Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1840-04-28
Handelsefterretninger. Stettin den 23 Aril. Formedelst Helligdagene har der ikke været megen Omsætning. Hveden er paany solgt noget billigere, 122-123 Pd. guulSchless. 58 Rd.; 124-125 Pd. dito 60 Rd. - Ogsaa Rug noget lavere, in loco, reel Vare, 82 Pd. sælges villigen til 30 Rd. – Byg uforandret. – Havre, pommersk 50 Pd. 18 3 Rd. - Amsterdam den 18de April. J hele denne Uge har Handelen i Hvede, især hvad de nye hvide og røde Sorter angaaer, og fornemmeligt til Forsendelse til Frankrig, været meget livlig. J Onsdags betingedes for disse Sorter, hvoraf Forraadet er stærkt sammensmeltet, væsentligt høiere Priser; og igaar vilde de fleste Eiere, i Forventning af yderligere Stigning, ei engang sælge til disse. – Af Rug betaltes de ringere Sorter til Forsendelse c. fl. 5 høiere; 114115 Pd. ringe ny holsteensk fl. 153155, 118 Pd. forbr. aargl. do. fl. 145. – Fremmed Byg solgtes i Onsdags, som Følge af noget større Tilførsel, lidt under de forrige Priser, og var i Gaar uden Omsætning; 103110 Pd. ny dansk (i Onsdags) fl. 148-173. - Havre maa noteres c. fl. 4 høiere; 82 84 Pd. ny Fris. Brygger fl. 12-130. – Boghvede, skjøndt tilført i større Mængde, gaaer rask af til rigeligen de gamle Priser; 111-118 Pd. ny holst. fl. 170 179, 111 Pd. dito dansk fl. 170; i Entrepot 115 Pd. ny holst. fl. 1800. – Den 22de April har Handelsmand H. H. F. Føns opgivet sit Be til Skiftebehandling som fallit. (Forlangt indrykket.) Til Hr. Jnspecteur Rosenkilde. ikke uden Forundring have vi bemærket, at Hr. Jnspecteur Rosenkilde paa Egeløv ikke uden Forundring har seet en Fæster fremsætte et Spørgsmaal til ham i et offenligt Blad, for at erholde Underretning om Noget, som han paa den nævnte Maade troede at kunde blive bedst underrettet om. Jkke uden Forundring sige vi, have vi bemærket, at Hr. Rosenkilde er bleven saa langt tilbage for Tiden, at han kan tillade sig at tale om det urigtige og upassender i, at en Fæster offenlig opfordrer ham til at forklare Noget, som han ene eller i alt Fald bedst kan give fornøden Besked om; thi at han vil skyde sig ind under den Udflugt, at det var en Opfordring til at aflægge Regnskab for det kongelige Rentekammers Handlinger, er et saa latterligt og intetsigende Paafund, som vel kan tænkes, da man jo blot har anmodet ham om at sige, af hvilken Grund Landgilden opkrævedes paa den nævnte Maade, og Svaret altsaa, som ogsaa er skeet, kun kunde blive, ifølge Rentekammerets Bestemmelse i Forbindelse med Fæstebrevets Ord. Men uagtet Hr. Rosenkilde saaledes er bleven langt tilbage for Tiden i een Henseende, saaer han dog unægtelig fulgt med i en anden Henseende; thi den Respekt, som han mangler for en Fæster, den har han dog for Publikum, og det er allerede meget sagt om en Mand, der saalænge vi kunne erindre her paa Godset, har bestræbt sig for at hævde sin inspecteurlige Værdighed paa en saa gran diss Maade som det vel var muligt og søgt at tillægge sig selv og sit Embede en Vigtighed, der for os, som kjende til Forholdene her, undertiden har været paafaldende nok. Hoved Resultatet bliver imidlertid, at Hr. Rosenkilde har givet Oplysninger i Anledning af en Forespørgsel fra en Fæster eller hvem der ellers maatte skjule sig under denne Benævnelse; og vi kunne ikke andet end være ham forbundne derfor, idet vi, – næst at forsikkre ham om, at hans Jnsinuation om, at der skulde være en anden skjult under Benævnelsen en Fæster, er aldeles grebet ud af den tomme Luft eller af hans Hjerne, – af vort ganske Hjerte ønske, at de Spørgsmaal, som vi om føie Tid agte at stille til ham og flere Sager, betræffende hans Embedsførelse, og som vi i denne Tid samle Materiale til, maa blive ham lige saa lette at besvare. Vi kunne i denne Anledning ikke andet end føle os opfordrede til at erklære, at ligesaalidt som vi nogensinde have kunnet følt os tilskyndede til at henvende os til Hr. Rosenkilde med Spørgsmaal, betræffende vore Fæsteforhold eller andre Ting her paa Godset, ligesaameget holde vi os overbeviste om og paaskjønne, at vi stedse hos Stiftamtmanden, Hr. Kammerherre Jessen, have truffet den største Redebonhed og Beredvillighed til at meddele os mulige Oplysninger og besvare 24de alle vore Spørgsmaal om vore Anliggender, noget der iøvrigt er saa bekjendt, at det ikke trænger til vor Anerkjendelse. Vi tillade os dennegang at undertegne os Nogle Fæstere paa Hvededahls Gods.