JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-23
Hans Majestæt Kongen har allernaadigst bifaldet og tilladt, at Jndbydelse til Sammenskud til Fordeel for afg. Skuespiller og Dannebrogsmand, Knudsens efterladte Familie maa finde Sted. De, der have overtaget sig at indsamle Bidrag eengang for alle til denne agtværdige Familie til Mindesmærke om, at Landet paaskiønner Knudsens Fortjenester af Fædrelandet og Menneskeheden, ere Hr. Hofpræst M. F. Liebenberg, Ordens Biskoppens Vicarius, R. af D. (Pederhvidtfeldtstrædet No. 106). Agent M. Tvermoes, R. af D. (Kultorvet No. 136). Grosserer P. Wedersøe (Nyhavn No. 16). Grosserer A. Nielsen (Nyhavn, No. 35). Enken faaer, paa Grund af den Afdødes Fortjenester som nidkjær Patriot, en aarlig Benefice paa det Kongel. Theater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-23
Til den 30te Marts ere af milde Gaver indkomne til de Brandlidte i Marstal 14158 Rbd. N. V., 2151 Rbdlr. i rede Sølv, 216 Tdr. Rug, 449 Tdr. Byg og Malt, 18 Tønder Ærter. Til taknemmelig Erindring for Medborgeres inderlige Deeltagelse i de Brandlidtes Nød skal opbevares i Raadstuearchivet Protokollen, som indeholder en speciel Beregning saavel over det Jndkomne, som det Uddeelte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-23
Borgercapitain og Smedemester D. Lundsteen, i Helsingøer har ladet bekjendtgjøre, at forhenværende Hof=Kleinsmed Hans Hansen Lund, efter en sangvarig Sygdom og meget haarde Lidelser, er den 12te April om Aften Kl. 10 ved Døden afgaaet i den høie Alder af 105 Aar. Forladt af Alle i sin høie Alderdom, i en meget maadelig Forfatning, og Lundsteen næsten uvedkommende, har han dog i 14 Aar og 3 Maaneder nydt alt Fornødent i denne Mands Huus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-23
Kiøbenhavns Børs den 23 April. Cours. Hamb. 2 M. 687, a viste 695. Amsterdam 2 M. - , a vista . . London 2 M. 30 Rbdlr. Spec. 695. - Specier solgtes til 41 1/3 a 41 1/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 88 pr. 100; Oblig. 76. Norske Sedler 45 1/2. Svenske Sedler 10 Mk. 8 s. Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-23
Blandede Efterretninger. (Samlede af Udg.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-23
Norske Efterretninger. Dødsfald, anmeldte i den Norske Rigstidende No. 30. Grosserer William Dahl, 45 Aar, den 17de Marts i Christiansund; Enken, Mad. Sara Bolling, født Sølver, 50 Aar, den 26de Marts i Christiania; Baronesse Cecilie Hoff Rosenkrone, 30 Aar, den 13 Marts paa Rosendal; Jomfrue Cicilie Petronelle Jersin, 19 Aar, den 17de Marts paa Vangens Præstegaard pr. Bergen; Madam Helene Hovie, født Walsen, 40 Aar, den 16 Marts i Bergen; Carl Wilhelm Müller, 33 Aar, den 17 Marts i Bergen; Madam Karen, Nødder, Enke af Procurator Gundelach, den 28. Marts, Frue Oberstinde Karen Bollette Neumann, født Tams, 77 Aar, den 1ste April i Christiania; Major Poul Gert v. Koss, 81 Aar, imellem 26 og 20 f. M. i Drammen; Grosserer og Consul Johan Ernst Mowinkel, 68 Aar, den 26de f. M.i Bergen; Sognepræst til Rolloug, Andreas Borch, 74 Aar, den 29de Marts, Edvard Folkman, 54 Aar, den 31te Marts i Drammen; Overpræsident i Kjøbenhavn, Baron Adler (forhen Stiftamtmand i Trondhjem); Lieutenant Teilmann, 85 Aar, den 20de Marts i Brevig; M. M. Torgersen, født Arnesen, 34 Aar, den 3de April 3 Christiania. Til de mærkværdigste og utrætteligste Reisende hører i denne Tid unægteligen en engelsk Danie, Lady Esther Stanhope, den engelske Minister Pitts fordums almindeligt agtede Huusven inde og