Københavns Adresseavis, 1796-01-20
Denne Beholdning bestaaer i ofte tilforn anførte Kongelige Obligationer til den Summa 2270 Rd. og desuden 37 Rd. 91 og en halvest, i Penge hos mig. I dette halve Aar er spunden 71 3 Ottendedele Pd. Bomuld, 254 Pd. Rasmagger=Uldet halv Pd. Siællandsk Ulb. 48 Pd. islandsk Uld og 1 Pd. Hør, tvundet 20 tre Ottendeel Pd. Bomuldsgarn, strikket 7 Par Vanter, 114 Par Strømper, 6 Par Halvpromper, 19 Par Strømpesødder og derved fortient 99 Rd. 64 en halvig. Ved Aarets Udgang var Børnenes Antal 56, nemlig 1. Drenge og 42 Piger, af hvilke sidste 28 have arbeidet til Fortieneste, da de øvrige ere for smaae til at kunne giøre noget af Betydenhed. Skolen har atter mistet en af fine Vetgiørere da hans Høiærværdighed Hr. Abildgaard formedelst det ham tilstødte Forliis ved den ulykkelige Jldebrand har ved September Maaneds Udgang maattet frasige sig sin Revers; hans Fortienester af denne Skole, saavel i Hensigt til dens Bygning som Opkomst, i den Tid han tiendte her ved Meenigheden og havde den under sin Bestyrelse, ere bekiendte og for samme aavelsom og hans Bidrag i Penge i endeel Aar, skyldes han prigtigst Tak, Ligesaa de øvrige af Skolens vedblenne Vil giørere, blant hvilke Mad. Høier maae tælles, der ogsaa denne Gang efter sin gode Sædvane har kierligst hiulpet til Confirmant=Pigernes Opklædning Herren velsigne enhver og opvække Skolen flere nye Velgiørere, hvortil den nu især begynder at trænge, formedelst de aftagende Jndtægter og voxende Udgifter, dog hidtil har Herren hiulpeshan hielper vel og fremdeles, i dette Haab, lever jeg som Skolens Bestyrer. D. Fabricius. Først den tredie Januarii blev jeg fuldkommen underrettet om min uforglemmelige Fætters Død, sal. Hr. Provst A. C. Faber, Nogle Strøe=Tanker skylder jeg dig til Æreminde. Du modtog mig med aabne Arme, da Fader og Moder havde forladt mig; og det justii min ustadige og flygtige Ungdoms Tid. - J tvende Aar deelede du det samme gode med mig, som du og dine selv nød - Derved blev jeg sat i Stand til at fuldende mine Akademiske Examina; uden hvis Opfyldelse jeg ikke havde været det jeg er - Af din Mund hørte jeg de første Grunde i den practiske Guds Kundskab; dine Lærdomme vare mig vigtige, dine Formanninger hellige, dine Advarsler i Tidens Længde gavnlige; ved at havelbaade hiine og disse i en stedsevarende levende Erindring; er jeg bevaret fra Verdens saakaldte galante Levemaade; og har idelig hostet Frugterne af en sund Siel i et sundt Legeme. Som Provst kiendte jeg dig ikke uden af Navn; men som Præst var de ivrig og nidkiær i dit Embede, som Christen var du exemplarisk i din Gudsfrygt, i din huuslige Vandel, i din Omgang med andre. Jntet var mig meere smerteligt, den Tid jeg opholdte mig hos dig, end det alt for førsomme Hierte, naar nogen af dine Tilhørere vigede fra Dydens Vei. Jntet meere krænkende end at Folket du levede iblandt, og som kiendte dig, ikke kunde bære over med dig i et Svagheds Øieblik, sandelig Ærbødighed, Oprigtighed og Redelighed, vare stærke Træk i Din Hoved=Caracteer. Du vidste, ja Du vidste heel vel Salomons gyldne Regel, det er Tid at tie og Tid at tale; men Din medfødte Aabenhiertighed! Din Jver, for at nytte, gavne, rette og forbedre, rev Dig ofte fra de Maal hvortil Du sigtede, og har maaskee endet Dine Dage ter Tiden; thi Verdens Mennesker er ligesaa forskiellige i Tænkemaade som i Miner, Tale, Gang og Klædedragter. Dog haaber jeg mange af Dine Tilhørere har fældet Bemodigheds Taarer ved Dit Gravsted; og endnu flere har mødt og vil møde Din fraskildte Aand hisset med Tak og Fryd, fordi de ved Dig som et Redskab i Guds Haand, ere frelste og nu staaer tillige med Dig for Guds og Jern Throne, Fred være over Din Grav, Dit Støv, Din Aske hvile født, himmelsk Trøst, glad Udsigter i Evigheden, oplive og glæde Din bedrøvede efterladte Enke, dekeret var Din hiertens Veninde i Livet. Held, Lykke og Velsignelse, ledsage Dine af Dig saa høitelskte Børn, saalænge de skal vandre paa denne Verdens Tømmelplads. H. Ch. Faber.