Berlingske Tidende, 1819-11-29
Da de høie contraherende Parter ligeledes ønske at tilendebringe enhver anden Liqvidation, der er bleven en Følge af den Siette Artikel i Kieler=Tractaten, paa saadan Maade, at samme ikke medfører nogen videre Pengeudgivet paa nogen af Sider; og i Betragtning af, at deres giensidige Commissarier, som med hinanden have underhandlet i Kiøbenhavn, ere blevne enige om de fleste Grundsætninger for en Afgiørelse af denne Natur, ere Høisamme komne overeens om de nedenanførste Principer, nemlig :a) At da Norge allerede har paataget sig at tilsvare den Masse af den forhenværende fælleds Banks Sedler som var i Omløb i Norge paa den Tid samme blev adskilt fra Kongeriget Danmark, hvilken Summa er mellem Commissarierne paa det nærmeste anslaaet til Sex Millioner Rigsbankdaler Navneværdie, saa ansees Kongeriget Norge for at have fuldeligen erlagt sin forholdsmæssige Andeel af den fælleds Banks Pas siva, saaledes, at ingen videre Paastand i denne Henseende skal kunne giøres til samme. Gieldsfordringer, som denne Bank maatte have i Norge, b) At da Kongeriget Norges Storthing allerede har, ved en Be Derimod beholder Norge uden Undtagelse alle Adkomster til slutning, dateret fierde Juni Atten Hundrede og Atten, og som af Kongen er bekræftet, vedtaget, at Kongeriget tilsvarer, og forandrer til funderet Gield den Summa: En Million To- og Tredive Tusinde Ser Hundrede og Fyrgetyve Rigsdaler, Syv og Tredive Skilling Species, som udgjør en Deel af det forrige Danske Monarchies fælleds Statsgield, for hvilken Kongelige Obligationer ere udstædte, saa maa Fordelingen af denne Anpart af den omhandlede Gield derved ansees afgjort, saaledes, at den ovenanførte Som: En Million To og Tredive Tusinde Sex Hundrede og Fyrgetyve Rigsdaler, Syv og Tredive Skilling Species, udgiør den eneste Gield af dette Slags, som Norge har at tilsvare. Derimod beholder dette sidste Rige, uden nogen Undtagelse, alle den forhenværende fælleds Kongelige Regierings directe Gieldsfordringer i Norge. De dertil fornødne Adkomstbrevskulle uden Forbehold udleveres, forsaavidt de maatte befindes i den Danske Regierings Værge. e) At Norge tilsvarer den forrige Regierings Gield i løbende Regning til Norske Undersaatter. Den Danske Regiering overdrager derimod samme dens Tilgodehavender i Norge i løbende Regning, saaledes at den Norske Statskasse beholder alle saadanne Fordringer paa dette Riges Jndvaanere, og bliver an her svarlig for enhver Gield af dette Slags, som hidtil ikke er bleven afdraget; hvorimod den Danske Statskasse beholder alle andre Gieldsfordringer og bliver ansvarlig for alle andre Gieldsposter af denne Art, som ere enten at indkræve eller af afdrage andensteds end i Norge. d) At i det Tilfælde, der maatte forlanges en Ballance, for at berigtige hvad der er forhandlet mellem Banken i Kiøbenhavn gi og den i Christiania indtil Udgangen af Aaret Atten hundrede, og Tretten, skal det Ansvar, som derved muligen kunne og staae for den ene eller den anden af Parterne, ansees hæve og ingenlunde forpligte til nogen Betaling i rede Penge. De undtages herfra saadanne Krav, som grunde sig paa løbende Regninger mellem begge Bankerne i Christiania og Kiøbenhavn, naar disse Regninger endeligen sluttes og opgivres. e) At med Hensyn til de Fonds, som i Særdeleshed tilhøre vis, offentlige Casser og Indretninger, skulle alle saadanne som udelukkende vedkomme Norge, udeelte tilfalde dette Rig med de derpaa hvilende Forbindtligheder og Forpligtelser, og endvidere skal Norge have en forholdsmæssig Andeel, med de dertil svarende Forbindtligheder og Forpligtelser, i de Fonds, hvortil de af dets Jndbyggere, som allerede var dette i Aaret Atten Hundrede og Fiorten, have bidraget. Som særegne Fonds, der udelukkende tilhøre Norge, ansees : 1) Den Norske Krigshospitals=Kasse. 