Cousine. Hun nyder en Pension af det engelske Folk. Da Pitt, som bekjendt, døde uden mindste Formue, anbefalede han denne sin Cousine, der heller ikke er rig, paa en Lap Papir, til det brittiske Folks Høimodighed. Efter Ministerens Død reiste hun, for at faae sin aldeles tabte Sundhed igjen, en Tid lang i Bjergegnene af Nordwollis. Derpaa besluttede hun at gjøre en Reise til Levante, som den Gang næsten var det eneste Land, der stod aabent for de fra Fastlandet udelukkede Britter. Hun indskibede sig med sine Betjenter og en ung Lære, som hun skjænkede sin hele Tillid, reiste først til Malta, og derfra til Constantinopel, hvor hun i nogen Tid beboede et behageligt Landhuus ved Bosporus. Nu blev hun betagen af en uimodstaaelig Lyst til at gjøre en Pillegrimsfart til Palæstina. Paa Høiden af Rhodus leed hun Skibbrud, og reddede sig med stor Nød i een af Capitainen udsendt Baad paa en nogen Klippe, hvor hun var udsat for at dø af Hunger. Men næste Dag blev hun optaget af et engelsk Skib og bragt til Syrien. Her gjorde hun, i alle Retninger, Reiser, tildeels i Selskab, med Hr. Bruce, som nu sidder fængslet i Paris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-23
J adskillige Aar vandrede hun omkring snart i Ruinerne af Tadmor og Balbek (Palmyra og Hieropolis), snart i Libanons Dale. - Da hun i hele Maaneder kun levede af Riis og Vand, og ganske vante sig til Orientalernes, tarvelige Levemaade, blev hun fra det svageligste af sit Kjøn til den sundeste, og en sand Amazone. J Følge de nyeste Efterretninger, som hun har meddeelt i Breve til sin Familie i Engelland, staaer hun i Spidsen for tre Stammer Beduin Araber, der betragte hende som et Væsen af høiere Natur - hun er smækker af Væxt og en færdig Rytter bevise hende den fuldkomneste Hylding og ofte forsikkre hende, at hun fortiente at være Sultaninde. - Hun indbyder nogle Yndlinger af hendes tidligere Bekjendtskab at komme til hende i Libanons Dale, og forsikkrer, at hun aldrig vil fra hiint Sonys vende tilbage til Engellands med Kuldamp og Taage svangrede Dunstkreds. Naar hun gad skrive eller havde hos sig Nogen, der kunde optegne hendes Erfaringer og Jagttagelser, saa vilde man erfare Ting, angaaende Arabien og Syrien, som ingen Kassas eller Volne nogensinde drømte om Onsdagen den 1ste Maj agter Mad. Minna Becker, født Ambrosch, første Sangerinde ved Theatret i Hamborg, at give i det Kongel. Skuespilhuus en stor Vocal- og Jnstrumental-Concert.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-23
Blandt forskjellige fortrinlige Stykker af de første Compositører, vil hun ogsaa synge en stor ny Arie, som Hr. Kuhlau har componeret for hende i Hamborg til Syngestykket Røverborgen. Efter den anden Afdeling vil hun synge og spille to Scener af Operaen Blaaskjæg af Grettry. Alle Yndere af Konsten maa det være saave kjerkomment, her at kunne finde Glæde i nogle Timers Nydelse af eet af de herligste Talenter. Billetter til Loger, Parket og Parterre faaes hos Mad. Becker selv, boende ved Holmens Canal No. 252, hos Juveleer Oppermann.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-23
