Berlingske Tidende, 1815-06-12
Den 2den Junii. Jforgaars Middags holdt Capitain Delschütz, af Regimentet Davidowich, ledsaget af adskillige Officerer og med 24 blæsende Postilloner foran sig, sit høitidelige Indtog her i Hovedstaden, hvorhen han den 20de Mai blev sendt af Feltmarschallieutenant Bianchi fra Leiren ved Capua. Han overbragte den høistvigtige Efterretning, at Hovedstaben og hele Kongeriget Reapel have underkastet sig de seierrige Keiserl. Tropper. Murat har nu ophørt at regiere. Ligesaa hastig som han den 15de Juli 1808 blev ophøiet paa Neapels Trone, ligesaa pludselig blev han den 20de Mai 1815 styrtet fra samme, og hans uretmæssige Herredømme endt. Den 23de ere vore Tropper rykkede ind i Hovedstaden Neapel saavelsom i de andre faste Pladser. - Følgende er de derover udkomne Krigsberetninger, som indeholde det nærmere ved denne høist mærkelige Begivenhed: "Siden den den 3die ved Tolentino leverede Fægtning havde Feltmarschallieutenant Mohr forfulgt Fienderne langs Søkysten, frataget dem henved 2000 Fanger, og erobret betydelige Magasiner. Af Generalmajor Eckhard, der med sin Brigade trængte frem til Aqvillaover steile Bierge, hvor man først maatte hugge Vei, vare de blevne nødte til at forlade deres Stilling ved Tronto og Pescarafloden, og havde, efter en ved Sulmona leveret Fægtning, paa deres videre Flugt ved Lauciano mistet 23 Kanoner, 10 Haubitser og 53 Munitionsvogne. Uophørlig forfulgte i alle Retninger havde de tilsidst sat sig fast ved San Germand, og der forenet sig med Resten af alle de neapolitanske Tropper, som under Navn af Armeen i det Jndre, vare sendte dem imode fra Neapel. Dette Reservecorps bestod af Regimenternes Depoter, af det samtlige Gensdarmerie, samt endnu adskillige andre Afdelinger, og udgjorde i det hele omtrent 8000 Mand. Med disse rykkede Kong Murat den 14de Mai frem imod GeneralNugents Avantgarde. Denne havde detascheret en Colonne under Major d'Aspre til Ponte-Corvo, forat afskiære Fienderne Tilbagetoget, og en anden, der skulde omgaae deres Stilling ved San Germano. Da begge disse Colonner havde naaet deres Bestemmelse rykkede General Rugent med sin Armees Hovedstyrke den 16de frem til San Germand. Fienderne forlode dette Sted; dog blev deres Arriergarde indhentet ved Mignano, og da ved Midnat Major d'AspresColonne igien havde forenet sig med General Rugent, blev strax der stærkeste, med over 3000 Mand besatte Punkt af den neapolitanske Stilling angrebet og vieblikkelig sprængt. Følgende Morgen var allerede over 1000 Fanger indbragte. Den ubetydelige Levning af den neapolitanske Armee var derpaa ilet hiinside Capaa til Floden Volturno, hvorhen Feltmarschallieutenant Baron Blanchi ilsomst forfulgte den, og saaledes indtraf mellem den 19de og 20de i Capua. Generalmajor Grev Starhemberg blev strax detascheret til med sin underhavende Brigade at passere denne Flod og saaledes sætte sig fast paa den anden Bred. Udførelsen af dette Foretagende lykkedes heldigen, og strax om Aftenen var allerede ved Cancello en Bro istandsat over Volturno, og Castellet Volturne besat af fire Compagnier Jægere under Major Flette. Nu kunde Kongens Armee, som i det høieste endnu bestod af 4 til 5000 Mand, ikke meere tænke paa Modstand.