Københavns Adresseavis, 1772-01-15
Betragtning Hvorvidt det Forslag til en Fæ=Assurance kunde være nyttig, som findes indført i Adresse Contoirets. Efterretninger for Aaret 1764. No. 140. Ved en Hendelse fik jeg dette Nommer at see, og kan ey nægte at være faldet paa de Tanker: A) At Forfatteren, enten ey har haft Tid til at eftertænke den Materie og Sags Vigtighed, han ville skrive udi, eller B) han har trakteret samme alt for ringe, som de gemeenligen giøre, der fattes den fornødne Jndsigt til at indsee en Ting; og derfore søger en Fortieneste i at traktere alle Ting en Bagatelle, i Haab, at Folket skulle meene, at et eller andet Forslag, som Mængden var skrøbelig nok til at troe var af Betydenhed, dog ey saaledes af et saa oplyst Hoved og skarpseende Øye kunde agtes. Havde en Qvæg Assurances Foranstaltning med saa ringe Møye og Eftertanke kundet blevet sat i Værk, saa have de Manges Ønsker længe siden været opfyldt, men jeg troer, visseligen, det ville have gaaet dem saaledes, som Frøerne der bade Jupiter og en Konge. Af Forslaget at skiønne, skulle man troe, Forfatteren, har haft større Nidkierhed med en von Justi, Schreber, og flere, som alle have talt om den Vigtighed og Nytte en saadanne Assurance var for et Land, men ey endnu kundet udfinde den rette og sikkerste Maade at giøre den paa. Hertil fordrer han 1) et Collegium, som holder en nøye Fortegnelse over Horn Qvæget. 2) Der skal holdes et Register (hos Forfatteren er en Fortegnelse og Register, tvende differente Slags) over Landets Qvæg, med hosføyet, Taxation. 3) Taxationen kunde bestemmes paa en Koe og Oxe a. i Almindelighed 10 Rixdaler Stykket, paa det unge i 3die Aar 7 Rdlr. 3 Mark, i andet Aar 5 Rdlr. og i 1ste Aar 3 Rdlr. 2 Mark, som om det fede maae forstaaes dobbelt. 4) For at samle en Fond, maatte enhver Eier af Qvæg aarlig i tvende Terminer erlægge 5 pro Cento. efter ovenanførte Taxation, som blev af et voxent Creatur, aarlig 3 Mark, for et af 3 Aar 2 Mark 2 Skilling, for et 2 Aaring 1 Mark 8 Skilling, for et i 1 Aar 1 Mark, og for det feede dobbelt. 5) Af saadan tilvoxende Kapital kunde i Sygdoms Tider udbetales efter Beskaffenhed, og den manglende Skade erstattes med 1, 2 a 3 pro Cento mere Afgift af det forestaaende Qvæg. Hvilke ere de fornemmeste Poster til saadan en Asseurance=Kasses Oprettelse. Derefter kommer han med Beregningen, for ret at giøre Tingen begribelig, og denne er da, nemlig: 70000 Stk., store a 10 R. - Mk. er 700000 R. - Mk. 10000 = 3 Aarige a 7 R. 3 Mk. = 75000 R. - Mk. 10000 . 2. a 5 R. - Mk. = 50000 R. - Mk. 10000 = 1. a 3 R. 2 Mk. = 33333 R. 2 Mk. 100000 Stykker Qvæg af Værdie = 858333 R. 2 Mk. Saaledes er vores Forfatter strax færdig med et For flag, som og lader at kunde være gjort uden synderlig Hoved Brud, derefter udregner han, at af forestaaende Capital skal der først gives 5 pro Cento, og dernæst til en extraordinair Afgift 1 1/4 pro Cento, som da efter hans Regne Kunst (skiønt enhver nok seer, han ingen Hexe Mester er i at regne, naar han til 6 1/4 pro Cento af en saadan Capital, udbringer 52036 Rdlr. 2 Mark 12 s. Han regner end videre, at der kreperer een af 20, eller 5000 Stykker af 100000 m.m. Døde der ikkuns 5 Stykker, af 100, saa indseer jeg ikke, hvortil en Assenrance behøvedes; thi der var dog vel et Par Stykker af 100 saa høflig, og gik Sygen igiennem, disse bleve da stedse