Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1783-06-06
Jblandt de Arter af Firbeen, som findes her, ere ingen som giør Skade. De storekaldes Leguaner og de mindre Kacketer. De Leguaner, som Forfatteren saae, vare ei af de største, og dog 3 Fod lange, de ere grønne og paa Huden sidde allevegne fine Skiel. Under det nederste Kiævebeen, hænger en Pose, som de kan blæse op. Fra Hovedet af indtil Enden, af Dyrets Hale staaer paa Ryggen en broget Kam op i Veiret. Halen er meere end dobbelt saa lang, som hele Kroppen, med Hals og Hoved. Enhver Fod har 5 Tæer, og disse ere med lange spidsige Kløver forsynede. De forandre deres smukke grønne Farve, saa at den bliver mørkere og lysere, og tidt ere de fulde af brune Striber. De kan godt klyve oppaa Træer, og opholde sig ogsaa paa alle tre Øer paa Træer i Skoven, Man veed ej endnu, hvoraf de leve, dog rekke de undertiden Tungen frem, og synes at snappe efter noget i Luften. De kan giøres tamme. Kiødet spises, er sundt og velsmagende. Nogle Soldater paa St. Croix, udstoppe Huden, og selge den til Elskere af Naturalier. Af smaae Fiirbeen eller Kacketer findes adskillige Arter, som sees paa Træer, i Husene, paa Tagene og snart allevegne, de nære sig af Fluer, Edderkopper, Kackerlacker, Skorpioner og Myrer. Deres Hud glindser som Silketøy, og har adskillige smukke og foranderlige Farver, men disse Farver, varer ei længere end Dyrets Liv. De ere ei længere end en Finger, Halen udgiør den største Deel af deres Længde, hvilken de meget behendig bøie og dreje. Hannerne har en tynd smuk Hud paa Halsen og noget af Ryggen, som staaer i Høyden ligesom Fiskens Finner, Hunnernedere lidet mindre, men have smukkere Farver. De komme uden Frygt i Værelserne og paa Bordene for at tage Fluer. Naar de see en, giøre de et Spring. paa en halv Alen hen paa den, og treffe den mestendeels. To holde sig altid til hverandre, undertiden slaaes de, herved blæse de deres Poser op, opløfte Huden, paa Ryggen, den ene tager fat paa den andens nederste Kiævebeen, og den svageste kastes paa Ryggen. Deres smaae Æg legge de i Jorden, i Halmtage og undertiden i Kar, som ei blive brugte. En anden Art af disse Kacketer kaldes Grund-Kacketer, disse komme sielden i Husene, ere ofte over en Fod lange og ej saa smukke som de andre. Nogle ere graa og slæbe en Hale efter sig, som er dobbelt saa lang som Kroppen. Andre ere brune med gule Striber, de leve af Orme, som de opsøge i Jorden. Frøer sees sielden om Dagen, men om Natten hører man dem desmere. Den Lyd, som de giver fra sig, ligner mere en Pibe, end de europæiske Frøers qvaken. Før fandtes paa disse Øer store Slanger, som kunde opsluge Høns og Ænder, men de ere reent ødelagde, man seer nu ikkun faa og smaae. De leve af Muus, som de fange paa Marken, og vel ogsaa forfølge indtil Husene, men giøre ingen Skade. De, som Forfatteren har seet, vare to Alen lange, brune paa Ryggen og hvide eller gule paa Bugen. Af svømmende Amphibier findes følgende i Havet ved disse Øer. Hayen er en bekiendt stor Rovfisk, som undertiden følger Skibene, i en Strekning af nogle Hundrede Mile. Den sluger alt hvad der kastes til ham meget graadig i sig, undertiden opsluger den et heelt Menneske, der er falden i Vandet, eller bider en Arm eller Been af den. Saugfiske (Sqvains Pristis) har et langt Sverd ved Munden, hvorpaa begge Sider, sidde spidse Tænder; Tændernes Tal retter sig ei efter Sverdets Længde, paa et, som var en Alen lang, fandt Forfatteren 30, paa et andet, som var to Alen lang, fandtes ikkun 28. Af Sverdets Længde kan sluttes paa Dyrets Størrelse. Det opholder sig ligesom andre store Søedyr i den høie Søe, og kommer blot af en Hendelse nærmere til Landet. (Fortsettes)