Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-06-04
Direkteur Dunzfeldt udbragte en Tvast for Handel og Skibsfart, Artillerielieutenant Hoffmeyer for den sande Videnskabelighed eller for de ideelle Jnteressers Fremme, Postsekretair Bojesen for Lighed for Loven, navnligen for at ogsaa vore Brødre af den mosaiske Troesbekjendelse snart maae vorde kaldede til, lige med de øvrige danske Borgere, i Stændersalen at raadslaae om Fædrelandets Anliggender, (stærkt bifald. Herefter udbragte Hr. Bagermester Sager en Skaal, forde 7 Mænd, i Göttingen, der saa uforfærdet ere optraadte for at hævde et Folks lovbegrundede Rettigheder, der optoges med et stormende bifald. Med mange fortjente Bravos optoges dernæst Prof. Davids Togst for Frimodighed, saavelsom Pastor Gads for Danmarks Sommer, Etatsraad Hvidts for Negeremancipationen og Hr. Sagers for Slesvigs og Holsteens Stænder. Jdet Pastor Grundtvig udbragte en Skaal for den levende Oplysning, takkede han tillige sine Landsmænd, fordi de vilde have nogle af deres Følelser, Ønsker og Forhaabninger udtrykte ved hans Musa, uden at ændse den Forskjel, der uden Tvivl var imellem hans og de Flestes Anskuelser, og han greb Leiligheden til at bemærke, at denne Liberalitet mod afvigende Tanker om Veien og Maaden, hvorpaa fælleds Bedste kan naaes og rammes, skal findes hos alle sande Folkevenner. Efter Grosserer Meinerts Skaal for Nordens Skjalde, fordum og nu, takkede Pastor Grundtvig og udbragte een for alle gavnlige Kræfters Frihed. Da Assessor Ussing, reiste sig, for at udbringe sin Toast, modtoges han med længe vedholdende bifaldsraab. "Jeg kan - begyndte han - ikke hielpe Dem, mine Herrer! De maae endnu engang høre mit Ramaskrig, for Offentlighed og Orden i Rigets Finantser, (bifald.) Vi ere vel ikke avancerede meget vidt, siden vi sidst vare her forsamlede, men viere dog altid rykkede et Stykke fremad, og Noget er bedre end Jntet. Før havde vi kunden calculatorisk Oversigt over de rimelige Jndtægter og Udgifter i Aaret 1835, nu have vi faaet en Beretning om de - (Latter) - virkelige Jndtægter og Udgifter i samme Aar, og en lignende kunne vi hver Dag vente for Aaret 1836. Denne Beretning, meente Taleren, var vel høist summarisk, men den var dog altid et Skridt fremad, thi de virkelige Tal skal Man ikke kunne bortraisonnere (Bravo og Latter). Hvad der imidlertid var Mere, end dette, det var Kongens Svar paa Finantspetitionen: thi - sagde han - tre høist vigtige Tilsagn ere der givne, disse nemlig: "at Kongen ikke antager, at forøgede Skatter eller nye Statslaan ville blive nødvendige; at Planen til, ved Besparelser at tilveiebringe Ligevægt imellem Statens Jndtægter og Udgifter skal offentliggjøres; at det bestandigt er Kongens Villie, at samtlige hans Undersaatter skulle erholde Kundskab om Finantsernes Tilstand, og at derfor de til hensigtsvarende Offentlighed i Henseende til Statens Finantsvæsen sigtende Efterretninger fremdeles skulle kundgjøres. Disse tre Kongenøgler ville nok aabne Finantsernes endnu fast tillukkede Dør. Og saa kan da alle de gaae hen og lægge dem, som meente, at Finantserne ikke kom Stænderne ved (Latter), og at de blot skulde passe deres egne RavnekrogsAnliggender, deres blot lokale og provindsielle Jnteresser (Latter), og ikke befatte sig med hele Statens Vee og Vel(overordentligt stærkt bifald). De hviskede hinanden end- ogsaa saa smaat i Ørene, at Kongen ikke engang vilde værdige Stænderne noget Svar paa Finantspetitionen (Latter). Vi have nemlig nok af den Slags - som De veed der ansee det under deres Værdighed at svare. Man kan opfordre dem nok saa høit, nok saa tydeligen, nok saa navnligen: ingen Ting bider paa dem (Latter). Ellers ere de saamæn omskindede nok (umaadelig Latter), men i det Punkt have de en Bøffelhud; man kan skyde paa dem med Kugler og med Skraa, ingen Ting gaaer igjennem (stormende bifald og Latter). De hylle sig i deres fornemme Konferentsraads=Mantel og sige ved sig selv, ligesom Figaro i Komedien: "Ja bi Du, til jeg svarer, (Latter). Men af den Slags er Kongen ikke. Han gav ærligt Svar paa ærlig Tiltale. Fylder da Deres Glas, mine Herrer, saaledes sluttede Taleren, og fylder dem med Deres bedste Viin - til Ærgrelse for Berlineren, der hverken under os god Viin eller gode Finantser (Latter) og lader os i Forening udbringe den gode, gamle, endnu ikke overflødig blevne Skaal: For Offentlighed og Orden i Rigets Finantser!" (Helsingøers Avis beklager, at den for Rummets Skyld ikke kan gjengive Asses for Ussings Skaal, men - siger den - derimod beklage vi aldeles ikke, at vi desformedelst heller ikke kunne med Kjøbenhavnspostens Nøiagtighed indflette deri de 20 Parentheser om "Latter, umaadelig Latter, stormende Bravo, vedvarende bifaldsraab, o. s. v. o. s. v.; thi denne tildeels taktløse Auglomanie hører, som tidligere yttret, ikke til den danske Maifests lyse Sider, og den viser sig ogsaa, hvad ret godt er, især først ved Gildets - Slutning). - Efterat Justitsraad Salicath havde udbragt en Skaal for Præsidenterne, takkede Prof. David paa Præsidiets Vegne og tilføiede et Ønske om "Velbekomme for dem, der vilde drøvtygge hvad her var sagt, for Berliner Referentens Referent og Angsburger Brevskriverens Brevskriver. Festen sluttedes som den var begyndt med et Kongen leve."