dobbelt saa meget værd, end de vare før, derved erstattes en Deel af Tabet, og den øvrige Deel blev rigeligen erstattet ved de andre 93 Stykker, som maatte voxe i Prisen, saa længe Svagheden var i Landet. Vi ville oplyse dette tydeligere med et Exempel. Om der fandtes paa eet Sted 200 Stykker store, hvoraf der aarlig efter Forfatterens Meening burde gives 125 Rdlr. (til 6 1/4 pro Cento) heraf kreperer 10 Stykker a 10 Rdlr., er 100 Rdlr., altsaa er Eieren ikke allene af med sine til Høveder, men taber desuden 25 Rdlr. Den, som vilde kalde saadan en Asseurance Foranstaltning nyttig og god, vil enten ved nedrig Smigren flattere Jnventar, eller og han ey nær forstaaer den rette Betydenhed af det Ord Asseurance=Foranstaltning. Efter mine Tanker troer jeg, Ordet er at den Betydenhed i At den, som interesserer i denne Foranstaltning, tør være forvisset, at, om det eller det, hvorfor han har erlagt den bestemte Taxg ved en ulykkelige Hendelse tilslaaer ham, da skal han nyde en fuldkommen Craatning m. m. Men, hvem kommer skadesløs fra denne Kasse, (jeg taler om dem, der har meget Fæe, thi til deres Gavn skull Kassen egentlig være, Kan nogen vel troe, at denne Kasses Foranstaltning er udregnet, som den bør, og staaer paa faste Støtter, jeg siger visseligen ney, og dens Støtter kommer mig for at være Pibe=Stilker, Ved denne Beregning har Forfatteren støt an paa samme Maade, som de Plusmagere gemeenligen giøre, der ville have Æren for en vigtig Opfindelse, give deres Plan et Anseende ved et stort Overskud, uden at tænke paa den føye Tid, som dette kunde holde ud: de regne paa mange Jnteressenter, men faa Pentionister, derved har mangen Regent sat Millioner overstyr, og erhvervet sig et fattigt og udsuet Land deraf kommer det og, at man de fleste Stæder hører Luften fuse med de Ord ful, som udraabes af de henhvilede Foranstaltninger. Om denne Indeeling og de Priisers Bestemmelser (som Forfatteren har fremfort) ere som de bør være, dette vil jeg a priori ey oplyse, skiønt jeg kunne sige meget derimod, men jeg vil ene giøre et Forsøg, med at bevise et meere almindelig Fall, og saaledes som den bør giøres, om Kassen skal blive afnogen Varighed. J Stæden for, at Forfatteren ikkun regner der døer 5000 Stkr. af 100000, saa vil jeg ponere, der kreperer 90000 Stkr. eller de 9 Deele. Hvorledes vil nu vores Forfatter holde Balanse, muelig, han vil holde denne Fall for urimelig (som jeg dog med nogle hundrede Exempler kan gotgiøre) eller troe, at Udgivterne ved en saa stor Qvæg=Pest, ville strengere den mindst Formuende for meget: men, lige saa lidet som det stedse er en Følge, at en stor Armee vinder Seyer over en tiden, ligesaa lidet bliver og er det en absolut Nødvendighed, at Jnteressenterne, end og ved den af mig supponerede Qvæg=Svaghed skulle blive præsset for hart, og mindst den Uformuende det kommer altsammen an paa Indeelingen og den Situation Vedkommende engang for alle har sat sig udi, og deraf dependerer et større eller mindre lykkelig Udfald. Jeg sagde før, jeg ville regne der kreverede 90000 af 100000 Stkr., som den almindeligste Fall, dividerer man da (for Nemhedens Skyld, et hundrede Tusind udi 858333 Rdr. 32 s., saa er den ungefehre Regning, at hvert Høved ville koste 8 Rdr. 3 Mkr. 6 s., multipliceres da 90000 Stkr. med 8 Rdr. 3 Mkr. 6 s., saa sees klarligen, at Regenten, eller den som