JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-18
Det overbringer de Depecher, der skulle befordres over Land til Engelland, eller paa denne Maade ere ankomne der.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-18
Allerede siden 32 Aar have Jesuiterne mid i Gammelengelland en stor Opdragelses og Underviisningsanstalt. Dette er det saakaldte StonyhurstCollegium, ved Preston i Lacanshire, der ligner et anseeligt Landgods. Foruden den meget store Hovedbygning, høre endnu et temmeligt Antal andre Huse, og henved Tusind Morgen Hauge Enge- og Agerland. Hovedbygningen indbefatter Capellet, Høresahlen, Bibliotheket og Boligernfor Professorerne og Studenterne, ligesom og for Tyendet. Sidebygningerne bruges deels til Forraadshusene, deels til Vaaninger for de nødvendige Professionister, Kræmmere og desl. Een af de største tjener til Kost- og Elementarskole for de yngre Drenge, der først sildigere gaae over i Collegiet. Alle disse Bygninger staae i Kreds omkring Hovedbygningen. - Collegiet kan rumme henved 500 Studenter, men i dette Øjeblik ere her kun 220.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-18
I et nyt blographisk Tidsskrift: "Denk mahler kaldet, udgivet af O. Niemeyer og J.F. Krüger, 1ste Hefte, læses en Levnetsbeskrivelse over Kotzebue, den fuldstændigste og meest velskrevne der hidtil er udkommen, endskjønt den ikke indeholder noget synderlig Nyt. J Henseende til Mængden af Skrifter, siger Forf., kunne kun to Forfattere i det 17de Aarhundrede udholde en Sammenligning med Kotzebue, nemlig den spanske Digter Lopez de Vega og den tydske Præst Richter. Den sidste skrev 6000 Prækener i Tidsrummet fra 1690-1624. Kotzebue efterlader 13 Børn, hvoraf hans to Sønner, Otto og Moritz, allerede have gjort sig fordeelagtigen bekjendt. Den første er Verdensomseileren, der har beriget Jordbeskrivelsen og Naturhistorien; den sidste er russisk Capitain i Generalstaben og prydet med russisk og persisk Orden. J Sommeren 1817, var han med det russiske Gesandtskab i Persien, og siden har han udgivet sin Reise med Kobbere. For nogle Aar siden udgav han en romantisk Fortalling: "der russische Kriegesgefangene unter den Franzosen, hvortil Faderen skrev en Fortale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-18
De sædvanlige Carnevalslystigheder i Berlin, begynde d. 16 Jan., og blandt andre gives et umaskeret Bal i Operahuset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-18
Af preussiske Statsobligationer er der d. 8 d. M. atter brændt 2,544,086 Rd. Jalt er der hidtil brændt af disse Obligationer for 25,714,062. Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-18
Prof. Dittmar har atter udgivet et Skrifom det forestaaende Vinterveirlig fra 15 Nov. til 20 Marts 1820. Man kan see Manden er vis i sin Sag, siden han bestemmer Maaneds dagen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-18
Kjøbenhavns Børs d. 11 December. Cours. Hamb. 2 M. 302, a vista 305. London 2 M. - Rbd. Spec. 305. - Specier solg. tes til 18 Rbmk. 4 s. a 18 Rbmk. 5 s. Oblig. (foruden Renter fra 11 Dec. d. A.) 81. Norske Rigsbanks. 18 a 18 1/2. Svenske Sedler 64 a 66 s. Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-18
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Hoothover Sertende Aargang. No. 102. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 21 December 1819. Om Bondestandens Luxus, og Skolelærere. paa Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
