Aalborg Stiftstidende, 1827-07-19
J Aaret 1781 blev der istandsat nye Batterier. Gouverneuren indsaae meget vel, at et Hovedangreb vil udfordres for at forstyrre disse Verker. Med en svag Besætning af i det høieste 5000 Combattanter, var det et Vovestykke, at gjøre et Udfald; imidlertid noget maatte der voves, og Gouverneur Elliot gjorde med stor Forsigtighed sine Foranstaltninger. Kolonner bleve førte af en smal Vei langs et Dige; man stødte snart paa Fienden og trængte ham tilbage. Fæstnings ilden dækkede i en vis Henseende de Angribende. Batterierne bleve forstyrrede, Kanonerne fornaglede, og Fienderne tabte al Fatning, og traf slet ingen Foranstaltninger for at forhindre dette. De troede sig saa sikkre, og tænkte saa lidet paa et Angrebs Muelighed, at man fandt en alt iforveien skreven Rapport paa Vagtbordet: at intet Overordentligt var forefaldet. Det var gaaet særdeles heldigt med Expeditionen, og kun faa tabte Livet derved; adskillige Magaziner fløi først i Luften, efterat Besætningen igjen var indrykket. General Elliot havde i dette Aar gjort Alt, hvad der med en svag Besætning var mueligt at udrette og holde de af 30,309 Bomber og 100,927 Kanonskud ødelagte Verker i Forsvarsstand. J Begyndelsen af 1782 syntes Fjenden at forholde sig temmelig rolig; men med det indtrædende Foraar begyndte de nyeVerkers Anlæg, som trods Beleirernes Jld og Mangel paa Arbeidere, bleve fuldførte. Statens hele Kræfter bleve igjen samlede; Beleirings=Armeen blev forøget til 32762 Mand. Sømagten som blot agerede imod Gibraltar, steg til 330 Fartøier, hvortil endnu kom den combinerede spanske og franske Flode bestaaende af 39 Linieskibe, 7 Tredækkere og 16 Fregatter. Paa disse Skibe alene var 4000 Stykker Skyds. Blandt alle Projecter, at erobre Fæstningen, fandt den franske Oberst d'Arcons Jdee, at oprette svømmende Batterier, meest bifald. Ti af disse uhyre Maskiner, bleve byggede i de spanske Havne, garnerede med 190 Kanoner; de bleve satte under Overcommando af den berømte Prinds af Nassau og Oberst d'Ar con. Hertugen af Crillon commanderede Landmagten, og al hans Bestræbelse gik ud paa først at samle og forene alle Kræfter til Lands og Vands; derefter med uhyre Kraft at storme løs paa de Beleirede, og saaledes at gjøre sig til Mester af denne vigtige Plads, det koste hvad det vilde. Men da de Beleirede forstyrrede hans nye oprettede Verker, saa tvang de ham paa en Maade til et tidligere Angreb. Med Daggryen den 9de Septbr. 1782 begyndte Jlden. 170 Kanoner og 60 Bombemørsere aabnede den skrækkeligste Dag; derpaa fyrede alle Batterier afvexlende. Aldrig har man seet Mage til Jld. Nu begyndte ni Linieskibe Angrebet fra Søsiden. Paa samme Tid avancerede 15 Kanon- og Mortier=Baade imod Staden; men de modtoges med gloende Kugler, og deres Foretagende blev tilintetgjort. Fra Sø- og Landsiden blev Fæstningen nu i de følgende Dage af de største Jngenieurers og Søhelte angreben, og man lovede sig den sikkerste Virkning. Det var, som om den hele spanske Nation, havde forenet sig ved dette Foretagende, (hvorpaa i visse Henseender dens Ære beroede) for at ryste Fæstningen i dens Grundvold. Den 13de blev man nogle Bevægelser vaer ved Floden og det svømmende Batterie. Disse og den forfærdelige Mængde Mennesker, som opfyldte Landtungen, lod formode, at Gibraltars Skjebne skulde afgjøres paa denne Dag. Dagen var klar, og de forskjellige Admiralsflag, Faner og utallige Mastetræer, som man ved Solens Opgang skuede, gjorde ved Forestilling om vigtige Begivenheder et rædsomt Jndtryk paa Garnisonen; kun den meest levende Jndbildningsskraft kan gjøre sig noget Begreb herom. (Sluttes næste Gang.)