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. SaatzTrettende Aargang. No. 34. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 27 April 1816. Om Luxus og Handelsligevægt. (Slutning; see forr. No.) Det var altsaa ikke uden Grund, at den store Statistiker Meusel sagde: "Danmark er overhoved intet Fabrikland, og vil heller neppe nogensinde vorde det. Ved Fabrikland forstod han naturligviis ikke et Land, der blot forarbeider og forædler sine egne Producter - thi der gives faa Lande, som jo ere istand dertil – men Stater, som Engelland og Frankrig, der, ved physiske og politiske Fortrin, see sig istand til at drive Manufacturvæsenet i det Store og vinde betydeligt, en dog ved fremmede Producters Forarbeidelse og Forædling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Men ikke nok, at vi bandlyse udenlandsk Luxus, vi bør ogsaa søge at opmuntre og fremme den sande Huusflid og gavnlige Arbeidslyst. Man har beregnet, at Danmarks Befolkning har fra 1769. til 1801 havt en Tilvært af 212,626 Menneskeer; men hvad nytter det at Befolkningen er voxen, naar de arbeidende Hænder ikke ere voxne i samme Forhold, De fleste Mennesker søge hos og de lettere Veie til Levebrød. Mangfoldige af Middelstanden troe ikke at kunne gjøre deres Børn lykkelige, uden ved at sætte dem til de lettere Næringsveie. Den værdige Haandværkstand, maa nu hente sine tilkommende Lemmer næsten ene fra de lavere Stænder, og har endda Vanskelig hed ved at kunne faae dem. Derfor er Svende lønnen i Almindelighed saa høi; derfor holde de faa Arbeidere, man har, sig saa kostbare, og da Mange have tre Arbeidsdage og fire Fridage om Ugen, saa maa man ligesaa godt betale Jkkearbeidssom Arbeidsdagen. Ogsaa fra den Side betragtet viser den skadelige Luxus, der har udbredt sig lige til den arbeidende og tjenende Classe, sine ulyksalige Virkninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Vor Luxus strækker sig ikke blot til Klædedragten, men ogsaa til Fødemidlerne. Hvor meget forbruge vi ikke allene aarligen af Caffe og Sukker, Man indvende ikke, at det er fra vore egne Colonier vi faae disse Artikler; thi ei at tale om, at vi kunne faae for det, vi ei selv bruge, rede Sølv eller nyttige Producter, saa maa man heller ikke indbilde sig, at de Penge, der komme ind forde vestindiske Ladninger, gaae alle tilbage til vore Colonier. Eller troer man, at mange Plantører, ikke endnu fra Krigens Tid ere i Gjæld til Udlandet, og maa seende did, som Remisser, det, som vi betale for deres hidsendte Caffe, Sukker og Rom, Gaae saaledes ikke Pengene, for det vi forbruge af disse Artikler, for en stor Deel ud af Landet til Fremmede,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
De høiere Stænder maa foregaae de lavere med et godt Exempel paa Tarvelighed og Lyst til at forjage al fremmed Luxus, naar noget Alvorligt skal kunne udrettes; thi de smaae ere i den Henseende næsten altid de Stores Efterlignere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Kong Harald Graafeld vilde engang hielpe en til Norge ankommen Skipper af med sine Vaarfælder, som han ikke kunde afsætte, da dette Slags Skind, som Norges gamle Beboere pleiede at bruge til Kjortler og Tæpper, ikke mere anstod Haralds Undersaatter. Kongen gik selv ombord, og iførte sig eet af Skindene. Hans Følge fik nu ogsaa Lyst til Vaarfeld, og efter faa Dages Forløb, fortæller Krøniken, indfandt der sig saa mange Kjøbere, at der neppe var nok til den halve Deel deraf. Dette snilde Jndfald forskaffede Harald Tilnavnet Graafeld. Saa mægtigt virkede allerede de Stores Exempel i de ældre Tider, meget vilde det kunne virke endnu, dersom de høiere Classer vilde følge i vort Hofs Fodspor og tjene Folket til Mønster, for Tarvelighed. Men saalænge dette ikke skeer, vil de ringere Stænder stedse kappes med de høiere om Forrangen i at udmærke sig ved Luxus og Overdaadighed, og snart vil der ikke blive de Store noget tilovers i den Henseende. Tilsidst ville de kostbareste udenlandske Tøier, ligge fra Fløiel til Silke, blive saa almindelige, at man ikke mere vil kunne gjøre Forskjel paa Grevinden, og hendes Kammerpige, paa Baronen og hans Skræder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Anmærkninger til Forfatteren af Recensionen over de ved Salonen paa det Kongelige Akademie for de skjønne Kunster i August Maaned 1815 udstillede Kunstsager. (See Athene for Sept. og Oct. 1815.