Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-11-30
Jmedens Grækerne vare i fuld Kamp med Tyrkerne, maatte disse tillige føre Krig med Ali Paschu; denne vidste at bringe Soulioterne, som kunde stille 10,000 vaabendygtige Mænd i Marken, til at giøre Opstand. En nye Rebellion udbrød ogsaa paa Øen Samos, som ligger lige over forStaden Ephesus paa Fastlandet, hvorfra den er skildt ved en Canal som kun er en Fierdingveibred. Den Tyrkiske Cadi tilligemed hans Drabantere bleve myrdede. – Jndvaanerne paa denne Øe, som er saa berømt for sin Viinavl og Olivenplantninger, organiserede strax et Senat og en Armee paa 6000 Mand. Naturen har sørget for Øens Befæstning, da den formedelst de Klipper, som omgive den, er kun tilgængelig fra een Side, nemlig fra Jndløbet til Havnen Vathi, da nogle Samler havde tient saavel ved den Franske Armee der var i Ægypten, som ved de Russiske Armeer, saa faldt de paa den Tanke at exercere Tropperne paa Europæisk Maade, som lykkedes fortreffelig for dem. Ved de mangfoldige Flygtninge, som ankom til en fra Kysterne af Lilleafien, voxede denne Armee efterhaanden til 20,000 Mand; da Samierne vare blevne udrustede, saa gjorde de uafladelige Angreb paa de Tyrkiske Kyster, og plyndrede dybt ind i Landet. Sultanen faae sig nu nødsaget til at sammentrække en Armee paa Kysterne af Lilleasien, og fleere end 50,000 Mand bleve forsamlede i Egnen ved Ephesus og StalaNuona, men denne Armee bestod af de vildeste og rov i rrigste Asiatiske Horder, som begyndte med at udplyndre Staden Stala Nuova; i denne Stad var der kun bleven omtrent 1000 Grækere tilbage, da Resten havde taget Flugten, alle disse bleve deels dræbte og deels solgte til Slaver, thi efterat de Asiatiske Tropper vare tykkede ind i Staden, havde Grækerne indsluttet sig i deres Huse af Frygt for Mishandlinger; men en Græker af den laveste Classe blev dog drevet af Hunger bevæget til at forlade sin Aftrog for at hente Levnetsmidler til sig selv og sine Børn; det var ogsaa lykkedes ham at komme ubemærket igiennem de øde Gader, da 3 Asia tere mødte ham ikke langt fra hans Huus, hvoraf den ene skod sine to Pistoler af paa ham og saarede ham farlig. Rasende og brændende af Hevn styrtede han sig løs paa sin Fiende, rev hans egen Dolk fra ham og giennemborede ham paa Stedet; hans Kammerater toge Flugten, og det havde maaskee lykkedes den dødelig saarede Græker at undslippe til sin Familie og døe i dens Arme, naar ikke de to Asiatere havde strax mødt en Trop af deres Folk, med hvilke de vendte tilbage og nedsablede den Klykkelige; men ikke fornøiede dermed, besluttede de tilligemed de øvrige Horder at ombringe alle Grækere, i Staden. Dette blev ogsaa udført, og en stor Deel af Byen blev ved denne Leilighed afbrændt, hvorpaa Armeen opløste sig og blev adspredet i det Jndvendige af Landet. De Græske Krigskibe bedækkede imidlertid Havet i en saadan Mængde, saa at de Tyrkiske Skibe ikke torde vise sig der. Sultanen holdt det nu for nødvendigt at udsende en Escadre af fine bedste Skibe for at indjage Grækerne Frygt. Han lod derfore 5 store Orlogskibe udløbe, som vare bemandede med en overordenlig Mængde Soldater; men de vare ligesom Skibenes Anførere ganske uvidende i Krigsvæsenet. Capudan Pascha blev selv tilbage i Constantinopel for at arbeide paa heele Flodens Udrustning; hvorpaa han vilde ved Mitylene forene sig med den detascherede Escadre. Denne afseilede imidlertid, men blev strax saasnart den kom uden for Dardanellerne omringet af en Division af Græske Skibe, som maneuvrerede saa fortreffeligt, at Tyrkerne uden at giøre et Skud tyede til Rheden, ved Mitylene. Grækerne paa deres Side vare imidlertid kloge nok til ikke at vove et Angreb i sluttet Linie paa Tyrkernes store Krigskibe med deres smaae Fartøier; men de lode sig nøie med at observere den Tyrkiske Escadre, og at stole paa at Tyrkernes Urfarenhed i Søevæsenet, eller at en eller anden Omstændighed vilde give dem Leilighed til at angribe dem; tillige omdannede de 18 af deres Skibe til Brandere, for derved at ødelægge deres Fiende.