J Anledning af Hr. Pastor Wedels Bemærkninger i Skilderiet No. 87, ere til dette Blad indkomne nogle Jndvendinger, hvoraf følgende ere de væsentlige. Naar Hr. Pastoren siger: "at kun meget faa Bønder ere nu velhavende eller kunne rede for sig som forhen, og at Aarsagen nok er Luxus og mindre Flittighed, saa antager han, at Bondestandens Forfatning har været bedre før (som han selv siden angiver for 30 Aar siden). Men dette er ligesaa urigtigt som at Aarsagen til Bondens Fattigdom maa søges i Luxus og mindre Flittighed end før. At Luxus har tiltaget iblandt Bønderne, som blandt andre Stænder, kan ikke nægtes, men at denne maa betragtes som Aarsag til Bondens slette Forfatning, er urigtigt. De senere Aars Skatter, meget Veiarbeide, Rentepenge af indestaaende Capitaler, Hoverie, høi Folkeløn, lave Priser paa det, Bonden kan sælge, og høje paa det, han skal kjøbe, dette er vist nok den sande Aarsag til at mange Bønder ere fattige. Men i Almindelighed ere Bønderne heller ikke saa fattige som for tredive Aar siden. Restancelisterne fra de Tider kunde let overtyde os om, at der var langt flere fattige Bønder da end nu. For 30 til 40 Aar siden, for kun at nævne et Exempel, kaldtes den en velhavende Bonde, der eiede en heel beslagen Vogn. Nu har den fattige Bonde i det mindste to beslagne Vogne. Hvad Bondens mindre Flittighed angaaer, da er han vist flittigere nu end for 30 Aar siden. Dyrker han ikke sin Jord nu bedre end da? Har han ikke flere og bedre Creature? Hvor mange Steengjærder saaes vel for 30 Aar siden om Bønderhaugene, og hvor mange Tusind Læs Steen ere ikke opbrudte og bortførte af Jorden i de sidste tyve Aar, Det vilde være en let Sag at opvise Bønder, der i den sidste Snees Aar have arbeidet. sig frem, om ikke just til rige, saa dog til Mænd, der kunne rede for sig. Ja, Nogle have end- og erhvervet sig Velstand. At der gives Bønder, der kun passe deres Dont slet, kan ikke nægtes, men i hvilken Stand gives ikke saadanne Mennesker, Ganske uden Ærinde reiser ingen Bonde til Kjøbstæden, men om han end gjorde det, hvad ondt var der da deri, At Bønderne snapse hos Conditoren, er Noget, som Jndsenderen aldrig har hørt før, desuden gives der ikke Conditore i alle Kjøbstæder. At mange Bønder tage til Hestemarked i Fasten, er sandt, men det er en uskyldig Ting, da derved paa den Aarstid hos de Fleste ikke forsømmes Noget hjemme. Desuden bliver, i det mindste i det sydlige Sjællands Kjøbstæder, paa disse Hestemarkeder sluttet Handel om Klever- og Hørfrø. Naar nu en Bonde enten vil kjøbe eller sælge sligt, eller Heste, hvorfor skulde han da ikke tage til Marked, om han end hverken vilde kjøbe eller sælge, kan man da ikke unde ham den Fornøielse, at samles med sine Bekjendtere og passiare med dem et Par Timers Tid, At nogle Bønder, naar de paa et Marked ere samlede i et Vertshuus, drikke nogle Snapser, er vel ikke saa farlig en Sag. Det er dog meget sjeldent at see nogen beskjænket. Saalænge Bonden ingen ædlere Glæder kjender, er det neppe billigt at erklære ham for doven og liderlig, fordi han glæder sig paa sin Viis. Skal han da blot være Trældyr,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