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Dersom Kunstdommeren havde betragtet Bonnets Portrait, som han paa Salonen kunde see, saa vilde han neppe have fældet denne Dom over Juels Arbeider som Colorist. Vi, komme nu til Hr. Professor Lorenzen, for at undgaae Vidtløftighed maae jeg her indskrænke mig til at vise Bedømmelsens Urimelighed, paa et Par Steder; først siger han om Kong Waldemar: "Man indseer vanskeligen Grunden hvorfor Kongen ster ligefrem for sig, ligesom hans rolige Stilling i Stolen neppe bør bifaldes, da Fanen, efter Sagnet, faldt ned i det Øieblik de Danske vare paa Flugten." Jeg derimod formeener at man let indseer Grunden til det Ene og kan bifalde det Andet; Biskoppen vil vise Kongen den i Luften nedfaldende Fane; men Waldemar, ganske fordybet i Tanken om et tabt Slag, har kun Følelse for sig selv og sin egen Tankefuld hed, hans Siel har endnu ei taget nogen ny Beslutning, og er derfor i Uvirksomhed; heraf lader hans rolige Stilling i Stolen sig vel forsvare, saavelsom og hans Ligegyldighed mod Biskoppens Fortælling, og dette er formodentlig det Moment, som Kunstneren har tænkt sig, da han componerede Maleriet. - Videre siges om bemeldte Malerie(Athene, Sept. 1815 Side 268 Lin. 21 seg.) Coloriten er ikke uden Monotonie; Mangel paa Liv kunde man ogsaa bebreide den, saavelsom Localfarvernes Mangel paa Tydelighed, dersom man et maatte indrømme, at dette for en stor Deel er en Følge af den Effect, Malerens historiske Stykker alle ere beregnede paa, og som de ogsaa besidde; store Masser af Skygge, ved Siden af frappante træffende) Belysninger, frembringe et fortræffeligt Klardunkelt. Belysningen i Stykket er særdeles god. Jeg maae oprigtig tilstaae at jeg ei fatter Tenderzen af denne høilærde Sentens; thi er Belysningen særdeles god, hvorledes kan der da være Monotonie i Coloriten, og er Belysningen frappant træffende) hvorledes kan da Localfarverne mangle Tydelighed, Jeg kan aldeles ikke sige om et Malerie, at Belysningen deri er god, uden den tillige er sand, og er den sand saa kan Coloriten heller ikke være monton. Dersom Belysningen er frappant i et Malerie, saa maa Local farverne, saavelsom hele Farvegivningen ogsaa være tydelig. Den mulige Jndvending, at Belysningen kan være frappant og god i et Kobberstik, uagtet det er uden Farve, kan her ikke anvendes, thi i Maleriet ligger det frappante i Belysningen, just i den sande, tydelige og rigtige Localfarve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Paa et andet Sted udtrykker Reensenten sig saaledes (Side 260 L. 8): "En gammel Savolard, copieret i Paris efter Naturen, er i alle Maader fortræffelig, ja, vi troe er at gaae forvidt ved at sige den ikke var Rembrandt uværdig". Hvorlunde Recensenten i denne Dom er gaaet forvidt, veed jeg ikke, men at han er gaaet vild, det veed jeg tilfulde, og jeg troer ikke at gaae for vidt ved at erklære ham, at Dommen over dette Malerie stempler hans Uvidenhed som Kunstforstandig. dette Malerie er der endog et et Spor af Rem brands Aand eller Maneer, det er ganske efter den franske Skole, fra den Tid Kunstneren opholdt sig i Paris; i øvrigt inddrømmer jeg det alle de Fortjenester, som Recensenten tillægger det, kun at han her lader Rembrandt være ude af Sammenligningen. - Vi forlade nu Hr. Professor Lorenzen, hvis Talent og Fortjenester Recensenten saa lidet har vidst at bedømme; hans Rigdom i Opfindelser, hans Lethed i at componere, og hans saa heldige Gave, at tænke sig ganske ind i Holberas Rand, synes han ikke at kjende, eller i det mindste ikke at paaskjønne. