Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-02-27
Jndenlandske Efterretninger. (Fortsættelse af Forordningen, hvorved paabydes en Afgivt af faste Eiendommes Værdie hver Gang, disse overdrages til nye Eier, a., see forrige No.) b) Ved Mageskifte af faste Eiendomme skal, naar een af de maaeskiftende Parter tillige betaler nogen Pengesum eller paatager sig aarlig Afgivt, 1/2 Procent erlægges af denne Pengesum eller af den Capital, hvortil bemeldte Afgivt paa den i Litr. a bestemte Maade kan anslaaes. Men, maaeskiftes Eiendommene lige imod hverandre uden nogen Pengesums Erlæggelse eller Afgivts Paahæftelse fra nogen af Siderne, da svares ingen 1/2 Procent Afgivt. c) Ved faste Eiendommes Bortskienkelse i levende Live erlægges Afgivten af den Værdie, hvortil Eiendommene, i Følge Stempletpapiirs=Forordningen af 25de Maji 1804, §. 14, i Gave brevene eller ved Paategning paa samme anslaaes. d) Naar faste Eiendomme tilfalde nogen ved Arv, enten i Følge Loven eller efter testamentariske Dispositioner, da bestemmes sammes Værdie efter de lovlige Vurderings=Forretninger, som lægges til Grund ved Skifte og Deeling, hvor denne ved ordentlige eller overordentlige Skrifteforvaltere foretages. Men, deele myndige og tilstædeværende Arvinger sig selv imellem, eller nogen tiltræder Arv uden Skifte, da angive Arvetagerne de faste Eiendommes fulde Værdie paa Troe og Love og efter bedste Skjønnende saaledes, som de driste sig til deres Angivelses Rigtighed med Lovens Eed at bekræfte, naar forlanges. Og bliver da 1/2 Procent Afgivten af den ved disse Angivelser eller ved hine Vurderings=Forretninger bestemte Værdie, efter Afdrag af den paa Eiendommen hæftende Gield, at erlægge. e) Ved nye Besidders Tiltrædelse til Lehns=, Stame eller andre Fideicommis Godser skal ligeledes den nye Besidder efter bedste Skjønnende og saaledes, at han derpaa, naar forlanges, kan aflægge Eed, angive Godsets Værdie til den Sum, som det kan agtes at være værdt efter de Fordele og Byrder, som derpaa hæfte for bestandigen eller for en Tid, eller, hvilket er det samme, til den Sum, for hvilken han i den Forfatning, det er, med Fordele og Byrder, vilde sælge det, hvis Afhændelsen var ham tilladt. Og af denne angivne Værdie skal Afgivten beregnes. Er den nye Besidder umyndig, da skeer Angivelsen af hans Værge; er han mindreaarig, da af ham og Curator. 3. Af al øvrig Eiendoms Værdie, være sig Capital formue, Skibe, Effecter, Løsøre og deslige, som ei til fast Eiendom kan henregnes, skal hver Gang, samme, enten i Følge Loven, eller efter testamentariske Dispositioner, gaaer i Arv, ligeledes svares en Afgivt af 1/2 Procent. Og skulle for saadan Afgivt alene være fritagne de i faste Eiendomme i Vort Rige Danmark prioriterede Capitaler, af hvilke den ved Forordningen af 4de September forrige Aar for een Gang paabudne Afgivt behørigen er erlagt, saafremt disse Capitaler komme til at gaae i Arv i Løbet af de første 4 Aar fra 31te Julii 1809 at regne. A. Ved denne i foregaaende §. 