JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1807-01-01
Ønske om Vandbestænkelse af Gaderne i hede Sommerdage. (Efter Jndsendt). J Paris og andre store Stæder er ved Politilov befalet, at Husejerne i de hede støvende Dage skulle to Gange daglig med rent Vand lade deres Gadepart overstænke. Og i Paris er Vandet endda en Artikel som købes i Spandevis. København har Gade- og Gaardposter nok, og en kortere hed Sommertid; her vilde det ogsaa ikke være en nær saa stor Byrde, om en lignende Lov indførtes. At den vilde bidrage til Sundhedens Forøgelse, og tillige være af Behagelighed, ved Støvets Dæmpelse, er ingen Tvivl underkastet.
Politivennen, 1807-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Fortsættelsen af Stykket om den Hulevadske Enkekasse, kan af Mangel paa Rum ikke indkomme for næste Gang. 2) Det farlige Tag i Kompagnistræde, der i sidste Nummer anmældtes at være noget udbedret, er i denne Uge sat i fuldkommen god Stand, hvorfor Ejeren paa det Ofsentliges Vegne være takket. 3) Paa Hørkræmmer Stæhes Hus, der vender ud til Amagertorv, Højbroplads og Læderstræde, hvorom forhen i Politivennen er ført Anke, er nu paamalet Gadenavn ud til alle J Sider.
Politivennen, 1807-01-01
Svinagtighed med offentligt Vandsted ved Hirsholm. (Efter Jndsendt.) Naar man spadserer fra Rungsteds Alleen til Hirsholm og kommer til Ridebanen, møder man et slemt Beviis paa Uorden og Svinagtighed. J den ellers saa skjønne og nyttige Dronningedam, hvor Byens Kreaturer vandes, og hvis Vand endog af somme bruges til Brygning og Bagning, ligger lige ved en Rende, adskillige Levninger af Aadsler; neppe vil det behøves at nævne, hvor pestilensialisk det er for Mennesker og Kreaturer, som drikke eller bruge dette Vand, og hvor ubehageligt det er, især for fremmede Spadserende, som ikke er vante til dette Syn.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener af Badehusenes Gæster, med et Forslag desangaaende. (Efter Jndsendt.) Enhver, der veed hvor nyttigt i mange Henseender Badning er for Menneskelegemet, om den end ikke frembragte andet end den blotte Renhed, kan ikke andet end højlig undres over, at Kbhvn ikke har andre offentlige Badeanstalter, end dem vi see ved Langebro. Jkke vil man derved have lastet den Mand, der forestaaer samme, thi under hans egne og Badevæsenets Omstændigheder kan man ikke gjøre større Fordring paa ham, ja har indog Grund til at finde, at han gjør mere, end hvad man efter samme med Føje kunde vente. Men beklage kan man, at de Mænd, der have en udelukkende Ret til at have offentlige Søbade i Kbhvn, ikke gjøre Alvor af Sagen. Endnu gjøre de selv intet derved, og andre forhindres, der mulig ellers kunde gjøre noget. Dog der kommer vel dog engang noget for en Dag. Midlertid faae vi at nøjes med vore Badeanstalter, som vi have dem, og nødes da til at paaanke hvad vi derved finde af Uorden. Det er nemlig den Raahed og Usædelighed hos endel mandlige Badegæster, der med Knive baade udvide de Huller, der allerede paa Mellemvæggene kunne være, og udarbejde nye Aabninger, for at tilfredstille