Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-18
Da vi ved Jndkjørslen i Cranichfeld forespurgte os om den prophetiske Kone og hendes Opholdsted, henviste man os til Raadhuset, og vi fandt uden for samme en moderne Chaise, en gammeldags Kareet, og en større lukket Vogn, hvorved man var i Færd med at løsgiøre Kufferter og Effecter, desuden saae man adskillige gothaske Gensdarmer og Weimarske Husarer, som ledsagende Opsyn og Omgivelse. Men i Huset selv herskede en selsom grotest ladende Blanding af den vilde Antichrist med den levende Tro og den personificerede Kirke, hvis Medlemmer faae ud af alle Vinduer i øverste Etage, medens nedenfor, i Gjæste- og Amtstuen, larmende Hobe af drikkende og kortspillende Bønder beleirede Bordet. Spiritusduft, Tobaksdamp og de narcotiske Exhaltationer fra en stærkt hedet Koge- og Stege ovn udviklede her en bedøvende Atmosphære, i hvis tykke Elementer Allarmen af de Udspillendes kraftige Slag i Bordet, og de ved Bordet Siddende tømmede Glasses Stød, ligesom syntes at blande sig. Men derforuden lød fra det aabne Sideværelse, opfyldt med stærkt Børneskrig, den gothaske Amtmands dietatoriske Stemme, samt den veeklagende og paa Retfærdighed raabende Værts, ligesom adskillige Andres, som kom fra de gothaske Genod armer, de Weimarske Husarer, og endeel qvindelige og mandlige Medlemmer af det Krudenerske Missionsfølge. Det kostede ikke liden Umage at gjette sig til Jndholdet af denne vilde Støi, og efter megen anvendt Umage erfarede vi først at Fru v. Kri dener, som her paa Grændsen, hvortil de gotha ske Gensdarmer havde ledsaget hende, skulde atter overgives til de her i samme Øiemed indtrædende weimorske Husarer, blev i sin videre Reise hindret af Gjæstgiveren i Cranichfeld, paa Grund af de 117 Rdlr., som hun var bleven ham skyldig for Logis og Fortæring, hun og hendes følge havde faaet hos ham i fem Dage. Da til største Ærgrelse for Prophetinden, der, efter hendes eget Udsagn, blot ved den levende Tro, i Schweiz med lidet Brød havde mættet et stort Antal Hungrige, her ved den poetiske Jlm, intet egentligt Vidunder, i Form af en Guldregn eller noget Lignende, vilde indtræffe, saa havde hun antaget en Bagagevogn, som kommer efter i sammes Sted, i Mangel af hiint, og vilde overlade de paa denne værende Effecter istedet for Penge; men Verten, paa hvem den vidunderlige Kones Omvendelseskonst aldeles ikke havde virket, vægrede sig ved at modtage disse Sager, uden foregaaende Undersøgelse, som Underpant. - Medens der debatteredes om dette, som bragte den tilstedeværende Justits afvexlende i Harme og Forvirring, søgte vi uformærkt at naae den øvre Etage, som Opholdsted for den levende Tro. Allerede tidligere havde vi hørt, at Prophetinden ved hemmelighedsfuld Jndvirkning paa det indere Menneske, ofte i eet Øieblik havde forvandlet og omskabt egentlig stærke Aander til fuldkomne Epopter, og jeg havde desaarsag allerede underveis gjort Aftale med min Reisefælle, at, saafremt een af os skulde betages af en fir Jdee, skulde den anden i Tide drage ham tilbage fra den mystiske Kreds. Saaledes forberedet gik vi op ad Trappen, men fandt deroppe dog ikke hvad vi egentligen søgte, og overalt ingen blege sværmeriske Phystognomier, tvertimod mødte os adskillige smukke blomstrende Piger og friske kraftfulde unge Mænd, der lignede Schweiz inder og Schweigere, ogsaa en velvoxen, bomstærk Kosak drev omkring iblandt dem, og havde meget travelt med at indpakke Reisesagerne. Efter vor Begjering førte man os til Hr. Kellner, som vi traf i et usselt Kammer, hvor der ikke engang fandtes en Stoel. Han ligner aldeles ikke den hist og her gjorte groteske Skildring, men rigtig nok var han mere mager og forfalden end ellers. Strax ved Jndtrædelsen kjendte og omarmede han os, og ledede meget let og utvungen Talen paa den Forfølgelse, han og Fru Kradener, for Evangeliets Skyld, maatte udstaae, hvilken de dog taalmodigen bare, netop fordi Evangeliet selv paalagde dem det. Det var noget Uhørt - meente han at paa en Tid, da Bibelen oversættes i alle Sprog, Bibelselskaber havde organiseret sig, og den hellige Alliance existerede, Folk, der sørgede for de Trængende (til hvis Bedste Fru v. Kra dener allene i Schweiz havde opoffret 60,000 Fl.), klædte de Nøgne og overalt handlede efter Evangeliet, forfulgtes af Regjeringerne og allevegne blev landsforvist, ogsaa i Erfurth havde man nyligen nægtet dem Tilladelse at opholde sig, og her paa Stedet behandledes de paa det ubilligste, fordi Fru v. Krudener ikke seer sig istand til, strax at skaffe de fornødne Penge fra hendes 500 Mile herfra liggende Eiendomme. - Da min Ven, som syntes at have lagt an paa en Gjen-Omvendelse, bragte ham den Sentents: ora et labora i Erindring, og formanede ham til, at opsøge sig et fast Opholdsted og en bestemtere Sphære for hans practiske Virken, og derfra at erklære sig offentligen angaaende Øiemedet af hans Handlemaade, meente Kellner, at det sidste ikke var mueligt, netop fordi man ikke vilde indrømme dem det første, og drev dem fra eet Land til det andet, saa de nu aldeles ikke vidste mere, hvor de skulde gaae hen. Jøvrigt taalte han dette med den gladeste Hengivelse, da han i Evangeliet har fundet den Lykke og Rolighed, som han hidtil forgjeves har søgt i hvert philosophisk System. Hvor som tvivler derpaa, behøver kun i otte Dage at gjøre det Forsøg, liggende paa sine Knæer, hjerteligen at bede, for paa den nærmeste Vei, at overbevise sig om denne Sandhed og Evangeliets Kraft. - Under denne Samtale stirrede de igjennem Kamret gaaende blomstrende Phystognomier nysgjerrigen paa os. Endeligen traadte Fru v. Krudener selv ud af Sidedøren med en skreven Sedde i Haanden. Hun seer ud til at være en Kon paa de Fyrgetyve, med en indtagende Ansigts dannelse. Hr. Kellner forestillede hende os som sine Landsmænd, men hun trak sig dog efter nogle Complimenter hurtigen tilbage igjen. - J den nederste Etage havde imidlertid Allarmen tiltaget, og da vi vendte tilbage did, havde man os selv mistænkte for at være i Forstaaelse med de i den øverste værende Missionairer, og den tilstedeværende Justits syntes endog sindet at begynde en let Jnqvisition, hvilket vi dog vidste at forekomme. Det lykkedes os endog at forlige Parterne, og ved rolig Overtalelse at formaae Værten til at modtage Kufferten, samt den ene Vogn, uden videre Omstændigheder, istedet for Betaling. Fru v. Krudener tilstedede dette, og lod en "Fortrolig blive tilbage ved benævnte Gienstande indtil Jndfrielsen skeete. (Fortsættes.)