Viborger Samler, 1835-09-13
Jfølge Breve fra Barcelona af 22de August over England havde Anføreren for den franske Fremmed legion, der i Førstningen Jntet vilde foretage uden udtrykkelig befaling fra Regjeringen, endeligen indvilliget i, at sende 2000 Mand til Lerida, hvor man var i Frygt for Carlisterne. General Warleta var afsat af Juntaen og en Liberal, Oberst Corral, udnævnt i hans Sted. General Pastor vilde den næste Dag med 2500 Mand bryde op mod Carlisterne; thi uagtet disse vare blevne slagne, saa formerede deres Bander sig dog dagligt. I Nærheden af Hostalrich havde de nogle Dage tidligere opfanget 50 Soldater, og 3 Officierer, og Natten til den 21de vovede de sig til Molins deel Rey, nogle Miil fra Barcelona, men trak sig ved Troppernes Nærmelse tilbage. J Barcelona drømte man, ifølge disse Beretninger, almindeligt om en aragonisk Foederativ=Republik. England. J sit Møde den 2den Septbr. forkastede Overhuset en vigtig Bill angaaende Registreringen af de irske Vælgere, med 81 mod 27 Stemmer. J denne Anledning protesterede Viscount Mei bourne udtrykkeligen mod den beskyldning, at de irske Anliggender lededes under O'Connells Jndflydelse. Han meente, at der gaves Ultraer af et andet Slags, der forblændede Overhuset og forledte det til overilede Forholdsregler. Nogle af hans Yttringer bleve optagne som personlige af Hertugen af Wellington, der forekastede det nærværende Ministerium, at have forsømt alle de af deres Forgængere foreslagne Forholdsregler, med hvilke Landet vilde have ladet sig tilfredsstille. Ogsaa Lord Warneliffe var uvillig over Ministerens Yttring, at den forrige Administrations Reform-Forholdsregler kun havde været Spilfægter, (Cloptrups); dette Udtryk lod sig meget bedre anvende paa det Nærværendes, hvorved man kun havde Partiøimeed; saaledes var det meget omtalte Overskud af den irske Kirkeindtægt intet Andet end Vindmageri. Under den næste Dags Møde fandt en lignende Discussion Sted. Lord Lyndhurst beklagede, at Ministrene havde ladet den irske Kirkebill falde, hvilket maatte have de sørgeligste Følger for den protestantiske Geistlighed. Han kunde ikke begribe Ministrenes Opførsel, da Tiende-Spørgsmaalet Jntet, havde tilfælleds med Kirkens Spoliation. De havde, meente han, herved overtaget et stort Ansvar. Viscount Melbourne svarede, at dette Ansvar hvilede ene og alene paa Overhusets Majoritet. Endnu flere Peers toge Deel i Debatterne, bl. A. Lord Farnham, der aabenlyst erklærede, at ingen permanent Overeensstemmelse kunde tænkes mellem begge Huse, saalænge den bekjendte Artikel og Kirkens Eiendoms Secularisation var at finde i Underhusets Protocol. Præsidenten for Handelsbureauet Hr. Poulett Thomson har ligefrem erklæret i Underhuset, at Frankrig vægrer sig ved at indlade sig i en liberalere Anordning af Handelsforholdene med Storbritannien, og at derfor den britiske Regjering har besluttet at lade indtræde Retorsionsforholdsregler mod Frankrig, saa ofte Sidstnævnte bebyrder en britisk Artikel med større Afgivt end et andet Lands. Saameget dette nu end synes at stride imod de antagne Grundsætninger, saa maa man dog betænke, at Forholdene med Portugal og selv med Spanien fordre i Henseende til Vinene Hensyn, der synes at retfærdiggjøre en saadan Afvigelse.