JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Nu, da jeg kommen er til Orkus her paa Charons Baad, Jeg seer, kort sagt, jeg var dengang formeget Øhlenschlæger. Jeg føler, at min Hagbart - Signe var kun Vand mod Hakon og mod Palnatoke; Ved Odin, jeg med alt mit Slette offrer den til Loke. Men Du, som kritiseerte Alt, skrev ikke altid, danske Sproget Ret klart og reent, men stundom lidt for broget, J Participiets det stive Snørliv Du det spændte Og ofte nok Du det i Mulm og Taage endevendte. Baggesen. Jeg var utydelig, fordi J andre ei mig kunde tyde, Fordi Geniets Magt ei kunde over Bogstavaanden, byde; Men see, der kommer han, der af en Klingklang gav Dig Navn: Nu er han landet, troer han, i Udødeligheds Havn. Sander. God Dag, J gode, kjære Venner, Som midt i Jrkus Lyset tænder, Du Kritikus og ikke Kritikaster, Og Du, som ikke er Poet, men Poetaster, Du Adam, som, naar jeg stod paa min Taa, J Dreiers Klub jeg over Skuldre saae; Du Jens, som var min Ven, da Molbech greb mig an, Lyksalighed mig venter her i Dødens Land; Thi jeg har bragt fra Dessaus Philantropium Phlenschlæger (falder ham i Talen).Et herligt tragisk Opium, Som røvede Din Prokurator sine Kjoleskjøder Hvorfor, poetisk talt, Dit Hjerte endnu bløder. Sander. Tvi Dig, Du lede Trold: Mit Værn og min Vold Er min Samvittighed. (Han gaaer.) Phlenschlæger. Den plager ham vist meer end Vittighed, Omtrent som ham, Du kaldte Mesteren i Svineriet. Baggesen. Tal ei derom, Du Mester udi Helteslagteriet. Men see, der kommer Smagens Præst i Kjøbenhavn. Ved hvis Patronskab vi det vakkre Spil fik udi Fastelavn. *) Rygtet har fortalt, at en Prokurator i Kampen for Sanders Hæder og Knud Lavards Lykke mistede sine Kjoleskjøder. See hvor Fuldkommenhedens Former han af sine Skrifter danner. Sit Rosenflængeri han sikkert mangengang forbander. Rahbek. Det ædle Kald var mit, min Fiende og min Ven, Min høie Øhlenschlæger og min bittre Baggesen, At muntre og enhver Geniets Spire. Baggesen. En Og stemme op til munter Selskabssang Din Live. J det og i Din Holbergskriven var Du bedst, Forresten i Din Profaskrift Du var en stiv og stædig Hest; Du bygte kantede og stive Perioder, Omtrent som nu Du bygger runde Kloder; Du gav os mangen topfuld Spand Af et historisk muddret Dramavand. Phlenschlæger. Du lærd i Æsthetiken var, Men Digter var Du ei, min Far! Rahbek. Jeg ikke kan et Ord faae ind i denne Poesi Som ellers mig i Prosa stod saa ofte bi *)! Dog jo J, som var mine Venner i saa mange Aar, See til, at ei vort Venskab her forgaaer; Men, om jeg længer her paa Scenen staaer, Forsvarende min Rosen, Og stridende mod Eders Skolen, J nok engang mig kalder et æsthetisk Faar; Jeg derfor sikkrest bort fra Scenen gaaer. ** (Han fortrækker.) Baggesen. Hvo kryber hist i Mulmet hen? Øhlenschlæger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Det er Hr. Rahbeks Substitut og Ven*) mangeaarige Venner. Baggesen. Hvad er det, han bestiller, Phlenschlæger. Saavidt som jeg med mine Briller, Gjenstandene adskiller,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Det er et Manuskript, som han studerer, En fad Version, som endnu fadere han corrigerer. Baggesen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
