JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1848-11-06
Dansk Afholdenhedsforening. Som Formand her i Byen for den herværende Afdeling af den "Danske Afholdenhedsforening, tillader jeg mig at opfordre mine ærede inden- og udenbyes Medborgere at slutte sig til denne gavnlige Forening, for ogsaa ved Deres Exempel at medvirke til at standse Brugen af Brændevinet, da dette unegteligt er det eneste Middel til at hemme Misbrugen deraf og den Mængde onde Følger som igien deraf flyder. At Brændevinet uden Skade for Sundheden kan undværet som daglig Nydelsesmiddel, vil ingen Fornuftig modsige, da derfor ikke allene haves et uforkasteligt historisk Beviis, men ogsaa en hidtidig Erfarings Vidnesbyrd. Skal denne gavnlige Sag imidlertid fremmes til Nationens Vel og bære Frugt ikke alene for det enkelte Jndivid, men overhovedet have en gavnlig Jndflydelse paa Almeenvellet, da hører der vistnok ogsaa til, at Nationens oplyste og agtede Mænd her, ligesom i andre Lande, hvor Millioner af Mennesker have frasagt sig Nydelsen af Brændevinet, slutte sig til Foreningen, og jeg anbefaler derfor denne paa det Varmeste isærdeleshed til de af mine Medborgere her i Staden, som det paa Grund af Jntelligents og Livstilling er givet, at kunne udøve en gavnrig Jndflydelse paa dens heldige Fremme. Foreningens Afdeling her afholder ordinairt Mode den første Søndag i hver Maaned, Eftermiddag Kl. 5, i undertegnede Formands Huus, hvor Anmeldelse, ligesom og under Mødderne, modtages om Optagelse i Foreningen, der er aldeles udgiftsfriViborg, den 5te Novbr. 1848. J. C. Philipsen.
Viborger Samler, 1848-11-06
At jeg Undertegnede er flyttet fra P. Romlunds Sted i St. Mathiasgaden til den saakaldte "Gamle Amtstue", har jeg den Ære herved at bekjendtgjøre for mine ærede Kunder og Andre der vil forunde mig deres Søgning. Godt og solid Arbeide saavelsom reel og billig Behandling, skal stedse være mit For P. Nielsen, maal. Bødkermester. Viborg, den 24de October 1848. Skonnerten Wilhelm, Capt. P. Blankholm, afgaaer snarest muligt til Kjøbenhavn, og medtager Fragtgods og Passagerer. Man henvender sig til E. Hennings, Randers, den 3die Novbr. 1848. Mægler.
Viborger Samler, 1848-11-06
Gode norske Vindovne er at faae til Leie hos Tiendeforp. Louring paa Bjørnsgaard.
Viborger Samler, 1848-11-06
En fremmed Gaas, kan af sin Eier afhentes det gamle Brænderie imod dette Avertissements Betaling. Mærk: 60 Exemplarer af et Sendebrev fra Byens Rigsdagsdeputerede til Districtets Vælgere henligge paa Bogtrykkeriet til gratis Afhentning af Byens Beboere. Dette Blads udenlandske Artikel redig af Adjunct Reis, den indenlandske af H. Wissing, og udgives 4 Gange ugentlig fra Sidstes Officin. Som Tillæg meddeler Bladet Landsoverrettens Domme.
Viborger Samler, 1848-11-07
Siborg Stifts=Tidende. Forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmerne. Tirsdagen den 7 Uovember 1848. Nr. 192. 76 Aarg. udenlandske Efterretninger.
Viborger Samler, 1848-11-07
Storbritannien og Jrland. London, den 28de Octbr. Dublinerjournalerne meddele et Decret fra Paven, i hvilket han bestemt udtaler sig imod de 9 i Jrland indførte høiere Læreanstalter og forbyder at besøge samme.
Viborger Samler, 1848-11-07
Det har vakt Sensation, at det store Handelshuus Gurney & Comp. har anmeldt, at det for Eftertiden kun forrenter med 2 pCt. p. a. de hos det deponerede Summer, der kunne opsiges strax eller forfalde efter en kort Opsigelsesfrist til Udbetaling.
