Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-11-10
J Mandags Aftes afholdtes en talrig besøgt Forsamling i Kasinos store Sal, hvortil der var indbudt af nogle unge efter Frong. 23. Septbr. d. A. udskrivningspligtige Mænd. Forhandlingsgjenstanden var et Udkast til et Andragende til Rigsforsamlingen, der gaaer ud paa: "at ingen Udskrivning efter Anordningen af 23 September d. A. finder Sted, forinden Anordningens Jndhold er drøftet under Behandlingen af det Lovudkast, der skal forelægges Rigsdagen og Jndførelse af almindelig Værnepligt, eller i alt Fald, hvis virkelig Nødvendighed for Fædrelandet skulde kræve en foreløbig Udskrivning, at hin Anordning ikke af Rigsdagen sanktioneres, uden med saadanne Modisikationer, at Byrden bliver ligefor de hidtil Jkke-Værnepligtige og for de efter den tidligere Lovgivning Værnepligtige, og at midlertidig Fritagelse bliver mulig for de Tjenestepligtige, hvis egne personlige, under andre Forudsætninger ordnede, Forhold, vilde gjøre den uopsættelige Tjeneste naalelig eller ødelæggende for dem. Diskussionen var ret livlig. Andragendets Tendens og Jndhold blev heldig bestridt af Borgerrepræsentant, Brygger Jacobsen, der med Sagkundskab, Klarhed og Varme forklarede og forsvarede det anfægtede Lovbud, i hvis Udarbeidelse han som Medlem af en Kommission havde taget Deel. Jndbydernes Ordfører Hr. Knudsen, Direktor Sager og Statsraad Salicath søgte at forsvare Andragendet, som det forelaae. Nogle Talere bragte Almenvæbningspørgsmaalet paa Bane, dette gjorde naturligvis Lykke, men kom ikke Sagen synderlig ved. Det Glædelige ved Forhandlingen var, at uagtet den var udgaaet fra den rent personlige Jnteresses og Velværes, altsaa, oprigtig talt, fra Egennyttens Standpunkt, og uagtet den utvivlsomt var understøttet og tillavet af dem, der søge enhver Leilighed til at modarbeide det nu bestaaende, saa var dog ikke blot Majoriteten i Forsamlingen tvivlsom, men selv de der understøttede og forsvarede Andragendet maatte mere og meere begrændse sig til Enkeltheder i Anordningen af 23 Septbr., der muligviis ogsaa kunne trænge til Forbedring, og turde kun angribe disse under Anerkjendelse af Anordningens Princip som rigtigt og retfærdigt. (Frdl.)(Af et Brev fra Valløb. – Onsdag Aften d. 6te Sept. begave tvende Møllersvende fra Lellinge Mølle sig paa en Spadseretour ud ad Landeveien til Udflytter, Gaardmand og Sognefoged Hans Pedersens Gaard. Efterat have samtalet med dennes Karle, som stode ved Nedkjørselen til Gaarden, begave de sig paa Hjemveien til Møllen. Underveis falder den ene af Svendene, Niels Olsen, paa at ville gaae til bage til bemældte Gaard for at tale med Tjenestepigen sammesteds. Ved at nærme sig Gaarden bliver han Sognefogden vaer, som gaaer ved Gaarden; men da han intet Ondt var sig bevidst, og godt kunde dreiet ubemærket af, som han var kommen, tager han ikke i Betænkning, at gaae hen til Sognefogden, som raaber ham an, taler med ham, og Niels Olsen siger, hvem han er men da Sognefogden staaer med en Bøsse, og i en bydende Tone befaler ham at struppe af var han dertil fuldkommen villig, men beder Sognefogden dog ikke at skyde ham. Efter gjentagen befaling af Sognefogden om at gaae, gjør han det, men i omtrent 40 Skridts Afstand holder Sognefogden hen paa ham, og skyder ham hele Ryggen og Legemet fuldt af Hagel. Niels Olsen blev liggende paa Stedet, ynkeligen mishandlet og ikke i Stand til at røre et Lem, uagtet Sognefogdens gjentagne Trudseel med Prygl at tvinge ham dertil. Dette skeete om Aftenen mellem Kl. 8 og 9 i Maaneskin. Sognefogden maatte paa sin Vogn lade ham kjøre hjem. Hans Liv var der i Førstningen kun lidet Haab om, nu er han i Bedring, men rimeligen vil han aldrig ganske forvinde Følgerne deraf. Vallø Birk har Sagen i første Jnstants. (Frdl.)¬