Aalborg Stiftstidende, 1834-06-09
Den almindelige Opmærksomhed her er nu henvendt paa Valgene til det nye Kammer, og hverken Ministeriet eller Oppositionspartiet synes at lægge Hænderne i Skjødet. Det første har sendt talrige Agenter omkring i Provindserne, hvis Hverv det er saavidt muligt at fremme saadanne Valg, som kan være Ministeriet kjerkomne; Oppositionen har derimod offentlig bekjendtgjort, at der i Paris er etableret en af det Herrer Lafitte, Odilon=Barrot og Mauguin bestaaende Contral-Committee, som er beredt til at træde i Correspondence med alle Departements, i Anledning af Valgene og hvad der vedkommer disse. De offentlige Blade af dette Part yttre imidlertid, at hvis der skal komme Noget ud heraf, maae lignende Committeer oprettes i et hvert Departements Hovedstad, og i Henseende til det Tilladelige heri beraabe de dem netop paa den nye Lov om sluttede Selskaber, hvilken udtrykkelig undtager de Foreninger, som træde sammen i Anledning af Valgene, fra den almindelige Regel. Ogsaa om tes der stærk om en Forbindelse mellem Carlisterne og Republikanerne, der saaledes hylder det samme Valgsprog, som fordum brugtes mod Ministeriet Villele. Enhver Fjende af Ministeriet er vor Ven. J denne sidste Anledning yttre, I. des Deb. sig saaledes: Vi kunne ikke undlade at yttre vor Glæde over Bekræktelsen paa den legitimistiskerepublikanske Alliance med Hensyn paa de næste Valg. Legitimisterne og Republikanerne for mene ved denne Forbindelse ret at spille os en slem Streg og oversee, at de derved selv compromittere sig høiligen. Thi paa hvilken Basis hviler hiin Alliance, Er det Liighedst i Grundsætninger, der forener hine Partier, Har maaskeel Legitimiteten taget Afskeed til Fordeel for Republiken, og vildet afsatte Dynastie testamentere Jacobinerne det, som de kalde den hellige Ludvigs, Henrik den 4des og Ludvig den 14des Arvegods, Eller har Republiken omvendt sig, og bekjender sig nu til den Tro, at der ikke gives nogen Frelse for Frankrig, uden i Læren og Fyrsternes guddommelige Ret. Nei - saaledes forholder det sig slet ikke. Den forste Artikel i hiin Alliancetractat gaaer tvertimod ud paa, at begge de contraherende Partier skulle beholde deres contrasterende Principer, og deres giensidige Had. Man forener sig, uden derfor at ophøre at afskye hverandre, den Ene stemmer for den Anden, men kun for at oppebie den belelige Tidtil at knække Halsen paa hinanden. Under denne Mangel paa Harmoni lader hiint Forbund sig kun forklare af den Overbeviisning, som ethvert af Partierne nærer om det andets fuldkomne Afmagt. De tilstaae selv, at de kun agte at bruge hinanden som et Værktøi, hvilket de lettelig kan sønderbryde, saasnart de ei længere trænge til samme. Visselig - sige de lidenskabelige Republikanere - have vi nylig stemt for Hertugen af Fis=James kun af den Grund, fordi vi i ham see Regjeringens uforsonlige Modstander. Det rører os aldeles ikke, at han har svoren til den hvide Fane, thi denne Fane har ikke den mindste Udsigt til atter at komme iveiret. Af alle Partier er det legitimistiske det svageste, det uduelig 1ste, og som tillige ganske har tabt sin Credit. Vi behøve derfor ikke at frygte, at et Par Dusin Legitimister skulle gjøre Revolutionerne fra 1789 og 1830 til Intet. Vi behøve kun at vinke med Haanden for at jage dem Flugten. En tredie Restauration hører selv i Frankrig, hvor der gives saasaa politiske Umuligheder, til Umulighederne; Frankrig vil ligesaalidt opsøge sine Konger i Prag, som i St. Denis Grav hvælvinger. Det eneste Monarkie, der endnu besidder Livskraft, er Julimonarkiet, naar dette er skaffet tilside, existerer der ikke mere Konger for Frankrig. - Saaledes tale Republikanerne, og i Alt hvad de sige om Legitimisternes Afmagt have de vist fuldkommen Ret. Men lad os ogsaa høre, hvad disse anføre til deres Retfærdiggjørelse fordi de have forenet deres Faner med Republikanernes. "Republisken sige de er for Frankrig en Umulighed, en taabelig Chimære. Jngen vil vide Noget af den, hverken Armeen eller Nationalgaden, eller Borgerstanden, eller Adelen, eller Handelen, eller den arbeidende Classe. Saasnart Republiken prøver at opløfte sit Hoved, forener Alt sig for at indertrykke den; sel Gadedrengene forhaane den. Begge Rehvolutionerne fra 1789 og 1830 vedligeholde sig endnu kunqved Juli Monarkiet. Det er dette, som repræsenterer hine Begivenheder, og de ved dem fremkaldte Grundsætninger. Dette bor man derfor angribe. Frankrig er et væsentlig monarkisk Land, for hvilket en Konge er ligesaa uundværlig som Luften man indaander. Have vi derfor først styrtet Juli Monarkiet, og dermed traadt Folke=Souverainitetens fo vende Princip under Fødder, saa maa Frankrig snart stre, om efter sine gamle Konger. Napoleons Aske staaer ikke op igjen for at indtage Tronen, og da Frankrig nødvendig maa have en Konge, saa vil det, i Mangel af et revolutionair Monarkie, atter søge til en Konge med Aristocratiets, Legitimitetens og den guddommelige Rets Criterier. Lad os der for benytte Republikanernes Forblindelse, for ved deres Hænder at udrydde det diævelske i Juli Dynastiet kronede Revor lutionsprincip. - Ganske sagte hvisker dette Parti fremdeles: "Og hvis det endog skulde være saa, at vi først maatte gjennemgaae en republikansk Crisis, for igjennem denne at komme tilbage til Legitimitets=Principet, saa vilde det ikke, saameget være et Onde, som tvertimod en gavnlig Lection. Dette rebelske Folks Stolthed maa endnu mere ydmyges, og lad det kun derfor endnu engang gaae Republiken igjennem, hvis det ikke har nok i Erindringerne fra 1793. Det vil finde Republiken af samme Beskaffenhed nu som dengang, taabelig og rasende i sine Grundsætninger, blodtørstig i sin Adfærd, uskikket til at beherske Andre som til at beherske sig selv. Paa en fæl, men kort Vei vil Republiken vende tilbage til Legitimiteten, og saaledes falde os i Hænderne, vel med mishandlede Lemmer, men derfor og desto mere underdanig. Enhver Revolution har hidtil endt med en Repu s blik, men skulde det lykkes den at consolidere sig som constitutionelt Monarke, da havde den vunden Spillet, og vor Sag var tabt for bestandig. Derfor ned med den constitutionelle Trone, for at Frankrig kan komme tilbage til os, det være sig nu umiddelbart eller gjennem en republikansk CriFædrenelandet.