2) Brændeviins-Afgifts-Cassen i Finmarken. 3) Fondet for norske Lotser, som befinde sig i Norge, 4) Det Nordlandske Kirke= og Skole=Fond, (for saavidt samme er egen for Norge). 5) Den Summa hundrede Tusinde Rigsbankdaler Sølvværdie Danske Statsobligationer, som Hs. Danske Majestæt i Atten Hundrede og Elleve har givet til Fondet for Universitetet i Christiania, og som skal erlægges umiddelbar efter at Ratificationerne af nærværende Convention ere udvexlede. Følgende ansees som Fonds, hvortil Norges Jndvaanere have bidraget, og som følgelig skulle deles forholdsmæssigen, efter en nærmere Overeenskomst mellem de giensidige Commissairer, ifølge disse Fonds særægne Beskaffenhed: 1) Fondet for de Gaarede og Faldnes Efterladte af anden April Atten Hundrede og Et. 2) Det militaire Hjælpefond, oprettet ved Placaten af ottende Juni Atten hundrede og Tre 3) Den almindelige Enkekasse. 4) Søe=Qvæsthuus=Cassen. 5) Fondet at usus publicos. 6) Justitsvæsenets Fond, ifølge Forordningen af fem og tyvende Januar Atten Hundrede og Fem. 7) Cancellie=Fondet. 8) Den forrige Dansk Norske Armees almindelige Rente= og Pensions-Fond. 9) General-Toldkammerets Extrafond til Understøttelse for trængende Betiente. Det følger af sig selv, at den her antagne Grundsætning skal være anvendelig paa hvilkensomhelst anden Casse eller Fond af samme Slags, som ikke navnligen er indbefattet i ovenstaaende Optegnelse f) At da Indskuddene i Tontinerne ikke kunne deeles, ifølge disse Indretningers Natur, saa forbeholdes de Norske, som der ere Deeltagere, de dermed forbundne Fordeele efter et billige Forhold. Forsaavidt Overskuddet af disse Tontiner, efter Livrente=Besiddernes Død, befindes at være, ifølge Fundationerne, den Danske Statscasse forbeholdt, skal Norge i en billigt Forhold nyde sin Andeel af det forbemeldte Overskud, som i ovennævnte Tilfælde maatte tilsalde den Danske Stats casse. (Fortsættes.)At Taxten paa Brød hvorefter Bagerne her i Staden fra 1ste næste Maaned og indtil videre have at rette sig, bliver uforandret den samme, som den for indeværende Maaned giældende Taxt, bekiendtgiøres herved til alle Vedkommendes Efterretning. Kiøbenhavns Raadstue, den 29de Noven ber 1819. Overpræsident, Borgemestere og Raad udi den Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn have i Forening med Politiedirecteuren og en Committee af Stadens 32 Mænd under Dags Dato fastsat Taxten paa Oxekiød fra næstkommende 1ste December og indtil videre, saaledes : For Pundet af det bedste Stykke af en Oxe, nemlig Bryststykket, Høiribbenene Rumpestykket, Mellemstegen, Tyndstegen, Tykstegen og Inderlaaret 10 s. i Sølv eller 13 s. Rbtegn. For Pundet af Mellemsorten af en Oxe, nemlig Yderlaaret, Bovstykket og Tykkammen, 8 s. i Sølv eller 10 1/2 s. Rbtegn, Og for Pundet af ringeste Sort, nemlig Halsen, Slaget, og det nederste af Tværrækken 5 s. Sølv eller 7 sk. Rbtegn. Og skal, som Følge heraf det saakaldte Paahæng være aldeles forbudet. Hvilket herved kundgiøres til alle Vedkommendes Efterretning med Tilføiende, at efter allerhøieste Resolution af 16de December f. A. skal den Slagtermester, som ikke dagligen har sit idsalgssted vel forsynet med Oxekiød, og virkeligen udsælger til Enhver, som melder sig for at kiøbe, være underkastet samme Straf, som i Placaten af 11te Juli 1808 er fastsat for Taxtens Overtrædelse, nemlig: første Gang at erlægge en Mulct af 10 Rbdlr. Sølv, anden Gang, 20 Rbdlr. Sølv og tredie Gang af have sin Borgerrettighed forbrudt, samt at det, efter den i Placuerfra af 2den Juli 1811 bekiendtgjorte allerhøieste befaling, kun er tilladt de Slagtere, der i deres Udsalgsboder falholde Bekiød efter Taxten, tillige at udsælge de andre Kiødsorter, for vilke ingen Taxt er fastsat. iøres. Hvilket til alle Vedkommendes Efterretning herved bekiendt Kiøbenhavns Raadstue, den 29te November 1819.