Berlingske Tidende, 1833-01-25
Under Debatterne i Deputeretkammeret, i Anledning af indkomne Petitioner og Hertuginden af Berrys Frigivelse, i Særdeleshed Hertugen af Broglies Foredrag mærkværdihan sagde blandt andet Følgende: Efter Julirevolutiblev under Generalstatholderens" (daværende Hertug af leans, Ludvig Philipps) Anspicier, en ny Regjering ind hvoraf ogsaa jeg var Medlem. Vor Virksomhed begyndte i et Angreb mod Carl X og hans Familie, vi besluttede nem at han, tilligemed den, enten med det Gode eller med Me skulde bringes over Grændsen. Dette var - lader os kun staae det, m. H. - et Brud paa de gieldende Love, der i trygge enhver Franskmands personlige Frihed; denne Love, Overtrædelse var en saa meget større Brøde, da den angik Kongelige Familie. Men ikke een Eneste opløftede Røsten i hiin Beslutning, og vi fandt vor Retfærdiggjørelse i den byd Nødvendighed. Dette var endnu ikke Alt. Den 7de Ar erklærede Kamrene, at Carl X og alle hans Efterkommere de forbrudt al Ret til Thronen. Dengang indvendtes, at Ca ikke kunde være ansvarlig for fine Ministres Handlinger; vilde i ikke gjøre sig skyldig i Constitutionens Krænkelse, saa maatte man lade ham beholde Thronen og nøies med at sætte hans Raadgivere under offentlig Tiltale. Denne Argumentation var vel i logisk Henseende aldeles rigtig, men Kamrene burde ingen lunde ændse den; der var en politisk Nødvendighed, og den skrevne Lov maatte vige. Nogle Maaneder derefter bleve fire at Carl Xdes Ministre fængslede og satte under Tiltale. Nu paa stodes, at Carl X havde bødet for sine Ministre, og at disse altsaa nu ikke lovligen kunde tiltales. Dette Raisonnement var fuldkommen rigtigt, men hverken de Deputeredes eller Pairernes Kammer lod sig derved afholde fra at optræde, hiint som Anklager, dette som Dommer. Begge disse Statsantoriteter havde dertil ingen lovlige Midler i Hænde. De forskaffede sig selv en Lod. J det afvigte Aar skulde en Lov udstedes, der bestemte, at den ældre Green af den Bourbonske Familie skulde forvises fra Frankrige. Derimod blev meget ivret; man holdt en saadan Lov for en Usurpation, for en Alt, hvorved en heel Familie, uden at dens Forsvar hørtes, blev domfældet. Denne Bebreidelse var ikke ugrundet; men enhver reen personlig Lov har meer eller mindre en Doms udvortes Charakteer og visselig tillige dens Følger. Jmidlertid tog Kammeret intet Hensyn hertil, og deri gjorde det ret. Nu optræder Hertuginden af Berry i Frankrige. (Nu følger denne stakkels vildledte Moders Synderegister, der jo er bekjendt nok og ofte opramset.) - Man bemærkede siger et Oppositionsblad - at Kammerpræsidenten, da Hr. Du hvis under denne Harangne, nærmede sig, for at lade sit Navn indskrives, temmelig høit sagde: "Deres Anfører, mine Herre, Doctrinær, gjør et smukt Feldttog. Nu er blot tilbage, at vi sende en Deputation med hvide flyvende Faner, og med Armbaand, broderede med Lilier, til den ejegode Hertuginde af Berry, for at bede hende om at forlade Slottet Blaye, og ufortøvet sende en Coureer til Prag, for at opfordre Carl X. og hans Familie til at vende tilbage til St. Cloud. - Denne Opfordring, som endog hørtes paa Ministerbænken, har giver Anledning til heftige Explicationer imellem Hertugen af Broglie og Hr. Dupin.