Aarhuus Stifts-Tidende, 1831-04-01
Nyheder fra Udlandet. Polen. Medens den russiske Hovedarmee endnu forholder sig gandske stille, agere Polakkerne uophørligt mod begge de russiske Fløie, som paa den ene Kant nu gandske havde forladt Woiwodskabet Plock, og paa den anden næsten hele Districtet Lübelsk. Over 10,000 unge Krakuser (Frivillige), for Størstedelen, kun bevæbnede med Sidegevær og en lang Øxe, vare mellem den 1ste og 6te Marts brudte op for at ile General Duernick til Forstærkning. Krakau var Samlingspladsen, og Alle bleve velsignede af Biskoppen førend de afmarscherede. Alle Stæder og Byer som Russerne ere dragne igjennem skulle være ødelagte og i Okuniew have de efterladt sig 3000 Syge. Den 11te Marts blev en russisk Bataillon omringet ved Uchanie, og gjort til Fange heel og holden. Den 17de hørte man en meget stærk Kanonade fra Ostrolenka Kanten, kun een Dagreise fra den russiske Grændse, Alle Efterretninger synes at stemme overeens deri, at Russerne trække sig tilbage overalt; det hedte, at de vilde forskandse sig ved Brzesc. Storfyrst Michael har selv personlig ført de 3 berømte gamle Garderegimenter Præobrasenski, Semenoff og Jsmailoff, hvert 3000 Mand stærkt, over Niemen. Den 14de var der forefaldet en Træfning ved Wkrafloden mellem et polsk Streifforps og en russisk Kavallerieafdeling, som havde kostet mange Mennesker paa begge Sider, og hvorved en heel Bye afbrændtes. Man længtes i Warschau overordentligt efter at erfare nærmere om den stærke Kanonade ved Ostrolenka, da Rygterne fortalte, at der skal have staaet et Slag, som var falden lykkeligt ud for Polakkerne. General Witts Korps var den 2den Marts rykket ind i Maciejovice, hvor Russerne, af Frygt for Polakkerne, havde traad i 3 Nætter maattet være tilhest og Artilleristerne staae ved deres Kanoner. Den 7de marscherede han videre til Brobrowicki. Man skjuler det slet ikke i Warschau, at Duernickis Korps er bleven jaget udi igjen fra Lublin, og at Russerne, under General Kreutz, atter havde taget Staden i Besiddelse. Denne General har faaet en Udfordring fra den polske General Sierawski, Gouverneur i Zamose, der som saadan var af Kreutz bleven opfordret til Overgivelse paa saa overmodig og fornærmelig en Maade, at Sierawski indbød den indbildske Tydsker til personlig Kamp paa Liv og Død, naar Krigen er endt. Den smukke lille Stad Pulawy, som Russerne ligeledes havde gjen erobret, skal være bleven forvandlet til en Askehob, af Hævn fordi man endog fra Vinduerne havde skudt ned paa de russiske Tropper. Den tilhørte Fyrst Czartoriski, som stod i Spidsen for Regjeringen. Den russiske Armee som kamperer ved Stanislawom skal lide Hungersnød. Der var sendt befalinger omkring til alle Naboprovindserne og Levnetsmidler, men Veiene vare endnu saa forskrækkelige, at Proviantvognene havde maattet gaae tilbage igjen. Hele Terrainet mellem Weichsel og Bugfloden er saaledes hæriet og ødelagt, at ingen Armee kan holde sig der eller endog drage derigjennem uden at være forsynet med gode fulde Madposer. At ogsaa Geis mars Korps, 20,000 Md., som havde faaet Ordre til at blive staaende ved Wawr, medens Overgeneralen trak sig med Hovedarmeen sydlig henimod Lublin, ogsaa har trukket sig tilbage, kan ikke forklares af Andet, end at den aldeles ødelagte og for Levnetsmidler blottede Egn har gjort det nødvendigt, hvortil vel og kommer Efterretningen om Oprør paa forskellige Kanter i Baggrunden. Fra den forvovne General Dwernick i har man dennegang ingen Efterretning, men det har vel ingen Fare for at han jo nok vil sørge for sin Sikkerhed, da han jo uægteligt, hvis ikke Opstanden i Volhynien lykkedes, kunde komme tilbage igjen over Weichselfloden, som nu var begyndt at lægges til igjen paany. Da Russerne ødelagte Pulawy kunde man høre Jndvaanernes Skrig om Hjelp paa den anden Weichselbredde, hvor der stod en heel polsk Brigade, men som det var umuligt at komme over, da Jsen var for svag til at bære. Ogsaa deromkring laae der i enhver Bondehytte en Snees saarede eller syge Russer, men mange af dem laae og sultede ihiel. Jfølge et utilforladeligt Rygte havde et russisk Troppekorps villet gaae over Weichselen ved Thorn paa det preussiske Gebeet, men var bleven nægtet det af den der kommanderende preussiske General Geisenau.