Berlingske Tidende, 1810-02-12
Onsdagen den 24de, som var den af Hs. Kongelige Majestæt fastsatte Dag, paa hvilken Hs. Kongelige Høihed skulde paa Rigssalen, aflægge sin Troskabs-Eed, og modtage Rigets Stænders Hylding. skeete Processionen fra Kongens Gemak i følgende Orden : 1) Stændernes Drabantere med deres Musik. 2) Pager. 3, To Herolder af Kongens Cancellie. 4) Kongens Hof=Marskalk, Overadjutant, Friherre Baron Cederstrøm med Marskalks=Stav. 5) Hof=Staten. 6) Kongens øverste Kammerjunker og første Hof Staldmester. 7) 2de Herolder. 3) Høieste Ret. 9) 2de Herolder. 10) Statssecretairerne. 11) Hof=Cantsleren og Justits Cantsleren. 12) Statsraadet. 13) Ordens Herolderne, først Nord=Stiernens, siden Sværd og derpaa Seraphinordenens Herolder. 14) Rigsherolden, Overceremoniemesteren v. Haus wolff. 15) Hs. Exellence Rigsmarskalken, Grev Axel von Fersen: klædt i Ceremoniedragt, med Marskalkstaven. 16) Hs. Kongelige Høihed Thronfølgeren, klædt med Krone og Kaabe, som opbares af 2de vagthavende Kabinets=Kammerherrer, og opvartet af en Lieutenant af Garden og en Vice-Corporal af Drabanterne. 17) Hs. Majestæt Kongen, med Krone, Scepter og Kaabe, hvis Slæb blev baaren, i Kammerherrens Sted, af Over kammerjunker Grev Wachtmeister, og paa Siderne af 2 Overkammerjunkere, Grev Steenbock og Friherre Carl Hamilton. Ved Siden af Hs. Majestæt gik Hs. Excellence Statsministeren Friherre Baron v. Engstrøm. Bag ved Hs. Majestæt gik Hans Storvagt, og derefter paa Siderne 24 Livdrabantere, anførte af deres Officerer. Efterat Hs. Majestæt havde sat sig paa Thronen, Hs. Kongl. Høihed taget Sæde paa den for ham ved Thronens høire Side bestemte Plads, og Deres Excellencer, Statsministeren for de Udenlandske Sager og Rigsmarskalken ligeledes sat sig paa de for dem neden for Thronen bestemte Pladser, behagede det Hs. Majestæt, efter at have æsket Tavshed ved Rigsmarskalken, paa følgende Maade at tiltale Stænderne: Velbaarne, Ædle og Velbyrdige, Ærværdige, Værdige, Vellærde, Forstandige, Velagtede, Hæderværdige og Redelige, Gode Herrer og Svenske Mænd, Med inderlig Erkiendelse af Forsynets Varetægt over det Svenske Folk, og med en Glæde, som jeg ei mægter at skildre Eder, seer jeg Eder gode Herrer og Svenske Mænd, ved denne høitidelige Leilighed, atter forsamlede for Sverrigs ældgamle Throne. Den er ei mere omgiven af truende Farer, ei stillet blot for fremmede Herrers Magt; den er omhægnet af Eders Kiærlighed, understyttet af Eders enige og kraftfulde Bistand, tryg i Fredens livsalige Lye. Eders Vel og Fædrelandets tilkommende Skjæbne er ei mere allene bunden til Eders gamle Konges Dage; den ædle Fyrste, som Eders Valg kaldte til at være min Eerfølger, og som saa længe var et Formaal for vore ivrige Ønsker, optræder nu ved min Side, allerede ledsaget af mit Folke udeelte bifald, allerede efter sin Fortieneste erkiendt af mit Hierte Jngen af Eder, gode Herrer og Svenske Mænd, vil andet kunne, ved at som føre denne Rigets forandrede Silling med Mudt af de Farer som nu ere fiernede, ved Erkiendelsen af den blidere Skjæbne ved nu kunne forvente, end deeltage med mig i det jeg saa inderligen føler - og fæste forhaabningsfulde Blik paa en Fyrste, som svarende til Min og Eders Forventning, skal blive en Støtte for min Alderdom og en Borgen for Eders fremtidige Held. Jeg har troet at fra min Side intet Middel burde oversees, der maatte kunne knytte den Prinds endnu nærmere til mit Hierte og endmere lade ham føle min Tilbøielighed, til hvem jeg en gang skal overgive min Throne og mit Folks Velfærd; Jeg har derfor ved en aaben Akt, som nu vil vorde oplæst for Eder, erklæret Sverrigs udkaarede Kronprinds for minadopterede Søn. Skjøndt