Ribe Stifts Adresseaviser, 1808-11-29
Den 3die Septbr. for Anker ved Øen Sprogøe i Nærheden af Nyborg, Kl. 10, om Aftenen i klare Maaneskin, saa vi os indsluttede i en Halveirkel af Danske Kanonbaade, 22 til 24 i Tallet i Kanon briggen Miur, som var i følge med os, kappede sit Ankertoug og satte Seil til for at redde sig. Vi, som var nærmere Nyborg, hvorfra de kom, maatte næsten udholde deres hele Angreb, især i det Øieblik vi først bemærkede dem. De aabnede en skrækkelig Jld rundt om os med Drueskud fra deres hele Linie af 3 Divisioner. Af vort Mandskab var næsten Halvdelen fra Borde (hvoraf nogle paa Priserne og Ræstenmed de nyelig tagne Krigsfanger i Baadene) med hvilke sidste der maatte holdes Øie. Det øvrige Mandskab besatte desuagtet Kanonerne og blev paa nogen Tid ved at fyre; men da vi fandt det umueligt at modstaae en Styrke, der i det mindste var 7 Gange, stærkere end vores (thi 3 af dem kan i stille Veir, som det da var, regnes af lige Styrke med en Krigschaluppe) bleve vore Ankertouge kappede. Vort Skib kunde ikke styres af Mangel paa Vind og Fienden, som var os paa Musketskud nær, traf og med hvert Skud, de fyrede. Paa denne Tid blev vor Ven, Skibssekretair Thomas, og min Tiener dræbte, Skibet bie læk, Takkelagen var saa forskudt, at endeel af Seilene faldt ned paa Dækket. - Vor Stilling var nu den meest kritiske, man kan tænke sig, da en let Kuling til vor store Lykke reiste sig; en af vore Kanonbaade, hvorfra det var lykkedes os at faae Mandskabet og som man havde ladet drive, kom nu uheldigvis under vor Bov og hindrede Skibet fra at gaae for Vinden. Kugler, Splinter og Straae fløi rundt om os i enhver Direktion; Skibet blev mere og meere læk og Fienden halede ind paa os fra flere Sider; dog stode endnu vore Master og Raaseil. Den første Lieutenant (den eneste der var ombord) sprang nu som var sidste Redning med nogle brave Folk ned i Kanonbaaden og var saa lykkelig at giøre den klar, hvilket strax satte os istand til at kunne gaae for Vinden. Fiendens Jld blev umaadelig stærk, da vi tog vort Mandskab fra Kanonerne for at klare Seil; Vinden friskede imidlertid op, vore Folk kom igien til Kanonerne, og da Røgen noget fordeelte sig, bleve de satte istand til at tage bedre Sigte. En af de fiendtlige Kanonbaade med omtrent 70 Mands Besætning blev strax efter skudt i Sænk, ved vore Kanoner paa Skandsen, og Fienden, som troede, at vi havde sendt Folk i vor Kanonbaad, som nu drev bag ud, rettede deres Jld mod den med saamegen Kraft, at den sank. Det var til stor Nytte for os at vi gav Slip paa den; thi med den Smule Vind vi fik, var vi nu saa lykkelig at drive et godt Stykke bort fra dem. De satte efter os i nogen Afstand under bestandig Jld; nu havde vore Folk blot at passe paa Kanonerne, derved blev vor Jld mere levende og gjorde Fienden betydelig Skade. Kl. halv 12 gav Fienden sit Signal til at vende tilbage; men vi vare ikke istand til at forfølge ham. Vi satte Koursen til et Engelsk 64 Kanon skib, som laae omtrent 12 Mile (henimod 3 Danske Mile) fra os og ankrede i Nærheden af det. Ved Danbrækningen fandt vi vort Skib at være et fuldkomment Brag, 2 dræbte, som forhen meldt, og 13 saarede, som var en Trediedeel af Mandskabet ombord. Sex svære Skud igiennem den ravende Stormast, 5 igiennem Topseilet allene og i Skroget alle for mange til at man kunde tælle dem. Stormast, Bommen var overskudt og laae lige over Dækket og i Skibet var en stor Mængde Vand. Under hele Affairen havde vi 18 Danske Krigsfanger ombord fra Trefningen ved Nyborg, hvortil saavelsom til det syge Mandskab udfordredes nogle Folk, for at hindre dem fra at komme op og hielpe deres Landsmænd.