JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
5) Et Selskab, som indkjøber Kjød til Uddeling blandt Fattige. 6) Et Begravelsesserskab. Det er en Religionskik blandt Jøderne, at de ved een af deres allernærmeste Beslægtedes Dødsfald i 7 Dage ikke forlade deres Huus. Paa det den fattige Deel af Nationen i denne Sør genge ikke skal lide Mangel, saa sender Begravelsesselskabet en Bøsse til de Sørgende, hvad enten de ere formuende eller fattige. Enhver lægger i denne Bøsse saa meget, som han finder for godt, og den, der trænger til Understøttelse, har Tilladelse til at aabne den og tage saa meget deraf, som han finder fornødent. Bøssen bliver aldrig aabnet paa nogen anden Maade, og end ikke det Bud, som henter og bringer den, kan altsaa vide af hvem den er bleven aabnet. 7) Et Selskab, som ved aarlig Lodkastning giver en Trængende en Understøttelse af 100 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Foruden disse og endeel andre Understøttelsesselskaber, som det vilde blive for vidtløftigt her at anføre, gives der endnu mange andre Stiftelser. Saaledes skal f. Ex. den afdøde M. A. Meyer ved et Legat have bestemt, at der hvert Aar paa hans Dødsdag ved Lodkastning skal gives en fattig Pige af hans Nation 100 Rdlr. i Medgivt. - Alle de, der bestyre disse Jndretninger, besørge, paa Budene nær, alle Forretningerne uden den allermindste Betaling eller Gratification.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
J Egnen omkring Aalborg findes endnu saa mange Tyve, at Bønderne i de sidste 6 Uger have maattet holde Nattepatrouiller. - Stadsmusicant Fisher i Aarhuus, hvis Kone nu ogsaa er død, har efterladt sig 14 uforsørgede og tildeels uopdragne Børn. - J Wiborg er Nattefrosten endnu ret alvorlig. Paa den halvaabne Sølfiskes der endnu paa Jsen. Storken er endnu ikke kommen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Det første Skib, som her har aabnet Søfarten for dette Foraar, er en Holsteener, som i Dag er ankommen til Dragøe, og har længe maattet krydse imellem Jsen, uden at kunne komme ind. Skipperen har ladet sine Holsteenssild losse paa Dragøe, og derfra kjøre ind til Hovedstaden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Ved de Slesvigske og Holsteenske Stæder, ligger der nu mange Skippere seilfærdige til Vestindien, Nordamerica, Middelhavet, Spanien, Engelland &c.¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
J Moniteuren har man d. 27 Martii bekjendtgjort de Breve, som de udenlandske Ministre have tilskrevet Ministren Talleyrand til Giensvar paa den Circulaire, han havde tilstillet dem i Anledning af den Engelske Minister Drakes formeente Sammenrottelsesplan. Den Danske Minister Hr. Dreyer, har skrevet følgende: Borger Minister! Jeg har den Ære, at tilkjendegive Deres Excellence, at jeg har modtaget den Communication, som De efter den første Consuls Befaling har givet mig, om Stordommerens Jndberetning angaaende den Sammenrottelse, som Hr. Drake, Minister ved det Münchenske Hof, skal have villet stifte i Frankrige. Læsningen af de Breve og de anthentiske, fra Hr. Drakke hidrørende Pjecer, som tilligemed Stordommerens Beretning ere trykte og hvortil Originalerne, som Deres Exellence melder, skulle ufortøvet sendes til Churførsten af Bayern, maa sandeligen smerte ethvert Medlem af det diplomatiske Corps. Det er sørgeligt, at see en Minister opspinde hemmelige Jntriguer, som stride mod den hæderlige Cararteer, han beklæder, og Værdigheden af hans Kald. Enhver udenlandsk Minister vil beklage med mig, at en Statsmand, en Gesandt, kan beskyldes for en saadan Opførsel, og jeg tvivler ikke paa, at alle de hos den første Consul accrediterede Medlemmer af det diplomatiske Corps ville have samme Følelser og være af samme Mening som jeg."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Moniteuren siger, at Frankriges Fiender have i Dannemark villet udsprede det Rygte, at der marcherer en ny Fransk Armee af 40,000 Mand til Hannover, for at angribe Holsten og spærre Sundet. Hovedøiemedet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
