Aarhuus Stifts-Tidende, 1798-11-24
Fortællinger en Fortidens udmærkede Mænd pashøre især i vore Dage til den meest yndede Lecture. Ogsaa er det meget naturligt, at Læserens Jnteresse bliver langt større, naar han veed, at de Personer, hvis Karakteerskildring ligger ham for Øine, virkelig en have levet og i Hovedsagen tænkt og handlet saaledes som de forestilles ham. Men endnu maae hans Deel tagelse stige høiere, naar slige Personers Skjebne afviger meget fra det Almindelige, naar deres Bedrifter, giøre Fordring paa vor Beundring, deres ophøiede Fuldkommenheder aftvinge vor Høiagtelse, deres urokkelige Standhaftighed paa Ærens og Dydens Bane spore os til samme Siels Styrke, samme Mod og samme Opofrelser, Men naar nu fremdeles Beskuelsen af disse Henfarnes udstandne Kummer og Lidelser og mangehaande Gienvordigheder afpresse os en stille Veemods=Taare en Taare, der, foruden det at den er den skiønneste Urne over Heltens Grav, ogsaa formaaer at krone vore ædelste Beslutninger, at ophøie vor Villie til fuldendt Daad, da kunne de Øieblikke, vi anvende til at fornye den Stores, den Eiegodes Minde, ikke kaldes spildte. ligesom de vist ingensinde heller ville kiede eller angre os. Men dette Øiemed vil enhver skiønsom Læser finde ganske opnaaet i Bogen: Henrik Løve, som jeg desaarsag har ladet oversætte i Modersmaalet. Henrik Løve er bekiendt af Historien. Overalt skildres han som en retfærdig, tapper og uforfærdet Fyrste, en om og kierlig Huusfader, en dannet og oplyst Menneskeven. Hans Tidsalders Kultur vandt især ved ham. Røverslottene - disse Barbariets og Gruesomhedens Boeliger - ødelagte han. En Deel af Norden bragte han ved sine Seire i Forbindelse med den kultiverede Verden. Ved sin Yndest for Historiens Studium, befordrede han Sandheds og Humanitæts Udbredelse; kort: man saae - som en vis Forfatter udtrykker sig - i ham den anden Cato. Nærværende Fortælling er øst af de beste historiske Kilder, som blive nævnte i Fortalen, hvorfor ogsaa Grundtegningerne i samme, saa frappante de end ere, dog ikke blive uden Naturens Kopie. Den er indklædt i Dialogens underholdende Sprog, og de mange Personer, som indføres talende og handlende, baade med deres Fortrin og deres Svagheder, de afvexlende Scener, som opstilles, den mesterlige tunge Jagttagelse af Tidsalderens sande Sprog og Aand, alt dette forsager enhver Tvivl om, at dette Værk ikke skulde finde samme almindelige bifald hos os, som Fremmede have skiænket det. Uagtet Originalen, som bestaar af 2 Dele, hver i 3 Afsuit, og er 47 Ark stor, koster 2 Rdr., har jeg dog besluttet at overlade dem af mine Landsmænd, som ved Subskription ville befordre Udgaven, hele Oversættelsen for 8 Mk. trykket paa godt hvidt Trykpapiir og 10 Mk. paa fiin Postpapiir. Men da det er ligesaa fast besluttet, at der ikke trykkes flere Exemplarer, end der bliver subskriberet paa, saa vilde Enhver, der ønskede at eie dette ypperlige Skrivt, jo for des bedre tegne deres Navne og Opholdsted paa denne Plan, og bestemme hvilket Slags Papiir, de ønskede at have deres Exemplarer paa. Enhver som tegner sig for 8 Exempl. eller samler saa mange sikre Subskribentere, faaer det 9de frit. Naar Samlingen er skeet, vilde Jhændehaverne af Planerne, snarest mueligt, i det seeneste inden Januarii Maaneds Udgang næste Aar, sende mig dem tilbage, for at jeg derefter kan giøre Regning paa Oplagets Størrelse, da paa sammes Trykning uopholdelig skal skee Begyndelse. Subskribenternes Navne skulle tilføies foran i Bogen, og da denne ikke trykkes for andre Kiøbere, saa er det næsten overflødigt at melde: at der slet ikke begyndes paa samme, naar Antallet af hine ikke kan holde mig skadeles for Omkostningerne. Odense, den 29de October 1798. Søren Hempel, Eier af Fyens Stifts Adresse=Contoir og Bogtrykkerie. Til end mere Betryggelse for de Søefarende, som seile ind og ud, til og fra Bergens Lehd ved Skuddesnæs, er bleven foranstaltet paa Pynten af bemeldte Næs opsat et nyt Lygtefyr, som begynder at brænde den 1ste Januarii 1799, og skal for Eftertiden brænde efter de samme Regier, som de øvrige Fyrer, nemlig: om Sommeren fra Paaske til Mikkelsdag antændes det 1 Time efter Solens Nedgang og brænder til Dagens Begyndelse, og om Vinteren fra Mikkelsdag til Paaske en halv Time efter Solens Nedgang, og brænder til en halv Time for dens Opgang.