Berlingske Tidende, 1822-03-04
Wien, den 4de Februar. Vi have nu erfaret nogle nærmere Omstændigheder angaaende Jndtagelsen af Kassandra. Den der commanderende Græker, Alexander Stagirittes, hedder egentlig Manuel Pepas, og va fordum Skatmester for Jnssuf Bet i Seres. Da han var geraade i Strid med denne, fordi Manuel trævede Beien for en Sum Penge som han havde laant denne, maatte han flygte til Constantinoperhvorfra han ved Urolighedernes Udbrud fragtede trende Skibe me Vaaben og Amunition, og landede ved Kasandra. J kort J samlede han sig et Corps af 100 Pallitarier, Arnanter og Græker bevæbnede Jndvaanere af Halven, erholdt fra Hydra en Estadaf 10 Stide til Understyttelse, og faldt ind i Macedonien, hvor hai Særdeleshed ødelagde de Eiendomme, der tilhørte hans Fiende Jussuf Vei, som imidlertid var dragen til Moren, og senere har forsvaret Patras med stor Tapperhed. Hvad derpaa tildrog sig i dessaldnich, og efter Grækernes Tilbagerog til Kassandras nævet Passe, er endnu i frisk Minde. Efterat Tyrkerne havde gjort fen fortvivlede Angreb paa Manuel Pepas Stilling, besluttede de, at tilbyde Kassandras Jndvaanere Fuldkommen Bestyttelse, dersom de vilde afskedige Arnauterne og optage en ringe Tyrtisk Besætning Kassandra. De havde allerede længe staaet i hemmelig Underhandling med Kassandras øvring, Januari, som efterhaanden bragte den største Deel af Jndvaanerne paa sin Side, ved at forstille dem, at det vilde være det bedste for dem, at drage Fordeel af Tyrkernes vieblikkelige forlegenhed, og antage Storherrens Amnestie. Da Manuel Pepas erfoer denne Stemning, og tillige indsaa Umuligheden af, uden Jndvaanernes istand, at holde sig i Stilingerne for Kassandra, drog han sig med sit Mandskab tilbage paa Flaaden. De Rassandrater, som sidlede meer paa ham end paa Joanuari og dennes Forhaadninger fulgte deels med ham paa Flaaden; deels droge de sig tilbage paa de tre Halvders Biergtlæder, Jmedens dette freete, havde Januari afnattet sit Forliig. J Følge heraf rykkede Tyrkerne langsomt og ei uden Frygt ind i de frygtelige snævre Passe; men neppe vare de komne til Kassandre, førend de lode deres Raserie frie pillerum. Plyndring, Mord og Brand blev nu Stadens Lod, og Flytten blev større, som fordi man havde sat Tillid til Amnestiet og de Tyrkiske Lofter, og derfor kuns for havde bragt deres Personer og Eiendom i Sikkerhed. medens Staden saaledes gik til Grunde, laae manuel endnu med Flaaden, i den nærliggende Havn, og optog saa mange af Fingeningerne, som Skibene vare i Stand til at være. Selv Joanuari fandt endelige. at han var skuffet, og i Fortvivlelse søgte der sin Redning, men har blev strax halshugget, som en orræder. Med Hæftighed trængte nu Mandskabet fra Skibene igien ind Land, anfaldt de omkringstattende Tyrker, drægte mange og brog sig først ved den indbrydende Nat tilbage paa laaden, som derpaa lettede Anker og seilede børt. Tyrkerne sige, at de ogsaa have optaget Munkene paa Bierge Athos i Amnestien, imod Erlæggelse af en stor Sum Penge som Afgivt. Det sande deraf er, at de befænede og med alle Arterigsforraad udrustede Klostere paa det hellige Bierg, hvilke til det. Forsvar byde over 10, benævnede Mænd, hverten have forlangt eller antaget noget Amnestie, og overhoved for Tiden er ere i den Tilfælde at behøve samme.