JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-13
Keiseren af Østerrige har befalet, at der skal oprettes et statistisk Bureau, efter Frih. v. Lichtensteins Forslag. Da een af de Admiraler, som anførte den til Algier d. 3 Septbr. ankomne engelsk franske Flaade, forestillede Deyen, at det ikke længe kunde tillades de barbariske Stater at blive i deres hidtilværende Tilstand og at de i Fremtiden maatte opføre sig som andre Nationer &c., svarede Deyen, at han ikke forstod hvad han egentligen meente, og med den Besked afseilede Flaaden igjen. - Det vil neppe blive mueligt, at tvinge disse Barbarer til at forandre det System, hvorved de hidtil have befundet sig vel. Et Bombardement, kan intet synderligt udrette mod Hytter, der næsten ligesaa hurtigen kunne igjen opføres, som de ned skydes, og man erindrer, at en Dey engang svarede en europæisk Flaade, der truede at forvandle hans Residents til en Steenhob, med mindre har vilde betale en vis Sum i Godtgjørelse: "For halv saa meget vil jeg selv gjøre det. Helle ikke er der stort at udrette ved Vaabenmagt mod Barbarer, der ved en Fiendes Nærmelse kunne flygte dybt ind i Landet, hvor de ere utilgjængelige. Disse Røverstater ere derfor det bedste Exempel paa, at Barbarie altid overlever Cultur. Om nogen Tid, hvilken nærmere bestemme og bekjendtgjøres, bliver ansat til offentlig Auction for at sælges for Kjøbmand P. W. Bergs Opbudsboes Regning: et stort Parti Blaafarve, liggende i Blaafarveværket Modums Magasiner i Drammen i Norge, hvilket imidlertid meddeles til Lysthavendes Underretning, og tilkjendegives herved tillige, at Prøver af samme Farve ere til Eftersyn saavel hos Magasinforvalteren, som i Boets Comptoir hersteds. Gothenburg, d. 3die November 1819. Curatorerne i P. W. Bergs Opbudsbo.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-13
Kjøbenhavns Børs d. 12 November. Cours. Hamb. 2 M. 281, a vista 284. London 2 M. 12 Rbdlr. 48 tz. Spec. 283. Specier solgtes til 17 Rbmk. a 17 Rbmk. 1 s. Obligat. 79 1/2 a 80. Committees. Norske Rigsbanks. 17. Svenske Sedler 63 a 64 s. Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-13
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-16
Blandinger. J. H. Bartel fortæller i sine Breve over Calabrien en lystig Anecdot om Bogensuren i Jtalien. Biskoppen Ventimiglig, han, der siden blev Storinqvisitor, og netop derved foranledigede, at Overtro og Dumhed maatte slukke deres eget Baal, var en stor Befordrer af Oplysningen. Da han fik at vide, at Jnqvisitionen vilde lad en vis Boglade visitere, for at efterstøve kjetterske Skrifter, underrettede han Boghandleren derom. Denne lagde oven paa de saakaldte kjetterske Skrifter, hvoraf han havde store Pakker, Andagtsboger, Messebøger o. s. v. Da nu Munkene, som Censuren var betroet til, skulde belige Bøgerne, trak en næsviis Munk neden fra en Bog med Grotius's Navn paa frem, men da han saae paa den Bog, som laae overst, den Titel: De der Missa, udraabte han ganske høit: "Jkke kjetters Hugo Grotius om den hellige Messe en Bog, der fortjener at anbefales Enhver til Gjennemlæsning og Gjennemskuderen." Det er sædvanligen de bedste Frugter som Ormene helst gave i. Som det er med Træets Frugter er det ogsaa med Aandens. De tilerære Orme anfalde helst de bedste Producter. De, som mindst ere istand til selv at frembringe Noget, have meest travelt med at nedrive Andre. Endog den