Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-09-01
den 26de Juli. De Russiske Undersaattere have alle forladt Constantinopel, og de faae Russiske Kornskibe, som ere blevne tilbage i Constantinopel. have heiset fransk Flag, Baron Stroganoff forventede dengang i Bujukdere under streng Bevogtning at Janitscharer, det Svar, som Divanet skal udstæde den 26de paa hans høie Monarks afgiørende Note. Bladet Børsenhalle bemærker, at alle Privatbreve ikke omtale det mindste om den utoelige Tilstand i Hovedstaden, saa at det synes, at ingen Christen mere vover paa at meddeele Efterretning om de der forefaldne Rædselscener. De gamle Efterretninger, som man har fra Constantinopel melde kun, at Staden er roelig og at det er sieldent at bevæbnede Morderbander forstyrre denne Roelighed; at Tyrkernes Fremgang i Valachiet og Moldau har formindsket Pøbelens Raserie; at Regieringen bruger kraftige Forholdsregler imod de Uroelige; at en tyrkisk Kiøbmand ved Navn Mehemet Ali, som især havde gjort sig frygtelig paa Morddagene, er bleven dømt til Døden, at Boderne blive aabnede med Magt; men at Handelen er i fuldkommen Standsning, da man hverken ved Prygl eller ved Dødsstraffe kan tiltvinge nogen Tillid. Man er bange for Russerne og alle Regieringens Skridt vise Mangel paa Resolution og Frygt. Brødet blev for nogle Dage siden udbagt alt for smaat, Folket blev uroeligt, og mange Bagere bleve strax derpaa naglede til deres Døre, endskiøndt de havde handlet med Øvrighedens Samtykke. Med Tiden vil dog Brødet blive dyrt; da de Græske Skibe ikke tillade Korn skibe at ankomme til Staden. Man har haabet paa Hielp fra Paschaen af Ægypten, men han skal understøtte Grækerne. J Constantinopel forholde Grækerne sig meget roelige, og bruge alle Midler for at frelse deres Liv, mange maatte dagligen betale nogle hundrede Piastre i Uroesdagene for at beholde deres Hoved. Fyrsterne Callimachi ere de eneste Græker, som endnu nyde nogen Godhed af Porten. Zenki Callimachi er bleven udnævnt til Hospodar i Valachiet, og hans Brødre beklæde endnu bestandig anseelige Hofembeder. De patriotiske Grækere forbande denne hele Familie, og det vil gaae dem ilde ifald Omstændighederne skulde forandre sig. Der tales meget om Ali og hans store Armee. Han skal have gjort Divanet nogle Propositioner; men som ere blevne koldt modtagne. De fremmede Gesandtere og alle Beboere i Pera nyde den største Rolighed. Baron Stroganow er meget forhadt af Divanet og især af Sultanen. De Asiatiske Tropper som ere bestemte til Morea ere i høi Grad tøileløse, og ødelægge Omegnen omkring Hovedstaden. Folket er meget forbittret paa dem og venter med Længsel paa at de skulle marschere bort. At Janischarerne ere blevne optagne i Divanet har gjort et godt Jndtryk paa dem, og de ere blevne nøiere forbundne med Regieringen. Mange af Janischarerne have udmærket sig ved Kierlighed til Orden og Menneskelighed, og derved erhvervet sig ikke allene de Tyrkiske; men ogsaa de Græske Jndvaaneres Yndest. At man slet ingen Efterretninger har om hvad derer passeret i Constantinopel siden 25de, at der aldeles ikke tales noget og hvorledes det er gaaet den Tyrkiske Flaade, at man ikke har over Wien nogen Beretning som giver Haab om Fred, og at Misforstaaelserne ville blive bilagte, uagtet de 8 Dage ere forløbne, hvori Divanet skulde afgive sin bestemte Erklæring, viser alt for tydeligt hvorledes Sagerne. staae, og at Krigens Udbrud er nær. Der udbreder sig ogsaa nogle Rygter, som lade formode, at derer gjort Divanet andre Propositioner end de hidindtil bekiendte. Saaledes fortæller man: at der skal være foreslaget Porten: at Morea, Nederalbanien, Thessalien og Øerne skulle vel forblive under Portens Overherredømme; men dog være frie og allene beboes af Grækerne, at de Tyrkiske Jndvaanere skulle i 6 Maaneder rømme disse Provindser, og flytte til de Provindser, som Tyrkerne skulle beholde nemlig Overalbanien, Bulgarien, Bosnien og Thracien, og at de Christelige Jndvaanere i disse Provinser skulle igien flytte til de Græske Besiddelser; men at Moldau, Valachiet og Servien skulde skilles fra det Ottomaniske Rige, og regiere sig selv under to store Magters Beskyttelse. Fra Wien meldes, at Rygtet om denne sidste Forandring ogsaa var udbredet i Constantinopel. – At noget meget betydeligt maae være i Værk og som gaaer videre end til de forhen bekiendtgjorte fire Russiske Fordringer, kan ogsaa sees deraf, at det er bleven tilladt, at Professor Krugs Opfordring til Grækerne er bleven oversat paa Polsk, og vubliceret i Warschau, hvilket viser den Russiske Regierings Stemning. Forresten hører man ikke noget om de Russiske Krigsudrustninger, og hvad Flaaden i Øster øen angaaer, som er udseilet under Viceadmiral Crowns Commando, saa er den den 20de Juli gaaet for Anker ved Reval, og den forventes i Begyndelsen af August tilbage til Cronstadt. – Da Krigen endnu ikke er erklæret, og blot alle Tegn paa dens Udbrud vise sig, saa kan man ikke heller forvente for det første at erfare hvilken Virkning den vil frembringe paa Europas almindelige Politik, blot en vigtig og betydningsfuld Omstændighed er indtruffen nemlig den, at Hertugen af Wellington, som fra Mainz vilde begive sig til Frankfurt, be afsendt sin Adjutant for at anmelde, at han ikke kommer dertil; hvorpaa han om Natten imellem den 20de og 21de August er pludselig afreist til Paris. Han skal have modtaget en Coureer fra London, som skal have bevæget ham til denne pludselige Afreise.