JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Foruden Carlstadt ankom hertil en anden Professor fra Wittenberg, ved Navn Gabler, Lærer i det græske Sprog. - Men aldrig saasnart vare disse luthersksindede Lærere ankommen til Kjøbenhavn, førend Kongen saae sig nødsaget til at forlade dem og sin Residents, for, under et Besøg hos sin Svoger i Nederlandene, at bringe adskillige vigtige Anliggender i Rigtighed. Men endnu førend han drog bort, lod han bekjendtgjøre en Anordning angaaende Kjøbstæderne o. s. v., hvis største Feil var, at den kom et Aarhundrede for tidligen, og som tildeels søgte at raade Bod paa adskillige store Misbruge blandt Geistligheden. Saaledes forbød han deri de Geistlige at kjøbe Jordegods, dersom de ikke vilde leve i den hellige Ægtestand; at lade deres Ankomst bebude, som Skik da var, ved Pibere og Trommere, der gik foran dem; at have saa stort et følge med sig, som hidtil, f. Ex. Erkebispen 500 og Bisperne nogle 100 Mand hver; at holde i de store Klostere flere end to Par Mynder, og i de mindre end det halve Antal, at forlade som Præster Stæderne og deres Præsteboliger; at vie nogen til Præst, der ei var Baccalaurens eller Magister i den hellige Skrift, at indvie nogen Nonne, førend hun var 25 Aar o. s. v. - Man seer af disse Punkter, hvor meget det var Kongen om at gjøre, at fremme Reformationen og føre Clerus tilbage til lysere og humanere Grundsætninger. Men hvor priisværdig hans Plan i og for sig var, saa kan det dog ikke nægtes, at han næsten i Alting, i aandelige som i verdslige Anliggender, gik alt for overilet frem, hvortil hans af Natur melancholsk choleriske Sindelav maaskee bidrog meget. Næsten skulde man troe, at han ikke altid fulgte sit eget Hoved, og lod sig lede af Andres Raad. Betænker man hans Stilling i denne Tidspunkt af hans Regjering, saa er det næsten ubegribeligt, hvorledes en ellers saa forstandig Regent kunde overtale sig til at troe, at saa mange og hovedfulds Angreb paa Adel og Geistlighed, under Omstændigheder, hvori han befandt sig, og paa en Tid, som den han levede i, skulde kunne faae et lykkeligt Udfald. J Danmark bunden ved en Slavisk Haandfæstning, i Sverrig bekjæmpet af en oprørsk Adel og Geistlighed; hadet af hiin for den Magt og Selvstændighed han vilde tiltvinge sig, og af denne for de Rettigheder og Herligheder han vilde skille dem ved - kunde umueligen noget af hans Foretagender til Reformationens Fremme i Danmark, saaledes som han gik frem, lykkes. Som Leonidas maatte han falde i Kampen, og kun som hiin ved Thermopyle, kunde han ved sit Fald berede sine Efterfølgere Seiren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Under sit Ophold i Nederlandene havde Kongen i Brügge dagligen Samtaler med den navnkundige Erasmus Roterdamus, og af det, som denne har efterladt os derom i sine Breve, seer man tydeligst Christians Regjerings Grundsætning. Uagtet Historien ikke taler noget derom, saa synes det dog ikke at være aldeles urimeligt, at Kongen havde læst den bekiendte, paa den Tid just levende og skrivende Nicolo Macchiavellis Bog og Regjeringskonsten, thi hans Ord til Erasmus "at milde Lægemidler ikke kunde helbrede Kirkens Mangler, og at de virksomste Midlers Natur just bestod deri, at de rystede hele Legemet", vare netop Sætninger af Macchiavel, hvis Bog, il Principe, første Gang tryktes 1515, og maaskee ikke lidet har bidraget til at forvirre Kongens Begreber. Da Christian efter to Maaneders Ophold i Nederlandene kom tilbage til Kjøbenhavn, vare begge af ham indkaldte Reformatorer, Carlstadt og Gabler, forsvundne. De havde ikke været længer i Hovedstaden end fjorten Dage. Hvorfor de droge saa hurtigen bort, er en hidtil endnu uopløst historisk Gaade. