Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1792-12-29
deNum. 52. Aar 1792. Aargang. Otte og Tyvende. Norninger; Efter ) fra AdresseToldrer. lig i S. S. Søe i Norge. i Bergen. 29de December. Løverdagen den Efter at denne Stads elskede Stiftamtmand S. T. Hr. Kammerherre Hauch, samt Commandanten, Stadshauptmanden, og mange fleere, havde, i Anledning Hendes Kongelige Høyhed Kronprindsesse Maria Sophia Fridrichals lykkelige Nedkomst, med vedvarende Festligheder glædet sig og mange, blev besluttet en Sammenkomst paa Lyst-Stedet Nyegaard, for endnu en Gang fælles at glæde sig ved Kongehuusets Velgaaende. Selskabet bestod af Byens høyeste og høye Øvrig, hed, samt Commandant og fleere militaire Chefer, de fleeste Embedsmænd og Standspersoner, Byens Sognepræster, Repræsentantere, Stadshauptmanden og Borger-Capitainerne, med en Deel af de respektableste Borgere; og endskiøndt 85 Personer spisede ved Et Bord, beklagede man dog, at Rummet ey tillod at modtage saa mange, som ønskede at tage Deel i denne Glædes Fest. Efterat Selskabet, under blæsende Jnstrumenter og Pauker, havde begivet sig til Bord, blev Kongens og Hans Huuses Skaal trende Gange efter hinanden allerunderdanigst erindrede under trende Gange 27 svære Kanon-Skud Efter at de første 27 Skud vare affyrede, blev følgende Sang, accompagneret med passende Jnstrumenter, af Selskabet synget: Monarkens Vælde grunder sig Paa Borger Dyd; Denn raabte først: Behersk Du mig, Din Lov mig giøre lykkelig, Saa skal min Arm beskytte Dig Til fælles Fryd. Dit Folkes ømme Kiærlighed Til Din og dets Lyksalighed, Du nyd! Og denne Fædres Troskabs Pagt Gientoge vi; Vi styrres af en givet Magt, (Hvo har paa Nordmænd Lænker lagt?) Vi kalde Oprør med ForagtEt Sværmerie; Thi Landets Fader stedse bød: Vi være glade til vor Død, Og frie Vel sandt, at vore Landsmænd har Et Præ for os, Den Herthedalens Søn, som var For Nordmænds Hierter dyrebar, Misundte, De beskuet har, Og nydt hans Roes; Men høyt vi svoer ved Kongers Gud, J Lydighed, mod Konge-Bud, Dem Trods. for vore Fielde holdtes paa Vor Jsse ned! For nogen blant og tænker paa, Det Samfunds Baand at opløst faae, Som fiærne Sekler knyttet saae Med Hæld og Fred. Saa tryg, som vi paa Biergets Top, Stig Fridrich paa Din Throne op, Og ned. Din Datters Fest, som jubles her, Dig Vidne give At høyt som Du, saa Dine er, Og evig skal os vorde kiær To Rigers Haab fremdeles vær Og længe blive Hun vandre ved Alfaders Haand, Med Moders og Lovise Aand, Sit Liv Din og vor Fader, Christian, Vi skylde Alt, Han vil vort vel, saavidt Han kan, Og deeler Glæder til hver Stand, Paa engang signes Du og Han, Og Ønsket gialdt: Den heele Danske Konge-Slægt Udmærke ved Himlens Varetægt, I Alt!!! Efter nogen Pause, og efter at andre 27, Skud vare affyrede: blev følgende Sang ligeledes, med tilhørende Jnstrumenter, afsynget: J Kiæmpe-Kroppe i vor Egn, Skyedækte Fiæld! Saa fast som J vor Troskab vær, Saa stort vort Held! Men svige Eders Sønner Pligt, Og Dyd og Eed. Da for den Skam Jer Afgrund bliv Til Grav bereed! Thi Nordmænd maae ærlige være. Du glade Borger, som med Sang, Vennelav Vil hædre Kongens Sønne-Datters, Navne-Dag! Lad aldrig Frieheds Sværmerie, Jndbilde Dig, At saadant tomt Chimærerie Giør lykkelig! Neyl Skaal paa vor Troskab mod Kongen! J Dag Kanonen broler Fryd Hans Fæst det er, Som elsker Tapperhed og Dyd, Har Landet kiær; Men Jld og Død den tordne skal Mod hver, hvis Agt, Til Tvedragt staaer, og vil forstyrre, Kongens Magt; Thi Nordmænd. har for reddet Konge. Printsessen, Fridrichs Glædes Soel Og Folkets Fryd, En meere stor ved Kronens Glands, End stor i Dyd. Saa stor som Hun, den Datter bliv, Hun Fridrich gav, Det Ønske ofres af enhver, J dette Lav Maria Sophia Fridricha Og Du nyefødde Datter af Vor Friderich, Med Sang, Musik og Viin og Skud Vi hylde Dig! Som Granens Top paa Norges Fiæld Du grønnes maae, Som skiønnest Blomst i Konge-Bed Du længe staae. Vivat, vor Lovisa Marial Efter at Kongens og det gandske Kongelige Huuses, saavel som den nyefødde Prindsesses og Prindses Skaaler saaledes under næsten bestandig Kanonade, Trompeter, Panker og Sang allerunderdanigst være erindrede, blev ligeledes Hans Høyfyrstelige Durchl., Prinds Carl af Hessen, Norges General, erindret under 15 Skud, hvorpaa fulgte fleere for Selskabet vigtige Skaaler, alt under Kanoner og Pauker; ligesom Selskabet, 3de Gange igientog den sidste Sang for Kongen og Kongehuuset. Over Bordet blev givet til de Fattige en anseelig Gave. Kl. 9 Aften blev afbrændt et Fyrværkerie i 3de Akter, hvor da og brændte den nyefødde Prindsesses Navn med Krone over, alt under behørig Musik og Skud; derefter blev dandset indtil følgende Morgen, da Selskabet, under igientagen Ønske af Kongehuusets Velgaaende, skildtes ad. De flere i dette Selskab for Kongehuuset. siungne Sange og anstillede Festligheder skal følge i næste Nummer. Du længe staae. Vivat, vor Lovisa Marial En Et Domhans er det 4de SondestaaHuuses, saavel som den nyefødde Prindsesses og Prindses Skaaler saaledes under næsten bestandig Kanonade, Trompeter, Panker og Sang allerunderdanigst være erindrede, blev ligeledes Hans Høyfyrstelige Durchl., Prinds Carl af Hessen, Norges General, erindret under 15 Skud, hvorpaa fulgte fleere for Selskabet vigtige Skaaler, alt under Kanoner og Pauker; ligesom Selskabet, 3de Gange igientog den sidste Sang for Kongen og Kongehuuset. Over Bordet blev givet til de Fattige en anseelig Gave. Kl. 9 Aften blev afbrændt et Fyrværkerie i 3de Akter, hvor da og brændte den nyefødde Prindsesses Navn med Krone over, alt under behørig Musik og Skud; derefter blev dandset indtil følgende Morgen, da Selskabet, under igientagen Ønske af Kongehuusets Velgaaende, skildtes ad. De flere i dette Selskab for Kongehuuset. siungne Sange og anstillede Festligheder skal følge i næste Nummer.