Viborger Samler, 1842-11-08
Det nyeste over China i England udkomne Værk har til Forfatter Commander Bingham, der som første Lieutenant ombord paa Fregatten "Modeste, var bleven haardt saaret i flere Fegtninger og der for fuldkomment at helbredes, er for kort Tid siden ankommen til England. De engelske Journalister rose Bingham som en sandhedselskende, upartisk Forfatter. Hvad Opiumspørgsmaalet og Krigen, imod China angaaer, da er han af den Formening, at ikke Hensyn til Folkets Moralitet eller Sundhed har foranlediget Krigen, men at den sande Aarsag til Krigens Udbrud maa søges i Syceesølvets gradvise Forsvinden af det blomstrende Centralland. Jkke heller tør man forglemme, at der paa den Tid da det ostindiske Compagnie endnu var i Besiddelse af Handelsmonopolet hvad den chinesiske Handel angik – fandt mange Stridigheder og Disferentser Sted imellem Compagniet og Chineserne, og at Compagniet hellere gav efter i alle Puncter end at det ved trodsig Modstand vilde sætte paa Spil dets erhvervede Fordeele. Dette System kunde umuligt bibeholdes, efterat Handelen var frigiven og Forholdene til China havde antaget en national Characteer; men Chineserne toge aldrig denne Forskjellighed i Betragtning, og saaledes kan man da forklare sig de idelig gjentagne Jnsulter, vi havde at hævne, nemlig: at der blev fyret paa vort Flag, at vor Nations Repræsentant blev tilligemed vore Kjøbmænd kastet i Fængsel, at deres Eiendele bleve dem fratagne, confiscerede og tilintetgjorte, deres skriftlige Forestillinger behandlede med barbarisk Uvidenhed og Kjøbmændene selv forjagede fra Canton. Dersom Chineserne kun i et eneste Øieblik havde kunnet give den Tanke Rum, at deres oprørende Handlemaade nødvendigviis maatte føre til en Krig imellem de to Nationer, vilde de aldrig have tilladt sig saadanne Skridt; thi de chinesiske Auctoriteter kjendte saare godt de store Fordele, som China har af sin Handel med Udlandet; men da vi tidligere stedse havde viist os eftergivende, indbildte de sig, at vi stedse vilde udvise Eftergivenhed. Kort for Begyndelsen af dette Aarhundrede indførtes Opium som et Lægemiddel i China imod en Afgift af 50 Cents pr. Pd.; men som det synes nødes det dengang i Almindelighed ikke som et Lækkeri, endskjøndt Opiumshandelen i lang Tid havde været temmelig vidt udbredt i det østlige Archipelag og i mange Dele af Ostindien. Formodentlig er Opiumsæden allerførst fra disse Øer eller og fra Cochin=China bleven indført i China; thi vi finde, at i Aaret 1781 – da det østindiske Compagnie paa Grund af den ved de franske Krydsere i de ostindiske Farvande opstaaede Usikkerhed fragtede for egen Regning et Skib med Opium til det store chinesiske Marked – kjøbte vel en af Hongkjøbmændenne hele Ladningen til en moderat Priis, men udførte atter den større Deel deraf til den malaiske Halvøe, Det var først i Aaret 1793, at Opiumshandlerne begyndte at støde paa Modstand og Uvillie hos de chinesiske Auctoriteter; paa Grund af de stedse tilbagevendende Vexationer, og fordi de chinesiske Sørøvere stedse bleve mere besværlige, ladede Opiumshandlerne i den saakaldte Larks Bai i Aaret 1794 et af deres Skibe udelukkende med denne Artikel, og seilede uden Frygt til Whampoa hvor de uden i mindste Maade at besværes af Mandarinerne - forbleve næsten 1 1/2 Aar, og fra hiin Tid dreves Opiumshandelen i Whampoa stedse i større Udstrækning lige indtil Aarer 1819, da det første chinesiske Forbud publiceredes.