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Nogle Efterretninger om Gurre *) Slot, i Tikiøb Sogn, Kronborg Amt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Afvigte Vinter og Foraar lod Eieren ved et Par Arbeidsfolk en Tidlang grave i denne Ruin, hvorved et Par af de ellers skjulte Mure kom frem. Dette foranledigede hyppige Besøg til Stedet, thi hvem ere Minder om en Waldemar den Store, Margarethes Fader, ikke dyrebare og ærværdige? Jndsenderen er det derfor en sand Fornøielse, efter Begjering, at bidrage til end mere Almeen Gurre betegner, efter Videnskabers Selskabets Ordbog, Morads, Dynd, og deraf gurret, moradsig. Jkke usandsynligt er det, at Egnen omkring Gurre har været opfyldt med Moradser, og at derefter Søen har faaet sit Navn. Ogsaa taler det bekiendte Sagn angaaende Tovelille om et Morads ved Gurre, hvor Hofbetjenten nedgravede Halsbaandet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Udg. kundskab om denne Ruin, forsaavidt hans indskrænkede Tid og hans Evne tillader det. Der er Mange, som bestride denne lille Plet den Ære, engang at have været det af hiin Waldemars Yndlingsstæder, som han, næst Vordingborg, endog foretrak Himmeriget, og overhovedet, at denne Konge har opholdt sig der. Den Afvexling af raa og yndig Natur, af Cultur og for vildrede Pletter, som for Tiden giver denne Egn saa meget Jnteresse, fandtes neppe i hin Tid, hvor det ikke var mange Aarhundreder siden, Egnen blev beskreven som en vild og ubeboet Skov, og hvor endog endnu, efter det i Aaret 1768 af Videnskabernes Selskab udgivne Kort, findes store sammenhængende Skovstrækninger, hvis Mellemrum for en stor Deel vare udfyldte med Lynghede. Høist sandsynligt er det, at Waldemar i det mindste enten har givet dette Sted Navn af Gurre, fordi disse Skovegne tilfredsstillede hans Jagtlyst saa fuldkomment. Stedet kaldes af Egnens Almue fortrinligen og uden videre Tilsætning: Gaarden; hvilket endnu skeer paa mange Steder, hvor en af Embedsmænd eller Kjøbstædfolk beboet større Gaard, af de nærmeste Byer blot betegnes ved: Gaarden. Waldemars Minde lever hos Almuen i "Kong Waldemars Jagt, en stor Jndhegningsvold i en vis Afstand omkring Søen, som kaldes: Kong Waldemars Grøvt, saavelsom en Skovstrækning bag ved denne, kaldet Waldemars Hestehave, og hans Datter Margarethes Fødsel paa det, ikkun 1 1/2 Miil herfra liggende Søeborg Slot. Det er at formode, at Kongen, eftersom han for Jagtens Skyld gjerne opholdt sig i disse Egne, og Opholdet paa Søeborg Slot, ved Misforstaaelse imellem ham og Dronningen, ei mere behagede ham, lod bygge denne Borg en god halv Miil nordvest for Flynderborg, hvilket sidste enten ei fandtes dertil indrettet, eller af andre Grunde var saa bequemt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
En saakyndig Mand, der har taget det Hele nøie i Øiesyn, anmærker herimod, at der findes de tydeligste Spor af, at denne Borger blevet forstyrret med Jld og Sværd, og det endog tvende Gange efter hverandre. Det var et blot Tilfælde, at man netop begyndte at grave paa et Sted, hvor de gamle Kjøkkener have været, og fandt de Tid efter anden, ikke i Kielderen, men i den nu udtørrede Søe udkastede Vildsvinetænder, Hjortebeen o. s. v. Han vil ikke som Beviser imod Jndsenderens Paastand anføre, at endog et meget uovet Øie vil see, at det umueligt kan være Kjøkkenaske; at man paa det andet Gravningsted, der vel ikke ogsaa har været et Kjøkken, har fundet lignende Lag Kul og Aske, men blot henholde sig til Kullenes Natur, som viser, at de ere af Egetræe, og hvad rimelig Grund skulde der være for, at bruge Egebrænde paa et Sted, der ligger omoregivet af uhyre Bøgeskove, Udg. Anm. Tiden har forandret meget, især siden Udskiftningen; for 50 Aar siden var Skoven omkring Slottet endnu Opholdstedet for store Flokke Kron= og Daaevildt, som selskabeligt, ofte 60 i Tallet, gjennemstrøifede de vidtløftige Skove. Nu ere disse to Arter aldeles udryddede og indfinde sig kun enkelte, som Vexelvildt. Ogsaa det smækkre letbenede Raavildt findes i forholdsmæssig ubetydeligt Antal. Af de Bøgelunde, som til næsten alle Sider omgave Waldemars Borg og Søen, og fra hvis Toppe Uglen saa ofte hyler Waldemars Jagtraab i