3, bestemte Afgivts Beregning bliver følgende at iagttage: a) Afgivten erlægges ikkun af Arvens beholdne Beløb, efter Fradrag af hvad Gield og Byrder, som derpaa maatte hæfte. Og er det en Selvfølge, at den Hovedlod, som efterlevende Egtefælle eier, ei inddrages under Afgivten. b) Værdien af Effecter og Løsøre, med videre, som ikke bestaaer i rede Penge eller udestaaende afgivtspligtige Capitaler, bestemmes, i Lighed med hvad i J. 2 Litr. de er fastsat, efter de lovlige Vurderings= eller Auctions=Forretninger, som lægges til Grund ved Skifte og Deeling, hvor samme under ordentlige eller overordentlige Skifteforvaltere foretages. c) Dele derimod myndige og tilstædeværende Arvinger sig selv imellem, eller nogen tiltræder Arv uden Skifte, da skulle Arvetagerne efter bedste Skjønnende og saaledes, at de derpaa, naar forlanges, kunne aflægge Eed, ligesom i §. 2 Litr. d, angaaende de faste Eiendommes Værdie, er befalet, tillige angive den øvrige beholdne Arv fulde Værdie. 5. Af Arv, der tilfalder saadanne Arvinger, som deraf have at erlægge den ved Forordningen af 12te September 1792 paabudne Afgivt af 4 Procent, bliver desuden den herved anordnede 1/2 Procent Afgivt at beregne. 6. Hver Gang, Fæstegaarde og Arvefæstegaarde i Vort Rige Danmark (forsaavidt disse sidstes Overdragelse til nye Arvefæster ikke skeer til Eiendom ved tinglæste Skjøder) tiltrædes af nye Fæstere eller Arvefæstere, skulle disse af det saavel Ager og Engs, som Skov og Mølleskylds Hartkorn, som saadan Fæstegaard eller Arvefæstegaard er skyldsat for, hvad enten samme er privilegeret eller uprivilegeret, svare 1 Rdlr. pr. Tønde. Og skal lige Afgivt svares af Huuslodder her i Riget hver Gang, disse tiltrædes af nye Fæster eller Arvefæster, naar deres Tilliggende af Jord udgjør 4 Skjepper Hartkorn eller derover. - Ligeledes skulle hver Gang, Bygselsteder og Arvefæstesteder i Vort Rige Norge tiltrædes af nye Leilændinger eller Arvefæstere, disse erlægge af sammes Matrikulskyld, hvad enten denne er privilegeret eller uprivilegeret, 2 Rdlr. 24 Sk. pr. Skippund Tunge, 1 Rdlr. 48 Sk. pr. Løb Smør, 1 Rdlr. 48 Sk. pr. Spand Korn og 72. Sk. pr. Vog Fisk. Dog skulle de Steder, hvis Matrikulskyld er under 6 Lispund Tunge, 1 Pund Smør, 1 Øre Korn, eller 2 Pund Fisk, være fritagne for denne Afgivt. Ved Afgivtens Beregning blive for Resten de øvrige Skyld=Species paa sædvanlig Maade at reducere til een af de her nævnte. - Og, ligesom ved norske Lovs 314 25 allerede er befalet, at Bygselseddeler skulle læses paa næste Ting efter deres Udstædelse, saaledes ville Vi herved, saavel for at den fornødne Rigtighed med forbemeldte Afgivt kan holdes, som og da det desuden i flere Henseender ansees nyttigt, allernaadigst have befalet, at ogsaa Fæstebreve og Arvefæstebreve i Vort Rige Danmark skulle læses paa næste Ting, efterat de ere udstædte, saafremt de skulle kunne være Fæsterne eller Arvefæsterne til Nytte, hvorhos det paalægges Amtmændene i begge Vore Riger, ved det i Stempletpapiirs-Forordningen af 25de Maji 1804, §. 28, befalede Eftersyn af Fæsteprotokoller, at paasee, at de Fæstebreve, Bygselseddeler og Arvefæstebreve, som herefter vorde udstædte, behørigen ere tinglæste, i hvilken Henseende den Paategning, hvormed disse Documenter af Retten forsynes om Tinglæsningen, tillige bør indføres i Fæsteprotokollerne. 7. Afgivterne af faste Eiendommes Værdie ved Kjøb og Salg, Gave og Mageskifte, samt af Fæste, Bygsel og Arvefæstesteder erlægges, forinden Skjøderne, Gavebrevene, Mageskiftebrevene, Fæstebrevene, Bygselseddelerne og Arvefæstebrevene tinglæses. Og maae derfor intet saadant Document af Rettens=Betiente antages til Tinglæsning, med mindre for dem med vedkommende Oppebørselsbetjents Qvittering godtgjøres, at Afgivten behørigen er erlagt. 