Viborger Samler, 1837-10-08
Udenlandske Efterretninger. Spanien. Jfølge J. d. Deh. var Don Car løs's Hensigt med, til Skjændsel for de i Troppeantal overtagne christiniske Generaler, anden Gang at vise sig for Madrid, ikke at indtage Staden eller at bringe Krigsskuepladsen til Andalusien, men kun at foragere i Nycastiliens endnu ikke udlomte Provindser og at forene sig med Zariategøi, der siden Segovias Rømning, drivende sit Spil i Sorias Bjerge, nylig gik over Douro og ifølge en Telegraphdepesche fra Bayonne af 24de Septbr. den 18de bemægtigede sig Valladolid. (?) Den samme Journal anseer Christinernes Tilbagevenden til deres forrige Stillinger for truet, og opstiller den Formodning, at Carlisterne ville bestride dem Veien til Saragossa i Bjergene mellem Siauenza og Moling. Kampen har nu taget en saadan Vending, at Carlisterne hvert Øieblik, naar de finde bet for godt, kunne sætte Hovedstaden i Skræk. Den eneste Vaabenmagt, der endnu befandt sig i det oprindelige nordlige Sæde for Carlisternes Opstand, seer sig nu nødsaget til at overlade Landet til de seierrige Bander under Uranga, og at drage efterZariatequi. Dette sees af følgende Telegraphdepesche fra Bayonne af 24de f. M. der lyder saaledes: "Den 6te havde General Carondelet sit Hovedqvarteer ved Haro, hvor han ventede paa General Ulibarris Ankomst, for at marschere til Burgos. Pamplona og la Ribeira (den frugtbare Ebrobred) ere altsaa sig selv overladte. Angaaende Opløsningen af den engelske Fremmedlegion ved Hernani, der, ifølge Uheldene ved Andon ligesom Legionens Nederlag udenfor Jruns og Fuenterabias Linier og den franske Legions Nederlag ved Barbastro, er bleven foranlediget af Spaniernes skammelige Flugt, meddeler The Courier af 28de f. M. et Actstykke, dateret Hernani den 17de Septbr. Landsbyen Andogin, derikke var vanskelig at forsvare, var dækket af en Linie lette befæstninger. Paa Broen opstillede sig hver Dag, naar man forudsaae et Angreb, de anglo-spaniske Stridskræfter paa følgende Maade. J Landsbyen besatte tvende Compagnier Spaniere og 30 Skarpskytter Broen over Orio; paa Landsbyens Torv stode til deres Understøttelse 500 Englændere og endnu to Compagnier Spaniere. To Compagnier Spaniere holdt Fortet besat, en Bataillon af samme Tropper stod opstillet paa Landeveien ved Indgangen til Landsbyen; ligesaa besatte en Bataillon Nøglen til Positionen, en Høi, to Batailloner stode i Reserve i Redouten og paa et andet Punct. Endnu stode foran Landsbyen sex Kanoner og Landsenererne. Den 14de tidligt om Morgenen angreb Fjenden, der ved en Forstærkning havde bragt sit Troppeantal til 4500 Rd., denne underskjønne, stærke og sluttede Stilling, der forsvaredes af et lige Antal Stridsmænd, nemlig 500 Englændere og 4000 Spaniere. Efter et falsk Angreb paa den høire Flanke, hvoraf Overbefalingsmanden ikke lod sig skuffe, men endnu forstærkede den venstre med tre Kanoner, trængte en Bataillon Carlister, understøttet af fire andre fra Høiene, frem mod den venstre Flanke; men neppe begyndte Artilleriet at spille, førend den frige 2den Bataillon, der anførtes af den nu fængslede Cujon Palanco, løb bort, saa at Skytset kun dækkedes af 30 engelske Lanciers. Fienden var omtrent i en Afstand af 1000 Alen, da den 2den Bataillon flygtede, og i samme Øieblik adsplittede sig ogsaa den 1ste Bataillon i seig, forvirret Flugt. Forgiæves søgte General O'Donnell atter at samle dem; Reserve Bataillonen fra Gerona, der nu alene havde kunnet holde Positionen, veeg ligeledes, og i mindre end 10 Minuter var den hele spanske Hær en nordentlig Hob af Flygtninger; 500 Md. kastede endog Vaabnene bort. Den frige Anfører for den 2den Bataillon, der ogsaa den 16de Marts havde taget Flugten, flygtede til en Redoute, for at redde sit usle Liv. De gjentagne Charger, som de tappre Lanciers gjorde paa Fjenden, dækkede Uslingernes Flugt, og ved det sidste Angreb, derskulde have reddet Artilleriet, og hvorved det ei var muligt, at bringe en Haandfuld Spaniere sammen, faldt General Jochmus's heeltemodige Adjutant, Major Mac Kellar. De stakkels i Landsbyen staaende Englændere bleve først ved Jlden ovenfra underrettede om Spaniernes utrolige Frafald; Oberst Clarke førte sine modige Soldater, mod Høien, og med 200 Md. toge de med Bayonnetten den Høi, som 2000 Spaniere ikke havde kunnet forsvare. Her holdt de sig en kort Tid; men angrebne fra alle Sider af overlegne Skarer, der ogsaa fra Siden vare trængte ind i Landsbyen, maatte de vige og med Bayonnetten bane sig en blodig Vei til Hernant; 12 Officierer, og 100 Md.,der hæderligen faldt, bedækkede Høien. Med 150 Md., samlede fra alle Regimenter, skjærmydserede General O'Donnell, for at dække Flygtningernes Samling en halv Miil foran Hernani, og drev derpaa med de tildeels paa ny ordnede Hobe Fjenden tilbage over Urnicta. Generalen, hvem alle Officierernes og Soldaternes Mening strax efter Nederlaget eenstemmigen frikiendte, har dog forlangt en Krigsret. 24 Officierer og 118 Mand, ere saarede; 24 Officierer og 262 Md. ere faldne og 60 Md. ere gjorte til Fanger. Blandt de Saarede er ogsaa Brigadegeneral Jochuus.