Viborger Samler, 1834-06-27
Portugal. Ved Udløbet fra Tajo mødte Donegal Fregatten Stag, der havde taget Don Miguel og 66 af hans Tilhængere ombord, for at bringe dem til Genua, men da den manglede tilstrækkelig Proviant, vilde ankre i Cascaes Bugten, hvorimod den portugisiske Regjering havde forlangt, at den skulde komme til Lissabons Rhed. Den lemfældige Behandling mod Dom Miguel, og Amnestien, der bevilgedes Redskaberne. for hans Udaad, havde vakt stor Gjæring i Lissabon, og der klagedes høit over, at man ikke havde bemægtiget sig hans Person og statueret et Exempel paa ham. Det ultraliberale Parti benyttede Publicums slette Stemning, der virkeligen den 27de Mai kom til Udbrud i Dronningens, Don Pedros og Hertuginden af Braganzas Overværelse. Beretningerne over disse Tildragelser lyde meget forskjellige. Efter Noglvar det kun nogle og 30 Mennesker, der udstødte Raabet: "Ned med Don Miguel, ned med Usurpatoren!" Nu reiste Don Pedro sig og talede følgende Ord: "Det er Uret, at denne agtværdige Forsamlings Nydelse skal forstyrres af en Pøbel, hvem jeg maa sige: Haver Respect for Lovene, eller jeg skal lære Eder Respect!" Herpaa udbrød hele Huset i Naabet: Længe leve Keiseren, længe leve Fædrelandets Befrier!" Da den kgl. Familie steg i Vognen, raabte atter en liden Hob: Perent Don Miguel! Jngen Amnestie, Ned med Ministrene, Ministeren Carvalho gik imidlertid uden alt Følge op og ned midt imellem Mængden; men da han var stegen i sin Vogn forfulgte de samme Skraalere ham med Raabet: Ned med Carvalbo, Nu lod han Vognen holde, og vendte sig til Folket med følgende Ord: "Jeg er Jose da Silva Carvalho, hvo der vil mig Noget, han sige frem!" Men Alle forbleve tause. – Jmidlertid paastaae andre Privatbreve, at den offentlige Stemning har yttret sig høist alvorligt, endskjøndt Regjeringen var underrettet i Forveien og havde bragt saa stort et Antal som muligt af sine Creaturer i Theatret. Strax efter den første Act forlangte man den constitutionelle Hymne fra 1820 istedet for den fra 1826; hele Galleriet og en Deel af Parterret stemmede i med. Da Hymnen var forbi, lød flere Stemmer: "Hvorfor lader man Usurpatoren undslippe?" Udtrykket: Cornalia (Pøbel), som Don Pedro brugte i sin Tiltale, forhøiede Forbittrelsen, og man hørte raabe Ned med Tyrannen, der beskytter Usurpatoren, Ned med Æsels (bære Ministeriet!" Keiserinden faldt i Afmagt, den unge Dronning løb grædende ud af Logen og maatte aarelades. Ogsaa paa Don Pedros Sundhed skulle disse Tildragelser have virket skadeligt. De Frivillige, der havde Vagt ved Theatret, nægtede deres Medvirkning til Rolighedens Gjenoprettelse, og den næste Dag erklærede de Frivillige af Kjøbmandstanden, at de ikke meere vilde giøre Vagt ved Palladset. Alt frygtede for den 29de Mai, da den store Procession paa Christi Legemsfest skulde finde Sted. Men man vidste kunstigt, at udbrede det Rygte, at Marschal Saldanha havde paataget sig at anholde Don Miguel, og Don Pedro forblev i Kirken, uden at vise sig for Folket. Klokkespil og Militairmusik spillede overalt Hymnen fra 1820 og først om Eftermiddagen kom et Tillæg til Croniort for Dagen, der indeholdt en lang Række Actstykker over de sidste Underhandlinger med Don Miguel. Man seer deraf, at der allerede den 26de Mai afsluttedes en Convention mellem Hertugen af Terceira, Grev Saldanda og den miguelistiske General Lemos i EvoraMonte, angaaende den miguelistiske Hærs Opløsning og Fordeling i visse Stæder; medens det paalagdes Don Miguel den 30te Mai at begive sig fra Evoratil Sines, ledsaget af sit Huuspersonale og to Escadroner pedroistisk Cavallerie. – Gronica af 2den Juni indeholder endnu vigtigere Actstykker, nemlig Sammenfaldelse af Cortes, Jnddragelse af Munkeklosterne og Frigivelse af Viinhandelen, hvilke Forholdsregler overalt have gjort det gunstigste Jndtryk. – Evora og Elvas have proclameret Dronningen. - Hertugen af Terceira er udnævnt til Duque Parente 9 har faaet Rang med Prindser af Blodet. – Den miquelistiske Adel iler til Lissabon, uagtet den er udelukket af Pairskammeret, imidlertid ere de første Forsøg af dens Medlemmer, at slutte sig til den nye Regjering, ikke faldne heldigt ud. Det betydedes Greverne San Laurengo og Ego, der vilde gjøre D. Pedro deres Opvartning, at de i Fremtiden ikke skulde uleilige sig til Palladset. – Lord Howard de Walden underhandler endnu stedse med Don Pedro og Silva Carvalho om Don Miguels tilkommende, Opholdsted, endskjøndt han ikke synes at staae i noget venskabeligt Forhold til de portugisiske Ministre.