udødelige Holberg undgik, som fuldmeden Frugt i den danske Literaturs Have ikke Ormes Gaven. Saaledes hedder det i en Reension, over Reicharts tydske Oversættelse af Holbergs moralske Tanker i 6te Bind af alle. deutsche Bibliothek for 1768. Hr. v. Holberg var en Polygraph, og, som det altid gaaer disse Herrer, de skrive for det meste maadeligen, ofte slet, og meget sieldent godt Derfor skulde det aldeles ikke forekomme den ny Udgiver (af moralske Tanker) fremmed, naar selv de Danske nu nævne ham med Ligegyldighed. Han maa rigtig nok paa den Tid, han skrev, have været et stort Lys for sine Landsmænd, thi det er altid bedre at have en sende Leer Lampe end ganske at sidde i Mørke."Men vi bør saa meget mindre undres over, at Holberg bedømtes saaledes efter hans Død, som han allerede i levende Live blev angreben paa det uværdigste i tydske Recensioner, skrevne paa dansk Grund J Almindelighed troede man - siger han (Udv. Skrifter, S. 464) – at de samme nogle visse Skraalere) vare Forfattere til den ubillige og vanskabte Critik over Niels Klim) der kom ud i Göttingen. Det kan jeg dog ikke sige for vist, og har heller ikke holdt det Umagen værd omhyggelig at efterspore de virkelige Forfattere. – Der fattes ikke paa dem, der opæggede mig til at gjendrive deres pøbelagtige Bagvaskelser, men jeg troer ikke, man skal indlade sig i Skjældestrid med slette Mennesker, da man saalænge bliver deres Ligemand og Mage, som man fører deres Sprog, og jeg tyk ønsker mig med, at jeg styrede mine Affecter; jeg siger, blor, at det synes ude med Videnskabemes Republik, naar Folk af den Suurde ikke blot ere Bogskrivere, men opkaste sig til Bogdommere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-16
Jndenlandske Efterretninger. J Skilderiet No. 86 blev anmeldt, at vor Landsmand Hr. Mads Dam, efter ti Aars Fraværelse, er kommet tilbage hertil, og skulde, efter Kienderes Dom, have gjort betydelige FremFridt i sin Konst. Afvigte Onsdag gav han i det venskabelige Selskabs Sahl en offentlig Concert, og man blev her fuldeligen overbevist om, at der ei forud var sagt for meget til hans Roes, da hans Spil endog overgik Manges Forventning, der ei i Forveien ved et skjævt Omdømme, der kun kan betragtes som et Foster af den især i vore Dage saa yngelsomme Avind, vare blevne indtagne imod ham. De Fleste af det Kongel. Capels Medlemmer understøttede Konstneren, og var end Jndtægten ringe, da Sahlen kun var halv fuld saa var dog Kienderes Bifald saa meget større. Alle maatte tilstaae, at disse to Timer ydede en høist behagelig Nydelse. - Sørgeligt er det, at vi Danske saa ofte have Aarsag til at gjøre den Bemærkning, at en Konstner sjeldent opmuntres i Fædrenelandet, medens fremmede, endog maadelige Subjecter, som oftest modtages med Beundring. – Om nogle Dage reiser Hr. Dam igjen tilbage til Berlin. Dersom den Kongel. Theaterdirection vilde formaae ham til at spille en Sold paa Theatret efter Stykket næstkommende Søndag eller Mandag, da vilde den sikkert glæde mange af det skuespilbesøgende Publicum. Fuldt Huus, som i denne Tid sjeldent sees, vilde en saadan Aften upaatvivleligen kunne ventes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-16