for de af Ministeren Drake udstædte Instructioner. skal have været: at omstyrte den nuværende. Franske Regjeringsform, hvilken egentligen skulde udvirkes ved en M. L.,der strax skulde reise til Frankrige, for at foranstalte det Fornødne. Det Hele skulde iblandt andet realiseres ved at bringe Arbeiderne i Krudmøllerne paa sin Side, for ved Leilighed at lade disse springe i Luften; ved at lade udbrede trykte Skrivter; desorganisere Armeerne &c.¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
J Dag er der i Hof= og Stadsretten afsagt Dom i en for Klubelskere interessant Sag. En Klub her i Staden sagsøgte sin forhenværende Casserer, for at faae ham til at aflægge Regnskab og tilbagelevere den Nøgle til Cassen, som han havde i sit Værge, hvilket denne ikke vilde, undtagen under Caracteer af Casserer. Han blev dømt til, sin Suspention uagtet, at aflægge Regnskab, tilbagelevere Nøglen, og betale Processens Omkostninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
En Skrædersvend her i Staden har nyligen ombyttet Saxen med Pennen, og eftergjort adskillige Hænder, som f. Ex. Hertuginden, af Augustenborgs, Grev v. der Maases Haand, og taget Varer og Penge paa deres Navn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Nyeste. lader. Kjøbenhavn. No. 39. Den 13 April, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Den menneskelige Elendighed. (Skrevet 1796.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Paa Hjemveien fra Toldboden kom en Olding med sneehvidt Haar os i Møde og bad os om en Almisse. "Mine Herrer, sagde han, forbarm Dem over en gammel fattig Mand, der i to Snese Aar har tjent Churførsten af J og som nu i sit 70de Aar maa søge sit Brød hos Fremmede paa en meget ydmygende Maade! Den Gamles aabne og redelige Mine var os Borgen for, at han ikke henhørte til Hverdagstiggerne. Vi indlode os i Samtale med ham, og han fortalte os i Korthed sin Skjebne. "Jeg er bleven graa i min Landsfaders Tjeneste, begyndte den Gamle, og det med Honeur. Da Alderdom og Svaghed ikke tillode mig at tjene længere, tog jeg min Afsked, og haabede at faae en lille Pension. Men hvor blev jeg ikke skuffet i min Forventning! Da jeg og syv andre af mine afskedigede Kammerater kom til Chefen, sagde han efter megen Omsvøb, at Cassen havde paa den Tid alt formange Udgivter, og at vi for det første ikke kunde vente os nogen Pension. "Dog, for at vise Eder, vedblev han, "at jeg mener det oprigtigt med Eder, vil jeg forstrække Eder med nogle Penge til at begynde en liden Handel, med. J kunne jo gaae omkring paa Landet og sælge alle Slags Smaating. Paa denne Maade kunde baade J og Staten være tjente. "Deres Excellence, svarede jeg, som førte Ordet, "vi ere blevne graa i Churførstens Tjeneste, og det som brave Mænd. Deres Forslag er meget agtværdigt, men den, der har tjent i 40 Aar, ønsker dog at kunne tilbringe den lille Rest af Dage, han har tilovers, nogenlunde No. At streife som Bissekræmmer omkring paa Landet, er en Haandtering, der aldeles ikke anstaaer en gammel udlevet Soldat. Kan De ikke understøtte os paa nogen anden Maade, saa takke vi underdanigst for Deres Godhed og Førstens høie Mildhed, saa faae vi at gaae ud i den vide Verden."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Kjøbenhavnske Nyheder. disse Dage er der ankommen her til Staden syv Engelske Missionairer, hvis Bestemmelse er at gaae med den Danske Paquetbaadtil Tranquebar. De reiste fra Engelland til Tønningen og derfra til Lands til Kjøbenhavn. Fragten allene koster dem 900 Pund Sterling (4500 Rdlr.). Da de ere saa hellige, at de ikke kunne taale at være Vidne til krigerske Optrin, saa have de anseet det for raadeligst at gaae med et neutralt Skib. Mærkeligt er det, at Engellænderne ikke lade sig nøie med at fegte for deres politiske Meninger i Europa, men at de ogsaa, selv under Krigen, ville udbrede deres religiøse Grundsætninger i andre Verdensdele.