JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
J det theologiske Bibliothek 9 Bind S. 243 har Pastor Rønne yttret sig herom saaledes: "Jeg tør vist med føje sige, at et saadant Fattigvæsen, som det vi have, ikke er nødvendigt; jeg mener, at der behøves intet Fattigvæsen, hvis absolute Pligt det er, at forsørge alle Fattige med alt det Fornødne, ei heller at Bidragene til de Trængendes Understøttelse behøve at lignes som Skat og inddrives ved Tvang, og allermindst kan jeg indrømme, at Præsten skal ligne Bidragene, føre Regnskabet, og sørge for Restancernes Jnddrivelse." Hvad denne Paastand anbelanger, da kan der med Føie derpaa svares, at hvad de aarlige affattede Ligninger, der bestemme, hvad Vedkommende have at erlægge til de Fattige, anbelanger, da have vel samme ei været saa almindelige som nu omstunder; dog paa adskillige Steder har lignende Fremgangsmaade havt Sted, længe førend bemeldte Reglement blev udstedt. Af Erfarenhed veed jeg, at i forrige Tider har det været Skik og Brug, ved Begyndelsen af det nye Aar, ved affattede Ligninger at bestemme, hvad visse Kjøb stæders Jndvaanere havde at yde til Fattigvæsenet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Den nu antagne Maade at affatte Ligningerne paa, fører og Noget med sig, der synes at bære Præget af en Smule Ulovlighed, og som ei finder Sted ved andre Afgivters Erlæggelse. Ved Lønningerne til Statens civile og geistlige Embedsmænd, kommer det, og kan ei komme i Betragtning, hvad de behøve, med Hensyn til deres mere eller mindre blide Kaar, og Familiens Storhed og Lidenhed. Besværer en Embedmand sig over, at Brødet, med Hensyn til Omstændighederne, er ham knapt tilskaaret, saa lyder til Gjensvar: "Manden faaer at sætte Tæring efter Næring, leve saaledes den ene Dag, at han kan have noget til den anden, i den arbeidende Classe findes der Mangfoldige, der med al deres Slid og Slæb dog kun have et magert og snevert Udkomme." Og lad det end være tungt og ubehageligt for en virksom og redeligsindet Embedmand, at trykkes af Næringssorger, saa vilde det paa den anden Side være ubilligt, at paalægge Vedkommende, hvis Pligt det er at lønne Statens Embedsmænd, større Byrder, end de kunne taale at udrede. Men denne billigheds Regel bliver ikke alletider fulgt ved Ligningernes Affatning til at bestride de Udgivter, som de Fattiges Forsørgelse, udi et og andet Sogn fører med sig. Ved denne Forretning tages først Hensyn til Antallet af de Trængende, og hvad deres Tarv og Trang udkræver. Derpaa bestemmes, hvad Enhver har at erlægge, og til Slutningen hedder det: det paalagte Bidrag maa udredes, i hvordan man ender og vender det, men deraf følger, at undertiden med*) Statistisk og oeconomisk Beskrivelse over Vaarbasse og Heinsvig Sogne i Ringkjøbings Amt. tages de Ydende over deres Kræfter. Billigheds Lov kræver vel, at der drages Omsorg for de Fattige, men dog ei i høiere Grad, end Eens Evner og Kræfter kunne taale det. Det er haardt, naar Nogen bliver nødtvungen til at tage Tornen af en andens Fod og at sætte den i sin egen, men dette skeer jo, naar Bidraget til Fattigvæsenet ei kan tilveiebringes uden ved Udpantning, og hvorved Folk undertiden skilles ved det, som de høiligen behøve til Klæde og Føde. En Cancellieskrivelse af 8de Januari 1820 har fastsat, hvormeget Afgivterne til Skolevæsenet paa Landet for Fremtiden maa beløbe sig til. Mon det ikke var godt, om der fra høiere Sted