Aarhuus Stifts-Tidende, 1841-05-24
Jndsendt. Saavel i denne Avis, som i andre Blade, findes i den senere Tid en Mængde Annoncer fra Hr. J. Nathansen, om hans Foranstaltninger til Hesteavlens Fremme, og i flere af disse giver han sig en Mine af at have en høi Fuldmagt, (Aarhuus Stiftstidende af 78 for i A.) hvilket dog neppe Nogen vil troe. Dersom Hr. Nathansen, forfulgte sin Plan uden at laste andre Foranstaltninger der ere tagne i samme Øiemed, skulde jeg vist være den Sidste der tog til Orde imod ham, eller hans Plan, men da han søger at styrke sit Foretagende ved at nedrive det jeg med Flere i høi Grad have interesseret os for i en Række af Aar, saa seer jeg mig, efter lang Venten at en Anden vilde gjøre det, opfordret til at fremkomme med nogle faa bemærkninger. Selskabet til Hesteavlens Fremme, der i Aaret 1832. blev stiftet, gav sig og det Formaal at medvirke til Jndførelse af gode Hingste til Landracens Forædling, men man bestemte sig for at opmuntre til at indføre Fuldblodshingster i det man antog, at naar et passende Valg gjordes med de Hopper som bragtes til disse Hingster, vilde Landet snart vorde forsynet med gode Halvblodsbeskelere paa den mindst bekostelige, den sikkreste og heldigste Maade, idet det Gode ved den danske Hesterace bibeholdtes og det Manglende, Blodets Egenskaber, tilføiedes. Man antog det dernæst for en bedre Oeconomie at udgive nogle vel ei ubetydelige Summer for Fuldblods hingster, af hvilke en stor Mængde Halvblodshingster kunde nedstamme, end for bestandig at maatte hente fra Udlandet de Beskelere som havdes fornøden, og saaledes ei alene at blive afhængig af Udlandet, men efter al Sandsynlighed dermed nødsages til at opoffre endnu større Summer. Man tænkte sig og at Fuldblodshopper vilde blive indførte og Stammer af Fuldblodsracen danne sig i Landet, saa at den Tid kunde komme, hvor Jndførselen af Fuldblodsheste ei meget vilde overstige Udførselen af Heste af samme Race. Det er en saa afgjort Sag, at Fuldblodsavlen ei kan lykkes, ei bære gode Frugter, uden Væddeløb, at jeg kan forbigaae Beviisførelsen, i det jeg gienkalder i Erindring hvorfor Væddeløb, her indførtes. I Jylland var dengang ikke seet nogen Fuldblodshingst, og Antallet af disse var ei heller stort i Hertugdømmerne. Faa havde Kundskab om paa hvilke Veie man sikkrest kunde forskaffe sig disse fra England, og uden betydelige Reiseomkostninger lod det sig ei udføre. En Deel Actie selskaber dannede sig rundtom i Riget, der udsøgte sig Fuldblodsbeskellere blandt de som da fandtes i Hertugdømmene, men disse vare alle i den Alder at de vare traadte fra Banen, og altsaa ikke her kunde aflægge Kraftprøven. Beviset for den ædle Hesteraces Fortrin maatte offentlig aflægges, og derfor bleve saadanne Væddeløb foranstaltede der kunde indkalde værdifulde Heste udenfra. Enhver som vandt Tilbøielighed for den forædlede Hesteavl vilde derved finde Leilighed i Hjemmet at kunde kjøbe de Jndivider som tilfredsstillede hans Fordringer, men for at undgaae at middelmaadige Heste skulde vise sig som de dygtigste, maatte Concurrencen være meget ubegrændset og Præmien høi. At man ikke har naaet det Maal hvorefter man tragtede ved Jndførelsen af Væddeløbene, kan ikke nægtes, om Grunden hertil maa søges i at Vilkaarene for Præmienddelingen derved have været feilagtige, eller det er Nationalcharacteren som modvirkede, staaer til Besvarelse i Fremtiden; men at Væddeløbene aldeles ingen Nytte have stiftet, er en uhjemlet Paastand. Det har viist sig paa Væddeløbsbanerne hvad man aldrig vilde have troet, naar ei Beviset var ført, at Fuldblodsracen i Udholdenhed og Kraft staaer over Halvblodsracen, at den høit forædlede Halvblodshest seirer over den mindre forædlede, og at simple Halvblodsheste med Lethed overvinde de bedste Jndivider af Landracen, altsaa at Landets Hesterace maa vinde ved at indpodes denne Kraft. Directe og indirecte har Væddeløbene og de dermed i Forbindelse staaende Foranstaltninger ogsaa vakt en Opmærksomhed for Hesteavlen, som ikke sporedes i den nærmest forudgangne Tid.