Som en Mærkværdighed fortjener det at anføres, at paa Bornholm finder man i Jernstenen hist og her Skaldyr, hvis Skal endnu har beholdt sin Kalknatur. Undertiden, skjøndt sieldent, forekomme deri ogsaa Nogle, hvis Skal er forsvunden, og Formen udfyldt med Jernsteenmassen. Hvor mange Aartusinder ere ikke forløbne siden disse Skaldyr befandt sig isolerede fra Jern stenen." Ribe Stifts nye Biøn, Hr. Højern. Hr. Dr. J. M. Hertz, er født 1766 i Øslev ved Wordingborg. 1784 blev han Student, 179) Sognepræst for Nørhaa i Aalborg Stift, 1796 for Butterup og Tudse i Sjælland, 1800 i Corsøer, 1804 til Domkirken i Roeskilde, 1807.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-16
Amtsprovst i Roeskilde Amt, 1812 Ridder af Dannebrogen, 1817 Doctor Theologie. Blandt hans Skrifter er det befriede Jsrael, et af Selskabet for de skjønne Videnskaber belønnet Priis digt i den episke Boesse, det vigtigste. Hans Moder er Digterinden Fru B. C. Boye. Hvor meget Eiendomme endog i Omegnen af Kjøbenhavn ere faldne i Prisen sees deraf, at et Huus med tilhørende Hauge, assureret i Brandcassen for 4000 Rbdlr. og betalt i Aaret 1806 med 2,500 Rdlr. eller 2000 Specier, solgtes i afvigte Sommer for noget over 1300 Rbd. eller omtrent 500 Spec., altsaa for 100 Specier ringere end en nyligen i Adresseavisen averteret Karet, eller to ret smukke engelske Gulvtæpper – eller 6 franske Guldrepeteeruhrer, koste. - Derimod holde Huse og Gaarde i Kjøbenhavn sig temmelig godt i Priis. Saaledes solgtes nyligen Huset No. 253 i Størrestrædet, som er assureret for 16,000 Rd., for henved 18000 Rbd. S. eller omtrent 60000 Specier. J det Hele have fast Eiendomme i Kjøbenhavn ikke tabt over 10 til 20 PC. Skidenstrædet, som for en rum Tid siden fik det Navn Kristalgaden, kaldtes oprindeligen saaledes, fordi her fandtes Kjøbenhavns almindelige Afløberende, som førte Stadens urene Vand, fra dens vestlige Side, ned mod Østen, hvor Grunden i gamle Dage var meget lavere og tildeels oversvømmet med Vand fra Pustervig, (nu Sumsgade), hvor det løb ind fra den ferske Sø. Skidenstræde kaldes derfor i gamle Documenter commune canale ville borealiter. (Stadens almindelige Rende mod Norden.) Det Stykke af Gaden, der gaaer op af Nørregade, har længe heedt Kristalgade, og da Skidenstræde klinger noget uæsthetisk, saa er hele Gaden blevet kristalliseret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-16
J Buchholz Gesch. d. europaischen Staaten, seit den Frieden von Wien 7 B. 1819 hedder det om den imellem Danmark og Preussen den 17 Juni 1818 sluttede Handelstractat: "Alt hvad et Folk kan bevilge det andet i Henseende til fri Skibsfart, bevilgede de Danske og Preusserne hverandre, og hvis det lader sig sige om nogensomhelst i vore Dage oprettet Tractat, at den gjør Aarhundredets Jndsigt Ære, saa er det den Preussen, og Danmark sidst sluttede. Danske Reisende, der komme fra Paris kunne ikke noksom rose den sidste derværende store Konstudstilling. Man saae der Lænestole af Kristal(componeret) indlagte med Bronze, og vævede Landskaber efter Tenier, saa fortræffeligt gjorte, at man ved første Øiekast antager dem for virkelige Originalmalerier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-16
