Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1820-09-29
Storbrittannien. Efter at have læst saameget i mod Dronningen, kan det interessere ogsaa engang at høre et Par Ord til hendes Forsvar, og hvorfra skulde det være, uden fra Underhuset, dette Oppositionens rette Hjem, Den 18 f. M. forefaldt nemlig heel levende Debatter sammesteds over et Forslag af Skatkammerkantsleren, om at udnævne en Kommittee til at undersøge i Overhusets Journal, hvad Fremgang Straffebillen imod Dronningen havde gjort. Hr. Creveytog, strax Ordet og sagde, at efter Rygtet vilde Man endog snart anmode Underhuset og at afstaae fra sin gamle Rettighed til at kunne examinere Vidner, hvilket da reent var at nedværdige det. Hr. Hobhouse modsatte sig ligeledes Forslaget, og begyndte at qvæde den gamle Vise: at Lordernes Fremgangsmaade vanærede Nationen og vilde have de farligste Følger, da de handlede ganske i Opposition med Underhuset, idet de havde aabnet den grønne Pose, hvis Mage var bortviist med Foragt af Underhuset. Man kunde ikke vente sig Upartiskhed af de høie Lords, og hvis Dronningens Brøde endog blev beviist, var det ikke hende, men Kongen, Parlamentet og hele Landet, som leed meest. Vore Ministre, udbrød han, vore Gesandter, vore Advokater vise sig for hele Europa som Spioner, Øretudere, og Meeneds Beskyttere, og for at fuldende dette smukke Portræt, saa ere Pairerne, disse Statens ærværdige Støtter, beskjæftigede med at undersøge Linned, Poser og Kammeerpotter. Han paastod iøvrigt, at alle Vidnerne imod Dronningen ingen Tiltroe fortjente (?) og at Underhuset derfor burde gjøre en Ende paa denne skjændige Procedure, hvisaarsag han foreslog, at ansøge Kongen om strax at prorogere Parlamentet. Sir Robert Wilson, var af samme Mening og yttrede, at hele Vidneforhøret, grundede sig paa en nederdrægtig Sammensværgelse, hvis Formand var Baron v. Ompteda, der havde ladet sig betale for sin lumpne Tjeneste. Efter ham talede Hr. Bennet imod Skatkammerkantslerens Forslag. Billen, sagde han, maa gaae igjennem eller ci, saa bliver Under og Overhuset, ja Kongen selv brændemærket. Aldrig har der existeret en mere bjævelsk Sammensværgelse end denne imod Dronningen. Nu stod Generalprokurøren op og foreholdt sine Forgjængere, hvor stor en Uretfærdighed det var, at fælde Dom i en Sag, som endnu blev undersøgt; hvad ham selv angik, da havde han handlet overeensstemmende med sin Pligt, og dette var mere end han kunde inddrømme, hvis Hr. Bennet billigede hans Forhold. Hr. Humme kom nu frem med den Paastand, at alle det forrige Aars Folkeforsamlinger, hvilke Man havde udskreget som landsforræderske, ikke nær havde anrettet saamegen Ulykke som Dronningens Process, og han indsaae derfor ei, hvorfor en Væver (som Oprører) skulde hænges og en Minister staanes; ikke destomindre var han overbeviist om, at Dronningen vilde gaae af med Seieren. Lord Castlereagh, hvis Mine længe havde tilkjendegivet hemmelig Misfornøielse, tog endelig Ordet og forsikrede, at Oppositionsmændenes forenede Bestræbelse for at bringe ham i Harnisk vare frugtesløse, da han ikke engang var bleven varm derved. Hvad Wilson angik, da havde han ingen Ret til at vise Billen tilbage, tale imod den kunde han saalænge han lystede; iøvrigt haabede han ikke, at Underhuset vilde begaae den Uretfærdighed imod Hs. Majestæt, at ophave Processen uden at høre hendes Forsvar. Den foregivne Sammensværgelse var een Grund mere til at fortsætte den, og hvis en saadan virkelig existerede, bad han Oppositionsherrerne gunstigst at hielpe til at opdage den. Efterat endnu nogle Medlemmer havde talet for og imod Hobhouses Forslag, blev samme forkastet med en Majoritet af 54 Stemmer og Kommitteen derimod bevilget. Paa Forespørgsel erklærede Skatkammerkantsleren, at Dronningen, foruden de forhen omtalte 10000 Pd. St., endnu havde erholdt andre 10000 Pd. til Processens Førelse og at meere stod til hendes Tjeneste. Til Slutning adjournerede Huset sig til den 17 October. Dronningens Agent, Hr. Henry, har skrevet hjem, at den Østerrigske Regjering ikke vil meddele hendes Vidner Passe, med mindre enhver at dem foreviser Brev desangaaende fra Hs. Majestæt eller Brougham.