JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
J den Audience, som vi den næste Morgen (18 Junii, havde hos Mirza Schest, var denne meget opmærksommere, og denne Gang lyttede ingen efter os. Keiseren sendte mig smukt udarbeidede Sølvfade fulde af Sukkertøi, kun Skade at Fadene ikke hørte med til Foræringerne. Den 19de havde jeg Audience hos Schachen. Hr. Lablanche, Fransk Gesandtskabssecretair, paatog sig at forestille mig. Vi bleve alle 4 med stor Ceremonie førte ind, først i Livvagts-Høvdingens Ferradi Ulah Kahns Telt, hvor Niza Kuli, anden Vizier, i min Nærværelse oplæste det af mig bragte Brev fra Keiser Napoleon, og derpaa gik ud for at gjøre Anmeldelse hos sin Monark. Samme Brev blev, da jeg traadte ind i det Keiserlige Telt, baaren foran mig med store Æresbeviisninger paa et Guldfad, efter at man i Forveien, efter Østerlandsk Skik, havde puttet det i en Sæk af kostbart Stof Schachen sad paa en malet og forgyldt Trone af Træ, hans sædvanlige Trone i Leiren. Ogsaa havde han nu heller ingen andre Krone Juveler end den tredobbelte Bæyrenaal af Diamanter, der stod frem over hans Hue, som ligeledes var prydet med Diamanter. Han modtog os med megen Godhed og Naade, underholdt os nogen Tid med Keiser Napoleons Seire og beundrede hans Heltedaad, saaledes som han Aar for Aar, siden Ægyptens Erobring, havde erfaret dem. Da vi skulde gaae sendte Monarken os endnu mere Sirup, meget Sukkertøi og Bonbons. (Neue Zeitung.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Bekjendtgjørelse. Da Priserne paa Papiir, saavelsom paa alle øvrige Trykkematerialier ere stegne betydelig, saa har Udgiveren af Bladet: Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn, forhøiet Betalingen for dette Blad saaledes, at de Exemplarer af samme, som distribueres igjennem de Kongelige Postcontoirer, blive fra næstkommende 1ste April at betale med 2 Rdlr. qvartaliter. Hvilket herved til almindelig Efterretning kundgjøres. Generalpostdirectionen, d. 2den Martii 1811.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
J Anledning af ovennævnte Bekjendtgjørelse maa Udgiveren her erindre, at denne Priis igjen skal blive nedsat, saasnart Omstændighederne kun nogenlunde gjøre det mueligt. S. Soldin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Kjøbenhavn, trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 180 Ros Kasse Ottende Aargang. No. 20. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Løverdagen den 9 Martii 1811. Om Kiærlighed til Modersmaalet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Af det norske Landboblad for 1811, No. 3.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Norsk Landboblad er Titelen paa et Ugeskrift, som fortjener at omtales med megen Hæder og Agtelse. Det udgives fra et Bogtrykkeri paa Egset paa Sundmør, der sammesteds er anlagt af den saare fortiente og som occonomisk Forfatter bekiendte Lehnsmand Dannebrogsmanden Sivert Aarflot. Af dette Ugeblad udkommer ugentlig fra bemeldte Aarflotske Officin et Halvark i Qvart, som har kongelig Tilladelse at forsendes med Posterne. Redactionen forestaaer Hr. Udgiveren selv tilligemed Søn Rasmus Aarflot. Jndholdet er blandet, mest dog occonomisk, moralsk, politisk, historisk. Det Stykke, som i No. 3, udgivet Løverdagen d. 19 Januar 1811, har tiltrukken sig Opmærksomhed, hører til det philologiske og antiqvariske Fag. Det lyder saaledes: Noget om Nordens Runerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Blandt flere Oldlevninger og Sæder, der kunne regnes fra Odin