Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-10-20
Hs. Høiærværdighed Hr. Dr. N. Faber, Sognepræst for Middelfart og Causlunde Menigheder, i Anledning af hans Betragtninger over mit Forslag, historiske Topographiers Udarbeidelse. Jeg erkjender fuldkommen det Nyttige i Yttringen af forskjellige Meninger og en og samme Sag, altsaa ogsaa om nærværende. Grundene for begge Meninger ligge nu ikke blot for Hs. Kongelige Høiheds, men ogsaa for Publikums Øine, og det vil saaledes nu ogsaa bedst kunne skjønnes, hvor meget der muligviis er overdrevet saavel fra den ene, som fra den anden Side, og maaskee vil netop dette lede til noget hensigtsmæssigere end det jeg fra min Side foreslog. Jeg tillader mig altsaa blot to bemærkninger, som, hvis de alt forud havde været Deres Høiærværdighed bekjendte, - maaskee i meget vilde have forandret Deres Tanker om Sagen; nemlig: 1) At jeg aldrig i dette Anliggende har henvendt mig til Geistligheden ene, men stedse til Embedsmændene i Almindelighed. Det Udtryk, som Deres Høiærværdighed (i Deres bemærkninger P. 9) mener at skulle bevise det Modsatte (nemlig mit Jndbydelsesskrift P. 6) gaaer kjendeligt nok blot ud paa den Embedsmand (være sig geistlig eller verdslig), der var beskjæftiget med at udarbeide en Topographie. Misforstaaelser, maa altsaa hidrøre derfra, at Hs. Kongelige Høihed, først henvendte Sig til Geistligheden og at min til alle Embedsmænd udstædte Jndbydelse medfulgte de til Geistligheden udstædte Cirkulairer, og mener jeg, at Oplysningen af denne ene Misforstaaelse for en stor Deel vil hæve det Anstødelige og Urimelige, Deres Høiærværdighed har fundet i mit Forslag. 2) At der aldrig var tænkt paa, at Arbeidet ene skulde falde Embedsmændene (langt mindre Geistligheden) til Byrde; men at der, i det Tilfælde at det Hele kom i Gang, var tænkt paa Midler, der aldeles kunde have befriet Embedsmanden fra de byrdefulde Undersøgelser, saavel i Landets egne som i Hovedstadens Archiver; det andre Videnskabsmænd, der havde bedre Tid og Leilighed dertil, - hvis Regjeringen havde tilladt det vilde have paataget sig samme, uden nogensomhelst Uleilighed fra Embedsmændenes Side. Og saaledes synes mig, at de 2 Punkter, der i Deres Høiærværdigheds bemærkninger P. 25 omtales som nødvendige til Planens Jværksættelse (nemlig for det første, at alle Embedsmænd i lige Forhold bidroge til Øiemedets Opnaaelse, og for det andet, at færegne dertil ansatte Samlere paatoge sig Undersøgelsen i Archiverne) allerede længst, som nødvendige Betingelser, vare antagne. Hvad derimod den tredie Post angaaer, nemlig at lade en enkelt Mand paatage sig at indsamle Jndberetningerne fra alle vedkommende Embedsmænd, og saavel deraf, som af Archiv=Undersøgelser nes Resultater at udarbeide en almindelig Topographie, da mener jeg, at dette Øiemed lige saa fuldt opnaaedes ved at samle de specielle Topographier i et Archiv eller udgive dem i en topographisk Journal, og troer jeg derhos, at det var langt ærefuldere for Embedsmændene at udgive deres Jndberetninger selv end at lade en anden Mand benytte dem som Materialier ved sit Arbeide; thi disse Embedsindberetninger udgjøre jo netop den forønskede specielle Topographie og ingen venter mere Oplysning af en Embedsmand end hvad hans Embedskreds vedkommer, og naar desuagtet Schemaet synes at indeholde meere, saa grunder det sig blot paa, at Schemaet er almindeligt og altsaa indbefatter alle de Poster, man saavel ved Undersøgelsesreiser i Landet og ved Randsagelse i Archiverne, som ved alle vedkommende Embedsmænds Jndberetninger omsider forventede sig oplyste, men som man her, for Oversigtens Skyld, har troet samlede at burde meddeele; hvor meget og hvor lidet enhver Embedsmand forresten i denne Henseende vilde og kunde bidrage, maatte naturligviis, som ogsaa i mit Jndbydelsesskrift P. 9 er bemærket, overlades til Embedsmandens eget Skjønnende. Saaledes vare og saaledes ere endnu mine Tanket i denne Henseende, men de ere desuagtet kun Enkeltmands Mening og kunne altsaa let være urigtige. Hs. Kongelige Høihed har vel paa min og flere Videnskabsmænds underdanigste Jndstilling havt den Naade at opmuntre fyenske Embedsmænd til historisk-topographiske Materialiers Jndsamling, men Høistsamme har derhos ikke lagt større Vægt paa mit i denne Anledning forfattede Jndbydelsesskrift og den i samme foreslagne Plan, end forsaavidt samme ved sin Bekjendtgjørelse kunde foranledige kyndige Mænd til at yttre deres Formening om den Plan, der ved disse Arbeider rettest burde vælges, skulde der altsaa indkomme nogen hensigtsmæssigere Plan, vil samme vist nok blive fulgt og min, som den slettere, lægges til Side; hvis ellers Embedsmændenes Mangel paa Tid til disse Jndberetninger ikke skulde gjøre enhver somhelst Plan i denne Henseende overflødig.