JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Det er ikke ualmindeligt, at Staterne holde deres Financetilstand meget hemmelig i den Tanke, at deres Credit desbedre vedligeholdes, jo mindre man kjender til deres Financer. Men her tage de meget feil. Denne Hemmeligholdelse skader Crediten mere end den gavner den, thi ingen giver sig mere Umage for at erfare en Mands occonomiske Omstændigheder end den, hvis Credit han fordrer, og der mangler da sjelden Mennesker, som stræbe at vise hans Financer fra en overdreven ufordeelagtig Side; disse have da, især naar de finde deres Fordeel derved, saa meget større Leilighed til at sætte ham i Miscredit, som hans Frygt for at være sine Omstændigheder bekjendt, forøger Mistilliden. Det første en Stat, hvis Pengecours, som en Følge af Krigen, begynder at blive slet, har at gjøre, er at iagttage den største Publicitet i Financesager, offentlig og privat Tarvelighed, og successiv at gjøre den største Deel af sin Gield til en Nationalgield.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Ved Publicitet forstaaer jeg blandt andet, at man aarligen, ligesom i Frankrige, bør bekjendtgjøre Ballancen mellem Jndtægterne og Udgivterne. Lad end være, at de sidste skulde meget overstige de første, saa vil Nationen, saaledes overtydet om Nødvendigheden af at understøtte sin Regjering, ikke vægre sig ved at gjøre en Deel af dens Gjeld til sin egen, og fremmede Stater ville faae Tillid til en saa frimodig Regjering, der kun befinder sig i en temporair Forlegenhed, men iøvrigt baade besidder Ævne, Villie og Redelighed nok til at betale sin Gield. Paa offentlig og privat Tarvelighed beroer det meeste. Det gamle Ordsprog, hvad der er spart er fortjent, gielder her i sin hele Omfang om Statsoeconomien. Et Land, der er indviklet i Krig, kan, saalænge det ingen Acquisitioner har gjort, i egentlig Forstand ikke gjøre Regning paa nogen anden virkelig Vinding end den, som det ved viis Sparsommelighed kan forskaffe sig. Tilfældet er her atter det samme som med en Privatmand. Jeg sætter, at en Mands Jndkomster ere det ene Aar 500 Rdlr. og det næste kun 350 Rdlr., saa bliver hans Capital 150 Rdlr. mindre, naar han i begge Aar vil forbruge en lige stor Summa. Men indskrænker han sine Udgivter, og forbruger 150 Rdlr. mindre det andet Aar end det forrige, saa bliver hans Capital bestandig den samme. Spare og fortjene ere altsaa her Ord af eens Betydning. Et af de vigtigste Besparelsesmidler for Staten, er at have saa mange producerende og saa saa fortærende Medlemmer som mueligt. Dette bliver dobbelt nødvendigt i Krigsrider, hvor Landets Forsvar desuden kræver et langt større Antal ikke producerende Hænder end i Fredstider, og hvor selv de producerende deels forsinkes, deels standses i deres fredelige og nyttige Sysler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Den indenlandske Konstflid maa altsaa dobbelt opmuntres og enhver udenlandsk Fornødenhed dobbelt bandlyses; thi alt hvad der gaaer ud af Landet for Ting, der forbruges og fortæres i Landet; selv, er et Tab for Staten. Enhver, der frembringer et indenlandsk Product, som kan fortrænge det udenlandske, er Statens virkelige Velgjører.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Naar indenlandsk Konstflid blomstrer og udenlandske Konst- og Naturproducter saa meget som mueligt ere bandlyste, saa er alt, hvad der paa denne Maade spares, en reen Vinding for Staten, og maa naturligviis bidrage meget til at forbedre dens Financer. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
