Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-07-21
Krigs-Efterretninger. Vaabenhvilen ved Donauen er nu afbrudt, og Uveiret raser med fornyet Styrke. Den 5 og 6 Juli har her atter været blodige Dage og det er paa samme lykkedes Napoleons seiervante Hær, al deles at fortrænge Østerrigerne fra deres saa haardnakkent forsvarede Stilling paa den venstre Donaubred, Da nøiagtige Offici alberetninger imidlertid endnu savnes om disse senere Tildragelser, saa anføres her, for Ordens Skyld, først Jndholdet af den 24de Armee Bulletin, dateret Vien den 3 Juli. Den 26 Juni mødte General Gulay med 10000 Md., som dog kuns bestod af Croater og Grændseregimenter, for Grätz. Det 84de Regiment afslog alle Angreb og fratog i denne ulige Kamp, hvor 1 fægtede mod 10, Fjenden 5000 Md. og 2 Faner. (En Østerrigsk Beretning siger derimod, at Grev Giulay fik en Succurs kastet ind i Citadeller ved Grätz, hvilket Franzoserne nogle Gange forgiæves have søgt at tage ved Storm i Hertugen af Auerstadt lod den 30 Juni en af Fjenden besat Donaulse overfor Presburg angribe og tage. Denn Expedition udførtes af det 21 Linieregiment under Oberst Deconz, som deels svømmende, deels paa Baade passerede den lille Donau=Arm, kastede de derværende 1500 Mand, gjorde 250 Fanger, hvoriblant Obersten for Regimentet St. Julien, og erobrede 3 Kanoner. Følgelig existerer ingen Donau meere for Fjenden. Værkerne over denne Flod ere de skjønneste, Krigshistorien kan opvise. General Grev Bertrand har udført et Arbeide, som opvækker Forhauselse og Beundring. J en Brede af 2400 Fod og over den meest rivende Strøm i Verden byggede han i 15 Dage en Broe af 60 Buer, hvorover 3 Vogne paa engang kunne passere javnsides. En anden Pælebroe paa 8 Fods Brede er kun for Jnfanteriet. Hertil kommer endnu en Flydebroe, saa vi nu kunne passere, Donauen i 3 Kolonner. Alle 3 Broer ere ved Pælværker, i forskjellige Directioner imellem Øerne, og af hvilke den yderste er 1500 Fod fra Broerne, sikrede imod alle Overfald, ja selv imod Brandere og Brandmaskiner. Disse skjønne Arbeider, til hvis Fuldførelse man skulde troe var medgaaet flere Aar, forsvares ved stærke Brohoveder, hvoraf hvert har 1600 Favne i Omkreds. Strømmen er ingensteds saa rivende som her; den sagtnes meget i Ungarn, og der hvor Trajan lod slaae en Broe, er den næsten umærkelig. Trajans Broe var massiv og stod under Bygning i flere Aar. Cæsars Broe blev rigtig nok anlagt i 8 Dage; men der kunde ingen tilladte Vogne føres over. Øen Lobau (den samme som senere Beretninger kalde Napoleon) er en Fæstning, hvorpaa findes Magasiner af Levnetsmidler og 100 Stykker Beleringsskyts af svært Kaliber, foruden 20 Mørsere og Haubitzer findes der opplantede. General Legrand holder den foran Brohovedet liggende Skov besat. Den fjendtlige Armee staaer i Slagorden, dækket af Redouter, med sin venstre Fløi ved Enzendorff og den høire ved Grotaspern. Nogle Forpostfægtninger ere forefaldne. Nu, da Overgangen over Donau er sikkret, og vore Broer beskyttede imod ethvert Angreb, vil det Østerrigske Monarkies Lod afgjøres i et eneste Slag. Keiseren af Ruslands Adjutant, Fyrst Gargarin, ankom i Forgaars Morges Kl. 4 til Schønbrunn i samme Øieblik da Keiseren steeg til Hest. Han havde forlad Petersburg den 8 Juni og medbragte Efterretninger om den Russiske Armees Marsch i Gallizien. Saa meget man nu kan samle af de mange hinanden gjensidig krydsende foreløbige Efterretninger om de nye Tildragelser er Keiser Napoleon den 5 Juli gaaet over Donau med sin hele Armee og har først angrebet og erobret de Østerrigske Forskandsninger ved Ebersberg, hvorved blev gjor 3000 Fanger og flere Kanoner erobrede. Da herved Øster rigernes venstre Fløi var tourneret, saa angreb Franjoserne atter den 6te Fjendens øvrige