en vanhellig og lastværdig Nysgjærrighed. Det er Gud være lovet endnu ej saavidt med os, at der jo endnu findes ikke allene kvindelig men selv mandlig Blufærdighed, hos os, og derfor bliver baade mangen vakker Kvinde og mangen ædel Mand borte fra den Badforfriskelse, der kunde været dem en behagelig og nyttig Nydelse, fordi de ikke ville lade sig overtige. Jeg har hørt en Paradorelsker forsvare disse Tithuller paa Badehusvæggene med 2 Grunde, 1) at de, som gaae i Badehusene, vide godt at Hullerne ere der, og ere altsaa vidende og tilfredse med Overskuelsen, 2) at en usædvanlig høj Dyd derved fik Tilværelse, naar man nemlig fraholdt sig at titte ind, hvor man hørte badende Damer tjadre, skrige og lee. Men uagtet jeg tilstaaer det første for en Del (thi sikkert vide mange ikke af disse Syndehuller), og uagtet det sidste er sandt, og jeg ikke heller tvivler om, at der jo gives den ædle Badegæst, der føler Værdien af en saadan Sejr over sin Nysgjærrighed. kan man dog ikke andet end finde det langt bedre, at der slet ingen Tittelejlighed var. Hertil var det et Middel, om Væggene oftere eftersaaes og forsvarlige Boder, paasloges, hvor Huller fandtes. Et andet Middel var, at et Rullegardin af Væggens hele Størrelse anskaffedes, der af Badegæster efter Tykke kunde nedlades, og maatte hænge et Par Tommer fra Væggen, for at hindre, at derpaa ikke fra Nabokamret gjordes Vold. Ligeledes burde det være overstrøgen med en Oliefarve, helst en lys, hvorpaa i alt Fald enhver Overlast snarere bemærkedes.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske til Vedkommende, i Anledning af Trinitates Kirkes indvendige Oppudsning. (Efter Jndsendt). Da denne Kirke er i dette Aar bleven saameget forskjønnet og endnu ikke er rigtig færdig; saa ønskes af mange, saavel i dette Sogn, som og i andre Sogne, der ikke have Stolestader her, men dog kunne ønske at høre somme Prækener her, at der foruden Nummer paa Pulpiturstolene, maatte tillige paamales disse Stoles Lejeres Navne, for at ovennævnte, der ingen Stolestader have, eller kunne faae i denne Kirke, kunde slippe for den Ubehagelighed, at staae paa Gulvet, da adskillige af dem have Familier, som de kunde, naar Navnet var paamalet, gaae op til i Stolene. Det har derimod nu været Tilfældet, at der er bleven spurgt om N. No. Stol, og man har faaet til Svar: Jeg veed ikke. Sligt blev ved Navnenes Paamaling forebygget, og naar nogen Forandring indtraf, da vilde vist den; der lejer en Stol, villig lade sit Navn paamale, naar det blev ham sagt af Vedkommende. Dette ønske haaber man bliver ikke uopfyldt, da den virksomme Kirkeværger Hr. Tvenmoes gjør sig saa megen Umage for at faae det saa fuldkom, ment som muligt. Stolelejerne vilde vist ogsaa være særdeles vel tilfredse hermed, da de tillige bleve befriede for den megen Banken paa Dørene, og Spørgen efter en og anden som især skeer ved Højtider, - ved Konfirmation o. s. v.
Politivennen, 1799-01-01
Bekjendtgjørelser. Udenfor det stemplede Papirs Kontoir, hvorom var talt i No.39, er et Skildt opslaget i Krystalgaden.