Hr. Pastor Wedel har ogsaa anført Noget om Skolelærerne, hvorimod Adskilligt kan indvendes. Han siger nemlig: "nu har Skolelæreren, bedre og vissere Jndkomster end mangen Præst. Derved skal formodentligen forstaaes Skoleholdere, som have anordningsmæssige Jndkomster. Men hvilken Præst i Sjælland vilde vel bytte Jndkomster med en Skolelærer, Enhver Ven af Skolevæsenet glæder sig over, at der er sørget for, at Skolelærerne kunne leve uden Næringssorg. Naar Hr. Pastoren siger: "at man hos endeel Skolelærere nu seer en Luxus i Klædedragt og Huusholdning, at kun faa Præster kunne klæde sig saaledes og leve saa yppigen i Mad og Drikke som de, saa forstaaes vel herved, at de ere anstændigt klædte. Men fortjener da ikke den Mand, der opoffrer Tid og Kræfter paa Ungdommens Dannelse, at lønnes saaledes, at han kan gaae i en heel Kjole og spise sig mæt? Skulde da en Skolelærer endnu leve, som før, af 24 Rdlr. og noget Høe og Halm, Men han har maaskee samme Nykker som Bonden, at ville drikke Caffe, Den Skolelærer, der har Kone og Børn, vil, om han end har anordningsmæssige Jndkomster, ikke kunne leve af disse overdaadigt, naar han agter at udholde det. Gives der Somme, der gjøre det, da desto værre for dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
Om et Theaterpublicums Dommerret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
Jor Skuespil og Skuespillere gives der to Slags Critik, den, der yttres paa Stedet ved lydelige Bifaldse eller Mishagstegn, og den, der yttres ved Pennen. Den sidste kan, naar den er uretfærdig, gjendrives, og er altsaa appellabel; den første er igjendrivelig, altsaa uappellabel, fordi den ikke fremkommer ved en enkelt Stemme, men ved tusinde forskjellige Organer. Dog, netop fordi denne uappellable Domstol er inviolabel, bør den være retfærdig, og er den det ikke, stifter den hundrede Gange saa megen Skade som den skriftlige Critik. Det er den skuespilbesøgende Almeenheds skjønne Ret, som Smagens Høiesteret, at kunne fælde sidste og endelige Dom, saavel over det opførte Arbeide, som den spillende Konstner eller Konstnerinde. Denne Ret har man aldrig villet fratage den, og den kan kun tabe den, ved selv at forskjærdse den, i den Forstandiges og Kyndiges Øine. Den forskjærdser denne skjønne Ret, som den burde vaage over som et helligt Palladium, ved Partiskhed og Uretfærdighed. Begge disse Ord trænge her vel ikke til nogen vidtløftig Forklaring. Partist er ethvert Theaterpublicum, naar det seer mere paa Personen end paa hans Arbeide eller hans Spil Dobbelt partisk bliver det, naar det endog lader sig lede af Partiehobe til at vise Fordom for eller mod en Person. At den, som er partisk ikke kan være retfærdig, er en Selvfølge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Jgjennem det Kongel. Rentekammer er, under 1ste December d. A., udfærdiget en Placat af følgende Jndhold: Hans Majestæt Kongen har under 10de November d. A. resolveret: at de i Aarene 1814 og 1815 præsterede Militairkjørseler i Hertugdommene Slesvig og Holsteen, skulle godtgjøres Kjøbstæderne med 1 Rbdlr. 32 s. og Landdistricterne med 64 Rbs. for hver Miil, som de have kjørt med tvende Heste, og at de i Overeensstemmelse hermed fornødne Godtgjørelsespenge skulle reparteres over samtlige Kjøbstæder og Landdistricter uden Undtagelse, efter det Plougtal, efter hvilket de forrige lignende Udskrivninger ere blevne reparterede. Dog har Allerhøistsamme tillige befalet, at af Godtgjørelsespengenes hele Beløb for 1814 og 1815 for nærværende Tid ikkun Halvdelen skal reparteres og godtgjøres tilligemed de ifølge Placaten af 15de Septbr. 1818 resterende 2/3 pro 1813, hvorimod den øvrige Halvdeel skal reparteres og godtgjøres ved den næste Udskrivning af Godtgjørelsespenge for Kjørseler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