dette nye Baand ikke var fornødent for denne nye Fyrste for at tilvinde ham min uindskrænkede Høiagtelse og Fortroelighed, saa er det alligevel Trang for mit Hierte at tilstaae at dette er mit Ønskes hele Fylde. Med denne Adoptation har jeg forbundet et Navn, som, hos mig forenet med undselige Fordringer, udmærket ved sørgelige Tider, da Skjæbnen var mægtigere end Villien, ved Sørger, lettede formedelst Eders Hengivenhed, ved reene Hensigter og en i alle Henseender uforanderlig Fædrelandskierlighed, henter sin Glands og Anseelse fra udødelige Konger, lysende og store Mønstere i Krigerdaad, men end mere i de fredelige Jdrætter. Herpaa oplæste en Hof=Cantsler følgende af Hs. Kongelige Majestæt undertegnede aabne Act. Vi Carl af Guds Naade, Sverigs, de Gothers og Venders Konge, o. s. v. Arving til Norge, Hertug til Slesvig, Holsteen, Stormarn og Ditmarsken, Greve til Oldenborg og Delmenhørst o. s. v., giøre vitterligt: At, saasom Sverrigs Stænder, ved Forsynets beundringsværdige Styrelse og til Befæstelse af Rigets saavel nærværende som fremtidige Rolighed, ved et frit og eenstemmigt Valg, samt dermed overeenstemmende, under 28de August 1809, oprettet Forening og Valgakt, have udkaaret den høibaarne Fyrste og Herre, Prinds Christian August af Slesvig=Holsteen, Sønderburg=Augustenburg til det svenske Riges Kronprinds, og til Vor Efterfølger paa den svenske Throne, saa have Vi, for des tydeligere at tilkiendegive Vor oprigtige og inderlige Glæde over denne lykkelige Begivenhed, og for tillige endnu nærmere at sammenknytte de Ømheds, Velvilligheds og Fortroligheds-Baand, som forene Os med Hs. Kongelige Høihed, baade af Pligt og Tilbøielighed følt Os opfordret til, i Kraft af denne vor aabne Art, at erklære Hs. Kongelige Høihed, Sverrigs udkaarede Kronprinds, ny Prinds Carl August, Hertug til Schlesvig=Holsteen, Sønderburg-Augustenburg, for Vor adopterte Søn. Ved denne Leilighed have Vi ladet Os lede, deels af den grundede Hyldest Vi skiænke den Tænkemaade og de Egenskaber, som allerede har tilvundet Hs. Kongelige Høihed det agtværdige Folksustrømtede hengivenhed, hvis Forsvar og Styrelse, i dets vanskelige Omstændigheder, var ham anfortroet, deels af den Trang Vort Hierte føler til at forene den faderlige Ømheds Følelser med Agtelsens utvungne Yttringer mod denne Fyrste. Vi holde Os i Forveien forvissede om, at Vore trofaste Undersaattere skulle billige den ved denne Vor naadige Beslutning stiftede nærmere Forbindelse imellem Os og en ved Vox Side stillet Fyrste, til hvem Vi, med trøstig faderlig Tillid, i Vore sidste Øieblikke, kunne tilligemed Vor Krone ogsaa overdrage Vor Kierlighed til Vort troe Folk, Vor varme Artraae efter at opretholde det svenske Navns Ære og Vore grundede Forhaabninger om dette ældgamle Riges Fremtids Held. Til ydermere Bekræftelse have Vidette med egen Haand underskrevet, samt ladet Vort store Kongelige Segl paatrykke, som skeete i Vor Kongelige Residentsstad Stockholm, den Fire og Tyvende Dag i Januar Maaned, Aar, efter vor Herres og Frelsers Jesu Christi Byld, Et Tusinde, Aattehundrede og Ni Car. Hs. Majestæt fortsatte derpaa sin Tale saaledes :G. af Wetterstedt. Prinds, som jeg nu med fuldkommen retfærdiggjort Stolthed tiltaler som Fader og Konge; Eder opfordrer jeg nu til for Mig at aflægge den Eed, som, skiøndt for min Tillid overflødig, alligevel efter Rigets Love paabydes og herefter skal giøre, at Mine og Eders Attraaer og Bestræbelser aldrig skulle vorde fremmede for hverandre. Hs. Kongelige Høihed fremtraadte nu for Kongens Throne, knæ tede paa den fremsatte Skammel og aflagde, med Haanden paa den hellige Skrivt, følgende Eed, som forelæstes Ham af Statsministeren for