Aalborg Stiftstidende, 1842-12-17
Aalborg, den 17de Dec. Stænderforhandlinger. Discussionen og stænderske Committeer. (Sluttet fra Nr. 253.). Black gientog sin Frygt for, at Bondens Jnteresser vilde lide ved de stænderske Committeer. "De mindre Landeiendomsbesidderes Valgelasse – sagde han – et allerede her i Forsamlingen svagt besat; men endnu svagere vilde den blive repræsenteret i Stændercommitteerne. Saalænge derfor et saadant Valgsystem skal følges, kan jeg ikke stemme for Stændercommitteer eller for nogen Constitution, ihvorvel jeg erkjender en saadan, naar den er velordnet, for et uskatteerligt Gode for Lander." "Meget vilde jeg ønske, at, hvis stænderske Committeer skulde indføres eller en Constitution ordnes, da først alle Byrder maatte blive ligelig fordeelte; thi allerede nu, medens Stænderforsamlingen kun er raadgivende, er det til stor Skade for Samdrægtigheden, at Byrderne ere ulige fordeelte, og værre vilde det blive, dersom Forsamlingen blev lovgivende. Jeg kan ikke forestille mig, at Nogen uden Ængstelighed kunde træde ind i en Forsamling som den nærværende, hvor de forskjellige Jnteresser gjøre sig saa gjældende, hvis der var tillagt den nogen afgjørende Stemme." Komd. Müller yttrede, at naar han under Sagens foreløbige Behandling har yttret sig imod de stænderske Committeer, da har han udtalt sin Overbeviisning, og skulde endnu kun tilføie, at han, ved hvad han af den kgl. Commissarius idag har hørt, er bleven endmere bestyrket i Samme. Han maatte derfor vedblivende frataade disse Committeer. Brock: "Det kan ikke andet end til alle Tider være en Pligt for Folket at holde sig til dets Styter; men aldrig meer end nu var det en Pligt for danske Mænd at slutte sig til den danske Konge. At Kongen vil bringe Eenhed tilveie mellem de forskjellige Statsdele, har Han viist, og havde Han vidst noget bedre Middel dertil end Jndførelsen af stænderske Committeer, da vilde Han vist have givet det. "Jeg stemmer for de stænderske Committeer, saaledes som Committeen har foreslaaet dem, som et Middel til at befordre Eenhed imellem Statens forskjellige Deele, der er det første Fornødne; thi med de adspredte Stænderforsamlingeer Jntet at udrette." With: Saa vist som jeg troer, at et Forsyn styrer Verdensbegivenhedernes Gang, saa vist troer jeg, at Danmark og føie Tid faaer en Constitution, enten dette skeer paa den ene eller anden Maade. Hvert Blad af Historien lærer os, at et Forsyn leder Alt til det Bedste, om end stundom Omvæltningerne ere blodige, og hele Landstrækninger blive hæriede. Vi have seet, at det souveraine Monar chie efter sin Bestemmelse afløste Fendalvæsenet og samlede Rigerne til store Masser. Da Magten blev concentreret i een Person, blev det denne muligt at uddeele Retfærdighed til Alle, og gjøre Alle ligge for Loven; men naar dette var skeet, naar Oplysningen var stegen til en vis Grad, og Folkebevidstheden var vaagnet, da var ogsaa Sonverainitetens Rolle udspilt og den maatte vige for det constitutionelle Monarchie. See vi nu hen til Danmark, da finde vi det omgivet af constitutionelle Stater i Nord, Syd og Vest; Folket staaer paa et høit Culturtrin og det kan ikke som et andet China, isolere sig fra Samqvem med den ovrige Verden, men maa følge Strømmen og modtage de Jndtryk, som Tidens Aand i det øvrige Europa medfører; men disse ere af en constitutionel Tendents. Og nu spørger jeg, om det ikke er Pligt for enhver Borger, i hvilken Stand han end er, efter Eed og Samvittighed at anvende Alt, hvad der staaer i hans Magt, for at bevirke en stadig Udvikling af vore Forhold og en fredelig Overgang til det constitutionelle Monarchie. Dette forekommer mig at kunne skee ved de stænderske Committeer. Jeg seer i dem et Middel til at udjævne de Vanskeligheder, som nu still sig i Veien for Jnførelsen af en fri Forfatning, jeg betragter dem som et nødvendigt Mellemled, som den Bro, hvorover Friheden skal holde sit Jndtog i Danmark, og derfor stemmer jeg for dem, og troer, at Enhver, hvad Tro han en er af, bør gjøre det Samme. – Der er sagt her i Salen af et Medlem, at han har reist i constitutio nede Stater og intetsteds fundet Folket saa lykkeligt som her. Men havde han spurgt disse Staters Jndvaanere, om de ønskede at bortbytte deres Forfatning med en souverain Regjering, havde de vist Alle svaret nei; thi