blev ligeledes fastsat for ethvert Sogn et Maxtmum i Henseende til Fattigskatten; derefter kunde nærmere bestemmes, hvad enhver af de Pligtydende havde at betale. Jøvrigt forstaaer det sig af sig selv, at en heel Gaard skulde svare meer end en halv Gaard, og denne sidste meer end Huusmanden, Skipperen meer end Fiskeren og Matrosen. Jeg har hørt fortælle, at i Hovedstaden udredes Fattigskatten med Hensyn til Bygningernes Størrelse, uden at Eiernes større eller mindre Formue kommer i Betragtning. Det var visseligen godt, om der for andre Steder blev fastsat en Regel, hvorefter Fattigskatten blev at yde; den Fremgangsmaade, der hist og her bruges ved Ligningernes Affatning, nemlig at ville beregne Folks Formue, hvor mange liggende Penge En haver, og hvor mange rede Capitaler en Anden har paa Rente, synes mig at være et misligt og saare odieus Arbeide. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Jndenlandske Efterretninger. Bemærkninger paa en Reise i Sjælland 1821. Den gode St. Hans er os ikke synderlig gunstig i Aar, endskjøndt vi er forsømme, paa forskjellige Maader at ihukomme hans Erindring. Uagtet jeg i dette Øjeblik har Overkjole paa, sidder jeg dog og fryser paa Vognen, omgiven af tykke Støvskyer. J denne Tid kan man med Rette sande Jeppes Ord: Alting vil drikke, og Jorden, vor fælleds Moder, der lader sig nøje med simpelt Vand, sukker forgjeves efter en Lædskedrik ovenfra. Dog er det denne Gang ikke allene Landmanden, men ogsaa den Reisende - Dyrehavereisende undtagne - som savner saa meget en velgjørende Regn; thi her til Lands føler man saa meget mere den store Besværlighed af Støvet, som man næsten bestandigen maa reise paa aaben Vogn; man er saaledes udsat baade for det kolde og det varme Veirs Paavirkning. Da jeg nærmede mig Frederiksborg, blev jeg mange Blus vaer, der luede paa Bakkerne, og erfarede snart, at det var Bønderne fra de omliggende Landsbyer, som paa denne Maade, efter gammel Skik, feirede St. Hans Aften. Karle, Piger og Børn ere, omtrent fra Kl. 10 til 11, samlede om et saadant Blus. Underveis mødte jeg mange Bønder og Bønderkoner, der kjørte til St. Helenas Kilde, for der at drikke Vand, som de nok af samme helbredende Kraft kunde finde hjemme, naar ikke Overtroens Jernscepter endnu saa uimodstaae, ligen herskede over vore Landboer. Men maaskee Jndbildningen virker, hvad Vandet ikke formaaer, og hvor mangen Syg cureres ikke ved dette Lægemiddel, - Paa denne Kant af Landet, hvor den for det meste kun gives lette Jorder, tegner Sæden i Almindelighed til at blive meget maadelig. Rugen staaer bedst, skjøndt meget tynd; en Tid lang har den staaet i Dræ. Den megen Blæst har sikkerligen ikke havt nogen god Virkning paa dens Blomstren. Græsset er smaat, og paa sine Steder ere Markerne næsten nogne. Vaarsæden, som paa den Tid af Aaret ellers pleier at være i Ax og Rusme, staaer kun saare maadeligen, Rugen ikke bedre, og kort i Straaet. Skulde dette Veir endnu vedblive, vil der sikkert findes færre Stakke eller Hæsser ved Bondens Gaarde i Aar end i Fjor, og mange ville maaskee være glade ved at kunne bevare noget af den gamle Halm beholdning, der nu kan komme godt tilpas.