Den Vest-Sjællandske Avis, 1839-01-24
Roeskilde. Nr. 101-108 indeholde Slutningen af Jagtsagen. De Grundregler, som Forsamlingen efter Comiteens Jndstilling antog at burde følges ved Bestemmelse af Vildtskaders Erstatning, ere følgende: at ikkun den ikke sagtberettigede Jordbruger, kan gjøre Fordring paa Erstatning, og at Erstatningsforpligtelsen altid bør paahvile den, der er jagtberettiget paa det Sted, hvor Skaden er skeet. Med Hensyn til, hvad der bør være Gienstand for, at Principet om Vildtskaders Erstatning kan komme til Anvendelse, da antages, at herunder ikkun kan indbefattes de i Marken dyrkede Producter, hvorimod, forsaavidt Vildtskade finder Sted med Hensyn til Haver eller med Hensyn til andre Gjenstande end Markproducter, bør ingen Erstatning finde Sted. Det antages, at den paa andre Gjenstande, navnligen paa Lam og Fjerkreaturer, foraarsagede Skade ei bør erstattes. Denne Skade ansees sædvanligviis foraarsaget ved Ræve; men da det er anerkjendt, at Ræve henhøre til de nyttige Dyr, hvis Udryddelse eller betydelige Formindskelse vilde medføre ligemegen Skade for den Jkke=Jagtberettigede, som for den Jagt berettigede, saa følger deraf, at hiin maa taale den fra disse Dyr uadskillelige Skade, uden derfor at søge nogen Erstatning hos Jagteieren. Endvidere fortjener det at fremhæves, at man, ved at indrømme Erstatning for borttagne Lam og Fjerkreaturer, let kunde fremkalde Ligegyldighed i at bevogte disse Dyr Forslagets Hensigt er, at ikkun den større Vildtskade 9: den, der er uforenelig med et velordnet Agerbrug, der, foruden de Agerbruget paahvilende Byrder og Omkostninger, bør kunne afgive et passende Udbytte til Jordbrugeren, bør erstattes. Der antages, at naar Vildtskade i Marken kan paavises og godtgires, da skal denne Skade efter foregaaende Taxation gjøres til Gjenstand for Erstatning. Derimod havde Minoriteten foreslaaet: at det bliver overdraget til det kongelige Rentekammer, i Tilfælde af Klage over utilbørlig stor Vildtstand, efter passeret Mægling af Amtmanden, at foranstalte for Jagteierens Regning en Skjønsforretning afholdt af en kongl. Forst= eller Jagt Embedsmand i Forbindelse med en af Retten udmeldt Landmand, hvilke, efter at være af Jagteieren med deelte alle fornødne Oplysninger, have at afgive en motiveret Erklæring angaaende Vildtstanden, hvornæst bemeldte Collegium efter Omstændighederne afgiver Resolution om Bortskydning af et passende Antal Stykker Vildt inden en vis Tid under nærmere anordnet Control. Forsamlingen indstillede: at det maatte behage Hs. Majestæt at lade udarbeide et Lovudkast angaaende Vildtskaders Erstatning og Havers Undtagelse fra Jagts Udøvelse, overeensstemmende med de forhen udviklede af Forsamlingen antagne Grundregler, samt dernæst at lade dette Udkast forelægge begge Provindsialstændernes Forsamlinger til Betænkning. – Dernæst følger Begyndelsen af Nr. 41 (10). Sagen betræffende Udkast til en Forordning for Kongeriget Danmark ang. det offentlige Kasse og Regnskabsvæsen i Almindelighed. Den i denne vigtige Sag nedsatte Comits (Wegener, Bang, Povelsen, Haagen, Tillisch) har foreslaaet mange Forandringer deri, som næsten alle enten eenstemmigen eller med en meget stor Majoritet bleve billigede af Forsamlingen.