Da nu efter de indsendte Fortegnelser den hele Godtgjørelsessum for de af Kjøbstæderne, saavelsom af Landdistricterne, i Aarene 1814 og 1816. præsterede Kjørseler, naar det fraregnes, som er blevet i Behold af de under 15de Septbr. 1818 udskrevne Kjørselspenge, og derimod tillægges Godtgjørelsen for de i Aaret 1813 præsterede og hidindtil ikke godtgjorte Kjørseler, udgjør circa 300,000 Rbdlr., saa bliver af hver Ploug at betale næsten 16 Rbdlr., for at tilveiebringe denne Sum. Efter Hans Majestæts fornævnte befaling, skal af disse 16 Rbdlr. imidlertid nu strax ikkun 10 Rbdlr. pr. Ploug tilveiebringes og godtgjøres, og lader Rentekammeret herefter forfatte de fornødne Beregninger og Liquidationer, for at bestemme, hvilke Summer Kjøbstæderne, Klosterne, Godserne, Amterne, Landskaberne og Kogene have enten at betale, eller, efter Afdrag af deres Qvota, at modtage, og vil forsyne Oppebørselsbetientene med de fornødne Jndtægts- og Udgivts-Ordrer; hvilket, i Følge Hans Majestæts Befaling, herved bekjendtgjøres, og tilføies tillige, at de Summer, som herefter svares, skulle, under Straf af Execution, betales inden 6 Ugers Forløb efter den Tid, som af vedkommende Oppebørselsbetjente nærmere vil blive bekjendtgjort.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
J Følge en Kgl. Placat af 10 d. M. skulle de af den forrige Rigsbank udstedte Sedler, lydende paa 100 Rbd. og paa 500 Rbd., ikke gjelde længer end til 1 Jan. 1820, som Betalingsmiddel imellem Mand og Mand, hvorimod de indtil 1 Febr. næstefter kunne modtages som Betalingsmiddel i de Kgl. Casser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
Af den til Qvartalscoursens Bestemmelse anordnede Committee, er den Cours, hvorefter Rigsbanksedlerne i Januar, Febr. og Marts Maaneder, 1820 skulle modtages i alle de Sølvbetalinger, der kunne afgjøres med Rigsbanksedler og Tegn, i Gaar d. 20de) bestemt til 287 1/2 mod 100 Specier eller 200 Rbd. Sølv, saa at følgelig 1 Rbd. Sølv, i alle foranførte Tilfælde, kan betales med 1 Rbdlr. 42 s. i Rigsbanksedler og Tegn. Det Kongl. Theater indbringer hver Spille aften, naar det har fuldt Huus, omtrent 1030 Rbdlr. Men da der i denne Tid saare sjeldent, end ikke ved Beneficeforestillinger, er fuldt Huus, saa kan man i Gjennemsnit regne hver Spilleaf tens Jndtægt for 800 Rbdlr. For hele Saisonen eller 9 Maaneder udgjør dette, beregnet til de fire bestemte Spilleaftener hver Uge, samt Søndagsskuespillene, omtrent 4000 Rbdlr. ugentligen altsaa i 9 Maaneder 144,000 Rbdlr. Men da der ved Beneficeforestillinger ofte betales det Dobbelte for Billetterne, og Concerter, der gives saavel af indenlandske som udenlandske Konstnere, ikke ere regnede deriblandt, saa kan man antage at Theatret indbringer aarligen i det Hele, forat bruge en rund Sum, 200,000 Rbdlr. Regner man nu, at 1/10 Deel af Kjøbenhavns 100,000 Jndbyggere, eller hvert 10de Menneske i Kjøbenhavn besøger Skuespillet, bliver Antallet af Stadens Skuespilbesøgende 10,000. Reisende, saavel fra Udlandet som fra Provindserne, der under deres Ophold i Kjøbenhavn tage Deel i Skuespillet, anslaaes til 5000. Den aarlige Udgivt for hver Person til dette Slags