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Det 200 Aar gamle Frederiksborg Slot er endnu stedse et herligt Minde om Christian den Fjerdes Storhed og hans Tids Konstsmag. Uden egentligen at være bygget i den gamle gothiske Stiil eller den nyere italienske, gjør det et stolt Jndtryk. Mange Fremmede besøge dette Slot og beundre det ikke lidet, da dets Mage ei letteligen findes i andre Lande. Thuillerierne, Louvre, ja selv Versailles, synes ikke at kunne maale sig med Frederiksborg Slot. - En halv Miil fra Byen er paa den saakaldte ny Ladegaard et Skjæfferie for Merinos. Koavlen af en forbedret Race synes imidlertid at være her Hovedsagen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Paa Ladegaardens Marker saae jeg en Flok af disse forædlede Creature græsse frit med deres Kalve, som patte indtil de ere et Aar gamle Mødrene til denne mærkværdige Race ere avlede ved en Blanding af holsteenske Køer, som bedækkes af en schweizersk eller spansk Tyr. Den sidste stod paa Stald, er meget større af Krop end vore sædvanlige Tyre, kortbenet, og før af Hals og Lemmer; men den skal være saa tam, at man kan sætte sig op paa dens Ryg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Jgjennem Rentekammeret er under 16de d. M., udfærdiget en Placat af følgende Jndhold: Ligesom i den ved allerhøiest Resolution af 4de September 1793 bestemte og ved Kammer-Placat, af 21de Juni 1794 bekjendtgjorte Jnddeeling af Amterne i Kongeriget Danmark er, i følge senere Resolution af 14de Juni 1799, skeet den Forandring, at Nim Herred med Horsens Kiøbstæd, er henlagt under Aarhuus Amt, og at Galten Herred er henlagt under Randers Amt, saaledes har Hans Kongelige Majestæt ved alle høiest Resolution af 13de i denne Maaned allernaadigst bestemt endvidere følgende Forandringer i bemeldte Jnddeling: 1) at Vandfuld, Skodborg og Hierm Herreder med Lemvig Kjøbstæd skulle, i Stedet for at henlægges med Tiden under Thisted Amt, for bestandigen forblive under Ringkjøbing Amt, hvorunder de nu ligge; 2) at fra dette sidste Am skal Vrads Herred fra Begyndelsen af næstkommende Aar 1822 afgives til Aarhuus Amt, og 3) at derimod fra Aarhuus Amt skal Hids Herred, fra samme Tid henlægges under Viborg Amt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Det er sørgeligt, i denne for faa Mange trykkende Tid, at læse Efterretning om de hyppige Jldsvaader, der opkomme især paa Landet. Med den i Gaar ankomne Post haves atter Efterretninger om ødelæggende Jldebrande. Ved Branden i Alsted ved Sorøe den 9de Juni var Parcellisten Jens Hansen i Brandsmark ilet sine lidende Medmennesker til Hjelp. Efter opfyldt Skyldighed der, vender han træt tilbage til sit Hjem ved Nattetid for at søge Hvile; men neppe indslumret, vækkes han af sin rolige Søvn ved Jldens rædsomme Knittren og tilstrømmende Folks Larm udenfor. Nøgen maa han med Kone og Børn flye fra den af Luerne fortærede og næsten faldefærdige Vaaning, hvis Assurance, formedelst Omskrivning, kun er 280 Rbdlr. Sølv. Det har ikke været at opdage, hvorledes denne pludselige Jld er opkommet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
J Ørslef By, under Grevskabet Holsteinborg her i Sielland, udbrød den 22 Juni en rædsom Jld, som lagde Præstegaarden, Skolen, Skolehuset, 4 Gaarde, 7 Huse og 3 Jndsidder stuer i Aske, og i mindre end 1/2 Time gjorde 16 Familier huusvilde i en rasende Storm, uden at faae noget af deres Jndboe reddet. Kirkesanger og Skolelærer Hansen med Kone og 7 umyndige Børn reddede intet uden Livet, da han, under sit Embedes Førelse i Skolen, ikke vidste, at Jlden brændte ham over Hovedet, førend Luerne sloge paa Vinduerne, og han allerførst maatte søge at redde