og hans hedenske Lærdoms Tider, er Runerie og det saakaldte Paatrie endnu ikke ganske tabt af Sigte. Runerie synes have Benævnelsen af det gamle Ord Runs, en dundrende eller skraldende uforklarlig Lyd, ligesom man derfra har deels endnu det Navn Runsel, paa en stor eller myndig Person, naar han gjør megen Mundbulder eller Prat i et Selskab. Runeqvædiara og Runerødiara høres ogsaa endnu benævnte, især i Fieldbøigderne. De første ere saadanne som gjerne lade sig høre med forskjellig Slags, som man kalder gammelt Prim og Rim, i syngende Toner. De andre ere Saadanne som gjerne repetere Fabler, gamle Historier og Ordsprog, i en egen Slags læsende Methode. Saavidt Udgiveren har Efterretning, mest efter gamle Sagn, om hint Runerie, da blev det drevet som en Slags Videnskab eller betinget Syssel kun af Nogle, men som almindelig Mand ej troede sig berettiget til at udøve. De som gave sig af dermed og havde lært Runevæsserne (Runevers), vare tillige forsynede med nogle Træplader, lignende Stave af smaa Kjørler (Træ bøtter), i disse vare indskaarne forskjellige Karakterer, som visede Runeversenes Længde, Gang eller Vendinger, og kaldtes Runestave og Runekavler. Til at gjemme udi og bære disse Runestykker (Stokke?) havde de en af tyndt Træ som en Trommetrøsk Træfad) sammenbøiet Bomme, paa hvilken ofte, naar de mumlede Runevæsserne, blev banket og spillet som efter Toner, hvorved forAndre, som hørte derpaa, Ordenes Udtryk bleve ufattelige, som og oftest var Hensigten hos dem som sang eller læste Runerne, da de vilde holde Konsten skjult og derfor med Flid udbuldrede dem som i en saa kaldet Runs. Dog var der visse Runer, som bleve almindeligere brugte, saasom af nogle Gjætler (Qvægvogtere, baade for at holde Qvæget frit for Fare og Rovdyr, som at samle det tilbage fra Fieldene, m.m. af hvilke den: Djuraa mæte Lærte me gjære. Asa Møj Thyre, Lærte me styre. Styre min Smaleyse Bek aa BruuSnøgge aa snuuKom fram Asa Møj mæ Søstraa de Mægnie Hænde aa Lyklebaand uti Aa bin qvart et Vundedyr ti gropsa sk. En anden Tone, som Svar af den Paakaldte: J Skoja er no klumsa alle Kloder. Foruden Hund aa KatJbbe, Ribbe, Tann aa Tunge Sitie titre mæ si Unge; Tarpe skarpe Brøsk aa Bein Dei ska smake anage Stein aa inke Bein, Dær skal drikke slikke Sjo aa inke BloDæj ska faras te Meins, Dær ædefra Heims. Tral, lal, lal, Trum, rum, rum. Saavidt Landbobladet. Med Candidati Theologiæ Hr. Steens Hielp har jeg prøvet paa at oversætte den anførte Remse. Dinraa 2) den venne Lærte mig Faar at gjenne; Asa Møen Thyre. Lærte mig at styre Styre mine Faar over Bæk og Bro Saa rask og saa rap. Kom frem Ase Mo med Søster din, Med Hænder ni **) og Nøglebaand udi, Og hvert et Rovdyr bind Til Hulen sin Svaret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
J Skoven er nu bunden alle Rovdyr, Uden Hund og KatIbbe o. s. v. (formodentlig Rovdyrbenævnelser.) Sidde og skjælve med deres Unger. De skal smaae anave Sten og ikke Been, De skal drikke slikke Vand og ikke Blod. De skal fare til Helved hen, Der er deres Hjem. Tral, lal, lal! Trum, rum, rum!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
2 Djuraa og Thyre er formodentlig Navne paa to Huldrer Norges Skovnympher). Tallet 9, som fremkommer ved at multiplicere 3 med 3, er et hos adskillige Folkeslag helligt Tal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