offentlige Forlystelse udgjør altsaa omtrent 13 Rbdlr. Man seer heraf, at Skuespillet, der i Almindelighed anføres som et Exempel paa den i Kjøbenhavn herskende Luxus, nøie beregnet, ikke er en saa overordentlig Overdaadighedskilde, som Mange troe. Vist nok gives der dem, der anvende ti Gange saa meget til Skuespilbesøg end her er anført, men disse maa man forudsætte at have Raad dertil J det Hele er imidlertid en Udgivt af 200,000 Rbdlr., hvoraf det Meste bliver i Landet og saa mange Familier leve, i en Tid af 9 Maaneder, en Ubetydelighed for en Stad som Kjøbenhavn, hvis vigtigste offentlige Forlystelse Skuespillet er. Aalborg. Fredagen den 10de December holdtes Præstevielse i Budolphi Kirke, da Candidatus Theologiæ Hr. Christian Brandt Carstensen blev ordineret til Sognepræst for Vester- og Øster Vandet Menigheder i Hillerslev Herred. Ved denne Høitidelighed prædikede Hans Høiærværdighed Hr. Biskop, Commandeur Jansen over Ap. Gjern., 18 Cap., 9 V., og fremstillede i Anledning deraf, den christelige Religionslærers Frimodighed under hans Embedes samvittighedsfulde førelse. a) Hvorledes denne Frimodighed viser sig hos Religionslæreren. b) Hvorpaa den grunder sig under hans Embedes samvittighedsfulde førelse. Ordinatus Hr. Carstensen prædikede over 1 Mose B., 32 Cap., 10 V., og oplyste, at Gud er ideel Naade og Miskundhed imod Mennesket. Den residerende Capellan Hr. Henneberg intimerede over 1 Cor.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
Aalborgs Torvepriser, den 11te December. Rug 5 Rbd. 3 Mk. Td.; Byg 3 Rbd. 2 Mk. Td.; Havre 2 Rbd. 2 Mk. Td.; Oxekjød fra Landet 6 a 7 Mk. Lpd., fersk Flesk 15 a 16 Mk. Lpd.; Smør 28 s. Pd.; Ærter 4 Rbd. Tønden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
Kjøbenhavns Børs d. 21 December. Cours. Hamb. 2 M. - , a vista London 2 M. - Rbd. Spec. 316. - Specier solgtes til 19 Rbmk. Oblig. (foruden Renter fra 11 Dec. d. A.) 82 1/2 a 83. Norske Rigsbanks. 19 1/4 a 19 1/2. Svenske Sedler 66 s. - Disconto 6 PC. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-21
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. accordeSextende Aargang. No. 103. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 25 December 1819.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-25
Den danske Talemaade hedder: St. Knud ringer, jager, bærer Julen ud. Taget omkring Loftet. De skulle forkynde, hvor mange Friere der paa Høitidsdagen vil indfinde Som den første Aftens Retter maa nomgiængeligen Stokfisk, Erter, Risengrød, Øl og Brændeviin komme paa Bordet. Naar man gaaer til og fra Bordet synges en Psalme, derpaa holdes Aftenbøn, og Lyset maa brænde hele Natten *). Paa adskillige Steder redes en Søsterseng paa Gulvet, hvor Børn og Tyende sove sammen paa Julehalmen. Alle Skoene maa samme Nat staae paa eet Sted, paa det der hele Aaret skal herske Samdrægtighed. Stor er Virkningen af Jule halmen. Til de Hønsehuse og Gaasestier, hvori man lægger den, tør hverken Maaren eller Hexerie nærme sig, og bunden om Træerne, strøet paa Markerne yder den Frugt og Korn. Gives den Køerne, førend de om Sommeren bringes paa Græs, betrygger den dem mod alle Sygdomme, og lader dem ikke løbe fra hverandre. Julenat udforsker man hvad der skal skee hele Aaret igjennem. Fordum gik man i Dagbrækningen i Skoven, talde intet Ord, og gav ingen Lyd fra sig, saae sig ikke omkring, turde hverken spise eller drikke, ikke