Viborger Samler, 1848-11-07
Efter nyere, i "Brsh. meddeelte Efterretninger fra London, af 30. Oct. har Generalfiscalen erklæret den af de til Døden dømte Jnsurgenters Begjering om Cassation for, antagelig og deres Sag vil saaledes blive paakiendt i Queensbench, Rigets anden criminelle Domstol. Stadfæstes Dommen af Queensbench, kan der fra samme appelleres til Overhuset eller, saaledes som Praxis har indført, til de rets lærde Lords. De for Høiforræderi dømte Forbrydere ere: Smith O'Brien, Mannus, Meagher og O'Donohue. - Processen imod Duffy er udsat indtil Januar, da Tribunalet har anerkjendt som begrundede de af den Anklagedes Forsvarer udhævede Besværinger over begaaede Feil i Formen.
Viborger Samler, 1848-11-07
Frankerig. Spørgsmaalet om Præsidentskabet fortrænger alle de andre. Louis Napoleon har, saa synes det, den meste Udsigt til at blive valgt til Præsident. Allerede trænge sig fra alle Sider de maadelige Capaciteter om ham, og modtage af ham for deres Understøttelse til hans Valg Løfter om Portesenilles og Gesandtskabsposter. Paa alle positive Sporgsmaal giver Napoleoniden undvigende Svar, undskyldende sig dermed, at han endnu ikke kjender Menneskenes og Sagernes egentlige Stilling i Frankerig, Han har iøvrigt forsikkret, at han vilde formindske Skatterne, ikke skye Krigen og gjengive Frankerig dets naturlige Grændser. Man vil endog vide, at hans Emissairer, udsprede rundt om i Landet det Rygte at han har arvet efter sin afdøde store Onkel 2,000 Mill. Fres, hvilke han vil anvende til Statens Fornødenheder, saaledes at Landbostanden vilde i 5 Aar kunne blive fri for alle directe Skatter. Bliver Louis Napoleon Præsident, da vil Nationalforsamlingen sætte ved hans Side Cavaignac eller Thiers som Vicepræsident. Ved flere, senere antagne Bestemmelser har Nationalforsamlingen iøvrigt søgt at indskrænke Præsidentens Magt. - La Presse's bekjendte Redacteur, Emile Girardin, har af Had til National, Marrast og Cavaignac solgt sig til Prætendenten. Man sammenligne denne Journals Yttringer i Aaret 1840 med dens Artikel af 27de Octbr. 1848 Ved hine Yttringer stemples Louis Bonaparte som en ussel Eventyrer uden Talent, Forstand og Fædrelandskjærlighed, uværdig til Agtelse og Medlidenhed; i den sidste Artikel erklærer Carrels Morder Louis Bonaparte for et udmærket Menneske; i ham ligger Frankerigs Fremtid, og kun han tør blive Præsident.
Viborger Samler, 1848-11-07
Den i Hotel du Rhin logerende Louis Bonaparte har foruden et Laan af 500,000 Fres. foretaget en anden Negociation, nemlig den af et prægtigt Hotel i de elysæiske Marker med Meubler, Sølvtøi, Porcellain, det fornødne Domestikantal, Equipager og Heste, hvori han indtil Nytaar vil føre sit Hof og ved glimrende Fester give de Handlende og Luxus-Jndustrien en Forsmag paa hvad samme tør love sig under hans Regjering. Dette Hotel tilhører en riig Banquier; Leien for to Maaneder er 300,000 Fr. Tydskland. Efter paalidelige Efterretninger, havde en Deputation fra Communeraadet i Wien, villet den 29de October om Morgenen bevæge Feltmarschallen til at opgive betingelsen og Beleiringstilstanden efter Stadens Underkastelse. Fyrsten havde givet det Svar, at han ikke kunde indlade sig paa denne Afvigelse, men at han forlangte ubetinget Underkastelse; dog havde han tillige lovet at standse for den øvrige Deel af Dagen med Stadens Beskydning, for at give Keiserstaden Betænkningstid. Klokken 2 1/2 om Eftermiddagen havde enkelte Deele af Staden atter aabnet Kanonilden; denne var imidlertid blevet standset meget hurtig. Paa Grund af Fyrstens Erklæring samledes Communeraadet den 29de Octbr. om Aftenen; det sendte Bud efter Overcommandanten og efter alle