J samme Ugeblad No. 48 for 1810 læses følgende: En gammel Søndagsvæss. Syndajis Arre, du a min Arre, du a all vide Værsens Arre. Tha Gjesus gjek i Skule mæ sti gyldan Krune, samfænge i Manshold, thær saahan sit Kors paa Jøtheland, thær var han næglde, thær var han stæglde, igjønaa Hand, igjønaa Forigjønaa sit heile Jarterot. Saa kom Gjesu Moor, saag sin velsignadi Søn paa Korsa sto. Sieerdu, mi Moor, me forlænges, me fortrænges; med fortrænges; einno rænne samme Varn aa Blogjønaa mi høyre Sie, saam forløiste Mann aaQvinne, qvart et Badn i Væra a. Thein for læse theinni Væss seint um Qvældaa, tilet umMæynaa, han ska sin Sæl sændas, han skal sin Hug vændas te en go aa luksælug Enda. Amen. Et gammelt Søndagssuk. Søndags Herre! Du er min Herre, Du er al den vide Verdsens Herre. Da Jesus gik i Skole med sin gyldne Krone, deelagtig i Menneskenaturen, saae han sit Kors i Jødeland; der blev han naglet, der blev han steilet, gjennem Haand, gjennem Fod, gjennem sit hele Hjerterod. Da kom Jesu Moder, og saae sin benedidede Søn paa Korset staae. Seer du, min Moder, Jeg vansmægter og forkommer, nu flyder det Vand og Blod udaf min høire Side, som forløste Mand og Qvinde og hvert et Barn i Verden er. Hvo som læser dette Suk sildig om Aftenen og aarle om Morgenen, hans Sind og Hu skal omvendes til et godt og saligt Endeligt. Amen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Ovenstaaende var da to smaa bidrag til Pontoppidans bekiendte Everriculum fermentiveteris, sen residnæ in danico set norregico) orhe cum paganismitum paPismireliqvie. R. Nyerup.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Jndene og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Indenlandske Efterretninger. Allerede forhen er det Pingstenske Jnstitut, for Døvstumme bleven omtalt i disse Blade; det vil derfor maaskee ikke være Læserne uvelkomment, at see de derom bekjendtgjorte Efterretninger forøgede med nogle Bidrag, som ere meddeelte af en Reisende, der har besøgt flere Døvstumme-Jnstituter, hvoriblandt ogsaa det Kjøbenhavnske, hvis talentfulde Bestyrer han yder den fortjente Roes for den heldige Fremgang, denne menneskekierlige Anstalt skylder ham. - Det Pingstenske Jnstitut, som for meer end 10 Aar siden ved Kongelig Understøttelse blev oprettet i Kiel, er for kort Tid siden forflyttet til Slesvig, hvor Forstanderen har sørget for at erholde et sundt og rummeligt Local, og derved end mere bidraget til sine Elevers Helbred. Jnstitutet tæller nu 43 døvstumme Lærlinger, hvori 3 Tjenestefolk ere indbefattede. For deres Forstands og Sædeligheds Dannelse sørges med al den Omhu, som kan ventes af Jnstitutets ypperlige Bestyrer, der af reen Jnteresse for Menneskeheld paatog sig det møisommelige Kald, at blive Lærer for de Ulykkelige, hvis sørgelige Tilstand, forhen udelukte dem fra alt Samqvem med deres Medskabninger, og lod dem saa at sige staae ene midt i Menneskesamfundet. Hr. Pingsten understøttes i sine roesværdige Bestræbelser af Hr. Candidatus Hense, der er bestemt til hans Eftermand i Jnstitutets Bestyrelse, og allerede med lige saa megen Nidkierhed som Held virker i sit Fag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Blandt de Døvstumme, som findes i Jnstitutet, er een, som i Fjor Sommer indfandt sig i Slesvig. Han var hverken forsynet med Pas eller noget andet Document, hvormed han kunde legitimere sig, ikke heller var det mueligt at erfare hvem han var. Ved gjentagne Forsøg viste det sig, at han hverken havde lært at læse eller skrive, eller noget Tegn sprog. Dog fik Hr. Pingsten udbragt, at han var 52 Vintre gammel. (De fleste Døvstumme tælle Vintre isteden for Aar, og Nætter isteden for Dage.) Hans Navn og Fødested