see nogen Jld, ikke høre nogen Hanne gale. Naar man ved Solens Opgang gik paa Kirkeveien, saa lode saa mange Ligskarer sig see, som der skulde komme næste Aar, og paa Marker og Enge saae man, hvorledes Aarsværten skulde vorde og om Jld skulde udbryde. Denne tunge Gang til det kommende Aars Udforskning kaldte man Aargang. Mange andre Børnelege, som at kaste Skoe &c., mangle ei. Men meest travelt har man med Julelyset. Gaaer det tilfældigviis ud om Natten, saa døer een samme Aar i Huset. Levningerne af saadanne Lys gjemmer man hele Aaret. De ere en herlig Balsom for Saar paa Hænder og Fødder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-25
Endnu i Begyndelsen af det 18de Aarhundrede pleiede man at strøe Julehalm paa Kirkegulvet, men det er en slet Overtro, som Regjeringen allerede længe har forbudet. Man pleiede da og at reise Kl. 3, 4 om Morgenen til Kirken og holde Juleotta eller Fropræken. Alle Bøn*) Julelys, Juleblus paa Dansk. derne førte Lys eller Fakler med sig, hvorved hele Kirken saae ud som et eneste stort Lys. Med Fakler kjørte man i Nordland igjennem Skove og Dal, og hyppigen bleve de sammenkastede som en Glædesild, til Ære for det store Himmellys, som nu vendte hjem igien. Paa Hjemveien fra Kirken pleiede man at jage om Kap. Jngen vilde komme sidst hjem. Man troede, at den sidste heri ogsaa vilde være den sidste i at pløie og høste og andre fornøielige Ting. - J nogle Provindser holdt man fordum St. Stephans jagen paa anden Juledag; thi Sankt Stephan er Fortsættes.) Hestenes Patron. Sprog Løier. Nummer 2. Der gives endeel Ord, Udtryk, Talemaader, om hvis nærmeste Oprindelse, eller dog Slægtskab, eller dog beviislige Betydning, man ofte vorder om spurgt i de Kredse, hvori man er kjendt som en Mand, der gjerne randsager Skrifterne, saavidt fattig Evne og liden Tid det tillade. Har mannu rum Tid syslet hermed og sammensanket nogle af deslige Morskabssager, fristes man saa let tilat forelægge et større Publicum dem, i det man gjerne troer, at ogsaa det vil ei fortryde et Par derpaa anvendte Øieblikke. Jkke de enkelte virkelige, selv ei de flere saakaldte Lærde har Samleren tænkt sig som Læsere. Til at skrive og samle med egenligt Hensyn paa dem hører mere Tro om sig selv, end han nogensinde kommer i Besiddelse af. Bladet her, hvori disse Smaating vorde efterhaanden aftrykte, viser jo selv, hvilke Læsere han har tænkt og ønsker sig. De Lærde springe altsaa denne Artikel over, der dog ei indeholder Noget, de jo vide ti Gange bedre! Derfor da til Tingen; og bedst vil det vel blive, at gaae frem i den sædvanlige Bogstavfølge *). Aner, adelige, Forfædrene. Af det gamle Ano, Bedstefader, Ana, Bedstemoder. Endnu høres i Schwaben Ordet Aene i den Mening Forældres Moder kaldes, siger den bremiskneder sachsiske Ordbog, Anke Moer, og, til at betegne et neppe udregneligt Slægtskab, har man den heelt characteristiske Talemaade Bedstemoders, Anke Moers, Kaabe har vel ligget paa Bedstefaders Kiste." B. N. W. Paa Øen Rugen bruges Aner ogsaa om levende Slægtninger. D. P. W. (Fortsættes.)*) De Kilder, hvoraf efterfølgende bemærkninger øses, samt de Tegn, hvormed disse Kilder stemples, opgives herved forud. N. J. H. Richeys Jdiotion Hamburgense B. N. W. Versuch eines bremisch niederfachsischen Wörterbuchs - S. H. J. Schutzes holsteinisches Jdiotikon - B. S. J. Berndts Versuch zu einem slesischen Jdiotikon - W.A. W. Wiardas altfriesisches Worterbuch - D. P. W. Dahnerts Platt Deutsches Wörterbuch - J. G. S. Jhres glossarium suiogothicum – J. S. D. L. Jhres Svenske Dialect-Lexicon.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-25