J Orkus, lille brune Griis, velkommen vær Papa var ganske nylig her. Nu kan Du lægge an med ham et lille Svine institut; Du tjener da ved dette Seminarium som Substitut. N. T. Bruun. Forlad mig, kjære Baggesen, Jeg ønsker helst at blive Deres Ven; Jeg taug som Øhlenschlæger mens jeg levede i Norden; Jeg tier end, som han, nu jeg er under Jorden. Baggesen. Forlad mig, lille brune Griis, han har alt talt! N. T. Bruun. Naa har han det, ja, det er heller ikke just saa galt; Saa vil jeg ogsaa tale og sige Den At jeg et Sørgespil har her, som redshar Klem, Et eget Værk af mit Genies Begavelse, Med Titel af: Den gode Smags Begravelse. Baggesen. Nei virkelig, o herlige Jdee og ubetalelig! Min Fryd er navnløs og umalelig. Du Smagen først saa langsom piinte reent ihiel, Og nu Du sender den med samt Dig selv til Hel; Men naar vi til Forstanden i Dit Sørgespil os staver, Jeg tænker, Du den falske Smag med samt Dig selv begraver, og at som Phønix af sin Aske, Nu, da Du er forsvunden med Din tossevurne Taske, En lys og herlig Solskinsdag Vil aabne sig for reen og luttret Smag. Forresten jeg undskylder Dig; Med Dit Geni Du kunde ikke vandre anden Vei. Du fik Dit rette Stempel, Ved Din Papas veltalende Exempel. N. T. Bruun. Jeg takker Dem, Hr. Baggesen, for Deres Dom, Men, da jeg hid for min Papa at søge kom, Saa vil jeg see, om jeg ham ei kan agter finde, Jeg altid agter gaaer, naar jeg kan intet fortil vinde. Baggesen. Jeg troer, at han i Orkus vittig bliver, Den falske Smags Begravelse han skriver, Og han, som overalt gik agter J alle sine Livets Fagter, Gaaer selv i Orkus agter, Hvor andre Skialde efter Laurbær tragter. Men see, hvor kommer hist? Phlenschlæger. Det er Propheten; det jeg veed for vist. Baggesen. 100 mod og 3 Velkommen Du, som ingen frygter, Som tændte paa vor Stinde Troens Lygter, Du Lygtemand med al Din Sværmerphantast, Amalgamert med orthodor Philosophi, Du skulde holdt Dig til de gamle Nordens Sager, Der stod Du som et Lys, nu hører Du blandt tomme Stager. Dit genialske Brøvl, ( Var værd den skarpe Høvl, 1 Hvormed jeg søgte Dig at glatte, Men Du var al for stolt til mig at fatte. Grundtvig. Stor var Du stedse i det Smaa, men i det Store Lille; Din Vittighed Du lod paa Alle uden Forskjel spille, Og egoistisk Du rev alle skiendig ned, Selv fredelige Rahbek lod Du ei i Fred.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
J Dine Søndagsblades og Din Gaades genialske Brøvt. Du skrabed skarpt med Din Satires skarpe Høvl Selv Danmarks første Digter undgielde maatte Din Kritik, Og imod den holdt dog Din egen Holger Danske ikke Stik;
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Forfatteren har med ovenstaaende Spøg blot søgt at tolke sit Hjertes inderligste Ønske, at en venskabelig Overeenskomst maatte tilveiebringes mellem vore Genier, og denne underjordiske Scene skal kun symbolisk betegne en saadan Harmonie, der, skjøndt den synes umuelig paa Jorden, maaskee dog torde blive muelig under den. H. C. Wosemose. *) Ligesaa let, som Vandet løb ud af Danaidernes hullede Kar, ligesaa let vil Hr. Sanders Logik løbe ind og ud af hans Disciplers Hoveder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Jndenlandske Efterretninger. Under 27de December f. A. er igjennem det Kongel. Danske Cancellie, udstedt en Plakat angaaende Oprettelse af 6 Assistents=Poster ved Politiedirecteur-Embedet i Kjøbenhavn, nemlig 4 for selve Staden, 1 for Christianshavn med tilhørende Amagerbroe, og 1 for den Deel af Stadens Jurisdiction, som ligger udenfor Vester, Nørre og Østerport. De bære en Uniform, liig den, som er anordnet for Politiefuldmægtigerne, dog med en Distinction af 2 Knaphuller af Guldtresser paa Kraven og eet paa hvert Opslag. Det bliver disse Embedsmænde Pligt at gaae Politiedirekteuren tilhaande i alt hvad der vedkommer Udøvelsen af hans Embede, og i Særdeleshed, hver i sit Distrikt, paa det nøieste at vaage over Lovene og god Orden, og være opmærksom paa alt, hvad der opvækker grundet Mistanke om nogen Forbrydelse, samt derom give Politiedirekteuren Underretning; hvor nogen behøver Politiets Hjelp, kan han henvende sig til Assistenten i Distriktet; hvor Leilighed dertil gives, bør de bilægge Politiessager, som efter Anordningerne ere Gienstande