Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-09-07
Provindsialstænderne for Nørre-Jylland. Sagen ang. Stiftsprovst Halds Forslag om Valgbarhed for Bekjendere af den mosaiske Tro. Committeens Majoritet (Bllaaard og Rosenørn) havde formeent, at der er en viid Forskjel paa at tilstaae Mosaiterne almindelige statsborgerlige Rettigheder og at tilstede dem Adgang til Folkets Raad, og indstillede derfor, at der ikke om det i Forslag Bragte indgives nogen Petition. Minoritetens (Brocks) dissentierende Votum gik derimod ud paa, at Forsamlingen skulde petitionere om, at No. 2 i § 4 af Forordn. af 15 Mai 1834 maatte bortfalde. Kammerikr. Lüttichau bemærkede, at det kunde tænkes, at der af Mosaiterne kunde, naar der tilstodes dem Valgbarhed, indtræde i Forsamlingen et i Forhold til det hele Antal af dens Medlemmer for stort Antal, hvorfor han stillede det Amendement, at Antallet af de Jøder, som kunne indtræde i Stænderforsamlingen, maatte nærmere begrændses i et passende Forhold til de øvrige Medlemmers Antal. Assessor With yttrede, at han ikke uden et Slags Uvillie fremstod for at tale thi han frygtede for, at den Deel af Forsamlingen, som ikke yndede nærværende Forslag, var gaaet til dette Møde med en fast Bestemmelse om, hvorledes de vilde votere, uden at lade sig rokke i denne Beslutning af hvad Modpartiet end maatte anføre. Han gjorde opmærksom paa, at Jøderne ikke ere udelukkede fra Communeraadet, der, som bekjendt, i mange Sager er tillagt en decisio Myndighed, altsaa Mere, end Provindsialstænderne, der blot ere raadgivende. Naar Majoriteten bestrider den Sætning, at det er rimeligt, at kun den Jøde, som nød udmærket Agtelse og besad fortrinlige Talenter, vilde blive valgt, dermed, at den Handlende i de mindre Kjøbstæder, der har saa udbredte Forbindelser, som Jsraliterne i Almindelighed ere i Besiddelse af fremfor de fleste Andre, altid har en høist betydelig Jnfluents paa Jndbyggerne, saa maa Taleren erindre, at Valgretten er bygget paa Grundeiendom, altsaa kan kun den meere formuende Deel af Nationen antages at være valgberettiget, men paa denne Deel er det ikke antageligt, at Jødernes Jnfluents skulde være stor. Etatsraad Brink-Seldelm yttrede det Ønske, at Majoriteten havde undgaaet at bruge visse stødende Udtryk, saasom: dette fremmede Folk om Mosaiterne. Committeens Referent, Stiftamtmand Rosenørn, maatte, i Anledning af hvad det dissentierende Medlem havde yttret, bemærke, at han ikke kunde indsee, at Jødernes Udelukkelse fra Valgbarhed strider imod Jnstitutionens Tendents, at hæve Almeenaanden; thi ved Almeenaand kan ei forstaaes Andet, end Nationens Almeenaand; men Jøderne kunne, efter Majoritetens Formening, aldrig sammensmelte med nogen anden Nation, de vedblive at være et særskilt Folk. Stiftsprovst Hald bad Forsamlingen erindre, at det ikke blot er i det kun lidet religiøse Frankerig, at Mosaiterne kunne blive Folkerepræsentanter, men ogsaa i Belgien, ogsaa i det oplyste ChurHessen, ogsaa i det sindige og christeligtereligiøse Holland, ogsaa i Nordamerika. Han maatte endvidere oplyse Forsamlingen om, at Underhuset i det engelske Parlament i Aaret 1833 med en Majoritet af 187 St. mod 52 har antaget en Bill. ifølge hvilken Mosaiter kunde blive Parlamentslemmer, og at denne Bill blev forkastet i Overhuset med en Majoritet af ikkun 50 St. Han stillede derpaa det Amendement, at Mosaiten, som maatte blive valgt til Deputeret, ikke maa deeltage i Discassion og Stemmegivning over Sager, der angaae den christelige Religion og Kirke. Kammerjunker Mulius stillede det Amendement, at Hs. Majestæt allerunderdanigst ansøges om allernaadigst at befale nogle sprog= og sagkyndige Mænd at sammentræde til Undersøgelse, om der fra Religionens Side kan være grundet Hindring imod, at en Mosait faaer Sæde i Stænderforsamlingen, og, ifald saadan Hindring ikke finder, Sted, at Grundeierne af det mosaiske Troessamfund allernaadigst maatte bevilges at danne en særskilt Valgklasse til en enkelt Deputerets Valg af dette Samfund. Ole Kirk havde ikke noget imod, at Mosaiterne drog ud af Landet, naar de ikke kunde (Da Kammer være tjente med de Rettigheder, de havde. junker Mylius's Amendement derefter sattes under Afstemning, blev det eenstemmigen forkastet med 50 St., og da der dernæst afstemtes over Committeens Minoritets Jndstilling, som ogsaa var bleven understøttet af Agent Nielsen, erklærede 21 Medlemmer sig for og 29 imod samme, saa at der følgelig ikke blev at indgive nogen Petition i denne Sag.) - (Nærmere Udvikling følger.)