8. Afgivten af saavel faste, som andre Eiendommes Værdie, naar disse gaae i Arv, forfalder ved Arveladerens Død, og erlægges forinden Skiftets Slutning, hvor Skifte foretages, da nemlig de ordentlige Skifteforvaltere ved de Skifter, som de foretage, og de overordentlige Skifteforvaltere, saasom: Commissarier, testamentariske Executorer, Samfrænder og deslige, ved de Skifter, som af dem behandles, blive ansvarlige for, at Afgivten betimeligen vorder erlagt; ligesom og Arvinger, som selv deele sig imellem, besørge seld Afgivtens rigtige Erlæggelse for Deelingens Slutning, og hæfte imidlertid, een for alle og alle for een, for samme. Tiltræder myndig og tilstædeværende Arving; selv Arven uden Skifte, da har han at erlægge Afgivten inden Aar og Dag efter Dødsfaldet, eller, hvis Proclama udstædes, da i det seneste efter 3 Maaneders Forløb fra den Tid, da samme er udløbet. Og, ligesom alle Dødsfald, i Følge Forordningen af 12te Septenber 1792, skulle af de Afdødes efterladte tilstædeværende Arvinger, eller afhvem, som i Huset er, hvor de Afdødes Gods og Midler findes, under 100 Rdlr. Straf, strax anmeldes for ethvert Steds ordentlige Skifteforvalter, som antegner alle deslige Anmeldelser i sin Skifteprotokol, saa skal og til ham af de overordentlige Skifteforvaltere, hvor disse ere, og af Arvingerne selv, hvor disse dele sig selv imellem aller tiltræde Arv uden Skifte, til den bestemte Erlæggelsestid indberettes Afgivtens Beløb, samt hvor og naar den er erlagt, hvilket han da, i Overeensstemmelse med denne Jndberetning, antegner summarisk i sin Skifteprotokol. 9. Udeblives med de i denne Anordning paabudne Afgivters Betaling, da erlægges de dobbelt. Og, dersom det nogensinde befindes, at nogen ved Dølgsmaal søger at unddrage sig fra Afgivternes Erlæggelse, da betales deres Beløb tredobbelt. 10. Afgivterne indbetales i Vor Residentsstad Kjøbenhavn til Vor Zahlkasse, i de øvrige Kjøbstæder og paa Landet i Vort Rige Danmark til Amtsforvalterne, i Kjøbstæderne i Vort Rige Norge til Magistraterne og paa Landet sammesteds til Fogderne, samt i Vore Lande Jsland og Færøerne til Land fogderne. Og, forsaavidt angaaer Afgivterne af faste Eiendommes Værdie ved Kjøb og Salg, Gave og Mageskifte, samt af Fæste, Bygsel- og Arvefæstesteder, saavelsom af Arv, hvor overordentlige Skifteforvaltere behandle Skifte, eller hvor Arvingerne dele sig selv imellem eller tiltræde Arv uden Skifte, skeer Jndbetalingen efterhaanden, som disse Afgivter, i Følge §§. og 8, bør erlægges, da under den eller de Jndbetalendes Haand trende ligelydende Anmeldelser, om Afgivts=Summen og hvoraf den svares, blive at affatte, af hvilke Anmeldelser den ene med Oppebørselsbetientens Prima Qvittering, dersom Afgivten svares af Arv, indsendes strax til Vort Rentekammer, men, dersom den svares i een af de andre nævnte Henseender, afleveres til Rettens Betjent ved vedkommende Documents Tinglæsning; den anden med paategnet Secunda Qvittering forbliver hos den eller de Jndbetalende; og den tredie beholdes ved Oppebørsels Regnskabet. De Afgivts Summer derimod, som falde af Arv, hvor ordentlige Skifteforvaltere behandle Skifte, have disse at aflevere under eet hvert halve Aar, nemlig: til hvert Aars 14de Januarii og 14de Julii. Og bør de ved Afleveringen, under deres Haand forfatte trende ligelydende Fortegnelser over de Summer, som betales, og de Boer, for hvilke de betales, med videre. Af disse Fortegnelser forbliver den eene ved Oppebørsels Regnskabet; den anden med Oppebørsels Betjentens