det er netop en Følge af en fri Forfatning, at Folket føler sin Selvstændighed, at det gjøres dygtigt og kraftigt i Farent Stund og indgydes en anden og langt varmere Fædrelandskjærlighed end der, hvor al Magten er i een Mands Hænder; Fædrelandskjærlighed viser sig snarere der som Troskab til en Herre eller til en Familie. – Godseier Ny holms Amendement er ingenlunde sat i Spidsen af denne Sag, det er kun en tydeligere Udvikling af hele Committeebetænkningens Mening. Jeg indseer ingen. Grund til, ei aabent at sige det, som man dog mener i Hjertet, og det er mig kjært, at dette Amendement er stillet; thi ved at afstemme derover, vil det netop sees, hvor stort et Antat der her i Salen er stemt for en constitutionel Forfatning. De Deputerede, som ikke ere stemte for dette Amendement, have jo Ret til at afgive Minoritets Votum, men jeg vilde dog ikke ørske, at denne Ret blev brugne Jespersen. . – Jeg kan ikke nægte, at jeg, naaman stiller Spørgsmaalet om en fri Forfatning i Tan mark almindeligt, hører til dem, som ansee en saadan for ønskelig: hører til dem, som troe, at det er et ved Aarhundreders Granskning og Erfaring vundet Resultat, at, hvor Folket, saavel hvad almindelig Dannelse som mat riel Velvære betræffer, befinder sig, som hos os, i en heldig Forfatning, hvor Almeenaanden er vakt, og hvar en Communalforfatning er indført, der er en fri Forfatning der bedste og meest tilfredsstillende, den Statens Velfærd og Borgernes Frihed ialmindelighed meest betryggende; og jeg formener derhos, at den aandelige Forbindelse, hvori 2 an mark staaer med andre civiliserede Stater, og det Trin af Dannelse, Folket i alle andre Henseender, som yttvet af den kgl. Commissarius, har naaet, maa medføre, at de politiske Jdeer, som ere blevne almindeligt anerkjendte den øvrige Deel af Europa, maae have en stor Jndflydelse paa vort Land. Vistnok er Udførelsen af den constitutionelle Jdee i adskillige civiliserede Stater endnu tilbagetrængt, men naar man betragter Udviklingen i den hele europæiste Statsmaskine, peger dog Alt hen til, at det constitutionelle Monarchie vil gaae seirrigt frem. Det er, for at jeg skal nævne et nærliggende Exempel, saaledes bekjendt, at den større Frihed, som Kongen af Preussen i den senere Tid har indrømmet med Hensyn til Pressen, er af den preussiske Nation bleven anseet som en Forløber for en friere Forfatning, og at den med Glæde er optagen i hel Tydskland, ligesom dette Skridt af Kongen, i Forbindelse med hvad videre man derefter tør vente sig, er blevet omtalt i andre constitutionelle Stater, navnlig England, med sand Enthusiame; og maaskee er det netop ved sit Opholi England og ved at see den Kjærlighed, som det engelsk Folk føler for sin Dronning, at Kongen af Preussen er bleven meere stemt for en friere Udvikling. Et andet Spørgsmaal er, om det er betimeligt og passende, under nærværende Sag at yttre noget om en Constitution. Det forekommer mig, efter hele den Forbindelse, hvori Ordene til en fri constitutionel Forfatning vine ifølge Amendement komme til at staae, at der heri ikke vil være det mindste Stødende eller Upassende; og naar Committeen har henpeget til det Maal, der igjennem de stænderske Committeer skal opnaaes, da har jeg, som Medlem af Committeen, for mi Vedkommende herved tænkt mig en constitutionel Forfatning. Men Meningen er derfor ingenlunde, at Jndførelsen af en saadan Forfatning skal forceres, at det er noget som skal skee strax; men det forekommer mig ganske p. 6. sende, at, naar man udtaler sig for de foreslaaede Committeer som provisoriske, man da tillige udtaler sig om det Maal, som man ønsker at opnaae, naar alle Hindringer ere ryddede af Veien. Man overseer derfor ikke de Vanskelig heder, baade indvortes og udvortes, som frembyde sig. Forsaavidt den høitagtede kgl. Commissarius, med Hensyn til de indvortes Vanskeligheder, har paapeget Spørgsmaalet, om et Eet eller To Kammer-System, da troer jeg, at dette Spørgsmaals heldige Løsning netop vil kunne skee ved Hjælp af de stænderske Committeer. Jeg formener og, at man, naar en fri Forfatning skal indføres, maa have et mere stabilt Moment, hvad enten dette nu tilveiebringes ved et første Kammer eller ved inddirecte Valg. Den kgl. Commissarius har under en anden Sag ladet falde nogle Yttringer, der synes at henyege paa, at