Districtsforstandere for Nationalgarden for at raadslaae om et længere Forsvar af Staden var muligt og tilraadeligt. Chefen for Nationalgarden Messenhauser - skal have erklæret, at han vel var beredt til Kampens Fortsættelse, naar Communeraadet bød det; men at der paa Grund af den keiserlige Hærs indtagne Stillinger ei var at tænke paa et virksomt Forsvar af Staden; derefter skal da Underkastelsen være besluttet med 2/3 af Stemmerne imod 1/2. Endnu samme Nat afgik Deputationen til Fyrsten, medens til samme Tid den i Gaarsnumeret anførte Proclamation fra Communalraadet publiceredes, for at melde Stadens ubetingede Underkastelse, og bede om at de keiserlige Tropper vilde medvirke med Stadens Auctoriteter til at afvæbne Wienerne. Som Følge af denne Underkastelse aabnede Feltmarschallen ikke paa ny Fjendtlighederne imod Staden, og de keiserlige Tropper besatte den 30te Octbr. uden Modstand Stadens Glacis. Samme Dag havde Forstæderne allerede størstedeels nedlagt Vaabnene, og allerede den 29de skulde 27. Compagnier af Nationalgarden have nedlagt Vaabnene i Forstaden Wieden. Fra Staden erfarede man, at Nationalgarden havde med Held afviist flere Angreb fra Arbeidernes Side paa Hofborgen, og at den polske General laae saaret i en Gjestgivergaard. Fremdeles bekjendt gjorde Communeraadet, at alle de Arbeidere, der vare indlemmede i de bevæbnede Corps eller i Mobilgarden, ligesom ogsaa alle de ubemidlede Nationalgardister, der hidtil understøttedes af Communen, vilde, efter at have afleveret deres Vaaben til vedkommende Commission, erholde fra den Dag, da en saadan Aflevering havde fundet Sted, den hidtil oppebaarne Understøttelse lige indtil de nu forstyrrede og afbrudte Erhvervsforhold atter aabnedes, og selvstændigt Erhverv atter gjordes dem muligt.
Viborger Samler, 1848-11-07
Efter Efterretning fra Hiezing ved Wien af 29de Octbr. havde de keiserlige Tropper allerede den 28de om Morgenen aabnet en frygtelig Kanonade imod Wien. Staden havde ladet udløbe den af Fyrst Windisch-Gräzgivne Betænkningstid, og saaledes saae denne sig sat i den sørgelige Nødvendighed at aabne den frygtelige Jld. Beboerne i Forstæderne holdt sig særdeles tappre, men Militairet lagde et ligesaa stort Mod for Dagen. Tropperne stormede frem paa flere Puncter imod Linierne. Navnligen udmærkede sig Jellachichs Croater, der i en Tid af 3 Timer indtoge med Storm 30 Barricader. Til samme Tid fortsattes Skydningen med det svære Skyts. Kl. 11 om Aftenen var Seieren endnu ikke tilkæmpet: men de keiserlige Tropper rykkede seierrige frem. Allerede den 28de om Aftenen skulle Beboerne i den indre Stad, have opplantet den hvide Fane, men Arbeiderne nedreve den. J Staden havde Chefen for Nationalgarden (Messenhauser) indsat en Standret, der truer med Døden Enhver, der lukkede sit Huus. Men nu har ogsaa Feltmarschal Fyrst Windisch Gräz decreteret samme Straf over Enhver, der ikke holder sine Døre og Vinduer lukkede. Saaledes kan man let tænke sig den skrækkelige Tilstand, der hersker i den ulykkelige Stad, hvis fredelige Jndvaanere befinde sig imellem to Jld. Man maa indrømme at Fyrsten har gjort Alt for at skaane Staden, men hans fanatiske Modstandere føle Jntet ved den Ulykke, de bringe over Staden. - Det er Gen. Bem, som i Forening med andre polske Ofsterer leder Forsvaret.
Viborger Samler, 1848-11-07
J de 3 Timers Storm imod de 30 Barricader udmærkede sig ogsaa det keiserlige Regiment Nassau, af hvilket flere Compagnier viste Modstand den skjebnesvangre 6te October. J flere Forstæder – Lerchenfeld og Landstrasse - skulle de Keiserlige være modtagne med Velvillie af Jndvaanerne. Mange Nationalgardister kastede deres Vaaben fra sig.