Politivennen, 1807-01-01
Om den Hullevadske Enkekasse. (Fortsat fra No. 402 og 483). Man kan ikke noksom beklage, at denne skrækkelige Forandring virkelig gik igjennem, at ingen vakker Mand med Jver og Klogskab opstod imod den. Nok, den gik igjennem, og i Slutningen af 1804 bleve de derefter forfattede Love antagne. Om denne mærkelige Forandring i Selskabet og dens Følger vil jeg her udskrive Hr. Ass. Horns Ord: Jndskuddet for de tiltrædende Jnteressentere blev fastsat til Halvdelen af den Sum, som efter Tabellen ved den Kongelige Plakat af 25. Febr. 178 er bestemt for Kongelige Embedsmænd ved deres Jndtrædelse i den Almindelige Enkekasse, beregnet efter den Pension, som den Jndtrædende vilde forsikkre sin Enke. Strax efter Lovenes Antagelse begyndte man paa at ville forkaste dem. Man fandt, at Selskabet ikke kunde bestaae ved dem, man lagde Planer til enten paa nye at indføre den ophævede Konvensjon, eller at formindske Enkepensionerne. J Septbr. Maaned f. A. blev Selskabets Enker tilstillet en Opfordring i Direxionens Navn, dog uden Underskrift, hvorved det paalagdes Enkerne, at erklære sig inden en peremtorisk Frist, om de vilde være fornøjede med Formindskelse i deres Portioner eller tiltræde Konvensionen paa nye - Taushed skulde ansees som Ja - Een Enke f. Ex. tilbød man istedet for 600 Rdlr. i Pension, der efter Afdrag efter Lovene var cireg 200 Rdlr. udi frie Penge, 153 Rdlr., og saaledes et aarligt Tab af over 100 Rdlr. paa 260 Rdlr. Formindskelsen var ikke lige for Enkerne, der havde lige mange Portioner. - Paa Selskabets Bekostning er der forfattet og trykt en Tabel med Forklaring over de levende Mænd, som er indgangne i Selskabet indtil 12. April 1803, samt over de daværende Enker. J denne Tabel er det bestemt, hvad enhver levende Mands Enke skulde have for en Pension i frie Penge. Den mindste Ansættelse for 300 Rdlrs. Pension er 114 Rdlr. 81 St., den højeste er 225 Rdlr. 36 Sk. Den mindste Ansættelse af de da værende Enkers Pension, til 300 Rdlr., er i frie Penge 106 Rdlr. 86 Sk.; den højeste Ansættelse er 220 Rdlr. 40 Sk. Efter den lagte Plan skulle alle Jnteressenterne, som ere indtraadte i Selskabet efter den 12. April 1803, deres Enker have de Dem forsikkrede fulde Pensioner, mod at tilskyde det samme som deres Mænd medens de levede. Ovenstaaende findes i det af Hr. Assessoren udgivne Forslag til Jnteressenterne. Større Ubillighed kan vel neppe tænkes, end den, at senere indgangne Jnteressenteres Enker skulle faae deres hele tilsikrede Sum, medens Enker efter de tidligere indgangne Jnteressenter skulde lide Mindskning. Jngen Sminke kan besmykke en saadan Medfart. Det var de tidligere Jnteressenteres Jndtrædelse i Selskabet, og Bidrag til samme, der stiftede og ophjalp det; kun derved gjordes det muligt for de senere at nyde godt deraf. (Fortsættes).
Politivennen, 1807-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De paaankede manglende Navne paa Hjørnehuset af Regnegade, Diderikbadskærs Gang og Gl. Mynt ere nu blevne paamalede.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. 1) Paa Østergade hænger paa Bager Marskalks Gaard følgende latterlige Skildt: Her bliver alle slags Korarbæde Forfærdieget af Kormager Mester F. M. Kalinske 1804. 2) Det første Gadenavn paa venstre Haand forbi Børnehuset, som nok skal være Dronningensgade, er næsten ganske udslettet paa Børnehusbygningen, og paa det andet Hjørne staaer oningesgade. 3) Den splittergalle Fortogsflise i Pilestræde uden for 117 og 116, er nu atter af Lave. 4) Uden for det Hjørnehus af Pilestræ, de og Silkegaden, hvor der er Glasbutik er paa Fortoget ud til Pilestræde en stor Jernkrampe eller Hængsel, der ved at tage fat i den Gaaendes Fodtøj meget let kan foraarsage et farligt Fald. 5) Paa Fortoget i Boldhusgaden uden for Lindbachs Huus sidder en løs Lænke, en Flise, som adskillige have snublet over. Det var at ønske, at naar et Fortog omlagdes (hvilket ganske nylig har været Tilfældet paa bemældte Sted), Brolæggerne da maatte befales at afslaae slige unyttige Jernstykker.