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Indenlandske Efterretninger. Paa Auctionen efter Fuldmægtig Christensen solgtes ogsaa en Deel Mynter, hvoriblandt adskillige, der, paa Grund af deres Sieldenhed, bleve dyrt betalt. Saaledes blev der givet for Christian den 2dens Specie 14 Rbdlr., Christian den 3dies dito 20 a 16 Rbdlr.; Spec. fra Christian den 4des Feldttog i Tydskland 1627, 2 indtil 20 Rbdlr.; en Dansk Krone med St. Michels Ordenen, 1653, 13 Rbdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Natten mellem den 12 og 13 dennes mistede Lieutenant Toft, Eier af Aarupgaard, i VindblæsSogn, Aalborg Amt, ved en ulykkelig Jldebrand, som formenes at være paasat, størstedelen af sin Eiendom, hvoriblandt 5 gode Heste, 4 Stude, omtrent 40 Faar, 80 Tønder deels torsket deels utorsket Korn, 23 Læs Tag, 20 Tylter udsøgte 12 Fods Bord, 3 Vogne, Plove, Harver og andet Gaardsredskab, samt Folkesenge. Med skjønsom Tal modtager den Brandlidte større og mindre Gaver, som lykkeligere Medborgere ville række ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Udtog af en Skrivelse fra Kiel, af 23 Marts 1816. Vor i sig selv saa behagelige Egn oplives nu betydeligen ved Foraarets tidlige Nærmelse. Allerede skee mange Vandringer til den yndige SkovDusternbrock, hvor det spæde Løv begynder at fremspire, og snart kan man vente, at Antallet af dem, som spadsere derhen, vil formere sig. Det er bekjendt, at flere for adskillige Aar siden bragte i Forslag, at anlægge et Søebad i Dusternbrock, men at den approberede Plan hidtil af flere Aarsager ikke er bleven udført. Den største Deel af Publicum er overbeviist om, hvilken Velgierning en saadan Indretning vilde være, saavel for de herværende Jndvaanere, som for Folk fra mindre og meere bortliggende Egne; man haaber derfor, at dette Søebad snart formeligen vil blive indrettet og aabnet til Afbenyttelse. Egnen imellem Kiel og Düsternbrock er fortrinligen skikket til der at anlægge et Søebad. Den tilbyder enhver af de Fordele, som findes ved Søe badene i hele Tydskland. Søevandet er klart, og svækkes ikke i dets Bestanddele ved nogen Tilblanding af født Vand. Da Bølgerne bestandig kaste reen Kiissand op paa den flade Strandbred, skylles Ureenlighederne bort, ligesom Søeplanternes Opvært derved forhindres, og Søedyrene bortfjernes. Den tæt ved liggende Skov Dusternbrock, indeholder en stor Mængde naturlige Spadseregange, og Veien selv fra Kiel til Badeanstalten, er næsten en uafbrudt Spadseregang. Ogsaa med Hensyn til Lægekonstens Bistand vilde dette Bad have Fortrin fremfor andre. Naar man ikkun blot berører disse Fortrin, og forbigaaer flere, som i Særdeleshed gjøre denne Plads skikket til en saadan Anstalt, bliver det indlysende, at den ogsaa vil blive besøgt af mange fremmede Badegjæster.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Det herværende medicinske Facultet er bleven bemyndiget til at meddele Candidat Ludvig August Struve, fra Altona, Doctorgraden i Medicin og Chirurgie, da han har opfyldt alle de Betingelser, som Lovene foreskrive for at erholde samme. - Consistorialraad og Provst Valentiner i Elmshorn er død den 15de i denne Maaned. - Hertuginden af Holsteen Becker den 19de dennes bleven forløst med en Prinds. Grev Ahlefeldt af Oche har kjøbt Godset, Olpenitz for 40,000 Rbdlr., og Provst Ahlefeldt i Preetz, Godset Dørpphof for 20,000 Rdlr.: en meget ringe Priis i Forhold til hvad disse Godser forhen have kostet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
