Kiøbenhavns Postrytter, 1790-02-08
Cølln, den 21 Januarii. Man læser nu en historisk Fortælling om Revolutionen i de catholske Nederlande, hvoraf sees dens første Begyndelse, og hvor stor Deel Advocaterne have havt der. Følgende er blot et væsentligt Udtog af bemeldte Fortælling: Antallet af de Brabantere, som skulde fremvirke Revolutionen, var i Førstningen overhovedet ikkun 5 til 6000 Mand. Disse vare for svage til at imodstaae den forenede Keiserlige Magt; man maatte altsaa finde paa Midler til at faae denne Magt fordeelt, og til den Ende søgte man ved mange tusinde udstrøede trykte Piece at giøre Folket oprørskt. Advocaterne Vonk, var Asche og Verloog fra Kempterlandet vare de første Opfindere af dette vidtløftige Project. De bragte de Brüsselske Advocater Tofs, Kint og Hardy, Kiøbmændene Autremez og Wemaels og Jngenieur Fisco paa deres Partie, og oprettede et Selskab under det Navn: "Forening pro aris & foris;" og sammensoere sig, at vove Alt for Landets Friehed. Enhver af disse maatte nu hværve 6, 8, 9 til 10 Personer, og lade disse sværge samme Eed. Disse hværvede atter andre, og saaledes blev Selskabet alt større og større. Saasnart nogen var indlemmet i Selskabet, maatte han give sig eller antage et andet Navn, som han skred paa et Kortblad, og leverede sin Hværver, der sendte samme til een af Selskabets 8 Forstandere, hvorved disse følgelig efterhaanden erfarede deres Stalbrødres Tilvæxt, Forræderie kunde ikke vel faae Sted, siden ingen, efter formeldte Fremgangsmaade, kunde have meere end eet Vidne imod sig. Nu bleve altsaa Forholdsordres uddeelte, af hvilke den første paalagde Medlemmerne det som deres vigtigste Pligt, ikke at lade den Keyserlige Garnison, som ved een eller anden Leylighed blev bragt til at marchere andenstæds hen, komme ind i samme Garnison igien. Af denne eene Forbindelse fulgte altsaa utallige andre. Allerede i de 3 første Dage, efterat Jnstructionen var kommet til Mecheln, var dette Selskab voxet til 3000. J Loe wen havde det ikke været i 8 Dage, førend det havde bragt alle Jndvaanerne paa sin Side. Alle de vigtigste Stæder vare tilsidst saa vel instrueerte, og tillige saa eenige, at de Keyserlige Tropper allerede selv ansaae de Garnisoner, de havde ladet sig forføre til at forlade, som forlorne. Revolutionen skulde overalt have udbrudt paa en vis Dag, men en af Medlemmerne røbede den heele Complot. Autremez og Fisco bleve med flere Medskyldige arresteerte; men Verloog undkom. Udenlandske Negotiationer gjorde Hindring i den tagne Beslutning, at formere en Armee paa Grændsen. Jmidlertid fik det Brüsselske Selskab nogle Geistlige og Lemmer af den tredie Stand overtalt til at authorisere van der Noot som et Slags Befuldmægtiget; men man tvivlede dog meget, at det vilde lykkes ham ved fremmede Hoffer. Selskabet gjorde sig derpaa al Umage for at formaae Undersaatterne til at udvandre til Grændsen. J denne Hensigt havde Advocat van der Eyndte fra Mecheln bragt en trykt Piece i Circulation. Herved stolede man tillige paa en vis Naboemagts gunstige Sindelav; og Advocat Torfs blev sendt til Frankerige, for ogsaa der at sondere Tænkemaaden. Abbedier ne og riige Privatpersoner bragte Penge tilveye, og de Antwerpenske Kiøbmænd gjorde Udvey til en stor Sum. Nu blev alt, hvad der vilde gribe til Vaaben, sendt til Hasselt og Egnen omkring Lüttich. Advocaterne van der Eyndte, Brower, Linden og Robyns førde Cassen og besørgede Bevæbningen. Endeligen bleve Hovedmændene for denne Plan alt for bekiendte i Brüssel. Van der Noot bad dem overlade sig Hovedbestyrelsen; men de udnævnte alligevel en Deputation, der bestod af van der Noot, Abbederne van Tangerlod og St. Bernhard, Advocaterne Moris og Sagermanns, samt nogle udvandrede Magistratspersoner fra adskillige Brabantske Stæder. – Det siden Paafulgte er almindelig bekiendt.