Secunda=Qvittering beholder den eller de Afleverende; og den tredie med paategnet Prima Qvittering tilstilles strax vedkommende Øvrighed, som med sin Attestation ved hver Januarii Maaneds Udgang indsender de saaledes modtagne Fortegnelser til Vort Rentekammer, og i øvrigt ved Skifteprotokollernes aarlige Revision nøie paaseer, at Afgivtens Aflevering stedse skeer til de anordnede Terminer. J Vor Residentsstad Kjøbenhavn indsendes disse med Prima Qvittering forsynede Fortegnelser ved hver Januarii Maaneds Udgang fra Lands-Over- samt Hof= og Stadsretten directe til Rentekammeret. II. De ordentlige Skifteforvaltere bør i de Fortegnelser, som de efter foregaaende §. 10 forfatte over de af dem oppebaarne Afgivts=Summer, tillige anføre, hvad for dem af overordentlige Skifteforvaltere eller af Arvingerne selv, hvor disse deele sig selv imellem eller tiltvæde Arv uden Skifte, i Overeensstemmelse med denne Forordnings §. 8, er blevet anmeldt. Saa bør og i Fortegnelserne opgives samtlige for dem i det forløbne Halvaar anmeldte Dødsfald, samt hvorvidt de af de Afdødes Boer, for hvilke ingen Afgivt endnu indbetales, behandles af dem, som ordentlige Skifteforvaltere, eller hvorledes i andet Fald dermed forholdes. Og blive disse Fortegnelser at slutte med Forklaring om, at ingen flere, end de af dem anførte og omforklarede, Afgivts-Summer i Halvaarets Løb have været at beregne for deres Districter. Naar det Tilfælde paa noget Sted indtræffer, at ingen Afgivt er falden at erlægge, da skal den ordentlige Skifteforvalter derom til de i §. 10 bestemte Tider afgive Forklaring saavel til vedkommende Øvrighed til videre Jndsendelse ved Januarii Maaneds Udgang til Vort Rentekammer, som og til Oppebørselsbetjenten, der lader Forklaringen følge ved sit Regnskab. 12. Endeligen bør enhver Rettens Betjent for sin Jurisdiction ved hvert Aars Udgang tilstille vedkommende Øvrighed en Fortegnelse oper a) de Skjøder, Gavebreve, Maaeskiftebreve eller andre deslige og faste Eiendommes Overdragelse til nye Eier udstædte Documenter, og b) de Fæstebreve, Bygselseddeler og Arvefæstebreve, som i samme Aar ere tinglæste, i hvilken Fortegnelse tillige udtrykkeligen bør anføres den Værdie, som efter de i §. 2 fastsatte Bestemmelser kommer i Betragtning til Afgivtens Beregning af de til nye Eier ved de under Litr. a nævnte Documenter overdragne Eiendomme, samt det Hartkorn og den Matrikulskyld, hvorfor de bortfæstede eller bortbygslede Steder ere ansatte; ligesom og med denne Fortegnelse bør følge alle de til Rettens Betjent, i Følge §. 10, afleverede Qvitteringer for Afgivterne af bemeldte Eiendomme og Fæste= eller Bygsel, samt Arvefæstesteder. Hvor ingen af forbemeldte Slags Documenter ere tinglæste, gjør Rettens Betjent derom ved Aarets Udgang Forklaring til Øvrigheden. Fra denne indsendes samtlige forannævnte Fortegnelser og Forklaringer tilligemed Qvitteringerne til Vort Rentekammer, paa det at samme kan paasee det fornødne i Henseende til Rigtigheds Aflæggelse for Afgivterne. Forsaavidt, Lands=Over= samt Hof= og Stadsretten i Kjøbenhavn vedkommer, da blive disse Fortegnelser directe fra denne Ret at indsende til Vort Rentekammer ved hvert Aars Udgang. - Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. - Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 8de Februarii 1810. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederikr. (L. S.) Reventlow. Moltke. Wormskjold. Fridsch. Kongslew.