Politivennen, 1807-01-01
Begegnelse i Kongenshave. (Efter Jndsendt). Vagtklokken slog for nogle Aftener siden netop ti paa Kongensnytorv, da en liden Familie spadserede ind i Kongens Have. Det havde endnu ikke ringet og Folk spadserede omkring i Kongenshave. Dette bestemte dem da til at udhvile sig i en afsides Gang; men de havde neppe sat sig nedda tre ufine Gartnerkarle kom, og i det de gik forbi udlod sig med at de ville vel losere der i Nat. Man troede i Førstningen det var Spøg, da man ikke havde hørt det at ringe, men hvor forskrækkedes de ikke, da de ved Udgangen til Gothersgaden fandt Porten ilaas. Jmidlertid kommer den ene af de Patrollerende og i en bydende Tone byder dem følge sig, da han nok skulde skaffe dem Lost. Han førte den derpaa omkring til Gartnergaarden, da de andre to, som havde skjulet sig bag Træerne, springer pludselig frem og truer med Arrest i Gartnerens Tørv- eller Materialgaard; men lod sig endelig efter mange Bønnner overtale til at lukke Porten op mod Volden. Jfølge denne inhumane og uhøflige Omgangsmaade ønskede man offentlig bekjendt af Gartneren naar der ringes til Lukkelse paa en bestemt Tid, da disse paastod at kunde ringe efter Behag. Man har saameget mere Grund at vente samme, da den Kongelige Have er af H. Majest. aabnet for Stadens Jndvaanere til et offentlig Spadserested, hvor ikke slig Begegnelse burde finde Sted af lønnede Folk, for i Haab om Dosør saaledes at skræmme dem.
Politivennen, 1807-01-01
Et Ønske til Bedste for Landmandens Høst. (Efter Jndsendt.) Da Bonden for nærværende Tid har forladt sin Ager for ifølge sin Pligt at værne for det elskte Fødeland, og her i denne Stad findes saamange ørkesløse Fruentimmer, saa troer jeg det er gavnligt om det maatte behage denne Stads Øvrighed, at tage benævnte Fruentimmer, saa vil de Ledige og Løse samt de fra Arbejdsanstalterne, og lade befordre samme til Landmandens Bedste, da de i alt Fald vilde være til Hielp i at binde og samle den Overflødighed som Skaberen har skjenket os. Kbhun den 15, Aug. 1807. Mølsted. Gottersgade.
Politivennen, 1807-01-01
Medisinske Ønsker. (Efter Jndsendt.) Flere af vore egne Patrioter have bidraget rigelig til vore Brødres Underhold paa Batterierne og Defensjonsskibene; man maae i den Anledning yttre følgende medisinske ønsker: 1) at der istedet for den udsendte Kvantitet stærkt Øl, maatte sendes Dem frisk - hver Dag brygget - godt Øl. At stærkt Øl er dem alle en uvant, neddøvende Drik er sandsynligt, Forslagets Nytte altsaa i Øje faldende. 2) At der daglig maatte sendes dem friskt Oxekjød enten til Steg eller Kog, at anprise det behøves ej, da alle vist vil være enige i at skatte dette Middels Nytte i meer end en Henseende,
Politivennen, 1807-01-01
Et Ønske til Generalpostamtet. (Efter Jndsendt). Skjøndt Anmælderen allerede forhen har seet i Politivennen yttret det ønske, han her vil fremsætte, troer han dog at dets Jgjentagelse ikke vil være unyttig. Det er nemlig at et Slag og MinutSejerverk maatte anbringes over den inderste Port i Gen. Postamtets Forgaard eller i et andet i Øjnefaldende Sted i Bygningen. Den højstnødvendige Jndretning at Posterne afgaae til et forud bestemt Klokkeslet kan uden et saadant Uhrs Anskaffelse aldrig ventes bragt i Gang. Da de Rejsende og selv Offistantere kunde have Uhr, der gaae meget forskjelligen. Saaledes vil en finde at Posten afgaaer for tidlig, medens en anden vil raabe over at det skeer for sildig, og begge muligt have Ret. Er derimod Gaarden forsynet med en rigtig og for alle synlig Talviser, da ophører al denne Vrøvl, og Posten kan afgaae paa det Klokkeslet Gen. Postamtet selv ønsker, da enhver maae rette sig efter Postamtets Uhr.