for mindelig Afgjørelse, ligesom det og i det Hele bør være dem magtpaaliggende, ved Veiledning og Paamindelse, at hielpe Folk til Rette, og forebygge Uordener og Overtrædelser af Lovene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Den 27de Decbr. f. A. er Cancellie=Secretair og Undercancellist ved Cancelliet P. J. A. Conrad Eberlin, Krigsraad J. D. Wesenberg, Undercancellist ved Cancelliet, J. S. Grønlund, Fuldmægtig ved Kjøbenhavns Politieret og Politiets øvrige Forretninger, J. P. Münster, Copiist ved bemeldte Politie, F. S. Muhle og Cand. juris J. C. Osten, beskikkede til Politie=Assistenter, den første udenfor Kjøbenhavns Vester=, Nørre- og Østerport, saavidt Stadens Jurisdiktion strækker sig, og de 5 andre i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Mariboe, den 28de December. For nogen Tid siden er funden en død Mand i en Grøvt ved Slemminge. - Et Pund Smør kan man nu kjøbe her i Mariboe for 4 Rbmk. og en Snees Æg for 5 Rbmk. - En ubenævnt Velgiører her i Mariboe har i denne Tid været saa ædelmodig at uddeele 4 Pund godt fedt Oxekjød og derover til hver fattig og nødtrængende Familie her i Byen. Held, Lykke og Hæder følge hver den, der saaledes i disse Kummerens Dage lindrer Armodens trange Kaar!! - Det synes, som Luften i den senere Tid har været angrebet af anden eller 3die Dags Feberen, da Frost og Tøe, Regn og Snee idelig har afvexlet med hinanden. (Mariboe Av.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Nakskov, den 26de December. Fredagen den 22de Decbr. bleve paa Viinkjælderen i Nakskov ægteviede: Hr. Hans Hansen og Enken Catharina Hansen. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Kjøbenhavns Børs den 2 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 667, a vista 678. Amsterdam 2 M. 623. London 2 M. 27 3/2 Rbdlr., anvista - . Spec. 675. - Specier solgtes til 40 1/2 Rbmk., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 77 pr. 100; Oblig. 60. Norske Sedler 32.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Blandede Efterretninger. Stockholm, den 9de December. - J et Extra-Ordens-Capitel, holdt paa Stockholms Slot den 8de dennes, behagede det Hs. Kongel. Majestæt i Naade at tilkiendegive, at H. K. H. Kronprindsen, med H. M. naadige Tilladelse, har den 7de October d. A. udnævnt til Ridder af Sværdordenen den Norske General=Major og Commandant i Frederikstad, von Ohme. (Norsk Rigstid.) Christiania Jntelligents=Seddeel No. 100 indeholder offentligt Regnskab for Byens Søndags=Skole i dens 14de Aar, fra 1ste Januar til 31te Decbr. 1818. Elevernes Antal har saaledes tiltaget, at da Samme ved Slutningen af 1812 var 77, ved Slutningen af 1814 105, saa fandtes derimod ved Slutningen af 1815 150.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Ved det norske Odelsthings Møde den 7de December 1815, bestemtes blandt andet, som 1ste §. i en ny Anordning angaaende Brændeviinsbrænden, med 33 Stemmer mod 24 "Det skal herefter være enhver skatteydende Eier eller Bruger og Besidder af matriculeret Jordegods til"ladt at brænde Brændeviin. (Eenstemmigen) Men det skal være dem aldeles forbudt, at opkjøbe "Korn til Forbrugelse ved Brændeviinsbrænden, "videre end til egen Huusholdnings Behov, eller "at udskienke Brændeviin for Betaling." - Ved samme Things Møde den 9de December bestemtes: Kornbrændeviin saavelsom Genever maa ikke for Eftertiden indføres til Kongeriget Norge fra andre Steder." – J Lagthingets Møde den 9de December blev følgende foretaget: Betræffende Odelsthingets Forslag om Pengevæsenet, oplæste Præsidenten den Jndstilling, som fra den af Lag thinget nedsatte Commitee var indkommen. Underhandlingerne om Forslaget begyndte derpaa, men de ved Samme efterhaanden affattede Beslutninger