Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-03-26
Dette politiske Venskab imellem Kongen af England og Jmanen af Maskate kunne forekomme os Europas Beboere, som en aldeles ligegyldig politisk Begivenhed; men det er den langt fra ikke thi denne Imam af Maskat er Paschaen af Ægyptens store Modstander, og betragter med skiæve Blikke dennes Forsøg paa at etablere sig i Arabien. Mebemed Alis Plan at erobre hele Vestkysten af Ara dien og Yemen er Englænderne overmaade imod, baade formedelst det Monopolsystem, som han indfører i alle de af ham erobrede Lande, til Skadefor den frie Handel, og tillige fordi den ægyptiske Marine kunde ved en saadan Erobring efterhaanden blive ligesaa betydelig paa det røde Hav, som den nu er det i Middelhavet. Derfor bliver Jmanen af Maskat protegeret og Sokotora besat. Men derved er ogsaa et fuldkomment Brud imellem den engelske og den ægyptiske Regiering bleven tilveiebragt. Men dette har igien til Følge, at Jdeen om en Forbindelse med Mehemed Ali for at modsætte sig den russisk tyrkiske Alliance, er opgivet, og at England tilligemed Frankerige slutte sig paa det nøieste til Porten og bygge deres orientalske Politik paa Principet om denne Stats Uafhængighed og politiske Storhed, et Princip som er offentligt lagt for Dagen i Parlamentet; hvilke videre følger dette kan lede til, falder enhver Tænkende i Øinene. Mange speciellere give sig allerede tilkiende, saaledes skal Sultanen nu erklære sig villig til at knytte en venskabelig Forstaaelse med Grækenland og have givet sine Paschaer i Grændseprovinserne Ordre til at forhindre de græske Klepthes eller Biergrøveres Streiferier ind i Grækenland. Dette skal vel være bevirket ved den østerrigske Jnternuntius Jndflydelse; men man veed hvormeget England bestræber sig for at drage Grækenland ind i sin Jnteresse, og hvilke to modstræbende Partier der bestandigt have arbeidet hinanden imod i denne Stat. Derfor yttrer Misforstaaelsen imellem England og Ægypten sig bestandig stærkere; den engelske Konsul i Alexandria har vægret sig at afslutte en Handelstraktat med Paschaen, og hvorved England har ladet Paschaen ret tydeligt føle at han kun er Undersaat, en engelsk Fregat har overbragt et reqvireret Firman fra Sultanen, for at forbyde Paschaen hans Monopol-System i Syrien til Skade for den engelske Handel, og Lord Posonby skal paa nye have besværet sig hos Reis Effendi over Jbrahim Pascha, som har beskiæmmet det engelske Flag i Aleppo, og ladet med Magt nogle Personer udtage af den engelske Konsuls Hr. Werrys Huus, hvilke tilhøre Familier, som fra gamle Tider af have staaet under det engelske Konsulats Beskyttelse, for at giøre dem til Soldater. Mehemed Ali saavel som hans Søn skal derfor i høi Grad være opbragte paa Englænderne; den Første skal have udeladt sig derom i meget stærke Udtryk, og Jbrahim, (som bygger sig et Palads i An iochia) skal have sagt en Englænder det lige i Øinene, at Aarsagen til Oberst Chesneys Expedition igjennem Syrien til Euphrat, og for hvilken han har lagt alle muelige Hindringer i Veien, er alene at udforske en militair Vei for en Armee igiennem Landet. Men Englænderne have ikke nødigt at bryde sig om denne Fortørnelse. Admiral Rowley skal have faaet Ordre til at holde sin Flaade seilklar og den er mægtig nok til at giøre den ægyptiske Flaade aldeles uvirksom, hvorved den tyrkiske Søemagt, som udrustes med al muelig Jver i Konstanopel kan faae frie Raadighed til at understøtte enhver militair Operation. Det er ganske troeligt, at ved en saa stor politisk Vending, og da der let kan springe en Maske i det konstigt slyngede Væv, at en russisk Armee kan staae opstillet i Bessarabien for at observere Vendingerne i det politiske Spil Jkke mindre mærkværdigt er det, at de engelske ministerielle Blade begynde i denne Tid paa at deducere Fornødenheden af at en fransk Armee rykker ind i Spanien og tvinger Don Karlos til at opgive sin Kamp imod den konstitutionelle Regiering; og hvortil den Grund anføres, at ligesom de østlige Magter have okkuperet Krakau for at forhindre Friehedsideernes Udbredelse derfra, saaledes kunne de vestlige Magter ogsaa være berettigede til at okkupere de baskiske Provinser for at forhindre de legitimistiske og absolute Regierings Grundsætningers Udbredelse, hvilke saameget stride mod de vestlige Magters Statsystemer og politiske Jnteresser. Der er ikke heller uden Føie gjort opmærksom paa i Parlamentet, at det falder bekosteligt og besværligt for den franske Regiering, at holde i en saa lang Tid en Observations=Armee opstillet paa de spanske Grændser. Man har ogsaa sagt, at Hr. Thiers, som nu er bleven Udenlandskminister og Konseilspræsident, har altid været gunstigt sindet for JnterventionsPrincipet. Men skulde virkelig denne Jdee blive iværksat, saa kunde det let møde at det politiske Tønder i Occidenten og i Orienten kunde brænde sammen til en pludselig og almindelig Krigslue, hvilket Himmelen vilde i sin Naade afvende. Alt dette kan mueligen ikke være andet end en løs Formodning og Avispassiar; men saameget er vist, at de engelske Blade bestræbe sig for i den sidste Tid at skildre den indvortes Tilstand i Spanien, som at være høist mislig: Mangel paa Enighed imellem Generalerne; Mistillid til Kordova, Misforstaaelse imellem ham og General Evans: den brittiske Legions lidende og misfornøiede Tilstand, og hyppige Vanheld for de Konstitutionelle. Ogsaa beraabes paa Nødvendigheden af en saadan Jntervention fra Menneskelighedens Side, for at giøre engang en Ende paa den Grusomhed og de himmelraabende Forbrydelser hvormed denne Borgerkrig føres, som maa opvække Afskye og Forfærdelse hos alle Nationer. Til een af de rædsomste af dette Slags hører at General=Kommandanten i Arragonien, Augustin Noquervas, har med General Minas Approbation, ladet den karlistiske Bandechef, Cabreras gamle Moder skyde for at hævne de af Sønnen begaaede Grusomheder, og som har havt til Virkning, at Cabrera har udstædet en Proclamation hvori han udtaler de nærkeste Forbandelser over de Kristinos og bekiendtgiør, at han til Repressalie for sin uskyldige Moders Mord vil lade Oberst Manuel Fonfileras, Kommandant i Chelvas, Hustrue, Sennora Cinta Tos, og 20 andre Damer skyde, og desuden alle de Personer af Modpartiet, som falde i hans Hænder. Unægteligt er det at det er høiligt at ønske, at der med Vold og Magt bliver gjort en Ende paa denne umenneskelige Krig, som er en Skiændsel for det menneskelige Kiøn, og man vil overlade sig til det Haab at Standsningen af dette afskyelige Blodbad ikke vil drage et større over hele Europa efter sig.