J. 21. Naar slig Udlægsberegning er af Admiralitets=Secretairen forfærdiget, under hans Haand udstædt og af Vort Admiralitets- og Commissariats Collegium befunden rigtig, lader samme derefter til Vedkommende de dem, efter Udlægsberegningen, tilkommende Priispenge udbetale. Og som det i en Priis beregning næsten altid udfalder saaledes, at der af den uddeelende Capital bliver et Overskud, som ikke kan deles i Portioner; saa maae dette Overskud deles imellem vedkommende Contoir=Betiente. 5. 22. Naar nogen Landgang skeer og Bytte gjøres, enten uden eller og ved at Fæstninger indtages, da forstaaes ikke ved Bytte Brandskat eller Ammunition de quere, eller de bouche, et heller ved Fæstninger et og andet detacheret Værk eller Skandser, paa hvis Erobring en og anden Entreprise maatte beroe, thi der ville Vi for hver Canon betale 200 Rdlr. til Bytte og Uddeling. Alt Byttet skal af de commanderende Søe- og Land-Officerer bringes til eet Sted, og til enhver uddeles saaledes: 1) Den en Chef commanderende over Flaaden eller Eskadren tager tre 30deele. 2) De øvrige Flagmænd i den Flaade eller Eskadre eller de, som i en Eskadre af mindre Fartøier fungere i Flagmænds Sted to 30deele. 3) Den høistcommanderende Søe-Officier og høistcommanderende Land Officier, som commanderede Landgangen eller Entre prisen, tager hver tre 30dele, altsaa begge sex 30dele 4) De medværende Officierer af Søe- og Land-Etaten til Cadetter inclusive fire 30deele. 5) Det øvrige Mandskab, som agerede i Landgangen, og som bleve i Baaden for at bedække dem, der agerede i Land femten 30deele. Uddelingen skeer mellem Hoveder efter 5. 18. Kan Udlægsberegningen over saadant Bytte ikke forfattes af Admiralitets=Secretairen, nyder den, som gjør den, derfor den i §. 5 bestemte Betaling. 5. 23. Ved en Chef commanderende forstaaes den, som har Over=Commanden over andre Flagmænd, eller flere Skibschefer, uden selv at staae under nogen høiere Chefs Commando. §. 24. Ved de øvrige Flagmænd i en Flaade eller Eskadre, forstaaes de, som umiddelbar under den en Chef commanderende har Over=Commando over en Afdeling af Flaaden eller Eskadren. b. 25. Ved en Skibschef forstaaes en Officier eller Cadet, som har en vedvarende Commandopost over er armeret Fartøi, der ikke er et, til et Skib eller Batterie hørende, Roefartor, som til enkelte Expeditioner sendes armeret ud med Bemanding af Besætningen paa det Skib eller Batterie, hvortil det hører. 5. 26. Den Officier eller Cadet, som har en vedvarende Commando over et Flaadebatterie, ansees ligemed en Skibschef. 5. 27. Naar et eller flere armerede Fartøier, som høre under en Fæstning, eller et Kystbatterie, gjør en Prise; da erholder Fæstningen, eller Batteriet, en vis Deel forlods af netto Prevennet, nemlig: a) Naar Fæstningen, eller Batteriet, ikke medvirker til at gjøre Prisen en deel. b) Naar Fæstningen, eller Batteriet, derimod medvirker 1/2. Resten deles imellem de armerede Fartøiers Besætning efter foranførte Regler. (Fortsættes)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Af Norske Aviser. Generalcommandoen bekiendtgjør herved, at Armeens Lazaretter mangle endeel Lagener, Straamadrasser og Sengetepper, samt Skjorter, hvis Anskaffelse vel kan skee igjennem de sædvanlige Foranstaltninger, men ei med den Hast som Øieblikkets Trang udkræver. Generalcommanden har havt saa mange Beviser for sine Norske Medborgeres roesværdige Attraae efter at skaffe deres stridende Medbrødre al muelig Lindring naar øieblikkelig Trang fordrede det og deres Evner tillod det, at samme anseer sig overbeviist om, at den blot behøver at nævne ovenmeldte Mangel, forat see de øvrige Byer og Landdistricter vise al mulig Beredvillighed til – efter enhvers Evne, endog med nogen Savn af egne Beqvemmeligheder – at forsyne Lazaretterne, ligesom saadant allerede er skeet af Frederikshald, Frederiksstad og nogle af Landboerne i Smaa lehnene. De af Christianias Jndvaanere, som enten gratis eller for Betaling ville bidrage til Anskaffelsen af ovenmeldte Sygehuus-Fornødenheder, anmodes at ville aflevere deres Bidrag til Commissariats=Commissionen. De øvrige Byer og Egne derimod, vilde behagelig levere deres Bidrag til den nærmeste militaire Authoritet, som derom strax underretter bemeldte