Københavns Adresseavis, 1777-01-29
J Aarene 1772, 73 og 74, har jeg ligesaa lidet kunde finde et eneste Blomster af den Art, som man ofte ikke i hele Timer er i Stand til at finde et eneste Kleverbladmed fire Blade, i hvor flittig man endog søger derefter, førend jeg endelig i 1775 efter den møysommeligste Eftersøgning har omsider fundet to deraf paa et Par Sommerlevcojer iblant nogle og fyrretyve Stokke, som alle vare store, havde mange Grene, og stode i fuld Flor. Det ene, et lyserødt Sommerlevcoblomster, havde 6 Blade. Tre af dem havde den sædvanlige Størrelse og Skikkelse; det fierde og femte, som saa tet hos hinanden, vare hvert ikkun halv saa stort, og det var øyensynligt at see, at det fierde Blad var blevet at skilt i to Dele paa den Tid, da Knoppen først har skudt ud, og det ved en Hændelse, maaskee ved et Stik eller Bid af en Jnsekt, eller vel endog ved et Stik af en Knappenaal, med hvilken jeg havde udbøyet en liden Knoppe, for at see, om det vilde blive en dobbelt Stok; det slette Blad, som saa lige neden under disse to øyensynlig deelte Blade, og var desuden ganske smalt, og noget kruset eller krum snoet, var en Deel af Blomsterbægeret, der uden Tvivl ved selvsamme Aarsag, som havde deelt det ene Blomsterblad i to Dele, var blevet skildt fra det ene Bægerlad, og havde antaget Blomsterbladenes røde Farve. Det andet, som jeg fandt, et hvidt fembladet Sommerlevcoblomster, havde de fire sædvanlige Blade; det femte, som var noget smallere og krumt søvet imod Spidsen, var et Jndsnit eller Deel af Blomsterbægeret, som var voxet noget høyere, end de øvrige Jndsnitte af samme, havde næsten naaet ligesaadan en Høyde, som Blomsterbladene, og antaget Blomstersladenes hvide Farve, saa at det var hvidt indtil det Sted, neden til, hvor Bægeret egentlig begyndte. Og af saadanne Blomsters Frøe skulde fornemmelig faaes mange dobbelte Stokke, fordi deres Blade ved en Hændelse ere blevne deelte, eller fordi et af Bægerbladene er voxet noget længere frem, og har forvandlet sin grønnegraa Farve til Blomsterets Farve, Jeg har imidlertid udtegnet disse Blomstere, og for nøyagtig at følge de hidindtil givne Forskrifter, har jeg strax afskaaret alle de øvrige Blomster, og skal med den nøyagtigste Omhyggelighed udsaae Frøet af disse to Bælge for sig selv tilkommende Foraar. Men jeg kan forudsee, at jeg ikke deraf vil faae flere dobbelte Stokke, end af det øvrige Frøe af den samme Sort Levegjer, Man tilstaaer mig maaskee, at der af Frøet af saadanne Bomster med 5 eller 6 Blade, som jeg nu har beskrevet, kan vist nok ikke ventes flere dobbelte Stokke, end af de regulære Blomster af selvsamme Slags; Man paastaaer vel tillige, at de Blomstere, om hvilke her egentlig tales. ikke skulde være saadanne Blomstere, som ved et Tilfælde, vare blevne beskadigede, men Blomstere som ere forsynede med et ubeskadiget Bæger, og foruden fire egale gandske ubeskadigede Blade, med et lige stort og lige dannet femte og siette Blad. Dersom nogen virkelig har fundet saadanne, og han er overbeviist om, at han ikke har ikke har taget feyl, hvilket jeg i denne Fald dog sikkert formoder, saa vil jeg vel ikke nægte, at der ere saadanne Blomster til. Der kan ligesaa vel undertiden gives saadanne Blomstere, som der gives Kleverblade med fire Blade, og to sammenvoxne Hasselnødder, Svedsker, Kirsebær og Æbler. Men ligesom man uden Grund vilde vente, at Froet af en Kleverplagte, der paa nogle Bladestikke har havt fire Blade, Planter med deslige mange Blade, eller af dobbelte Frugters Kierne at vente saadanne Træer, der for den største Deel skulde bære saadanne dobbelte Frugter; Saa forekommer det mig ogsaa ugrundet, at ville vente, at man skulde faae fleere dobbelte Stokke af et fleerbladet Blomster, der har flere Blade