Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-12-17
Udtog af et Brev fra St. Croix, 15de Octbr. 1822. Mange paastaae, at Jorden paa St. Croix er udmattet, eller at den ved megen Dyrkning har tabt sine Kræfter for at frembringe Sukker; at dette maae være rimeligt om det biergagtige Land, viser Erfarenhed, og kunde neppe være anderledes, fordi den fra Oldtiden af Skoven efterladte Muld bestandig bortskylles af Regnen, der ofte falder stærk med Byger. Det meere fladt liggende Land synes derimod ikke at have tabt sine Kræfter, naar den ikkun faaer Væde. Det nu derpaa producerede Sukker er meget bedre end det var i Begyndelsen af den ganske nye Jord. Regner man Omkostningerne ved at udrydde et Stykke Land kiøbt paa St. Croix, maae det være mere fordeelagtig at vedblive Dyrkningen af det allerede ryddede, der ellers er skikket for Sukker Planter, end oprydde det med Træer begroede; alt beroet paa Regn. Forinden at Skovene vare udryddede paa Biergene, manglede den ikke. At Træer tiltrække og opholde Bygerne i deres Fart, er bekiendt. Man haver derfor tilraadet at plante Træer overalt paa høie Stæder; de vilde foruden at tiltrække Regn Bygerne holde Fugtigheden længere i Jorden, som nu saa hurtig borttørres, de vilde afkiøle den heede Vind og beskytte Planterne mod de kolde tørre Vinde. Blet til Beskyttelse mod disse har man for længe siden plantet Hækker af Terpentin og Bastard Mahogny Laet paa Grenada. Disse Træer voxe i gen høieste og tørreste Jord. Det var ønskeligt om Plantererne paa St. Croix kunde blive eenige om at plante saamange Træer som mueligt, hvor Jordbunden ei bedre kunde nyttes. Der gives mange Træearter der voxe meget hurtig og give megen Skygge, uden at have lange Rødder, blandt disse synes en Art Popler fra Sydhavet, som man kalder Otahefte-Træer – Frøet af disse Træer nytte paa de Franske Øer til Olie for Lamperne Kogehuset – at være skikkede dertil, vel siges at de ikke vilde staae sig i en Orcan, men de skyde igien meget hurtig op. General-Krigskommissair, Soebøkker vilde bedst kunde veilede i Træers Plantning, og giøre sig ligesaa udødelig derved paa St. Croix, som ved Veies Anlæg. – Om Regieringen skulde befale saadanne Anlæg vides ikke, da det ikke synes at have virket i Danmark. Negerne ere i Almindelighed meget godmodige, de elske Reenlighed og at moere sig, endog meget svært Arbeide forrette de syngende. De ville gierne ansees for Sædelige, og ere det for det meeste virkelige; de tage gierne imod Raison og at man lader dem indsee Nødvendigheden af det, som man forretter; de beskyldes vel for Løsagtighed; de iagtage vel ikke Formaliteterne ved Vielse og Fraskillelse, men de ere indgaaede Forbindelser ligesaa troe, som ægteviede Folk. De vil gierneansees for at tilhøre en Christelig Menighed. – De som tilhøre den Herrenhutiske ansees for de skikkeligste i alle Henseender. – Brødrene have virket usigelig meget paa Negernes Sædelighed, de have en patriarkalsk Jndflydelse over Dem Brødrenes Omgang og Læremaade er uefterlignelig af nogen anden Religions Missionair. Den Jndflydelse de have havt paa Negernes Tænkemaade i det heele er ubeskrivelig, som Skriftefædre troes de at have endnu stærkere Baand paa dem, end den Katholske Geistlighed. Man troer ikke, at de Negere der tilhøre deres Menighed nogen Tid kunde entrere i en saadan Conspiration som man havde paa St. Domingo. Det var derfor ønskeligt om de Mæhriske Brødre endnu havde større Jndflydelse paa heele Øen. – En god Plantage hvor de kunde have en Kirke i Midten af Landet, under deres Administration vilde bidrage dertil; uden Udgivet for Kongen kunde Dem overdrages saadan en Plantage, som ellers var i Gield til ham, enten paa billige Vilkaar til Eiendom, med Friehed for Commune Afgivter og Lettelse i Betalingen af Renterne med Producter, eller til Administration mod aarlig Regnskabs Aflæggelse, hvilket man vist kunde have Tillid til. Brødrene sætte for megen Ære i virkelig Redelighed til at formøde noget Slags Bedrag. Det vilde udentvivl have megen god Jndflydelse paa Moraliteten i det heele om Brødrene efterhaanden kunde forestaae Kongelige Embeder, da de ei haste med at komme til Europa, endog der ere dereisomme, behøve derfor er at stræbe at erhverve Formue paa alle Maader, hvilken de ei kan lade sig skue med.