Aalborgs Stifts Adresseavis, 1818-05-02
J det nyelig udkomne Skrift Rome, Naples & Florence siger Forfatteren i et Brev, dat. Ancona den 27de Mai 1817. J St. Ciriaco mødte jeg en russisk General, som jeg havde lært at kiende i Erfurt. Han kom nu fra Paris. En physisk Særegenhed ved de franske Fruentimre havde især meget mishaget min rusiske Ven, - deres overordentlige Magerhed. Denne gielder i Frankrige for en væsentlig Bestanddeel af air elegant. Russen paastod, at Skiønhed var meget sielden i Frankrige. De skiønneste Fruentimre, han havde seet i Paris, vare Englænderinder. - Mønstrer man de franske Damer i bois de Boulogne, saa finder man blandt hundrede 80 behagelige, men neppe een eneste egentlig smuk. Af hundrede engelske Damer ere 30 groteske, 40 uimodsigeligen hæslige, 20 taalelige, skiøndt maussades, men de til fande Gudinder paa Jorden ved blomstrende Sundhed og deres Skiønheds Uskyld. - Af hundrede Jtalienerinder, ere de 30 Carricaturer, med opsminket Ansigt og Barm; 50 have blot for Vellystige noget Tillokkende, men de øvrige 30 ere af en antik Skiønhed, af den meest fængslende, man kan forestille sig, og overgaaer langt de skiønneste Englænderinder. Thi Englænderindernes Skiønhed er Gratie uden Siæl og Liv ved Siden af de guddommelige Øine, som Himlen skiænkede Jtalien. - Hovedets Form i Paris er styg. Den nærmer sig til Formen af en Abe kats Hovedskal, og er Aarsag til, at de franske Fruentimre saa tidlig ældes. De tre skiønneste Fruentimre i Rom ere vist allerede over 45 Aar. - J Pays de Can(i Normandiet) og i Arles (i Provence) nærme de qvindelige Hoveder sig til Jtaliens skiønne Former. J disse Egne finder man noget Stort i Trækkene, endog i de afgjort hæslige. Et Begreb om dem kan man danne sig ved at see gamle Qvindehoveder paa Raphaels og Leonard da Viners Malerier. Qviksølvgruberne i Guance Velica ere 480 Fod dybe Der ere Gader, Torve og en Kirke, hvor hver Søn, og Helligdag holdes Gudstieneste. Uallige Lys brænde disse Gruber. Arbeiderne have hver Dag heftige Krampetrækninger. De drives nogne ned i Afgrunden. - Da Baronesse Krudener nyelig reiste giennem en Bye i Preussen og prædikede, blev følgende Text leveret hende"Eders Qvinder tie i Menighederne. - - - det lader Qvinder ilde at tale i en Menighed 1 Cor. 14, 34. 5. - J et tysk Blad opkastes det Spørgsmaal: Er det da intet Spindehuus for Frue Krudener, ingen Daarekiste for Bondepropheten Adam Müller, Det gamle Udraab "Ogsaa jeg har været i Arcadien! har i vore Dage aldeles tabt sin Betydning. Et Ansigt hvori Kummeren har gravet dybe Furer, et af Mange og Strabadser udmagtet Legeme, - det er, efter Walpsles i London nyelig udkomne Beskrivelse over en Reise giennem det europæiske og asiatiske Tyrkie, Billedet af en modern Arcadier, En Mængde hungrige Tyrker, i Paschaens følge, undertrykker dette ulykkelige Folk, der blot synes at leve, for at mæske sine dovne Herrer. Arcadien, dette skiønne Land, af hvilket Phantasien danner sig det skiønneste Billede, bliver fra Aar til andet en stor Morads. De fleste Jndvaanere ere spedalske. Arbeidshuset i London, indrettet efter de americanske Forbedringshuses Mynster, er nu fuldendt. Der skulle Forbryderne inddeles i Classer, paa en hensigtsmæssig Maade beskieftiges, og saaledes vænnes til Arbeidsom hed og gienvindes for Menneskesamfundet. J Stedet for Deportation paa Livstid skal indføres et tiaarigt Ophold i dette Arbeidshuus, og saaledes forholdsmæssigt. Dem, der vise Forbedring, skal ved deres Udgang den for dem sammensvarede Arbeidsløn udbetales, at de kunne hielpe sig videre frem. Et fransk Blad giør den bemærkning, at Spidsbuder, nu have gode Dage, da Skribenterne give Domstolene nok at bestille.