naar Planten er indhøstet; saa breder man den ud paa en Eng, og lader den veires i to Dage. Derpaa tørrer man den paa samme Maade som Hamp, binder den i Knipper, og legger den i klart Parke= eller flydende Vand. hvori den efter Veirligets Beskaffenhed bliver liggende i 6 til 7 Dage. Dernæst lader man den blive tilgavns tør igien, og legger den paa et tørt Sted, for efter sin Tid og Beqvemmelighed at kunde brage den. Og omsider hegler og behandler man den paa samme Maade som Hamp. Det under No. 3 angivne Slags, Urtica urens maxima, er det eneste, hvoraf man kan giøre lange Traade til Nelleklæde.
Viborger Samler, 1783-07-21
Anck. om Tyge Brahe. Den Jver, hvormed Tyge Brahe lagde sig efter de astronomiske Videnskaber, er bekiendt. Denne Jver syndes endog at tiltage efter hans Hiemkomst fra fremmede Universiteter. At dyrke Videnskaberne i Rolighed paa sine Godser i Skaane var ham uagtet hans unge Aar kierere, end alle de Forlystelser, Hof= og Hovedstad kunde tilbyde ham. Sielden, men dog undertiden indfandt han sig her, at han ikke skulde synes at tilsidesette den Ærbødighed, han skyldte sin Konge, eller de Pligter, hans Venner og Velyndere kunde fordre af ham. Da han derfor eengang kommer til Hoffet; siger en anden ung Adelsmand; Der er Diogenes med Tønden. Hvi saa, spørger Brahe. Diogenes, sagde den anden, elskede meere at være Hiemme i sin Tønde, end i Folks Selskab, og ligeledes Du Ei, tog Brahe Ordet, da vil jeg ligne Dig med en langt større Mand. Med hvilken da, spurgde Spotteren. Med Julius Cæsar, sagde Brahe. Hvordan det? var den andens Spørgsmaal. Jo, beviiste Brahe, thi ligesom Cæsar heller vilde være den fornemste i en liden Stad, end den anden eller tredie i Rom; saa vil Du hellere være den første iblandt Giække, end den anden eller tredie blandt kloge Folk. Ju Juridiske Spørgsmaal. 1. Da en Deel Gaarde i mange fra Fælledskabet udskiftede Bønder Byer ere siden udflyttede fra hverandre, saa at de paa somme Steder ligge en halv Fierdingvei (ja længere) fra hinanden, er da enhver af dem ei at ansee som en Deel af den Bye, de tilforn laae i Og bør der da ikke af Tiendegivere og Tiendetagere forholdes i Høstens Tid efter Lovens 2 Bog, 23 Cap. 5 og 6 Art., saa at der tælles for samtlige Gaarde, naar der tælles for een, Eller: Har enhver saadan udflyttet Tiendegiver Magt til at paastaae, at hans Tiendetager skal tælle for ham især, naar han forlanger det, enten de øvrige da vil have tællet eller ei. 2. Om en Tiendegiver i Høstens Tid ei har flere end een Vogn at føre Tienden paa, skal da Tienden fra Ageren bortføres i saadan Orden, at først bortføres Konge=Tienden, dernæst Kirkens og tilsidste Præstens, Og skal da Præstens Tiende altid bie tilsidst og tage imod hvad Væir, der imidlertid vil komme, Eller er det billigt, at Tienden aarligen bortføres (uden Hensigt til dens Navn) i denne Orden, at Konge-Tienden bortføres først det første Aar, Kirkens først det andet Aar, og Præstens først det tredie Aar, Og at der aarligen skiftes med Tiendens Bortførsel, OekoOekonomiske Spørgsmaal.
Viborger Samler, 1783-07-21
(Fortsettelse af Spørgsmaalene i No. 20. No. 33. Hvordan skal god Jord best behandles til at bære god Hamp; 34. Er det lige saagodt at sætte Pilestager Efter, som Foraar, 35. Hvad kan hindre Qvæget fra at rende om og bise om Sommeren i Tøyr eller løse; der siges at dette lettelig kan hindres, 36. Er Regnvands Brug visse Tider og Aaret sund og usund 37. Kan man sige, hvilken den beste Tid er at saae Byg, og naar Jorden dertil er beqvem, (Mere følger: Nyeheder.
Viborger Samler, 1783-07-21
Den 23 Maji er Studiosus Jacob Aagaard beskikket at være residerende Capellan til Sønder=Sogns Meenighed her i Viborg. Landstinget Onsdagen den 16 Julii 1783.
Viborger Samler, 1783-07-21
Paadømte Sager. 1. Præsten Hr. Morsing i Aulum, contra ConradLundsgaards Stervboe og Arvinger.
