Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1845-11-15
Det synes som at den Bevægelse den ny tydskecatholske Lære vakte i Preussen, Sachsen og i flere Egne i Tydskland, og den Bekymring som disse opvakte hos flere tydske Regjeringer, begynde at sætte sig noget. Der tales i de tydske Blade ikke mere om Restrictioner mod den nye Læres Udbredelse, og det synes dog næsten som flere Staters Ministerier have villet forbinde liberale Anskuelser i religiens Henseende med alt for liberale Anskuelser i politisk Henseende; det mindste er det bekjendt at Jesuitterne have gjort alt for at bibringe Regjeringerne denne Jdee. Disse Sidste synes nu at komme efter at det ikke er Tilfældet, og da man i Rom seer med største Ængstelighed den sig i saa mange Egne udbredende nye Lære, vil det foranledige flere Concessioner fra Hs. Helligheds Side, som man for ville have anseet som en Nedværdigelse, men nu betragter for en Nødvendighed. At man i Rom indvilgede i Jesuitternes Uddrivelse. af Frankerig, skal være mod at den franske Regiering forpligtede sig til ingen Concessioner at tilstaae den nye Læres Troesbekiendere. Flere fornuftige tænkende rommerskatholske Geistlige i Tydskland, f. Ex. Fyrstebiskoppen Depenbrock, i Schlesien har søgt at foretage nogle Reformer i en liberal Retning blandt sin underordnede Geistlighed, og bestræbet sig for at bevæge dem til at eftergive noget af de ved deres Embedsforretninger tilkommende saakaldte Stolgebuhrer; men den lavere Geistlighed har ikke villet indvige deri. Det synes som at den preussiske Regjering med Bekymring seer paa den utilfredse Stemning der hersker i Kønigsberg, og den almeenagtede og almindelig elskede Politiepræsident der. Dr. Abegg er bortfjernet fra sin Post, som Kønigsberger-Tidende siger: "fordi han forstod at skaf ke Love og Anordninger, fuldkommen Agtelse, uden at støde med saarende Strænghed, eller Embeds e overmod, hvortil kommer Misfornøielse over hans stigende Popularitet, der tildrog ham Bebreidelse og ubehagelige Sammenstød." Det er forøvrigt ikke altid Misfornøielse med Regjeringens Foretagender, der foranlediger den Bevægelse der hersker i Kønigsberg, men denne er Landets game le Hovedstad, og der har stedse hersker en Slags Jalousie mellem Kønigsbergs Jndvaanere og Berlinerne. Det er mærkeligt, at man i Følge en Skrivelse fra Wien af 3die Novbr., ikke betragter det som et blot Tilfælde at Prætendenten, Don Carlos, Hertugen af Bordeaux og Dom Miguel have forsamlet sig om Keiser Nicholaus's Person i Palermo, og man seer der en Slag Demonstration mod Tingenes politiske Orden, saaledes, som Juli-Revolutionen har dannet den ja man gaaer endog videre og taler om en Congress af de kronede fyrstelige Hoveder, der kunne have Expectance paa at komme til Thronen igjen dog man fæster imidlertid ikke Troe til at det russiske Cabinet vil indlade sig paa slige Jdeer. Hvad Jtalien angaaer, da vil her stedse blive et Virvar i Kirkestaten, saalænge Regjeringen ikke vil indføre en med Tidsalderens Krav possende Bestyrelse. De store Magter have ved Noter paa Ny gjort den rommerske Regjering opmærksom paa de vedvarende Uroligheder i Kirkestaten, der endog kunne blive farlige for de omkringliggende Stater, og givet Hs. Hellighed det Raad at tage Hensyn til Legationernes billige Ønsker, og bruge en forsonligere Politik; men den rommerske Regjering skal have svaret, at det er Uandhed, at der i Landet selv hersker Utilfredshed og Bevægelse mod Regjeringen, de forefaldne Uroligheder ere Cabaler, som ere sammenspundne i Nabostaterne, nemlig i Frankerig, og i de engelske Besiddelser." Man erfarer heraf fra hvilken Synspunct den rommerske Regjering anseer den Bevægelse, som i 15 Aar har hersket i Romagna. Naar imidlertid ikke Misfornøielsen fandt Gienklang i Landet selv, hvortil da alle de overordentlige Forholdsregler til Oprettelsen af Roligheden i Stæderne og paa Landet, hvortil de talrige Arresteringer blandt alle Klasser af Befolkningen; det er ogsaa vist at der fra flere Stæder og Corporationer er indsendt Klager over Misbrug i Bestyrelsen. Jmidlertid maae man tilstaae, at Overhovederne for det insurrectionelle Partie, maae ikke være fine og diplomatiskdannede Personer, thi et Bønskrift, som er indsendt om politiske Reformer i Romagna, begynder saaledes: "Hellige Fader! Deres Ministres afskyelige Regjering, har udtømt Alles Taalmodighed!" Man maae tilstaae, at et saadant Sprog er just ikke skikket til at opvække Velvillie. - J Schweitz vedblive Jesuitterne at intriguere, indtil det engang lykkes at bringe alle Cantonnerne i Fyr og Flamme mod hinanden Hvor beklagelig er ikke saaledes Tilstanden i Canton Luzern, og man erfarer nu, at førend Morderen Jacob Müller, der har gjort hine Be bekjendelser, som have opvakt saamegen Mistanke mod saamange uskyldige Mennesker, er han daglig blevet besøgt i Fængslet af en Geistlig: en Jesurt Burgstaller; det hedder rigtignok, at Mülller skal have gienkaldt hvad han tidligere havde erklæret; men herom har man endnu intet Officielt, imidlertid foretages Arresteringer paa Arresteringer, og anseete almeenagtede Mænd, som Alt-Amtsraad Husler, Appellationsrichter Bukler, o. fl. ere satte fast paa hiin lave Morders De(Redact.) nunciation.