Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-03-25
J en Skrivelse fra Bologna af 25de Februar hedder det: Rom befinder sig i en slem Tilstand, Statssecretairen Thomas Bernetti synes at være een af de Faa, som tvivler paa at den heele undergravede Bygning vil styrte sammen. Bernetti søger at afværge Stormen ved sin Herres dobbelte Vaaben Bandstraalerne og Penge; Han truer med Excommunicationen, lover Aflad, betaler rigelig alle dem, han kan faae: Sveitzerne, som altid ere troe og redelige tilligemed Linietropperne under Lazzarini med de Carabinieris under Bentivoglio, med de Transteverinis og andre der ligesom disse blive styrede af Troe og Penge, udgiøre den Hovedmasse, som skal rykke i Feldten i Campagna di Roma. Deres Avantgarde, som bestod af Proclamationer, Prædikener, og Formaninger, skulde anføres af Cardinal Benvenutti; men han blev taget til Fange af Jnsurgenterne. Allerede er Rebellionen trængt frem til Otricoli, og snart vil den faae at giøre medde faa Skarer, som ere blevne Christi beklagelsesværdige Statholder troe. Cardinal Benvinutti blev taget til Fange af Oberst Joseph Sercognani, som har indlagt sig en udødelig Berømmelse hos Avisskriverne her i Bologna ved Erobringen af Fæstningen Ancona. Man bragte Cardinalen til Bologna for at sikkre ham imod hans Fiender; men overalt løb det Rygte i Forveien, at han var afsendt fra Statssecretairen, for at gaae frem imod Rebellerne med den samme Snildhed, Strenghed og Koldblodighed, hvormed han for nogle Aar siden udryddede Røverne i Frosignon. Man beskyldte hem for at han stod i Forbindelse med Præster, Munke, Jesuiter, og at han havde lovet enhver, som vilde dræbe en Lib ral, Jndulgencer for 40 Aar, at han havde ladet 100,000 Cigarrer forgifte, o. s. v. Alle disse Sagn, der vare ligesaa falske, som godt beregnede for at ophidse Pøbelen, forfeilede ikke deres Hensigt. Han var ikke kommen levende til Bologna, naar ikke en Hrr. Riva, som selv tilforn havde været arresteret formedelst sin Carbonarisme havde anvendt alt for at frelse hans Liv, som dog knapt lykkedes ham i Rimini ved Folkets Forbittrelse. Det gik næsten ligesaa slemt til, da han skulde bringes ind i Bologna, endskiøndt man tøvede med at kiøre ind i Staden indtil det var bleven mørkt, men Pøbelen passede ham op og da Vognen ankom, blev der saadan en Skrigen, Piben, Udskielden og Steenkasten, at Cardinalen blev bragt meere død end levende ud af Vognen og i det Øieblik, da han steeg ud af den, var han bleven dræbt af en Steen, som blev kastet paa ham, naar ikke den Polske General Grabinskisom staaer i Spidsen for Jnsurgenternes Tropper havde afværget Slaget. Jmidlertid vilde Pøbelen trænge ind i Palladset, men en Mand ved Navn Pio Sarti stillede sig i Døren blottede sit Bryst og sagde, at den Dolk, som tragtede efter Cardinalens Liv skulde først gjennembore ham; dette Heltemod imponerede Folket, som fandt sig i at blive drevet ud. Cardinalen maatte lade sig aarelade; Dagen derpaa giorde Præsidenten Bicini ham alvorlige Forestillinger. Man siger at han blev rært indtil Taarer og skal have sagt: at han var bleven bedraget af Cardinal Bernatti og at man havde sagt ham i Rom, at Opstanden var ubetydelig Man vil bruge ham for at udvexle Statsfangerne i Civita Castellana. Flere Statsfanger som vare indspærrede i Fortet St. Leo ere nu blevne befriede; de ere for det meste fra Romagna, hvor de vare blevne dømte ved specielle Commissioner, som vare oprettede imod de Carbonaris, men disse hævnede sig ofte skrækkeligen paa deres Fiender, stak