den frygtsomme Vandrers Øre, er derimod ikke saa Ubetydeligt tilbage. Norden for Slottet og Søen strækker sig en Skovstrækning af henved 1800 Tønder Land. J Østen og Sønden begrændses Synskredsen fra Slottet ved nærliggende 3 Skove paa henved 1900 Tønder Land, og i Vester ved Gurre Vang paa mere end 300 Tønder Land. Saaledes sees fra Slottet af endnu en Skovsamling af 4000 Tønder Land eller mere, som er under bestandig Fredning og Forbedring, ikke at tale om andre Skove, i nogen længere Frastand, saavelsom de til Udrødning bestemte Skovlevninger paa Beboernes Jorder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Jndenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn, den 20de Oct. Et dansk Skib, ladet med Rug, er strandet ved Laurvig. Ladningen er bjerget. Skibet Gustava Henriette, Capit. J. Ehrkens, bestemt fra St. Petersborg, til Hamborg, er med hele Mandskabet total forliist ved Memel. - Den 2den Oct, strandede ved Memel Skibet Dorothea, Capit. Bancker, fra Liverpool, med indehavende Ladning Salt; ligeledes et Engelsk, med Steenkul ladet Skib, og et dito andet, ladet med dito. Adskillige andre Fartøier, ere under Haverie indkomne til Memel. - Ankomne her til Kjøbenhavn ere: Skibet Hamlet, Capit. J. P. Tønder, fra Frederikshald; Skibet Elisa, Capit. P. Jepsen, fra Jsland; Skibet Størren, Capit. Skan, fra Kiel; Skibet Helena Christiane, Capit. A. Ankerstrøm, fra Drammen, Capit. C. C. Pettersen fra Riga, Fr. Christensen, fra dito, G. Hansen fra dito; de to Brødre, Capit. F. Arbo, fra Stettin; Skibet Georg, Capit. P. M. Lundstrøm, fra Stockholm; Capit. N. Pronck fra Riga, H. A. Molbeck fra Wyborg; Skibet 4 Gebruder, Capit. Plans, fra Altona; Skibet Anna Maria, Capit. T. Arboe, fra Riga, Capit. Espersen fra Østad, J. Siøgreen, fra dito, A. Andersen fra dito, C. Pettersen fra dito.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Aften Skrivelse fra Aarhuusegnen, den 17de Oct. Under mit Ophold her i Jylland har der for kort Tid siden vist sig et Naturfænomen, som jeg anseer alt for mærkværdigt til at gaae uændset forbi. - Nogle Dage før et haardt Uveir, ledsaget af Lynild og Hagel, der rasede her i Egnen for en fjorten Dage siden, vare tvende Fiskere af Aarhuus aarle om Morgenen udseilede under en tæt ved Byen beliggende Skov, benævnet Riis Skov, for at fange Villinger. Som de havde si sket en Stund, saae de et Bøsseskud fra Jollen, Noget skyde sig op over Vandfladen, der ganske havde Skikkelse af et Menneske, men da det vendte Ansigtet fra dem, og kun var at see til Skuldrene, kunde de ei opdage andet end et rødligt (efter deres Udtryksmaade blakket) Haar, der naaede til Nakken, forresten aldeles et Hoved, der havde Form af et Menneskes. J det de samtalede om dette Særsyn, og hvad det vel kunde være, forsvandt det; men skjød sig Øieblikket efter op i samme Afstand paa den anden Side af Baaden, med Ryggen, som før, vendt imod Fartøiet, hvorimod det blev synligt ligge til Hofterne, ved hvilken Leilighed de bemærkede, at dette Havdyr havde en ganske glat og hvid Hud. Da det vedblev at holde sig saaledes tæt ved dem, bleve de heelt forfærdede, og ilede hjem med det ringe Bytte, de havde havt Leilighed til at gjøre. Om det var en Mand eller Qvinde, kunde de, formedelst den forkette Stilling, det viste sig for dem i en afgjøre. Denne Mærkværdighed vinder Troværdighed derved, at disse Mennesker aldeles ikke gjorde noget Væsen deraf, men meddelte blot nogle Enkelte, henhørende til deres Klasse, denne Tildragelse, indtil omsider en af Fædrelandets agtværdigste Videnskabsmænd, boende i Aarhuus, der ved en Hændelse fik Nys herom, og som troede det Opmærksomhed værd, lod begge Mændene kalde til sig og afgive Forklaringen, som nu ovenmeldt er. Deres aabne, oprigtige Maade at fortælle Fænmenet paa; deres Erklæring, at de aldrig førhavde seet saadanne Væsener; at det skeete i rumSøe, temmeligt langt fra Land; at det er afgjort, at flere af Havets Dyr imod Uveir