Ribe Stifts Adresseaviser, 1813-06-11
Et for nylig i Hovedstaden under Titel Moses og Jesus udgivet Skrivt vækker megen Opmærksomhed. Detter egentlig et tydsk Skrivt af Buchholz, paa dansk udgivet med en vidtløftig Indledning, Anmærkninger, og Forandringer af vor berømte Th. Thaarup, RaD. Saavel den tydske som danske Forfatters Tenden; gaaer ud paa intet mindre end at bevise, at Jøderne i Følge deres Religions=Grundsætninger bestandig betragte sig som et af Forsynet allene begunstiger og til Herredømme over alle andre bestemt Folk. ansee sig fritagne fra Opfyldelsen af almindelige moralske Pligter mod Ikke Jøder, og besiæles af et menneskefindsk Sindelag mod de Kristne, som de kalde Gojam, Nochriin, og Accum, at de som en Følge heraf og af Religionernes forskiellige Aand ikke ville identificer sig med andre Staters Borgere eller i Feidetid lige med dem forsvare den; men at de tvertimod maae undergrave og ødelægge den Stats Velfærd, som i noget betydeligt Antal optager dem i sit Skiød og giver dem Borgerrettigheder, hvilket sidste man endog historisk ved Romer statens, Spaniens, Polens, og flere Rigers Exempel har søgt at oplyse. Der anføres blandt meere, at ved det jødiske Sanhedrins sidste Møde i Paris 1807. kaldte dets Forstander Gud endnu udelukkende JsraelsGud, Jsraliterne Guds Folk, og alle til den isralitiske Stamme henhørende deres Brødre i egentlig Forstand. Som Midler til at fremme Jødernes Jdentification med de Kristne foreslaaes især at paalægge dem Militærtieneste til Landets Forsvarlige med andre Statsborgere, og iøvrigt henvises til de franske Decreter, om Jøderne. Som bekiendt synes det at være en at Keiser Napoleons Planer at underkaste Jøddedommet en heel Reform, hvis Hensigt især synes at være at tilintetgjøre den Jnflydelse, som Jøderne have havt paa de fleste Staters Finantssystem. Ved et Decret af 30te Mai 1806 suspenderede han derfor alle Jødernes Gieldsfordringer i sit hele Rige paa ubestemt Tid, og har siden givet adskillige vigtige Decreter denne og flere her henhørende Gienstande angaaende, hvori blandt et af de vigtigste er det, at Jøderne ikke maae drive Handel uden dertil at være forsynet med et Patent, og at det blev Jøden forbudet, at lade en anden gaae i sit Sted ved Konskriptionen, da de skulde være forpligtede til personlig Tieneste. - Skiøndt man i dette Skrivt udentvivl er gaaet forvidt imod Jøderne, vil det dog sikkert under en saa landsfaderlig Konges Regiering, som vor, kunne give Anledning til adskillige Foranstaltninger og Lovbestemmelser, sigtende til denne store Menneskeklasses Forædling og stedse fremgaaende Dannelse til nyttige og agtværdige Statsborgere. Ogsaa har Hr. Etatsraad Barens R. a. D. i et Stykke i Kbhvns. Skilderie, som har til Overskrivt, Kiøbenhavns Jøder lige saa gode Borgere som de Kristne med Styrke erklæret sig mod denne Bog, som han tillægger, Navn af et Nidskrivt. Hr. Etatsraaden anfører, at der ikke i de talmudiske Sætninger indeholdes Noget, som kan fritage Jøden for Lydighed mod Øvrigheden i det Land, hvor han opholder sig; at der ved Ordet Go om ikke betegnes Kristne, og at de i Hovedstaden oprettede Skoler for den jødiske Ungdom bevise dens Fremgang i sædelig Dannelse; han lover dernæst, at ville udgive et eget Skrivt til Forsvar for de danske Jøder; og bebuder endelig, at en snart udkommende jødisk Katekismus vil opvække et fordeelagtigt Begreb, som Jødernes Tænkemaade mod de Kristne.