end sædvanlig. Neuiterne giver mig en anden Grun, ti Tvivl, Af enkelte Nellikers Frøe kommer enten ikkun enkelte Nelliker, eller i det høyeste saadanne, som, i Stedet for de sædvanlige som Blomsterdlave har 10 til 15, eller høyst 20. Man see ikkun i Bond haver, hvor ingen andre saaes end enkelte Rellker, og man skal ikke see nogle, som ere stærkere fyldte. Dersom nu de Atelliker, som havde flere, end de sædvanlige fem Blade, inchnerede til at bære saadant Frøe, af hvilket der kom mange fyldte Stokke, saa maatte Bonden af de Nellikers Frøe, som har 10 til 20 Blade, faae flere dobbelte og tilsidst meget store dobbelte Nelliker. Men man vil forgieves søge dette Slags Nelliker hos Bonden, og mestendeels ikkun treffe gandske enkelte. Man indvender maaske, Nellikerne høre jo ikke til den Blomsterslægt, hvoraf Levcoyerne ere en Art! Nu, saa vil jeg anføre en anden Grund til min Tvivl, tagen af et andet Blomster, som hører til een Slægt med Lencojerne, nemlig af Gyldenlakken og de gule Violer. Jeg har engang i Bælge af fyldte og altsaa meer end fiir bladede Blomster paa en saa kaldet halv dobbel Gyldenlak, fundet 70, og desuden monstrøse Frøekorn, og af alle disse 70 Frøekorn, som allesammen kom op, har jeg ikkun faaet en eneste gandske fyldt Gylden atstok, men forresten ikkun gemeene gule Violer, da jeg dog deraf ikke have de havt en eneste, men allene ægte Gyldenlakker i min Have. Dersom nu det Foregivende havde nogen virkelig Grund, at de Blomster med fleere end fire Blade vare de bedste, skulde jeg da ikke af disse 70 Kornfrør have maattet faae langt flere end en eneste fyldt Stok; Endnu en Anmerkning: Bælgene paa de Blomster med 5 og flere Blade, skulle neden til have et krumt Blad, og pleye at være krummede. Hvad først det krumme Blad angaaer, saa vil man ofte finde et Levcojeblomster, som fra neden af oplad er i Tallet det andet, tredie, og s.v. og har som ellers er usædvanligt et grønt Blad ved Siden og hvilket imod den Tid at Bælgen moednes, pleyer at snoe sig om den. Men jeg erindrer, at jeg ogsaa engang har seet et af slige Blade, som ikke var noget egentligt Plantsblad, men en Deel af Blomsterbægeret, hvilket ved saadan en Hændelse, som jeg forhen har ommældt, var blevet skilt fra Bægeret, og da ellers Bægeret, naar Bælgen voxer i Længden, pleyer at falde af, var blevet faste siddende ved Bælgens Stilk og voxet krumt og langagtigt, det blev siddende i lang Tid, omendskiønt jeg ikke nu, da jeg skriver dette, er i Stand til at finde saadant et Ligesaadan Beskaffenhed har det med de krumtvoxne Bælge, af hvis Frøe man fornemmelig venter at faae mange fyldte. Jeg har meer end eengang og omhyggelig for sig selv faaet Frøet af saadanne Sommerlevco=Bælge; men jeg har ikke faaet flere fyldte Stokke deraf, end af det Frøe, af ligevoxne Bælge. Ja, i dette Aar har jeg af to, med 70 Frøekorn omtrent opfyldte, gandske krumt sammentrakte Bælge af det Slags Sommerlevcojer, som man kiøber, under det Navn; Flore phonice, og som af 60 Planter, neppe pleyer at give een fyldt, ikke faaet en eneste fyldt Stok. Man kan heller ikke med Grund vente flere fyldte deraf. Thi hvad har givet Anledning til, at Bælgen ikke er voxen i sin ordentlige Skikkelse, Jntet andet, end at den haver været trykket eller gavet af en Jnsekt i dens spæde Vext. Derved ere de fine Rør som skulde tilføre den Vædskerne, blevne beskadigede, eller og ved sterk Tørke blevne sammentrakte af Solens Heede. Saaledes dømmer Krause i hans funstighriger erfahrungsmasiger Unterricht von der Gartneren, og forsikkrer tillige, at han i sine Læreaar har maattet befatte sig med saadanne Arcanis, som han (og jeg troer det, med Ret) kalder vore Forfædres Jndbildninger, men har aldrig seet et lykkeligt Udfald deraf. (Fortsættelsen følger.)