Viborger Samler, 1843-03-16
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. London, den 7de Marts. Den 6te Marts voterede Underhuset en Sun af 3,353,582 Lstl. til Marinen m.m. Almindelig Opmærksomhed tildrager sig en den 3die Marts i Underhuset forefalden Debat, der fornemmelig førtes af Søofficierer, som trængte paa Antagelsen af flere forbedrede Indretninger ved Marinen. Saaledes anbefalede Capitain Rous at give Matroserne istedetfor Grog en tilsvarende Pengeerstatning, for hvilken der kunde anskaffes Klædningsstykker til dem; fremdeles skulde man ansætte yngre Officerer istedetfor de gamle Herrer, der i 20 Aar have krøbet omkring paa Landjorden, og forglemt de Dele af deres nautiske Kundskaber, ikke at tale om deres Jndtrædelse i Ægtestanden, om hvilken man vel kunde antage, at den gjorde Enhver 40 pr. udygtigere til Sø tjenesten. - De af Capitain Boldero, Secretair for Felttøiamtet, Underhuset forelagde Overslagssummer for Felttøiamtet antoges ligeledes, efterat Hume, som sædvanlig, forgjeves havde trængt paa større Besparelser. Disse udgjøre imidlertid i Sammenligning med forrige Aars Budget 68,000 Lstl. Repeal er atter Dan. O'Connells Løsen. J Dublin, har Stadens Municipalraad efter en levende Debat antaget med 41 Stemmer imod 15 en Resolution om at tilstille Dronning Victoria en Adresse angaaende Unionens Ophævelse med England. O'Connell vil ikke slutte sig til England; det er hans faste Overbeviisning, at England - eller rettere et Toryministerium - ikke vil behandle Jrland med Retfærdighed; han griber derfor atter til Repealassociationen. Liden var Begyndelsen; men Forbindelsen er bleven stor og stærk. Associationen tæller alene i Storbritanniens Midtpunct, – London - 15000 Medlemmer, inddeelte i 30 Districter (Wards); Møderne ledes af en af Daniels Paarørende, John O'Connell, der kaldes Inspector goneral of the wardens. Daniel O'Connell er en gammel Practicus, vilde han ved aabenbart indlade sig paa en saadan Agitation, saafremt han ikke vidste, at England gaaer en skjebnesvanger Tid imøde. - Af O'Connells vigtige Skrift og Jrland er det 1ste Bind udkommet. Den uafhængige Journal the Sun siger derom: "Denne Bog maa vække uhyre Sensation. Bogen indeholder mange og skrækkelige Sandheder, der bringe Blodet til at isne i Læsernes Aarer, og undsletteligt brændemærke den Regjering og det Folk, som har underwunget en taalmodig, tapper, høimodig Nation. Ofte forekaster man Rusland dets Grusomhed imod Polen, og at det har banlyst til fjerne Himmelstrøg Polens tappre Sønner og opoffret for dets Higen efter Magt Menneskekjærlighed, Retfærdighed og Religion; men alle de af Rusland udøvede Grusomheder og Forfølgelser ere Jntet i Sammenligning med de Lidelser, som England under det tomme og foragtelige Paaskud af at begrunde den protestantiske Tro har tilladt sig imod Jrland. Vi overspringe hine raae og barbariske Tider; men vi erindre om Jrlands Skjebne under Jacob den Første, Maria Stuarts kongelige Søn, den kongelige Skolemester, der maaskee havde en mere lærd Dannelse end nogen anden Monarch. Og dog blev under denne Konge – som O'Connell godtgjør – hele Provindsen Ulster confisceret; Jrlænderne blødte paa Skafotterne eller nedsabledes; de Overblevne flygtede til utilgængelige Moradser. En saadan Ødelæggelse var hidtil uden Mage i Christenheden. Og dog var dette Ødelæggelsessystem, siger O'Connell, frugtesløst. - Dengang talte Jrland 2 Mill. Catholiker og 1 Mill. Protestanter. Disses Antal er ikke tiltaget; men Jrland tæller nu over 7 Mill. Catholiker." – J en af de sidste Repealforsamlinger i Dublin oplæste O'Connell et Brev fra en Dommer i Boston, ved Navn James, der havde oversendt et yderligere Bidrag af 50 Lstl. fra Jrlands Venner i Boston." Den store Agitator bemærkede, at Sir Rob. Peel ikke havde udstrakt sin Jndkomstskat til Jrland, fordi han meget godt vidste, at denne Skat størstedeels kun vilde falde paa hans Tilhængere - de ved Jrlands Plyndring berigede irske Tories, thi blandt de irske Catholiker vare kun faa, hvis aarlige Jndtægter beløbe sig til mere end 150 Lstl... Fremdeles erklærede O'Connell i sin Tale, at han ganske havde opgivet Haabet om ved den nuværende Regjering og det nuværende Parlement at udrette Noget for Jrland, der ikke engang var omtalt i Throntalen. Hvad skulde han da vel kunne virke i London, Kunde han ikke i Jrland udrette mere for Jrland.