indrettede bemeldte Assuranse, tabte for det Aar 770625 Rdr., frax gnes nu de af Forfatteren bestemte 6 1/2 pro Cento, som (efter hans Regning) udgjør 52036 Rdlr. 2 Mkr. 12 s., saa blev der dog tabt 718588 Rdr. 3 Mk. 4 s. Hvem skal understatte dette Tab, enten skal Regienten (eller den som indretter Kassen. eller de som have havt den Ulykke at miste deres Fæe, i begge Tilfælde seer man, at Kassen snart maatte sige Adien, med skyldigst Taksigelse for den førte Tid den er sterede. Er et Land vel tient med saadanne Indretninger, der neppe lader sig tilsyne, inden de med største Tab og meenige Mands Ruine reise af igien? Hvad ville Følgerne blive heraf, efter mine Tanker bleve de disse. Enten har a) Regientent approberet Forfatterens Grunde: eller 1) et Socielet; er det Regienten som giør dette Tab; saa continueres vel ikke denne Jndretning længere, allerhelst der efter Forfatterens egen Beregning at dømme ville udfordres pr. pr. 120 lykkelige Aar inden dette Tab igien kunde blive erstattet. Er det et Societet, da er Tabet ikke saa almindeligt, men til langt større Ødeleggelse, for den eller de som den treffer. Tabte et foreenet Selskab i et Aar 718588 Rdlr., saa troer jeg vist, at al Lysten forgik til denne Handel, og om de end ville cautionere, saa bærer jeg største Tvivl, at nogen ville anbetroe dem Capitaler af Vigtighed, da de med smaae Summer ey kunde være og blive tiente, som ey heller fra ret mange kunde indkomme: Thi i det eller de Lænder hvor denne Svaghed gracerer, har man vel faae Penge tilovers, og mindste Landmanden, der skulle være den, af hvilken de skulle laanes, da han behøver dem til nyt Fæe, om han ellers skal besidde sin Gaard, og Kiøbmændene sætte hvad de have, gemeenigligen i Handelen, fra disse kunde et Selskab ey vente synderlig Assistence, saa meget veed jeg vist, at jeg ey laante dem mere end det første, og endda med største Forsigtighed, helst om de fulgte vores Forfatters Plan, da jeg temmelig nøye skulle udregne, om jeg i Fremtiden turde vove det eller ey, og dette ville vel Egenkiærlighed byde enhver, som vil handle forsigtig med hvad han eyer. b) Her er ikkuns tvende Maader som man kan supponere; hvorved den, til en saa vigtig Assurance behøvende Sum, kan tilveyebringes, nemlig, a) Enten har de Associerede selv saa store Capitaler, eller li) der har der har dem ikke: i første Fall, taber der vel ingen flere noget, end disse, som dog var for betydelig, skiønt jeg vil lade dette blive som det er, helst slige Præsumtioner ere alt for selsomme til at drage en almindelig Slutning af: men i andet Fall, da de ey selv have Summen, saa skal de laane, og det af 100 Personer, meer eller mindre, lige som enhver har Formue og Villie til. Hvad for Caution har Creditorerne for deres Capitaler, man vil muelig fortælle mig det jeg forud kunde vide, nemlig: At da dette Selskab ey selv havde Formue nok til at udredde en saa stor Capital, saa falder det omspurgte af sig selv. Nu dette er rigtig, saa flyder, at ingen har andet end en Missive hvorudi de Afsocierede til staae, at være enhver N. N. Sum skyldig, som Foreviiseren til N. N. Tiid skal faae igien. Om ellers Creditor var dermed fornøyet, saa ville jeg vist raade det Selskab som approberede Forfatterens Plan, at føye disse Ord dertil om det ellers bliver os muelig; thi saa faldt al Uforsigtighed paa Creditor, som Tacit