Berlingske Tidende, 1788-12-19
Stokholm, den 12te December. J vore Almanna Tidningar findes indført følgende Brev om det Russiske Finlands forsvarsløse Tilstand, da Hs. Majestæt med en stor Deel af sin Krigsmagt nærmede sig det Grændser, dateret Sverrig den 1ste December 1788. Mange spørge: Hvordan var Forsvarstanden i Russisk Finland, særdeles i begge de fornemste Grændsefæstninger Fredriesham og Wiborg, sidstleden Julii Maaned, da Hs. Majestæt udi egen høie Person nærmede sig Grændserne med sin Krigshær til Lands, paa en og samme Tid, som Hertugen Hans Hr. Broder fegtede med den Russiske Hovedflaade, slog og tvang dem til at vige? Det har været mig meget magtpaaliggende, at faae nogen sikker og paalidelig Underretning herom, og flere derfra komne, kyndige og troeværdige Mænd have mundtligen forsikret mig, at Forsvarsstanden var i hele Julii Maaned saa aldeles ringe, at man ikke havde behøvet mere, end at lade sig see med en nogenlunde talriig, men marcherende Krigshær, saa havde hele Russisk Finland uvægerlig været i vore Hænder, og alt det paa denne Side omSysterbæck, som forloredes ved de ulykkelige Fredsslutninger i Nystad og Aboe, atter hørt Sverrig til. Men ei no med disse mundtlige Vidnesbyrd, jeg har og siden faaet at læse en anden ligesaa kyndig og paalidelig Mands Journal, hvilken ved denne Tid reiste fra vort Finland til Petersborg, samt paa Reisen antegnede de mærkværdigste Omstændigheder. Jeg vil udaf denne, saa meget andet tillige oplysende, Dagbog, uden mindste Tilsætning, blot anføre de hidhørende Beretninger. Hans skriftlige Vidnesbyrd lyder da saaledes: "Aar 1788, den 7de Julii om Morgenen reiste jeg ved Lill=Aborførs over Grændsen, og fandt en halv Miil fra samme en Russisk Postering af Oberstlieutenant von Benkendorfs Jæger=Bataillon, hvilke han længs af den store Landevei og paa begge Sider af samme havde fordeelt paa beqvemme Stader. Om Middagen kom jeg til Frederichshamns Fæstning, der bestaaer af Jordvolder, hvilke man nu først begyndte at forsyne med Pallisader. Paa Voldene fandtes endnu ikke en eneste Kanon til Stadens Forsvar, og hele Besætningen bestod i det høieste af 500 Mand af Prinds Labanofs Regiment. Generalen Grev Rasumowski commanderede sammesteds. Reisen fortsattes og paa Veien mødte jeg en Bataillon af ovennævnte Regimente og 1 Compagnie Artillerister med 10 Kanoner. Længere frem laae mindre Detachementer, tilsammen af 800 Mand, fordeelte. Silde skede Ankomsten til Wiborg, som jeg besaae den 8de Julii, og fandt at være en god Fæstning, men var ikke i bedre Forsvarsstand end Fredricsham, hverken i Henseende til Kanoner, eller Garnison. Denne bestod i 400 Mand Jnvalider, og Commanden sammesteds førtes af Generallieutenant von Güntzel. Reisen fortsattes videre og først 8 Mile nær Petersborg mødte jeg det mod vore Grændser marcherende Regimente, omtrent 1000 Mand, anført af dets Chef, Prinds Wolkonsky, siden et Corps Kosakker, omtrent 500 Mand; længere frem 4 Compagnier af Livgrenadererne, og 2 Mile, fra Hovedstaden Storfyrstens Curasseer-Regiment. Om Aftenen samme Dag skede Ankomsten til Petersborg." - Dette har jeg udskrevet med den Reisendes egne Ord. Ved Wilmanstrand stod et ubetydeligt Corps, og Nyslots fornemste Forsvar bestod i dets Beliggenhed paa en Klippe udi en strid Strøm. Dette maae nu være nok om denne Sag.