JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. 1) Hjørnehuset af Ulfeldtsplads og Trompetergangen har vel forhen havt Gadenavnene paamalede, men de ere nu aldeles ulæselige. 2) Udenfor Møbelhandlerens i Silkegade ligger en stor Kampesten paa Fortoget, som man haaber Ejeren lader borttage fra dette uberettigede Sted. 3) Naar man fra Vingaardstræde kommer ind i Admiralgaden, findes næsten bestandig uden for den til Hjørnebygningen paa Venstre nastliggende Gaard een ja ofte to Trillevogne hensatte ledige paa Fortoget, saaledes, at dette derved er aldeles afspærret for Fodgængere. Man haaber, at Ejeren vil indsee Uretmæssigheden i denne Fremgangsmaade, og give sine Børe et Stade, der hører ham til med Rette, og ikke eet, der tilhører hans Medborgere.
Politivennen, 1807-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De afbrudte Afvisere ved Gammelstrand imellem Fortunstræde og Holmensbro, ere nu borttagne. Det synes nu ganske at være vedtaget, efterhaanden at befrie Gaderne fra denne Gammeldagshed, der vist, dersom det ellers var muligt at faae Erfaring derom, har forvoldet en uendelig stor Mængde Fald og Forstødelser, uden at have nogen synderlig Nytte. 2) J en Tid af 14 Dage omtrent, er det bemærket, at Gefrejderne, naar de marsere med Skildvagter ikke mere bære Geværet fældet, men opret. For denne Guvernementets Afskaffelse af en Skik, hvorimod paa Menneskehedens Vegne ofte forgæves har været gjort Forestilling i dette Blad, vil det høste enhver god Medborgers inderlige Tak. - Ved denne Anledning tør dette Blad atter yttre det ønske, at Skildvagterne her i Staden maatte sættes ud af Stand til, ved Bajonetten fra det over Skulderen liggende Gevær, imod deres Villie at give Lejlighed for Gaaende, enten i Mørke, eller Fuldskab, eller Uagtsomhed, at rende Øjet eller Ansigtet derpaa. Den nylig saaledes indtrufne Ulykke, der berøvede en agthar Medborger sit Øje, være Medtalsmand for dette ønske! - Dersom det ikke var muligt, at Skildvagten kunde være uden paasat Bojonet, hvilket man dog troer, kunde det maaskee være godt, om han beordredes aldrig at lægge Geværet over Skulderen, men enten bære det skuldret, eller i Armen, eller som Jægerne. - Et andet Forslag er, at noget uskarpt kunde paasættes Bajonetspidsen. - Det allerbede ste var dog, at Bajonetten slet ikke var paa, thi da kunde Skildvagten uden nogens Fare meget gjerne nyde den Lettelse, at kunne kaste Geværet paa Skulderen. 3) Det tilsendte Bidrag, om de med Posterne til Kbhvn ankomne Breves Ombærelse, kan denne Gang ikke indrykkes af Mangel paa Plads, men skal blive indført i næste Nummer.
Politivennen, 1798-01-01
Varsko i Landemærket. Huset 191 i Landemærket i hvis Stue boer en Brændeviinsskjænker har et Brændeviinsskilt hængende over Fortoget der nu i 14 Dage i det mindste har truet med Nedfald; Skildet er af Jern, og kan magelig knuse Hjernen paa hvem det falder ned paa.
Politivennen, 1807-01-01
Bekjendtgjørelse. Det forhen i disse Dage paaklagede daarlige Fortog i Boldhusgaden uden for Lindbachs, er nu tilligemed Fortoget i hele Gaden under Udbedring.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. 1) J Krydset af Pilestræde og Antonistræde kan man paa engang paa tre Hjørnebygninger læse: Pilestræde, Pillestræde og Pilestræde. 2) Den tygebraheske Fortogsflise udenfor No. 31 og 92 i Pilestræde, som saa til ligger skæv og saa tit rettes, ligger nu atter skæv. 3) Man seer paa Østergade og flere Steder, at Staden ikke allene faaer en ny Nummerering, men en dobbelt Nummerering, da man lader det gamle Nummer staae tilligemed det nye, hvilket maae avle megen Forvirring.