vare længe ubekjendte. Hr. Pingsten anvendte megen Umage for at opdage begge Deele. Efterat have udtømt de pantommiske Tegn, som Døvstumme i Almindelighed pleie at bruge, lykkedes det Hr. Pingsten endelig at gjøre sig forstaaelig for denne Ulykkelige. Han betegnede nu at have været i en stor Stad, hvori der fandtes mange fornemme Herrer med Stjerner paa Brystet, og mange Soldater. Ligeledes tilkjendegav han, at der i denne Stad vare store Palladser, hvoraf det største for 15 Vintre siden var brændt, at der fandtes to store Pladser, prydede med Billedstøtter, som vare omgivne med Kjæder. Ved at sammenholde disse Data, og ved at sammensætte Romerske Bogstaver, opdagede Hr. Plingsteen, at den Døvstumme var kommen fra Kjøbenhavn. Han tilkjendegav endvidere ved Tegn, at han var bleven bragt ombord paa et Skib, at en Træsplint, som blev løsreven af en fiendtlig Canonkugle, havde beskadiget een af hans Fingre, saa at han ikke meere kunde bøie den, og at han desuden endnu havde faaet flere Saar. Den Officier, som anførte den fiendtlige Flaade, betegnede han at være eenøiet og kun at have havt en Arm.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Endnu var imidlertid den Ulykkeliges Navn og Fødested ikke opdaget; længe blev ethvert Forsøg frugtesløst, da man tilsidst paa hans gamle slidte Skjorte bemærkede et O, og deraf uddrog den Slutning, at hans Navn begyndte med dette Bogstav. Denne Gisning slog heller ikke feil, og da Hr. Pingsten efterhaanden anstillede Forsøg med alle latinske Bogstaver og Tegn, fandt han omsider, at den Døvstummes Navn var Olsen og at han var født i Norge. Ved disse to Navnes Opdagelse blev den Ulykkelige rørt indtil Taarer. Hans egentlige Fødested kunde ikke opspørges, ikkun saameget kunde erfares af ham, at han i sin Barndom var kommet fra Norge, hvor han havde seet mange stærke Mænd med bart Bryst og langt Skjæg. Hvorledes han var kommen til Slesvig, kunde han ikke forklare. Jkkun saa meget vidste han, at han havde kysset paa Fingrene af de Forbigaaende, og rakt Haanden ud for at modtage Almisse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Kongelig Bekjendtgjørelse, angaaende at visse Procenter af den Andeel i Bytte, som er tillagt de Militaire, forlods skulle afsættes, m.v. Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge &c. &c., gjøre vitterligt: Til Opmuntring for Vor Krigsmagt til Vands og Lands, have Vi allernaadigst tillagt dem Andeel i det Bytte, som med Vore Vaaben gjøres, efter de Regler, som indeholdes i Vore herom udgangne Anordninger og befalinger. – Erfaring har imidlertid viist, at det ikke er mueligt ved almindelige forud bestemte Regler, naar disse paa de meget forskjellige enkelte Tilfælde skulle anvendes, ganske at opnaae en saadan Byttedeling, at den Opmuntring, Vi derved allernaadigst have tilsigtet, bliver Enhver til Deel i nogenledes rigtigt Forhold til de større eller mindre Anstrængelser og den virkelige active Deeltagelse i Vor Krigstjeneste. For i nogen Maade at raade Bod herpaa, er det Vor allerhøieste Villie, ligesom Vi herved allernaadigst befale: at hvor herefter gjøres Bytte eller Priser ved Vore Vaaben og Krigsfolk til Vands og Lands, skal fra det Beløb af saadant Bytte eller Prisegods, som ifølge de af Os fastsatte almindelige Regler, bliver at uddele blant Vore Søe= eller Land=Krigere, afsættes forlods 10 Procent af de første 10,000 Rdlr., 20 Procent af de næste 10,000 Rdlr., og 30 Procent af Alt, hvad Værdien maatte overstige 20000 Rdlr., hvilken forlods afsatte Sum