Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-01-18
Med Collegialtidenden No. 2 d. A. følger, som Anhang, Generalprokureurens yderligere Betænkning (4 1/2 Ark stort) over det Spørgsmaal, der nu afhandles mellem Finantserne og Banken i Tolvmillionssagen. J Slutningen af denne Betænkning erklærer Generalprocureuren, at han endnu vedbliver den Mening, at det er af største Vigtighed, saavel for Finantserne, som for Banken, at det saa betydelige Spørgsmaal snarest muligt bringes til endelig Afgjørelse, og - siger Conferentsraad Ørsted - jeg kan ikke andet end troe, at Deres Majestæts Finantser med Rolighed kunne see Sagens Udfald ved Landets almindelige Domstole imøde. Jmidlertid møder der en Betænkelighed hvorfor jeg dog ingenlunde tør tilraade, at der øieblikkelig tages en allerhøieste Resolution i Overeensstemmelse med fornævnte Andragende. Flere Mænd, hvis Jndsigter saavel som deres Embedsstilling maa give deres Mening stor Vægt, have nemlig yttret, at, om end Sagen iøvrigt egner sig til Afgjørelse af Retsveien, det dog vilde være stor Uret mod Hertugdommerne (der ere saa høilig interesserede i, at den nysnævnte betydelige Sum, der af dem afgives til Seddelindløsningen, kommer Finantserne, eller med andre Ord det hele Statssamfund og ikke en Corporation, der fortrinssviis bestaaer af Bygningseiere i de danske Kjøbstæder, tilgode), hvis bemeldte Spørgsmaal, eensidig skulde afgjøres af de danske Domstole, hvorimod den Ret, hvis Kiendelse denne i hele Statens Velfærd saa indgribende Sag skulde undergives, i alt Fald formeentligen burde bestaae af et lige Antal Medlemmer af Danmarks og af Hertugdommernes øverste Domstole. har og al Grund til at antage, at denne Forestillingsmaade er almindelig udbredt i Deres Majestæts Hertugdommer, og at man der frygter for, at de danske Domstole ved Sagens Afgjørelse ville være formeget stemte til Bankens Fordeel, til at en aldeles upartisk Afgjørelse kunde ventes. Men hvorvidt iøvrigt den Mening, at Sagen bedre vilde egne sig til Behandling af en saadan blandet Ret, som ovenanført, end af Landets almindelige Domstole, er rigtig eller ikke, er Noget, hvorom jeg for Øieblikket ikke bør yttre mig, da jeg finder, at baade Retfærdighed og Statsklogskab fordrer, at Deres Majestæt, førend nogen endelig Beslutning desangaaende tages, først giver den foranførte Mening Leilighed til fuldkommen at udtale sig. Jeg antager derfor, at Deres Majestæt forinden vil indhente Betænkning fra det Slesvig-Holsteen-Lauenborgske Cancellie, som det maaskee endog bør paalægges, hvad det forresten alligevel vilde iagttage, først at indhente Erklæringer, saavel fra den Slesvig=Holsteenske Regjering, som fra den Slesvig=Holsteen=Lauenborgske Overappellationsret. Det foreløbige Spørgsmaal om den Form, hvori Sagen skulde afgjøres, kan iøvrigt ikke endelig besvares af Andre, end af Deres Majestæt Selv, og da det ei er usandsynligt, at der i Danmark og Hertugdømmerne vil vedligeholde sig en ganske modsat Mening desangaaende, saa vil det efter Sagens Beskaffenhed vistnok være ubehageligt for Deres Majestæt, at maatte ved egen allerhøieste Resolution skille imellem disse ulige Meninger. Med Hensyn dertil vilde det være særdeles ønskeligt, om Spørgsmaalets Henviisning til retlig Afgjørelse aldeles kunde undgaaes og der turde derfor være Anledning til endog at opoffre Noget af den Ret, hvorpaa Finantserne ved en saadan Afgjørelse kunde gjøre Regning, for at fremvirke en mindelig Bilæggelse. Jeg maa derfor allerunderdanigst henstille, om Deres Majestæt ikke muligen endnu, ved at forelægge den forenede Bankbestyrelse denne min allerunderdanigste Betænkning, vilde give den Anledning til at overveie, om den ikke maatte finde det tilraadeligst, at indrømme, om ikke hele den omqvæstionerede Sum, saa dog en saa betydelig Deel deraf, at Deres Majestæt derved kunde finde Dem bevæget til at frafalde videre Paastand. J Henhold til Alt, hvad han saaledes har udviklet, slutter Generalprokureuren sin Jndstilling med følgende Ord: om det ikke maatte behage Deres Majestæt ved gjennem Deres Bankcommissarius at meddele den forenede Bank bestyrelse nærværende allerunderdanigste Betænkning, at opfordre bemeldte Bestyrelse til paany at tage det omhandlede Spørgsmaal under Overveielse og derefter afgive yderligere allerunderdanigst Betænkning, og derhos tilkjendegive Bestyrelsen, at Deres Majestæt, efterat have modtaget saadan yderligere Betænkning, forbeholder sig at tage nærmere allerhøieste Bestemmelse om, hvorvidt Sagen kan afgjøres i Overeensstemmelse med de Forslag, som muligen fra Bankbestyrelsens Side maatte blive fremsatte og om den i modsat Tilfælde kan i Overeensstemmelse med den forenede Bankbestyrelses Andragende i allerunderdanigst Erklæring af 23 April sidstleden være at henvise til Afgjørelse ved Landets almindelige Domstole."