I Hempels Avis No. 57 d. A. læses følgende Spørgsmaal: Naar en forlovet Pige, imod sin Forlovedes Ønske, retter sig efter enhver Mode, gaaer med blotte opspændte Bryster, spiller, drikker og sladdrer med i Alt, naar hun med begierlige Blik betragter Mandkjønnet, og med Flid nærmer sig dem med smigrende Douceurer, er hun da ikke en foragteligere Kokette, end den uforlovede Pige, der gjør det samme for at erobre, og kan en saadan Kokette ikke, ved at blive Præstekone, forarge en heel Menighed, hvis Mønster hun burde være i Ærbarhed og Dyd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Nyborg, den 31 April. Den 16de d., Formiddag Kl. 10 1/2, ankom Hs. Høihed, Gouvernøren Prinds Christian, hertil Byen og efter et kort Ophold paa Gjæstgivergaarden hos Hr. Schalburg, tog Høisamme alle Byens offentlige Civil Indretninger i Øiesyn, Jntet undgik hans Opmærksomhed. Med Godmodighed lod han sig forevise og fortælle alt hvad der angik Stædets Borgersamfund, med Overbærelse og Velvillie lovede han at bidrage alt muligt til at hæve forefindende Mangler. Samme Dags Eftermiddag spiste Hs. Høihed paa Holckenhavn og næste Dag, efter Kl. 10 Formiddag, lod han sig forevise Stædets militaire Foranstaltninger, saaledes som de nu efter Freden findes. Kl. 6 om Eftermiddagen afreiste han til Juelsberg. Ved saavel Ankomsten som Afreisen, gaves hvergang 9 Kanonskud fra Fæstningens Volde, og Jndvaanernes bedste Ønsker ledsagede den elskede Prinds. - Mandagen den 15 April gav Nyborg dramatiske Selskab sin sidste Forestilling for denne Saison. Da Teppet under Sørgemusik gik op, saae Man, til Ære for vor afdøde Fædrelandsven Knudsen, Theatret prydet med dennes Gravminde, paa hvilket hans Navn illumineret viste sig. En til dette Øjemelmeget smuk og passende Prolog blev fremsagt, og herefter en skjøn Arie afsjungen, nu gaves Stykket, Pulsen, som heldig og med Bifald udførtes. Scenen endtes atter med en Arie. Thalias Alter vistes i Baggrunden, hvor Man saae brændende i Transparent: "Visees igjen, paa Foden af Søilerne til denne Gudindes Tempel, saaes denne Jnskription: "Nyborg dramatiske Selskab leve!" Pro- og Epilogen vare forfattede og bleve fremsagte af Hr. Kand. Theol. Ussing, og Forfatterne af de 2 Arier Hr. Kapitain v. Vett og Hr. Translateur Jørgensen. Parterret yttrede sig glad og veltilfreds, saavel med denne som de flere tilforn givne Forestillinger. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Odense, d. 23de April. Saalænge Vinden, vil holde sig østlig, lader det til, at den kolde Luft ikke forlader os. Endnu kunne vi hverken i denne eller forrige Maaned rose os af nogen sand Foraarsdag. Rasende Stormvinde paa de faa Soelskinsdage have gjort Luften meget farlig baade for svagelige og stærke Folk, Gud give os snart Regn og Milde, at Græsvexter kunde trives, (Jversens Av.) - - (Her i Kjøbenhavn have vi siden i Onsdags havt behagelige Foraarsdage med sydlig Vind, dog ere Nætterne saavelsom Morgen, og Aften kolde; imidlertid har Sommerens sikkre Bebuder, Svalen, i disse Dage indfundet sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
