Almuevennen, 1844-12-04
Naar Proponenterne udtale den Formening at Sagen mangler tilstrækkeligt Lys, da maa ogsaa jeg ligesom flere foregaaende Talere være af den Meening, at dette Lys langt bedre vilde være frembragt, eller at der dog bedre vilde være arbeidet derfor, hvis de ærede Proponenter med deres bekjendte Sagkundskab havde indladt sig paa, i en fuldstændig Afhandling, eller dog paa nogen Maade at udvikle og klart fremstille de Grunde, som have ledet dem til det Resultat, hvortil de ere komne. Denne Maade at gaae frem paa vilde have medtaget mere Tid, men jeg troer ogsaa, at Arbeidet heller ikke har saamegen Hast. Vel er der hentydet paa, at der hos Folket skal herske Misstemning, men jeg troer ikke, at dette Hensyn her kan tages i mindste Betragtning. Det er naturligt, at Folket ligesom Oplysning og Velstand udbreder sig meere og meere, henvender Opmærksomheden paa, hvad der foregaaer, det er naturligt, at Regjeringens Foranstaltninger, der saa offentlig foreligge, gjøres til Gjenstand for Omtale og Bedømmelse; det er naturligt, at de, der yttre sig om Andres Handlinger ere meere tilbøielige til at dadle end rose, thi Roes udtaler Andres, Daadel Eng egen Dygtighed; det er naturligt at Sager af almeen Jnteresse, der gjøres til Gjenstand for Omtale, undertiden kunne vække særdeles Sympathier – Sprogsagen afgiver et bekjendt Exempel derpaa –, men det er noget, jeg ikke bør tilbageholde, at, saavidt mit Bekjendtskab til Folket strækker sig, i den Kreds, jeg kjender – og min Stilling borger for, at den ikke er indskrænket –, har jeg aldrig modt nogen Yttring eller Symptomer, som kunde retfærdiggjøre den Tanke, at der skulde herske nogen Misstemning. Directeur Sager: J Anledning af det foreliggende Andragende skal jeg tillade mig at opfordre Propanenterne til at give Oplysning om følgende tre Puncter: Andragendet begynder med den Sætning: "Fra de allerfleste mindre Landeiendomsdistricter i Østifterne ere vi – blandt andet ved talrigt underskrevne Petitioner – blevne opfordrebe til o. s. v. . . . . Paa Grund heraf søgte jeg de talrigt underskrevne Petitioner ved Andragendet, da det var fremlagt; thi jeg kunde naturligviis ikke forstaae det anderledes, end at der taltes om Petitioner, som vare bestemte til at forelægges Stænderne, og ikke, at de to ærede Medlemmer derved meente Petitioner, der vare stilede til dem selv; thi ved Begrebet Petition forstaaer man gjerne Andragender, stilede enten til Forsamlingen eller til Regjeringen, ikke til enkelte Medlemmer. Dette er det første Punct hvorom jeg ønsker Oplysning. Naar det dernæst længere nede hedder, at Proponenterne ikke have kunnet hengive sig til noget særdeles Haab om, at nærværende Forsamlings Majoritet enten vilde være at formaae eller vilde finde sig istand til paa en Bondestanden og dens Venner fyldestgiørende Maade at antage sig denne Reform osv.", skal jeg tillade mig at opfordre Proponenterne til at erklære, om de mene, at der er nogen her i Forsamlingen, som skulde handle anderledes, end det bør sig Bondestandens Venner at handle. Dette er mit andet Spørgsmaal. Endelig maa jeg ønske nærmere Oplysning med Hensyn til det aldeles Utydelige i Petitionen, der, saa at sige, er en Omdriven, en Omtumlen uden Maal. og uden Meed, Udtryk, der for faa Dage siden bleve brugte af den høitærede Præsident, men som ganske passe paa Andragendet, der netop heelt igjennem har en saadan Charakteer, idet man ikke veed, hvorpaa det er begrundet, eller hvor det egentlig vil hen Da imidlertid den ene af Proponenterne tidligere har udtalt meget bestemte Retsgrundsætninger i en vis Henseende, skal jeg tillade mig at spørge ham, om det er disse Retsgrundsætninger, han vil, skulle være Basis for hele Landbosagens Behandling. Landsoverretsprocurator Christensen har nemlig i forrige Session, i Sagen om de Kjøbenhavnske Bagergaarde, blandt andet yttret, at han troer, at det er i hele Statens Jnteresse, at, naar de Vedkommende have havt god Føie til at ansee sig at være i Besiddelse af en Eiendomsrettighed, de da ikke berøves denne uden Lov og Dom, og da imod Skadesløsholdelse eller ogsaa ved mindelig Overeenskomst." O længere nede har han yttret: "Bagerne have factisk anseet sig for at være i Besiddelse af et Monopol; og, om end dette oprindelig er givet som en Naadessag fra Statens Side, anseer jeg det dog for utvivlsomt, at det nu ikke er en Naade, men en Ret forde nærværende Besiddere, som have kjøbt og betalt deres Gaarde i den gode og velbegrundede Tro, at der med disse var forbunden en Eneret, ligesom denne Anskuelse fra Øvrighedens Side er bleven næret." Jeg troer, at det for at forstaae Andragendet, netop er høist vigtigt at vide, om de samme Retsgrundsætninger skulle betragtes som Basis for Sagens fremtidige Behandling i Landbo-Commissionen. Dette er det tredie Punct, hvorom jeg ønskede Oplysning.