Magt paa Høiene hiinsides Deutsch Wagram, Baumannsdorff og Neusiedeln, og tvang ham til at forlade samme med Tab af mange Dræbte, Saarede og Fangne, saavelsom Kanoner og Faner. En Frankfurter Skrivelse anslaaer endog Tabet - der dog vist er for overdrevent! - til 200 Kanoner og 40000 Fanger. Napoleon, der, som bekjendt, fortræffelig veed at benytte sine Seire, vedblev imidlertid at forfølge Erkehertug Karl, som med Levningerne af sin Armee trækker sig tilbagetil Mühren og Bohmen, og den sidste Koureer skal have forladt Keiseren 6 til 7 Mile fra Vien. J øvrigt blev strax afsendt Kourerer til de allierede Hoffer med denne Seiersefterretning. Saaledes sendte Napoleon blant andet den 5te om Aftenen den Badenske Generalmajor v. Vincent lige fra Valpladsen uden skrivtlige Depescher, med Ordre, at underrette sit Hofom Alt, hvad han den Dag havde seet med egne Øine. Den Münchner Tidende tilføier sin Beretning om denne Seier, at Dagen før Slaget var der ankommen en Østerrig sk. Deputered til det Keiserlige Franske Hovedqvarteer. Endskjønt næste Post først kan bringe det nærmere Resultat af disse Dages vigtige Tildragelser, har man dog selve Østerrigske Efterretninger fuldkommen Bestyrkelse om sammes ulykkelige Udfald for disses Vaaben. Af Franzosernes Troppesamlinger paa venstre Donaubred, under Beskyttelse af Lobausen, havde Generalissimus - som her fortælles - allerede formodet et Angreeb den 1ste d. M., hvorfor hele Armeen endnu samme Nat belavede sig paa at modtage Fjenden. Men det forblev sig ved at han anlagde et Brohoved paa denne Side, hvilket man ikke uden stort Mennesketab, formedelst den sig fra hans Batterier paa Lob an krydsende Jld, kunde forhindre. Desuden havde man ingen Grund til at hindre Fjenden i at sætte sine Tropper over, da det netop var det Armeen saa inderlig ønskede (og hvilket Ønske da nu er opfyldt!) for at kunne med Fordeel bekjempe ham i denne fordeelagtige Stilling. Under en heftig Kanonade, som kostede omtrent 100 Dræbte og Saarede af vor Avantgarde, bragde Fjenden næste Dags Morgen den anden Bro i Stand. Han havde nu vel Midler nok til at gaae over men dette vilde kuns være ham til liden Nytte (hvortil da de kostbare Broer,) da han ikke kunde opstille sig uden under Batteriernes Jld fra denne Side, og selv hvis dette lykkedes ham, maatte han først bestorme vore Forskands. ninger, og atter bag disse vilde han finde vor hele Armee bered til sin Modtagelse. Da ogsaa den 3die forløb uden noget Angreb, saa holdt man samme for at være opsat hvorfor og Generalissimus lod Tropperne og Aftenen vende tilbage til deres forrige Leir. - Saavidt en Beretning fra Erkehertug Karls Hovedqvarteer af 4de d. M.; men man fik nu, som bekjendt, snart en anden Troe. Følgende sees herom i en Skrivelse fra Mühren den 9 d. M. Den 5te d. gjorde Franzoserne et heftigt Angreb paa Østerrigernes venstre Fløi. Engersdorff blev skudt i Brand den 4de om Aftenen, og den 5te om Morgenen passerede et Korps af 30000 Mand Franske Tropper Donauen, ved Fischamend (imellem Vien og Presburg). Medens nu Østerrigernes høire Fløi modstod det Franske Angreb, trak den venstre sig kjempende tilbage. Den 6te begyndte Fægtningen igjen paa Østerrigernes venstre Fløi, som maatte vige for Overmagten; herved tourneret trak Armeen sig til Bisambjerget, med den høire Fløi lænet til Donauen. Ved Franzosernes Overgang ved Fischamend, fandt Erkehertug Johann, som med sit Korps skulde understøtte den venstre Fløi, sig skilt fra Armeen, og man veed her endnu ey, om eller hvordan han har været engagere paa denne Dag. Tabet den 5te og 6te angives meget betydeligt paa begge Sider. De Østerrigske Generaler d'Aspri- og Normann ere dræbte og 13 andre saarede. -(Franzoserne skulle ingen Officerer af høi Rang have mistet.)