Kiøbenhavns Postrytter, 1787-08-10
Kiøbenhavn, den 10 August. I Gaar begyndte det Kongel. kiøbenhavnske Skydeselskab deres aarlige Fugleskyden paa Skydebanen uden Vesterport. Det første Skud for Hs. Majestæt Kongen skeede ved Hs. Ex. Hr. Generalmajor og Commandant, Baron v. Haxthausen; det andet for Hs. Majestæt Dronningen, ved Hs. Ex. Geheimeraad og Staldmester v. Bülow, det 3die Skud giorde Hs. Kongel. Høyhed Kronprindsen; det 4de og 5te for Deres K. Høyheder Arveprinds Frederich og Høystsammes Gemalinde skeede ved Hr. Generalmajor Pentz; det 6te og 7de for Hs. Kongel. Høyhed Kronprindsesse Lovisa Augusta og Høyst sammes Gemaal, ved Hs. Ex. Geheimeraad og Staldmester v. Bülow, dernæst skiød Fugle=Kongen Hr. Kammerraad Beyer; derefter Hs. Ex. Geheimeraad og Ober=Præsident Braem, som Selskabets Præses; og siden enhver efter deres Numere. Samme Dag blev Ringen nedskudt af Hr. Kammerraad Beyer, Gevinsten en Sølv Flødeskaal, Hovedet af Hr. Muurmester Peterman, Gevinsten en Sølv Kaffekande. J Dag blev nedskudt venstre Vinge ved Hr. Malermester Lange, Gevinsten, en Sølv Sukkerskaal Rumpenved Hr. Muurmester Peterman, Gevinsten en Sølv Theepotte, Kongegevinsten ved Hr. Justitsraad Wilkens for Kiøbmand Hr. Fiedler, hvilken sidste altsaa blev Fuglekonge, og bekom til Gevinst en Sølv Terrine. Da høyre Vinge nedfaldt tilligemed Rumpen, bliver for sammes Gevinst skudt til Skiven næstkommende Onsdag. Verset, som den afgaaende Fugle-Konge offererede Selskabet, er følgende: I Fior et heldigt Skud mig skaffede den Ære, At nyde Konge-Rang og Konge-Titel bære. Aar det er forbi med al den Herlighed; Det var kun Stierneskud, som faldt saa hastig ned. Dog blir min Konge-Tid med gyldne Ord opskrevet I Danske Broderskab, som har den Tid oplevet, At just i dette Aar to store Ting er skeet I dette Selskab, og som aldrig for er seet; Vor Dyrebar Monark og givet har sin Skive, paa Hans Naade vil et evigt Minde blive; Som Vi ønske inderlig, hver gang vi seer den an Velsigne gode Gud vor Konge Christian Det er vist noget stort, Monarken sig nedlader Til os som Broder selv, skiønt Han er Landets Fader, Og underkaster sig endog vort Selskabs Lov, Skiønt Han som Souveram det havde ei behov. Den anden store Ting er, som man vel kan giette, Den smukke Bygning, som vi have ladet sætte Paa vores Skyde-Plads for Stadens Vester-Port. Hvo nægte kan, at det jo og er noget stort, man den store Sahl, man sig da vil erindre, Seer Da den indviet blev, hvor man saae Glæden tindre, I hvert et Øye, som derved tilstede var, Og som den største Tiir der betragtet har, Jeg mener Kongens Søn og Kongens Broder, kiære, Som da saa naadig var vor Høytid at beære; Jeg er ey lidet stolt, at jeg den samme gang Jeg endte her min Sang, En Fugle Konge var. Hvis ey et Ord endnu man ville mig tilstæde, Der handler om en Ting, som jeg mig vil udbede. At regne maae blant dem, der legges Merke til I min Regierings-Tid, som jeg det kalde vil. Det nye Konge-Baand, jeg haver havt den Ære For første gang i Aar høytidelig at bære Foruden Plade, som til ingen Nytte var, Og som bestandigen vi nu forviset har I dets Sted har jeg dog henlagt en anden Gave Til Broderskabets Huus, som sligt kan nødig have; En anden mindre gir, en anden maaskee meer, Man tage vil til Tak, som Vilkaar, Evne er. Jeg takker ydmygst for den Ære, mig er givet Af alle Brødrene. Mens Gud mig under Livet, Skal jeg erkiende det med Broder-Kierlighed, Med Raad saa vel som Daad, med al Hengivenhed.