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Grev v. Kaunitz skal ved sin Afskedsaudience have faaet det hvide Baand. Efter Tydske Efterretninger er det overdraget ham at slutte en vis Rigsførstes Formæling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Ved Batterierne skal der ligge en Engelsk Coffardiestaade, som ikke kan komme ind formedelst Driviis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Man har nu Efterretning om de to Russiske Opdagelsesskibe, som i Septembermaaned f. A. laae her paa Kjøbenhavns Reed. Hofraad Blumenbach har ved denne Leilighed meddeelt en Anecdote om en Tydsk Lærd, ved Navn Langsdorf, som følger med disse to Skibe, hvilken tilfulde vidner om den Jver, der besseler enhver sand Videnskabsmand. Langsdorf havde tilforn studeret i Gottingen, men i de sidste som Aar i Portugal. Han kom netop tilbage til Göttingen med store naturhistoriske Skatte, da der var indløbet Efterretning om den Krusensternske Expedition. Han brændte af Begierlighed efter at følge med den, men fik fra Petersborg det Svar paa sin Begjering, at Skibene allerede vare afseilede til Helsingøer. Brevet fik han d. 18 Augusti. Han bragte nu sine Sager i Orden, testamenterede, i Tilfælde af at han skulde døe, det Academiske Museum sin kostbare Naturaliesamling, tog Afsked med sine Venner, og reiste endnu samme Aften paa Lykke og Fromme for at opsøge Skibene. Da han træder ind i Kjøbenhavn, spørger han den første, han møder, om han ikke kunde give ham Anviisning paa et godt Gjestgiversted. Han viser ham hen til Müller. Han gaaer derhen, og ligesom han træder ind i Værelset, finder han her det hele Reiseselskab. - Uagtet hans Forslag opvakte nogen Betænkelighed, tog dog den brave Krusenstern, som fører Skibene, ham med, og sørgede i Forening med Kammerherre og Gesandt Resanow paa egen Bekostning for hans Eqvipering.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
J Kjøbenhavn er Brændemanglen nu saa stor, at man ordentlig maa laane sig frem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Paa Auctionen efter Bancocommissair Obelayblev der givet 46 Rdlr. for 2 1/2 Favne Brænde. Climatets tiltagende Strænghed, Skovenes idelige Borthugning, Efterladenheden i Henseende til nye Træers Plantning, de saakaldte Riges ødsle Omgangsmaade med Brændsel, aabne sørgelige Udsigter for vore Efterkommere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
J Norge skulle Kornpriserne være saa høie, at de Skippere, som agte at føre Rug derhen, vente at faae 9 Rdlr. for Tønden. For at give Publicum en fuldstændig Oplysning om de Forholdsregler, Overcommissionen for de offentlige Stiftelser i Trondhjem har taget til de Fattiges Forsørgelse, har den ladet trykke en Fortegnelse derover paa 28 Ark. Og paa det denne Fortegnelse bestandigen kan være paalidelig, skulle Forflytninger, Afgang og Tilgang altid blive nøiagtigen bekjendtgjorte ligesom de indtræffe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Bogtrykker Stephanson i Trondhjem foreslaaer, at forfærdige Vandrender, især saadanne, som ligge ved Vandledningernes Begyndelse oppepaa Steenbjerget og i Jhlen til denne By, af Grødsteen, hvilket er saa meget mere gjørligt, som denne Steenart findes strax i Nærheden, af Byen. Enhver, der kjender denne Steen, veed, at den er meget let at forarbeide, og at den er varig, overtydes vi om, ved at betragte Domkirkens Mure, som have trodset Tiden i mere end 700 Aar. Hr. Grosserer Suhr og Hr. Just Ludvigsen lade nu paa Hjørnet af Qvæsthuusgaden og Nyhavn bygge et stort og meget smuk Pakhuus, med Jndkjørsel fra begge Gader.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
En Reisende, som i Dag er kommen here til fra Sverrig, beretter, at der i Helsingborg nu aldeles ingen Bøger tør indføres, som komme fra Dannemark, uden Hensyn til hvad Sprog, de ere skrevne i. De maa sendes til Nordkjøping &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Den 2 April ankom adskillige Skibe fra Nordsøen paa Kjøbenhavns Reed og trængte igjennem Jsen lige til Tre Kroners Batterier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Sundet er i Midten aabent. Den 1 April var en Flaade af 30 Skibe, under Convoy af en Krigschalouppe fra Leith, ankommen i Sundet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Hr. Professor Hansen, som har gjort Tegningen til Bygningen af det Kjøbenhavnske Domhuus, kommer nu snart her til Staden, og agter at tilbringe det Meste af Sommeren her.