Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-07-03
Englænderen Thomas Smart Hughes fortæller følgende om sit Ophold i Athen i Aaret 1813 Med Alecco Logothet besøgte jeg den offentlige Skole. Localet er ikke slet; der er ogsaa et Bibliothek. Overskoledirecteuren Signor Palamas holdes for at være et Underværk af Lærdom og af uimodstaaelig Veltalenhed, saa at Aristoleles og Jsocrates i deres Tid ikke kunde have staaet i større Anseelse end den han nu nyder. Der blev netop den Gang holdet en offentlig Skole-Høitidelighed, hvorved han vilde holde en Tale over Homer; derved indfandt sig ikke allene de sædvanlige Disciple; men overhovedet alle de Personer i Athen, som i nogen Maade interresserede sig for Litteraturen. Ved Jndgangen i Salen faae vi ham sidde i en stor Lænestoel med en uhyre høi Græsk Hue (kaldet calpac paa Hovedet, og omringet af et talrigt Auditorium af Præster og Lægfolk. Classens sædvanlige Skole øvelse var snart forbi, hvorpaa det blev overdraget en af Disciplene at forelæse omtrent 50 Vers af Faderen for den Græske Digtekunst. Herpaa reiste Signor Palamas sig, tog sin Hue af, rømmede sig nogle Gange, og begyndte at fortolke Digteren Vers for Vers; da han giorde en Paraphrase derover i det nye Græske Sprog; men hvorved han indhyllede den gamle Homers Simplicitet i en dunkel og mystisk Philosophies Spindevæv. Auditorium hørte imidlertid andægtig paa ham med opspærrede Munde. Jeg for min Person kunde ikke afholde mig fra den Tanke, at dersom den store Digter havde hørt denne dogmatiske Sladder over sine Vers, som bleve oplæste uden i den ringeste Maade at lagttage Versemaalet, saa vilde han være kommen i den samme Fortvivlelse, hvori, ifølge et gammelt Epigram, David skulde være faldet, dersom han kunde have hørt sine Palmer synge af en chatolsk Præst. Efter i 3 Timer at have udholdet denne Taalmodighedsprøvelse var vor Straf forbi; men for vi gik bort gav jeg endnu en Bagatel til Foræring til de dueligste Disciple; en Gavmildhed, som tildrog mig Dagen derefter en Strøm af Taksigelser i Prosa og Bers. – Jeg samlede et Antal af Sange, Oder og dramatiske Poefter af de nuværende Atheniensere; men som i Almindelighed vare ubetydelige og smagløse. Hovedthemaet i dem vare Klager over deres Fædrenelands undertrykkede Tilstand med uafladelig Hentydning paa de gamle Grækeres store Egenskaber og Fædrenelandskiærlighed. Man kan imidlertid dog ikke uden Fornøielse læse disse poetiske Forsøg, uagtet deres ringe indvortes Værdie; da de synes at bebude en gunstigere Fremtid, i Særdeleshed naar man betænker, hvad for en stor Revolution der er for regaaet i Grækernes Tænkemaade i de sidste 20 Aa og at de kun behøve en ringe Biestand for at Smag og Genie igien kan blive opvakt hos dem. - Hr. Parker og jeg lode os optage i et Societet, som allerede for lang Tid siden er bleven oprettet i Athen for at udbrede Konster og Videnskaber. Dets fornemste Tendenz er at anskaffe et Fond, for at anlægge et Bibliothek og et Museum, for at lade trykke Udgaver og Oversættelser af Classikerne og for at sætte de Ynglinger, som udvise fortrinlige Talenter og Evner til Videnskaberne istand til at fortsætte deres Studeringer paa udenlandske Universiteter og at opvække Kappelyst iblandt Disciplerne ved at uddeele Præmier iblandt dem. J Spidsen for dette Selskab staaer Erkebiskoppen, de øverste Geistlige og de fornemmeste Jndvaanere i Staden, iblandt disse blive 4 Ephorer og en Secretair udvalgte, som besørge disse Anliggenders Bestyrelse. Dette Societet fører Navnet af Musernes Venner (Philomusoi); det aarlige Biedrag udgiør 3 svære Pia stere, en Summa der vistnok er mere beregnet paa de nærværende Athenienseres Fattigdom end paa den foretagne Plans Storhed. – Der gives dog endnu en høiere Classe af Medlemmer som aarligen bidrage 40 Piastere og hvorfore de erholde Titelen: Velgiørere; ogsaa blive deres Navne indgravede paa en Marmorstøtte. Da vi erklærede vor Hensigt at vi ville lade os optage i denne Classe, erholdt vil en Deputation af hele Committeen. Vi giorde Societetet en Foræring af et smukt Exemplar af Pausanias og priiste os lykkelige ved paa denne Maade at kunne afdrage en liden Deel af de Forbindtligheder, som paaligge os for de Kundskaber, som vi skylde de gamle Grækere, ved at understøtte deres ulykkelige Efterkommeres patriotiske Planer. Societetet lod sig nøie med for dette Aar at udsætte Præmier for Signor Palamas Disciple; men som opvakte en saadan Kappelyst iblandt dem, at deres Forældre hver Dag beklagede sig for Ephorerne, at deres Drenge af denne Aarsag fornægtede sig Søvnen og arbeidede sig syge, et Træk der lover at Guisten af den gamle Græske Aandeengang igien vil opflamme til en fuldstændig Lue. – Da bemeldte Hughes ankom ti Livadien besøgte han Archonten Lagotheti, en af de anseeligste Mænd i Staden, hvis Huus er et sand Pallast og det smukkeste Værk af den nye Græske Bygningskonst som han endnu havde seet. Denne Mand talte meget godt Jtaliensk, og vi, siger Hughes, begyndte en Samtale om Grækenlands nærværende politiske Tilstand og Besætningen af de Joniske Øer ved Storbrittannien. Han var vel tilfreds hermed og ansaae dette, som enForbetydning paa Grækenlands tilkommende Befrielse, han haabede megen Virkning af Udbredelsen af nyttige Kundskaber og ædle Grundsætninger, og da jeg fortalte ham den Plaat oprette et Universitet paa Øen Zante, reiste han sig med Enthusiasmus op af sit Divan og erklærede: at naar denne Plan blev udført, saa vilde han selv saa gammel som han allerede var, begive sig til Zante, for der i et heelt Aar at studere Geometrie. (Redacteuren tillader sig at levere dette Stykke af en Reisebeskrivelse i Grækenland, som er udkommen inden den Græske Revolution begyndte, for at bevise, at den ikke har værer en Virkning af enkelte Ærgierriges Planer; men af det Græske Folks opvaagnede National-Følelse og Kraft, og af det øvrige Europas Jnterresse for Grækernes Skjebne og Bestræbelse for at udbrede Cultur iblandt dem; Engelske Reisende have ogsaa bidraget meget dertil.