og sikkre Skolebørnene for de brændende Luer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Jldens Ødelæggelser i Varde den 15de Juni strækker sig lige fra Vesterport indtil Wishofftspaa den ene Side, og til Raadstuen; paa den anden er intet tilbage uden Hospitalet, Apotheket og et Sted tæt ved Porten, dernæst fra Hansens til den lille Kirkegaard, og fra Apotheket næsten op til Byefogdens, samt et Par ubetydelige Steder paa samme Vei. Bygningernes Tab kan vel for en Deel erstattes ved Assurancen, der beløber sig til 94, 210 Rbdlr. rede Sølv, men Tabet af Jndboe og Varer er for Øieblikket uerstatteligt, og det meest oprørende er Tanken om, at Jlden skulde være paasat, som man har største Formodning om. En Lykke var imidlertid, midt i Ulykken, at Jlden opkom om Dagen, og ikke om Natten; thi i sidste Tilfælde havde sandsynligen mangt et Menneske sat Livet til, da Jlden, formedelst Stormen og de mange straatækte Huse, greb om sig med en skrækkelig Fart og heftighed Ribe Avis af 26 Juni melder, at en Mand i Varde, navnlig Morten Jonassen har nu bekjendt og tilstaaet, at han ene, uden Medvider, har sat Jld i en Træskoe paa sit eget Huus, da den opkomne Brand var nær ved at standse, og saaledes har været Aarsag i den største Deel af den Ulykke, som skeete. Da Morten Jonassen altid har været anseet for en redelig og veltænkende Mand, er det at formode, at Pengeforlegenhed og Nød har bevæget ham til denne Gjerning. Laue Tomsens, i forrige Numer omtalte, paa sidste Ribe Marked borteblevne Datter Caroline, blev fundet i Søndags, druknet i Aaen ved Kranen i Ribe. Markedsdagen havde en Søemand fra Fanøe en levende Sælhund i et Kar der ved Kranen, som han viste for Penge. Ogsaa hun skal have seet den, og fik Lyst til at seile i een af de smaae Baade, som laae i Aaen, fra hvilken man formoder hun er faldet ud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Odense. Den 16 Mai afreiste DD. HH. Prinds Christian Frederik og Gemalinde fra Florenz til Livorno, besaae Dagen efter denne Stads Mærkværdigheder, og fortsatte Reisen over Pisa til Lucca, hvor Høisamme ankom den 20de, og med Udmærkelse bleve modtagne af Hendes Majestæt, Dronningen af Etrurien. Den 23de naaedes Massa, Marmorbrudet i Carrara besaaes, den 24de til Lerici, derfra den 25de søe vært til Rapalld, og siden over Land til Genua, hvilken Byes Seeværdigheder toges i Øiesyn. Herfra gik Touren over Novi til Placenza, hvor Hs. Høihed, efterat have beseet Valpladsen ved Marengo, indtraf med høie Gemalinde den 31te om Aftenen. J Parma, hvor Høisamme ankom den 1 Juni, modtoges de høie Reisende med særdeles Gjestmildhed af Hendes Majestæt Erkehertuginde Maria Louise, vendte den 3die tilbage til Placenza, derfra den 4de til Milano og endelig den 6te til Mayland, hvilket sidste Sted Deres Høiheder agtede at forlade den 13de, og at ankomme den 20de til Geneve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Odense, den 26 Juni Jerndognet gav os endnu ingen synderlig Forandring. Ved nogle kortvarende Spring af Vinden sydlig og vestlig, faldt i Tirsdags og Onsdags nogle Regndraaber og paa sine Steder Haalbyger, men for lidet til at qvæge den til Malm paa sine Steder og til Støv paa andre Steder blevne Jord. Meget Grønt visner. Rugen har hist og her taget Skade, Høe kan ikke ventes uden enkelte Steder, og Helmen vil blive kort. Men endnu kan haabes Bedring, naar Vinden vilde gaae til Sydvest og bringe