Viborger Samler, 1846-12-22
Kjøbenhavn. Ved Stændervalgene den 1ste, 2den og 3die Dag have Følgende 12 Herrer, faaet de fleste Stemmer: Etatsraad Hvidt, Directeur H. P. Hansen, Advocat Lehmann, Grosserer A. Hansen, Pastor Monrad, Grosserer Meinert, Directeur Duntzfeldt, Jernstøber Lunde, Agent Lund, Magister Hammerich, Brygger Jacobsen, Urtekræmmer Øst. Jdet Kjøbenhavnsposten, undersøger, hvilke Egenskaber og hvilken Tænkemaade der bør findes hos de Mænd, der vælges til Stænderdeputerede, siger den: at Uafhængighed vistnok bliver den første Egenskab, man har at see paa. Man bør vælge Mænd, der frik og aabent tør vedkjende sig deres egne og Borgernes Anskuelser; der hverken ere særligt bundne til Regjeringen, til Hoffet eller ere uselvstændige i andre Forhold. En anden Egenskab er det borgerlige Mod, som vel nærmest udgaaer af Selvstændigheden, men som derfor ikke enhver, i materiel Henseende afhængig Mand besidder, og som dog i vor Tid endnu er meget nødvendigt for hver den, der skal forfægte sine Medborgeres Sag ligeoverfor en Mængde Aristokrater, Bureaukrater og Hofmænd. Dertil kommer endnu Evnen at kunne tale frit og uforbeholdent, at have Ordet i sin Magt. Denne Evne er vel ikke given enhver uafhængig og modig Mand, og er i alt Fald ogsaa den af disse tre Egenskaber, som snarest kan undværes, da Afstemningen over de forhandlede Spørgsmaal dog bliver det vigtigste Punct, og desuden Enhver, der tænker klart og føler varmt for Statens og Medborgernes Vel, ogsaa i paakommende Tilfælde nok vil finde Ord til at udtale sig derfor. Hovedhensynet bliver, at de Valgte besidde hiin klare og sunde Tænkemaade og den varme Følelse, for det Heles og den Enkeltes Vel, at de ere istand til at bedømme Forholdene og hvad der bedste egner sig for Folket og Staten til at komme frem paa den Udvillingsvei til borgerlig Selvstændighed og Velvære, som enhver civiliseret Nation har Krav paa. Det gjælder da fornemmelig at finde Mænd af bestemte constitutionelle Anskuelser; Mænd, der indsee, at det danske Folk maa træde ind i Rækken af de Nationer, der ved deres frie, folkelige Jnstitutioner gaae fremad i materiel og aandelig Cultu, og at det først derved kan erhverve Styrke, Sammenhold og en saadan Tiltrækningskraft, at dets gamle Forbundsfæller og Broderfolk, i Stedet for med Han eller Uvillie at vende sig fra det og stræbe efter at hæve den bestaaende Forbindelse, maa finde en Ære og Tilfredsstillelse, i at slutte sig til det, til Opnaaelse af fælles Goder i Friheden, til Løsning af Tidens Opgaver. 2 Efter Sigende skal Stud. Goldschmidt, Corsarensforrige Udgiver, der for Tiden opholder sig i Paris, have der erholdt en Forlægger til en fransk Oversættelse af sin interessante Roman: "En Jøde." Han skal selv have oversat den, hvilket nok er troligt, da han som bekjendt skriver flydende Fransk. – Ligeledes har Hr. Goldschmidt udgivet i Leipzig en humoristisk Nytaarsgave for 1845, betitlet: "Das illustrirte Schleswig Holstein und Danemark, der indeholder en Oversættelse af de fleste tidligere i "Corfaren" indrykkede Artikler, dette Emne berørende, med de i samme Blad benyttede Træsnit. Daden latterliggjør den imaginerede Stat Slesvig=Holsteen, er den en slem Pille at fordøie for dette statsopløsende Parti. Den faaes allerede her tilkjøbs i Stadens Boglader.