Berlingske Tidende, 1789-10-23
Den 22de September, kort førend Dagen begyndte at give, satte begge Corpserne over Rimafloden og stillede sig. har hiin Side i Slagtorden, hvorpaa det hele Corps marche de til høire igjennem en med Tornbuske begrøet Egn; dog sin ved samtlige Generalers og Stadsofficerers Opmærkesenhed den lige Linie i den antagne Stilling stedse vedligeholdt. Omtrent Kl. 7 om Morgenen fik Tyrkerne ved TirkuHinialt Øie paa det Mussiske Reiserlige Corps, og begyndte stor med 5 Kanoner og en stor Sværm at rykke frem imod senne høire Fløi, at vende deres Styrke derhen, at brækkede med deres Leir og bortsende deres Bagage. Paa Mar Hiin kom Russerne til en døb Grav, der var meget vanskelig bisatte over; men saasnart de tvende første Qvarreer havde. Forvandet hindringerne, begyndte de strax at skyde paa Flenskal med deres Kanoner. Denne angreb Qvarreen paa den store Fløi med saadan Jver og Tapperhed, at han trængte lige til Bajonetterne, og da han ikke kunde bringe Qvarhan i Uorden, kastede han sig ganske til sammes høire Flanke, Engte atter frem indtil Bajonetterne, og udholdte i mere 5 Minuter saavel Kanon som Musket=Jlden. De standeftige og uforfærdede Russer skiøde stedse med Fryderaab og høi Latter paa Fienden, indtil Major Marthiassovsky med megen Division Kayser Husarer og med 6 Eskadroner Carasairer, Kofarker og Arnauter vandt Fiendens Flanke og sin, og angred samme med saadan Heftighed, at nogle saarede faldt paa Steder, og de andre toge Flugten i størst. kl. Man forfulgte dem lige ind igiennem deres Leir, og un hi denne Forfølgelse bleve atter nogle hundrede nedsaalede. sin Russisk Reiserlige Generallod der paa Høiene bestige unFallingende Spil, gjorde holdt, og satte Cavalleriet i Orden. allertid afsendte Storvisien til Understøttelse for dette tilte Corps mere end 18000 Mand Cavallerie fra Hoved Berling. leiren, med den Ordre, at angribe den russisk keiserl. Divisions venstre Fløi. Prindsen af Coburgs Corps saae disse Hielpetropper at komme ilende med Skrig og Raab, og rykkede derfor med hurtige Skridt stedse længere fremad til høire, for at holde Fienden fra det Russisk Reiserl. Corps. Men Fienden angreb imidlertid allerede den paa Russernes venstre Fløt med 6 Eskadroner Carabinererestaaende Division af BarcoHusarer. Dette Cavallerie svingede sig til venstre imod den angribende Trop, og rykkede frem tilligemed en JnfanterieQvarre. Oberstlieutenant Graven, forenet med Carabinererne, anfaldt derpaa Fienden med sin Division saa heftig at han maatte vige, dog kunde man ikke forfølge ham formedelst hans store Overmagt. Eskadronerne stillede sig herpaa ved den Russiske Fløi=Qvarre for at dekke sammes Flanke og Ryg. Den paa Flugten slagne fiendtlige Suceurs og ved igjen Posto, og vilde, efterat have forenet sig med de fra den lille Leir fordrevne Tyrker, nok en Gang angribe Russernes høire, men da General Suwarow lod rykke frem imod dem, trak de sig i største Hast tilbage og holdte ikke meere Stand. Hermed endtes det mod Leiren ved Tirkukult gjorte Foretagende. Det hele fiendtlige Infanterie, hvoriblandt vare 40000 Janitskarer, under Commando af Aga=Pacha af 3 Hesterumper, stod udenfor en imellem de 2de fiendtlige Leire liggende Skov, Kring Mejlor kaldet, for hvilken de havde opkastet Forskandsninger og besat disse med 28 Kanoner. Paa høire og venstre Side af Skoven stod det fiendtlige Cavallerie i tykke Hobe, udstrakt langs ved de paa Siderne liggende lave Høie i en Strækning af 2 Mile. En Sværm af Spahl, der reed for dristig til, blev angrebet af de Barcoiske Husarer og mange deraf nedsablede, men kunde ikke forfølges formedelst Fiendens alt for store Overmagt. Jmedens at vort Corpses venstre Fløi var paa saadan Maade beskjæftiget, lod Storvifiren med nogle 1000 Mand Cavallerie, og 5 til 6 Kanoner, den høire Fløi, hvor General Karaiezays Brigade stod, paa nye angribe af alle Kræfter. Fienderne vare saa behiertede, at de, uagtet den heftige Ald fra vort Artillerie, trængte frem til Infanteriet, og omendskiøndt de ikke kunde overvinde vor Brigades Standhaftighed, saa igientage de dog deres Angreb saa ofte og med saadan Hidsighed, at Generalen maatte 7 Gange hage ind med sit hele Cavallerie, indtil den overvundne Fiende omsider maatte vige, Neppe saae GeneralSumarow, at General Karaicza blev trænger, førend han strax, skiøndt under en bestandig Kanonild, ilede af alle Kræfter til den høire Fløis Understøttelse, imod Fiendens Flanke, og hans Carabinerere, understøttede af Oberstlieutenant Graven med Divisionen af Baren, faldt her ind med saadan Tapperhed, at Fienden blev endelig tvungen til at drage sig tilbage. Nu var det Russiske Corps kommer ud fra den Egn, hvor det havde angrebet og gandske slaaet den