os Regn. Jmorgen er Syvsoverdagen, som ellers er saa villig til at give Regn. Næste Nymaane paa Fredag Eftermiddag giver det sidste grundede Haab. Jdag mod Middag er endeligen Vinden gaaet til Syden, og med eet bragt os 20 Sr. Varme; haabentligen naar den gaaer til Sydvest, bringer denne os den saalænge ønskede Regn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Aalborg, den 23de Junii. J det nu tilendebragte Pintsemarked, skal, uagtet det hele Markedet igjennem havte skjønne Veir, dog for Sælgerne, Afsætningen af deres medbragte Varer, have været saare ringe (naturligviis en Følge af den almindelige Pengemangel). Paa Stadens 3de Torve vare opsatte 82 Boder med Alen, Nyrnberger- og Jsenkram, Galanterie, Kniplingers- og Konstvarer samt Guld-og Sølvarbeide m.v., hvoriblandt Herr Blikfabrikør Meyers fortrinlige Arbeide m.v., og Wilken heraf Byen, med sin mechaniske forlorne Søn; 89 Boder med alleslags Haandværksvare inden og udenbyes fra; 24 Boder med Øl og Viin; 84 inden- og udenbyes Flatter og Borde med adskillige Sorter Vare, 74 Læsser røde og sorte Leerkar og 11 Læsser Trævare, tilligemed endeel sorte Leerkar fra Qvols og Omegnen, og i Østeraae liggende, samt desforuden en Mængde Baade, beliggende i Østeraae, med Tørfisk fra Skagen, Frederikshavn, Aalbek med flere Steder. - J Markedstiden opførtes Concerter paa Compagniehuset af Dhrr. Foght, Lemming og Funch, hvoraf den af Herr Foght, til Bedste for Aalborgs Søndagsskoler, hvorved Jndtægterne, naar Udgivterne fradrages, i alt beløb sig til 146 Rbd. 2 Mk. - Jgaar (den 22de dennes) passerede det her garnisonerende 3die jydske Jnfanterie-Regiment, under Herr Oberst von Sameses Commandoe, Reve for den commanderende General i Nørrejylland Herr Generalmajor og Ridder v. Lasson, og udførte alle deres Manøvers, til Herr Generalens høieste Velbehag. - Torsdagen den 21de Juni var en for Aalborgs Jndvaanere sørgelig Dag, da vor almindelig agtede og elskede Stiftsfysikus, Herr Etatsraad Koefoed, Byens første Læge, bragtes til sit Hvilested, ledsaget af et talrigt følge, saavel Budne som Uindbudne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Aarhuus, d. 23 Junii. Hs. Høihed Prinds Frederik Ferdinand afreiste i Morges Kl. 8 herfra over Callundborg tilbage igjen til Kjøbenhavn. Ledsaget af Sit Regiments Officierer modtoges Hs. Høihed paa Skibsbroen, hvor det frivillige Jægercorps paraderede, af Borgemesteren, Stadshauptmanden, samt flere af Byens Embedsmænd og Honoratiores. Ved gjentagne Hurraraab bødes Prindsen, der ved Sin elskværdige Mildhed og Hiertensgodhed har vundet Alles Hierter ved Sit Ophold her, et hjerteligt Farvel for dennesinde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Viborg, den 25 Junii. Den bestandige Tørke, der nu har varet her i næsten hele denne Maaned, har skadet meget Græsvexten baade paa Enge og Agre. - Rugen har og, især paa tørre Marker, faaet Pletter. Da næsten ingen Dug falder og det efter de varme Dage med de nordlige Vinde dog fryser næsten hver Nat, saa sættes Vegetationen meget tilbage. Vandmangelen i Brøndene, som hidtil have havt nok, har og her indfundet sig i denne Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Blandede Efterretninger. J. B. Trotter, Charles James Fors forrige Geheimesecretair, befrygter, i sine interessante Efterretninger om Jrland, uberegnelige Følger, af en vedvarende Forretningsløshed hos den misfornøiede Overbefolkning, og