Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-12-16
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Længe for Mødets Aabning d. 5te vare alle Pladser i Deputeertkammerets Gallerier besatte af Mennesker, som vilde være Vidner til den Kamp, der skal afgjøre det nærværende Ministeriums Skjebne. Jndenrigsministeren Thiers fremstod først, for at besvare de af Hr. Janvier fremsatte Spørgsmaal. Han gjorde først Rede for de i den senere Tid forefaldne Ministerforandringer; han tilstod, at Amnestien, som Omstændighederne for Øjeblikket gjorde umulig, var Aarsag til Marskalk Gerards Udtrædelse; han forsikkrede, at det, som dernæst bevægede de øvrige Ministre til at træde ud, var ingenlunde, som man havde formeent, Uenighed og Tvedragt; men at de, efter forgjeves at have tilbudet, først Marskalk Mortier, derefter Humann, Rigny og Guiot Præsidiet, ansaae det for deres Pligt at fratræde, for ikke længere at holde Kongen og Landet i en Uvisheds Tilstand. Det tre Dages Ministerium forbigik Hr. Thiers med Taushed, fordi han kun ansaae sig berettiget til at tale om det, hvori han personlig havde taget Deel. Derefter - fortalte han - var han atter bleven kaldt til Kongen, som tilkjendegav ham, at de nye Ministre allerede havde forlangt og faaet deres Afsked, og, da hans Majestæt tillige kundgjorde, at Marskal Mortier nu var villig til at overtage Præsidentposten: saa var der ikke længere for Hr. Thiers eller hans Colleger nogen Grund til at vægre sig ved at opfylde Kongens Ønske, igjen at indtræde i Cabinettet. Dernæst gik Taleren over til at forsvare det hidtil fulgte Regjeringsystem, og gik dermed langt udførligere tilværks. Han erklærede sig og sine Colleger for afgjorte Revolutionsmænd. Revolutionen var efter deres Mening begyndt 1789 og fuldendt 1830. Men efterat Revolutionen nu endelig havde seiret, maatte Enhver, der meente det ærlig med den, bringe den til Stilstand og kke drive den videre frem. Derfor maatte Ministrene nu modstaae Revolutionens videre Fremskridt, og han undsaae sig ikke ved at erklære om sig og sine Colleger, at de vare "Modstandens Ministre". Derfor ingen Udvidelse af Valgretten, som kun vilde være farlig; derfor ingen Forandring i den udenrigske Politik, hvor man maatte tage de bestaaende Tractater til Rettesnor derfor intet Hensyn til de uforstandige Raab om Polens og Jtaliens Befrielse; derfor Oplysning af Nationalgarderne, i Medhold af Lovene, naar de gjorde sig uværdige til deres Uniform; derfor Mod til at udstede, ikke "skaanselløse", som Bagvaskelse kaldte dem, men ubøielige Ordrer, naar Oprøret hævede sit Banner; derfor Anvendelse af Lovenes hele Kraft mod enhver Uorden ofv. Derefter søgte Ministeren at bevise, hvor velgiørende dette Modstands System havde været for Frankerig, baade med Hensyn til Landets indre Tilstand og med Hensyn til dets politiske Forhold til det øvrige Europa, og knyttede til denne Udvikling det Spørgsmaal: "Ere J tilfredse med os, ville J fremdeles yde vort System Eders bistand? Hvis ikke, saa ville vi strax trække os tilbage, Da Hr. Thiers havde endt sit Foredrag, som varede i to samfulde Timer, blev der en saadan Larm i Kammeret, at der forløb et Qvarteer inden Nogen kunde komme tilorde. Nu fremtraadte efter hinanden dhrr. Passy, C. Dupin og Teste, alle Medlemmer af det tre Dages Ministerium, for at give Oplysning om dettes hurtige Opløsning. Summen af deres kun lidet tilfredsstillende Udviklinger synes at være, at Kongens Forsæde i Conseilet, som de nye Ministre modsatte sig, og Amnestien, som ogsaa de ville drive igjennem, vare de Klipper, paa hvilke dette Cabinet strax strandede. - Derefter betraadte Hr. Etienne Talerstolen og aabnede den egentlige Kamp, som snart luede heftig op imellem Ministeriet og "det tredie Parti." Endnu d. 5te prøvede Ministrene Thiers, Guizot og Per sil, paa den ene, og begge "det tredie Parties" Høvdinger, Etienne og Dupin, paa den anden Side, deres Kræfter imod hinanden. Hr. Dupin, er derved traadt saa afgjørende frem mod Ministeriet, at en Forsyning er umulig. Han faaer derfor megen Ros af de uafhængige Blade (undtagen af National, især fordi han ikke har frygtet for reentud at erklære, at Kongens Forsæde i Conseilet og den Jndflydelse, han udøver paa dette, ikke lader sig forene med en sand repræsentativ Forfatnings Væsen. Paa den anden Side beklager Journal des Debats meget veemodig, at denne agtværdige Mand er saaledes geraadet paa Afveie. Oppositionen tilvenstre havde endnu ikke taget Deel i Kampen; men man tvivlede ikke om, at den ved Afstemningen vilde gjøre fælles Sag med "det tredie Parti " Hvornaar det vil komme til Afstemning, lader sig ikke forudsige. Ved denne vil rimeligviis eet af to Alternativer blive antaget: enten: "Kammeret, tilfredsstillet ved de Explicationer, Ministrene have meddeelt, gaaer over til Dagens Orden"; eller: "Kammeret henholder sig til sin Addresse (der, som bekiendt, er Ministrene en Torn i Øiet) og gaaer over til Dagens Orden". Erklærer Majoriteten sig for det Første, ville Ministrene forblive i deres Poster; gaaer derimod det sidste, for hvilket hrr. Etienne og Dupin have kæmpet, igjennem, ville de see sig nødte til at aftræde. - Dagen efter fortsattes Kampen, hvori især Hr. Sauget udmærkede sig ved et glimrende Foredrag, i hvilket han især med Skarphed dadlede Ministrenes "Modstands Princip" og erklærede sig for en Forfægter af Valgrettens Udvidelse. Hoffet ventede med Ængstelighed Udfaldet af Debatterne, og en Adjutant maatte hvert Qvarteer bringe Efterretninger om deres Fremgang til Kongen, hos hvem den nylig til Paris ankomne Fyrst Talleyrand stadig opholdt sig. – NiCommissærer ere udvalgte til at prøve Lovforslaget om Bevillingen af 360000 Fr. til Opbygning af en ny Sal for Pairskammeret. Nogle Optøier af Studenterne i Anledning af, at Genferen, Hr. Rossi, er, ansat som Professor i den franske Statsret, have hidtil ikke havt videre Følger, end at de første Forelæsninger bleve afbrudte, idet Piben, Larmen og raadne Æbler nødte Professoren til at fortrække. Den 7de vilde han forsøge en ny Forelæsning.