ville i disse Efterretninger ikke blive indrykkede, førend de, efterat hele Forslaget er gjennemgaaet, kunne i Sammenhæng meddeles. - Tirsdagen den 12te December holdtes Storthing, hvorved 70 Medlemmer mødte. J Anledning af de tilstundende Julehelligdage, besluttede Storthinget, at Samme skulde feriere saaledes, at den sidste Arbeidsdag for Storthinget i indeværende Aar bliver den 21de d. M., og at Forretningerne igjen begynde den 4de Januar næste Aar. - Fredagen den 15 December holdtes et extraordinairt Møde i Storthinget, hvori Statsraad Motzfeldt foredrog Hans Kongelige Majestæts naadige Proposition, angaaende Bestemmelsen af Statens aarlige Jndtægter og Udgifter for Aarene 1816, 1817 og 1818. Hr. Statsraaden blev modtagen ved Repræsentanterne Jernverkseier Aall, og Lensmændene Strand og Nordbye.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
(Af: Efterretn. om Norges Storthing 1815.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Træsnitkonsten, som i det sextende Aarhundrede var drevet til en saa høi Pynt i Tydskland, er nu atter bragt til en stor Grad af Fuldkommenhed i dette Land. R. 3. Becker i Gotha har udgivet to Samlinger Træsnittavler efter gamle tydske Mestere fra det 16de Aarhundrede, tilligemed en Beskrivelse over denne Konst. Prof. Gubitz i Berlin har søgt paa alle muelige Maader at udvide den Konstfærdighed, som han har arvet efter Unger. Ogsaa i Engelland har Træsnit-Konsten i den nyere Tid gjort store Fremskridt. Man gik især ud paa, at bringe Belysningen og Halvmørket til den høieste Effect, og de nye engelske Træsnit ligne derfor ogsaa, i det mindste i Skygge partierne, aldeles en Tegning, hvori det Sorte hæves med Hvidt. Man er nu kommet langt videre end Vignetterne til Sowerviles Jagt, der udkom 1796 og som ansaaes for det Fuldkomneste i Konsten, lode formode. Rudolph Ackermann, en Tydsker, har nyligen udgivet to Pragtværker med Træsnit, som ere ganske fortræffelige. J Aaret 1810 udkom hos ham den anden Samling af bibelske Sindbilleder, hvortil de største Træsnit konstnere Nesbit, Brantzon, Clennell og Hole forfærdigede 22 Blade. E. Nesbit har overgaaet dem alle i Vignetterne til nogle Digte af Sowervile, men dog var han neppe kommet saavidt, dersom ikke den i Træsnitkonstens Hemmeligheder ganske indtrængende Tegner, James Thurnston, var gaaet foran ham. Men uagtet de en gelske Konstnere have naaet en saadan Fuldkommenhedsgrad i denne Konst, kunne de tydske Konstneres Bestræbelser dog fuldkomment maale sig med hines. Med Taschenbuch for Damen auf das Jahr 1816, bey Cotta in Tübingen, følger et Landskab i Træsnit, forfærdiget i Tuskmaneer af Prof. Gubitz, der i Fortræffelighed overgaaer næsten al Forestilling. Jngen Radeernaal, intet Stik i Liniemancer er istand til at frembringe saadanne Skyggepartier og et saadant Halvmørke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Godset Brounois, som Ludvig XVIII har foræret Wellington som Hertugdømme, hvem han uden Tvivl ogsaa vil skjænke det nærliggende Gros bois, ansees, ligesom dette, for een af de skjønneste Eiendomme i Egnen omkring Paris. Begge Godser tilhørte i Midten af det forrige Aarhundrede den rige Banquier Paris fra Montmartel. Brounois var hans Søns sædvanlige Opholdsted og denne levede her ganske for sin Lidenskab for Kirke ceremonier. Han foranstaltede Processioner, hvorved 60 og flere Monstranzer, den ene kostbarere end den anden, bleve baarne til Skue; ved sin Faders Død lod han Træerne i Parken behænge med sort Flor, og alle Bassins og Canaler fylde med Blæk. Familien lod den gode Marquis indspærre som Afsindig; Godserne kjøbte Ludvig XVIII, den Gang kun Greve af Provence. J nyere Tider har Barras, Moreau, Berthier været Eiere deraf, men ingen af