Politivennen, 1807-01-01
Et ønske Plakatopslagning paa Gaderne betræffende. (efter Jndsendt.) Enhvers Mening er fri, og man finder ofte noget godt, hvor man mindst formodede det, naar man vil taalmodig anhøre enhver uden Forskiel, der bringer det Offentlige sin velmeente om end ringe Tankeskiærv. Dette var altid Anmælderers Grundsætning og ifølge samme gjør jeg opmærksom paa en Utilbørlighed, der maaskee mere ligger i min særegne Fornemmelse, end i Tingen selv, men hvorved dog andre tillige med mig, og isærdeleshed ikke saa Fremmede have fundet Anstød. Jeg mener nemlig den Skik, at opslaae paa Hjørnet og ved Hovedindgangene af Kansellibygningen saavel Komedier som Liniedandser- og andre Plakater af lignende Natur, der vel kunne sidde paa Privatbygningens Hjørner, men efter min Følelse synes at være lidet parreligt med Værdigheden, Alvorligheden og Vigtigheden af de i benævnte Bygning arbejdende Kollegier. Jsær støder det som sagt alle Fremmede, der ikke noget andet Sted ere vante til paa slig Bygning at finde slige var helligende Paaklistringer, men blot Justits- Politi Kammer, eller Magistrats Bekjendt førelser. Afskaffelse af denne Misbrug saavel ved Kanselliet, som ved alle andre offentlige Bygninger (thi hvad her er saat vil enhver finde aldeles ligesaa passende for Kirkemure, General-Postamt, Prindsens Palæ, Charlottenborg o fl. fl. Bygninger) vil desuden have den gode Følge, at man da i paakommende Tilfælde har flere Steder, hvori de, fra højere Haand udstedende Plakater eller Bekjendtgjørelser strax ville tiltrække den forønskte Opmærksomhed hes Publikum, da det strax vilde vide, at det var noget vigtigt, naar de paa saadanne Bygninger saae noget Papir opklistret.
Politivennen, 1807-01-01
Et Oldkyndigheds Spørgsmaal. (Eftet Jndsendt.) J et Skrivt, som hedder: Samling af smukke danske Vers, som er udkommen her i Aaret 1742, 3 Bind S. 643 læser man følgende om de Varpanker, som efterat de større Ankere havde svigtet, holdt et Skib, som Kong Kristian den 5te befandt sig ombord paa i en Storm: Opskrivt paa det Anker, som næst Guds naadige Haand var i den hæftige Storm Kongens Frelse, hvilket i Guds Tempel til et evigt Taksigelses Minde at ophænges. Gud holdt paa mig og jeg holdt Kristian den Femte, Da en fortvivlet Storm i Østersøen klemte; To Rigers Liv og Død paa to Jernhager laae, Jeg derfor ævig her skal til et Minde staae. Nu er Anmælderens Spørgsmaal, om bemældte mærkværdige Anker med hin Paaskrivt virkelig i nogen som helst Kirke er i Bevaring? hvor man altsaa kan finde det? og om det ikke, hvis det virkelig endnu er til, var at ønske at det indlemmedes i den Samling af nordiske Oldsager, der nu er begyndt, og hvilket endvidere vil vorde en af Hovedstadens skjønneste Prydelser?
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) J Nyhavn har den Botaniske Gartners Vask sit Udløb tvers over Fortoget, hvorved det e om Vinteren bliver glat og farligt for Fodgængere eller upassabelt. Vedkommende ville sikkert, naar de gjøres opmærksomme derpaa, lade en tildækket Rende anlægge tvers over Fortoget. 2) En lignende Foranstaltning var ogsaa yderst nyttig paa samme Fortog ved Charlottenborgs Port, hvor saa mange Forbigaaende Siouere og andre lyde et vist Naturens Vink. 3) En Vandrende fra Huset No. 139 i Nygade kunde taale en Forbedring.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnet af Pilestræde og Silkegade, hvor Brændevinsbrænderen boer, staaer lille Stræde, istedetfor Pilestræde. Denne afskyelige Malerbommert har ofte været paaanket i disse Blade, men hidtil ganske uden Nytte. Man haaber at Husejeren dog engang vil spandere 1 Markes Penge for det Danske Sprogs Skyld, og lade Navnet rigtig paamale.