Commission. Sluttelig maatte Generalcommanden endnu engang gjentage, at den ommeldte Trang er øveblikkelig, og at altsaa ifald det som ædle Medborgere ville bidrage til at afhielpe den, ikke strax tilveiebringes, deres gode og menneskekierlige Hensigt vil forfeiles. Christiania, den 14 Januar 1809. Christian, Prinz til Slesvig=Holsteen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Bekjendtgjørelse og Efterlysning. Natten til Nyaarsdag, imellem d. 31te sidstleden og 1ste dennes, er paa Gjestgivergaarden Saxebøl i HobbelSogn i Mosse Fogderie, begaaet Mord paa fire Personer, paa en saa skrækkelig og grusom Maade, at ikkun Øievidnerne derom kan gjøre sig den rigtige Forestilling. Om disse skrækkelige Mord indløb til Jurisdictionen Anmeldelse Nytaarsdags Eftermiddag, d. 1ste dennes, Kl. 3 1/2 Slet, fra Lensmand Sammelsen i Hob deel Sogn. Efter at den fornødne Anmeldelse herom samme Dag af undertegnede til Amtet var skeet, blev og foranførte Tildragelse strax overalt i Mosse Fogderie ved Bekjendtgjørelser foranstaltet og Stikbreve udsendte for at paagribe alle mistænkelige antreffende Personer. Dagen efter, den 2den dennes, begav jeg mig til Gaarden Saxebol, for, under det af Jurisdiction samme Dag foretagne Forhør, og den ved Amtet reqvirerede Obductionsforretning, om muligt at blive bragt paa Spor om Gierningsmændene til denne afskyelige Handling. Ved min Ankomst til Stedet forefandt jeg i den saakaldede Dagligstue Manden i Huset, Johannes Jensen, med Overdelen af Legemet ligge udaf Sengen med Ansigtet imod Gulvet, som var tilfrosset i en Blodstrøm. J et lidet Kammer indenfor Kiøkkenet forefandtes begge Tienestedrengene paa Gaarden, Lars Arvesen og Jens Svendsen, dræbte i Sengen, og i en anden Seng, øverst i Værelset, Pigen Karen Olsdatter, ligeledes dræbt. Ved Undersøgelsen under den anstillede Obductionsforretning blev det befundet, at Mordet paa fornævnte fire Personer var skeet med en smaal Øxe. Dødshuggene, som alle vare skeet med et og samme Slags Jnstrument, vare anbragte paa de Myrdede paa Halsen og Hovedet, hvoraf de trende dræbte Mennesker havde faaet flere Øxehug, men derimod en af Tjenestdrengene ikkun et Hug bag venstre Øre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Kammerherre Rosenkrantz i Christiania har udsat en Belønning af 100 Rdlr. for den, der beviisliggenangiver nogen, som der i Byen eller Forstæderne sælger Salt til høiere Priis end den af Regjeringscommissionen fastsatte, eller dølger Salt, som han har liggende til Forhandling eller i større Forraad end han til eget Brug kan behøve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Norges vigtigste Stæder opføres i denne Tid Comoedier og Concerter ligesom før. J de sidste Norske Aviser findes intet Spor til Trang eller Mangel, og alle de ufordeelagtige Rygter, man hidtil i den Henseende har havt, ere altsaa ugrundede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
(Af Budstikken Nr. 56, dat. d. 30 Decbr. 1808.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Extract af Kystværn Divisions=Anfører LemvighsSkrivelse af 21 Oct. til den constituerede Sorenskriver Barth: "Skipper Dirch Peters Buer med Tialken die Frau Annigina, førende Hannoversk Flag, baglastet med Muursteen, kommende, efter en Deel af Papirernes Udvisende, fra Rotterdam, og bestemt til forskjellige Steder, lagde ind i Havnen Berrefjord d. 20de d. M. Han søgte saavel hos mig som hos andre en Ladning Bjelker, men da samme ei kunde erholdes, gik han ombord igjen, efterat han først nøie havde undersøgt alt, hvor han foer frem. Jeg fattede strax Mistanke, om, at denne Person muligen var forsynet med Engelsk Licence, og saaledes afsendt ei blot for at bringe Fienden Ladning, men ogsaa Efterretning. Mit Caperskib de Thygeson, ført af Capitain Mathiesen, laae just seilfærdig. Jeg beordrede deraf 20 Mand i 2de Baade, hvoraf den ene førte en 2pundig Canon; denne