Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-06-07
Blandinger. J Kjøbenhavn indviedes i Fredags i Overværelse af Hs. Maj. Dronningen, Hs. K. H. Prindsesse Caroline, H. K. H. Landgrevinden, Hs. Durchl. Landgreven, og en saa talrig Forsamling af Herrer og Damer, som Localet kunde rumme, Frederik den Sjettes Asyl for Smaabørn. Stiftsprovst Tryde besvarede paa en skjøn, Alles Hjerter tiltalende Maade det Spørgsmaal, og et Asyl for Smaabørn var et en Konge, og navnlig Frederik den Sjette værdigt Mindemærke, Endelig sluttede han med at udtale det Haab, at den Stiftelse, som Kjærlighed havde reist, stedse maatte virke i christelig Kjærligheds Aand og fremdeles hos Danmarks Børn nyde den velvillige Understøttelse, hvortil den trængte. Ligeoverfor Taleren var anbragt Frederik den Sjettes Buste, hvorunder den Jndskrift: "Den Retfærdiges Jhukommelse er til Velsignelse, til hvilken han oftere henviste. En Sang for og efter Talen var forfattet af H.C. Andersen og udførtes af Studentersangforeningen Efterat Høitideligheden var til Ende behagede det Hds. Maj. Dronningen at besee det smukke og hensigtsmæssige Locale og at yttre sin allerhøieste Tilfredshed med de trufne Foranstaltninger. Af Kjøbenhavns Adresseavis erfares. at Gavmildheden imod Stiftelsen ogsaa har yttret sig ved denne Leilighed. 28 Maifesten afholdtes iaar, som tidligere løseligen berørt, paa Enighedsværn af nogle af den kjøbenhavnske Læseforenings Medlemmer den 27 Mai om Aftenen. Det Samme skeete for fire Aar siden paa samme Dag og Tid, paa samme Sted. Kbhposten udtaler sig saaledes: "J Erindring herom og om de Følger, denne Fest havde havt i det mindste for en af de daværende Deeltagere, udbragte en af de faa nu Tilstedeværende en Toask De for afdøde Lieutenant Adolf Fibigers Minde. Det var paa samme Sted og i samme Time denne for Friheden begeistrede unge Mand for fire Aar siden havde udbragt en Skaal for den demokratiske Aand i Folket, i hvilken Anledning han som Officeer endog blev stillet for en Krigsret, ligesom han kort efter blev sendt over til Vestkysten, af Jylland, hvor et flereaarigt Ophold indvirkede saaledes paa hans Sundhedstilstand, at han, efter forgiæves at have gjort en Reise til Madeira, hentæret af Brystsyge sank i Graven i sin faareste Alder." – Til at forestaae Festen vare valgte Dhrr. Grune, Silke= og Klædehdl. Krarup og Claudius Rosenhoff. Den aabnedes af Forsamlingen ved at afsynge det første Vers af den gamle Folkesang: "Danmark deligst Vang og Vænge, hvortil Hr. Grune knyttede en Skaal for Fædrelandet og Kongen. Jfølge den Frisindede, udviklede Taleren, at ligesom det var Kjærlighed til Fædrelandet, der samlede os til Dagens Fest, saaledes indbefattede dette i sig Alle, ligefra den Ringeste indtil Statens Overhoved. Kongen var det, der skulde bringe Ledet ilave, og derfor maatte Man ønske, at hans Bestræbelser, i Forening Til denne med Folkets, vilde føre til det forønskede Maal. Skaal føiede Taleren En for Danmarks Kronprinds. Han gjorde opmærksom paa, at Kronprindsen, ifølge sin Fødsel, var Den, Fædrelandets Haab nærmest maatte have for Øie; thi Fødselen gjorde ham til Kronens Arving, ligesom den alt havde gjort ham til Medlem af Statsraadet og sat ham i Spidsen for flere vigtige Jnstitutioner. Men han var ogsaa Noget, som Fødselen ikke havde bestemt ham til; han var nemlig Æresborger i Republiken Genf - en Omstændighed, der ikke kunde være uden Betydning i et Tidspunkt som det nærværende. Taleren, meente derhos, at selv hvis Christian den Ottende opfyldte Folkets Ønske at give det en Constitution, vilde der dog være Nok for en Frederik den Syvende at gjøre, og i Forviisningen herom, opfordrede han Forsamlingen til at tømme et Glas for Danmarks Kronprinds. Aalb. A. beretter, at Hr. Siesby udbragte dernæst en Skaal for Stænderinstitutionen, at den snart maatte bæres til Jorden og gjøre Plads for en friere Forfatning; Fred. Barfod for "Nordens Eenhed, som han sluttede med disse Ord: Tredeelt er Nordens Stammer, Men Roden er dog een, Og Kronens Løvtag samler Tilsidst hver Stammens Green.