Politivennen, 1807-01-01
Politispørgsmaal i Nysted. (Efter Tilsendt.) Uagtet al den Omhu som Færgebestyteren for Færgeløbet imellem Nysted og Helgenhaven stedse viser, kan dog ikke nægtes at Uordener finde Sted, hvis Grund ej kan søges fra Færgebestyrelsens Side, men umiddelbar fra Politiets. - Hvo berettiger nogen at have Vasketude ud til Gaden? i Særdeleshed til det Stræde, der leder ned til Stranden, hvorved de Rejsende let kunne overstænkes, og derved faae grundet Aarsag at anklage Opsyns- og Politivæsenet. - Dette er nedskrevet for at gjøre høje Vedkommende opmærksomme paa næsten hævdede Uordener.
Politivennen, 1807-01-01
Bøn til Bestyrerne af Jægersborg Dyrehave, og især af Plantasjen mellem Dyrehaven og Klampenborg. (Efter Jndsendt.) Allerede i disse begyndte Sommerdage har man seet en temmelig stærk Søgning i Dyrehaven, og en stor Mængde Damer at spadsere Vejen fra Klampenborg og hen til Dyrehaven, i hvor meget disse endog ere blevne overstøvede af Vogne og af Kavalerer til Hest, som tillige ere passerede denne Vej. Her kan man ikke give Damerne den almindelige Bebrejdelse, som de ellers ere udsatte for, nemlig: at det er uden for Smagen ej at gaae hvor Færselen er stærkest, hvad enten det saa er til Hest eller Vogns. Nej, her maa man have den undskyldte, saasom der ingen anden Vej eller Sti er imellem Klampenborg og Dyrehaven, altsaa en absolut Nødvendighed at passere samme, naar man vil der imellem, i hvor besværlig det end ofte er, naar flere Vogne skulle passere hinanden forbi. Jndsenderen gjør derfor det Forslag, om der ikke kunde gjøres en Fodsti, 6 til 8 eller 10 Alen fra Vejen, paa hver Side af samme, hvor Fodgængerne kunde gaae uden at vove at blive overredne eller overkjørte, ej heller at blive overstøvede. Disse Stier skulde ikke være kostbare, ej heller bredere, end at 2 Personer i det højeste kunde gaae ved Siden af hinanden, ej heller skulde de være lige, men derimod gaae lidet i slynge, eller Sneglegange, alt ligesom det best kunde passe sig, uden at afhugge alt for mange af der staaende Træer, da Hovedsagen tillige maatte være at kunne gaae i Skygge. ønskeligt vilde det være, og Jndsenderen er overbevist om Publikums store Taknemlighed, om disse Stier kunde blive indrettet i disse Dage. At det kan skee i Hast og uden stor Bekostning, derfor indestaaer Jndsenderen, og Forslag til Maaden at indrette samme paa, fremsættes saaledes: Stiens Gang paavises af vedkommende Bestyrere; og indsees at det paa adskillige Steder vil være nødvendigt, at nogle smaa Træer afhugges ved Jorden, og ligesaa nogle overhængende Grene, paa det at Stien dels igjen kan blive tør efter nede faldende Regn, og dels at de der Gaaende ej alt formeget skulle blive overdryppede af Vandet fra Træerne. Naar dette er sket tager een eller to Mand hver en Hest i Haanden, helst uden Sko, og trækker disse bag efter sig flere Gange frem og tilbage, i den Linie Stien skal gaae, og naar dette er sket, og Jndgangen til Stien viser sig ved Enderne, vil den snart blive tiltraadt af Fodgængerne. Paa denne Tur findes et Par smaae Render, men Bekostningerne paa et Par Bræder, til at lægge over samme, haabes ej at komme i Betragtning. Gaaer dette Forslag i Opfyldelse, vil Jndsenderen og flere ved ham vist glæde sig herover, og dobbelt Glæde vilde det siden blive om alle og enhver som spadserede ad disse Stier vilde gjøre det til en Regel at gaae ad Stien paa den højre Side af Vejen efter deres Tur, hvilket vilde forebygge mange Standsninger.
