Aalborg Stiftstidende, 1836-01-09
Frankrig. Kamrene aabnedes paa sædvanlig høitidelig Maade af Kongen i egen Person ved en Tale fra Tronen den 29de Debr. Fra den tidlige Morgenstund vare allehaande foruroligende Rygter i Omløb i Paris. Saaledes hed det, at Politier om Natten havde opdaget et Oplag af Vaaben i et Huus paa den Quai, som Kongen pleier at passere, naar han med sin Sulte begiver sig til den Høitidelighed, for hvilken Dagen var bestemt. Til dette knyttede sig andre Sagn af lignende Natur, og disse vandt nogen Tiltro i Publicum, de Kongen virkelig tog en anden Vei end den sædvanlige til de Deputeredes Kammer, men da Alt er gaaet af i Ro og Orden, forlade vi disse Rygter, for at komme tilbage til dem i næste Blad og gaae dennegang over til at meddele Kongens Tale, hvis Korthed maaske netop er af Betydning. Mine Herrer Pairer, Mine Herrer Deputerede, "Jeg glæder Mig ved denne Deres Gjenforening, til at kunne ønske Mig og Dem til Lykke med Landets nærværende Forfatning. Dets Velværen tiltager med hver Dag og den indvortes Ro, som nu synes sikkret mod ethvert Angreb, er tillige en Borgen for den Magt, der kan sættes mod Udlandet. De Forholdsregler, De i Deres sidste Møde have, taget, have svaret til den Hensigt, Vi i Forening med Dem stræbte at opnaae. Den offentlige Orden og Vore Jnstitutioner, ere derved blevne befæstede. Jeg følte Mig dybt rørt vedde Følelser, som Frankrig lagde for Dagen for Mig og Min Familie, da Forsynet, ved en Leilighed, til hvilken smertelige Erindringer knytte sig, værdigedes at opholde Mit Liv, derfor stedse er indviet til Fædrelandets Tjeneste. - En Expedition, der foretoges til Sikkerhed for Vore africanske Besiddelser, har i sin Udførelse faaet det Udfald, som sømmede sig for Frankrigs Ære. Rørt har Jeg erfaret, hvorledes Min Førstefødte har deelt Farerne og Besværlighederne med Vore brave Soldater. - Med det Standpunct, paa hvilket Vore Forhold til de europæiske Magter befinde sig, kan Jeg kun lykønske Mig. Vor Forbindelse med Storbrittanien til tager med hver Dag i Inderlighed, og Alt vækker hos M. den Tillid, at Freden, Vi glæde Os ved, vil forblive uforstyrret. - Min Regjering har ikke undladt at tage saadanne Forholdsregler ved den spanske Grændse, som synes meest passende til Opfyldelsen af Tractaten af 28de April 1834. Jeg nærer de meest levende Ønsker for Fredens Gjenoprettelse paa Halvøen og for befæstelsen af Jsabella den 2dens Trone. - Derimod maa Jeg beklage, at den, med de forenede Stater sluttede, Tractat af 4de Juli 1831. endnu ikke er bragt til endelig Afgjørelse. Kongen af Storbrittanien har tilbudet Mig og ligeledes de forenede Stater, sin venskabelige Mægling. Jeg har antaget den og De ville med Mig dele det Ønske, at disse Differentser maatte blive jevnede paa en for begge store Nationer lige ærefuld Maade. Vore Finantsers Tilstand er tilfredsstillende. Med Landets tiltagende Velstand voxe ogsaa Statens Jndtægter. Finantslovene ville om faa Dage blive de Deputeredes Kammer forelagte. Ligeledes skulle de Love, som allerede have været Dem foredragne eller dog antydede i Udkast, blive overgivne til Deres Provelse, tilligemed dem, der staae tilbage fra forrige Session. - Jeg haaber, at Vi ere komne til det Tidspunkt, da Frankrig kan hoste Frugterne af sin Klogskab. Fortiden har belært os, lader Os benytte dens dyrtkjøbte Erfaringer. Lader Os anvende al Omhu paa at berolige Gemytterne, paa at forbedre Vore Love og paa at fremme en Nations Jnteresser, som, efter saamange Storme, giver den civiliserede Verden et heldbringende Exempel paa det kloge Maadehold, som alene kan garantere den nærværende Tilstands Varighed. Omsorgen for Frankrigs No. for Frankrigs Frihed og for Frankrigs Lykke, er Min første Pligt; Frankrigs Lykke er ogsaa Min skjønneste Løn.