Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-03-10
Man har kun en officiel Efterretning, nemlig: fra Laybach af 17de Februari, hvori der meldes at Dagen tilforn vare de første Efterretninger ankomne fra Neapel, efterat Hertugen af Gallo havde afsendt dertil de Communicationer, han havde modtaget af Kongressen; thi selv var han bleven nogle Dage i Rom. - Hs. Majestæts Kongens Brev til hans Søn Prins Regenten, var den 8de Februar ankommen til Neapel. Kronprinsen lod strax sammenkalde et Conseil og der blev delibereret til sildig ud paa Natten. Resultatet blev, at Parlamentet, hvis Møder vare sluttede den 31te Januar blev overordentlig sammenkaldet. Da man veed, at det var Kongens Fordring, at Parlamentet skulde strax opløses, saa kan man deraf slutte sig til den Beslutning som er taget. Dette stadfæstes ved Efterretninger, som man har fra Neapel af den 9de som melde at Parlamentets permanente Deputation til hvis Præsident Herr Gald er udnævnt allerede nogle Dage i Forveien, da man vel saa omtrent vidste hvad der vilde passere, havde udstædet en Proclamation til Folket, hvori den erklærede, at den betragtede Opretholdelsen af Constitutionen som dens første Pligt. Kongens Brev til sin Søn af 28de Januari var allerede bekiendtgjort i Neapel den 9de, Kongen meddeler der den Beslutning, som de allierede Monarker havde fattet. Han siger deri, at det var ham umueligt at formaae dem til at forandre den; at de under alle Omstændigheder forlangte en Garantie for Jtaliens Roelighed i Fremtiden, og at de havde meddeelt ham de Synspunkter, hvorefter han skulde indrette Statens Forfatning. Han beder til Slutning sin Søn at giøre denne Skrivelse saa bekiendt som mueligt, og at holde den offentlige Rolighed saalænge opret, indtil han paa en utrykkelig Maade kan give sin Villie tilkiende og hvorledes han skal bringe Statsbestyrelsen paa nye i Orden Vi have nu giennemvandret de paalidelige Efterretningers Jordbund; det staaer tilbage at giennemvandre Rygterne, som dog ikke ere ubetydelige eller usandsynlige. Det vigtigste af disse meldes i en Skrivelse fra Livorno af 16de Februari og som kaldes troeværdig, hvori det hedder at Prins Regenten er bleven udraabt til Konge. Efterretningen er ikke usandsynlig, naar man tager Hensyn paa hvad der er passeret og paa Parlamentets energiske Tænkemaade. Det havde desuden opvakt en stor Misfornøielse, at Kongen havde ved Underhandlingerne betient sig af Fyrsten Ruffo og endnu mere Forbittrelse vil det foraarsage, naar det erfarer, at Kongen har kaldet den i Neapel saa forhadte Østerrigske General Rugent til Lapbach. Prins-Regenten derimod stiger daglig i Folkets Bifald. Hans Gemahlinde har skiænket Staden, sine Diamanter, og de fornemste Damer i Neapel have fulgt hendes Exempel. J samme Skrivelse fra Neapel meldes: at den forrige KrigsministerCarascosa, en af Revolutionens Ophavsmænd, er blevet ihielstukket i sin Seng. Han havde nyelig været i en heftig Strid med General Ambrosio, som beskyldte ham for at han havde frastiaalet ham den Plan, som han havde lagt til at forsvare Landet, hvilken roses meget og som ganske stemmer overeens med den Plan General Dumourie; havde indsendt. Endelig meldes der i samme Skrivelse fra Livorno, som ogsaa stadfæstes i en Skrivelse fra Turin af 17de Januari, at alle Linietropperne og Garderne vare paa Marschen til Grændserne, at mange Jtalienske, Spanske, Joniske og Franske Officerer vare ankomne for at tage Tieneste ved Armeen; at Neapolitanerne havde ifinde at gaae offentligt tilværk, trænge frem og besætte Rom førend Østerrigerne vare komne dertil, og der bemægtige sig de oplagte Forraad. J Rom var man den 10de i en stor Angest; Rygtet gik at en stærk Afdeling af Neapolitanske Tropper vare paa Marschen imod Staden over Foggia; at Prins-Regenten havde sat sig i Spidsen for Armeen i de Abruzzos og at han havde udstædet en Krigserklæring. Dersom dette møder saa vil Paven begive sig til Civita Vechia. – Alle anseelige Fremmede forlade Staden og Hs. Høihed Prins Christian vil begive sig til Florents. Cardinal Consalvi har udstædet en Proclamation i Pavens Navn, hvori han søger at beroelige det Romerske Folk under de nærværende Omstændigheder, formaner dem til at modtage alle regulaire fremmede Tropper som Venner, men at modsætte sig alle uregelmæssige Horder, som ville bryde ind i Landet. Alvorlige Trudsler udstædes mod dem, som ville betiene sig at Leiligheden til at opvække indvortes Uroeligheder. – 8 Statsforbrydere vare slupne løs af Fængslet i Perugia; men ere igien paagrebne. Garnisonen i Engelsborg, Castellet i Rom, bliver meget forstærket. – Det hedder vel i den Pavelige Proclamation, at Rom selv skal ikke blive besat af den Østerrigske Armee; men Frygten for at Neapolitanerne skulle faae den i deres Magt vil nøde den at tile til dens Forsvar. Af Avantgarden er den første Colonne, som marscherer til Rom den 11te Februar rykket ind i Florents, den 12te fulgte hele Colonnen efter, som bestaaer af Regimenterne. Deutschmeister, Prins Neuvied, Chasteler og Giulai, Dragoner Regimentet Riesch og Husar Regimentet Prins Ferdinand, ligesom af to Batterier Artillerie. Det hele udgjorde 8000 Mand hvoriblandt 2000 Mand Cavallerie; den 13de fortsatte Colonnen sin Marsch til Siena og 5 til 6 andre Colonner skulle følge bag efter. (Men saaledes: kan dog Rom blive taget af Neapolitanerne inden Østerrigerne ankomme dertil.) Et andet Østerrigsk Armee Corps marscherer over Ferrara langs med det Adriatiske Hav til Ancona. - Avantgarden.