Aalborg Stiftstidende, 1842-08-19
J de franske Deputeredes Kammer er Regentskabsloven indbragt i følgende Form: "Art. 1. Kongen er myndig, naar han har fyldt atten Aar. Art. 2. J det Øieblik Kongen døer, og hvis hans Efterfølger endnu er mindreaarig, overtager den Prinds, der ifølge den i Chartet af 1830 fastsatte Successions-Orden staaer Thronen nærmest og er 21 Aar gammel, Regentskabet for hele Mindreaarigheds-Tiden. Art. 3. Den fuldstændige Udøvelse af den kgl. Autoritet i Kongens Navn tilkommer Regenten. Art. 4. Artikel 12 i Chartet og alle legislative Bestemmelser, som beskytte Kongens Person og constitutionelle Rettigheder, ere ogsaa anvendelige paa Regenten. Art. 5. Regenten aflægger for Kamrene Eed paa at være de Franskes Konge tro, at adlyde det constitutionelle Charte og Kongerigets Love og at handle i enhver Sag alene med Hensyn til det franske Folks Lykke og Hæder. Naar Kamrene ikke ere samlede, indkalder Regenten dem inden tre Maaneder. Art. 6. Opsigten og Formynderskabet over den mindreaarige Konge tilkommer Dronningen eller Prindsessen, hans Moder, hvis hun ikke gifter sig igien; efter hende Dronningen eller den Prindsesse, der er hans Bedstemoder paa Fædrenesiden, hvis hun heller ikke er gift." Med Hensyn til Fastsættelsen af Myndighedsalderen bemærkes der i Jndledningen: "Med 14 Aar vilde Udovelsen af den kongelige Magt kun skee af Navn, men 18 Aar gammel kan Kongen, oplyst og understøttet af Kamrene, opfylde de store Pligter, som Landets Constitution paalægger ham." Thiers erklærede sig for Lovudkastet, som det var fremlagt. Den udnævnte Commission bestaaer af Dufaure, Lacrosse, Thil, Hebert, Gillon, Salvandy. Sebastiani, Dupin og Laurence, altsaa kun to Medlemmer af Oppositionen. - Kongen har nu ogsaa modtaget Skrivelser fra Sardiniens, Neapels, Sachsens, Hannovers, Danmark og Luccas Hoffer i Anledning af hans og Frankrigs Sorg. – En ministeriel Journal skildrer Hertugen af Nemours faaledes: "Regentskabsspørgsmaalet er afgjort, den høie Stilling skal Hertugen af Nemours indtage og fra nu af staae i Spidsen for hiin skjønne og stærke Linie af Prindser. Hans Charakteer vil nu fremtræde og hæve sig. Umiddelbar i Hertugen af Orleans Nærhed, hvem Thronen ventede, søgte Hertugen af Nemours med en Fornægtelse og en Tact, der vidne om et stort Hjerte og en stor Forstand, at holde sig fuldkommen fjern fra alle offentlige Forretninger. Dannet i samme Skole som Broderen, riig paa alvorlige Studier og skjønne Kriger gierninger, ligesom hiin, saae man ham aldrig, dreven af Jversyge eller Forfængelighed at blande sit Navn og sin Jndflydelse i Politikens Jnteresser. Hertugen af Nemours elskede sin Broder og vilde kun tjene ham. Han besidder en klar Aand, en hurtig og sikker Dømmekraft, et roligt Mod, dybe Kundskaber i Krigskunsten, Kjærlighed til vore Jnstitutioner, Afsky for Jntrigue og politisk Skuffelse; disse Egenskaber besidder Hertugen af Nemours. Hidtil har han mere vakt Formodning om dem, end han har viist dem. Hans Rolle som hengiven Broder er endt og den som politisk Prinds begynder." – Quotidienne meddeler følgende Udtog af en Skrivelse fra Hertugen af Bourdeaux til Marquis Pastoret, dateret Topliz den 28de f. M.: "Paa Efterretningen om den sørgelige Begivenhed, som de melder mig i Deres sidste Brev, følte jeg fremfor Alt Trang til at bede og lade bede for det ulykkelige Offer. Jeg var forrige Aar mere lykkelig, og er Forsynet saa meget mere taknemmelig, da jeg haaber, at mit Liv kun er reddet, for at jeg engang kan gavne mit Land. Hvorledes Forholdene end blive, de skulle altid finde mig beredt til at hellige mig Frankrig og offre det Alt."