Viborger Samler, 1783-07-21
Det paaankede Tingsvidne i denne Sag fra Hammerum=Herreders Ret, begyndt d. 18 Januarii 1777, og sluttet d. 22 Martii næstefter, vorder retmæssigen ved magt kiendt. (Paaanken kan læses af Jndstevningen for Februarii Landsting 1778, som i Samleren er indført.) 2. Niels Buch af Nagbøll med fleere imod Hr. Magister Rector Jørgensen i Fridericia. De Saggivne, og i Hiemtings=Dommen benevnte Schandrup Sognemænd, der have gjort sig den omtviistede Tiende nyttig, bør for Aaret 1780 betale Hr. Mag. Rector JørJørgensen saa meget af de fra Kiøbmand Sr. Grundet udlovede 210 Rdlr. Tiendepenge, som den proportionaliter kan tilkomme, da Hiemtingsdommen i denne Sag saaledes forandret bør ansees. (See hertil Ordenen for April Landsting 1782. 3. Præste=Enken Madame Sal. Hr. Michael von Havens paa Hielmdrupgaard, contra Hr. Birkedommer Trøyel i Odense.
Viborger Samler, 1783-07-21
Den indstevnte og paaankede Udlægs Forretning af 19 Januarii 175. 12, bør aldeles være tilsidesadt og relaxeret, samt ikke komme Madame von Haven til nogen Førnærmelse. (Landstings-Ordenen for 1782 Aars August Maaned, hvorpaa Jndstevningen er anført, kan hertil læses, som viser Paaankelsen.)
Viborger Samler, 1783-07-21
Dødsfald. Paa Nørgaard i Salling d. 13 Julii, Hr. Christen Damgaard Eiere af Nørgaard, 35 Aar gl.
Viborger Samler, 1783-07-21
Torve=Priserne i Viborg.
Viborger Samler, 1783-07-21
Korn=Vahre. den 19 Julii 1783. Feede=Vahre. Rug, 1 Td. 4 Rd. Mk. s. Flesk, røget, 1 Lspd. 1 Rd. 32 s. Byg, 1 - dito, fersk, 1 1 - 32. Havre, 1 1 2 - - dito grønsalt. BoghveOxekiød, gryn. 1 Skp. - 4 - - Smør, Tælle. 1 gryn. - - 5 - Ærter, 1 Td. - . Ost, Æg, 1 Snees. - 7. Havre. Sild røgede Oll = = 13 s.
Viborger Samler, 1783-07-21
Fiske=Vahre. Abborer ferske et Knippe 4 s. flekkede 1 Skaller - et dito 3 s. vindtøre 1 - 68.
Viborger Samler, 1783-07-21
Gieder store Lyng, 1 Læs, 1 Mk. 4 s.
Viborger Samler, 1783-07-21
Jldebrand. Skodtørv, 1 Læs, 1 Mk. 12 s. Træe, 1 1 Hetorv, 1 1
Viborger Samler, 1783-07-21
Tillæg.)
Viborger Samler, 1783-07-28
LEFTE AARGAN. Mandagen den 28 Julii 1783. FiskeTusindkunstneren. Seknikus kan Alting giøre: Selv Proces og Sager føre; Han kan ride, fegte, dandse, Og befæste Bye og Skandse; Stad og Land kan han regiere; Hver en Sygdom selv kurere; Alle Sprog han ziirlig taler; Som Som en Rafael han maler; Hver en Stiernes Navn han nævner; Herer for sin Domstoel stævner; Han kan brygge, bage, brænde, Og om Kaps med Hjorten rende; Kun et Vink, til Himlen flyve, Og tilsidst - - i Alting lyve. Grillenfengerie. Fra den øverste Mand i Staten og til den sidste Dørvogter har næsten enhver sin besynderlige Grille. Faa ere de lykkelige, som blive frie. Dog ikke altid arvet fra vore Forældre. Nei - det er Biermen af en endnu ikke ganske udbrudt Stolthed, eller Egensindighed. Den kiere Grille ligner en Ge vært paa Legemet, som ikke just ganske vanskaber det, men hører dog ikke til et velbygt og velvoxet Legems Symmetrie. Saaledes tænker, efter sin Grille, Kuldsvieren i Engelland, Skæseren i Schweiz, Banden i Sverrig, og i vort kiere danske Fødeland, mangen fornem Borger. Ved at lade disse vandre sort efter deres egen Grille, vinder man hos dem det samme, som man hos andre kalder den svage Side. Grillen er ikke det, som sætter Sielen i sin angeneme Lune: den har noget Modbydeligt i Følge med sig, og grændser meget nær til det Knarvurne. Sielden bliver den i sin egen Sphære, og desaarsag forstyrer den tit den rolige Stilling, hvori andre ved og omkring den befinde sig. Det Det er Menneskeslegten meget tienligt at fange, men tillige at forsage, Griller, og at frembringe klart, Lys der, hvor der i Gemyttet tilforn ikke var andet, end Skumring. Det er Grillen, som giver den Tone an, efter hvilken man stemmer sig, og en eneste Dunst, som stiger og i Hovedet, er i Stand til at bringe den i Oprør.