Viborger Samler, 1848-11-07
Fra Frankfurt meldes under 31te Octbr., at Rigsforsamlingen har antaget flere Paragrapher af Forfatnings udkastet. J Mødet den 30te Octbr. antoges den 4de Artikel, der bestemmer: "Statsoverhovedet i et tydsk Land der staaer i Personalunions Forhold med et ikke tydsk Land, maa enten residere i sit tydske Land, eller ogsaa maa der i samme nedsættes af forfatningsmæssig Vei et Regentskab, til hvilket kun Tydskere kunne kaldes. Heinrich den 72de, Fyrste af Reuss=Ebersdorf, har i en Proclamation taget Afsked med sine forrige Undersaatter.
Viborger Samler, 1848-11-07
Jtalien. Rygterne om Vaabenstilstandens Forlængelse imellem Østerrig og Mailland stadfæstes. - Debatterne om Krigspørgsmaalet i de Deputeredes Kammer ere sluttede med Antagelsen af følgende motiverede Forretningsorden: Kammeret billiger Ministeriets Erklæring, hvorved det forpligter sig til ikke at give sit Samtykke til en Fred, der ikke sikkrer Statens Ære og Jtaliens Uafhængighed; fremdeles forpligter Kammeret sig til ikke at taale, at Mæglingen trækkes paa saadan Maade i Langdrag, at den kunde blive fordærvelig for Landet og for Jtaliens Sag. Endelig gaaer Forsamlingen med den høitidelige Erklæring, at den stoler paa, at Ministeriet, saafremt Østerrig tilbageviser de gjorte Forslag, vil med Energie og Mod gribe det gunstige Øieblik til Krigens Gjenoptagelse, over til Dagens Orden."
Viborger Samler, 1848-11-07
Jndenlandske Efterretninger. Deputeret i Rentekammeret, Kammerherre Baron v. Plessen, er afreist til Lauenborg for at paasee Jndstalle ringen af den ved Vaabenstilstanden stipulerede Regjering i dette Hertugdømme.
Viborger Samler, 1848-11-07
Den til Kjøbenhavn hidkomne Deputation fra Als bestaaer af Dhrr. Pastor Kroghmeyer fra Ulkebøll, Stadshauptmand Hansen og Kjøbmand Hansen Günther fra Sønderborg, og forhenværende slesvigsk Deputeret Bohnefeldt. Den havde i Fredags en Audients hos Ministrene, men Resultatet er endnu ikke bekjendt.
Viborger Samler, 1848-11-07
J Anledning af det ulykkelige Standpunct hvortil den slesvigske Sag nu er bragt, hedder det i "Flyveposten","Danske Rigsdagsmænd, aflæg nu engang den Taalmodighedens Kaabe, hvori J næsten synes at have svøbt Eder; henvend Eder til dem, som J have kaldt folkekaarne Ministre; hold dem Tilstanden for Øinene, tæt op for Øinene, spørg dem, hvordan det kunde komme saavidt, hvordan de have røgtet deres Hverv til Landets Frelse, lad Eder ikke nøie med undvigende Ord, med trodsige Svar, med Pukken paa Aftrædelse. Dommens Dag er kommen, I ere Dommere, men ligesaa lidt som J ikke skulle dømme forinden de Anklagede ere hørte, ligesaalidt skulle J forsømme Eders Pligt, at faae dem til at tale, der nu staae for deres rette Forum. Kun ved en aabenhiertig Bekjendelse kan Sandheden komme for Dagen, og kun denne Bekjendelse vil vise, om de, i hvis Hænder Kongen og Folket have nedlagt Landets Velfærd i et farefuldt Øieblik, have gjort deres Pligt, forsømt den, eller ved Udygtighed bragt Fædrelandet til Afgrundens Rand. Danske Rigsdagsmænd, betænker, at Tiden er kostbar, at Faren svæver over vore Hoveder, Paa Eder ere Alles Øine henvendte, som Folkets Kaarne ere J dets Haab og Trøst; svigt ikke den Tillid, man nærer til Eder! Der er en Tid til at tie, og en Tid til at tale – J maae tale og maae tale høit og lydeligt, uden Hensyn til Personer, kun med Sagen, kun med Fødelandets Frelse for Øie! Det træder stedse meere og meere for Lyset, at Grunden til den slette Tilstand, hvori vi for Øieblikket befinde os, er den engelske Mægling, som man blindt hen har antaget. Englands naturlige Stilling under den nuværende europæiske Bevægelse var ikke vanskelig at bemærke. Saalænge Reactionen endnu har noget Haab i Tydskland, er Tydskland Englands