Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-04-05
Som en Efterslet til den Drewsenske Fest paa Bellevue, (S. 210) hidsættes endnu følgende af Meddelelsen i Kjøbenhavnsposten: J den Tale, hvormed Kammerraad Drewsen besvarede den for ham udbragte Toast, forsikkrer han, at Forsamlingen vilde bedrage sig, hvis der blandt de Følelser, dens venlige Ord havde vakt, ogsaa fandtes den af smigret Selvkjærlighed, fremkaldt ved Formeningen om eget ualmindelige Værd, men vel den af ei ringe Forlegenhed over den mig beviste store Ære, den af Veemod over at jeg, der føler og stedse har følt varmt for mit Land og dets Vel, for alt hvad der er dansk og dansk Hæder, ei af Naturen er bleven saaledes begavet, at jeg kan udrette noget Væsentligt derfor. Jmidlertid fandt Taleren ei derved at kunne fritages for at gjøre Rede for sin Virken, ved at give et Omrids af samme i Stænderne, hvortil hørte de 3 Forslag om Assurance=Indretningen paa Landet, Frireiserne og Arbeidet paa Chausseerne, som vandt Forsamlingens bifald, Forslaget om Hoveriets Afløsning, hvormed han var mindre heldig. "Aldeles uheldig - vedblev han - var jeg med mit Forslag og Ophævelsen eller Formindskelsen af de, de Deputerede tilstaaede Diæter, som forkastedes med 34 mod 34 Stemmer. Havde jeg ei været sengeliggende vilde min enkelte Stemme have givet Majoritet, og mit Forslag været sendt til en Kommittee." Videre tillod han sig at tilføie: jeg hørte til den Minoritet, der talede og stemmede for Grev Reventlows, efter min Overbeviisning, retfærdige og menneskekjærlige Forslag, hvorefter hver Bondekarl skulde, naar han var 25 Aar gammel, have fuld Raadighed over sin egen Person, saaledes, at han, efter eget Behag, kunde bortfæste eller bortleie sig; jeg hørte til den Majoritet, der foranledigede Petitionen til Hs. Majestæt om vore Forhandlingers Offentlighed; jeg var blandt de 56, der allerunderdanigst petitionerede Hs. Majestæt om ei at lægge snevrere Baand paa Pressen." Taleren sluttede med denne Erindring: "Nu er Forsamlingen i Roeskilde opløst, og de Deputerede spredte til Landets forskjellige Egne; men ikke troer jeg, at de nu ere berettigede til, i to Aar at overgive sig til det private Livs Behageligheder, eller ene til deres private Sysler. Jeg mener tvertimod, at enhver Deputeret bør i sin Kreds endmeere udbrede Ærefrygt og Kjærlighed til Kongen, Kjærlighed til Fædrelandet, Kjærlighed, og Agtelse for Jnstitutionen. . . . De skulle lære, at Kjærlighed til Kongen er en tom Lyd, uden Kjærlighed til Fædrelandet, det vi i Freden bør skjænke en Deel af vor Tid, vor bedste Kraft, og for hvilket vi i Feidens Dage, lig Hans Rostgaard, bør vove Alt, og, skulde det behøves, lig Niels Ebbesen og Stenvinkel, udgyde vort Hjerteblod o. s. v. hvorpaa udbragtes en Toast for Kongen, Fædrelandet og Jnstitutionen, som de Danskes uadskillelige politiske Eenhed." Til de øvrige udbragte Skaaler hørte endnu for Videnskabelighedens og Kunsternes Beskytter, Hs. K. H. Prinds Christian Frederik, (ved Justitsraad Knudsen), for den Kongelige Commissarius Anders Sandøe Ørsted (ved Hr. Pastor Høegh). "Sandeligen, Vi maae vel sige: en Konge som Frederik den 6te fortjener at have Fædrelanen Tjener som Anders Sandøe Ørsted, dets" (ved Grosserer Fiedler, Trykkefrihedens" (ved Hr. Pastor Høegh), for den danske Bondestand, (ved Hr. Kand. juris Lehmann): "Det er endnu intet halvt Aarhundrede siden, da Bonden var undertrykt af hovmodige Herrer (for ikke at tale om Hjortene - thi hvad det vil sige, at have Hjortene til Naboer, det vide de Folk bedst, som boe her omkring ved Dyrehavens Hegn. - Dengang var det en forknyt, uvidende og fattig Slægt, der førte et kummerligt Liv, og trællede for fremmede Herrer. Den Tid er Gudskelov forbi, og vi kunne ikke glæde os over den store Forandring, som er foregaaet i Bondens Kaar, uden taknemmeligen at ihukomme de patriotiske Mænd, som dette skyldes, og fremfor alle vor Konge, og hiin høit fortjente Bernstorff - uforglemmelig for hele Danmark, men uforglemmelig fremfor Alt her i Gjentofte=Egnen;" for Næringsfriheden" (ved Hr. Cand. juris Sager) som en harmonisk Forbindelse af Landboernes og Kjøbstædborgernes Jnteresser", for Almeenaanden" (ved Grosserer Fiedler: "at dens Udvikling hos Os maa gaae Skridt i Skridt, med Tidens Aand, for Ussing og Hage; for Danmarks Qvinder. "&c. &c.