armerede Baad lagde sig Kl. 11 samme Nat lige for det vestre Jndløb til Berrefjords Havn, fyrede et Skud, tilsatte en Lanterne, og forestillede saaledes et Engelsk armeret Skib. Jmidlertid roede den anden Baad med 10 Mand velbevæbnede ligge til bemeldte Tialk. Alle Hurra=Raab skede paa Engelsk, og da Skipperen troede sig overtydet om, at Baaden førte Engellændere, der vilde tage ham som god Priis, sagde han paa Hollandsk: "Jeg er jo en Ven af Engellænderne, og modtog dem altsaa som Venner. Derefter bragte han frem sit Engelske Licence, som en af Folkene havde imellem Skjorten og Kroppen, og tilføiede, at han maatte saaledes bevare det for de Norske; hvorpaa han sagde, at han havde været 1 1/2 Miil fra sit Skib og seet, at der laae en udrustet Cutter, men blev ingen Baad vaer. Paa videre Anfordring udleverede han de øvrige Skibs papirer, og blev derpaa forkyndt, at disse vare nu i Nordmænds Hænder og Værge, og maatte undersøges af Landets Øvrighed, medens Skibet imidlertid forblev under Caperfolkenes Opsyn."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Fra Stiftet i Christiansand er til den Kongelige Regjerings=Commission indsendt følgende Jndberetning: J Gaar Aftes er til Flekkerøe Havn indbragt en armeret Svensk Cutter, som i Søen er erobret ved Cutterbrikken Seagull, den skal føre 8 Cononer, 1 Morter, og have 40 Mands Besætning. Christiansand. d. 29de Nov. 1808. Paa Stiftets Vegne, Cederfeldt, de Simonsen."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Den Kongelige Regjerings Commission for Norge har behaget, under d. 22 Decbr. f. A., at overdrage Fortsættelsen af det officielle Blad Budstikken til Hr. L. Stoud Platou.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Paa Børsen havdes i Gaar den Efterretning, at der fra Engelland er afgaaet en Expedition til Cadix, bestaaende af 700 Transportskibe med 42,000 Mand ombord, for som det hedder, at ødelægge eller tage den Spanske Flaade. Blandt disse 42,000 Mand er 30,000, der nylig kom tilbage fra Spanien og ere blevne com pletterede med 12000. – J Middelhavet skal der være forefaldet et Slag med Touloner Flaaden og den Engelske Flaade under Adm. Collingwood, som efter Engellændernes egen Beretning er falden i Slaget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Nakskov, den 26de Februarii. En Norsk Slup fra Bergen, ladet med Klipfisk, tør Fisk, Beeg, Tjære, og Tran, er i Dag ankommen her til Fjorden. Den var afseilet fra Christiansand den 19de f. M. og har ikke seet fiendtlige Skibe underveis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Rendsborg, den 31 Januarii. Den fortienskfulde Artillerie Major v. Mack i Rendsborg, som ved hans gode Conduite og Bestemthed, som Stadens Commandant fra Kongelig Dansk Side, under de allierede Troppers seneste Ophold sammesteds, er allene har vunden samtlige Borgeres Yndest, men og de Franskes almindelige Agtelse, er af Staden Rendsborg, som et Beviis paa sammes Agtelse og Erkjendtlighed, endnu førend afvigte Aars Afløb, bleven tilstillet et smukt, antik Smag arbeidet, Guld=Repeteeruhr med den Jndskrivt: Grati Rendsborg Cives MDCCVIII J Dag (d. 4 Martii) noteredes følgende Cours: Danske Bancosedler mod Species 222 3/4 PC., som ud gjor for en Specie 2 Rdlr. 22 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Postefterretninger. De politiske Forhold mellem Frankrige og Østerrige synes endnu bestandig at være meget gaadefulde. Medens det ene offentlige Blad forsikkrer, at der ikke vil udbryde Krig mellem disse to Maa ter og at Østerrige tvertimod har antaget de af Frankrige gjorte Forslag til at udelukke Engelland fra Fastlandet, taler det andet Blad om Bevægelser og Rustninger, der bebude en ny Kamp. At man frygter noget, synes alting at vidne om Keiser Napoleon ventedes d. 27 Febr. til Maynz, og endnu samme Maaned til Mailand. Adskillige Franske Regimenter ere fra Mellem Jtalien