dem holdt sig der længe. Jngen fik et lykkeligt Endeligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Morning Chronicle indeholder følgende Spaadom: En Capucinermunk, der ved den franske Revolutions Udbrud, døde i Fleury, bad sin Prioom Tilladelse, at overgive sine Brødre et forsegler Papir, med Begjering, at det først tre Aar efter hans Død skulde aabnes. Dette Papir indeholder følgende: Guds Vrede vil paa en skrækkelig Maade udbryde over Frankrige, og derfra udbrede sig over hele Europa. En Mand fra Middelhavet vil sætte hele Europa i Forfærdelse ved sine Erobringer. Han vil føre Krig imod det christelig chatolske Kongerige og udøve Mord og Plyndring; derpaa vil han fortsætte dette i Norden, men der vil han friste en stor Ydmygelse, og i det ottende Aar efter den uretfærdigste Krig (1816) mod det catholske Kongerige (Spanien, omkomme, ikke ved Jld eller Sværd, men ved en Guds Straf, som vil sætte hele Verden i Forfærdelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Lucian Buonapartes Gemalinde er en Datter af Hr. v. Bleichand fra Normandie. Hendes Moder, som var udmærket smuk, fulgte med sin Mands Tilladelse Hr. v. Breteuil til Øerne. Hr. Bleichand var Ordonateur ved Marinen. Han mistede ved Revolutionen sin Post, og satte sin Datter i et Kloster i Versailles, men hvilket de politiske Begivenheder og Mangel paa Midler til Underhold, snart tvang hende til at forlade igjen. Hun blev nu i Paris optagen af nogle af hendes Faders forhenværende Tienere. Ved hendes Skjønhed og nogle reddede Ruiner af hendes Formue fik hun snart Vexelagent Fauberton til Ægte. Men denne kom til Agters, og dræbte sig selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Hans smukke Enke blev derefter bekjendt med Lücian, og denne ægtede hende. Hendes Fader havde i sin Ægtemages Fraværelse, giftet sig med dennes Kammerpige, og ladet fire Børn, som han havde med hende, lyse i Kuld og Kiøn. Mad. Buonaparte sørger nu for disse Børn. (Zeit. f. d. c. W.) Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
J Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subscriptionen hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-02
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Hans Mos Maade. Trettende Aargang. No. 2. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 6 Januari 1816. Sen Stemme, i Anledning af Samtalen i de Dødes Rige imellem otte af vore Genier."(See forrige Skilderie.) Vor Snip herefter bør det hedde Sel Og Snap herefter nu bør kaldes Ose Mens Snurre kommer til at nævnes Mose! Og Purre kommer til at nævnes Se Mose! Du, Basselurre, døbes Ose Mosel Man gjætte, hvis man kan, den ny Correr!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Her staaer den indtil videre, som X. Den Her! Men hvorfor danske Folk saa reent forpurre Det gode gamle gjængse Snip Snap Snurre Formodentlig, og Læser, spørger du - Hør nu Fra Bredden af Parnassets lave Mose, Ja Mose!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Hvor som vi af desværre daglig see, Med Spe Spot gaaer med Claus i Snavs, som Fod i Hose : OverEn splinterny Hans Claus har tømt sin Pose, Ja Pose – Hans Claus jeg kalder nemlig hver H. C. - Hal see Der smudser til med Snavs Papirets Snee O Snee! Og søler selv et Nytaarskilderie Deri, Han maa mig ogsaa nok saa varlig skole, Ja rose. Til hver Parnassets vandskye Støvlefod, Ja Fod – Hin Pen fra Bredden, hvor mit Pin svin stod Med Mod - Døbt i den Gule Molbæk ned at fose, Ja fose: Den ublu Skofflengius af Pen Ja den! Der Grundtvig, Øhlenschlager, og min Ven, Ven, Ven! *)Med den, og den, og den, og den, og den Frisk hen J Mose Vaas tør sammenmosemsse! Øse! Mose! Se Møse! Ose Mose!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