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Aalborg den 6 April. Endeligen sees nu aabent Vand i Fjorden igjen, efter at den har været belagt med Jis henved to Maaneder. Solens tiltagende Varme har bidraget til at gjøre Ende paa Jislægget, thi Nattefrosten vedvarer undertiden saa strængt, at man om Morgenen seer hele Fjorden overtrukken med en Jis hinde. Farten er endnu ikke begyndt, da det saakaldte Flag ikke ganske skal være renset for Jsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Formedelst Flyttedagen ombringes No. 40. ikke førend paa Onsdag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-13
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke. UDLANSSIKKE¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. No. 40. Den 16 April, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
Anden Aprils Høitideligheder. Forfatteren af nærværende Stykke troer allerede i No. 36 af dette Blad tilfulde at have viist, hvad han har følt, hvad han føler og hvad han indtil sidste Aandedræt vil føle for den 2den Aprils Hædersmænd og deres Daad. Man vil derfor nok neppe beskylde ham for Mangel paa Fædrenelandskjerlighed, naar han vover at fremsætte sine upartiske Tanker om den 2den Aprils indtil Væmmelse gjentagne Høitideligheder. At en Nation, der, ligesom en sovende Løve, med Magt bliver vækket op af sin fredelige Søvn, efter 90 Aars Ubekjendtskab med Krigen og alle dens Rædsler, føler sig ved saadan en Leilighed gjennemtrængt af den meest enthusiastiske Jld, det er noget, som er ganske naturligt. Men alting i Verden bør have sine Grændser. Selv Enthusiasmen for det Ædle og Gode kan drives for vidt. Tre Aar ere nu henrundne, siden dette Slag forefaldt. Den Magt, vi førte Krig med, ere vi forsonede med, de Besiddelser, den havde frataget os, ere givne os tilbage, Engelland er altsaa nu en Stat, som vi leve i Venstad med, Nationer bør aldrig handle mindre forsigtig end enkelte Mennesker, især ved saadanne Leiligheder, hvor man saa let kan mistydes. Jnconsequent er det, naar Uvedkommende ideligen gienkalde Erindringen om ubehagelige og uforanderlige Ting.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
Man har, saa vidt man veed, ikke i Engelland efter Fredsslutningen med Dannemark anstilt nogen Høitidelighed i Anledning af dette Slag 1. AtHvad, her er sagt, sigter i ingen Henseende til de paa Maskeraderne i den Anledning anstilte Høitideligheder. Paa Maskerader har man Lov til at gjøre sig saa lystig, som man vil. Heller ikke til den Aalborgske Skribenter og Digtere søge at vedligeholde Mindet om enhver stor og for Fædrenelandet vigtig Begivenhed, er Pligt, men at anstille Høitideligheder paa offentlige Pladser og Steder tre samfulde Aar efter at en saadan Begivenhed er forefalden, synes neppe at være passende. Hvortil skal overalt dette nytte? - Skeer det for at hædre den, der fegtede og faldt i Slaget. O gives der nogen større Lovtale, nogen større Hæder end den: "Han stred, – han faldt for Fædrenelandet, Skeer det for at opflamme Enthusiasmen Vil Overbeviisningen om en retfærdig Sag den Tanke, at Dannemark aldrig strider uden for sit Forsvar og sin Selvstændighed, ikke virke med Underkraft paa enhver Dansk Borger i det Øieblik, hvor Fædrenelandet kræver hans Arm, hans Liv og hans Formue. - Skeer det for at oplive og vedligeholde den krigerske Aand? Er da den Andenapril Balhøitidelighed. Ved saadanne Leiligheder kan man danse Polskdanse og anstille 2den Aprils Festiviteter, uden at nogen vil tage det ilde op. Men her tales kun om saadanne Høitideligheder, som holdes paa offentlige Pladser og som man indbyder Gjæster til krigerske Aand en saadan Lykke for et Folk, Hvor er nu det Sparta, hvis Krigsaand og Krigssyge have gjort dets Navn uforgængeligt, Savnede Dannemark noget i sin Lykke, da Borgerens Sværd var rustet i Skeden, da Oldinger paa 80 Aar endnu ikke havde seet nogen paa Dansk Bund saaret Kriger, – Nei, saadanne gjentagne og af Uvedkommende anstilte Høitideligheder ere unyttige, og kunde lettelig bidrage til at bringe en Nation i Ny for Forfængelighed og Ubeskedenhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
