Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-30
J dette Aar 1718 udgav han sit bekjendte Skrift: Kurtzgefaste Dannemarkische Geschichte etc. Flensburg 118, i hvis Fortale han udlod sig med, at man især i den nyeste danske Historie manglede paalidelige Skribentere, hvorover Holberg meget fornærmedes, og angreb ham haardt denne Strid havde de meget velgjørende Følger, at Holberg efter den Tid udgav flere betydelige historiske Værker, Fædrenelandets Historie især vedkommende (herom hos Riegels i hans Frederik 4des Historie. 2 D. 389394). 1721 blev Høier udnævnt til Secretair i en da nedsat for Norge vigtig Commission om en ny Matriculs Indrettelse i Norge (om denne Sag see F. Thaarups Archi 2det B. 6 H. S. 356 o. f.). 1722 blev Høier kongl. Historiograph, og fik Ordre at fortsætte den af Justitsraad Amthor begyndte, og efter Amthors Død til Justitsraad Ne wes Omsorg betroede Historie af Frederik 4des Regjering. Paa denne Tid, eller rettere noget før, havde han endeel Stridigheder især med Theologerne formedelst sin ovenomtalte Afhandling de nuptiipropinqvorum, en Strid, hvori Holberg ogsaa blandede sig, foruden at Holberg ogsaa i Anledning af Høiers Udladelser i Fortalen af hans kurgefaste Dannemarkische Geschichte, havde havt Anledning til Kamp med ham. 1726 udnævntes han til Justitsraad. 1729 blev han Committeret i Politi- og Commerce-Collegiet. Samme Aar fik han under 18 Marts Bestalling som Vicebibliothekar ved det store kongl. Bibliothek, og saaledes at han, naar Bibliothekar Tjenesten blev ledig, da skulde tiltræde den. Dette sidste skeete ved Etatsraad og Bibliothekar Wolfen's, Død d. 30 Juni 17730. Han virkede for Bibliotheket med megen Nidkierhed, men ikkun i fire Maaneder var dette ham forundt; thi da Kong Frederik 4de var død den 11 Octbr., maatte Høier deele med mange Flere den Skjebne, at erholde sin Afsked uden mindste Pension. Den lærde Gram blev hans Eftermand som Bibliothekar; dog skal ham nogle Dage derefter være tilstaaet 500 Rdl. i Pension (Riegels smaa hist. Skrivt. 711. 141.). Højers Forretnings-Duelighed fik dog snart en ny Virksomhed at anvendes paa; thi da hans Fætter Bluhme blev Hofpræst, kom Høier snart igjen i Tjeneste. Han blev 1734 (hos Riegels staaer feilagtigen 1737) udnævnt til Prof. Juris ved Universitetet, og nu gik hans videre Befordring meget hurtigen for sig. 1735 blev han Committeret og Secretair i Missions=Collegiet, samt Medlem af Vaisenhuus-Directionen; det var formodentlig ogsaa paa denne Tid han blev Medlem af Kirke-Jnspections-Collegiet, hvorom forhen er nævnt. 1736 Generalprocureur, og Doct. bullatus. 173, Etatsraad. 1739 den 28 Aug. døde han efter en kort Sygdom. Staten og den lærde Verden tabte meget ved hans Død, som det hedder i Hamburg. Berichte von gelert. Sachen Fra Souverainiteten af, Aar 1660, havde der kun været een Professor Juris beskikket ved Kjøbenhavns Universitet, men i den under 31 Marts 1732 udgangne nye Fundation for Universitetet anordnedes i 2den K., at to Professorer skal tractere Jura, den ene jus nature & gentium, jus publicum og en Dag om Ugen philosophiam moralem, den anden læser over jus justinianeum, forklarer derhos vores Lov og viser dens Overeensstemmelse med Natur= og Folkeretten, samt andre Landes Love. Som en Følge heraf udnævntes A. Høier, kongl. Historiograph til anden Profesfor Juris ved Universitetet i Aaret 1734. Han havde allerede i Forveien lagt sig efter dansk Lovkyndighed, og han blev fra nu af Manden, der kan ansees for den første og egentlige Skaber af dansk Lovkyndighed i Fædrenelandet. Kofod Ancher, der selv var en Discipel af Højer, har givet følgende Beretning om ham i Anviisning for en dansk Jurist S. 66. Sal.