Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-06-17
Nyeste Post-Efterretninger. De vigtigste Efterretninger ere indløbne fra London: Underhandlingerne imellem Deres Majestæter Kongen og Dronningen af England ere blevne ophævede og Hds. Majestæt har pludselig resolveret sig til, at begive sig til Englands Hovedstad, Forholdet imellem de høie Personerer nu kommet til et aabenbart Brud, og Kongen har ved et Budskab tilstillet. Overhuuset sin Anklage imod Hds. Majestæt. De nærmere Omstændigheder ved denne overordentlige Begivenhed ere følgende: Den 1ste Juni havde Hr. Brougham og Lord Hutchinson Audience hos Hs. Majestæt i St. Omer. De bleve indladte for hende og drak Caffe med hende. Efterat Hr. Brougham havde underrettet Dronningen om, at Lord Hutchinson var afsendt til hende fra Kongen med et Budskab, saa bad hun Lorden at ville meddele hende det skriftlig; begge Herrer begave sig derpaa bort, og Lord Huchinson skrev derpaa et Brev til Hr. Brougham, hvori han saade, at han ikke var i Besiddelse af noget dikteret Forslag, som han kunde forelægge Hs. Majestæt, men at han kunde meddele Hovedindholdet af forskjellige Samtaler, som han havde havt med Lord Liverpool, og som han bad Hr. Brougham at ville bekiendtgiøre for Dronningen. Hs. Majestæts Ministre foreslaae: at der tilstaaes Dronningen paa Livstid en aarlig Appanage paa 60,000 Pd. Sterl., under de Betingelser, som Kongen maatte finde for godt nærmere at bestemme, og han havde Aarsag til at troe, at disse Betingelser ville fand synligen bestaae deri, at Dronningen maae frasige sig Rangen og Titelen af en Dronning af England eller enhver anden Titel, som staaer i Forbindelse med den Engelske Familie; en anden Betingelse vil blive den, at hun ikke maae residere i noget afde forenede Kongeriger, og aldrig komme i Besøg, til England. Saasnart et saadant Besøg finder Sted, saa vil Følgen deraf blive, at Kongen vil i Øieblikket sende et Budskab til Parlamentet, og at alle Underhandlinger ville blive afbrudte. Disse ere Hovedbetingelserne, foruden dem gives ingen, eller ingen af betydelig Vigtighed. Lord Hutchinson meddeelte derved et Udtog af et Brev fra Lord Liverpool, som lød saaledes: Det er fornødent at det i Fortroelighed bliver Hs. Majestæt bekiendtgjort, at naar hun giver sine slette Raadgiver Gehør, og kommer tilbage til dette Land, saa ville alle Tilbud og Forhandlinger blive afbrudte, og man har da bestemt sat sig for, at ville gaae offentlig tilværks imod hende, saasnart hun sætter sin Fod paa den Brittiske Jordbund. Jeg kan ikke ende mit Brev, skrev Lord Hutchinson videre, uden at tilføie min alvorlige og velmeente Bøn, at det maae behage Hs. Majestæt, at tage disse Forslag i Overveielse og ikke at handle overilet i denne Sag. Lorden slutter endelig sin Skrivelse med et Selvforsvar i Anledning af, at han har paataget sig denne ubehagelige Commission. – Saasnart Hr. Brougham havde læst dette Brev overleverede han det til Dronningen, som læste det med den største Opmærksomhed og spurgte Hr. Brougham om hans Mening. Han svarede, at han ikke kunde raade hende til at modtage disse betingelser; men at hun selv maatte bedst kunne bedømme i hvilken Stilling hun befandt sig, og hvad hun skulde giøre eller lade; herpaa svarede Hendes Majestæt, min Beslutning er allerede fattet; jeg reiser i Øieblikket til England. London, og i