naturlige Allierede mod Frankrig. Og Reactionen er bleven mægtigere i samme Grad, som de revolutionaire Bestræbelser, de idelig gjentagne men strandede Opstande have drevet det doctrinaire Parties Ordførere over i Regjeringernes Arme. Den Bundsforvante, som England behøvede for at undertrykke Revolutionen, maatte fornemmelig søges hos det herskende Parti i Tydskland, hos de tydske Regjeringer, medens en reen contrarevolutionair Alliance mellem England, de nordiske Riger og Rusland, hvormed man her smigrede sig i Sommer, vilde have hidført en nøiere Forbindelse mellem Frankrig og Tydskland, styrtet de tydske Regjeringer og bragt Revolutionen til fuldstændig Seir i Tydskland. (Kbhp.)
Viborger Samler, 1848-11-07
Hos vor talentfulde Landsmand Carl V. Lorck i Leipzig udkommer siden 1ste October d. A., under Navn af "Nordischer Telegraph, en tydsk Tidende for Politik, Literatur og Kunst, hvis Formaal fornemmelig skal være at afhjælpe den Mangel, som et Tidsskrift i et af de skandinaviske Sprog, paa Grund af disses ringe Udbredelse i Udlandet, ikke er istand til at hæve. Foruden kritiske Bedømmelser af det Vigtigste, der udkommer i den skandinaviske Literatur, samt ledende Artikler og originale Correspondentser over de vigtigste politiske og sociale Spørgsmaal i Norden, vil dette Blad især have til Hensigt at gjendrive de forvanskede Beretninger, som findes i de udenlandske Blade om Tilstanden i Danmark, Norge, og Sverrig, samt bidrage til i Udlandet at skaffe en klarere Anskuelse af Alt hvad der angaaer Norden. Prisen bliver 2 Rbd. Qvartalet, og Subscription modtages i alle Boghandlinger.
Viborger Samler, 1848-11-07
Schleswig=Holsteinerne have mange Fortællinger om, hvorledes de danske Soldater vare blevne narrede af deres Officierer; saaledes skulle disse have indbildt dem, at de ikke maatte lade sig tage til Fange af Fjenderne, da disse strax vilde nedsable deres Fanger. At mange af vore Soldater have næret saadanne Meninger, er aldeles ikke usandsynligt; men disse er en Følge af Soldatens egen Tankegang og ikke bibragt ham udenfra. Følgende Tildragelse synes ikke at kunne forklares anderledes. Da en dansk Soldat forgjeves søgte at redde sig ved Svømning, rakte en Preusser ham Kolben af sit Gevær. Den Danske modtager det, men da han er kommen op, tænker han, at Preusseren kun har reddet ham fra at drukne for at skyde ham, hvorfor han strax med Bajonnetten gjennemborer sin Redningsmand og bliver umiddelbar derpaa hugget (Nord og Syd.)¬
Viborger Samler, 1848-11-07
J Berlinerbladet Reform, skriver en tydsk Reisende fra Sønderborg, efter at have fortalt at han har bereistHertugdommerne paakryds og tværs og har havt Omgang med Folk næsten af alle Stænder: "Der gives endnu dansksindede Bønder i Landsbyerne indtil Slien og i Flensborg ere selv de tydske Kjøbmænd den danske Sag hengiven med Liv og Sjæll. – – J Sandhed, man kan ikke undertrykke en ærgerlig Følelse, naar man betænker, at Tydskland, i den falske Formening, det gjælder om at befrie en tydsk Broderstamme, som af alle Kræfter stræber at slutte sig til Tydskland, har opoffret Eiendom og Blod for disse Egnister, naar man seer de Folk i Nærheden, for hvis formeentlige Redning fra det fremmede Herredømme de heftige sydtydske Ynglinge udgjøde deres Blod paa Barricaderne i Frankfurt. - Slesvig=Holstenerne takke dem i Sandhed ikke, de kalde dem kun "Lumpenkerls, Wühler, Habenichtse" o. s. v. Smille maa man, naar man mener, her at kunne oprette en Planteskole for det tydske Democrati, at der drømmes om en slesvig-holsteensk Republik. Jntetsteds er man længere borte fra Republiken end her. Naar det democratiske Element har gjennemtrængt hele det tydske Folk, naar Folkesouverainteten overalt har forskaffet sig den fuldstændigste