Høiesteretsadvocater. En Høiesteretsadvocat beklæder i Grunden en af de vigtigste og hæderligste Poster i Staten. Det er hans Kald at forsvare skyldigheden og at opfordre Straffelovene imod den Skyldige for Landets høieste Domstoel, ja for Tronen selv. J en saadan Mands Caracteer bør al muelig Retskaffenhed og Urbanitet være forenet. Overbeviist om sit Kalds Værdighed, bør han aldrig nedlade sig til at gjøre Themis's Tempel til en Kampplads for Ordkløverie, Udfald mod enkelt Mand, og utidig Persislage. Han bør vogte sig for at fremføre Ting, der ere Sagen uvedkommende, og allermindst bør han f. Ex. fremkomme med Anecdoter og vittige Jndfald mod sin Vederpart paa eet Sted, hvor man tænker sig Kongen som første Dommer. Det er ubilligt, for ikke at sige uforsvarligt, offentlig at ville nedsætte sin Vederparts Agtelse, ja opsøge de ubetydeligste Anecdoter endog fra hans Ungdomsaar, for at opvække ufordeelagtige Tanker om hans Moralitet. Man bør, som Engelskmanden siger, endog lade Fanden selv vederfares Ret, og man kan ikke uden inderlig Mishag høre, at en Advocat, selv naar han plaiderer en Sag mod et Menneske, som ikke er bekjendt fra den fordeelagtigste Side, fremfører beskyldninger, Rygter og Anecdoter, som ere Sagen selv aldeles uvedkommende. Ligesaa upassende som det er for en Præst at gjøre Epigrammer paa Prækestolen, ligesaa upassende er det for en Advocat at lade sin Vittighed spille for Landets høieste Domstoel. Thi uagtet man med fuldkommen Vished kan antage, at saadan Vittighed umuelig kan giøre noget Jndtryk paa en fornuftig og retfærdig Dommer, saa er det dog altid ubehageligt for enhver Mand af Følelse, i Overværelse af en stor Deel Mennesker, at være Gjenstanden for en stundom uvittig Advocats uvigtigste Vittigheder. En Advocat er ingen Acteur, – ingen Satricus, Og vil han endeligen være det, saa bør han være det paa andre Steder, ikke her for Domstolen, hvor man kun fordrer af ham Beviser, og fornuftige Beviisgrunde. En skjæv Dom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
(Jndsendt). En Normand, der inderlig glæder sig ved sine Landsmænds bekjendte gamle Dyder og moralskgode Caracteer, blev ilde til Mode ved at læse en Nyhed (uddragen af Christiania Avis No. 13) i Hr. Jversens Aviis for dette Aar No. 44, hvori der fortælles om en Deel meget listige og en profession begaaede Lommetyverier paa det i Aar holdte Elverums (ogsaa kaldet Grundset) Marked, og hvori og Anmelderen beklager – rimeligen en af dette foranlediget Følgeslutning Nationens dybt faldne Caracteers Hovedtræk. Det synes som Anmelderen her har talet lidet for bestemt og uoverlagt, ja som han har bedømt denne Gjenstand uden Eftertanke, helst naar dette kom er til, – som han selv siger, at ikke en eneste af Gierningsmændene er greben, hvoraf følger at man ikke veed, om det er af Landets egne, eller af omstreifende Udlændinger, Tyveriet er begaaet. Skal man fra Pluraliteten af de Personer, der i de senere Tider baade i Dannemark og Norge ere blevne paagrebne og straffede for Tyverie og Bedragerie, kunne udlede nogen Slutning, saa vilde den neppe falde ud til Fordeel for de Fremmede, der finde deres Regning ved at vælge vore Lande til deres Opholdsted. Men selv dette vilde være ubilligt, da der, som Wessel siger, er brodne Kar i alle Lande, og slette Mennesker altid og hos alle Nationer ere Undtagelser. Sørgeklæder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
Naar en ung Spradebasse har begravet sin rige Onkel, paa hvis Død han haabede Nat og Dag, - hvis sammenskrabede Grunker have reddet ham fra saa mangen en haardnakket Creditors Klør og beredt ham saa mange Glæder i Livet, – saa bærer han Sorg. Naar Døden har befriet den unge Fru Petronille fra hendes gamle og skinsyge Mand, som med sine blanke Dalere i Haanden har bestukket Cupido og voldtaget hendes Hjerte, saa bærer hun Sorg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