London allene vil jeg nærmere tage de Forslag i Overveielse, som Kongen af England vil giøre mig. Herpaa bad hun Aldermann Wood, som havde viist hende den største Opmærksomhed, siden han var ankommen til hende, at forskaffe hende Postheste til Calais. Kl. 5 1/2 forlod hun St. Omer, ledsaget af Lady Hamilton. Hendes qvindelige bedsagere fulgte hende i en anden Vogn, og i en tredie Aldermann Wood, hans Søn og den unge Austin, Dronningens adopterede Søn. Hun lod sin Jtalienske Holstat blive tilbage. Den 4de Juni ankom hun sildig til Calais men besteeg endnu samme Aften Kl. 11 Paketbaaden, Prinds Leopold. Hun havde tilskrevet Lord Mel ville og forlangt, at en Jagt skulle afsendes til hendes Overfart. Lord Melville havde svaret, at Hs. Majestæt var fraværende fra Hovedstaden og at han ikke vidste hans Villie. Hun havde ligeledes tilskrevet Lord Liverpool, men han svarede slet ikke. Modvinde forhindrede Overfarten og først den 5te om Middagen Kl. 1 steeg Dronningen i Land i Dover. – Commandanten i Dover, Oberst Mon roe, havde ingen Ordre faaet, hvorledes han skulde modtage hende; men besluttede, at give hende en Kongelig Salut fra Fæstningens Kanoner. Folket modtog denne Beslutning med Glæde, og ilede til Strandbredden; da man sagde hende, at Skibet. ikke kunde komme i Havnen før Kl. 5, saa satte hun sig i en aaben Baad, og naaede Land under det gladeste Udraab af den forsamlede Mængde. Hun gik midt imellem Rækkerne af Folket, hilsede det meget naadig og dette udraabte: Gud velsigne vor Dronning. Hun blev nødt til, formedelst Trængselen, at sætte sig i en Vogn, som Folket trak i Triumpt til Hotellet York, da hun mærkede, at den Ærevagt, som man stillede hende for Husets Dør, mishagede, saa befalede, hun at den skulde begive sig bort; hun viiste sig nu nogle Gange for Vinduet, modtog nogle Forfriskninger, begav sig til Rolighed, og fortsatte derpaa sin Reise over Canterbury til London, overalt forsamlede sig mange Menneskeer paa Veien, men ingen Hospersoner bleve sendte hende imøde. – Den 6te Juni om Aftenen Kl. 6 ankom Hs. Majestæt til Hovedstaden, hvor hun afsteeg i Aldermand Woods Huus. Wood sad paa den høire Side i Vognen, og ligeoverfor hende Lady Anne Hamilton og en liden Pige paa 3 Aar, som Dronningen ligeledes har taget til sig, som sit eget Barn. En stor Mængde Herrer til Hest og til Vogns sluttede sig til hendes Følge og Folkemængden, som ledsagede hende til Hr. Woods Boelig var ubeskrivelig stor, ligesom der ingen Ende var paa dens glade Udraab; Hr. Woods Familie har forladt deres Boelig og den er gandske overgivet til Dronningens Disposition. Der hersker nu den største Bevægelse i Vestminster, i Anledning af Hendes Majestæts Ankomst; Gaden hvori hun boer er propfuld af Mennesker, og det bestandige Skrig: Vor Dronning Caroline leve, lyder igjennem Luften. Paa alle Gade hiørner ere Sedler opslagne, som anmelde Dronningens Ankomst og hvorved Folket opfordres til at forhielpe Hende til at erholde sine Rettigheder; hvor man kommer hører man ikke tale om andet end Dronningen, og man seer med den høieste Spænding de vigtigste Begivenheder i Møde. Den sidste Efterretning man har fra London melder: at der Kl. 10 til 11 samme Aften, blev ringet med Klokkerne, og at man hørte i en Frastand forskiellige Skud, og at det efter al Sandsynlighed gik meget vildt til i den vestlige Ende af Staden.