ikke skal uddeles efter de almindeligviis bestemte Regler, men anvendes til, efter de med hver enkelt Erobring eller Opbringelsessag forbundne særegne Omstændigheder, enten at forøge Enkeltes Lodder og Andeel i Prisepengene og Byttets Deling, eller til at skjænkes saadanne Militaire, som, uagtet activ Deeltagelse i Tjenesten, blot ved tilfældige og temporaire Omstændigheder ere udelukkede fra Andeel i Bytte, Alt saaledes, som Vi ved allerhøieste Resolution i hvert enkelt Tilfælde nærmere finder for godt at bestemme. - Dog skal herved ikke forstaaes saadanne Priser, hvoraf Opbringerne, ifølge Søekrigsartikelsbrevets Anhang af 13de April 1810, kun erholde visse bestemte Procenter; ligesom heller ikke fiendtlige Krigskibe eller Fartøier af alle Slags, men blot Coffardieskibe, ere indbefattede under denne Vor befaling. - Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. - Skrevet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 24. Februarii 1811. Frederiks.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
D. 27 Febr. d. A. er igjennem det Kongel. Danske Cancellie udfærdiget en Placat for Danmark og Norge, af følgende Jndhold: Hs. Majest. Kongen har, under 21de d. M., allernaadigst resolveret: "at det i saadanne Opbringelses-Sager, hvor Søkrigsprocureuren møder paa Søekrigsmagtens Vegne, maae være den opbragte fremmede Skipper tilladt, at lade møde og tage til Gjenmæle, ved en af ham selv udvælgende Consulent; dog at dette Valg først stadfæstes af Stedets Øvrighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
J Torsdags aabnedes Høiesteret i Hans Majestæts allerhøieste Nærværelse. Det var et stort og skjønt Syn, at see her i den gamle ærværdige gothiske Sal paa Rosenborg Slot Statens ypperste Mænd og de udenlandske Gesandter omgive Hans Majestæts Trone. Den forhandlede Sag angik en Prisepart, som afdøde Chirurg Lange, der havde faret med Caperen Frederiksværn, havde solgt til Capit. A. Amondsen, hvilket Salg den Afdøde allerede i levende Live havde paastaaet erklæret ugyldigt paa Grund af sin Mindreaarighed, og hvilken Sag hans Stervbo forfulgte til Høiesteret. Paa Boets Vegne mødte Hr. Justitsraad Klingberg og paa den Jndstævntes Vegne Hr. Etatsraad og Ridder Schønheider. Høiesteret stadfæstede Sørettens Dom, som erklærede Salget for gyldigt. - Denne Høiesteretsdom, der herefter maa gielde som en Lov, er af saare stor Vigtighed i denne Tid, da der drives saa betydelig en Handel med Priseparter og da Egennytten lettelig kunde forlede Mennesker, der have solgt deres Priseparter, til at benytte sig af deres Mindreaarighed som en Udflugt til at kuldkaste et engang indgaaet Kjøb. To til Bornholm af Caperfører Rønne opbragte og siden prisdømte Skibe vare nylig lykkelig ankomne her paa Rheden, men de dreve derpaa igjen bort med Jsen ned af Hornbek. Da man lossede Ladningen af det ene Skib, gik een af Ballerne itu og istedet for Bomuld, som Documenterne løde paa, fandtes Manufacturvarer og man fandt, at de alle, 88 i Tallet, indeholdt Manufacturvarer, rundt omkring omgivne af Bomuld. Dette forøger Ladningens Værdie høit over den forhen satte Vurdering. Hr. Provst og Ridder V. C. Hjorths skjønne Tale, holden i det musicalske Academies Consertsal den 3 Martii 1811, hvis Hovedæmne er Velgjørenhedens Værd og Virkninger, sælges til Bedste for de Qvæstedes Fond.