lade sig tilsyne over Vandskorpen, endelig Sandsynligheden, af, at Havet ogsaa i sit Skjød kunde have Væsener, Mennesket ligt, gjør det troligt, at det hverken har været Blændeværk eller Løgn. - (Udgiveren anseer det ikke for umueligt, at de gode Fiskere, have troet at see et Havdyr skyde sig op over Vandskorpen; men indtil et lignende Syn lader sig see oftere og for Flere, bliver det vel afgjort, hvorledes det omtalte Sødyrs Skikkelse, har været.) Den 22de og følgende Dage i September d. A. anstilledes den offentlige Examen i Slagelse lærde Skole, i Overværelse af de indbudte overordentlige Censorer, andre Byens og Egnens Videnskabsmænd og Disciplernes Forældre og Værger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Det af Stadens Rector i denne Anledning udsendte Jndbydelsesprogram var en Fortsættelse af Lykophrons Cassandras metriske Oversættelse paa dansk. (Slagelse Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Mariboe, den 15de October. Paa Grund af Kornprisernes Falden sælges nu her i Byen en Pot Brændeviin for 4 Rbmk. - Den 10 October afreiste Fuldmægtig C. Brabrand, (forhen conditionerende paa Amtstuen her i Byen) fra Kjøbenhavn til St. Croix i Vestindien. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Odense, d. 17 Oct. J Tirsdags Nat tildrog sig følgende ynkværdige Hændelse: En Haandværksmand her fra Odense var paa Hjemreisen fra Markedet i Nyborg tilligemed sin Kone staaet af Vognen, for at røre sig, da en anden Vogn, som i det samme kom jagende, uagtet deres Tilraab, overkjørte dem Begge, hvorved de bleve skrækkelig tilredte. Mandens ene Been er brækket paa to Steder og Hovedet ilde forslaaet, og Konen fik en Arm brækket, foruden flere Kontusioner. Man tænke sig deres ulykkelige Forfatning, saa meget mere da de have 4 smaae Børn i Huset og Konen befinder sig høifrugtsommelig. Manden er Dreiermester Christian Nielsen, boende udenfor Skomagerlærling Peder Jensen, Nørreport.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
i Viborg takker i Viborger Samler paa det inderligste Hr. Weiss i Hammerum Herred, fordi denne, uagtet de offentlige Læger ikke vilde tage ham i Kuur, har kureret ham for en medfødt Blodvært paa Overlæben, som strakte sig op til det venstre Øie og gik med en Svamp ud over samme, hvorved han blev til Vidunder og Skræk for Mennesker, der ei havde seet ham før.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
(Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Til det i Skilderiet Nr. 82, efter Hr. Hempels Avis mod Kighosten indførte Huusraad, ønsker Jndsenderen, at i Honningen maatte blandes og omrøres pulveriseret Hørfrøe, da dobbelt Nytte vil derved erfares!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
J Hr. Hempels Avis af 17 Oct, læses følgende sørgelige Bekjendtgjørelse: "Mandagen den 29 f. M. afseilede mine 2 voxne Døttre herfra i en Baad til Fyen, som skal være forulykket en Miil fra Bogense. De vare iklædte fortegule Hvergarns Klæder, den ene en grøn Kalmuk Frakke med forgyldte Hager, den anden en bruun Klædes dito med Sølvhager, begge havde Guldsrenringe med en Forgjætmiget, samt hver en Guldring paa Fingeren. Paa den enes Linned findes Bogstaverne M. S. og paa den andens L. G. S.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
J Baaden havde de en betrukken Kuffert og en grøn Kasse, hvorudi var deres Linned og Klæder. Dersom deres Lig skulde nogensteds være drevet i Land, er min Begjering de maatte blive hæderlig begravede, da Omkostningerne, som derved maatte medgaae, skal af mig skyldigst blive stat tede. - Horsens den 14 Octbr. 