Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-10-02
Slesvigske Stænder. J sin Slutningstale afgav Stænderforsamlingens Præsident, Etatsraad Falck, følgende Erklæring, som eenstemmigt tiltraadtes af Forsamlingen: "Den Biborgske Stænderforsamling har, som det er alle de ærede Deputerede bekjendt, i indeværende Aar inddraget Hertugdømmet Slesvigs Forhold og Anliggender i dens Forhandlingers Kreds paa en saadan Maade, at det næsten vilde opvække Forundring, hvis den slesvigske Forsamling iagttog en fuldkommen Taushed derved. Jeg anseer det derfor passende, at udtale mig desangaaende saaledes som jeg formener det overeensstemmende med den ærede Forsamlings Anskuelser. Der er i den Viborgske Forsamling gjort Andragender og fattet Beslutninger, som umiddelbart angaae vort Land; men desuagtet har det ikke kunnet ansees passende at gjøre disse Andragender og Beslutninger til Gjenstand for Stændernes Forhandling i denne Sal. Den slesvigske Forsamling holder fast ved den Grundsætning, som den stedse har iagttaget: hverken at blande sig i de danske Stænderforsamlingers Forhandlinger eller i Kongerigets indre Anliggender, og har saameget mindre kunnet finde sig foranlediget til at lægge videre Vægt paa hine Andragender og Beslutninger, som de ere udgaaede fra en Forsamling, der er aldeles incompetent i slesvigske Sager. J fast Tillid til Landets og sine egne Rettigheder nærer den slesvigske Forsamling den Overbeviisning, at hine ubeføiede Andragender og Beslutninger i enhver Henseende ere ugyldige og intetsigende, og derfor ikke kunne begrunde nogensomhelst Betænkelighed, og den anseer det saa meget mindre svarende til dens egen Værdighed at bryde sig derom, fordi Forsamlingen ved den allerhøieste Erklæring, som blev meddeelt ved Slutningen af forrige Forsamling og i Aar gjentaget i den kongelige Meddelelse, finder sig fuldkommen beroliget. J denne Henseende see vi Fremtiden imode med Rolighed og Fasthed. - Jeg tillader mig at opfordre den ærede Forsamling til at yttre sig om, hvorvidt den tiltræder denne Erklæring." Jydske Stænder. Af Loll. Falst. St. Td." uddrage vi Følgende: – Førend de jydske Deputeredes Forsamling gik der mange Rygter om, at de holdt Sammenkomster, og at de agtede at indgive et bestemt Andragende om en Constitution; men enten maa disse Rygter have været ugrundede, eller ogsaa maa de være komne til en anden Erkjendelse, thi under Debatterne om det Schytteske Constitutionsforslag, eller hvad det skal kaldes, aabenbarede sig ingenlunde nogen Jver i denne Retning, og Resultatet var meget tarveligt. For Jydernes Project om, at faae det store internationale Spørgsmaal afgjort ved Delegerede af alle fire Stænderforsamlinger, give vi ikke meget; thi selv om Slesvigerne og Holstenerne give deres Samtykke dertil, hvorom stærkt turde tvivles, vil Comiteen neppe fore til Noget. Under Debatterne om Statseenheden, som ved saa mange andre Leiligheder, viste det sig ret, hvormeget man seer paa Manden, og hvor lidet paa Sagen. Schyttes Forslag om Statseenhedens Opretholdelse og Stænderinstitutionens Udvikling mødte megen Modstand og blev beklippet paa alle Kanter, hvorimod alle Prof. Larsens Forslag i lignende Retning gik igiennem med stor Majoritet, ja tildeels endogsaa eenstemmig. – J det Hele taget har den nationale Sag meget beskjæftiget Jyderne; de have med megen Varme lagt Regjeringen paa Hjerte, at det er paa den høie Tid at der gjøres Noget, at der med Eftertryk trædes op imod de separatistiske Bevægelser, som i saamange Aar have truet Staten, og naar nu den roeskildske Forsamling, hvad vel tør ventes, forener sin Stemme med deres, tør det vel haabes, at Regjeringen vil blive nødt til at laane Øren til Nationens eenstemmige Forlangende, og ikke længere vil være istand til at skyde Sagen ud i en uvis Fremtid.