Norske Intelligenssedler, 1799-10-02
Nu beregne man a) Samtlige indkaldede Sager at have kostet i Varsels-Penge a 64 sk. (mange paa Landet, hvor Skyde betales for mange Mile, maa have kostet det dobbelte, allerhelst för Rescript paaböd, at ikkun den indkaldede skulle varsles) altsaa . . . 10881 Rd. 32 sk. b) De forligte 11,063 have til visse kostet a 64 sk. . . . . 182256 Rd. 64 sk. giør e) Skulle man vel regne mindre for hver Sags 2de Parter, deres Ve (som kan mulig være 8te Mile) deres Tidspilde, først den Indkaldende, tilat faae Commissionens Varsels-Seddel, og dernæst for begge at møde, end - a 64 sk. giør - 29138 Rd. d) Anslaar man nu ikkun et ligesaa stort Antal Sager for de øvrige 6 til, Maaneder af Aaret, og, til at jævne Udgiften, sætter . . . saa koster Forligelses-Indretningen vort kiære Norge i et Aar. 58,300 Rd. Og dog staae 5259 Sager ikke forligte, Protocol Bekostninger ei at nævne. Ja, mulige mange Udgifter uberegnelige!! Nu spørges, kan det ganske Riges Processer, udførde igiennem alle Retter, vel aarligen hare kostet Landet saa meget, for Forligelses-Indretningen fandt Sted; 18256 Rd. 64 sk. 10 og - 32 29138 Rd. En Normands Opfordring til sine Landsmænd. Edle Normænd, J som have indseet, hvormeget Norge trænger til Oplysning, og med saa roesværdig Nidkiærhed fægtet for at skaffe os en egen Høyskole. Endnu en trykkende og tung Lænke ligger paa Oplysningen: Mangel paa Bogtrykkerier. Saalænge Norge kun har een Bogtrykker i hvert Stift, som ubehindret kan drive et skammeligt Monopol, og i hvor redelig Mand, han er, dog ikke engang kan overkomme, at trykke, hvad der forlanges at trykkes, saalænge kan Oplysningens Soel ikke giennemtrænge Vankundigheds Taage. Et Exempel herpaa see vi i Christiania, hvor langsom gaaer det ikke med vor tvende Maanedsskrivter: Hermoder og den topografiske Fournal. Vore egne norske Gener qvæles, og afskrækkes fra at skrive noget til almeennyttig Oplysning, naar de ikke kan faae det trykt i Landet, da det falder dem besværligt og ofte umueligt, at lade Correcteuren besørge i det fraliggende Kiøbenhavn. O ædle Mænd, træder frem og taler med Fynd for Landsfaderen, som elskeer alle sine Børn lige høyt, han, som ved den frie Kornhandel har hævet et Monopol, der var trykkende for vor legemlige Trang, han vil vist nok ogsaa hæve et Monopol, der er trykkende for vore Siele, deres Forædling og Uddennelse. Vores Ønske er billigt: Odense i det lille Fyhn har tre Bogtrykkere, om ikke flere og det vidløftige Norge kun een i hvert Stift; hvilket ulige Forhold, Uden at dette Baand løsnes og flere Bogtrykkere faae Tilladelse at nedsette sig i Norge, kan ingen synderlig Fremgang ventes ved vor Skole- og Underviisningsvæsen. Hvilken Lettelse, om nogle af vore offentlige Stiftelser, saasom den nye indrettede Skole i Christiania, Skoleholderseminariet paa Tønsberg, Bergværksen inariet paa Kongsberg o. s. v. havde hvert sit eget Bogtrykkerie, hvor de i Skolerne indførte Lærebøger, Psalmebøger, Almuens almindelige Læsebøger kunde trykkes, for saavidt de forbruges i Landet. - Min Stemme er kun svag, o ædle Mænd, forener stærkere Stemmer, for at skaffe os en saa væsentlig Velgierning, da vil jeg være stolt af, at have opvakt den første Tanke. Jeg un seer mig derfor ikke ved at nævne mig Grimtrød ved Moss den 17de Septen ber 1799. Georg Christian Scheel, Examinatus juris.