Viborger Samler, 1804-01-23
Han omtaler Spanien, i Anledning af den kiøbtese Neutralitet og hidleder dets nuværende politiske Jnterti fra dets Munkevæsen og indenrigs Told paa egne Vare sk. og regner med billighed dets Ulykke fra dets Besiddelhser i Amerika, hvorfra der vel er kommen uhyre Skat og te af Guld og Sølv til Spanien; men hvoraf der ik T. ke er bleven en Tiendedeel tilbage, da det andet er flydt, igiennem utallige Kanaler ud af Landet igien, for det Vahre, som Spanien havde kiøbt af andre, selv nedsiunseken i uvirksom Træghed. Selv denne Tiendedeel er end stor Deel brugt af til Helgenbilleder, Kruelsiner og Altre misser til lade Geistlige. At England har viist sig saa usædvanlig hoslig i den at ne Krig ej at tage de spanske Sølv= og Guldslaader, mener han er Beviis paa, at det meeste af Amerikas Skatte flyde nu i engelske Fabrikanteres Lommer, isteden for de for gik hyppigere til Frankrig og Nederlani dene, og denne rige Kilde ønske de ej stoppet ved eengang at lade deres Kapere feede sig ved dette Bytte. Mere paafaldende er det, at Frankrig indvilliger denne 30 Spaniens Neutralitet; thi om det end behøvede Spases niens Penge og havde Stridskræfter nok selv; saa er det dog en Opofrelse her af Frankrigs Hensigt at hem te, me engelsk Hindel hos enropæiske Magter. Det leder i til den Tanke, at og Elbens og Østersøens at Handel igien kandvordefri. v. Schir, har i sin politiske Journal spaaet: at Rusland vilde begynde Kil, med Frankrig, dette Stiernens tyderi er man saa vandt til. Louis undersøger Spørs saa maalet: om Rusland vil det? Han mener det ikke. et Ruslands egen heldige Beliggenhed, der sikrer det forandre Magters Anfald, dets uhyre Omfang, som Regenten ei kand ønske forøget, Rimeligheden i, snarere er, at erobre noget i Persien og Jndien, gjør det usand r, synligt. Om end alle Lande der ligge sydvest for Rus ses land, samlede sig til et Universalmonarki; saa er det et dog i Stand til at forsvare sig mod slig en Kæmpemagt. for Kuns et eneste Folk, nemlig England, kand angribe gl. Rusland paa en omfindtlig Maade; det kunde ved sine els Flaader sperre Neva, Duna, Bosphorus og de Havne en hvorfra den faaer Communication med andre Lande. et Men Rusland kunde, omendskiøndt den nu ingen stor et Flaade har, hævne sig og lade en Armee marschere mod og de engelske Besiddelser i Ostindien; saameget lettere, rii som det nu ejer Georgien. Men at Rusland vover til en Enekamp mod Frankrig, der er for vel befæstet, ers omgivet af Havet og forlangt fraliggende, det mener god han ikke, og skeede det, ville det vorde den frygteligste de Kamp Jorden var Vidne til; thi den ville nedrive og nar opsluge i sit Svælg de mellemliggende Lande eller dog har skade dem følelig. Man saae derfor den kloge Cathrina II at undslaae sig for at tiltræde Coalitionen, be som alle store Magter indgik imod Frankrig i Revolutertionens Begyndelse. At Rusland derimod som Freds arre stifter i Europa ruster sig, at den for at give sine fordeel hen ofte gientagne Forestillinger til Fordeel for Kongen. at af Sardinien, Helvetien, Holland og det nordlige it Tydskland større Vægt, finder han meest rimeligt, de hvorvel han tillige ikke nægter, at jo England har stor de Fordeel af denne Mægling, da dets Handelsforbindelen ser med Rusland nu ere saa betydelige og dets fri Hanen del paa Hamborg og det nordlige Tydskland derved atter vil aabnes.