Nægtelsen af retmæssigen forlangte Rettigheder og Friheder i dette Land. "Have eengang, siger han, de forenede americanske Stater faaet en stor Sømagt, og komme de i Krig med Engelland, saa bliver det let, at tilføre Jrlænderne Vaaben og Krigsforraad over Verdenshavet, førend Engelland erfarer noget. angaaende et saadant forehavende, og Mandskab savnes ikke i Jrland. Endnu i Aaret 1798 manglede der ikke meget i, saa havde Lord Edvard Fitzgerald befriet det fra Engellands Overherredømme. Jeg veed af sikkre Efterretninger, at i Aaret 1811 en talentfuld Mand, der nøje kjendte Jrlands forskjellige Hjelpekilder, fandt Leilighed til at forelægge den daværende franske Keiser Napoleon visse Planer, der indeholdt meget vigtige Vink i Henseende til Jrland. Dog, Erobreren, den Gang netop pønsende paa Ruslands Ydmygelse og alle øvrige Herskeres Underkuelse, optog Forfatteren af hiin Plan med Kulde, værdigede ham ingen Samtale og hans medbragte Papirer ingen Gjennemlæsning, men lod ham gaae med de Ord, pas De Deres egne Sager. Overveielsen og Udførelsen af hine Planer, kunde blevne meget fordærvelige for Engelland. Skulde Frankrig og Nordamerica nogensinde forene sig mod dette Engellands Sicilien, saa kunde det trans atlantiske Carthago være heldigere end det Mediterraniske. Vel troede man i sidste Krig at beskytte Jrlands Kystomfang af 7 til 800 Mile ved en Række af Vagttaarne, der havde kostet Riget over 1 Mill.; men dette var en daarlig Plan, kun anvendelig paa smaae Øer i Land søer. - Hvorledes skal man derimod forsvare Jrland i Fremtiden, Ene ved at give denne Øe en med Fornuften overeenstemmende hjemlig Uafhængighed under brittisk Overherredømme, saaledes som engang Nederlandene havde den under Østerriges og Norge under Danmarks Scepter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
I Paris skal der udkomme Encyclopedie systematique des Dames i 200 Bind, hver Maaned et Bind.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Kjøbenhavns Børs, d. 29 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 262, a vista 265. Spec. 263. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 12 1/2 s. Obligationer (med Renter fra 11te Juni 1821, 70. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 4 Febr. f. A.) 91 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 119 1/2 a 120 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbanksedler 16 1/2. Svenske Sedler 69 s. Disconto 6 pC. Spørgsmaale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
Det gaaer med det ægte Earede Cologne som ofte med den ægte Sandhed: Enhver paastaaer hans er ægte, og Jngen kan med Bestemthed sige, hvorvidt den virkelig er det. Men hvad Lande-Cologne angaaer, da vilde det være at ønske, at en saakyndig Mand maatte opgive de sande Kiendemærker, hvorved man kan kjende det virkelige og ueftergjorte fra det uægte, og hvorved man saae sig istand til at besvare det Spørgsmaal, hvo af dem, der stride om Titel af første Opfinder, har Ret? Qvaksalverie er forbudet ved Anordninger, og det med Rette. Men er det mindre Qvaksalverie, naar man, uden at være authoriseret Læge, udøver Curer paa sig selv, end paa Andre og kan En, der f. Ex. tager et Brækmiddel paa egen Haand, eller betjener sig af andre Lægemid, ler, som han selv ordinerer sig, ikke straffes som Qvaksalver, Jndfald. Een holdt en lang Tale til Dronning Christina af Sverrig. Strax derefter udbad Vossius, om en Naade for ham. Han har fortjent den svarede Dronningen, om end ikke ved Andet, saa dog ved at holde op¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
