Københavns Adresseavis, 1767-08-18
Anmærkninger. En ung Drengs Sprogkyndighed. Til et Exempel paa den Fremgang, som det er mueligt et et Barn endogsaa i den spæde Alder kan giøre under en troe og vel anvendt Underviisning, kan et Barn navnlig Johan Philip tienne, som af sin egen Fader, fra sit andet Aar til det 5te og saaledes i 3 Aars Tid, blev med ligesaa stor Lykke som Forstand saa grundig undervist at han kunde læse og forstaae Bibelen i 4 Sprog. Det Franske Sprog var det første, hvormed Faderen gjorde Begyndelse, hvilket Sprog han allerede i sit 3die Aar kunde tale og læse. Dernæst lærte han allene ved mundtlig Underviisning det Latinske Sprog, og det med saa dan Rigtighed at han i sin Tale aldrig skulde støde an imod Reglerne. Han talede gandske færdig Tydsk, men aldrig uden med sin Pige og Naboernes Børn, som undertiden besøgte ham. Han talede Fransk med sin Moden og Latin med sin Fader. Omendskiønt det var ham ligemeget, hvilket af disse Sprog han skulde tale, saa syntes det Latinske ham dog lettest. Det Grædske Sprog lærdte han sidst, og i 4 Maaneders Tid bragte det saavidt, at han næsten ligesaa færdigt kunde forstaae det Grædske nye Testammente, som Fransk eller Latin. Alle Bibelske Historier vare ham bekiendte; og enddog Faderen aldrig tvang ham imod sin Villie til at læse, men alletider med Lyst og Leeg underviste ham; saa havde han dog i al den Tid, ikke udviist saa megen Modtvillighed eller Ulyst til at læse, som Børn ellers allene kan udvise i een Dag. Dette er Jndhold af et Brev som Faderen tilskrev en god Ven, dateret Schwabach 1726. Hr. Frider. Mallet, Astron. Observ. Reg. i Upsal har i det Kongel. Svenske Videnskabers Handlinger for indeværende Aar meddeelt: Nøyeste Udregning paa Jordens rette Figur, ved Pendeel=Forsøgs Sammenligninger. Picard foreslog Uhr=Pendelens Brug til bestandigt Maal, hvorefter en Grads Størrelse burde fastsettes, og meente at Secund Pendelen var lige stor over heele Jord=Sphæren, og at denne Længde skulde tiene til et almindeligt Maal over heele Jordkloden; men derimod indvendes, at Jordens Omveltning omkring fine Axler virker ulige centrifugal Kræfter i ulige Latituter, og at Tyngderne maatte derved forandres, eller eens Penduler findes ulige i særskildte Latituder. Om tilfældige Farver. Naar man seer paa Solen en Fierdedeel Minut, naar den gaaer lavt, saa giør dens Skin saadant Indtryk paa Øyet, at det varer iblant over 5 Minuter, efterat man har vendt sig fra Solen, og det med følgende Omstændigheder, naar man den første Minut lukker Øynene, tykkes en rund gjevn Plet at forestilles af guulgrøn Farve, omgiven med en rød Kandt; men holdes Øynene aabne og man seer paa en hvid Veg eller Tavle, saa synes vel ligesaadan en Plet, men bruunrød og med blaa Kant. Disse Farver forandres efterhaanden. Den tredie Minut seer Pletten blaagrøn ud for et blundende Øye, og Kanten har en anden rød Farve end forhen. Efter 4 til 5 Minuter bliver Pletten gandske blaa med høyrød Kant, naar man blunder, men rød med blaagrøn Kant, naar man seer paa hvid Bund. Heraf følger, at det Jndtryk, som Solens Straaler har gjort, ikke strax ophører, samt at den Virkning efter haanden overeensstemmer med den, som gule, grønne og blaa Straaler pleye foraarsage. Merkeligt er det, at i de tilfaldige Farver saavelsom de virkelige overgaaer den gule Farve til blaa ved den grønne. Den som vil betragte de tilfældige Farver, maae først lære sig til at see dem, hvilket ofte koster megen Møye, men naar man engang har seet dem, saa har Sagen ingen Vanskelighed.