Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-02-14
Siden der i No. 3 er anført om Landeveien i Stiernholms, Amt, og nogle forlanger at vide, hvorledes samme er indrettet, saa meddeeles derom følgende: 1) Stiftamtmanden formaaede en Proprietair i Amtet at paatage sig denne Forretning, som medtog Herredsfogden og toe fornuftige Bønder, opmaalte Veiens Længde fra Horsens til Bredals Kiær og Marker endes, hvor Amtet slipper, fulgte en lige Linie saa vidt mueligt, anlagde Vejen paa de høje Stæder for at undgaae Siger og Moradser, 2) anførte ved Maalingen paa hvert Sted, hvormange Alen meget ond, hvor mange Alen ond, hvor meget maadelig sandet Vei, samt hvor der skulde anlegges smaa Broer, 3) Til denne Veis Forfærdigelse blev henlagt heele Bierre Herrede og noget af Hatting Herred, som mesten alt er Proprietair=Gods, undtagen nogle Selv=Eiere og Hospitals samt Mensal Bønder, disse blev lagt til den Proprietair, som var største Lods=Ejer i Byen, saa at det Stykke Selveier Bonden fik af Proprietairen skulde Bonden tilsvare, og altid holde i Stand. 4) Derefter blev Repartionen forfærdiget saaledes: at af meget ond Vei fik Bonden 4 Al., ond Vei 9 Al. og sandig Vei 15 Al. af en Td. Hartkorn, som udgjorde hele Veiens Længde, 5.) blev begyndt og henlagt efter den Tour, som Herregaardenne ligger, da enhver blev tilmaalt efter Hartkornet og Vejens Omstændighed sit Stykke, hvor Proprietairen lod sætte en Pæl af Steen med Gaardens Navn, naar Veien begyndes, og hvor den endes, som hører til Herregaardens underlagte Hartkorn, 6) Enhver Proprictair fik Copie af Repartitionen paa det Hartkorn, ham var tillagt, samt hvad Veien var sadt for, hvorefter enhver Bonde efter sit Hartkorn imodtog sit Stykke, som hand stedse skal svare til under denne Herregaards Opsigt, i hvem end og der i sin Tid bliver Eier af Bynden; 7) Til Veiens Brede blev udlagt 18 Al. Brede, nemlig Veien 12 Al. bred, og Grøften til hver Side 3 Al. Grøften blev een og en halv Al. dyb paa skraae, og ald den Jord, som blev opkast af Grøften, kastet midt paa Veien, at den kunde faae en høi Ryg, paa det Vandet til begge Sider kan afløbe. 8) Da Veien havde lagt 3 Maaneder saaledes og var kiørt sammen, blev Vejen jevnet til Midten, og fyldt oven paa Læs ved Læs midt paa med Sand af 6 Al. brede, saa Veien i Midten blev høi, 9) Hvor Veien var sie og moradsigt, blev imellem Jorden opfyldt med Fachiner nemlig Elle= og Hessel=Riis bunden i store Knipper, og oven paa opfyldt med Sand. 10. ved Bekkene og Kiærene blev forfærdiget 14 smaa Broer af Riis=Ege=Pæle, med 4 Tomme tykke Planker, og hvor dervar over 6 a 8 Al. blev sadt Rekverk ved Siden, disse Broer, kostede 140 Rldr. som Amtet efter Hartkornet betalte, og var den eneste Udgift i Penge Amtet havde. 11) blev Vejen paa nye synet, og de, som ei havde gjort det til gavns, maatte paa nye opfylde samme med Sand, og giøre Grøfterne bredere. 12) Aaret efter kiørte hver Bonde til sit Stykke noget meere Sand, alt i Midten og jevnede Hiulsporene, som enhver dog en Dag forrettede; derefter blev Veien med Forretningen overleveret Herredsfogden, og Repartitionen indført i Herredets=Protocoll, samt Copie deraf til Stifts Archiv leveret : Paa samme Maade blev i dette Amt af de øvrige Bønder forfærdiget, og indkastet en Vei fra Uldum til Nahldahl, Samme en lettere at holde i Stand, siden den er sandig, og faae Moradser paa den Vej. Naar nu Herredsfogden tilholdes hvert Aar stricte at eftersee, at Grøftene ved Siden af Vejen oprenses, Hiulsporene jevnes, og lidet Sand midt paa fyldes, hvilket hver Bonde magelig een Dag kan forrette, nemlig midt om Sommeren paa beleilig Tiid, men efterlades samme i Tiden, er Veien snart rumeret; Thi Grøfternes Oprenseelse, og at Veien er høi midt paa, maa stedse i agttages, og saalænge det skeer, kan Veien ikke undergaae eller forderves, siden enhver Herregaard saaledes fik sin Deel, som stedse skulde høre der til, saa giøre hver Forvalter sig største Umage at faae sit Stykke smukt indkastet og opfyldt, da den ene ey vilde være ringere end den anden; Hver Bonde gjorte sig og Umage at faae sit Stykke til gavns indkastet og færdig, siden han vidste det altid kulde høre til hans Gaard, og det ei var hans Leilighed at kiøre saa ofte 1 a 2 Miile bort for at reparere Veien, og derfor gjorde sig ald Flid, desuden havde han og Fortræd af Gaardens Forvalter, naar han ei skaffede det i Stand, da det skulde giøres færdig paa Bondens Bekostning; Der er de Amter hvor hver Tde. Hr. maa aarlig betale 4 Sk. til Veiens Reparation, og Bonden faaer Betaling for det, han forretter. Men den Indretning er en stor Last for Hartkornet, og udan ald Nytte, da enhver selv kan see at Vejenne der i Amterne ere inpassable. Derimod er det meget bedre, hvor der en findes Propritairer, at Sognefogden for Sognet bliver tilmaalt efter Sognets Hartkorn og Veiens Omstændighed et Stykke Vei, som efter foranførte Maade bliver til hver Bonde uddeelt, og han stedse skulde holde ved lige; Sonefogden kunde efter Hartkornets Størrelse nyde noget for Umagen det Aar, Veien blev inddeelt og sadt i Stand, men siden skulde SogneFogden hver Aar lade holde Veien ved lige, hver Bonde sit Stykke uden at nyde noget derfor, og i Fald nogen Bonde efter Tilsigelse af ham, ei satte det paa beleilig Tiid i Stand, skulde HerredsFogden assistere Sogne=Fogden, og lade Veien sette i Stand, paa den skyldiges Bekostning. Erfarenhed viser, at antage en Veimester, og give aarlig Løn, er uden ald Nytte, hvilket sees af Vejenne i Vensyssel, Derimod naar hver Sogn veed sit Stykke Landevei, og hver Bonde sin Part deraf, er det den beste Maade, siden Amtmændene har saa meget at forrette, Herreds Fogderne har usel Levebrød, og desuden endeel paalagt saa formeene, at disse Landeveie af Land=Commissarierne med Amtmandens Assistence skulde inddeeles og overleveres Sogne=Fogderne saaledes, som oven er meldet; og naar da Vejene efter ovenanførste eller en fastsadt Plan var sat i Stand, da overleveres Herredsfogden, som Aarlig skulde ordinere deres Reparation, og derom aarlig give Amtmanden den fornødne Underretning.