Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1831-10-11
Hamburg, Herfra skrives under 4de Oct. Med det engelske Dampskib, som ankom hertil i dette Øieblik, og havde forladt Engelland den 30te Septbr., havde man den Efterretning, at man paa Børsen i London, var meget bestyrtset, da Rygtet gik at Oppositionen i Overhuset ville sætte dens Planer igjennem mod Reformbillen og lade den falde; samt at Admiral Codringtons Flaade havde faaet befaling til at vende tilbage til Du nerne; ligesom ogsaa at 15,000 Franskmænd skulle forblive i Belgien, eller ogsaa completteres til dette Antal, for at tage Kong Leopold i Beskyttelse mod Hollands fordægtige Politik. Det synes ogsaa virkelig, Sagerne maae gaae som de ville, som om Frankerig og Engeland, maae være ved Haanden med deres Politik, for at opretholde Ligevægten. Vil Holland absolut have Krig, saa maa det selv staae Risicoen derved. J Anledning af den belgiske Sag, meldes endvidere fra London. Det synes vist, at Preussen alvorlig vil modsætte sig enhver Udsoning, hvorved Maastricht kommer til Belgien; denne Stad, skal definitio være tilstaaet Holland. Der blive endnu nogle Vanskeligheder at hæve med Hensyn til Grændsernes Bestemmelse. Londonner-Conferentsen har i en Forsamling af 16de Dennes besluttet, at indbyde den belgiske Regjering til, saasnart som muligt, at jevne dens Differentser med Holland." De hollandske Blade aande endnu Krig, og true med Ruslands Jndflydelse i Faveur af deres Sag, hvortil vel ogsaa kommer, at Keiseren af Rusland for nylig har skjænket Prindsen, af Oranien Storkorset af St. Wladimir-Ordenen. Men foruden at Familie=Forhold tale herfor, saakan man heller andet, end yde Prindsen af Oranien sin personlige Agtelse; man erindre at han i Begyndelsen af den belgiske Revolution viste sig meget liberalfindet; men blev af Belgierne behandlet paa en upassende Maade; senere hen har han handlet som kjæk og kraftfuld Mand, Europa kan derfor ikke nægte ham sin Agtelse. - Redacteurens individuelle Formening er, at man, i det mindste ikke for dette Aar, har at frygte for nogen Krig mellem destore Magter; og mine Grunde derfor ere følgende: at Krigen med Polen, satte Rusland i en anden stilling til flere af de store Magter, end forhen, enkelte Regjeringer, hvoriblandt Østerrig og Preussen, frygtede for deres polske Provindser og den om sig gribende revolutionaire Aand, og maatte derfor glemme alle andre politiske Hensyn, ved Polens Pacification er denne Grund hævet, og Politikken med Hensyn til Rusland atter forandret; der vil atter arbeides paa Opretholdelsen af den politiske Ligevægt, og Ruslands Magt og Jndflydelse paa den europæiske Politik, vil af flere Regjeringer blive betragtet med mistænkelige Øine. Desuden har Krigen med Polen viist, at den russiske Troppe magt ikke er saa frygtelig, som man troede, da det lille Polen eene i et Aar formaaede at modstaae samme. For Øieblikket at indvikle sig i en Krig med Frankerig og Engeland kan umulig være overeensstemmende med det kloge russiske Cabinets Politik, Rusland har i de senere Aar, havt for betydelige Udtømmelser, saavel i financiel Henseende, som paa Tropper, Krigen med den ottomaniske Port kostede over 100,000 Md., og Krigen med Polen har ikke kostet mindre, alene ved Warschaus Bestormelse den 6te, bleve 17,000 Russere, deels dræbte, deels saarede. Der behøves et Decenium, for at Rusland kan see disse Tak fuldkommen oprettede; vel vandtes et betydelig udvidet Terrain i Asien, men da dette for det meste bestaar af revolutionaire Folkeslag, behøves der, en ikke ubetydelig Troppemagt, for at holde Roligheden vedlige; desuden har Rusland havt og maaskee har at kjempe med betydelige revolutionaire Bevægelser i dets Jndre, foruden med dets frygtelige Fiende: Cholera. Denne Sygdom, der allerede har kostet Preussen ved Quarantaine Foranstaltninger og Troppecordons mod 6 Mill. preussiske Dalere, raser ogsaa hæftig i Hjertet af Østerrig, og har i Ungarn bortrykket mod en 100,000 Mennesker, og hvad der er værre: Ungarerne synes at være misfornøiede, og oprørske Bevægelser have allerede i længere Tid der fundet Sted. - J Engeland er Alting spændt paa det heldige og uheldige Udfald af Reformbillen, eller rettere sagt, paa Kampen mellem Kongen, og Folket paa den ene Side, og det mægtige Aristokratie paa den anden Side. Gaaer Billen, igjennem, hvorved Folket erholder en værdigere Repræsentation i Parlamentet, og derved dets Rettigheder hævede, synes Engeland at kunne under det nærværende liberale Ministerium love sig en rolig Fremtid, falder den derimod igjennem, vil indvortes Uroligheder og maaskee en skrækkelig Revolution være Følgen deraf, - Kun Frankerigs Regjering, svues ved en Krig, at kunne vinde Fasthed og Styrke, da Nationen er krigerigsk stemt, men Spørgsmaalet ville blive, om ikke det carlistiske Partie i den sydlige og vestlige Deel af Riget, ville hæve Hovedet iveiret, understøttet af Spanien, og Choleras Udbredelse til den sydlige Deel af Europa synes da ogsaa at være undgaaelig. Neil Fredens Velsignelser synes aldrig at have været saa nødvendig, for de europæiske Staters indre Forhold, som nu, og de store Magters vise Politik, vil vist ogsaa vide, at vedligeholde den!