En Gascogner, som havde brontet med sit Mod, tog Flugten ved et Skjærmydsel. En Pariser tilraabte ham, hvor blev deres Mod af J Benene, var Svaret. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-30
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet Nr. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-03
J de senere Tider har en og anden Hielpe og Understøttelseskasse faaet en forbedret Skikkelse, saa at Gavnet og Nytten, der stiftes ved samme, er af en videre og større Omfang. Dette er iblandt andet Tilfældet med Ribe Stifts geistlige Enkekasse. J Aaret 1810 blev der foretaget en saadan Forandring, at en Præsteenke, der tilforn kun nød 8 Rd. i Pension af denne Casse, kan for Fremtiden bekomme 30 Rbd. Sølv. Den aarlige Contingent til denne Kasse var forhen 2 Rdlr. D. C. af enhver Præst i Stiftet, nu er samme forøget til 6 Rbd. Sølv. Jmidlertid har Gavnet og Nytten af denne forandrede Jndretning allerede viist sig. Siden Aaret 1810 har den nye geistlige Enkekasse her i Ribe Stift samlet sig et Fond paa 13,802 Rbd. 87 s. Sølv. Og skulde Enkernes Antal ei blive alt for mange, lader det til, som om Fondet vil blive meer og meer forøget. Det vilde vist være til stort Gavn og Nytte om de saakaldte Herreds= eller Amtskassers aarlige Jndtægter kunde blive saaledes forøgede, at samme vare i Stand til at hielpe paa et og andet Sogns Trængende og Fattige, naar en overordentlig stor Nød udkrævede det. Til Herredskassen, hvis Jndtægter, ifølge Regl. for Landet, tilfalde Amtets Fattigkasse, gives aarlig af hver heel Gaard 4 s., af hver halv Gaard 2 s., hver Boele eller Huusmand 1 s., hver Tjenestekarl, som nyder fuld Løn, 2 s., og halv Løn 1 s., f. Forord. 24 Sept. 1708. Jfølge Fattigreglementets 47 §. er der bleven denne Kasse nogle flere Jndtægter tillagte, men som ere afhængige af Omstændighederne. Kassens Bestemmelse angives i den 49 §. at være. a) at bidrage til saadanne Trængendes Understøttelse, som egentlig ei kan henføres iblandt det Districts egne Fattige, hvori de opholde sig; b) at komme Sognekasserne til Hjelp, f. Ex. ved Afsindiges Bevogtning &c., c) at afholde Bekostningerne paa Fattiges og Betleres Transport. Kassens Sag er det imidlertid ikke, at hielpe til at lindre de Byrder og Udgifter, der maatte trykke et og andet Sogns Beboere alt for meget i Henseende til de Fattiges Forsørgelse. Derimod hedder det i bemeldte Regl. §. 10. Hele Amtet bør komme det Sognedistrict til Hielp, som ved overordentlige Omstændigheder eller indtrufne Uheld for en Tid maatte blive sat ud af Stand til at forsørge dets egne Fattige. Dog med Hensyn til Tidsomstændighederne, er vel neppe Understøttelse at forvente af Amtet, ifald et og andet Sogne district skulde geraade i Forlegenhed med de Fattiges Forsørgelse. Saavel Bønder som øvrige Landboer, have paa nærværende Tid tungt ved at betale de dem paabudne Afgivter, tungere vilde det endnu blive, om Hartkornet for Fattigvæsenets Skyld blev paalagt større Tyngde. Jmidlertid synes mig, at der kunde hielpes paa denne Sag ved følgende Middel. Den arbeidsføre og tjenende Classe, der ei har Huus og Hjem, er siden Extra skattens Ophævelse fritagen fra al Afgivts Erlæggelse, den ubetydelige Afgivt til Herredskassen, undtagen, som en Tjenestekarl har at erlægge.