Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-07-11
Det er sandsynligt nok, at Pitt selv ikkun er Peter Uldes Enkes Værktøi, og at han tillige fører Keiseren og Kongen af Preussen, bag Lyset, hvilke igien ville efterabe hinanden indbyrdes; i det mindste er iblant alle de kronede Hoveder Catharina den eneste, som spiller et sikkert Spil. Sandelig, imedens begge hendes Naboer. paa en taabelig Maade opofre deres Kræfter paa den urokkelige Klippe, Frankernes Republik, imedens vi, i det mindste efter Despoternes Beregning, svække os selv, ved at knuse vore Fiender, forøger Catharine, i det hun svarer paa sine Kræfter, dagligen sine Skatter, og Hielpekilder, og bereder sig paa at udbrede, sin colossaliske Magt paa sine Medbeileres Bekostning, og at blive den første Magt i Europa. Efterat hun har deelt Polen med Preussen, uden Østerrige, sender hun Keiseren hen, for at sønderknuses paa den frankiske Republiks Klippe. Som Tilskuerinde af Striden i Enropa henvender hun sine Øienkast med en hemmelig Glæde til den ene Side paa de vidtløftege Strækninger, der ere under det tyrkiske Herredømme, til den anden Side paa Polen, Sverrig, Dannemark og alle Tydske Stater, til een Side paa Handelen, til en anden paa de frugtbare Egnes Erobring, som mod Sønden og Vesten grændse til Rusland. Rusland, der er frygtelig for alle nærgrændsende Magter, har bidraget meget til Forbundet imod Frankerig, og vel vogter sig for at give et Contingent dertil, enten nu saa er, at det har en Hensyn paa Sverrig, hvilket det vil deele og bedrage, eller det vil rive nye Provindser fra Tyrken, som det har i Klemme, og som ved sin upolitiske Uvirksomhed ødelegger sig selv, eller og, er det vil udvide sit Rige paa de tydske Staters eller Polens Bekostning. Sikkerligt er det, at det enten tragter efter mægtige Erobringer eller hemmelige Tilsnigelser. Snart vil det være i Stand til at skrive Love for Preussen og Østerrig, som formedelst sine afsindige Foretagender, ere udtømmede, og i de Deelinger, hvor det giver begge disse Selskabsbrødre Adgang til sine vigtige Røverier, kan det i det mindste ustraf set stedse tage Løvens Deel. J have Europals og eders egen Stilling for Øinene, og kunne allerede deraf uddrage et stort Resultat. Dette er: At vor Opholdelse er magtpaaliggende for den ganske Verden. Vi ville forudsætte, at Frankerig blev til intetgjort eller deelt, saa blev den heele politiske Verden, opløftet af sine Kroge. Borttage vi denne mægtige og nødvendige Allierte, som beskytter Staterne af den mellemste Størrelse imod de store, saa bliver hele Europa bragt under Aaget. De smaa tydske Fyrster, de saa kaldte Rigsstæder blive opslugede af de ærgierrige Huse, Østerrig og Preussen; Sverrig og Dannemark blive tidligere eller sildigere et Bytte for deres mægtige Naboer. Venedig taber sine Rigdomme, sin Handel og sin Vigtighed; Toscana sin Tilværelse; Genua bliver tilintetgjort; Jtalien bliver ikke andet end Despoternes Spilleholt, som omgive det; Schweiz bliver bragt i Ulykke, og faaer ingen anden Kraft, end den, som dets gamle Fattigdom giver det, Wilhelm Tells fornedrede Efterkommere skulle ligge under Angrebet af de Tyranner, som bleve udmygede og overpundne af deres Fædre. Hvorledes torde de ogsaa vove at anraabe deres Fædres Dyder og Frihedens hellige Navn, naar den franske Republik blev forstyrret for deres Dine, Og J, brave Amerikaner, hvis Frihed, blev giødet med vort Blod, og befæstet ved et Forbund med os, hvorledes vilde eders Skiebne blive, naar vi ikke meere var til J vilde falde tilbage under eders Fienders forhaanende Ang: Erindringen om vore fælles Bedrifter, bleve udslukkede, og baade Frihedens Navn, saaog Menneskerettighedernes Erklæring bleve tilintetgjorde i de tvende Verdens Deele. Hvad siger jeg? Hvad vilde der blive af England selv, Vilde vil den blendende Glands af en misgierningsfuld Triumph længe skiule dets virkelige Forfald og forældede Saar, De Støtter, som opholde en uvis Tilværelse af en kunstig Magt, have deres Grændser. Man maae sige, hvad man vil, saa ere Landmagterne dog de sande Magter. Naar disse engang skulde komme paa de Tanker, at igiennembryde det Rum, der adskiller dem fra en blot Søemagt, saa vil denne paa den følgende Dag ikke være mere til. Forgiæves troer, en handlende Øe at kunne støtte sig paa Nextuns Træfork, naar dens Havbred ikke bliver forsvaret med Retfærdighed og Nationernes fælles Jnteresse. Snart skulle vi maaskee give Verden Beviset paa denne politiske Sandhed, og naar vi ikke giøre det, saa skal England, selv levere bet. Da det allerede er forhadt af alle Folk, og stole af dets Forbrydelsers lykkelige Udfald, vil det snart tvinge sine Medbeilere til at straffe det. Men førend det, som physisk og handlende Stat, kunde miste sin Existence, maatte det tabe sin moralske og politiske. Hvorledes vilde det beholde Levningen af sin Frihed, naar Frankerige havde mistet sin Frihed, og Menneskehedens Venners sidste Haab tillige blev tilintetgjort, Hvorledes ville Jndbyggerne, naar de blive hængende ved deres Constitution, saaledes som den nu er eller under Betingelse af en Forbedring, hvorledes, siger jeg, ville de kunne kæmpe imod en tyrannisk Minister, som er bleven stoltere af hans Rænkers lykkelige Udgang, og som nu misbruger sin Lykke for at qvæle Fornuften, at lægge Tankerne i Lænker, og at undertrykke Nationen? Naar et Land, der synes at være Sædet for Rænker og Bestikkelser, kan avle nogle politiske Philosopher, som ere duelige til at kiende og vurdere dets sande Fordeel, naar det er sandt, at en bestukken Ministers Modstandere ere noget andet, end nedige Hoveder, der kappes med ham om Færdigheden i at bedrage Folket; saa maa man tilstaae, at de engelske Ministre ikke meget længere kunne underholde dette Parlements Tidspunkt, hvis Skrækbillede forstyrrer deres Søvn.