Da i et Skrift under Titel: "Gegen Volksverfurung und uber Volksvertretung in 2 Ka mern, der angives at være forfattet af en hæderlig bekjendt og allerede i 20 Aar for Philosophie Retsvæsen og Lovgivning virksom Forfatter, paastaaes, at den Hall. Literaturtidende er Skuepladsen for literarisk Roes over Folkeforførelsen, saa have herimod denne Tidendes Udgivere erklæret, at hvis dette skal hedde, at i Liter. Tidenden Folkeforførelsen roses af nogle Medarbeidere, saa er dette en grov Jnjurie, hvorfor man forbeholder sig lovlig Tiltale, skal det derimod blot betyde, at A. L. Z. recenserer Skrifter, der anbefale Folkeforførelsen, saa kan dette jo skee i alle critiske Skrifter af almindeligt Jndhold. Og naar saadan Anbefalen af Recensenterne paatales og lastes, saa er dette jo en Fortjeneste."J Schlaupe ved Neumark, (4 Mile fra Breslau) har man opdaget en hedensk Begravelse af betydeligt Omfang og indbefattende herligt formede Kar. Disse, som vist ere 1500 Aar gamle, udmærke sig ved en skjøn sort Farve, Form og Tegning. De have fuldkomment vedligeholdt sig, have tildeels stor Lighed med de etruriske, og beundres af alle Kiendere. En Samling deraf findes allerede paa Raadhuset i Neumarkt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-16
J Aarene 1780, 1781 og 1782 gaves i alle Dele af London saadanne debatterende Selskaber, hvor mange, der siden bleve berømte som Talere i Parlementet, paa den geistlige Talestol og i Retterne, øvede sig i at tale. Perry fremtraadte ofte i disse Forsamlinger, og i det Westminsterske Forums Historie omtales han med megen Berømmelse. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-16
Kjøbenhavns Børs d. 16 November. Cours. Hamb. 2 M. 281, a vista 284. London 2 M. 12 Rbdlr. 48 tz. Spec. 286. Specier solgtes til 17 Rbmk. 4 s. Obligat. 79 1/2 a 80. Committees. Norske Rigsbanksedler 17. Svenske Sedler 65 a 66 s. Disconto 6 PC. En beqvem Maade, hvorpaa kan sees, hvad Sølv udgjør i Rigsbanksedler. Af følgende som egentlig skulde staaet foran det i forrige Nummer Jndførte, men som ved et uheldigt Tilfælde i Trykkeriet faldt imellem hinanden, da Bladet skulde gjøres færdigt til Correctur) vil den, som kan regne en Smule, let kunne udregne hvad Sølv gjør i Sedler, og omvendt, 4 Cours 262 1/2 Rbd. i Sedler pr. 200 Rbd. i Sølv, eller 100 Specier, naar han gjøres opmærksom paa, at 200 262 1/2 400 625 1621, og altsaa er 1 Rbd. i Sølv – 1 1/2 Rbd. i Sedler, og 1 Rbd. i Sedler er – 112 Rbd. i Sølv. Kalder man nu hvilken Sum som helst i Sølv 1 Rbd., saa er ud 2 1/2 – den Sum, som Rbd. i Sølv udgjør i Sedler, men 2 er GaEn Tæn, men er : 4. Altsaa praktisk regnet staaer det saaledes: Hvad er 6000 Rbd. Sølv i Sedler, Nr. 37. 2 1816 Rbd. i Sedler. Eller 6000 787 1/2 Rbd. Det er: først den hele Sum i Sølv, her 600 Rbd. siden en Fjerdedeel deraf, her. 150 og saa igjen en Fjerdedeel af den første Fjerdedeel, her. 87 1/2 Er tilsammen – 1818 Rbd. Sal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-16
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-20
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. uforhoscovien Sextende Aargang. No. 93. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 20 November 1819.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-20
J Skilderiets No. 89, 1819, er recenseret mit Skrift: Den Lankasterske Læremethodes Værd. Men ilde er det, saare ilde er det, at man i vore mere oplyste, mere cultiverede og civiliserede Tider endnu ikke kan faae det i Hovedet og Sindet, at naar man er af ulige Meninger, man da allene burde gaae frem med Grunde, som er kun det, der kan afgjøre Sagen. Recensenten har yttret sin Vrede over at Nogen torde tale imod den Lankasterske Læremethode, at saadan Dristighed er Fordom, Frygt for Arbeide, Frygt for Levebrød skulde betages, er at tale som den Blinde om Farverne &c. &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-20