Sogneforstanderskaberne maaskee kunde benyttes som Basis for saadanne inddirecte Valg; dette har vistnok meget for sig, og det kunde saaledes maaskee under de nærværende Forhold være anbefaleligt, at samtlige Sogneforstanderskaber eller Valgmænd fra disse - saaledes som der allerede nu finder Sted med Hensyn til Amtsraads=Valget – kom for Landets Vedkommende til at udvælge Deputerede og hvorved, naar vi kun skulde have et Et=Kammer, det fornødne stabile Element blev tilveiebragt. Men dette er noget, hvorom der først vil blive Spørgsmaal, naar det er afgjort, at vi skulle have en fri Forfatning; og det forekommer mig derfor heller ikke, at det med Grund kan bebreides de Constitutionelsindede, at de ikke indlade sig paa at lase ane slige Spørgsmaal, thi først maa det, som sagt, være givet, at en Constitution skal indføres. At Hindringerne for disse Spørgsmaals Løsning skulde være uovervindelige, troer jeg ikke. Naar der er Tale om, hvorvidt det er betimeligt, at yttre Ønske og Jndførelse af en fri Forfatning i Dænmark, da formener jeg, at det netop nu er saare betimeligt. Hvad for det første Hensyn til Kongens Person angaaer, da har den kgl Commissarius yttret, at Kongen vist ikke for sin egen Person vilde have noget imod, at give Landet en fri Forfatning, naar Han var overbeviist om, at denne vilde være til dets Gavn, men just derfor synes mig, at Nationens Repræsentanter have en særdeles Opfordring til at udtale sig om en fri Forfatning, som det Ønskeligste for Landets Velfærd, navnlig med Hensyn til Fremtiden. Naar jeg dernæst tager Hensyn til Hs Majestæts personlige Egenskaber, da hare Alle den Anskuelse, at vor nu regjerende Konge netop paa Grund af disse bedre end enhver Anden vil kunne skjænke Landet en fri Forfatning, og netop paa Grund af hans sjeldne Viis om og Regendygtighed bedst vil kunne bortryde de Hindringer, der fortiden nige sig henimod; – og heri ligger, synes min, endnu en større Opfordring for os til at frembære vor Bøn for Hs. Majestæt. Dersom man vidste, at Kongen vilde faae et langt Liv, da kunde det maaskee være en anden Sag, hans Liv kan vare længe – og det ville vi Alle ønske –, men det kan ogsaa blive kort, og det forekommermig derfor, at jeg som Folkerepræsentant bør udtale min Mening saaledes, som skeet er. Jeg ønsker en fri Forfatning, fordi jeg mener, at den er det bedste Middel til at give Nationen den Kraft, navnlig den intellectuelle, og det Opsving, som er saa onskeligt, det bedste Middel til at gjøre Folket stærkt og kraftigt. Regjeringen skal hente sin Kraft fra Folket, det er ud af dettes Midte, at den skal tage sine Regjeringsmænd, og det forekommer mig derfor, at den Forfatning, som gjør Folket stærkt og derved igjen Regjeringen, thi en kraftig Regjering ønsker jeg, er den bedste. Der er af Kammerherre Benzon gjort stærke Udfald paa en constitutionel Forfatning, som om den skulde lede til Fordærvelse, være farlig med Hensyn til Eiendomsretten ofv. Jeg maa herved bemærke, at det er vist nok, at en Folkerepræsentation En misbruge sin Magt, i saadanne Tilfælde gjør den sig da skyldig i Despotie, og man har virkelig havt enkelte Exempler paa. Men spørger jeg da, hvad der skal være Gavanti herimod, da svarer jeg den moralske Kraft, og jeg troer fast, at denne er større, naar Magten er hos en heel Forsamling end hos en enkelt Mand, og jeg turde vel være beføiet til at vende Spørgsmaalet om og sige: hvor er da Garantien, naar al Magten er hos Een? De danste Souverainer have ikke misbrugt deres Magt, de have erkjendt Folkets Ret, de have udviklet dets Jnstitutioner, de have sørget for en god Retshaandhævelse ved Domstolene. Men ligesom man vil, at den moralske Garanti, naar der spørges om den danske Regent, skal have Betydning, saaledes maa man dog ogsaa erkjende den moralske Garanti, der vilde ligge i et lovgivende Folkeraad, og jeg spørger: er der nogen Grund til i denne Henseende at nære Frygt; have de danske Stænderforsamlinger ved deres tidligere Færd givet Anledning til at yttre Sligt?" Slutteligen bemærkes endnu, at – foruden de allerede anførte og bekjendte Afstemninger i denne vigtige Sag blev ogsaa Committeens første Jndstilling om, at de stænderske Committeer ingen Virksomhed maatte erholde i de Sager, der henhøre under Stændernes Functioner: antaget med 45 Stemmer imod 5.