commenterede der udi, dog da vi nu omstunder leve i vel oplyste Tider, hvor Kunster og Videnskaberne flørerer, saa troer jeg ey at nogen lader sig nøye med et saadant Beviis, men hellere begiærer Haandfast Pant og Caution til, vel vidende, at det er bedre at udlees for en for stor Forsigtighed, end som at begræde sin daarlige Lettroenhed, paa begge Deele sees daglig Exempler. Da nu ingen Caution eller Pandt kan finde Sted ved og af et saadanne Selskab; hvad vil da Creditorerne siden ved Kassens Afmarch og Forsvindelse begynde med deres skiønne Missiver? Hvad ville de giøre deres Debitores, jeg troer vist nok, at faaer de høyt, saa erhvervede sig de fleestes Beklagelse, og den øvrige Deel vil det ey engang, man sige: Hvi raadførte J Eder ey med Fornuftige, som kunde indsee Forslaget og Planen, eller laante saa meget til dette Selskab, som J, uden Eders totale Ødeleggelse kande undvære, og s.v. Jeg veed vist at Creditorerne ey kan negte, at dette havde været bedre, men deres eneste Svar vil venteligen blive dette: Hvem skulle have troet det, og da saa mange betroede denne, saa tænkte enhver han kunde og, helst, den ene forlader sig saa fast paa den andens Jndsigt, især, om der tillige er lovet større end sædvanlige Renter, eller en Douceur under Haanden, begge Deele giøre en fortreflig Virkning. Hvor mange handle ikke saa uforsigtig, at de ofte paa engang risquerer al deres Verdens Velfært, hvorved nogle 1000de Familier ere bragte i den yderste Armod og Elendighed, og derefter (skiønt for sildig) beklage en daarlig Lettroenhed. De jeg formener paa det tydeligste at have demonstreret denne Plans Ugiørlighed, og den Haard tillige, som alle ville være exponeret: saa troer jeg korteligen at have beviist, at vores Forfatteres gode Tanker og sit Værk, som sees af No. 5. naar han siger, hvilke ere de fornemmeste Poster til saadanne en Assecurance Kasses Oprettelse maa forsvinde da jeg tør forsikkre, der behøves meer end 40 Stykker lang vigtigere Poster til en Assecurance; i sær naar man vil hæmme alle muelige Refandationer: Hvad ellers Forfatterens Slutning at om den 16 Deel af Qvæget ved Sygdommen blev bortreven, angaaer, da er denne den ungefærlige Fare underkastet som forrige, skiønt Tabet ey blev slet saa stor. Skulle Forfatteren eller Læseren ville fordre, jeg ved denne Critiqve, burde at have givet et andet og (om jeg ellers forstod det) bedre Forslag til en Assecurance, saa fordre, han og de meere, end jeg her har lovet, da jeg ey har haft anden Hensigt for denne Sinde, end ene at vise, at denne Plane, var alt mislig og til meenige Mands Ødeleggelse, og det, i det Uendelige, paa hvilken Maade man end betragter Projectet: Dertil kommer og dette, at ingen kan giøre nogen vis Beregning paa hvad han aarlig har at betale, som alt dependerer af Svaghedens mere eller mindre Heftig hed, nok er det, alle Jnteressenterne (efter denne Plane) bør mere leve i Frygt for deres Med=Undersaatters, end for deres eget Fæe, da Tabet og vil falde saa meget haardere paa dem Existerede den af mig supponerede Fall, saa maatte enhver en allene betale de engang bestemte 6 1/4 pro Cento, men desuden a parte for hvert Stk., ungefehr 7 Rdlr. 3 Mk. 14 s. Dette blev en forunderlig Miskmask af Assurance, da enhver i stæden for at vente sig 8 Rdlr. 3 Mark 8 s. for hver ereperet Hør vede, tilsidst fik ikkuns 10 Skilling.