Politivennen, 1807-01-01
Ukendt Aarvaagenhed og Uforsagthed ere kraftige Midler til at forebygge skadelige Følger af de nedfaldende Bombers Virkning, i Tilfælde af et Bombardement. Stadens Jndvaanere! forlader derfor ikke Eders Gaarde og Huse, thi i de første Øjeblikke kunne vi udrette meget. Man værer kun opmærksomme paa Stedet, hvor en Bombslaaer ned. Flyer saadant Sted saa langt muligt, fra et Værelse ind i et andet, og oppebier roligen Tiden, naar den springer: men naar den er sprunget, hvilket let mærkes, iler saa til med en Spand Vand, og man vil da med nogle faa Stænk af Vand slukke og forekomme Udbrud af Jid, der ellers kunde gribe om sig i det store og da vanskelig standses. Man vilde udsætte sig Fare, hvis man fattede det Forsæt, at ville slukke en Bombe, det være med hvadsom helst Middel. Skyer derfor heller Stedet til den har afrøget. Er man paa aaben Plads, hvor en Bombe falder ned, da kaste man sig udstrakt ned paa Stedet og søge at trække sig et Stykke fra den. Man have Vand i alle Etasjer og Vandforraad i Gaardene. Citadellet Frederikshavn, d. 21. Aug. 1807. Peymann.
Politivennen, 1807-01-01
Et Ønske for den tilstundende Flyttetid, (Efter Jndsendt) Det er vist, at mange ønske, at Halvaarsflytningen for i Aar maa indstilles, da Mængden ingen Tid have at søge efter Værelser, og mindre endnu Tid til Flytning der snart stunder til; dog med Undtagelse at købte og tilskødede Ejendomme tiltrædes af Ejere, som og af de Lejere, der ville og kunne flytte, forudsat at den boende der villig vil fratræde slig Lejlighed, der i saa Henseende maa komme an paa Lejeren og ikke paa Ejeren, og derfor bør siges denne strax. Man haaber dette værdigt Opmærksomhed under nærvarende Omstændigheder.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag eller Opfordring til den som kan gavne. (Efter Jndsendt.) Alle til Landbruget vante logerende Fruentimmer, og gamle Mænd, hvoraf vist ere mange her i Staden, vilde, til Fordel baade for Stad og Land, nu ønskeligen. kunne begive sig ud, de nu hjemmeværende Landfolk til Hielp, i de af Fjenden ubesatte Egne, nu da Høsten er der. Foruden den betydelige Nytte de gjorde kunde de og tillige fortjene god Løn. Jhenseende Jld og Lys, bør den strængeste Tilsyn indskærpes Landboen, og al Tobaksrøgen forbydes, og dermed forbunden Drikken i Forsamlinger til Umaade.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag Kbhvns Vandbespisning angaaende. Da de nærværende Tider, skjøndt de ikke true med nogen Belejring, dog bringe en saadan Ting i Omtale og Omtanke, troer Udgiveren at burde foreslaae Kbhvns Magistrat en Jndretning, som naar en Belejring engang indtraf vilde være af største Nytte. En belejret Stad kan komme i det Tilfælde, at maatte bruge Vand af en slettere Natur, end den ellers plejede. J sligt Tilfælde kan den i vor Tid vel ikke opfundne, men dog noget mere end før optagne Filtrering af Vandet gjøre en væsentlig Tjeneste, da selv grumset og urent Vand ved den kan forvandles til en klar og velsmagende Drik. Men ikke alle have, ikke alle kunne have Fillermaskiner. Man foreslaaer derfor den høje Magistrat ved en passende Understyttelse at opmuntre en eller anden i Tingen kyndig Mand, at anlægge en offentlig Vandsiltrering i det store, hvor filtrert Vand kunde sælges og købes som andre slags Fødemidler. Sikkert vilde ingen bedre kunne iværksætte dette, end de Mænd, som allerede med almindeligt Bifald have oprettet et Fabrik af Filtrermaskiner. Af dem kunde ventes at et saadant Anlæg med Hæld vilde begyndes og vedlig holdes.