Politivennen, 1807-01-01
Vejuordener i Fyen. (Efter Jndsendt). Af Mangel paa en fyensk Politiven, henvender en Rejsende, som Natten imellem den 29 og 30 Maj kom Vejen fra Viborg til Svendborg, sig til den Københavnske, for at gjøre Vedkommende opmærksomme paa 1) at imellem Svendinge og Ellerup By, nær ved den sidste, fandtes Broen paa Landevejen sammenstyrtet, uden at nogen Bom, eller Afviser averterede de Rejsende at vogte sig derfor, men blot en Hasselkæp, der ej paa 2 Skridts Frastand kunde sees eller bemærkes, stod oprejst midt i Hullet af den sammenstyrtede Bro, hvoraf Rækværket paa begge Sider stod, som sædvanligt, og syntes at være bestemt til at lokke den Rejsende til Vildfarelse; 2) at paa Svendborg Byes Mark, tæt ved et nyt med Tegltag behængt Hus var gravet tvers over Vejen en dyb Rende, formodentlig til en Stensluse, uden at ligeledes noget derved var sat til at afværge, at Rejsende ej kjørte lige derudi, istedet for at kjøre uden om, og 3) at det havde været godt, om Byens Port ej var bleven flyttet, førend Portbetjenten var flyttet med, da dennes Bopæl, i en temmelig Frastand fra Porten, gjør det besværligt for den Rejsende, der ingen Besked veed i Byen, at faae Porten gabnet, uden langt Ophold.
Politivennen, 1807-01-01
Nye Bevæggrunde til at ønske Kbhvn en kal ansat Jndskriver. Paa Assistentskirkegaarden læses, blandt mange andre, følgende 2 kuriøse Gravskrifter: Herunder hviler Støvet aff min salig Mann Niels Klemsen Baadsman hvis lives lyst blev tænt Ad. 1765 den 5 April og Slukkedes 2 Jan. og i hans Alders 38 Aar! hviil sanft du gode Man, Der du im Grave Schlimmeer og nu ist ikke mehr Paa stolte Bølger Schimmer, da Du saa mange Aar Din Tid Til End har Bragt, So ønsker jeg nu Dig En salig Rolig Nat. Her under hviiler Dynes Dynesen Knegt ved Bryggeriet Fød den 16 Julii 1778 Død. Vor Levetid i Verden her os ingen har Fortalt Dynes Hansen et Exempel var som udi Karret faldt Den Smerte han da følte og maatte hold ud Om 24 Timer. - Forløsning kom fra Gud. J Anledning af foranstaaende elendige Tøj, som saaledes offentligen hensat vist ikke gjør Nogen Ære, var det vel ikke noget urimeligt ønske, at der maatte træffes den Foranstaltning, at ingen Sprogfejl indeholdende Gravskrivter sattes til Skue.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag til nogle Bænkes Anskaffelse udenfor Nørreport. (Efter Tilsendt.) Hidindtil har man maattet savne den Bekvemmelighed udenfor Nørreport, at have nogle Bænke til almindeligt Brug, hvilket Savn mange alt længe have ønsket maatte afhielpes. Thi sandt at sige, er der udenfor ovennævnte Port ikke et eneste Sted hvor Folk, enten trætte af Gangen, eller udmattede af Heden, kunne finde et bekvemt Hvilested under et Træes velgjørende Skygge. Dette Savn have mange følet og beklaget sig over, og især de, som have Børn med sig. Paa bekvemme Steder til disse Bænkes Anbringelse er der neppe Mangel, da især Træernes Skygge ved Blaagaard med Glæde modtager dem; ej heller indseer maa at de der ere nogen til Hinder. Der gives desuden mange andre Steder, hvis Bekvemmelighed til Bænkes Anbringelse, maaske bedre indsees af dem, hvis Forretning det er, at udvælge slige Steder, end af Andre. Disse Bænkes Bekostning vil neppe blive betydelig; og hvor stor Glæde vilde ikke de opnaae, ved hvis Omsorg disse Bænke blive anskaffede, naar de, som hvilede paa dem, taknemmelig velsignede Ophavsmændene!
