Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-10-30
Den oftere omtalte omreisende ringkjøbingske Kjøbmand, M. A. Cohn har, som bekjendt, erhvervet sig en egen Berømthed, som flere Blade, efterat denne Tidende først havde henledet Opmærksomheden paa hans Færd, have stræbt endmere at udbrede. Jsær har Kjøbenhavnsposten, efterhaanden fremført adskillige mærkelige Bidrag til bedre Vurdering af hans Bestræbelser. Det er notorisk siger den iblandt Andet, og kan godtgjøres af alle dem, som kjende M. A. Cohn, at han er en Mand uden egentlige Handelskundskaber, som næppe kan skrive sit Navn eller besidder de allersimpleste Skolevidenskaber, men som under Krigen, ved Handel med Manufacturvare, Colonialvare og Penge, fra Jntet af hævede sig til en formuende Mand. Med denne erhvervede Formue begyndte han omtrent Aar 1814 at indlade sig i Handel med Landets Produkter og blev en Spekulant, men handlede efter samme Regler som Spilleren, der troer at vide, hvilke Numere der bør besættes høit i Lotteriet, hvoraf Følgen blev, at hans Handel forstørrede sig med hans Credit og at Begge forceredes saaledes, at Crediten omtrent i Aaret 1824 standsede Handelen, indtil den Første endelig blev realiseret ved Accord, hvorved ham eftergaves flere Tusinde Rbd. Derefter fortsattes samme Handel paa samme Maade og bragte samme Resultat - en uhyre Gjæld omtrent Aar 1830. Det vil være vanskeligt mod den almindelige Mening at bevise, at denne Handel har været gavnlig for det Offentlige og det bemærkes derhos, at denne ufornuftige Handel har bevirket, at de solide Handelsmænd, som før vare i Ringkjøbing, enten trak sig ud af Handelen med deres Formue, eller nødsagedes til at nedlægge den, efterat have tabt Alt hvad de eiede, og at Broderen Sammels Handel, der dreves paa samme Maade, havde til Følge en Fallit paa meer end 200,000 Rbd. r. S." Dernæst meddeles høist paafaldende Oplysninger og M. A. Cohns Fremgangsmaade for at faae sin Handel tilveirs igjen, snart ved at ville laane en betydelig Sum af det Offentlige, snart ved at søge Laan paa Actier m.M., som Rummet ikke tillader at anføre, kun bemærkes, at han og hans Hjælpere efter Beretningen - især foretoge adskillige mærkelige Manøvrer paa Landet. "Da en stor Deel, tildeels fattige Bønder" - vedbliver Kbysten" siden nægtede at yde Betalingen, fordi de ansaae sig førte bag Lyset saavel ved Cohns Løfter som ved Actiebrevenes formeentlige Ugyldighed, bleve de i Hundredeviis af Cohn indkaldte for Forligelsescommissionen, og mange af dem, som ikke vare at overtale til Forlig, saasøgtes. Da Søgsmaalet begyndte i Ringkjøbing i en Tid, da kun en Prokurator var i Byen - som førte Cohns Sager, saa er det rimeligt, at mange Bønder indgik Forlig, alene fordi det vilde være dem meere bekosteligt at holde en Sagfører fra en anden By paa nærmest 6 Miles Afstand og ligeledes er det rimeligt, at de Bønder, der selv førte deres Sager, tabte; imidlertid have nogle Bønder indstævnet deres Sag for Landsoverretten, og mange Sager behandles endnu ved Underretterne. Vel falder det Bønderne vanskeligt at bevise deres Udsagn angaaende Cohns Fremgangsmaade og Løvter ved Actiernes Afhændelse, da han som oftest kom til dem i deres Huus, hvor sjelden nød Baade Sal. vendige Vidner vare tilstede; men det skal dog være vidnet og beediget i Ringkjøbing, at Cohn har truet Bønderne med Øvrigheden, baade Amtmanden, Fogden og Toldvæsenet, søgt Underskrifter for derefter at erholde Laanet af Finantserne, og selv antegnet og ladet antegne Nogles Navne uden deres specielle Tilladelse o. s. v. Endeligen mener, Kjøbenhavnsposten, at den Omstændighed, at Ringkjøbing Amtmand, som er Dommernes og Prokuratorernes Foresatte og selv eneste Forligelsescommissair for et stort District, skal være Cohns første Patron, ingenlunde er af den Natur, at den skal bidrage til at overbevise Bønderne om, at deres Jnteresse ikke underordnes. Det er os kjært, til Foranstaaende at kunne føie, at der den 19 d. er faldet Dom ved Landsoverretten i Viborg, i en Sag, som ved Underretten var anlagt af Cohn imod Sognefoged J. Christiansen af Nørre Bork, og hvorved denne var dømt til, imod lovformeligt Beviis om Tilbagebetaling efter 5 Aars Forløb, til Cohn at udbetale 10 Rbd. r. S., samt at betale Søgsmaalets Omkostninger. Men ved Overretten er Sognefogden frikiendt og Cohn dømt til at betale Processens Omkostninger ved begge Retter til Sognefogden med 25 Rbd. Sølv, samt i Mulct til Justitskassen for unødig Trætte 10 Rbd. Sølv.