Berlingske Tidende, 1793-10-04
Jndsendt fra Norge. medens vi habbede, sande Patrioters fredelige Bestrædelser for et Academies Oprettelse i Norge skulde med alle Retskafnes bifald virke i Fred til Maalets Opnaaelse, fremstaaer en Anonom i Tillæger til de Berlingske Tidender No. 72 for Aaret 1793 med Jndvendinger, hvis Hovedstyrke bestaaer der at Forfatteren kalder sig indfød Nordmand, engammel Embedsmand, en upartisk Mand, og trænger sig frem med de Berlingske Tidenders vidt udstrakte Publiciter, Hans Jndvendinger synes at være gandske velmeent; men anden Verdie har de sandelig ikke. For Ex. Naar i at Verden kan man seile næsten i en lige Linie fra Tronhiem til Kiøbenhavn, Paa saadan en Reise i aaben Søe kan intet læres, naar derimod en Reise med smaa Fartøier indenskiære. Norge er lige saa sikker, som nogen anden Søereise, og tillige ved sine utallige Afverlinger meerende, undervisende og sær efter foregaaende Beiledelse, virrende for Ungdommens Videlst. - Ved den falske Forudsætning, at Academiet skalde anlægges i Christiania eller Oplandet fornærmer den Padlicum for at skaffe sig selv Leilighed til grundede Modsigelser. Han kunde lige saa rigtig have nævnt Fin marker og derpaa adronert dygtig omkring imod Urimelig heden i dette Anlæg. Tønsberg derimod, om hvilket den fortrinlige værdige Embedsmands, Hr. Byefoged Wulfsberg Tale angaaende Stedet til et Academies Anlæggelse kan efter tet, over den anomme Forsatter ikke at nævne, for et at komnu i den øiensynligste Forlagenhed. - J Kiøbenhavn for en ung Norsk Student sielden Bekiendtskab med andre end fine Kammerater, hvilke ved indbyrdes venskabelige Trakteringer forvolder hverandre Tids= og Pengespilde. Falder de Unge blant Forfører, er det naturlignus endnu langt verre. Vi beder om at blive bemerket, denne stærke Bevæggrund til Afhold fra Laster, berøves Ynglingen gandske i Hovedstad den, hvor han skiult iblant Mængden kan overgive sig til destørste Uordne. Dette forholder sig i en liden Stad gandske modsat. - Vidst nok bør og kan et Academie i Norge -med Tiden og i en planmæssig Fremgang i vore til saa stor Fuldkommenhed, som noget Academie i Verden. For de dertil fornødne Udre Penge Summers Anskaffelse - med Tiden og i en planmassig Fremgang i er jeg, for min Deel, mindre bekommet, end for de hindringer, som med Underfundighed kundslaages i Veien for Norges Vil i denne Henseende. Gid allene Jndbydelsen til Subscriptionen allede var udgaaen eller snart maatte udgaae, og det er allene i Norge, men endog i Danmark ; thr uagtet jeg er Norsk med saae Sal, er sig dog en stor Hader af af National: En, anhed. Alle Nationer ere Brødre og kunde leve tilsammen son Brødre, naar ikke den fordømmelige Politik oppidsede, den til at bøde og myrde hverandre. Norske og Danske bør ikke forsømme noget Falledskab, som ingen Uenighed kan forvolde. Ligesom det Kiøbenhavnske Academie er fælles for begge Nationer, saa vilde jeg, det Norske skulde være ligesaa. Og da vilde man saae at ste, om ikke mangen en formuende Dansk Fader vilde heller sende sin Søn til det lille roelige Tønsberg end til det store Kiøbenhavn. - At den studerende Ungdoms Opmerksomhed skal just i den Tid og Stilling, der fornemmelig bør være henvendt paa Studenringerne, opslages af det glittrende, som i Residentsstaden, forekommer, er netop det modsatte af den formeente For deelagtighed. Og de sande videnskabelige Fordeele, som Hovedstaden har forud, ere oven for de unge og nøvede Stale; thi naar seer man unge Studentere, i nogen Mængde, paa de offentlige Bibliotheker, Jen moednere Alder og efter foregaaende Underviisninger vilde derimod de paaberaabte Herligheder i en kortere Tid, med mere Bestemthed og langt mindre Bekostning giøre usigelig større Nytte. Desuden have nok de fleste Embedsmænd, som besidde nyttige Kundskaber, erhvervet sig den uden for Kiøbenhavn. Og naar en Embeds Candidat tilfulde har profiteret af Kiøbenhavns videnskabelige Herligheder, om han endog er indfød Nordmand, er han dog ukyndig om Norge, hvor den ham betroede Embedskreds ofte alt for længe maae tiene ham til Læreklud, fordi han har faaet sin Embeds Dannelse paa det urette Sted, iblandt alt for mange med de norske Ting uovereensstemmende Gienstande, hvilke fortrængen de rette Følelser af Embedspligterne ud af hans kiøbenhavniserede Sind. - Man maae falde i den største Forundring, naar Forfatteren tillader sig at spørge : hvorfore gjør man dog saa store Ophævelser over saa lidet, ja over slet intet, m. v. En Sag, som med saa megen Varme er paadrevet et allene af Norske, men endog meest af Danske Mænd, disses Tænkemaade til udødelig Ære, en Sag, der fra Norge er fremsat med alle muelige Merker af et roeligt og til den bedste Regiering tillidsfuldt national Ønske, en Sag, som dette blotte National=Ønske, selv giør ærværdig og høystvigtig, denne Sag vover den anonyme Forfatter at traktere med Foragt, Saa er det at have været 15 fulde Aar i Kiøbenhavn i Kort sagt, alle de Grunde, som denne Forfatter har anbragt imod et Academies Oprettelse i Norge, duer aldeles ikke, men kunde tvertimod give Anledning til flere Beviser, for et norsk Academies Nytte, naar allene den snevre Valplads, disse Berlingske Tidender, tillod de fornødne Colutioner. Kokkerie Seddelen No. 1774, med Devise, Bliver, NB. S. sønder til 5te Classe, i Hr. Baads Collection, er sin Eiere frakommet, hvilket behørigen er anmelt; Hvem denne Serdel maatte være tilhændekommet, og leverer den til vedkommende Collecteur, under derfor en Belønning; men ingen Gevinst udbetales derpaa, uden den forevises at (a) Ved Pecclama som er læst i Kiøbenhavns Hof= og Stads Ret den 23de, og i Siellands Landsting. den 23de September 1799, ere alle de, som maatte have noget at fordre udi afg. Skibsdreng Ludvig Christian Møllers Stervboe, indkaldede med 12 Ugers Varsel, at møde udi Kiøbenhavns Hof og Stads=Rets Skifte Commission, for at anmelde og bevinse deres Fordringer ; ligeledes ere og med lovlig Varsel indkaldet. de den Afdødes Arvinger, for at anmelde og bevise deres Ar de Ret, samt at lagttage deres Tarv under Skiftet.