Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-07-03
Almeennyttigt. J den nordamerikanske Fristat Pensylvanien skal aarligen en Udstilling af Børn finde Sted under Øvrighedens og Lægernes Opsigt. At bringe Børnenes physiske og moralske Opdragelse paa det høist mulige Punkt af Fuldkommenhed, er Øjemedet med denne offentlige Udstilling. Den ny Ægteskabslov, at ethvert ungt Fruentimmer, som vil gifte sig, maa underkaste sig en Prøve i Pædagogiken, gav Grundlaget til denne Udstilling. Betydelige Pengesummer ere fastsatte som Præmier, og blive efter den paa Raad tagne Læges Mening og Godtbefindende uddeelte blandt Forældrene eller dem, der ere traadte i disses Sted. Opdragelseskunsten. Som en simpel hidindtil ubekjendt, men Anbefaling fortjenende Methode, paa engang at lære Børn fra 13 Aar at tale og læse opgives Følgende. Først blive de faa Selvlyde i forstørret Maalestok, og enhver enkelt, paa en Tavle ophængt i Værelset, saaledes at samme stedse blive synlige for Barnets Øine. Den første Lyd, som et Barn tydeligen uden Anstrængelse kan give, er Aets. Den første physiske Nødvendighed, som maa tilfredsstilles, Tørsten. Saa ofte Moderen nu giver den Lille at drikke, bringer hun Tavlen med Afor Barnets Ansigt, og udtaler tillige Bogstavet tydeligt og højt. Barnets Jnstinkt vil i kort Tid vende sig til denne Lyd, og endeligen, naar det er tørstigt, see med Begjerlighed paa BogstaA, og søge selv at fremsige samme. Er dette lykkedes, saa vedbliver man med de øvrige Selv lyde efter Rækken, paa denne angivne Maade, og forbinder f. Ex. med U Tilfredsstillelsen af Sult, med O af Søen, med I af Opstaaelse, eller Omvandring, med E af Leg eller Spadseren. Paa denne Maade lærer man ogsaa Børnene at kjende og udtale Konsonanterne, og vælger til deres Betegnelse kun de nødvendigste Fornødenheder. Er Barnet nu blevet bibragt hele Alphabetet, saa skrider man til at stave. Man stiller Bogstaverne sammen saaledes som paa en Bogstavertabel, lader dem udtales først enkelte, og dernæst samlede, hvorved man til større Iver paa engang maa skaffe Barnet ligesaa mange Nødvendigheder, som ved Bogstaverne eller Stavelserne blive antydede. Fra den Kunst at udtale Stavelser, gaaer man over til at læse hele Ord i Sammenhæng, hvorved man fra Tid til anden vedbliver at opmuntre de smaa Lærlinge ved Belønninger. Efter et Aars Forløb vil Barnet ved behørig Behandling ikke allene kunne læse rigtigen, men hvad paa en anden Maade aldeles ikke er muligt, systematisk uddanne sit Sprogorgan, og i den for teste Tid erholde en ren og tydelig Udtale. – Kunstnotitser. J Paris har en Hr. Lefain offentliggjort sig, og fremvist en Maade, hvorledes Enhver, uden nogensinde at have lært at tegne, er i Stand til, i nogle faa Minuter med et Speil at optage de skjønneste Landskaber, og at illuminere med de behørige Farver. Han har i tre Timer optaget de skjønneste Partier af Haven i Versailles, og hans næppe vundne Lærling har gjort dette i samme Tid og ligesaa godt som hanEn, der allerede for kunde tegne, havde den Ulykke, at Maskinen mindre godt vilde lyde ham. Den samme Lefain maler i et Selskab sædvanlig de interessanteste Ansigter paa Nægleenden af den venstre Haand. Portraiterne blive hvergang saa talende og ere saa blødt nuancerede, at man beklager, ikke at kunne fratage ham disse Negle.