Gyldighed i det store tydske Fædreland, da ville i Holsteen og Slesvig endnu de arrigste Arristocrater, de rænkefulde Advocater alene fore Scepteret. Disse Advocater, som her i Landet udøve en ubegribelig Jndflydelse, ere det egentlig, som høste Revolutionens Frugter. De danne Regjeringen, Repræsentationen i Slesvig, i Frankfurt, de ere hist som her Frihedens Fjender. Man maa erkjende at de besidde stor Energi og Udholdenhed; – de vare ikke meget samvittighedsfulde i Valget af deres Midler. Fordreielse, Løgn, Forvanskninger maatte tjene dem, men de forfulgte uafladelig deres Maal, som de nu saa temmelig have naaet (ja desværre, og det ved vor egen Hjælp!) og som de stadig have for Øie. Saaledes forberede de sig nu med Energi paa den mulige Fornyelse af Fjendtlighederne, for at kunne byde Danmark alene Spidsen, ifald Tydskland, hvad der er meget sandsynligt, ikke længere vil lade sig føre bag Lyset af dem. – – Paa Als hade Jndvaanerne Hertugen af Augustenborg, der ligesaa lidet som Prindsen af Roer er elsket i Hertugdømmerne; den Sidste foragter man iøvrigt for hans feige, forræderske Opførsel i Slaget ved Bau, som staaer i den grelleste Modsigelse til hans foregaaende Praleri. Med meget faa Undtagelser ere Alsingerne gode Danske, ja Sønderborgerne ere saa gode danske Patrioter, at de ikke ville taale tydske Probeurentere og Haandværksvende."
Viborger Samler, 1848-11-07
Efter at Bataillonscommandeuren for Mandskabet havde yttret, hvormeget det glædede ham at kunne paa en saa tilfredsstillende Maade tilkjendegive samme Brigadegeneralens Tilfredshed og udbragt et "Leve for ham, takkede han tillige selv Bataillonen for den Nidkjærhed og Lyst den havde viist i Tjenesten. (Thist. Av.)
Viborger Samler, 1848-11-07
Under Jndsendt læses i Thisted Av. Følgende: Man har endnu ikke læst Noget i Bladene om den interessante Valghandling, som foregik i Aalborg Amts 4de District; den fortjener dog visseligen ogsaa at omtales med et Par Ord.
Viborger Samler, 1848-11-07
J dette District fremstillede sig Professor Flor og Møller Chr. Eriksen. Af disse to Candidater gik den Sidste af med Seiren, og det var da heller ikke saa underligt, da han vidste at gjøre god Rede for sine Anskuelser og give træffende Svar paa Tiltale. Først læste han en lang Afhandling op, som var vel spækket med fremmede Ord og Talemaader, til sand Fornøielse for de opmærksomme vælgere. Da man spurgte ham, hvad hans Mening var om de slesvigske Affairer, saa svarede han: Askal nok give Møde, naar A først faaer de nødvendige Reqvisiter, og er A ikke iblandt de første, iblandt de sidste skal Aikke være." Professor Flor holdt et begeistret og politisk belærende Foredrag, hvilket lod til i Førstningen at gjøre et godt Jndtryk paa Forsamlingen, men da han saa kom til at yttre, at Folk burde offre Liv, Blod og Specier for den slesvigske Sag, saa begyndte der at vise sig Tegn til Misfornøielse hos adskillige Vælgere, ja Flere sagde endog temmelig høit, at den Mand var nok en formummet Slesvig=Holstener, at han var født dernede osv. En af de Tilstædeværende traadte imidlertid frem og sagde, at han vilde gjøre de ærede Vælgere opmærksom paa, at Professor Flor var en dansk Mand og født i Kjøbenhavn. Da staaer Eriksen atter frem, og siger hertil de fyndige Ord: "Men A protesterer derimod, Alene for dette udmærkede Svar fortjente Chr. Eriksen visselig at faae de sat sapienti! fleste Stemmer, og han fik dem ogsaa
Viborger Samler, 1848-11-07
Hamborger Børscours, den 31te October: Bordeaux 3 Md. 188 3/5 Lond. 3 Mk. 13 Mk. 8 s.; Amsterdam 2 M. 35. 60.; slesv. holst. Species 1/2 Agio; Louis= og Frederiksd. 11 Mk. 3 s. pr. Stk. i Banco; dansk grov Cour. 24 1/2; Skillings=Stkr. 24 1 a 25 ½, nye 2/3 Stkr. f. f. 39 ½ pCt. slettere end Banco.
