Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1820-07-04
Note. (Forlangt indrykket). Paa en Tid da Statens productive Borgerklasse er haard trykket, maae Trykket luomtalt hvorfra det hidrører) nødvendigen afstedkomme: at Politielovene desværre ofte overtrædes, fordi at Nødens haarde Lov, der hos Jndividet har endnu mere Vægt, er sat i stærk Opposition mod hine; thi om enkelte slet betjente Jurisdiktioner er her ikke Talen. Anmelderen vover derfor ikke, med somme Andre, at benævne hiin yttrede Jndvirkning af Nødens Lov, med Folkets moralitet; da en slig snarere har yttret sig blandt de Stænder, der ikke høre til de egentlig productive og staae mindre eller aldeles ikke, under hiin haarde Lovs stundom ulegale Fordringer. Erempler paa Statsforbrydelser, Underslæb og dristia Tilsidesættelse af Embedspligt fattes ikke; til de mindre evidente Yttringer af Umoralitet blandt de høiere Stænder, kunne regnes de hyppige Tilfælde: at . . . . . . . medens en arm Bonde aldeles gaaer til Grunde, i det han, under allehaande Tyngder, ingen Erstatning faaer, for i flere Aar at have maattet afgive sin Mark til Exerceerplads. *) Under denne Epoke at ville indføre det af Landhuusholdningsselskabet kronede og foreslaaede Udkast til en ny, meget kombineret Landpolitie=Jndretning, hvorved et stort Antal sletlønnede Embedsmænd skulde ansættes for at holde Justits, der hvor det langt mindre end andetsteds behøves, vilde udentvivl være : at gyde Olie i Ilden og Resultatet blive, her ligesom i Jtalien: Politiets og Banditteriets Sammensmeltning. Megen Tak fortjener derfor Hr. Doltor Baden, der med Grundighed og Sagkyndlighed har meddeelt sin Betænkning imod hiint Produkt, hvor det retskafne, stræbsomme, men nedbøiede danske Folk afmales som demoraliseret. Sikkert kan dette Udkast og dets Forslag ikke andet end misbilliges af enhver sagtyndig Mand, og især at enhver Landvekonom, der ikke er blot Dilettant, eller en Opdragling af den saakaldede nye Skole, hvis Anskuelsespunkt fornemmelig ligger inden for Dunstkredsen af Kjøbenhavn og sammes Lyststæder; der lidet eller intet bekjendt med Land og Stat, sammes Oekonomie, Trang og Tarv, uprøvet og uøvet i anstrængende Forretninger, kun sysselsat med Smaa heder eller i en arbeidsløs Embedsstilling, indbildsk og egennyttigen hovner af idelige Projectmagerier, der aldeles ligne dem Holberg saa træffende skildrer. Jndstændigen maae enhver sand Patriot anmode Kancellier, (som er opfordret til at bringe Forslaget i Udøvelse) om at saa kyndige Mænd i Provindserne maae blive paalagte at meddele deres Betænkning over dette og lignende Projekter, hvoriblandt Anmelderen blot vil pege paa et ham nøie bekjendt, som det Kjøbenhavnske Landhuusholdningsselskabs Foresatte indgav til Rentekammeret Aar 1815 og hvis Hovedformaal var: deels at hæve Forpligtelsen til at hegne (rimeligen som ufornøden hvor der staldfores) deels (pudseerlig nok, at paabyde Forbud af Ev ret, det er: Forbud mod Brugen af Eftergræsning. Anmelderen stoler iøvrigt paa, at Jngen vil miskjende hans Hensigt ved Meddelelsen af denne Note, hvortil Følelse for den gode Sag uimodstaaeligen henriver ham, idet han med vor Ochlenschlæger istemmer: Styrk Himlens Fader, fra Din Naades Trone Vort Fædreland og Fædrelandets Helte.