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) J Slotsgaarden ved Kunstkammeret er altid et afskyeligt Søl fra Posten, hvorfra Vandet slet intet Afløb har; især var det i de Dage, da det frøs, vanskeligt at passere over denne Jsslade; naar det ikke er Frostvejer kan man dog vade derigjennem, og man slipper da med et Par vaade Fødder. er dette Søl derimod frosset, udsætter man sig for at glide og i Faldet forslaae sig. 2) Magistraten vilde fortjene mange Medborgeres Tak, naar den lod sætte Lygter paa Midten af alle Byens Broer, ligesom paa Enderne af disse; thi der er altid mørkt midt paa Broerne, saa at man paa Høibro neppe kan see de Jernudstandere, hvormed Gelænderne ere faslgjort; især er dette vanskeligt, naar det er, hvad vi her i Byen kalde Magistratsmaaneskin. 3) J Magstræde er der, paa højre Haand fra Raadhusstrædet,, adskillige Huse, som have langt paa Fortoget udstaaende Trapper, og ingen Rendestensbrætter udenfor samme. Tillader Politiet at Fortogene bebygges med slige Trapper, burde det dog sørge for, at de Husejere, som saaledes optage Fortoget for de Gaaende, lægge Brætter over RenDestenene uden for samme; thi ellers er Fortoget ganske utilgængeligt. Fra No. 38 i samme Gade gaaer en afskyelig høj Trærende ud paa Fortoget. 4) Blikkenslageren No. 144 paa Østergade har en alt for langt udstaaende Krog, i Dag har adskillige stødt sig paa Torvespanden, som næsten hænger over Fliserækken. 5) Kældermanden under Modehandler Aumont paa Østergade vover i denne snævre, saa stærkt befarede Gade, at lægge Tønder over Rendestenen. Formodentlig vil han snart mærke, at der gjerne kunde ligge et Læs Koste hos. 6) Rendebrættet foran Huset No. 104 i Pilestrædet er godt, men ligger meget slemt og farligt for Fødderne. 7) J Frostvejr burde paa offentlig Bekestning ophugges rundt om Gadepomperne, hvor der ved det igjentagne Spild bliver som et højt yderst slibrigt Bjerg, hvorpaa dog de Tjenestepiger og Karle maae staae, der skulle pompe. To Steder, hvor Forsømmelsen af disse Jisbjerges Berthuggelse især kunde være farlig, ere 1) Bredgaden ved Posten paa venstre Haand, naar man kommer fra Kongens Nytorv, hvor Jsen ved den idelige Pompning er usædvarlig høj. 2) J Enden af store Strandstræde ud til Garnisonskirken, hvor de som maatte glide ved Jsen og falde, lettelig kunne slaae sig til skamme paa de to Afvisere, som denne Post har fremfor nogen anden i Staden, og som der alt engang før har været klaget over i dette Blad.
Politivennen, 1807-01-01
Opfordring til Hr. Vinhandler J. P. Muller. Anlediget af Hr. Vinhandler Møllers Bekjendtgjørelse i Addressavisen saa lydende: Da jeg har bragt i Erfaring, at ildesindede Mennesker har udspredt det Rygte om mig, at jeg har ladet den Dreng, som jeg havde fra Opfostrings Stiftelsen, sætte i Fattigvæsenets Tvangshus; saa erklæres dette Rygte for en aldeles opfunden Løgn, hvilket endog kan bevises af min Skrivelse til den kgl.Direktion for bemeldte Suftelse. J. P. Muller. Vover man at udbede sig af ham al mulig Oplysning om bemældte Tildragelse, samt om hvad han selv formoder at være Aarsagen til Afstraffelsen.
