Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-06
Naar den samme kjere Ægtefælles haabefulde Søn spiller og Natten Bas med Vægtere, og leer og Dagen skikkelige Folk lige i Ansigtet, saa kalder hun det ikke andet end Løier, og glæder sig ret inderligen over sin Hr. Søns løierlige Jndfald. Og hvad kan man ikke Alt udtrykke med Talemaaden: For Løiers Skyld? For Løiers Skyld sværter og bagvasker man redelige Folks Rygte, for Løiers Skyld bringer man sin Næste i Graven; for Løiers Skyld træder man Alt, hvad der er hellige med Fødderne, for Løiers Skyld skyder man bag det heldende Læs, og brister i Latter som kaade Drenge, naar hele Tresuren ligger overende for vore Fødder, for Løiers Skyld spiser, man sig en Apoplerie paa Halsen i et og andet Skildpaddegilde, for Løiers Skyld lader man sit Navn indføre i den hæderlige Liste udenfor Hof= og Stadsretssalen; for Løiers Skyld gjør man sine Sønner til Ødelande og sine Døttre, til Flaner, kort sagt, for Løiers Skyld gjør man saa meget, som vore Fædre ikke kunde høre nævne, uden at Haarene reiste sig paa deres Hoved, og den store Hob nu omstunder leende raaber til, ih, det er jo kun Løier, Kan De nævne mig et Sprog, som besidder et Ord af mere udstrakt Betydning: Et andet uvurderligt Udtryk er Ordet Laps. Jeg har studeret adskillige Sprog, og læst mange Bøger i mit Liv, men jeg kjender intet Tungemaal, som eier et Ord, der, saaledes som dette, lader sig udtrække liig et Guldkorn, det Uendelige. Vel har man nylig sat sig paa Bagbenene imod det, vel har man villet for drive det fra Skrivtriget, men vort Sprogs gode Genius vaage over det, og gid at det kun maatte gaae under med Kjøbenhavns Lapser, mere behøver jeg ikke at ønske det. Nei, det er alt for kosteligt, alt for indholdsrigt et Ord Tydskeren har vel noget, som han kalder Laffe, men hvad er en Tydsk Laffe mod en Dansk Laps, Der er skrevet nok om Lapser, og med end nok om en saakaldt Lapse Orden; men ingen har hidtil endnu defineret Ordet. Sær nok! J vore Dage burde man kunne skrive en stor philologisk Disputats til den store philologiske Magistergrad over et saadant eneste Udtryk Ordets egentlige Derivation er danskelig at udfinde. Mange have villet udlede det af Lap, men det har ingensteds hjemme. Thi at en Rigsdalerseddel i vore Dage hedder en Lap, det har sine gode Grunde, for den agtes ikke mere end en ussel Lap. Men Laps maa have en ganske anden Oprindelse. Adskillige have paastaaet, at det deriveret fra Lap eller Laplænder; men alt dette er kun Luftideer. Det rigtigste er at standse her; thi her har Ethymologjen sagt til Ethymologen: " saa vidt skal du komme og ikke videre Kun den indfødte Kjøbenhavner har hvad man kalder en den innata om sande Lapser. Men Provindsbeboeren behøver imidlertid ved sit Ophold i Kjøbenhavn dog kun at besøge Comoedien eller Restaurateuren et Par Gange, for at blive bekjendt med et af denne store Ordens Medlemmer. Naar han seer en Person med purret Haar, som bestandig purres fordi det skal blive endnu mere purret, med et Par Beenklæder, der i deres Længde staae i et omvendt Forhold til Vesten, med et Halstørklæde, der bedækker Halvdelen af en Duunhage, med et Spanskrør i Haanden, der ligner en Pibestilk, med et Par Stangbriller paa Næsen, med et par store Ungerske Bosniakstøvler, med et Ansigt, hvori Uforskammenheden selv har sat sit Rigssegl, naar han seer dette Væsen, snise, grine, lee, stampe og støie, hviske og smidske til Andre af samme Caliber, saa kan han vedde hundrede mod ti, at det er en Laps. Lapseordenen er saa stor, at jeg troer man kunne overvinde Verden med den, dersom man kunde tage alle Lapser til Soldater. Men desværre ere de fleste af dem som oftest fritagne for Militair=Tjeneste. Dog selv blandt Lapserne gives der forskjellige Classer. De litteraire f.Ex ere meget farlige Folk, thi deres Lapsestreger blive endog forevigede ved Pressen.