Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-24
Denne Høiskole, Konsternes Akademi i Hovedstaden, har især liidt Tab, til hvis Erstatning ikkun er liden Udsigt. Det ikke Venskab, Højagtelse eller Erkjendtlighed for imodtaget Veiledning i Konsternes Fag, der endnu ikke har ladet Anmelderen forvinde Tabet af store Konstnere, Tabet til Exempel af vor Preisler, Mandel berg, Wiedewelt, Højer, Juel, Harsdorff eller af Cramer og Atter. Men Tanken om, at deres Samtidige ved Akademiet nærme sig til det for Konstneren behagelige Skridt, da han efter Naturens Løb skal gaae over i en anden Verden, for at faae ny Næring for sin Sjæl klarere Begreb om Fuldkommenhed og Skjønhed, og at de kun ere faa de Konstnere, som endnu ikke ere Medlemmer af Akademiet, om hvilke man tør haabe, at de ville naae, end sige overgaae hine deres Lærere, Tanken altsaa om hvad Fædrelandet tabte, det er den, som bringer Saarene til at bløde end stærkere hos ham. Malerkonstens Tab er især føleligt. Alene i det sidste Aar tabte det Blomstermalerne Bärens og Meyer, og i disse Dage sin Abildgaard, der vel neppe kan anbefales for correct Tegning eller god Colorit, Egenskaber, som man dog har tillagt hans Arbeider, og hvis Særheder i begge Deele har havt skadelig Virkning paa mangen ung Konstner, men som Avind selv ikke skal kunne nægte tænkt Composition, udmærket theoretisk Kundskab i alt hvad der hører til de skjønne Konsters Fag, og megen Fortjeneste af sin Underviisning paa Modelskolen ; det tabte Abildgaard, som Naar hans Fortjenester af Modelskolen nævnes, maa det ikke forstaaes saaledes, som om han har gjort noget Overordentligt for denne Skole. Hans egne Modeltegninger ere ikke udmærkede, og den Anviisning, som han paa Modellen gav de Tegnende, stod noget nær langt tilbage for den afdøde Preislers. J sine Fore mere end nogen anden kunde have stiftet Nytte, dels ved Forelæsninger, deels ved offentlige Bedømmelser af Konstens Mesterstykker, og Elevernes eller Andres Arbejde, fordi han, i Besiddelse af grundig Kundskab i de skjønne Konster, og et udsøgt Bibliothek, tillige var Konstner *). Under saadan sørgelig Udsigt er ethvert Middel til at vedligeholde eller opvække Konstfølelse dobbelt behageligt. Blandt Midlerne dertil hører offentlig Udsættelse af Konstsager. Den senere Tid læsninger over de skjønne Konster har Anmelderen, talt om Modeltegning, og der givet Tegningen med Kride ene, som den egentlig ste Modeltegning, Fortrin for den senere Tids gængse Stumpering. Det er ikke her Stedet, for denne Mening at angive Grunde. Han bemærker blot, at vor Modelskole har tabt sig, og ikke kan sættes i Ligning med den i det mindste ældre franske, hvilket den kunde for en tredive Aar tilbage i Tiden. Men da tegnede og paa Modellen Preisler, Wiedewelt, Becken, Poulsen og flere hedengangne udmærkede Modeltegnere, og af de end levende Stanley, Holm, Clemens, Haas og Preisler, der for Skolen ere saa godt som tabte Fortjenester af denne Skole har han aligevel, og hvor man ikke har meget at tabe, er ethvert Tab som hans dobbelt føleligt. Gribes der ikke snart kraftige Midler, vil Modelskolen sikkert inden føje Tid forfalde. *) Disse Fortjenester berettige ham og vist nok til det Minde, som Akademiets høje, for sit Fosterbarn nidkjære, Patron siges at have tiltænkt ham Beklageligt er det ellers, at man ikke ved noget offentligt Monument har hædret flere af de døde og enten af Konsterne i Almindelighed, eller Akademiet i Særdeleshed, fortiente Konstnere. Af de nævnte staae mere end een ovenfor Abildgaard, enten man saa seer hen til de Konstværker, som de selv frembragte, eller til de Konstnere, som de dannede for Efterverdenen, eller til den Nytte, som de stiftede i Modelskolen. Bunde Nutiden ikke være retfærdigere end Fortiden, burde man ikke oprette hvad Forfædre kunne have fortjent, kunde man altsaa ikke tænke paa et fælleds Minde for de flere døde Konstakademiets Medlemmer, hvis Tab føles, og længe vil føles, Det er ikke Pragt, ikke Kostbarhed, som udgjør et saadant Mindes Værd, og hvad kan man derfor ikke haabe af de Mænd, som med en oplyst Prinds, og Konsternes Ven i Spidsen, nu for Al for tænke paa Konstacademiets Flor. beynder at udmærke sig. Moltkes og Veste nu af Kongen kjøbte Malerisamlinger, staae alt længe aabne for Alle og Enhver, og i disse Dage sees en tredie nydelig og kostbar privat Samling i Amaliegaden No. 127, hver Formiddag fra Kl. 10 til 2. Den tilhører Medailleur og Hofgraveur J. Jacobsen, som er Medlem af Konsternes Akademier i Kjøbenhavn og Stokholm. Ogsaa jeg, – siger han i Kataloget over den udsatte Samling, der faaes ved Indgangen for 10 s. - ønsker at forøge Antallet af hine Velgjørere, som tænke paa de mangfoldige Fattige og Nødlidende i de besværlige og dyre Tider, som nu trykke vort kjære, for faa Aar saa lykkelige og blomstrende Danmark. Jeg har derfor besluttet, af min Maleri og Konstsamling til offentlig Skue, at udsætte følgende, og at lade Jndtægten af samme tilflyde offentlig Brug. Anvendelsen skal i sin Tid vorde bekjendtgjort.