J Molbækken med den Mosemose! Man samle Stemmer nu, hver give sin Om Wosemoser Claus. Her har man min Baggesen. *) Min halvtredsindstiveaarige nemlig, med hvem jeg har staaet i mangehaande troe lige fortroelige Forhold.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Literair Synderlighed. 2700 rey tober ærdga næs adv. 60 Honæ. Jo mere Beskedenheden synes at forsvinde, desto mere interessante blive de Spor af den, man forikke endnu saa grumme lang Tid siden fandt iblandt os. Forfatteren af disse Linier vil gjøre Læserne opmærksomme paa et saadant, og saare mærkeligt Beviis paa Beskedenhed, hvorved han, netop i disse Dage, har moeret sig med sine lærde Venner. Sallig Geheimeraad, Ove Høegh Guldberg anvendte, som bekjendt, i Tidsrummet fra Aaret 1784 og til Aaret 1794, alle de Frietimer, hans Embede forundte ham, paa den Udarbeidelse af en Oversættelse af det nye Testamente, hvortil han en Snees Aar forud havde samlet lærde Materialier *). Blandt hans Manuscripter, der vel endnu befindes i Familiens Værge, mindes Forfatteren saaledes at have hos den Sallige seet flere af ham selv tæt skrevne Volumina Anmærkninger paa Latin over det nye Testamentes Ords Brug hos de verdslige grædske Skribenter, hvilke Skribenter han, efter eget og fan drue Sigende, havde gjennemlæst tilhobe mange Gange, saasom og Arbeidet noksom beviser. Om hans overordentlige Styrke i Modersmaalet kan endelig ingen tvivle, der blot nogenlunde er beløden i Fædrelandets Literatur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Efter at nu denne agtværdige Mand har i Fortalen til sin paa Gyldendals Forlag Aar 1799 udkomne Oversættelse af det nye Testamente, den han selv paa Titelbladet kalder et Forsøg kun, sagt os: at de hellige Forfattere, som nu skal tale i vort Sprog, maae bruge det saaledes, at "deres Ord, Udtryk, Forbindelser, Vendinger, Liv, Kraft, Jævnhed, Høihed, stille Gang og Sinds*) Hans Ven, Professor Worm i Horsens, der ofte skal have været hans Vidne ved dette Arbeide, og var i den, til at bedømme dets fulde Værd, modne Alder dengang, vilde i saadan Henseende, ved at skildre os Arbeidets lærerige Fremgang, kunne reise sin beskedne Ven et ligesaa skjønt som fortjent Minde. bevægelse kan føles af os, som vinuere pante til, at have vore Forestillinger og Fornemmelser; at de bør at gives i det Sprog, pelopdragne Folk tale, det og Almuen forstaaer, og som vore gode Skribenter i lige Æmner følge:" efter at have sagt disse, i hans Mund saa vægtige, saa betydningsfulde Ord, erklærer han: "at meer end tre Aar er anvendt paa strængt at sile og uden Skaansel at rette dette Arbeide, et Arbeide han længere hen ønsker maa komme til nogen Nytte, naar engang en ny Kirke-Oversættelse skulde skee." Mig tykkes, at større Beviis paa Beskedenhed hos sand stor Mand skal man have Vanskelighed nok ved at opgive, og derfor være det mig, formedelst Jdee-Associationen, tilladt at ende med Hr. Professor P. C. Müllers mærkelige og passende Indgangsord i Sørgetalen paa Universitætet over H. D. Frederik Christian, disse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Fra vore Fædre have vi modtaget en Skik, heel priselig i sin Art, at hvo som enten ved sine Dyder havde hædret vor Høiskole, eller ved sine Velgierninger kraftigen gavnet den, hans Mindefest skulde høitideligen holdes. Dette skylde vi jo Dyden, at vi ei blot hylde dem nærværende, men og saa da, naar de have unddraget sig vort Blik, dette Velgierningerne, at vi modtage dem med det samme Hjerte, hvormed de bleve givne, og ved Taknemlighedens Varighed i det mindste stræbe efter at ligne "deres Storhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Om Pengemanglen og Middel til at afhielpe samme, uden Rigsbankpengenes Forøgelse.