marcherede til Egnen af Po, og endnu andre fra Kongeriget Neapel ventes. Jmellem Wien, Paris og Petersborg er Courergangen endnu bestandig meget levende. Den første Afdeling af det Ondinotske Corps er paa Marchen til Jtalien, men man paastaaer, at disse Tropper for det første ville cantonnere i Egnen af Augsburg, indtil Sneen er optøet og Veiene i Tyrol kunne lette dem Marchen til Jtalien. Et Corps Vestphalske Tropper, bestaaende af 10,000 Mand, er bestemt til Metz, og en Afdeling deraf, bestaaende af Jægere, er allerede d. 20 Febr. ankommen til Frankfurt. En Afdeling Conscriberede er gaaet til Hannover. Fra Paris skrives under den 20 Februarii, Meningen om Krig og Fred er endnu bestandig meget vaklende, endskjønt den siden i Gaar var noget mere stemt for Krig, uden at der kan angives nogen egentlig Aarsag. Alting, siger man, beroer paa Svaret paa de sidst herfra til Wien afsendte Depecher. - Siden der i Moniteuren af 19 har været talet om en i Engelland udbredt Efterretning angaaende en ny Parlamentairs Ankomst tales her igjen om Mueligheden af en almindelig Fred. De sidste Efterretninger fra Wien ere af 18 Febr. J de vestlige Provindser, hedder det, er endnu ingen Troppebevægelser at mærke, men man seer forskjellige Transporter af Artillerie og Munition afgaae didhen. - Da Mandtallet af vor Armee er nu bragt saa høit som vor Regjering ønskede, saa skrides nu til Organisationen af de enkelte Corps og Regimenter. Betydelige Forfremmelser lige fra Cadetter op af have fundet Sted Endeel Underbefalingsmænd, som i de forrige Feldt toge have udmærket sig ved Virksomhed og Tapperhed, have ved deres ny Rang faaet en større Virkekreds. Armeen er bleven inddeelt i 9 Corpser, der commanderes af Erkehertugerne og Generalerne Lichtenstein, Rosenberg, Klenau og Bellegarde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Erkehertug Carl har, som Generallissimus, med mere udstrakt Fuldmagt end nogensinde tilforn, Bestyrelsen over det Hele. - Hvor meget man her end taler om en nær forestaaende Krig, saa veed man dog, at Underhandlingerne drives med megen Liv. Den første Svar paa Forestillingerne fra et fremmed Hofs Side har, som man sikkert veed, været meget moderat, og det samme paastaaer man om det Gjensvar, som den Keiserlige Kæmner, Grev v. Mier, har overbragt. – Man er her i en stor Spænding i Anledning af de første Efterretninger om Underhandlingerne i Yassy, ifald de efter Portens politiske Systems Forandring endnu virkelig finde Sted, hvilket man tvivler meget om J en anden Skrivelse var Wien af f. D. hedder det: J de sidste Dage har her ikke været noget Livi Handelen; Uvisheden om vore politiske Forhold byder at være meget varsom i Speculationer. J Triest ere vel Varepriserne stegne noget, men ogsaa der indseer man Nødvendigheden, af at være forsigtig. Vor Cours har i Dag forværret sig meget. Hamburg 6 Uger er sjunken fra 327 til 337. Ogsaa Statspapirerne falde. – Fra München meldes under d. 18 Febr.: Bevægelserne mellem de Bayerske Tropper vedvare. Man drister sig i Almindelighed ikke at haabe paa Fredens Vedvarelse. Det synes ikke, at vort Hof tager Deel i Underhandlingerne mellem Paris, Wien og Petersborg, der drives meget levende. - Augsburg, d. 20 Febr. J det Øieblik, da General Ondinot ventedes hertil i Gaar, bragte en Estaffette fra Stuttgard den Efterretning, at Hs. Excellence først vil ankomme her om nogle Dage. Man vil udlede heraf fredelige Forventninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
(Jndsendt.)¬ J Anledning af den Jndsamling, som skete til Brandlidte paa sidste Maskerade, og den Linie, som stod i Transparentet, og hvori siges om kummerfulde Moders Smaa "at de hungrige maae lægge sig paa Straa," (See Skilderiet for Løverdagen den 11te Februar) har Assesser Barens taget til Gjenmæle i No. 4 af Penia. Denne Linie viser han at være en national Fornærmelse imod Konge og Folk, og især Fornærmelse, deels imod den Kommission, som er nedsat til at afhielpe de Brandlidtes Trang, dels imod Direksionen for Kjøbenhavns Fattigvæsen. Saadan haard Nød, beviser han, kan ikke være til blandt de Brandlidte. Ogsaa finder han det upassende, med levende Farver at fremstille Armod i sin hele Skrækkelighed, der, hvor Mennesker samles forat fryde sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
