Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-12-24
Nyeste Post Efterretninger. Marskal Klauzel har indsendt følgende Beretning til Krigsministeren, dateret Bona i det Algierske. Expeditionen imod Konstantineh er ikke fuldkomment lykket; den er bleven forvandlet ved en overordentlig Begivenhed, som laae udenfor alle Beregninger, i visse Maader til en sand og stærk Rekog noscering; ifølge hvilken jeg i en Afstand af 3 smaaDagmarscher fra Konstantine, har indtaget en Posttion ved Guelma. Hertugen af Remours befinde sig vel. Expeditionen har fra Bona og til Konstantinch ikke stødt paa nogen Fiende, eller mødt nogen Hindring. Paa Marschen kom Stammer den imøde, og yttrede deres Glæde over de Franskes Ankomst til Konstantine og Stadens forestaaende Erobring. Armeen drog midt imellem talrige Hiorder af Faar, Gedder og Hornqvæg. Jorddyrkerne kom den ofte imod, og viste dem som ønskede at see det, hvorledes de spændte deres Oxer for og dyrkede deres Jorder. Vi rykkede kun langsomt frem formedelst Transporteringen af vor Bagage. Vi passerede uden Vanskelighed Defileen ved Rackel Ayba, og erfarde der, at Achmed Bey havde forladt Konstantine med sine Fruentimmer og Skatte J Somaa bleve vi Kl. 5 overraskede af Snee, blandet med Hagel. Hidindtil var Alt gaaet godt men Natten blev dræbende for mange Soldater, Resten led meget af Kulden. Den 21de November vare vi komne Konstantine paa 3 Lieues nær, og begave os ved Synet deraf paa Marschen mod Staden. Efterat vi vare stegne ned af en Biergryghvorpaa vi havde opslaget vor Leier, saa fandt vi Wed Ben Mezingh overmaade fuld af Vand. Vi maatte vade over den og Vandet gik os op til Beltestedet. Sneeveiret vedvarede; desuagtet fandt Overgangen Sted uden at vi tabte en eneste Soldat. Een Lieue længere borte maate vi passere en anden Arm af Floden Tumella, nye Besværlighenye Anledninger til Sygdom og til at formindske Krigernes Antal kun 4000 Mand vare tilbage af 7000, som jeg havde taget med mig. Endelig henimod Kl. 2 ankom vi til Høisltten af Montsuhr, og indtoge en Position af 120 Toiser fra Staden, da et Kanonskud og det heisede røde Flag tilintetgjorde mit Haab om at kunne rykke ind i den uden Fægtning. Jeg indsaae at jeg maatte bruge Magten, og min Magt svandt bestandigt meere; thi det var et frygteligt Veir. Jorden og Menneskene vare bedækkede med Snee og Vognene sank ned i Dyndet. Jndvaanerne vilde ikke forsvare sig mod os, man lod derfor Kabyler rykke ind i Staden, igjennem Portene, hvilke jeg ikke formaaede at blokere, og de overtoge nu dens Forsvar. Den næste Tag aabnede jeg en stærk Kanonade mod Porten Cantara, den blev fortsat den tredie Dag, og Porten blev virkelig skudt i Stykker, men ikke fuldstændigt. Jeg vilde placere der Sapeurerne og derpaa et Kompagnie Grenadere, for med dem at trænge ind i Staden; men det lykkedes ikke, og der var nu intet andet at giøre end at trække sig tilbage, da der var Mangel paa Levnetsmidler. Der vare vel tagne Provisioner med for 14 Dage, men Halvdelen deraf sad fast i Dyndet ved Montsuhr, var opgivet og blev plyndret af de Soldater, som vare blevne tilbage til dets Eskorte. Den 24de Kl. 8 om Morgenen forlode vi vor Position ved Montsuhr, 120 Tviser fra dette Sted, ligesom ogsaa Positionen ved Candiat Ali, ved den sydlige Port, hvor Fortogten var opstillet. Vi bleve forfulgte af nogle hundrede Mand af Stadens Garnison. Fra alle Sider kom Ryttere imod os, vel omtrent 2000; men de aftoge i de følgende Dage, og da vi ankom til Rach al Ayha, saae vi ingen flere, endskiøndt Nogle meente, at vi skulde Alle der tilsætte Livet. Vort Tilbagetog gik for sig i den bedste Orden. Soldaterne udviste megen Standhaftighed. Vi bragte alle vore Kanoner med os tilbage, jeg har ladet en stærk Garnison, som for det meeste bestaaer af Jndfødte, forblive i Guelma, som er en stærkere Position end Konstantinch. Vore Arabere see det med Fornøielse, og vi bruge saaledes den ene Magt med den anden. Jfølge den herskende Stemning, har jeg Grund til at troe at Achmeds Magt maa vige for vor Beis. Maaskee det derved kan blive overflødigt at afsende en nye Expedition for at tage Konstantine i Besiddelse, en Stad, som er smukkere, større og vigtigere end Bona, Algier og Oran. Hertugen af Nemours har tager Deel i alle de Farer og Strabadser hvorfor Armeen har været udsat. Hs. Kgl. Høihed befinder sig fuldkomment vel Denne Depesche er ankommen med Dampskibet Chimere, som var afseilet fra Bona den 2den December, men var af Storm blevet fordrevet til Ajaccio paa Corsica. Man holder med Rette Depeschen, for meget ufuldstændig, da den ikke omtaler Armeens Tab, og man slutter sig til deraf, at det meeste af den er ødelagt. Rygterne have nu travlt og udbrede blandt andet, at General v. Rigni og Oberst Ritchepense ere dræbte og General Trezelhaardt saaret. Aviserne blæse til Allarm, nogle angribe Ministerne, andre Marskallen, og er Kampen, for det Første endt i Algier, saa er den kommen i fuld Gang i Paris.