Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-12-01
Blandinger. Den Lorenzenske Sag. For omtrent Halvdelen af Slesvigs Befolkning (158,717 Mennesker af 338,192 paa 93 - Miil af 163) er det danske Sprog Folkets Modersmaal." Dette siger i det Mindste Prof. Paulsen i sit Skrift. "Det danske Sprog i Slesvig. Kjøbenhavn 1837. Jkke destomindre har den sønderborgske Deputerede ikke maattet tale Dansk i den slesvigske Stænderforsamling, ja det synes endog, at Lorenzen har Forsamlingens Majoritet imod sig. Senere er "Fædrelandet beordret tiltalt for en Artikkel om et Optrin, der skal have fundet Sted i hiin Forsamling, endskjøndt Artiklen ifølge "Fædrelandets Formening kun indeholder nogle Yttringer, imod et vist Parti i den slesvigske Forsamling, som kaldes det slesvig-holsteinske, og som nylig har vedkjendt sig som sit Formaal, at skille en Deel af Danmark, nemlig Slesvig, fra det øvrige, og faae det ind under det tydske Forbund." – J denne Anledning raisonnerer det omtalte beslaglagte Blad saaledes: "Danmark Forsvareres Stilling bliver saaledes høist ulige imod dets Angriberes: disse, Schleswigholsteinerne, kunne under Censurens Ægide, da de fleste slesvigske og holsteenske Embedsmænd, som, opdragne paa tydske Universiteter, ere antidanske, med største Frihed og Ugenerthed fare løs paa os Danske med de groveste Skjeldsord, de meest nærgaaende Jnsinuationer, uden at det et eneste Øieblik falder os ind at anlægge Sag mod dem, og endnu mindre tænker sikkert det slesvig-holsteen lauenborgske Cancellie paa at anlægge nogen offentlig Sag for at værne om vor Ære; de schleswig-holsteinske Blade, Jtzeboer= og Oldesloer-Vochenblatt, levere de haandgribeligste Beviser paa Sandheden af vore Ord. Vi derimod have med den Taalmodighed, der er os Danske egen, saagodtsom reent tiet stille til den Masse af Fornærmelser, hvori Danmarks Fiender, Schleswigholsteinerne, have gjort sig skyldige mod os, og nu endelig, da deres Voldsomhed er brudt ud imod Danskhedens Forsvarer, Deputeret P. H. Lorenzen, ikke blot, som Cancelliet mener, ved eet Optrin i Stænderforsamlingen, men ved en Mængde Optrin baade i og udenfor Forsamlingen, da Hr. Lorenzen hverken fandt nogen Beskyttelse hos den kgl. Commissarius eller hos Regjeringspræsidenten, til hvem han begav sig tilligemed sine Collegaer Thing skriver Jepsen og Deputeret Nis Lorenzen, da han ogsaa udenfor Forsamlingen var udsat for personlige Fornærmelser, Scener, der minde om den første franske Revolutions varmeste Dage, nu da vi troede os opfordrede af Kjærlighed til Danmark at sige et Par Alvorsord imod dets Fienders voldsomme Fremfærd, nu anlægger det danske Cancellie en offentlig Sag imod os. Sandelig det er ikke lige Vilkaar, hvorunder vi føre Striden, imod vore og Danmarks Fiender, men det er dog en Trøst at have hele Danmark paa sin Side, og i Spidsen for det Danmark Konge, til hvem vi indgive en Klage over Cancelliets Fremfærd imod os."J Dannevirke, af 9d hedder det: "Alt. Merkur.) Den forstemte Tilstand i Stænderforsamlingen har, som Man hører, derved faaet ny Næring, at ogsaa den Deputerede Nis Lorenzen fra Lilholt har begyndt at tale Dansk, men at dette skal være bleven ham forbudt af Præsidenten. (Vi vove at tilføie, hvad vi af paalidelig Kilde vide, at ogsaa den Deputerede Posselt fra Kjøbenhoved samtidig har erklæret i Forsamlingen, at uagtet han ligesaa godt kunde udtrykke sig paa Tydsk, vilde han herefter i Forsamlingen kun betjene sig af det