Politivennen, 1807-01-01
Bekjendtgjørelse. Jndsenderen af Bidraget om et Menneske, der fik Prygl af en Soldat, en Underoffiser og en Offiser, vilde behage at tale med Udgiveren.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. 1) Paa den hvide Hjørnebygning af store Kongensg. og Akademiegade staaer følgende latterlige Gadenavn. Gademie Gaden. Man seer nok at der forhen har været et A foran, og at der altsaa har staaet AGademie Gaden, men dette var ligesaa galt. At Hjørnet synes nu engang bestemt til Løjerlighed, maatte troes deraf, at en ældre Jndskrivt endnu svagt kan skælnes oven over at have været: Cadet Agademie Gaden. 2) Paa den graae Hjørnebygning ligeoverfor sees slet intet Gadenavn. 3) Endnu kan man paa et Hjørne af Adelgade see den latterlige Jndskrivt: Dronnin Gens Tvergade.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske om en Jndretning ved Forligelsees Kommissionerne. Ved at staae i merkantilske Forbindelser med slette Betalere i nogle 10 til 12 Miil herfra beliggende Købstæder, maa jeg enten gjøre meget bekostelige Rejser for selv at møde dem ved Forligelses Kommissionerne, eller jeg maa bede Venner eller i Mangel af samme andre Bekjendtere at møde paa mine Vegne, naar jeg ikke ved bestandige Opsættelser fra Aar til Aar vil savne mine Penge, eller, hvilket undertiden er hændet mig formedelst Mangel paa hurtig Paatale af min Ret, tabe Hovedstolen. Rejserne ere i disse Egne, hvor ingen Ageposter ere, kostbare, og at spilde disse for egen Regning istedet for at man burde have sit Tilgodehavende skadesløs, er ligesaa ubehageligt, som at anmode en Ven eller Bekjendter at paatage sig Fuldmagten. Jeg skal i dette Tilfælde anvende Bønner for at komme til min Ret. Enhver Smaakøbstads- Jndvaaner skyer meget saadanne Kommissioner, da mange ere urimelige nok at hade en Mand, der befordrer Retfærdigheden, naar deres Medboegere derved komme til at lide efter Fortjeneste. Er jeg altsaa saa hældig, at een paatager sig Kommissionen (hvilket dog oftere end een Gang er nægtet mig saa skylder jeg denne Kommissionær meget; ikke Penge, men hvad meget værre er, Tak og Gjentjeneste, for hvilken Skade jeg ingen Regres har til min Debitor. Er Debitor en Landmand, og holdes Forligelses Kommissionen paa Landet, saa er man med Husly og Tidsspilde med Jndkaldelsens Forkyndelse værre holden, helst naar ingen Kroer er paa Stedet. Disse Ulejligheder troer jeg kunde afhielpes, ved at beskikke ved enhver Forligelses Kommission en Kommissionær, der var pligtig at møde i alle Gjældssager for Kreditorer, der boe i mindre Distrikter imod at nyde Betaling i Forhold til Summens Størrelse, hvilket efter Natur Retten maatte ydes af Debitor, som den der volder Sagen ved sit uretmæssige Udebliven med den skyldige Betaling. Hvor saadan Mand ikke kunde findes der var skikket til denne Forretning, og hvor Kommissionen bestaaer af tvende Medlemmer, der synes mig at det ene Medlem kunde paatage sig saadanne Kommissioner; skulde dette mit Ønske, af mig ubekjendte Grunde, ikke finde Bifald, saa haaber jeg at det vil allernaadigst blive tilladt Prokuratorer, at mode i Gjeldssager for Fremmede, og det paa Deebitors Bekostning, helst naar Sagen gaaer siden til Proses, og Dommen tilkjender Kreditor alt hvad han ved Forligelses Kommissionen har paastaaet. Schult; Premierlieutenant af Landeværnet.
