Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-06-12
J Hr. Justitsraad og Professor Molbechs Nordiske Tidsskrift, 3die Binds 4de Hefte læses en interessant Skrivelse fra Forfatteren til Dr. A. L. J. Michelsen, hvoraf uddrages følgende: Viskum er en ikke stor, men venlig Gaard, som ligger omtrent halvanden Miil Østen for Viborg, i Nærheden af Nør=Aa, og derfor i en ret frugtbar Egn, med store Engstrækninger langs med Aaen, og med en lille, men her ikke uvigtig Skov, temmelig nær ved Gaarden. Nærmere ved denne findes en høi naturlig Skovbakke, som er forskjønnet ved mange Anlæg, og hvor en rig Kilde øverst paa Bakken danner et stort Bassin, og tillige ved en Vandledning giver Gaarden ypperligt Springvand. Paa denne Bakke har den af Skovopelskning i Jylland saa fortiente Consistorialraad Bierregaard (en Svoger til Viskum gaards nærværende Eier Hr. Justitsraad Juul) for 40 Aar siden foretaget sine første Plantninger af Naaletræer, og allerede voxe her Graner paa denne Bakke, saa store, at de kunde give svært Bielketømmer, eller af meer end to Alens Omkreds ved Roden. - Jeg kan, ved at nævne denne Gaard, ikke forbigaae at omtale en ung Mand, hvis Bekjendtskab jeg her har gjort, og som jeg troer, det vilde interessere Dem at kjende, da han er et Exempel paa de besynderlige og paafaldende Anlæg til Konstfærdighed, som Naturen med en ligesaa afgjort Forkjærlighed meddeler enkelte Mennesker, som den hos Nogle nedlægger Spiren til andre Talenter og Aandsgaver. Søn af en bondefødt Degn her i Egnen, og oplært i Snedkerhaandværket, har Hr. S. Vistoft aldrig modtaget nogen Underviisning i Tegning, endnu mindre i at føre Meiselen. Jkke desmindre paatog han sig ei allene for to Aar siden, uden at have nogensinde saameget som kløvet en Marksteen, at tilhugge to Mindestøtter eller smaa Obelisker i Granit; den ene, opreist i Anlægget paa Skovbakken ved Viskumgaard, af en 4 Alen høi Steen; den anden noget mindre i Hr. Bierregaards Have. Men da man ønskede at pryde den første, opreist til Minde om Kongens Besøg der paa Stedet i Junius 1827, med Hs. Majestæts Billede i Medaillon, paatog Hr. Vistoft sig ogsaa dette Arbeide, skjøndt han aldrig havde ført en Meisel i Steen, før han tilhuggede de omtalte to Mindestøtter i den haarde Granit. J en Plade af hvid italiensk Marmor udførte han dette Vovestykke, uden engang at have en Gibs-Medaillon til Mønster; men allene efter et Kobberstykke (jeg troer af Clemens efter Plotz). Naar jeg nu vil sige Dem, med hvor meget Held og hvor lignende og udtryksfuldt han har overført vor gode Konges Træk fra Papiret i Marmoret, og hvor smukt og omhyggeligt han har behandlet dette, saa faaer De dog, uden selv at see det, ingen tilstrækkelig Forestilling om et Arbeide, som De vilde antage for at tilhøre en oplært Billedhugger, og ikke en Snedker, hvem ingen andre end Naturen lærte at bringe et Portrait i Marmor, og at føre Meiselen, ligesaa heldigt i den blødere Steen, som han (vist nok et meget lettere Arbejde) i regelmæssig Form tilhuggede en Støtte i den haarde Kamp. Det er langt fra min Hensigt, at ville sige noget til utidig eller overdreven Ros for et Arbeide, som Manden selv er altfor beskeden til at udgive formeer, end et Forsøg i mechanisk Færdighed eller Haandgierning; men som dog vil overraske enhver, der har mindste Forestilling om, hvad der hører til at behandle italiensk Marmor med Meiselen, og som tillige erfarer det historiske Factum, som jeg især vil gjøre Dem opmærksom paa: at det er Hr. Vistofts første Arbeide af den Art. - Et andet af hans Arbeider saae jeg i Viskum Kirke, hvor han i Sommer baade har forfærdiget en heel ny Altertavle af Egetræ i gode Proportioner, og leveret to Malerier i Oliefarver dertil, det nederste og største den tolvaarige Christus som lærer i Templet; og i det øverste, mindre Felt et tornekronet Christusbillede begge Copier efter Kobberstykker, og begge ligeledes de første Forsøg af den Art og Størrelse, som han har prøvet paa, ligesaa uovet i Penselens, som han var i Meiselens Brug. Om Udførelsen, som vist ikke den strengeste Dommer vilde kalde uheldig af een, der i Alt har været sin egen Lærer, og saa godt som uden al Øvelse, vil jeg ikke sige andet, end at jeg meest forundredes over at finde langt bedre Perspectiv, end jeg turde vente, de saa betydeligt forstørrede Proportioner meget godt vedligeholdte, og ingen mærkelig Stivhed i Drapperiet. Foruden denne Altertavle har Hr. Vistoft 1828 malet en anden i Veirum Kirke, der forestiller Christi Aabenbarelse for S. Peder, efter Kobberet i tredie Deel af den Goschenske Udgave af Klopstocks Messias, men dette Maleri har jeg ikke seet. At saa betydelige naturlige Anlæg til technisk Kunstfærdighed (jeg vil slet ikke gaae videre i min Dom, end Øiesynet har lært mig) kunde have fortjent tidligere Opmuntring og Uddannelse, vil næppe nogen drage i Tvivl. At Hr. V. ogsaa for architectonisk og antiquarisk Tegning besidder Evne, Øje og Sands, er jeg ligeledes bleven overbeviist om, og der gives af dette Slags Arbeide nok at gjøre, baade i Jylland og de andre danske Provindser; thi hvor lidt eller Jntet er det, at vi have af antiquariske Monumenter ordentlig aftegnet, eller saaledes, at det baade viser os Figur eller Om træk nøjagtig copierede, og Stilen i Arbeidet med Troskab efterlignet?"¬