Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-08-05
Forlangt Jndrykkelse. I Anledning af en Forespørgsel til det Kongelige Danske Cancellie, dateret 17de April d. A., er mig meddeelt følgende Skrivelse fra Collegiet til Stiftets Biskop af 2den de: Deres Høiærværdighed har med behagelig Betænkning af 12te f. M. tilstillet Cancelliet et Andragende fra Sognepræsten for Skjødstrup og Elsted Menigheder, K. Kjer, hvori han, i Anledning af et Jnserat i Aarhuus Avis for 1840, No. 61, der er taget af "Bladet "Jyllandsposten, og hvori findes en Fortælling om en Præst K. og hans Forhold, ved at søge at opdage et Fruentimmer, som holdt sig skjult under den sidste Folketælling, hvilken han antager at sigte til ham, forespørger, om der ikke maatte være Anledning til at see denne Sag yderligere oplyst ved Rettergang, og i saa Fald anholder om beneficium processus gratuiti til at sagsøge Vedkommende, og De har derhos fremsendt en yderligere Erklæring fra bemeldte Sognepræst Kjer, indeholdende en Fremstilling af Sagens Sammenhæng og ledsaget af Udskrivter af de omhandlede Jnserater i Jyllandsposten og Aarhuus Avis. Foranlediget heraf skulde man tjenstlig tilmelde "Deres Høiærværdighed til behagelig Efterretning og Bekjendtgjørelse for Sognepræst Kjer, at Cancelliet ikke skjønner, at Sags Anlæg i dette Tilfælde er fornøden. og i det Haab, hvis jeg ikke ved nogen anden af mine Handlinger dertil gjorde mig uværdig, at finde hos Medborgere den samme Tillid, som jeg antager, at mine Foresatte have villet vise mig, giver jeg Slip paa den Hævn, som en Dom maaskee kunde yde mig, hertil ledet ikke blot af Hensyn til Rettergangens Tidsspilde og Uleilighed. Det er mig langt mere kjært at opfylde mit betingede Tilsagn i denne Tidendes No. 63 ved at give en tro Fremstilling af den Begivenhed, hvortil der formeentligen sigtes i Følgeblad til Jyllandsposten for dette Aar No. 144, idet jeg dog forbeholder mig, hvis jeg atter skulde blive Gjenstand for dens Angreb, ogsaa at paatale dette. Efterat vedkommende Skolelærer Mandag den 3die Febr. d. A. havde fortsat den befalede Folketælling i sit District, sagde han mig Tirsdag den 4de om Aftenen i en Samtale om andre Gjenstande, at der hos en Enke, hvem Communen har skaffet Opholdsted i et Fæstehuus, levede et fremmed Fruentimmer, om hvis Tilværelse og Navn jeg indtil nu var fuldkommen uvidende; at hendes Tilstedeværelse blev nægtet for ham og holdt hemmelig for Byens Beboere, at han ligesaalidt kjendte hende, som igaar havde seet eller mærket hende hos Enken, men vidste, at hun var der, af Naboerne, der yttrede Misfornøielse hermed, af Frygt for en forøget Byrde paa Communen, hvorhos han paa given Anledning forklarede, at den Fremmede hverken kom i Kirke, gik til Alters, eller havde viist Skudsmaal, af hvilket Alt det let forklares, at jeg ligesaalidt kunde kjende hendes Udvortes som hendes aandelige Tilstand. For Folketællingens, for Fattigvæsenets, for det slette Exempels Skyld, især med Hensyn til Gudstjenesten, og ligesaameget for Enkens Skyld, at hun i sin trængende Stilling hverken skulde ved Sognefolkenes Misfornøielse unddrages deres Hjelp og Tjenester, eller ved at overtræde Fæsteres Forpligtelse, Jngen at huse uden Huusbondens Samtykke, miste sin Bolig, besluttede jeg, at see dette Forhold oplyst og hævet, og, for at skaane hende, saameget mere, som hun ikke er af Bondestand, anmodede jeg ikke Sognefogden om at bortjage eller anholde den Fremmede, men gik selv til hende, om Morgenen, Onsdag 5te Februar.