mindre siendtge Leir, indtil det Keiserl. Kongel. Corps, og den forenede Armee havde vel skilt sig at med Fienden for grønten og ved begge Fløiene, men endnu maatte man fordrive ham fra den forskandsede Skov, hvorhen nu ogsaa hans meste Cavallerie havde truktet sig, samt af den ved Rimmik varende og ligeledes forskandsede Leie. Saasnart Tropperne havde retter sig. sluttede Qvarreerne sig tættere tilsammen, og blev dem befalet, ien halveireel formin Linie og under en bestandig Kanon ild at angride Skovforskandsningen. Denne Befaling opfyldte det forenede Corps saa fortreffelig, at et almindeligt, Fryderaad skingrede derover igiennem den hele Hær. Under denne Krigsrummel alt alt løs paa Skovem med største Over. De tvende Commanderende og det hele Generalitet befandt saa saavel i dette Angreb, som det hele Slag igiennem, altid i Spidsen for Tropperne. Fienden skiød befug med fine Kanoner paa vor fremrykkende Krigshar, men da samme havde nærmet sig paa omtrent 1000 Skridt, blev den fiendtlige Kanon Jld noget svagere, og det syntes som Fienden var beskeftiget med at trække sit Artillerie tilbage. Da det nu var de commanderende Generale magt paaliggende, paa den ene Side, at hindre Finden fra at bortslade sit Artillerie, og paa den anden ikke lange at udsatte Tropperne for Janitskarernes mordiske Jld, den vargede sig som Fortvivlede, saa gav de Cavalleriet Ordre at bryde frem for Jnfanteriet, at hugge ind paa Janiskarerne, at forsage dem, og derpaa at trætte sig igiennem Infanterieqvarreernes Mellemrum tilhaar ind i Limentalen. Dette lykkedes fuldkommen. De tvende forenede Corpser, Cavallerie satte an paa Fienden og tvang ham til at forlade den største Deel af sine Kanoner og at trække sig anbere ind; Skoven. Vort fælleds Jnfanterie, der fulgte efter i fuldt Løb naaede strax derpaa den fiendtlige Forskandsning, nedsablede Janitskarerne, der ligesom rasende hængte ved deres Kanoner, besatte det erobrede Artillerie og tvang Fienden, saavel til Siderne som baglænde at bryde ud igjennem Skoven, for at tage den hastigste Flugt. Nogle Frivillige af de forenede Corpsers Batailloner igiennemstreisede derpaa Skoven og nedsaalede mange hundrede omvankende Tyrker, som den søgte Skiul. Ved sidstnævnte Angred blev Seieren i dette vigtige og haardnakkede Slag ganske afgjort, dog maatte den slagne og flygtende Fiendendnu forfølges saa langt som ma ligt og hindres fra igjen at samle sig og paa nye at sætte sigsaa den forstandsede Leir ved Rimmer, thruagtet at Fienden sto tede alt hvad han kande, samlede han sig dog adskillige Sagaigien, og satte med Fortøielse sine sidste Kræfter vores rende Tropper i Møde. Og for ikke at lade noget uforsen antandte han de hist og her paa Veien liggende Kandtfade. Ammunitionsvogne, hvorved vel nogle af Vor bleve bestdigede, men hans eget Nederlag desto større, thi de forbetrede allierede Tropper forfulgte de Flagtende med Kanonil Balonersisk og Sabelhug saaledes, at Veien fra Skoven indtil Leien ved Rimmk blev paa halvanden Mille Strækne, bedættet med Lig. Fienden forlod ogsaa denne Leir i store Forviering, satte saa hastig som muligt over Fløden, og er forlades paa Veien, ved Strandbredden og i Vandet sin Lev sit Artillerie, Ammunition og hele Bagage. J Fløden la 3 til 4000 belæssede Vogne, benimod 50 Kanoner og Masere, Ammunitionsvogne, Krudtfade, Vogne med Ri Kameler, Heste, Oxer og gaar saaledes opdangede paa hu anden, at Fløden var ganske tildømmet og Vanders Løbstand. set. J Følge de efterhaanden indbragte langers enstemme ge Udsaan var Storvistens Armee før Slagers Begyndelimellem 90 og 100000 Mand stærk, følgena 4 til 5 Gang det forenede Corps overlægen. Denne standtlige Armer ble anført af Storvistren og 6 Pachaer, hvoraf de 3 førte 3 H. gerumper og de andre 3 tvende. Fiendens Forliis af Døde. som han efterlod paa Balpladsen fra Tirta Kukan til Ramme en Strækning af 5 Mile, der var ligesom besaaer med der Legemer, beløber sig til 5000 Mand, men da man Dage der paa lod Infanterie og Jægere atter igiennemstreise Sl. ren og Krattet, hvor mange adsplittede og tildeels saarede Fiender havde forstukket sig, ja endog flygtet og i Træerne, bede endnu henimod 20000 fundne og nedsablede. NB. D. Fangnes Antal er kan af den Aarsaa ubetydeligt, fordider. sende Tyrker ikke vilde overgive sig og ingen Pardon antaDe forenede Corpser have kan af Døde og Saarede imeller 4 og 300 Mand, og mistet benimod 300 Beste. Af Sentian bleve brødrede henved 100 Fabner, 6 Mørsere, 7 saaVeleringsstykker, 64 Feldtkanoner af forskjællig Calide samt en stor Mangde Krudtvogne og Ammunition. Efter have saaledes tilsagtet sig en fuldkommen Seier, trak den for nede Krigshær i fuld Slagtorden ind i den fiendtlige Leit: tog der Nattederberge.