danske Sprog, eftersom han saae, Man vilde foragte samme. Ligeledes agter den Deputerede, Herredsskriver Jepsen af Rinkenæs, saasnart han efter en Forkjølelse, som hindrede ham i at besøge Moderne, atter kom i Forsamlingen, at afgive den samme Erklæring som Posselt.), – Fra Flensborg skrives: "Alt. Merkur beretter, at efterat den De Gre puterede P. H. Lorenzen er bleven udelukket af den slesvigske Stænderforsamling, har han lovet Præsidenten at tale Tydsk. Denne Efterretning kunne vi paa det Bestemteste modsige. Hr. P. H. Lorenzen sidder endnu som Repræsentant i Stænderforsamlingen, men har siden ikke talt et Ord, hverken Tydsk eller Dansk, idet han først vil afvente Hs. Maj. Kongens Resolution, paa sin indgivne Klage, om han som Deputeret tør aabne sin Mund eller ikke. – J "Dannevirke læses fra Haderslev under 29 Novbr.: "Den Deputerede Hr. P. H. Lorenzen befinder sig idag heri Byen i Anledning af sin Moders Begravelse. Efter Forlydende reiser han i Aften tilbage til Stænderforsamlingen." -Wandsbecker, Jntelligenzblatt, der fra Nytaar af vil føre Tillen Reue Holsteinische Blattere, omtaler det i Slesvig Passerede efter Alt. Merk. forvanskede Fremstilling med Tilføiende: betinget kunne vi ikke troe denne hele Beretning, navnlig kunne vi ikke begribe, at Forsamlingen kan være berettiget til at udelukke er Medlem af den Grund, at han taler et Sprog, som en stor Deel af det Folk, hvilket Forsamlingen repræsenterer, udelukkende bruger som Forretnings og Omgangsprog. En saadan Berettigelse vilde være urimelig, vilde ligefrem stride imod den parlamentariske Friheds Princip, og vilde være en bitter Krænkelse af den Deel af Folket, som kalder det danske Sprog sit Modersmaal. – "Fædrelandet siger: "Et stort Exempel paa, hvorvidt de schleswigholsteinske Embedsmænd i Hertugdømmet Slesvig ter gaae i deres Anmasselse, afgiver den flensborgske Politimester Hr. Niemann, der ved Censurens Anvendelse aabenlyst begunstiger det schleswigholbeinske Parties statsopløsende, høiforræderske Stræben, og søger at undertrykke enhver Meningsyttring fra den modsatte Side. Hr. Niemann har nylig begaaet et nyt Misbrug af sin Embedsmyndighed, ved at lægge et Rummer af "Flensburger Zeitung, under Beslag, som indeholdt tvende af "Fædrelandet oversatte Artikler nemlig, vor første Anmeldelse om den slesvigske Skandale og en Artikkel af forrige Tirsdagsnummer "Lorenzen fra Haderslev. Rigtignok er den første af disse siden beordret actioneret af det danske Cancellie, men denne Action, forbris lidet ængstende Byrde vi haabe at befries ved Hs. Majestæts Retfærdighedskjærlighed, kan ikke have været bekjendt i Flensborg, da beflaget foretoges, og kan altsaa ikke i mindste Maade undskylde Hr. Riemann, der her aabenbart har handlet som anført, for saavidt muligt at forhindre at Noget, der kunde være det schleswig holsteinske Parti ubehageligt, eller oplyse det slesvigske Folk om dets Deputeredes fanatiske og vilkaarlige Adfærd, udkommer paa slesvigsk Grund. Hr. Niemann kan imidlertid (tilføier-Fædrelandete) være rolig for, at vi nok skulle sørge for at vore Artikler komme Slesvigerne til Hænde. - Berl. Tid, siger, at denne Sag har vakt megen Opmærksomhed i Kjøbenhavn, og i Lollands-Falsters A. skrives fra Nykjøbing under 28de. "Jfølge idag ankomne Privatbreve fra Kjøbenhavn var Stemningen der i høi Grad spændt paa, hvad Regjeringen vilde beslutte i Anledning af de i den slesvigske Stænderforsamling stedfundne tumultuariske