dem ihiel med Dolke og det næsten aabenlyst paa Gaden uden at man dog kunde opdage Gierningsmanden. - Den Enthusiasme som nu hersker i Romagna gaaer over alle Grændser; de arv de Fiendskaber imellem Familier og Byer have nu ophørt; de have kastet Dolken bort og grebet til Sværdet. Oberste Guidotti, som var afmarscheret med et Par hundrede Belognesere for at understøtte Beleiringscorpset foran Anconasblev i Jmola modtaget med aabne Arme af Unge og Gamle Mandfolk og Fruentimmer. Man havde beredet ham og hans Folk et Tractement paa Gaderne, og var ryrket dem imøde dem Musik foran Byens Porte. Alle Jndpaanerne ledsagede dem ud af Byen og saaledes gik det dem hele Turen over Faenca ligetil Mark Ancona. Statsfangernes Koner vare de meest lidenskabelige; de bandt sig, selv Sværdet og Siden og svore paa, at de vilde ikke forlade de Stridendes Geledder førend man havde befriet deres Mænd af deres Arrester. De Romagnolii ere virkeligen et aparte Slags Mennesker. De ere kraftfulde velbyggede, besidde en forig Aand, en høi Grad, af Mod, og udmærke sig derved fra de øvrige Jtalienere. Jntet Syn kunde være mere interessant end at see den herværende Legione di Pa lade, det vil sige, det bevæbnede Studentercorps som for det meste bestaaer af Romagnolis og Grækere opstillede i Geledder; 100 Romandigtere kunde hver udvælge sig en Helt. En af deres Anførere, en liden hæslig Armenier seer man at løbe i sin Frihedsjubel ligesom han var besat op og ned foran sin Skare, og at harrangere og at commandere som han vilde hugge Fienden sønder og sammen; men den provisoriske Regiering skal ikke være saa krigerisk, man forsickrer underhaanden; at den har isinde dersom Østerrigerne rykke frem, ikke at giøre den ringeste Modstand, Desuden, hvorledes skulde den kunde giøre den thi Nationalgarden organiserer sig kun langsomt, og endnu er ikke en en ste ordentlig Bataillon af Linietropper bleven tilveiebragt. Man klager, desuden over den militaire Commissionns=Uruelighed og Langsomhed. Den bestaaer af de Herrer Grabinski, Barbieri, Bussi og Gandolphi Den første er en polsk General, som mange Aar har tient under Napoleon, og har erhvervet sig en temmelig anseelig Formue. Han mener det oprigtigt med Revolutionen, men er ikke en af de Perioner, som tænker ret meget. Ungdommen leer af hans Pludervolsk, men holder sig dog til ham, fordi en saadan Klippenatur som hans er værd at holde fast ved, naar alt vakler. Barbiere kalde Bologneserne deres Lafayette, fordi han har været i Amerika. De andre to have været Officerer, og paa dem alle har man noget sige; man er især misfornøiet med de Personer, som de have valgt til Officere. Oberflerne Armandi og Sercognani ere blevne forfremmede til Generaler. Armandi, som er den eneste der forstaaer sig noget paa Jngenieurvæsenet forventes nu til Bologna for at sætte lidt Skik paa det hele militaire Kram, som er i en skrækkelig Confusion. Det vigtigste var, ifald den duc lige Gen. Zucchi vilde erholde Overcommanden, da de unge Mennesker ere blevne saa enthusiasterede, saa kan man faae Soldater nok, selv uden Sold, men at slaaes med Østerrigerne med bare Næver gaaer ikke an, og man har kun opdrevet 14000 Flinte i alle de oprør iske Provinser. Jmidlertid behøver man ingen Vaaben, naar man saadan kan erobre Fæstninger som Ancona og St. Leo. Commandanten i Ancona var en Tydsker, ved Navn Sutermann, som var Paven troe, men Soldaterne duede ikke noget, og man har Exempler paa at Jndvaanerne, som have villet giøre Løier med dem, have grebet Skildvagterne, puttet