Jndenlandske Efterretninger. Den 20de d. M. er den anden Borgerme, ster i Altona, Conferenceraad Johann Henrich Bauer, Ridder af Dannebrogen, ved Døden afgaaet. Han opnaaede den høie Alder af 90 Aar, og nød indtil sin sidste Time en uafbrudt Sundhed. Han efterlader, som man paastaaer, en Formue af 2 Mill. Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-25
St. Thomas, den 24 September. Orcanen den 21de d. M. var en af de skrækkeligste Naturbegivenheder, vi længe have oplevet. Hele Dagen den 21de bebudede Veiret meget stærkt den sig nærmende Storm. Der blev følgeligen ogsaa føiet hver muelig Forsigtighedsanstalt til at sætte de i Havnen liggende Skibe istand til at modstaae Orcanens ødelæggende Virkninger; men Udfaldet viste uheldigviis, hvor svag de menneskelige Kræfters yderste Anstrængelse er. Aftenen den 21de begyndte det at blæse meget stærkt fra V. N. V., under Ledsagelse af en Skylleregn, hvilken vedblev uafbrudt saalænge Stormen varede: fra Kl. 1 til 4 om Morgenen den 22de var Orcanen voldsomst, og stærkere end de ældste Jndbyggere mindes at have oplevet den her paa Øen. Vinden skiftede mellem V. N. V. og S. S. V. Da det dagedes lagde Orcanen sig noget. Vor By og Havn ydede nu det sørgeligste og rædsomste Syn. Alle Palisader vare ødelagte, af mange Huse Tagene løftede, og adskillige ganske nedblæste, hvert Værft i en vis Grad beskadiget, og mange ganske drevne bort. Da Stormen tilstrækkeligen havde lagt sig og den skrækkelige Skylleregn holdt op at formørke Atmosphæren, faaes først vort Tab i sin hele Udstrækning; af de mangfoldige Skibe der dreve i vor Havn, havde kun Hs. britt. Majestæts Skib Salisbury, Admir. Campbell (som dog var drevet langt bort fra sin oprindelige Station, det danske Skib Harriet Doris, den danske Skaanert Patriot og to Slupper udholdt Stormen. Hele Strandbredden i den sydostlige Yderkant af Havnen var bedækket med Vrag, og nogle faa deraf frygter man ville aldrig komme løs. Beklageligt er det imidlertid, at Mange ere sjunkne, hvoraf man maa befrygte, at mange Mennesker have tilsat Livet, foruden det store Antal, som man allerede med Sikkerhed veed at de ere omkomne. Vi vilde ønske, at kunne være istand til at slutte Efterretningen om denne Ødelæggelse, men ulykkeligviis var den ikke indskrænket til Søen. Vi erfare fra Landet, at næsten af alle Planteres Værker og Huse ere mange blevne meget beskadigede, mange bortblæste, og at paa nogle Eiendomme adskillige Negere ere blevne dræbte, hvilket tilligemed Sukkerrørenes Ødelæggelse, har fuldkomment tilintergjort alle vore Forhaabninger om den forestaaende Høst. At vurdere det Tab, vor ulykkelige Øe har liidt, er umueligt. - De strandede Fartøjer, beløbe sig til 76 Skibe (hvoriblandt Fortuna, tilhørende Hambro & Søn) og 26 Baade (ei Skibsbaade, men formodentligen enten St. James eller Porto Rico Baade) – tilsammen 102.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-25
Mariboe, v. 17 Decbr. Hr. Etatsraad Scavenius har for kort Tid siden kjøbt Nordfeldt Hovedgaard og Gods for 186,000 Rbd.; dog staaer det til 6 Ugers Approbation om Godsets Bønder kunne stille særskilt Sikkerhed hver for sig, da disse saa skal have Forkjøbsret.