Aalborg Stiftstidende, 1842-06-14
Udlandet. J det engelske Underhuus er en Sag kommen paa Tale, som i høi Grad har tiltrukket sig den almindelige Opmærksomhed. Der handledes nemlig om den tildeels barbariske Maade, paa hvilken Arbeidet drives i de britiske Kulminer. Lord Afhley, bekjendt af sine menneskekiærlige Bestræbelser for de i Fabrikkerne arbeidende Børn, havde ogsaa taget sig af denne Sag og indledt en grundig Undersøgelse af Forholdene, hvis Resultat han har gjort til Grundlag for en af ham indbragt Motion. Hans Andragende gik ud paa, at det tillades ham at indbringe en Bill om visse Anordninger, som skulle tages med Hensyn til Bestemmelsen af de Arbeideres Alder og Kjøn, som bruges i Minerne og Kulgruberne; imidlertid erklærede han tillige, at det var hans Hensigt at udelukke det qvindelige Kjøn aldeles fra Arbeide i Minerne og ikke at tilstede Mandfolk under 21 Aar Adgang til dette Erhverv. For at begrundsit Forslag beraabte han sig paa en udførlig Beretning, der hidrører fra en efter Lord Afhlens Forslag i August 1840 nedsat Commission. Den Elendighed, der skildres i denne Beretning, den barbariske Behandling, som Arbeiderne maa lide, og den moralske Usselhed, i hvilken de befinde sig, overstiger næsten al Tro. Allerede i den spæde Alder fra 5 til 8 Aar blive Børnene slæbte til Kulbjergværkerne for at arbeide der, ja i nogle Districter endogsaa 3 og 4 Aars Børn, kun Jrland gjør en hæderlig Undtagelse i denne Henseende, th der begynder Arbeidet i det 13de til det 18de Aar. Men overalt gjøres der ingen Kjønsforskjel; Drenge og Piger, tildeels ganske nogne, Mænd og Koner arbeide overalt sammen i de underjordiske Huler, og det er meget naturligt, at Moraliteten derved lider Skade, hvorfor ogsaa ialmindelighed et Ægteskab med Børn af Kularbeidere ansees for afskyeligt i de Egne, der støde til Kuldistricterne. Dertil kommer, at disse Arbeider ikke blot høre til de farligste, men ogsaa til de meest usunde, som lade sig tænke, da der aldeles mangler frisk Luft i Minerne og Leilighed til at bevæge sig frit. Deraf kommer det og saa, at Kularbeiderne allerede ere aldeles udlevede i deres 40de Aar og neppe have flere Kræfter end 80aarige Oldinge, og at det er en Sjældenhed at see Folk imellem dem, som blive 60 Aar gamle. Hvad nu iøvrigt Arbeidernes Behandling angaaer, saa er denne saa voldsom, at enhver Rest af Livskraft maa forjages derved. Smaa Børn, Drenge som Piger, slaaes i den Grad tilblods, at de stedse ere bedækkede med talrige aabne Saar, og disse Voldsomheder have saa ofte Døden til Følge, at der i enkelte Districter, slet ikke gjøres noget Væsen heraf og at Over-Constablen i Oldham yttrede i sit Udsagn for Commissionen, at Folkene i Omegnen talte om en Kulgravers Død med samme Ligegyldighed, som man taler om en gal Hund, en Politibetjent har slaaet ihiel. At enhver Slags Underviisning er forgiæves under saadanne Forhold, er let at begribe, og deres Uvidenhed skal ogsaa være overordentlig stor, Efterat Lord Afhley til Slutningen endnu havde anstillet en Sammenligning imellem dette Rædselsmaleri og den tildeels idet mindste langt mindre grusomme Behandling, som Negerslaverne tidligere have maattet lide i Colonierne, opfordrede han Husets Medlemmer til at lade deres Følelse tale til Gunst for de stakkels Kularbeidere, med samme Liv hvormed de havde interesseret sig for Negerne, hvorpaa han gjorde sit ovennævnte Forslag, der understøttedes af Hr. For Maule, Understatssecretair for det Jndre under Ministeriet Melbourne. Lord Ashley fik Tilladelse til at indbringe sin Bill. – Man vil vide, at Sir Robert Peel har til Hensigt at nedsætte den af ham foreslaaede Udførselstold af Kul fra 4 sk. til 2 sk. En Deputation af Uldhandlere har havt Audients hos ham, for at udvirke Nedsættelse af Jndførselstolden af Uld. – General Pollock er rykket ind i Oschellalabad.