dem i en Sæk og baaret dem bort. Officerene skammede sig ved at commandere saadanne Soldater og indlode sig i Forbindelse med Oprørerne; Jndvaanerne understøttede dem; men den pukkelryggede Prolegat Fabrizi tog Flugten til Sutermann, og formanede ham til at holde sig under det Løfte, at han snart skulde faae Hielp fra Rom. De 30 Patrioter nærmede sig nu for at løbe Storm paa Fæstningen; men da man løsnede et Par Kanoner saa toge Beleirerne Flugten. Jmidlertid deserterede Sutermanns Soldater og hans Officere viste sig opsætsige, saa at han blev nødsaget til at capitulere. Capitulationen var meget hæderfuld; han fik Tilladelse til at marschere ud med flyvende Faner og klingende Spil og at tage to Jernkanoner med sig; men da han drog ud af Fæstningen deserterede alle hans Officere og Soldater fra ham paa een nær, og nu stod han med denne sin Vaabenbroder med den pukkelryggede Monsignore og med sine Kanoner midt imellem Folkestimlen, som grinede af ham. Fuld af Forbittrelse satte Suterman sig paa en Vogn tilligemed Prolegaden og kiøbte afsted til Rom. Da Ancona var erobret saa udbredte Revolutionen sig til flere Legationer. Nu have omtrent to Mill. Mennesker deels i Kirkestaten og deels i Parma og Modena erklæret sig for Opstanden. Alle de oprøriske Provinser skulle forene sig med hinanden under Navn af de forenede Stater, dog bliver alt kun provisorisk indrettet; da et almindeligt Sværmerie har bemestret sig Gemytterne om at forene alle Jtalienske Lande til en eneste Stat. Det Franske Partie er i fuld Virksomhed; de offentlige Blade angribe Præster og Pavedomme med megen Lidenskabelighed; Præsidenten Vicini har nyelig holdt en Tale hvori han har fordømt Præste herredømmet. – Den første Marts fandt en stor Høitidelighed Sted i Bologna. Omtrent 1700 Mand Linietropper og Borgergarder, hvoriblandt nogle Dragoner og nogle unge Mennesker til Hest fra Forrara og Bologny stode i Parade paa Piozza. Denne Plads er omgivet af pompøse Bygninger fra Middelalderen af; men som have et skummelt Udseende; de stak besynderligt af imod den livfulde, muntre og spraglede Folkemængde, som opfyldte Pladsen. Linietropperne udgjorde omtrent 700 Mand og havde et ganske stolt og marrialsk Udseende. Af Borgergardisterne havde allerede flere faaet sig smukke Monderinger og bare trefarvede Huer og alle præsenterede temmelig godt med Geværet. Et Sangerchor fang nationale Hymner og blev accompagneret med Musik af to militaire Musikcorps. Mangfoldige Tilskuere af alle Stænder vare strømmede til; man raabte Frieheden leve! svingede med de spraglede Huer, stak Chakoerne paa Sabler og Baj netter til en stor Glæde for Pøbelen, som nu begyndte at stemme i af alle Kræfter, saaledes blev de befriede Provinsers Union celebreret. Nu skal den ene Fest følge ovenpaa den anden: Veiret er overmaade gunstigt; thi siden Revolutionens første Dage har Luften været overmaade klar, der herskede et sandt Foraarsveir og Mandeltræerne staae i fulde Blomster. Der skal være en stor Stads paa Theatret og gives et stort Dinee til Ære for de Deputerede. Lidt Melancholie blander sig rigtignok imellem denne Glæde. Nogle Kiøbmænd besvære sig allerede over at Hundelen begynder at gaae i Staae. Godseierne ere bange for at de komme til at betale al denne Pomp: Folket er overtroisk, Pøbelen har megen Respect for Madonna di Lucca, og falder Paven paa at sætte den i Ban, saa kan det giøre et slemt Jndtryk nok. Hertil kommer nu de fordømte Østerrigske Grenaderer, som paa eengang kunne giøre Ende paa hele Legen.