Optrin, og Man antog almindelig, at denne Forsamling maatte blive ophævet, og at Beslutningen derom maaskee allerede var fattet i Statsraadet. Det unddrer os blot, at den kgl. Commissarius ikke allerede gjorde det, da Man fremkom med Propositionen om Hertugdommets Jndlemmelse i det tydske Forbund, men dertil kan nu vel tænkes gode Grunde. At den kgl. Commissarius og Præsidenten iøvrigt have havt et besværligt Hverv at regte i denne Forsamling, skal Jngen kunne nægte, men det lader sig heller ikke nægte, at de ved flere Leiligheder have viist en besynderlig Opførsel. Jngen af dem kunde høre, da den exalterede Gulich udraabte sin mærkværdige Jnjurie: "Fort mit dem Stempel, der Knechtschaft, (Bort med Trældomsstemplet. - ved hvilke Ord han betegnede Skibsmærket, Dansk Eiendom. Beklageligt er det vel, at det er kommet til saadan en Yderlighed; men denne Mellemtilstand, hvori vi have levet: i de sidste Aar, kunde ikke være af Varighed, og nu maa det snart vise sig, om det skal briste eller bære. Vil Regjeringen kun træde rask og bestemt op, saa tvivle vi ingenlunde om en heldig Afgjørelse af dette Livspørgsmaal. for Danmark, thi en Regjering er stærk, allerede fordi den er Regjering, og naar den, som her, har Sandheden og Retfærdigheden og den langt overveiende Fleerhed af det oplyste og selvstændige danske Folk paa sin Side, maa den være uovervindelig. - Paa "Fædrelandets Contoir ligger til Underskrift en Adresse til Kongen *), hvori det blandt Andet hedder: "Til Alt, hvad vi maae finde beklageligt, kommer der endnu en i vore Øine høist foruroliggende Omstændighed. Jkke alene have vi nemlig seet, at en Prinds af det danske Kongehuus ikke, efter sin formeentlige Pligt, med et eneste Ord har modsat sig Forslag og Paastande, der saa dybt krænkede det danske Riges ved Arveloven bestemte Udelelighed; men endogsaa Deres Majestæts Commissarius, har baade undladt med Kraft og Energi at protestere mod slige for Staten fordærvelige Forslag, og har negtet den danske Repræsentant sin Bistand med den Erklæring, at han ei forstod det danske Sprog. Det er disse Omstændigheder der opfylde os med Bekymring. At Deres Maj. deler denne Bekymrings tunge Byrde; at D. Maj. vil hævde og beskytte Deres danske Undersaatters Ret til, paa deres egen Grund i deres eget Tungemaal, at forsvare Fædrelandets Enhed; at D. Maj. aldrig vil taale, at en ringe Deel af det danske Riges Jndbyggere, midt i Fredens Skjød, udriver en vigtig Landsdeel af dennes inderlige, historisk vel berettigede Forbindelse med det øvrige Rige; at D. Maj. i Deres Viisdom vil, medens det endnu er Tid, tage de fornødne Forholdsregler til at forebygge, at en saadan Opløsning af Riget, begunstiget af ydre Omstændigheder, nogensinde skal kunne indtræde, - derom ere vi fast og urokkeligt overbeviste, og det er netop vor undersaatlige Tillid til Deres Majestæts ædle Villie og ophøiede Jndsigt, der bevæger os til for Deres Throne, at nedlægge Forsikkringen om, at Deres Majestæt trygt kan stole paa, at Deres trofaste Folk med udholdende Kraft og levende Begeistring vil understøtte denne Deres Majestæts fædrelandssindede Stræben. - Private Efterretninger - siger "Fædrelandet – melde fra Slesvig, at Hs. Durchl. Hertugen af Augustenborg den 1 1/4 Rov, havde samlet en Kreds af Stænderdeputerede hos sig; den 16de (den Dag, da Optrinet med Lorenzen foregik) havde været i Forsamlingen og den 17de havde forladt Byen. Han var endnu ikke den 23de vendt tilbage.