Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-10-29
J Junii f. A. kom en Negerinde, ved Navn Pegay, til Generalgouverneur Mühlenfels, bærende en stor Jernkjæde og klagende over grusom Behandling af hendes Herre. Hun foregav, at han, uagtet hun var svag, havde sat hende til Markarbeide og ladet hende adskillige Gange katte. Det samme havde hendes Eierinde gjort paa Grund af en Mistanke, hun skulde have fattet mod hende. Generalgouverneuren lod Kjæden tage af hende, Sagen, blev undersøgt af Politiemesteren, og Peggyerklærede: at hun var opdragen til Syerske, at man havde villet tvinge hende til Markarbeide; at hun, da hun erfarede, at Markknegten havde faaet Ordre, at lænke hende til Marknegerne og lade hende saaledes arbeide, havde af Frygt taget Flugten til en Mestis, med hvem hun levede i naturligt Ægteskab; at hun derpaa fire Maaneder derefter var bleven greben, og bragt ud til Plantagen, hvor hun fik 24 Cardwhips (Kat) og Dagen derpaa atter 24; at hun siden fik ovennævnte Kjæde paa og blev sendt ud i Marken. Hun forklarede fremdeles, at hun, omtrent fjorten Dage førend Forhøret, var bleven lagt paa Jorden, og, efter Mester knegtens befaling, havde faaet 54 Cardwhips. Samme Dags Eftermiddag kom Plantageeieren. derud og lod hende give endnu 12 over Skuldrene. Hun havde nu altsaa igalt, faaet af disse Barbarer 114 Slag. Fire og tyve Timer efter at denne ulykkelige Skabning var bragt syg ind i Sygehuset, befalede Mesterknegten, at hun skulde gaae ud, og paastod, at Doctoren havde sagt Planteuren, at hun ikke var syg, og at denne derfor havde befalet, at hun skulde pidskes paa ny. Dette skede ogsaa, og hun fik nu atter 22 Cardwhips. Nu fremtraadte Planteuren og hans Mesterknegt. Den første søgte vel at gjøre adskillige af hendes Forklaringer til Løgn, men den eneste Grund, som han kunde anføre for denne umenneskelige Behandling, var: 1) at hun var løben bort, og 2) at hun havde været uforskammet mod Mesterknegten. Den sidste, som var en Jrlænder, erklærede, at han, efter Planteurens Ordre, havde ladet hende arbeide i Marken og give de forhen anførte Cardwhips. Jernkjæden havde hun, som Maron, kun baaret 4 1/2 Maaneder, hvilket han ansaae for at være meget mildt, da andre Negere, som havde været saa længe Maron, have maattet bære den i tolv Maaneder. - Til at caracterisere denne Barbars Tænkemaade, behøver man kun at anføre hans eget Udsagn i Retten: at han havde ladet Pegge give halvtresindstyve Cardwhips, fordi hun (efter hans Kones Fortælling, da han kom hjem) i Planteurindens Overværelse havde kastet den Hakke, ) hun arbeidede med i Marken, fra sig, og sagt: dette er ikke Arbeide 3) Efter Planteurens Tilstaaelse var det kun Enden af Lænken, som hun havde kastet hen med de Ord: "Ex det en Kjæde for mig; Den er for en Oxe, ikke for et Menneske. for mig, der kunde have enhver blank Mand i Sandelig, en saa Landet, jeg ønskede mig! dan Dievel i menneskelig Skikkelse, fortjener ikke at tælles blandt civiliserede Mennesker. Planteurens øvrige Forklaringer gik for det meste ud paa, at Peggi havde været opsætsig mod hans Kone, og denne Opsætsighed bestod i nogle Udtrykke, der umuelig kunde fornærme nogen i en saadan Grad, uden en saadan Madame. Jeg vil ikke end mere forøge den Harme, som enhver, der ikke hører til ovennævnte Planteurs, Planteurindes og Mesterknegts Race, unegtelig maa føle ved det, der her allerede er fortalt, og jeg forbigaaer derfor alle de for Menneskeheden saa fornedrende Yttringer og Omstændigheder, som dette Forhør ellers indeholder. Men ubegribeligt maa det forekomme enhver, at Landstinget har kunnet frifinde denne Planteur, og dømme, at den ulykkelige Negerinde skulde igjen udleveres til et Menneske, der i saa høi en Grad havde mishandlet et af sine Medmennesker. Landets høieste Domstoel har imidlertid kuldkastet denne Dom, og dømt Planteuren for sit skammelige og lovstridige Forhold til at bøde 1000 Rdlr. og til at have sin Ret til Negerinden Pegge forbrudt.