Politivennen, 1807-01-01
Mangel paa smaa Bankosedler i Jyllands smaae Købstæder. Denne Mangel opstaaer deraf, at Produkternes Udførsel overstiger Jndførselen og Betalingen gjøres sædvanligst i 100 Rigsdalers Sædler, da smaae Sædler blive ved idelig Slid ubrugbare, medens de store bevares bedre, hvorved dette Misforhold aarligen tager til. Jeg har af denne Aarsag opgivet alle Jndkøb af Bønder, saalænge indtil Skatternes Betaling sætter en velvillig Amtsforvalter, i en anden Købstad, i Stand at vexle mig nogle store Sædler, hvilket han har havt den Godhed at love mig. Om bemeldte Ulejlighed ikke kunde afhielpes ved at kassere endeel 100 Rigsda, lers Sædler, imod at sætte ligesaa mange smaa i Cirlulation; samt om det ikke kunde foranstaltes, at Amtsforvalterne eller Øvrighederne bestandig kunde indvexle 100 Rigsdalers Sædler imod smaa, vil høje Vedkommende vist nok tage i Betragtning. Schult;, Premierlieutenant ved Landeværnet.
Politivennen, 1807-01-01
Til de Hr. Jnteressentere i Bryghuset ved Langebroe. J Adressavisen for 5. og 6. Juni. d. A. haver det behavet de Her. Jnteressentere, at lade avertere med tydelige Ord, at daglig udsolgtes en Deel Ølforter fra deres Bryghuus. Dette gav Undertegnede Anledning til efter det første Avertissement, for en Syg at forlange et Træ af det til dagligt Udsalg averterede Stærkøl; men ventelig for at gjøre meget af lidet, blev det af Skriveren paa Bryghuset fordret, at dette skulde skee skriftligt; omende skjønt at Avertissementet intet taler om slig skriftlig Bestillelse; saa blev dog denne Begjering strax af mig efterkommet; men da et gjentaget Avertissement den 6. Juni atter fortalte, at dette Øl daglig udsolgkes, saa sendte jeg atter i Dag mit Bud derhen med Avisen, for at forlange det opfyldt, som offentlig heri var bleven lovet, men Nytten heraf var, at det i det hastigste ej kunde faaes førend den 10de Juni Jeg kan derfor ej afholde mig fra, herved at yttre min Forundring over denne Adfærd, de Hrr. Jnteressenteres lovede og lidet holdende Bekjendtgjørelse. Kjøbenh. den 8. Juni 1607. F. C. Krohn. Premierlieutenant ved H. K. H. Kronprindsens Regimet
Politivennen, 1807-01-01
Bøn til Bestyrerne for Kjøbenhavns Spadseregange. (Efter Jndsendt). J en Række af Aar har man seet saa mange skjønne Spadseregange anlagte, men næsten alle disse for det meste ere opfyldte med Murgrus, og sommetider er deriblandt smaae Kampestene. Disse Mur og Kampestene staae for det meste i Overskorpen af Spadserevejen, og ere meget ubehagelige at støde an imod, og ligesaa ubehagelige at træde paa. Disse kunde paa en meget let Maade skaffes Vejen, naar man ville lade 3 eller 4 Karle hver med en saakaldet Brekstang, som Brolæggerne bruge, med et rundt Hoved eller Knop paa Enden, gaae jævnsides af hinanden og støde enhver Steen ned med et eller to Stød, at de bleve jævne med Overfladen, Naar dette skede engang om Aaret, vilde alle Spadseregange være behagelige at gaae paa. Naar dette skeer efter falden Regn gaaer det meget let, og en lang Strækning kan i en Dag gjøres færdig.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag den nye Hus Numerering i Kjøbenhavn angaaende. (Efter Jndsendt.) Med de nye Husnummeres Paamaling gaaer det nu rask fort. Men heraf opstaaer for nærværende Øjeblik en ikke ubetydelig Ulejlighed. Umuligen kan det antages, at Husenes Beboere endnu have underrettet deres Brevvexlere og andre om denne Forandring; Brevskaber, Dokumenter o. s. v. tilskrives derfor endnu stedse efter de gamle Nummere, som ikke mere ere til, og komme desaarsag ofte aldeles ikke deres Ejere tilhænde, eller, dersom man efter megen møjsommelig Løben er saa hældig alligevel at opdage Huset, indløbe dog ikke til den bestemte Tid, hvilket ofte kan for Vedkommende foraarsage Tab. For at forebygge dette var det derfor meget at ønske, at de Hr. Husverter, der nu forsyne deres Huse med nye Nummere i det følgende Kvartal og indtil næste Fardag, vilde lade de gamle Nummere blive henstaaende, eller om de nye umiddelbar have indtaget disses Plads, da vilde vedhænge et Bræt, der kunde vise, hvilket Nummer Huset forhen havde havt? De nye Husnummere vilde i begge Tilfælde udmærke sig kjendelig nok fra de gamle, og Fejltagelse var derfore i denne Henseende ikke at befrygte.