At Hr. Harders og mit Skrift ere Flyveskrifter, er Urimelighed at ville tale imod det, som 50 Millioner Mennesker erkiende Værdien af (ret ligesom Mængde af Mennesker skulde gjøre en Jndretning eller Lærdom antagelig eller forkastelig. Vi maa da visselig skynde os at gaae over til Muhamedanismen). At Hr. Harders Spørgsmaale kunde der ties med, men min vidunderlige, aldeles afgjørende Bestemmelse: At der slet intet er ved Methoden at gjøre, er utaalelig &c. &c. Er nu vel i alt dette det ringeste Modbeviis imod det, jeg har skrevet? Recensenten er dernæst fortrydelig over min Anmeldelse, at jeg ei maatte bivaane Læremethoden; men det kommer deraf, at Recensenten gjør sig eet, og jeg et ganske andet Begreb om denne Nærværelse. Han vil, at Jngen maa komme derind, uden først at ansøge om Forlov, og at saa Nogen maa være tilstæde, som kan forestille og oplyse om Sagens Gavnrighed. Dette anseer jeg kun for Forsinkelse og Tidsspilde for Børnene, som ere i Skolen for at lære. Jeg troer at en god Sag anpriser sig selv, og behøver ikke nogen særdeles Demonstration. Jeg anseer Skolen for en ligesaa offentlig Underviisningsanstalt som Kirken. Jngen spørger Nogen om Tilladelse at gaae i Kirken, som Tilhører, naar der er offentlig Gudstjeneste. Jeg veed og ikke, at Nogen udjages, naar der er offentlig Examen i en Skole. Og ligesaalidet troer jeg at Nogen, om han fik Lyst dertil af nogensomhelst Aarsag, kunde udjages eller hindres fra at bivaane den daglige Skoleunderviisning, hvorsomhelst det er, skjønt Han ei har Forlov (jeg taler altsaa ikke om et privat Jnstitut), naar man blot forholdte sig, saavel det ene som andet Sted, taus, anstændig, og ingenlunde er i Veien eller til Hinder for de handlende Personer. Jeg, som meldt i mit Skrift, kunde ikke bie. Jeg reiser ikke for Lyst; som Embedsmand desuden, er man ikke afhængig af sig selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-20
Blomster og Frugter, Ciceros tre Bøger om Pligterne. (See No. 91.) Jkke udrustede Naturen os saaledes, at det kan synes, som vi vare fødte til Spøg og Fjas allene, nei, langt snarere synes vi skabte til Alvor, til dyb og vigtig Grandskning. Men, dog formeente den os derfor ikke Spøg og Fjas aldeles. Som den under os Søvn og Hvile, saa under den os og dem, naar vi have fyldestgjort vort Kald, det vigtige, det alvorlige. Være ligefuldt da vor Maade at spøge paa ikke den overgivne, den grændseløse, men de Velopdragne og Dannede værdig! Vi tillade jo ikke vore Børn alle mulige Lege, tillade dem kun saadanne, der svare til en sømmelig Opførsel forresten, ogsaa i vor Maade at spøge paa lyse der da altid et Glimt af Gjæv hed fremt 1, 29. Alt, hvad der seer hen til at nære og pleie vort Legem, have blot til Hensyn, at vedligeholde vort Helbred og styrke vore Kræfter, men ei at mætte vore Lyster, Betragte og vi blot, hvilke stolte Anlæg, hvilken værdig Bestemmelse, os af Naturen gaves, da føle vi tillige, hvor usselt det ei monne være, at slappes ved Overdaad, leve for Vellyst og hensynke i Forkjælelse, men derhos og, hvor ganske det nøisomme, tarvelige, det strænge og ædruelige Liv er Manden værdigt. 1, 30. Jngen bedre Arv efterlades Børn af Forældre, end Dyder og Bedrifter, der leve i et hædret Minde; herligere end alt andet Arvegods er denne, og derfra at vanslægte maatte ansees for Brøde og Skjændsel. 