1817. - Niels Smedt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Hr. Jversen siger i sin Avis af 17 Oct. En engelsk Statistiker spaaer, at de indiske Shavls engang vil blive hele Europas Ruin; ruineret have de vist nok allerede mangen taabelig Mand i Europa, der for at have Huusfred veiede indiske Shavler op med mere, end hans Kræfter formaaede. - Som en Følge af den herskende Pengemangel anføres, at Kjøbmand Skønau i Thisted, hvis ubehæftede Eiendomme ere vurderede for 170,000 Rbd., har seet sig nødsaget at opgive sit Boe, kun allene for at vinde Tid, da han lover Enhver fuld Betaling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Ribe. J den af Cand. Jur. Gliemann udgivne geographiske Beskrivelse over den danske Stat, findes følgende, Ribe angaaende, der trænger til Berigtigelse. Der anføres: "At Byen ligger paa den søndre Bred af Nibsagen; at Domkirken udmærker sig ved 2 oven flade Taarne og nogle Epitaphier; at Byen har et Tugt- og Forbedringshuus og nogle Hospitaler. - Hertil gjøres følgende bemærkninger: Nibsaaen deler sig østen for Ribe i 4 Strømme, hvoraf de 3 gjennemskjære Byen og den 4de løber sønden om den, og forener sig siden med de øvrige. - Domkirken har kun 1 Taarn. Det andet Taarn, der ei havde fladt Tag, har været nedbrudt siden Aaret 1792. Enhver, der træder ind i denne stolte Bygning, vil vist ligesaameget lægge Mærke til de massive af Qvaderstene opførte Piller og den skjønne Kuppel i Choret, som til Epitaphierne. - Byen har intet Tugt- eller Forbedringshuus, ligesaalidet som Ringkjøbing og Veile, ei heller har den mere end et Hospital. (Ribe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
God Fyensk Humle er solgt i Viborg i disse Dage for 28 Rbdlr. Lpd. Man fandt det en god Nedsættelse fra 64 Rbdlr. for den udenlandske. Nu averterer en Søren Hald i Randers, at han sælger Brunsviger Humle, for 24 Rbdlr. Lpd. og 10 Mk. Pdt. (Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Kjøbenhavns Børs d. 21 October. Cours. Hamb. 2 M. 433, a vista 440. Amsterdam 2 M. 405, a vista, . London 2 M. 18 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 452. Specier solgtes til 27 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 106 pr. 100; Oblig. 94 a 95. Norske Rigsbanksedler 24 1/2 a 24 3/4. Dito Species. 17. Svenske Sedler 8 Mk. Disconto. 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Blandede Efterretninger. Hensigten af tydske Studerendes Reise til Wartburg ved Eisenach, har hidtil ikke været bekjendt. Men nu veed man, at det ved adskillige tydske Høiskoler er for en Tid siden blevet besluttet, at forsamle i Wartburg til Reformationsfesten Deputerede fra alle tydske Universiteter, for at høitideligholde denne Fest paa en værdig Maade. De Studerende i Jena have i den Anledning ladet udgaae en Jndbydelse til alle tydske Studenter, hvori de gjøre dem bekiendte med deres Forehavende, og opfordre dem til, at komme i saa stort Antal, som mueligt. Storhertugen af Sachsen Weimar har givet sit Samtykke dertil, og lovet Understøttelse fra Regjeringens Side. Allevegne er Jndbydelsen bleven optagen med Jubel, og allene fra Kiel ventes 30 til 40 Studerende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
J Provindsen Principato ultra i Neapel tildrog sig nyelig det sieldne Natur=Phænomen, at ved forresten klar Luft en kegleformig Skystøtte nedsænkede sig ved en Brønd. Nogle Fruentimmer, som just stode og vadskede ved denne, løbe forskrækkede bort. Skyen drog alt Vandet fra Brønden op med sig, rev det ved samme liggende Linned ligeledes op i Luften, og hvirvlede sig dermed til et flere Mile bortliggende Sted, hvorfra den, inden en Times Forløb, kom tilbage til Brønden, hvor den lod næsten alle de medtagne Stykker, igien falde. Nogle af disse vare ganske forbrændte, andre saae ud, som om de vare gjennemborede af Kanonkugler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Capitain D. Zimmermann, førende Skibet. Jris, der den 1ste dennes ankom til Pillau, har den 11te forrige Maaned paa Velbanken i Nordsøen ved Middagstid fanget 2 Falke, der hver havde befæstet ved Fødderne med Messingtraad et tyndt henved 8 Tommer langt og en Tomme bredt lidet Brædt, hvorpaa med Blæk stod skrevet de Ord, Barton of London off the Texel Septbr. 11 D. S. Greenvel. 