Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-08
En ung Pige, som tog Sløret i Aa til 1824. Søndagen d. 22 Aug., beretter ovenlavnte Reisende, gik jeg med Generalinde Eng ud til Oberst Narvaez, hvis Frue skulde være Ludmoder for en smuk, ung Pige paa 17 Aar, som samme Dags Eftermiddag skulde tage Sløut og blive Nonne af Conceptionsordenen. Kl. 33 gik den unge Pige, smukt klædt i Hvidt, smykket med mange Perler, Smaragder &c., led laget af Oberst Narvaez, hendes Forældre, Paarørende, Venner, Fru English og mig, i Procession til Klosteret. Paa Gaderne spillede et Musichor og ved vor Ankomst blev foran Klosteret afbrændt et Fyrværkerie. Vi bleve siddende alle i et Capel nær ved en Dør, der førte til Novicens tilkommende Bolig. Gjennem denne Dør skulde hun nu snart gaae for sidste Gang. Jmidleilid underholdt den arme Pige sig kierligt med sine Paarørende og Venner, og naar jeg saae Jlden i hendes skjønne, sorte, udtryksfulde Øine, saa kunde jeg ikke andet end have Medlidenhed ned hende, og beklage, at et menneskeligt Væsen, i sin Sundheds og Skjønheds Blomster levende skulde begraves. Disse Tanker gjorde mig ganske nedslagen og mange af de Tilstedeværende syntes, da Tiden nærmede sig, paa hvilken Ceremonien skulde gaae for sig, at være fordybede i alvorlige Tanker. Strax efter Kl. 4 kom de Geistlige fra Capellets Altar, med brændende Voxlys, hvorved de sang Lovsange, paa det Gud skulde modtage dette Offer for grusom Overtro. Da nu Novicen gik tilbage med de Geistlige, faldt Alle paa Knæ og holdt en Tidlang Bøn. Da dette var forbi, kom den unge Pige tilbage med de Geistlige, og bankede ni Gange paa Klosterets lille Dør, som Abbedissen, aabnede og hvorigjennem Novicen gik levende i sin Grav. Jgjennem et ubedækket Gitter saae jeg tyve Nonner, hver med et brændende Voxlys i Haanden, som ved Novicens Modtagelse sang Lovsange, der accompagneredes af et Orgelværk, og hvilket gjorde et mægtigt og sørgeligt Jndtryk paa Sielen. Selskabet begav sig nu ind i Klosterets Spisesal, hvor det forefandt Forfriskninger. En halv Time derefter bleve vi kaldte tilbage til Capellet, hvor Novicen havde iført sig sin Ordensdragt, i hvilken hun saae interessantere ud, end om hun havde været klædt ganske efter Moden. Alle hendes Lokker vare afskaarne, og en tæt sluttende Hue, der bedækkede en Deel af Panden og Siderne af Ansigtet, var fastbunden under Hagen. Oberst Narvaez spurgte den stakkels Pige om hun angrede sit Løvte, Derpaa svarede hun med et sørgeligt Smil: aldeles ikke. En gammel Nonne, der stod derved, bemærkede betydningsfuldt: "hun veed ikke hvad hun har gjort. Vi toge nu Afskeed med den unge Nonne. Munkene i Columbia. Hamilton, spiste en Dag sammen med en Munk, som var Overhovedet for Dominicanerne. Det var en smuk, velvoxen Mand paa 45 Aar, en Ynder, som det syntes, af den engelske Kogekonst og ingen Hader af et Glas gammel Madeira. Han havde en af de smukkeste Piger i Chichinquira til Maitresse og ødte mange Penge paa hende. Blandt andre Foræringer gav han hende et Par smaa med Diamanter besatte Spænder, som kostede 5000 Piastre. Ved en Tyrefægtning faaes han ride en delig Hest, i Provinsialdragt, med en smuk Roana (Ridedækken) af forskjellig Farve, med en stor Straahat, Coureerstøvler og store Sølvsporer.