Viborger Samler, 1848-11-07
Døde, Kjøbenhavn: Justitsraadinde Elisabeth Sophie Winsløv; Hofbogbinder Brænnings Enke, Caroline Christiane, f. Westphal, 63 Aar; Uhrmager Steenbergs Enke, Ane Rebekka; Skomagermester Peter Adolph Jensen, 30 Aar; Sergeant ved tiende Liin. Jnf. Bat. Rasmussen. – Gundsømagle: Enke efter Skolelærer og Kirkesanger Petersen, Susanne Marie, f. Dons, 63 Aar. - Jyderup, Enke efter Major v. Weitzmann, Emilie Lucie, f. Olstein, 79 Aar. - Norskovsgaard: Mads Leerage, Baastrup, 72 Aar. - Odense, Skipper Jens Mathias Fischer, 57 Aar. - Assens: Enkemad. Christiane Lindgaard, 63 Aar. Dagmarsgaard: Margrethe Seraphine Frederikke Bering, 15 Aar. – Randers. Forhenv. Guldsmed P. Kragh, 85 Aar.
Viborger Samler, 1848-11-07
J flere Aar er der bevilget en Sum af 500 Rbd. aarlig til Jyllands Stænderbibliothek, ligesom hele Stænderinstitutionen, var provindsiel, saaledes maa ogsaa dette Beløb have været bestemt til særligt at komme Provindsen tilgode, og om derfor og Jnstitutionen forsvinder, blive dens Goder dog hovedsagelig Provindsens Arvelod, og Bibliotheket gaaer ikke efter sit Væsen over til en anden Jnstitution, der ikke er meere af Familien end Frihed er beslægtet med Ufrihed, thi det maa vel erindres at Jyllands Stænderinstitution er død og ikke flyttet. Men antaget ogsaa, at Staten vilde disponere over dette Bibliothek udenfor dets oprindelige Bestemmelse – hvilket den, repræsenteret af Kongen og Ministeriet, uden Spørgsmaal kan, men vistnok ikke hensigtsmæssig bør gjøre - hvad berettiger dog Rigsforsamlingen til at tage det til Eiendom Den nærværende Forsamling er jo ikke tillagt nogensomhelst Myndighed i denne Henseende, den er kun en almindelig juridisk Person, som ikke kan giøre sig selv til Eier over en Andens Eiendom. Viborgs Commune, der formeentlig har en moralsk Forpligtelse til at værne om de efterladte Minder af en provindsiel Jnstitution, den indesluttede inden sine Mure, den Bibliothekar, der formodentlig er ansat, ja selv den gamle Vogterske, der viste mig om, da jeg besøgte Stænderhuset og dets Bibliothek, ville derfor vistnok Alle møde Rigsdagen, bestemte paa at svare for det der er dem betroet, mod utilladelige Overgreb. Dette troer jeg at Forsamlingen bor undgaae, ved at opgive at prøve paa Udførelsen af sin Beslutning, men i modsat Fald vil det være en Beroligelse at blive oplyst om, hvorpaa den støtter sin formeentlige Ret og hvorfor det er nødvendigt at anvende denne saaledes, at Man som i nærværende Tilfælde tager fra den Fattige for at give til den Rige. Den 3die November 1848.