Politivennen, 1807-01-01
Et Forslag Vejfred betræffende. (Efter Tilsendt.) Det skeer vel ikke fjelden, saavel i Hovedstaden selv, som paa de Veje, der føre til samme, at Skade paa Ejendom, ja endog paa Helbred ved forsætlig Paakørsel vorder tilføjet, uden at den Fornærmede, fordi Voldsmanden er ubekjendt, ved Rettens Bistand kan søge eller erholde Erstatning. Jndsenderen var for to Aar siden i Dyrehavetiden, da han en Aften kjørte ind til Staden, Vidne til, at en Vognmandskarl eller Hyrekudskekarl fra Kjøbenhavn efter nogen Kapkjørsel, med frit Forsæt kørte en Kabriolette i Grøvten nogle 100de Skridt fra Bernstorffs Stytte. J Vognen sade tvende Fruentimmer og et Mandfolk. Hvorledes det gik disse Ulykkelige, veed han ikke, da han, imedens flere illede til for at hielpe, gjorde et Forsøg paa at indhente Voldsmanden; men dette var en ren Umulighed. Paa hvad Maade skal man da nu sikre sig mod saadan Vold? Saavidt vides, er der vel i den Henseende til det Offentliges Sikkerhed befalet, at Hyrekudskenes Kareter skulle være forsynede med Navn og Nummer. Men dette Mærke er af den Beskaffenhed, at det kun kan opdages, naar man har Stunder til i god Mag at betragte Vognen, ikke, naar denne af et Par galoperende Heste med Lynildens Fart føres forbi vort Øje; og til hvilket Middel skal man henholde sig, naar en saadan Karl, som her var Tilfældet, kører en aaben Postvogn? Var det ikke derfor, spørger man, til Øjemedets Opnaaelse mere hensigtsmæssig, om det af Øvrigheden paalagdes Stadens Vognmænd og Hyrekudske, at give deres Karle kjendeligen forskjellige Liberier? Og kunde man ikke da haabe, at en saadan Karl, naar han vidste, at han lettelig kunde kjendes og drages til Ansvar for sin Forbrydelse, vilde ved sin Kjørsel bruge størte Forsigtighed?
Politivennen, 1807-01-01
En meget slem Drengeuorden i Kjøbenhavn. (Efter Tilsendt.) Paa Skidentorvet kan man næsten hver Eftermiddag see en stor Klynge Drenge, store og smaae, som ere ivrigen sysselsatte med det saakaldede Partispil. Hvorledes det kan være muligt, er ikke let at begribe, men sandt er det, at der ikke skorter paa Penge hos dem; ja de lykkeligere gaae undertiden af Spillet med 1 Dalers Vinding. Man kan ved denne Lejlighed ikke afholde sig fra at beklage, at Forældre og Foresatte er saa uforsigtige eller tankeløse i at lade de dem betroede Unge have Penge at skalte med, og endnu mere at de kunne være saalidet bekymrede om, hvad de foretage sig, naar de ere hjemme fra. Den sidste Skjødesløshed maae det tilskrives, at man saa ofte maae være Vidne til Drengedagdriveri og Drengestræger paa vore Gader, og den første bidrager til mange førgelige Følger, frister til Spil, og siden ofte til Utroskab og Tyveri, med flere Laster. Ved denne Lejlighed kan man ikke tilbageholde det ønske, at enhver Husfader, i Nærheden af hvis Bolig disse opvoxende Dagdrivere vælge deres Bolgade, strax vilde opgive det til Politiet, som det sikkreste Middel til at kvæle dette Uvæsen.