Naar den gjerrige, følesløse og umenneskelige Pengepuger drager bort fra den Verden, som han kun har bedrøvet, og fra de Beslægtede, som han har truet med at lade omkomme af Sult, – saa bære de Sorg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
Naar en tillebitte Tydsk Rigsførstes Søn eller Datter, eller en Jtaliensk Prinds eller Prindsesse døe, uden at Historien veed andet at fortælle om den, end at de fødtes, levede og døde som de fleste Prindser og Prindsesser, saa klæde alle de Mennesker, der enten staae eller ønske engang at staae i en Statscalender, sig fra Top til Taa saa sorte som Navne, og see ud, som de havde mistet det dyrebareste, de eie i Livet. Hvortil al denne Forstillelse? Ere vi da til i Verden for at spille Gjæk med hinanden, eller troer man maaskee, at indgroede Daarligheder ophøre at være Daarligheder, fordi de ere indgrode 1. At man klæder sig fort som en Ravn, naar en ligesaa ubekjendt som ufortjent Tydsk Prinds eller Prindsesse døer, det er noget, som man i Grunden kan smile til, men naar den Fattige, for at følge en taabelig Skik, seer sig nødt til at anskaffe sig Klæder, som han i det høieste kun kan gjøre Brug af i nogle Maaneder, saa er det ikke allene meget latterligt, men endog beklageligt. De mere Formuende gjøre deres Sorg til et Slags Luxus, og de Klæder, som skulde betegne deres Følelse over deres afdøde Beslægtede, ere for det meste et Beviis paa deres Forfængelighed og Glimresyge. Dette gielder især om vore Damer. Forstillelse synes overalt de fleste af vore Skikke at bære Præg af, lige fra Klædedragten indtil Omgangssproget. Man gratulerer den, som man stundom i sit Hjerte ønskede at kunne condolere; man condolerer den, man inderligen hader; man ønsker den et glædeligt Nytaar, som man hemmeligen ønsker at sidde paa Bloksbjerg; man siger god Morgen til den, som man ønsker at styrte inden Aften; kort, næsten enhver Ting i den forsinede Verden vidner om, at man sjelden eller aldrig mener, hvad man siger, eller siger, hvad man mener. Held den, der antager dette Slags Mynt for det, den er, og som aldrig lader sig indbilde, at han faaer Ducater, naar man giver ham Regnepenge Anecdote, Suaksomhed er, som bekjendt, en Arvesynd hos mange Barberer. En Mand her i Staden, der har en Barbeer, som ikke er vanslægtet fra sine Colleger, sad for kort siden, efter at han i to Dage forgjeves havde ventet paa at blive af med det, der i Østerlandene udgjør Mandens Stolthed, og lod sig rage. Medens han blev indsæbet, talede Barberen vidt og bredt om den sidste Sammenrottelse mod den første Consul i Frankrige. J det han siger med Eftertryk, "Jeg gad ikke være Bonaparte, nærmer han sig Næsen med Ragekniven, og skiærer Manden en stor Flænge. Denne, som desuden var en ivrig Bonapartianer, raaber i sin Harme, Menneske, J vil ikke være Bonaparte, J, som ikke kan føre en Ragekniv, J vil tale om at føre et Scepter, Gaa, hvad der er skabt til en Graasteen, bliver aldrig en Diamant."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
Kjøbenhavnske Nyheder. Det er Kongejagten Ørnen, der føres af Hr. Adjutant Lützen som Høistcommanderende, der skal bringe H. K. H. Kronprindsen til Norge, efterat han har bivaanet Revuen. Der arbeides nu dagligen paa Skibets Tiltakling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
H. K. H. tiltræder sin Reise midt i Maji Maaned, og ventes ikke tilbage førend October. Ogsaa H. K. H. Arveprindsen reiser med sin hele Familie til Tydskland, formodentlig til Badet. Lustre viser nu sine Konster i SøndbyVester paa Amager, hvor han ikke mangler Søgning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
J Adresseavisen for i Fredags, "gjøres det respective Publicum opmærksomt paa, at efter senere trufne Foranstaltninger, ei andre end Nat fører=Laugets Jnteressenter ere berettigede til at udføre Natterenovation for Byen. Der vil neppe nogen have noget imod, at der existerer saadanne Monopolier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-16
Mærkeligt er det, at Apollo efter den store Jldebrand broderligen synes at have understøttet sin huusvilde Medcollege: Themis.