Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-11-12
Jndvaanerne paa de Græske Øer oversvømmede Archipelet med deres mange smaae Fartøier; mange Tyrkiske Skibe som laae for Anker ved Kysterne af lille Asien, og ved Jndgangen til Dardanellerne faldt pludselig i deres Hænder. En af de vigtigste Priser, som det lykkedes dem i denne Tid at opbringe, var en Tyrkisk Corvet med 3 Master og 22 Kanoner, som tilligemed to Krigsbrigger der vare fuldkommen forsynede med Vaaben og Munition bleve borttagne paa Rheden af Den Milo Grækerne paa denne Ø. havde hidintil forholdet sig rolige, men saasnart Hydrioterne vare ankomne paa deres Rhede saa opplantede de med Enthusiafme Friehedens Fane, og imedens hiine bemægtigede sig Skibene, saa overfaldt de Mandskabet, som havde adspredet sig i Landsbyerne, og myrdede den uden at Barmhiertighed. Overgavedet kan man ikke nægte, at Grækerne have gjort sig skyldige i mange Grusomheder, men som saavel deres Anførere som den bedre Deel af Nationen misbilligede. Ogsaa mod Jøderne udviiste de et stort Had, sidenden Tid at de vare brugte til at kaste Patriarkens Liig i Havet; men een af deres værste Handlinger var at en Skibskapitain fra Øen Jpsara opbragte ved Øen Cypern et Tyrkisk Skib hvorpaa der var endeel gamle Tyrkiske Mænd ombord, som kom tilbage fra en Valført til Mecca; hvilke de først mishandlede og derpaa nedhuggede, fordi de ikke vilde lade sig døbe. De Franske Consuler paa de Græske Øer, især Hr. Spadarro paa Øen Tine have indlagt sig megen Fortieneste ved at have frelset mange Tyrker fra Grækernes Mishandlinger. (Saadanne Grusomheder kunne vel ingenlunde retfærdiggjøres, men det er meget naturlige Ytringer af et raat Folks Forbittrelse, som er blevet saa skrækkeligt mishandlet. Disse to Nationers indbyrdes Had viser hvor nødvendigt det er, at de Europæiske Magter bestræbe sig for at faae dem adskilte fra hinanden). Jndvaanerne paa de tre Øer Jpsara, Hydra og Spezia tænkte nu for Alvor paa at sætte sig i den fornødne Forsvars Tilstand. Fæstningsværker bleve opførte med en utroelig Hurtighed. Af disse Der er imidlertid Jpsara, som ligger midt i Archipelet mindst istand til at forsvare sig, da den ligger paa en Høi og er derfor meget udsat for Fare naar den bliver beskudt af en Flaade. Øen Jpsara er desuden ikke andet end en Klippe, som er kun bedækket med nogle Fod Jord, og som ikke har en eneste Vandkilde. J Fredstider maae Jndvaanerne hente deres Vand fra Øerne Scio eller Mytilene; men i nærværende Krigstider maae de hielpe sig med Vandet i Cisterner. Da mangfoldige Flygtninge i Begyndelsen af den Græske Revolution strømmede til disse Øer og der blev Manget paa Levnetsmidler, saa fattede Sangtet den Beslutning at fordeele dem lige paa alle de øvrige Græske Øer. Kort efter at Morea havde gjort Oprør blev der holdet en Congres i Byen Calamatta af de forskiellige Anførere, hvortil ogsaa Øerne sendte deres Deputerede; men man blev der ikke eenige om noget videre end at Hydra skulde betragtes som et Centrum eller Hovedsæde for Coalitionen, og at Senalet der skulde have en Forrang for de øvrige; et Fortrin som det ogsaa virkelig fortiente, saavel med Hensyn til dets forstandige Forhold, som formedelst dets Medlemmers uegennyttige Fædrenelandskiærlighed. Da man dog snart indfaae Nødvendigheden af at bringe en Eenighed tilveie i de Forholdsregler som maatte tages i denne almindelige Frihedskamp, saa blev en General=Kongres sammenkaldet og holdet i Argos hvortil alle Øerne og alle de frie Stæder i Morea og de Græske Krigshære sendte deres Repræsentantere. Dette var siden det Achæiske Forbunds Undergang den første Forsamling af frie Mænd, som havde raadslaget om Fædrenelandets Vel i Grækenland. Men destoværre svarede denne Sammenkomst aldeeles ikke til de Forventninger, som man giorde sig om den, og som Fædrelandets nærværende Forfatning gjorde til en saa stor Pligt for dem; thi dettes Vel blev underordnet deres smaae private Hensigter og egnistiske Fordeele. Den ene forlangte et Slags Hegemone eller Principat; Den anden forlangte Befrielse for sit Armeekorps til at biedrage til de almindelige Udgifter, ingen vilde vige fra sine Fordringer eller Forslag og tilsidst opløste heele Congressen sig og alle gik bort fulde af Jalousie imod hinanden, uden at det kunde lykkes nogle enkelte forstandige Mænd og et lidet Antal af Senatorer at tilveiebringe en for det fælleds Vel saa nødvendig Beslutning angaaende den Plan, for Krigsoperationerne som burde følges. Dette Forsøg, som aldeeles mislykkedes, lover ingen gode Udsigter for Grækenlands Friehed i Fremtiden; da man maae befrygte, at om det endog lykkes Grækerne at overvinde Tyrkerne, saa ville de dog ikke erholde nogen ægte borgerlig Friehed; men Grækenland vil blive ligesom i gamle Dage opløst i fleere smaae Stater, hvilke bestandig ville ligge i Strid med hinanden og ødelægge hverandre (De skadelige Virkninger af Grækernes Uenighed har siden den Tid kun alt for meget givet sig tilkiende Jmidlertid ere de dog blevne saavidt eenige, at de have faaet sig en Constitution. Jkkeheller maaman tilregne Grækerne, som et endnu udannet Folk disse Uenigheder for høit, thi hvor kunne denne Verdens svage Beboere blive eenige med hinandens Jmidlertid kan man ikke nægte at det var at ønske for dette Folk, at det kom til at staae under en kraftfuld, ædel og oplyst Fyrstes Regiering; en saadan Velgierning kan man maaskee forvente, at Congressen i Verona vil bevise det).