1, 33. Overdaad i Levnet er hver Alder i Livet vanærende, men er Alderdommen en Skjændsel, og føier sig nu Vellysten, den, der aldrig holder Maade, til, fordoblet er da Ulykken, nedværdiget er de graae Haars Agtelse, og alle Baand paa Ynglingernes Blufærdighed vorde sprængte. I, 34. Fryde sig ved afmaalte og lige Rettigheder med sine Medborgere, vandre om imellem dem hverken ydmyg og nedrig, eller sig selv ophøiende; altid ville, Hvad der fremmer Ro og Lovlighed i Staten, see, saa tænker Han, hvem vi give den gode Borgers Navn. 1, 34. Jngen i et Selskab udelukke sine Medgjæster, fra Samtalen, ret som den tilhørte ham allene Den er fælleds for Alle, og følgeligen tage, som i alt Øvrigt, skifteviis Enhver Deel deri, Man agte da især paa, Hvad det er, der tales om, saa at, hvis det gielder alvorlige Emner, man hævder Alvor, og, hvis kun Spøg er paa Bane, man ogsaa spøger, Men omhyggeligen vogte man sig for, at ingen Plet paa Characteer vorder under Samtalen synlig, Kun alfor letteligen bliver det Tilfældet, naar Fraværende bagtales med frit Forsæt, enten for at more Selskabet, eller for ramme Alvor, og naar Gift og Edder da udspyes. I. 37. Som musikkyndige Øren bemærke selv den mindste Feil i Toner, saa vaage vi over at fjerne hver mulig Mislyd i vort Liv og Levnet, og det med endnu større Nøiagtighed, siden fuld Overeensstemmelse mellem vore Handlinger dog er ulige vigtigere og helligere, end den mellem hine Toner, 1, 40. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-20
Kammerraad A. F. Just i Viborg agter at udgive en Beskrivelse over denne ældgamle Stad. Han anmoder derfor dem, der maatte besidde noget af gamle trykte eller skrevne Sager angaaende Viborg, at meddele ham samme. Efter gamle endnu levende Mænds Forsikkring skal der gives en meget gammel Beskrivelse over Viborg, Qvart og temmelig tyk, som man dog paa de store Bibliotheker i Kjøbenhavn og i Worms Lexicon intet kjender til. Skulde en saadan Beg virkeligen være til, saa udbeder han sig den tillaans, imod at være ansvarlig derfor, eller og tilkjøbs, om Eieren vil afhænde den. - Anmelderen maa tilstaae, at det vil blive temmelig varskeligt at faae de fornødne Materialier samlede til en Beskrivelse over denne mærkværdige Stad, thi netop Viborg havde den uheldige Skjebne af miste sine Archivdocumenter. J Conventhuset ved Domkirken fandtes i et Capel jernbundne Kister, som stod stablede oven paa hinanden heelt op imod Hvælvingen, og vare fyldte med gamle Breve og Documenter. Men da den bekiendte Biskop Deichmann (som beklædte dette Kald fra 1700 til 1712) faldt paa at sælge dette Capel til en Familiebegravelse, bleve Kisterne udflyttede og solgte til Borgere og Tjenestefolk, som væltede Brevene af uden for Kirkedøren, hvor de siden deels nedtraadtes, deels bortskylledes i den paafulgte Plaskeregn. Af nogle blandt disse Breve, som en Mand hændelsesviis havde optaget paa Gaden, saaes, men for silde, at ikke blot Klosterets Liber daticus, Privilegier og andre Munkepapirer havde ligget i hine Kister, men at de ogsaa gjemte mange af Landets Adels brevskaber og andre vigtige Documenter, som tilligemed de øvrige ødelagdes. Et Værk om Viborg By og dens Omegn i Folio gik iøvrigt under i en Jldebrand, som 1725 opkom hos Præsten i Schive, Mag Tychonius, der havde laant det af Rector