Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-01-11
Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. (Slutningen af Sagen ang. Kjøbstadhaandværkernes Rettigheder, see S. 26.) Capitainlieutenant Recke maatte, forsaavidt Cancellieraad Haastrup har anført Adskilligt for at svække den af Skomager Hansen fremsatte Paastand om det uforholdsmæssig store Antal af Landhaandværkere, der findes i Svendborg Amt og især paa Langeland, bemærke, at der vel maaskee kunde være nogle Urigtigheder i Angivelserne af dette Antal, men at der dog vistnok maatte lægges nogen Vægt paa den Omstændighed, at en Petition fra Svendborg Skomagerlaug udtrykke, lig nævner, at der i en Omkreds af 2 Mile ved denne By ere nogle og halvfjerdsindstyve Skomagere. Paa Langeland skal der være 87 Landsbyskræddere med Bevilling, og næsten i hver By 2 til 4 Skomagere, i Tranekjær endog 5, hvoraf de 2drive Professionen ligesom Kjøbstadhaandværkere, hver med 2 til 3 Svende og ligesaa mange Drenge. Grev Ahlefeldt-Laurvig gjorde Forsamlingen bekjendt med en af Politimesteren i Langelands Nørre-Herred affattet Fortegnelse over de derværende Landhaandværkere, ifølge hvilken der navnligen af Skomagere i dette Herreds 7 Sogne kun befandtes 12, og i de 2 Rudkjøbing nærmest liggende Sogne slet ingen. Propr. Hildebrandt bekræftede Rigtigheden af, hvad den foregaaende Taler havde anført. Cancellieraad Hempel yttrede, at det vilde gjøre han meget ondt, om han skulde modsætte sig noget Forslag til Lettelse for vore betrængte Kjøbstadhaandværkere; thi at en stor Deel af disse var det af Mangel paa Fortjeneste, maa han ved blive at erklære for sin urokkelige Overbeviisning, grundet paa mange Aars Erfaring. Man har været rundhaandet i at paabyrde Haandværkeren selv Skylden i hans Nød, medens Man paa den anden Side, istedetfor at undersøge den virkelige Grund til de mange fremkomne Klager, har troet at burde afvise dem. Justitsraad Skibsteds 1ste Jndstillingspunkt vilde vist være af væsentlig Nytte; men at foranstalte slig en Samling af alle saadanne Love, hvorved Grændsen imellem Land- og Kjøbstad haandværkernes Rettigheder nøie betegnedes, vilde nok have es store Vanskeligheder. Angaaende den af Committeen foreslaaede Skat maatte Taleren gjentage sin Erklæring, at han ikke skjønnede, hvad der herved vilde være vundet for Kjøbstad haandværkerne: Som et Exempel paa, hvor umuligt det iøvrigt er for dem at concurrere med deres Colleger paa Landet, vilde han blot nævne Bagerne. Medens nemlig Kjøbstadbagerne maae erlægge den meget forhøiede Afgift af det Hvedemeel, de forbruge, ere Landbagerne fritagne derfor, og saaledes med flere Næringsgrene. En lige Fordeling af de paahvilende Byrder vilde udentvivl være det virksomste Hjelpemiddel. Assessor Ussing, der ikke fraveeg sin tidligere Formening, at det Retteste i denne Sag var, ingen Petition at indgive, glædede sig forøvrigt ved af Cancelliraad Hempels Yttringer at erfare, at han, skjøndt Kjøbstadsdeputeret, fandt Committeens Jndstillinger af ingen Nytte for Kjøbstæderne, hvilket denne Deputerede, da han selv i forrige Forsamling, havde indgivet en Petition i samme Retning, vistnok ikke vilde have gjort, naar han ikke indsaae, at disse Forslag ikke vare til nogen sand Nytte for Kjøbstæderne. Den kongelige Commissarius bemærkede, naar den Deputerede for Odense har nævnt Bagerne som et Slags Professionister, der i Kjøbstæderne arbeide under langt ringere Vilkaar end paa Landet, fordi der blot i Kjøbstæderne, men ikke paa Landet, svares Consumtion af det Meel, der forbages, saa maa det bemærkes, at denne Afgift aldeles ikke falder Bagerne til Byrde, idet den naturligviis maa lægges til de øvrige Udgifter, hvorved Brød priserne bestemmes, og at den Jndførselsconsumtion, der ved Jndførsel af Brød, som forresten ordentligviis aldeles ikke kan finde Sted fra Landbagerierne, maa erlægges, fuldkomment dækker den Consumtionsafgift, der under Navn af Formalingsafgift udredes af det Meel, der forbages i Kjøbstæderne. Disse ere netop særdeles begunstigede med Hensyn til Bagerier, da Bageri af fiin Brød ikke tilstedes paa Landet uden efter særlig Bevilling, der ikke gives i en nærmere Afstand fra Byen end 1 1/2 Miil og endda ingenlunde er let at erholde. Ved Afstemningen blev først Justitsraad Skibsteds 1ste Jndstilling, forkastet med 49 Nei imod 16 Ja, hvorefter det med 63 St. mod 2 blev afgjort, at Sammes 2den Jndstilling ikke under nærværende Sag kunde komme under Afstemning i Realiteten. Derpaa forkastedes Committeens 1ste og 2den Jndstilling: hiin med 38 Nei imod 27 Ja, denne med 40 Nei imod 25 Ja, hvorefter Propr. Luders tog sit Amendement tilbage. Da det derefter, i Overeensstemmelse med Professor Bangs Amendement, sattes under Afstemning, om den af Committeen foreslaaede Skat skulde paalægges tilkommende Landhaandværkere, blev dette Spørgsmaal med 46 St. mod 19 besvaret, benægtende, og paa Grund heraf bortfaldt saavel Committeens 3die Jndstilling, som Etatsraad Steenfeldts Amendement hertil. Endelig forkastedes Committeens 4de Jndstilling med 19 St. mod 16. Da saaledes samtlige specielle Jnd stillings=Punkter vare forkastede eller bortfaldne, og som en Følge heraf ingen Petition kunde blive at indgive, blev Asses for Ussings hertil sigtende Jndstilling ei sat under Afstemning.