J Torsdags hørtes første Gang i Aar raabes med levende Reier; Potten koster 2 Rbdlr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Kjøbenhavns Børs den 26 April. Cours. Hamb. 2 M. 682, a vista 696 Amsterdam 2 M. 632, a vista - . London 2 M. 30 Rbdlr. Spec. 686. - Specier solgtes til 41 1/2 a 41 3/4 Rbmk., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 88 pr. 100; Oblig. 76. Norske Sedler 86 1/2. Svenske Sedler 10 Mk. 8 s. Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Blandede Efterretninger. (Samlede af Udg.)¬ J det sjette Bind af Conservateur suisse fortælles følgende Anecdote, der synes at have givet Æmne til Wessels bekiendte Fortælling: Hundemordet: "En thurgaulsk Landmand havde dræbt sin Godsherres Hund med Hellebarden, og blev opkaldt paa Gaarden, for at tages under Forhør. Paa Herremandens Spørgsmaal, hvorfor han havde dræbt Hunden, svarede Hiin, fordi den vilde bide mig. Dertil behøvede Du jo ikke, svarede Herremanden, at betjene Dig af Din Helle bardes Jern; Du kunde jo jaget Hunden bort med Skaftet. Ho, raabte Bonden: det havde jeg rigtig nok gjort, dersom han havde villet bid mig med Halen; men Bæstet viste Tænder!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
J Bergens Adresseavis siges, i Anledning af Pengevæsenet, til den nuværende Cours kan 8 af Norges formuende Mænd, ja uden at broste, 8 Bergensere, indløse den hele norske bekiendte Seddelmasse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Den skjønne Samling af gamle Konstværker, som Lord Elgin vil overlade den engelske Nation, anslaas til 35,000 Pd. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Frankrig har hidtil afbetalt paa den Sum, det skal erlægge til Engelland, 17 Mill. Franker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
J det nyligen udkomne 4de Hefte af Fund gruben des Orients, læses et Brev fra en reisende Britte, J. Buckinham, dat. Mocha d. 2 Febr. 1815, hvori Seezens Død stadfæstes. Buckinham sik Bekræftelse derpaa, af Dr. Alkin, det ostindiske Compagnies Saarlæge i Mocha, og Forbes, dette Selskabs Agent. Seenen havde, paa sin Reise fra Mecca igjennem hedjaz til Sang, gjort betydelige Samlinger af Dyr, Stene og Planter. Der bleve de borttagne paa samme Maade, som i sin Tid de Niebuhrske Samlinger. Dog havde Seezen reddet en Deel Papirer fra Røvernes Hænder, og betroet dem til en italiensk Kjøbmand, i Mocha, den ogsaa i Cairo velbekjendte Berzoni. Men da denne blev syg, og følte sig Døden nær, overleverede han dem til en Hindumægler, for at befordre dem med fæste Leilighed til Europa. Men efter Benzonis Død bemægtigede man sig ogsaa disse Papirer, der bleve sendte til man af Sana. Setzen havde ladet sig omskjære, og troede under Ydresiden af en Derwisch - han kaldte sig Hadju-Musa el Habim, at kunne komme angre den fra Mocha til Sana, og derfra den lige Vei over Mascat til Bassora. Da han endeligen i Septbr. 1811 afreiste fra Mocha, belæssede han sytten Cammeler med sin hele naturhistoriske og ethnologiske Samling. To Dage derefter døde han pludseligen i Nærheden af Tae, og ingen tvivler om, at han, efter man af Sanas Befaling, er bleven forgivet. Man begriber ikke, skriver Buckinham, hvorfra han havde faaet alle de Sager, med hvilke han kunde belæsse sytten Cameler; men Hr. Aikins og Forbes's Udsagn, lader ingen Tvivl herom tilovers, imidlertid var dette en yderst stor Uforsigtighed af en Mand, der dog bedre burde kjende Arabernes Characteer, til saaledes at føre dem i Fristelse!