Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-12-08
Den Deputation fra Bondestanden i Randers-Egnen, som overakte de omtalte Mindegaver til de Stænderdeputerede Nyholm og Skeel, bestod af Gaardfæster, Stændersuppleant Kondrup til Stobdrup og Gaardeier Madsen af Hastrup, som repræsenterede en Samling af c. 3000 Subscribenter i 9de, 10de, 11te og 12te Land-Valgdistrict, hvilke Alle paa den i sin Tid udgaaede Opfordring strax med Glæde havde sluttet sig til denne og bragt Subscriptionen til et endog større Omfang, end fra Begyndelsen var paatænkt. Mindegaverne, hver med Jnscriptioner, bleve i Søndags overrakte de tvende paa Birkelse forsamlede Deputerede, og henvendte Deputationens Ordfører. Hr. Kondrup, sig til dHrr. med en Tale, hvori han fremhævede, at Bondestandens Udsendinge ikke vare komne for at bringe Gaver, og ikke for at bringe Takoffer, Hæder eller Løn, men for at frembære et Vidnesbyrd for sig selv om, at den var vaagnet for Frihed og at den i sin taknemmelige Erkjendelse af de Mænds Virken, der arbeidede herfor paa hver Maade, vilde vide at paaskjønne og understøtte Bestræbelser, der banede Veien til et saa ophøiet Formaal. Kammerherre Skeel tilkjendegav, i Besvarelsen heraf, at han kun med personlig Undseelse modtog en Hæders beviisning, hvilken han dog vilde bevare som et kjært Minde og Vidne om, at den folkelige Bestræbelse paa hver Maade søger at tilegne sig Frihedens Goder, ligesom det ikke mindre skulde være hans fremtidige Stræben, saa meget som muligt at fremvirke disse, idet han selv ansaae det for et af Jordens største Goder, at bevæge sig frit iblandt frie Mænd. Hr. Nyholm tolkede i lignende Retning sin Glæde over, at der ved denne Handling havde viist sig en levende Erkjendelse af, at de Hindringer maatte bortryddes, der adskilte Landboer indbyrdes og Folket i sin Stræben for det fælleds Maal, ligesom over at Proprietairer og Bønder og Alle med lige Beredvillighed havde forenet sig i dette Udtryk. Af de ved den derefter paafulgte Diner udbragte Skaaler maa det være os tilladt, at fremhæve en af Stænderdeputeret Black (som havde ledsaget Deputationen), idet han udtalte det Ord, som han ønskede maatte lyde over til Kongens Kjøbenhavn, da han havde erfaret, at man derinde nu beskjæftigede sig med det statsvigtige Anliggende om Udjævning af Hartkornsforskjellen og de standsadskillende Landbobyrder, overeensstemmende med de jydske Stænders Jnd stillinger: at de Mænd i Regjeringen, som heri søgte at fremarbeide de sikkert af Konge og Folk lige deelte Ønsker, maatte see deres folkelige Bestræbelser kronede med et lykkeligt Udfald. – Man vil i hele denne Begivenhed og i de, af saa talrige Deeltagere til de tvende af Hartkornssagen – og, hvad Kammerherre, Skeel angaaer, af Frihedsprincipet i Huusmands sagen ikke mindre – fortjente Deputerede fremlagte Bevidnelser, om end disse i en af Mindegaverne havde fundet et noget stærkt Udtryk, see en klar og betydningsfuld Folke-Erkjendelse af de Hovedspørgsmaals Vigtighed, der, ved at nedbryde de standsadskillende Skranker, skal bane Veien til Frihedens Maal og til de Goder, som betinge Samfundets Udvikling. Jo stærkere denne Erkjendelse fremtræder, jo mere vil ogsaa Regjeringen indsee, at Folkestemmen, der tillige i de her paagjældende Sager har modtaget en paaskjønnelsesværdig Impuls fra Regjeringens Side, har Krav paa, at see nogle af Stændernes vigtigste Jnd(Aalb. Av.) stillinger gaae i Opfyldelse.