Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-04-27
Efterretningerne fra Tyrkiet lyde forskiellige; Bucharest vare den 29de Marts Rygter i Omløb om nye Uroeligheder i Macedonien og nogle andre Tyrkiske Provinser, hvorfor man endog saade, at den Tyrkiske Regiering havde selv anmodet Russerne om at opsætte deres Tilbagemarsch over Balkanbierget; saameget er vist, at man hører endnu ikke noget tale om dette Tilbagetog. - Derimod hedder det fra Constantinopel selv under 26de Marts, at der hersker overalt Rolighed og Sikkerhed i det Tyrkiske Rige, at de Rajahs blive overalt behandlede med Maadehold og Retfærdighed og kunne allevegne passe deres Forretninger uden at have nødigt at lagt tage det Ceremoniel, som tilforn, naar Tyrkist Militair eller Øvrighedspersoner passerede forbi. Desuagtet lide Jndvaanerne i Constantinopel af mange Slags Trængsler; Brødet var dyrt fordi Regieringen, efterat Blokaden for Dardanellerne var ophævet, giorde Kornhandelen til et Monopol og tilegnede sig den; men i den sidste Tid har den dog erkiendet det skadelige derved, og tilladt Møllere og Bagere at kiøbe Kornet umiddelbar paa Skibene, siden den Tid er igien Brødet bleven let og godt; men Kiød og Brændsel er uhyre dyrt, det første fordi der er Qvægsyge i Lilleasien, og Priserne stige desuden paa alting ved det at Mønten er bestandig bleven gjort slettere. Der gives saaledes Kilder nok til Misfornøielse blandt Jndvaanerne; men Sundhedstilstanden er god, og selv i Adrianopel har Pesten meget aftaget ved Storvezierens gode Foranstaltninger, da han der har bygget et Lazaret, lade de mistænkte Huse rense, og ødelægge de Effecter og Klædningsstykker, som fandtes i dem. Sultanen erkiender stedse mere Nødvendigheden af i alle sine Forhold at nærme sig den Europæiske Civilisation, hvilket tilsidst maae have den Følge, at Tyrkiet enten bliver til en civiliseret Stat eller at den Ottomanniske Statsbygning bliver kuldkastet ved Folkets Opposition imod disse Forandringer. – Dog tager Sultanen nu nogen Hensyn paa sit Folks Fordomme, og har nyeligen forviist sin Adjutant Avni=Bey, som ellers var hans Yndling, til Nikomedia, fordi han i Maaneden Ramadan, eller den Tyrkiske Fastemaaned, har tilladt sig at leve alt for Europæisk. Sultanens Liberalisme er for nyelig bleven sat paa Prøve, thi to Franskmænd, fra Marseille ere ankomne til Constantinopel og bedet og Tilladelse til at udgive et Tidsskrift i det Tyrkiske og Franske Sprog; han har modtaget Begjæringen med Naade, men endnu ikke givet noget Svar derpaa. Han fortiener meget at roses fordi han søger at indskrænke den Luxus som hersker iblandt de Store, isærdeleshed den saa skadelige Luxus som ogsaa grasserer i Rusland, Jtalien og andre Lande, at holde en Sværm af unyttige Tienere. Men det erisær Militairen at han bestræber sig for at europæisere; erholde hans Soldater endog ikke de Europæiskes Brugbarhed, saa faae de dog i det mindste deres Facon. Officerene og Sultanen, selv have allerede anlagt en Overkjole, som ganske er af Frankisk Snit, og i nogen Tid har man seet Tyrkiske Soldater paa Gaderne med Tichakos. Man taler selv om, at de Tyrkiske Officere og Hs. Høihed selv have ifinde at aflægge deres lange Skiæg, kan nu nogen tvivle om at Tyrkiet vil blive til en ægte Europæisk Stat, Religionen synes vel at være lidt i Veien for saa store Forandringer, men den har saa ofte maattet føie sig efter Politiken. J Moscheerne er Folket blevet opfordret til ikke at modsætte sig disse Forandringer i Uniformen, da de ingenlunde stride imod Koranens Forskrifter og Sultanen desuden vil have det saaledes. – Det hedder, at England og Osterrige have forlangt samme Handelsretttigheder som Rusland, og at Sultanen skal være villig til at tilstaae alle de Nationer, som han staaer i venskabelig Forbindelse med, de samme Fordeele. Det Danske, Svenske, Spanske og Neapolitanske Flag, som fordum kunde allene passere det sorte Hav under store Jndskrænkninger, ere nu befriede fra Toldafgivt ved Jndseilinger og fra de Formaliteter, som forsinkede Udfærdigelsen af Firmanerne. Det er mærkværdigt; men det forsikkres at det forholder sig saaledes, at flere hundrede Hydriotiske Matroser, skulle have taget Tieneste paa den Tyrkiske Flaade, af Mangel paa anden Beskjæftigelse, og være blevne velvillig modtagne. Ved den sidste Audience, som Sultanen gav den Russiske Ambassadeur Hr. v. Ribeaupierre, gik det meget simpelt til og uden store Ceremonier. Sultanen var kun omgivet af faa Personer; han havde sendt tre prægtige Heste ned til Standbredden for at hente Ambassadeuren til Casernen Ejub, og bad ham, efter en meget galant Modtagelse, ikke at forsmaae en Daase besat med meget smukke Brillanter; dette er nu ogsaa paa Europæisk; thi i forrige Tider fik de udenlandske Gesandte i Present Peltse og Shavls. – Man siger at Russerne sætte Fæstningen Erzenrum i en meget god Forsvarstilstand, og at mangfoldige Russiske, Tropper arbeide derpaa; det er imidlertid at omtvivle og Sultanen kan lide at hans Fæstninger blive europæiserede. Derimod i Braila- og Turno, hvor Fæstningsværkerne blive sløifede, lade Russerne opføre Græske Kirker af Materialierne; men Gjorgevo befæster de stærkere; endeel af de nye oprettede Vallachiske Tropper skulle forlægges dertil, for under Russiske Officerers Veiledning der at lære Krigstienesten; desuden erholde Fyrstendømmerne en ganske nye Organisation, hvorved Folket bliver befriet fra Bojarernes, fordum saa trykkende, Aag. Men hvem bliver Hospodar i disse Fyrstendømmer, det vilde være høist velgiørende om Storfyrste Constantin vilde overtage deres Bestyrelse.