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Fru Scharffenberg har kjøbt Hr. Procurator Baggesens Huus No. 395 i Gothersgaden for 28,000 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Ved Auctionen den 7 Martii over det pris dømte Skib Eremors Ladning solgtes: 138 Sække gammel bruun Java Caffe til 7 Mk. 7 1/2 s.a 7 Mk. 11 s. Pd., 244 Sække Java Caffe til 6 Mk. 8 1/2 s. a 7 Mk. 2 s., 269 Sække dito til 6 Mk. 8 s. a 6 Mk. 9 1/2 s., III Sække dito til 6 Mk. 9 s. a 6 Mk. 9 1/2 s., 30 Sække dito til 6 Mk. 8 1/2 s., circa 100 Pd. god Opfeinings Caffe til 6 Mk. 6 s., 3 Sække havareret Caffe til 5 Mk. 1 s., 50 Kanaster raae Batavia Sukkere til 56 1/2 s.a 65 1/2 s., 1 Sæk raae Batavia Sukker, lidet ureen, til 49 s., 64 Baller new Orleans Bomuld til 4 Mk. 10 s. a 4 Mk. 15 s., 1 Sæk med en Slump ureen Bomuld til 38 s., Muskatnødder til 20 Rdl. 3 Mk. a 25 Rdlr. Pd., Nelliker til 7 Rd. 1 Mk. a 8 Rdlr., Fustiktræe til 43 Rdlr. a 47 Rdlr. pr. 100 Pd., alt uden Told.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Auctioner. Den 18de Martii. Procur. Wilse, Løsøre i No. 65 i Strandg. paa Christiansh. d. 19de, Fuldm. Jversen, Løsøre efter afg. Conferenceraad Jacobi; d. 20de, Fuldm. Saxild, Løsere paa Halmtorvet; d. 21de, Proc. Top, Løsøre. i Skidenstr.; d. 3die April: Proc. Wilse, Bøger, i Vimmelskaftet No. 138, d. 8de: et Bogtrykkerie, sammesteds, d. 16de Fuldm. Saxild, Løsøre i Borgergaden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Kjøbenhavns Vexelcours d. 8 Martii, kort 830.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Udenlandske Efterretninger. Staden Paris har, som bekjendt, for nogen Tid siden foræret Keiserinden af Frankrige et prægtigt Toilette af vermeil lapis, som var offentlig udstillet paa Stadshuset og kunde tages af enhver, der var anstændig klædt, i Øiesyn. Det bestaar af følgende Stykker: 1) et Bord af 5 Fods Længde, paa hvilket der staaer et ovalt Speil, der er omgivet med Guirlander og holdes af to Candelabrer, paa hvilke der staaer en Flora og Konstens Genier, som række hende sammes forskjellige Attributer. Overflødighedshorn, i Midten af hvilke der staaer Vaser, prydede med Basreliefer, tjene Bordet til Fødder. Paa en arabesk Frise sees Keiserindens Navnetræk. Fire Gjemmer til lugtende Sager, Parfumer og desl. staae paa Bordet; ved Siden sees Girandoler, som danne Grouper af de 3 Gra gier og hvis Basis er prydet med Genier. 2) te Athenierner, hvoraf den en er bestemt til lavale og den anden til en Røgelsespande. 3) en Fanteuil og et Fodtabouret, i Form af Blomsterkurve, med broderet Fløiel, blaa Lapis, ligesom Bordet. 4) en Plyche 9 Fod høi, med Piller, hvis Fødder have Skikkelser af Delphiner, prydede med Skibe, der forestille Stadens Vaaben. Speilglasset er 5 Fod høit. De øvrige Zirater udgjøre en Gruppe, hvor man seer de Franske og Østerrigske Keis. Vaaben, sammenbundne med Blomsterkjeder, der holdes af Amoretter. J Midten af hver Pille ere vingede Figurer, der holde Lysestager. - Dette Toilet er efter Hr. Prud homs Tegning, forfærdiget af Hr. Odiot, Guldsmed, og Hr. Thamere, Bronzerer, Paa dette fortræffelige Værk har Konstnerne arbeidet. baade Dag og Nat i 3 1/2 Maaneder. (Zeit. f. d. eleg. Welr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Blandt de til Neapel i den sidste Tid ankomne Skibe udmærket sig eet, der er ankommen til Torre det Greco fra Jsabano paa den africanske Kyst, med en rig Ladning Coraller. Denne Handel, een af Hovedkilderne til Jndbyggernes Velstand i Tørre, har siden den ny Coralfabrik er bleven anlagt der, vundet betydelig. Arbeidet giver de berømteste Fabrikers ikke noget efter. (S. Bl.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