Ostenfeld, hvis Fader havde forfattet Værket. Kun Samlingerne deraf fik Klevenfeldt og af ham igjen det geheime Archiv. Mariboe, den 11te Novbr. J den senere Tid har det næsten regnet uophørlig hver Dag, og dog er Vandmangelen endnu langt fra ikke afhjulpen. Endnu maa Destillateurerne næsten daglig hente Vand fra Jndsøerne, for at tilveiebringe det fornødne qva toffang, Brændeviin. - En god Tønde Malt kan i Aar kjøbes for 4 Rbd. fra Landet. Af Fisk seer man intet, uden grønne og røgede Aal. Prisen paa Ævresmørret har i Aar været forskjellig, Nogle have givet 4 Rbmk., Andre, 3 Rbmk. for Pundet. – J den senere Tid ere ikkun 2de bortrykkede af den i Errindlev og Aalstrup Sogn grasserende Blodgang. – Efter Jndberetning til Øvrigheden være Priserne paa Korn og Fedevare samt Kreature, i afvigte October Maaned, følgende: En Tønde Hvede 6 Rbd. a 6 Rbd. 3 Mk. En Tønde Rug 4 Rbd. 3 Mk. a 6 Rbd. En Tønde Byg 3 Rbd. 3 Mk. En Tønde Havre 2 Rbd. a 2 Rbd. 1 Mk. En Tønde grane Erter 6 Rbd. En Tønde hvide Erter 4 Rbd. 3 Mk. En Tønde Kartofler 2 Rbd. Et Pund røget Flesk 1 Mk. 8 s. a 1 Mk. 12 s. Et Pd. se sk. Flesk 1 Mk. 4 s. Et Pd. Kiød a 8 s. Et Pd. Smør 3 a 4 Mk. Et Pd. Ost 6 s. Et Pd. Talg 2 Mk. Et Slagternød 25 a 30 Rbd. Et Sviin 16 a 20 Rbd. Et Faar 2 Rbd. 3 Mk. Alt i Rigsbankpenge N. V. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-20
Odense, d. 16 Novbr. J Løverdags Formiddag havdes her i Odense det Særsyn af en saa stærk Taage fra Østen, at man ikke kunde see Gadernes Gjenboehuse. Henimod Middag tabtes den ved omspringende vestlige Vinde. Efter gammel Erfaring formodedes, at naar Taagen faldt, vilde følge klar Luft med Frost, og naar den steeg, Sneefog, men ingen af Delene indtraf, Vestvinden drev den tilbage og vi have siden haft Støvregn og Slud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-20
Viborg, d. 15 Novbr. Uagtet man nylig har seet, at der til Kjøbenhavn er arriveret en betydelig Deel raae Sukkere fra St. Croix, benytte dog Sukkersælgerne og Raffinadørerne sig meget snildelig af den for Øieblikket forværrede Cours, og paasætte 14 Skill. Rigsbankpenge saavel paa hvert Pund af raae som forarbeidede Sukkere. Det Paasatte er næsten Det, hvorfor et Pund Sukker kjøbtes i gamle Tider. - Kartofler, som for kort siden kun kostede 16 a 18 s. Skjeppen, maae nu betales med 24 s., uagtet dette fortræffelige Fødemiddel i Aar groede godt, Derimod har Faaretælle (fordi, som bekjendt, disse Dyr bedst trives paa tørre Græsgange) i Aar været i større Mængde at faae end sædvanlig her, og det for 29 a 30 sk. Pundet. Derimod er Oxe tælle sparsommere, da Hornqvæget i Aar giver kuns lidet Tælle. - Onsdagen den 17de Novbr. førstkommende bliver hidtilværende Adjunct ved Horsens lærde Skole, Cand. Theol. Hr. Holst, som allernaadigst er kaldet til Sognepræst for Durup og Steenild Menigheder i Viborg Stift, af Biskoppen ordineret her i Domkirken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-20
Opfinderen af denne Maskine, W. v. Kempelen, var en berømt Mekanikus, som døde i sit 71de Aar, 1804. Man var uvis paa, om han selv styrede Spillet, eller om han havde et Menneske siddende i Maskinen. Da Skak kun kan spilles af et tænkende Væsen, saa er det ogsaa nødvendigt, at Trækkene her bestemmes af et tør kende Væsen, hvor end dette maatte have sit Sæde. Men med alt det bliver Maskinens Mekanisme dog altid meget beundringsværdig.