1817." Begge smaa Bræd terne vare altsaa skrevne paa samme Dag, som Falkene bleve fangne, og de havde saaledes, efter som Kapitain Greenvel lod dem flyve ved Texelen, tilbagelagt i nogle Timer en Strækning af 29 Tydske Mile.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Rettelse. J forrige Numer, P. 1324, Lin. 10, istedetfor catholske læs, lutherske. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Vinteren stunder til – Kjøbenhavns Hundred Tusinde Jndvaanere skulle forsynes med alle nødvendige Fødevare til Livets Ophold, forinden Tilførselen standser og den strængere Aarstid indtræffer. Tidsomstændighederne have i de seneste Aaringer saaledes forandret sig, at ingen Huusfader kan med nogen Sikkerhed gjøre Beregning over hvor mange Penge han behøver, for anstændigen, og, efter hans Huusholdnings Størrelse og Trang, at gjøre det nødvendige Jndkjøb. Denne Uvished og Behov, Utilstrækkeligheden af de Midler, han er i Besiddelse af, til at forsyne sig og Sine, grunder sig tildeels paa Høkeriets og Vindesygens vedvarende Tilstand, som i Uger, Dage og Timer forandrer Priserne, og derved tilintetgjør alle Bestræbelser for den Ordentlige, men knapt aflagte Embedsmand, Pensionist, Rentenerer og fattige Medborger, for at see sin Hensigt opfyldt. Coursens idelige Forandring, hvorved Pengenes Værd taber sig, de store og smaae Speculanteres Opkjøb af alle Nødvændigheds=Vare, forat profitere paa Medborgeres Bekostning, bidrager ligeledes til det Ondes Forstørrelse, og ingen Retsindig og med Tidsaanden bekiendt Mand vil kunne nægte Sandheden af det her Anførte, end- og en stor Deel af de bedre tænkende Handlende vil tilstaae dette; men - de maae følge Strømmen; hvad skal bevæge dem til at bringe noget Offer, naar Mængdens Fordærvelse er saa øiensynlig, At stræbe imod dette Onde, at række en hielpsom Haand, for at lindre Nød og tiltagende Kummer: dette er enhver god Borgers Pligt; men hvor roesværdigere vilde det ikke være, naar selv de Collegier, i hvis Magt det staaer at fremme det Almindelige Bedste, med Jver og Virksomhed tage sig af den Fortrængte og afhielpe Nøden. Vor Konge vil sikkert det Gode; Hans Embedsmænd paaligger det at fremme Hans Villie. Naar man ikke med gyldige Grunde kan bortdemonstrere det her Anførte, saa være det nu tilladt at foreslaae nogle Midler, som strax bør iværksættes, for at hielpe paa Huusholdningernes Forsynelse i Almindelighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Da General-Toldkammeret upaatvivleligt ved dets Underordnede har den nøieste Kundskab om alle de Fødevare, som saavel Land som Søeværts ankomme til Staden, saa ønskede man at en daglig Fortegnelse blev offentliggjort foran i AdresAvisen, hvori blev anført hvad hertil var ankommet, saaledes nemlig: Skipperens Navn; hvorfra han var, hvoraf Ladningen bestod, dens Qvantitet; og hvilket Liggested han i Havnen søgde. Denne punktlige og tillige hastige Bekjendtgjørelse, vilde have uberegnelige Fordele for Stadens Jndvaanere i Almindelighed, og for dens mindre Formuende og ikke Handlende i Særdeleshed. Man blev derved strax sat i Stand til at vide, hvad der var at faae, og ufortøvet kunne møde for at gjøre Jndkjøb, forinden at Høker Classen fik opkjøbt det Bedste og Nødvendigste; thi hvo har Raad til at holde besoldede Dagdrivere paa Toldboden og ved Canalerne, for at lade sig underrette om Skibes Ankomst med Levnetsmidler, Det er ikke her Stedet, ved en historisk Fortælling, eller ved Facta at bevise, at store og velgjørende Forbedringer kunne iværksættes, men det har allene været Øiemedet at vise, at Offentliggjørelse om alt det, som til Livets Ophold behøves, bør først og fremmest være Embedmandens Bestræbelse, i hvis Magt det staaer at fremme samme, og at intet Folk og ingen Nation kan siges at nyde Lykke, hvor man midt i Overflødighed af alt til Livets Ophold, maae sørgeligen tilbringe Livet, fordi Vilkaarlighed og List søger at sætte Grændser for al ærlig Bestræbelse. Den 22de Octbr. 1817. L. A. S.