J Egnen af Rennes tildrog sig følgende: En ung Landsbypige der fra Egnen, vendte en Dag sildig om Aftenen tilbage fra Staden, hvor hun havde solgt et Sviin for 21 Rdlr. Underveis mødte hende paa et afliggende Sted een af hendes Naboer, der strax gik løs paa hende og truede at dræbe hende, naar hun ikke vilde give ham de 21 Rdlr. hun havde hos sig. Pigen, som ikke var saa stærk som Manden, flyede ham Pengene, og begge fortsatte nu deres Vei. Da de kom til Bredden af en Canal, der var fuld af Vand, sagde Røveren igjen til Pigen: klæd dig af Skielvende og ahnende Røverens Hensigt, klædte hun sig langsomt af, og da hun var i Begreb med at trække det sidste Klædestykke af, bad hun den barbariske Noboe, at vende sig om. Stie manden vendte sig et Øieblik omkring, men Pigen samlede nu alle sine Kræfter, kastede sig med Voldsomhed paa ham og styrtede ham ud i Canalen, hvor han maatte drukne. Man trak ham Dagen derpaa op med de 21 mod ham vidnende Rigsdalere. (S. B.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Postefterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
(Af Hamb. Børsen.) Petersborg, d. 16 Febr. Rigsskatmesteren, Baron v. Campenhausen, er udnævnt til den ny Statsværdighed Rigscontroleur. Den hidtilværende Minister for det Jndre, Først Kurakin, er afgaaet, og den hidtilværende Minister-College Sheimeraad v. Kosadawlew er udnævnt i hans Sted til Minister for det Jndre. Den ny Russiske Sølv- og Kobbermynt er allerede sat i Omløb. Storførsten Constantin er afreist til TiverColonialvarerne ere betydelig faldne. – London de 18 Febr. Lord Cantsleren har d. 12 Febr. oplæst i Overhuset den Tale, hvormed Prindsregenten har aabnet Parlamentet. J samme prales med, at det sidste Feldttog har givet den Engelske Land- og Sømagt Leilighed til at vise sin Tapperhed og Duelighed, og anføres som Exempel Den Bourbons og Amboynes Erobring, det afværgede Angreb paa Sicilien, Tilintetgjørelsen af Fiendens Hensigter mod Portugal og Cadix, hvis Forsvar under det sidste Feldttog har udgjort Hovedgjenstanden for Hs. Majestæts Anstrængelser; Wellingtons Duelighed, Klogskab og Urokkelighed, saavelsom Officierernes og Soldaternes Tapperhed, der staae under hans Befaling. Endvidere hedder det, at H. K. H. har befalet at sige Lorderne, at han har den Tillid til dem, at de ville sætte ham istand til, at vedblive at give Halvøens brave Nation den kraftigste Bistand, for at hielpe den i at udholde en Kamp, som den synes at ville fortsætte med største Standhaftighed, og at H. K. H. er overbevist om, at de indsee, at Storbritanniens dyrebareste Jnteresse beroer paa Udfaldet af denne Kamp o. s. v.; at der i dette Øieblik ere Discussioner mellem Storbrittannien og de forenede Stater af America, og at det er H. K. H. oprigtigste Ønske, at bilægge dem paa en med Søretten og det forenede Kongeriges Tarv overeenstemmende Maade, at Storbritanniens Jndtægter i det sidste Aar have, alle Vanskeligheder uagtede og uden noget nyt Paalæg, været betydeligere i Aar end i noget af de foregaaende Aar. (Moniteuren ledsager denne Tale med passende Anmærkninger.) Den sidste Sundhedsbulletin er af 19 Febr. og siger, at Kongens Helbred bestandig bedrer sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-09
Paris, d. 25 Febr. Uagtet Keiserinden er i den niende Maaned af sin Frugtsommelighed, har hun dog d. 24de hørt Messen i Capellet i Tuillerierne. Man troer, at Keiserinden ikke førend sin Nedkomst vil forlade sit Cabinet. Hun befinder sig vel, og har ikke en eneste Gang været upasselig.