Berlingske Tidende, 1824-12-20
Udenlandske Efterretninger. Breitenburg, den 9de December. Ogsaa i Marskegnene i Herskabet Breitenburg, imellem Kelling, husen og Staden Itzehoe, har Størrens usædvanlig høie Flod den 15de f. M. anrettet store Ødelæggelser. Allerede ved dens høie Vand ved Stormen den 3die November havde Digerne i denne Egn lidt de reger, og neppe vare de med stor Anstrengelse igjen istandsatte, da de Floden den 14de og 15de f. M. steg til en saadan Høide, at skummende Bølger allerede den 15de om Morgenen allevegne strømmede i frem over Digerne. Snart dannede Floden og Egnen heromkring en stor Søe; men imellem Kl. 10 og 11 brækkede Stør paa dens sydlige sit Side, i Nærheden af den Breitenburger Hauge, igiennem Diget, og de oversvømmede i meget kort Tid det hele skjønne frugtbare Landskab. Alle de grevelige Marker, Haugen og hele Sognet Brettenburg, overen Tydsk Miil langt, staaer under Vand. Lykkeligviis bleve ved Hielp af Fartøier, som i en Hast bragtes tilveie fra Staden Jtzeho- og Flækken Kellinghusen, alle Mennesker, som boede lavt, endog Syge i deres Senge og en Kone, som just var bleven forløst i Oversvømmelsens Øieblik, reddede, og henbragte deels til de høiere beliggende grevelige Landsbyer i Sognet deels til andre, som Vandet 1 havde skaanet. Ogsaa for de ulykkelige Jndvaaneres første Nød blev i der sørget, og Øvrighederne og Beboere i Nabostæderne og Districterne viste velvilligen meget hjelpsom Bistand derved. Men med hver Dag synes denne Egns Elendighed at tiltage; det ved Digets Aabning indtrængende Vand stiger ved den vedvarende Storm fra Vesten stedse høiere og vil maaskee ogsaa snart drive de Beboere, hvis Huse hidindtil paa Grund af deres høiere Beliggenhed vare skaanede af Vandet, ud af disse. De forladte Huse lide meget ved det bestandig indstrømmende Vand, og true hist og her allerede med at styrte sammen. Vintersæden er ødelagt; Forraadene af Torv og Hø ere enten ganske eller dog for største Deelen fordærvede, og Daglønnerne ere uden Arbeide og Fortieneste. De Jordegodseiere, hvis Afgrøde fra forrige Aar endnu ikke er fordærvet, kunne ikke komme til at tærske. Mange Broer ere nu allerede bortsvømmede, og hvad der maaskee endnu er værst, den stærke Bølgegang i denne store Vandflade beskadiger Digerne paa Landsiden overordentlig, og undergraver de Møller ved Digerne, som tjene til at skaffe Vandet bort, saaledes, at nogle af dem kuns med største Møie og Arbeids hidtil ere bevarede fra at styrte sammen. Hadersleb, den 11te December 1824. Den 5te dennes blev den efter Overbygningsdirecteur Statsraad og Ridder Hansens Plan og Tegning, i Wonfyld opbygte Frederiks Kirke, hvortil Hs. Majestæt Kongen i Egen Allerhøieste Person for 6 Maaneder siden lagde Grundstenen under Alterets Fod, høitidelig indviet. Foruden Geistligheden bivaanede de fleste andre Kongelige Embedsmænd af Hadersleb Amt og Omegnen Høitiden. For Kirken oplukkedes overrakte Amtmanden Nøglen til samme i Kongens Navn til Stedets Præst, som tilligemed Menigheden modtog den med de hjerteligste Velsignelses Ønsker for Kongen, ved hvis Bud Templet fremstod til Guds Ære. Acten i Kirken begyndtes med en Bøn, hvorved Geistligheden knælede for og omkring Alteret. Den nye Kirkes Historie, med passende Tiltale til Vedkommende, fremsagdes af Amtmanden. Jndvielsen fuldbyrdede Provsten. En sielden skiøn Prædiken holdtes af Stedets Præst, som derefter døbte et Par fattige Tvillinger, samt forrettede Alterets Sacramente og en Brudevielse. Høitideligheden forskjønnedes ved Musik fra Choret af 20 blæsende Instrumenter og Sang af 25 Børn med deres Lærer. Jndvier staaer da nu der dette nye, skjønne Mindemærke i vor Egn om Kong Frederik den Vltes Regjering. De Velsignelser, Kongen selv i Templet ønskede Menigheden, hvile ogsaa over dette GudsHuus indtil Dagenes Ende.