(Jndsendt.) Til Udgiveren af Penia.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Den, som skrev det Par Linier over Fattigbøssen, paa Hoftheatret i Søndags fjorten Dage, behøver ikke at sige meget til sit Forsvar mod Deres Angreb i Penia No. 4. Fordrede Sagen det ikke, vilde han slet intet sige, da han agter Den meget, og har havt Vanskelighed ved at tiltroe Dem saa stor en Ubesindighed, som dette Blad viser. Om det er passende, at bringe Armoden i levende Erindring ved en saadan offentlig Forlystelse?" Hvorfor ikke, eller, hvor er det meere passende, end paa et Sted, hvor man samles til Glæde, og ved Glæden stemmes til Deeltagelse? og hvor de Formuende, eller dog Mennesker, der have Evne til at anvende endeel Rigsdaler paa deres Fornøielse, komme sammen, En Grund endnu vil den, som læste Versene med Eftertanke, have fundet i Slutningslinien. Om de Brandlidte behøvede denne Understøttelse, og om deres Nød ikke er skildret for stor Veed De da ikke - De kunde dog have faaet det at vide førend De skrev – at meer end 2600, skriver: to tusend sex hundrede Familier og enkelte Personer have for den nedsatte Understøttelses Commission legitimeret sig som Brand- og Skadelidte, og en stor Deel af disse som aldeles ødelagte ved Bombardementet, at deriblandt ere endeel Qvæstede og Dræbtes Efterladte, at Commissionen nu i nogle Maaneder saa godt som intet har kundet gjøre for hine, fordi det, der indkom maatte henlægges til disses Understøttelsesfonds, Veed De ikke – det kunde dog af de offentlige Bekjendtgjørelser erfares, – at det, som er indkommet til de Brandlidtes Hjelp, i det Heele er ubetydeligt i Forhold til Trangen, ubetydeligt i Forhold til det, som indkom efter Jldebranden 1796, og i Følge de Fordringer, det Offentlige nu fra saa mange Sider har til Patriotens Opoffrelser, vel maatte være det, Veed De endelig ikke, at det, som paa enhver anden Tid kunde være passende Understøttelse, er utilstrækkeligt i Tider, som de nærværende, at mangen en Familie, som syntes at være hjulpen i Vei, vedbliver at være trængende, og maae fødes af Haanden, formedelst Næringsveienes Standsning, og at Commissionen af denne Aarsag vistnok behøvede at være vedvarende, som Regjeringen vilde, den skulde være; men at den da ogsaa behøver og maae søge sig Hielpekilder, hvor de findes. Nei, Hr. Udgiver! De har ikke været tilbørlig underrettet førend De skrev, og det er ilde, naar dette skal kunne siges om Skribenten. Lader os, som skulle virke paa den offentlige Mening, ikke mislede den ved urigtige Forestillinger. Lader os ikke indbilde vore Medborgere, at de have gjort alt, hvad de kan og bør gjøre, og hvad der behøves, fordi de have gjort Noget, ikke indbilde os selv, at Nøden i Kjøbenhavn, den store ved Bombardementet foraarsagede og ved Krigen forøgede Nød, er afhjulpen, fordi Fattigvæsenet har Halmmadratser tilovers. Lader os især vogte os for Embedseqvisme, en Privatinteresse, som bestaaer slet med Humanitet og Almeenvel, og aldrig blavde vort eget lille Jeg med Kongens og Fædrenelandets store Anliggender.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-04
Ved Maskeraden, som holdes paa Hoftheatret i Morgen, vil findes det Alter for Velgjørenheden, og den Leilighed til at offre, som man kjender fra forrige Gang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Ros RassaSjette Aargang. No. 43. Udgivet og forlagt af J. Werfel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Höeckes Enke Tirsdagen den 7 Martii, 1809.