Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-09-19
At de Neapolitanske Statspapirer falde, tilstaaer man fra Neapel selv, hvorfra det hedder under 18de August: at de stode førend Revolutionen udbrød paa 76 og 77 pCt. Da Efterretningen om Oprøret i Palermo ankom, fant de til 65. Jmidlertid kom Tilliden dog igien tilbage, og de stege paa nye til 72; men nu seer det anderledes ud, mange ville sælge, og kunne dog ikke anbringe dem til 70 og 68. Oprigtig talt, hedder det videre, de offentlige Anliggender behage ikke ret, og i Almindelighed er man nu mindre rolig derved end man var i Begyndelsen. (Dette er ogsaa ganske begribeligt, da Østerrig nu truer med et Angreb, da Sicilien er i fuld Oprør, og da mægtige Modpartier reise sig inde i Landet). J en anden Skrivelse fra Neapel af 22de August berettes, at Rygtet om Ministeren Hurlos Afsked er ugrundet; Rigsforstanderen har ikke villet indvilge de Carbonaris Forlangende herom. Saa ganske roligt er det ikke; med Grund maae man befrygte nye voldsomme Optrin. Det synes, at det falder Regieringen vanskeligt at dæmpe Oprøret i Sicilien, der stedse griber meere om sig. – Disse Beretninger lade til at være ganske paalidelige, endskiøndt man maae være forsigtig ved at skiænke sin Tillid til hvad der fortælles om Tilstanden i Kongeriget begge Sicilierne, da man ikke veed, fra hvilken Kilde disse Efterretninger komme, og da man slet ikke hører noget derfra umidderbart over England, hvor Dronningens Sa synes at have opslugt al anden Jnteresse; thi de Efterretninger, som man læser i de østerrigske Blade om disse Lande, ere skrevne i en høist bitter og fiendtlig Tone. Saaledes hedder det i den Østerrigske Jagttager af 3die Septbr.: at, ifølge de nyeste Efterretninger fra Neapel af 22de August, giør Anarchiet og Forvirringen i dette ulykkelige Land med hver Dag større Fremskridt. Stridig hederne imellem Muratisterne paa den ene, og de Carbonaris og Jacobinerne paa den anden Side blive stedse heftigere. To Carbonaris, en Officeer og en Geistlig, kom for nyelig i Strid med hinanden om Ministeren Zurlo, som havde til Følge, at den Geistlige blev dræbt og Officeren dødelig saaret. Denne Minister har siden faaet en Vagt omkring sit Huus, da de Carbonaris have besluttet at dræbe ham som en Ven af Despotismen. De Carbonaris Plan er, at forvandle Staten efterhaanden fra et constitutionelt Monarchie til en Republik, de tillade sig de føileløseste Handlinger, og nyelig begav sig en heel Skare af dem til Lystslotte, i Portici, for at ødelægge Orangerierne og Fiskerierne. Ogsaa forlangte de med Heftighed, at den Kongelige Garde skulde opløses og stikkes ind under de øvrige Regimenter. Ved Processionen den 15de passerede saa mange Uororner, at flere Mennesker bleve dræbte eller saarede. J Sicilien seer det ikke bedre ud; Palermitanerne have besluttet at forsvare deres Uafhængighed under Anførsel af Fyrsten af Villafranca. Tre Deputerede, som Staden, havde afsendt til Messina og Catania, ere blevne arresterede og bragte til Castel i Neapel. - Under 29de August har Administrationen i Venedig ladet indrykke en Bekiendtgiørelse i de offentlige Blade, hvori det hedder: at de Carbonares Sect, som er udbredet i forskiellige Naboestater, har ogsaa begyndt at giøre Proselyter i de Keiserlige Stater. Man er kommet efter, at deres Plan er at omstyrte Regieringerne, hvorfore Jndvaanerne advares om at vogte sig for denne Sect, da Deeltagelse deri vil efter Loven blive straffet som Majestætsforbrydelse. Der skrives nu ogsaa fra Frankerig, at de Carbonaris selv der søge at udbrede deres Planer, allerede i Aaret 1817 skal man i det sydlige Frankerig have bemærket Forbindelser imellem de Carbonaris og de misfornøiede Philladelpher i Lyon og Dauphine. Begge Partier skulle staae i nøie Forbindelse med hinanden, og Philladelphernes Partie, som man veed ogsaa arbeidede hemmelig imod Napoleons Regiering, skal især have udbredet sig stærkt iblandt Medlemmerne af den opløste Loire Armee. - Genua er et Hovedsæde for de Carbores i det nordlige Jtalien. Man holder Genuas Jndlemmelse i det viemontesiske Rige for een af destørste politiske Feil, som er bleven begaaet i den nyere Tid, og Genueserne tænke idelig paa, hvorledes de kunne afryste det Sardinske Aag. – J Jtalien som i Spanien kan man sige, at Jordbunden, sittrer under en politisk Vulkan. De Foretagender, som de Cortes have i Bærk imod Geistligheden og dens Eiendomme, ligesom mod de store Godsbesiddere, maae nødvendig have en politisk Reaction til Følge. Det kommer blot an paa, hvilket Partie der erholder Seieren, og Riegos Beslutning, trods Kongens Befaling, at ville holde Armeen samlet paa Øen Leon, viser hvor vanskeligt og kritisk det constitutionelle Partie føler Landets indvortes Stilling er. Han driver den ogsaa igiennem, uagtet Kongens Ordre efter Ministrenes Overeenskomst, at Armeen skal opløses er paa nye bleven ham tilkiendegivet. Han beholder sin hele Armee sammen, paa General Freyres Tropper nær, som siden havde forenet sig med den. Den Armee, han beholder tilbage, og som var den, der giorde Opstanden, bestaaer efter den nyeste Angivelse, af 7500 Mand, hvoriblandt 1500 Mand Kavallerie. Mange Adresser indkomme ogsaa til Kongen om at Armeen ikke maae blive opløst, det er formodentlig ogsaa nødvendigt, at den bliver staaende, indtil den Crisis, hvori Spanien for Øieblikket befinder sig, gaaer over; thi denne er virkelig stor og griber ind i Nationens hidindtil vigtigste Jnteresser og Forestillinger. Saaledes har en Hr. Gasko gjort et Forslag i de Cortes Forsamling til at ophæve den Afhængighed, hvori Spanien staaer til Rom, og som er stridende imod Constitutionen; hvorved Hr. Gis bert dog foreslog, at man blot for det første skulde beskiæftige sig med at afskaffe de Penge-Udbetalinger, som den pavelige Regiering erholder for Ægteskabsdispensationer, og under andre Paaskud fra Spanien. Jmidlertid skulle dog de Cortes i en hemmelig Forsamling den 22de August have forhandlet hvad man skulde giøre ved Sagen, naar Riego vægrede sig ved at lade Armeen paa Øen Leon opløse, og at afgive Commanden over den. Maaskee det er en Virkning af Spot, at det Ord Constitution skal være skrevet med store Bogstaver, paa Murene i Staden Chielana og paa Øen Leon, hvor Armeen ligger. Det hedder midlertid dog bestemt, at Rieg har i den Grad vundet Seier, at han tillige er bleven udnævnt til General=Capitain i Andalusien, og at den hidtil værende General-Capitan, O'Donju, er bleven Krigsminister.