Politivennen, 1807-01-01
Om Vandet i Karrene paa Gaderne. (Efter Jndsendt). Dels Vandets egen Natur, dels Beskaffenheden af de Kar, man har taget til dette Brug, forenet med Luftens Hede maae nødvendig tidligere eller sildigere bringe Vandet i Karrene i Forraadnelse eller i en stinkende Tilstand. Det var derfor at ønske, at det maatte blive befalet Husejerne efter visse Dages Mellemrum at udstyrte deres Vandkar, for at fylde dem med frisk Vand. For at hermed kunde holdes fornøden Orden og Opsigt, var det bedst at denne Udstyrtning skede i eet Kvarters Gader ad Gangen, saaledes at alle Karrene i samme paa den befalede Dag skulde være temme i to Timer, for at det kunde eftersees om de ogsaa rigtig vare udstyrtede. For at pare Ferskvandet, kunde Fyldningen igjen skee med Salivand af Kanalpomperne, og da dette vilde maaske være mangen Husejer for bekosteligt og møjsommeligt, Fyldningen ogsaa trængte til Opsyn, at den ej skulde skee paa Halv, foreslaaes at Brandvæsenet paatog sig den, ved at udkommandere Slufferne og Karrerne samt Pompemandskabet, da nogle af Brandkorpsets Offiserer eller Underoffiserer derved kunde føre Kommando og Opsigt.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske til Assistentshusets Foresatte. (Efter Jndsendt.) Da enhver Arbejdsmand er udsat af sin Næringsvej, og mangen en af dem trues med den haarde Skæbne at miste sin liden Ejendom til forestaaende Aution, da han ej kan fortjene noget, formedelst at han næsten hver Dag maae gjøre Tjeneste for Fædrenelandet - Var det da ej muligt at denne forestaaende Assistentsaution, saavel som saa mange andre Aurioner, kunne Udsættes i det mindste til Krigen var forbi. Det synes saameget mere billigt, at den burde udsættes, da tillige Huslejetiden forestaaer; og dobbelt smerteligt vilde det blive for de Mennesker, som maatte være saa ulykkelige, thi hvad de ej mistede paa den ene Maade, vilde de blive berøvede paa den anden, for Huslejens Skyld, og altsaa miste Alt hvad de ejede. Ønskeligt var det, om dette Forslag blev tagen i Betragtning, og mange tusende Mennesker vilde glæde sig, ved at læse offentlig, at Auktionen var udsadt.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske til Sikkerhed ved Møllerne. (Efter Jndsendt). For at afværge en Ulykke som mulig kunde hænde sig ved StubMøllerne paa Volden, har Anmælderen heraf anseet det nyttigt, at gjøre Publikum opmærksom paa, at der ved disse Møller ej er anbragt Bolverk til alle Sider. J disse urolige Tider, da saa mange af Byens Jndvaanere opholde sig der, vilde det være saa meget mere nødvendigt at sligt Bolverk blev opsat, da man har seet Folk nærme sig Møllevingerne paa mindre end 1 Alen, der endelig efter given Advarsel have undveget denne øjensynlige Fare.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag til Stadens Levnetsmidlers Besparelse. (Efter Jndsendt.) At Fjenden har afskaaret vor Tilførsel er vist. Endskjøndt det med Glæde erfares af offentlige Bekjendtgjørelser, at Staden er vel forsynet, vilde Anmælderen dog ønske, at man gjorde alt muligt, efter Hr. Kapt. Abrahamsons bekjendtgjorte Raad, for at give Forraadet saa stor Udstrækning som mueligt. Hvis Anmælderen ejede nogen Hund, vilde han derfor strax lade den ombringe, for at den Føde, som ellers maatte gives den, kunde anvendes til Mennesker. Kbhavn har sikkert 10,000 Hunde. Vil man endog regne at 5 Hundes Føde behøvedes til et Menneske, saa udkommer dog den betydelige Vinding, at 2000 Mennesker daglig kunde opholde Livet ved den Føde, som uil bortgaaer til en Mængde Hunde, der aldeles ingen Nytte gjøre. Jndsenderen troer en saadan Besparelse vigtig endog i rolige Fredstider; hvor meget mere da ikke nu. J denne Overbevisning anbefaler han det til Stadens Regjerings føjere Bedømmelse.