Aalborg Stiftstidende, 1828-04-12
Jmedens det ulykkelige Morea saaledes endnu ikke seer sig fri for at heries af sine Undertrykkere, imedens de tre forenede Flaader daglig formindskes i Archipelagus og Skibene, hvoraf de bestode, deels opholde sig paa Malta, deels gaae hjem, kan alt dette dog ikke svække den Formening, at det virkelig er de allierede Hoffers Alvor med Grækenlands Befrielse fra det tyrkiske Aag; thi Facta som følgende vise det altfor tydeligt; og fortælles endogsaa i den østerrigske Jagttager, i hvilken det er optaget af Grækenlands algem. Zeit. "Den 7de Februar fandt den høitidelige Jndsættelse at Grækenlands provisoriske Regjering Sted. Veien fra Præsidentens Huus til Metropolitankirken, hvor Eden skulde aflægges, var bestrøet med Oliegrene. Processionen gik for sig i behørig Orden, med Præsidenten i Spidsen, ledsaget af Medlemmerne af Panhellenikon og Statssecretairen. Folketilløbet var uhyre. - Græske Drenge af den indbyrdes Underviisnings-Anstalt aabnede Toget. Derpaa 2 græske Faner og Musikcorpseet fra det engelske Linieskib Warspite. J Præsidentens Sulte fandtes blandt alle tilstedeværende græske Generaler og Overofficerer, ogsaa mange Officerer af de i Havnen for Anker liggende engelske og russiske Skibe. - Under et Te Deum i Kirken blev tillige opsendt Bønner for de 3, Grækenland beskyttende Monarker. Medens disse Bønner lod Staden affyre 21 Kanonskud. En anden Bøn for Præsidenten og Grækenlands nye Regjering ledsagedes af en Salut af 19 Kanonskud fra de i Havnen liggende russiske og engelske Skibe, en glimrende Frokost, som siden gaves i Præsidentens Boepæl, bivaanedes af alle Regjeringens Embedsmænd og de fremmede Officerer og gjensidige Skaaler bleve tømte til Erindring, om Dagen og om de 3 Fyrsters Forbund, som Grækenland skylder den. Kan det end synes noget besynderligt, at Talen her aldeles ikke er om Deeltagelse af franske Officerer, af hvilke dog udentvivl ogsaa Endeel maae have været tilstede i Havnen, da vi jo vide, at ogsaa franske Skibe ere stødte til Præsidentens Escadre, kunne vi dog ei andet end slutte, at en saadan næsten aldeles officiel Erkiendelse af Grækenland som Stat, er siden vil kunne desavoueres, og altsaa ved Siden af det Forbindende for de allierede Magter, maae indeholde noget Jmponerende for Porten. Vil man derfor endogsaa indrømme, at Krigen imellem Porten og Rusland kan have en anden Grund og en anden Tendents, end den der umiddelbart sigter til fredsstiftelsen i Grækenland, saa seer man dog af Ovenstaaende, at Baandet mellem England og Rusland endnu er fast knyttet, hvad denne Sag angaaer, og har man Jnteresse for den, kan man ei andet end glæde sig over den mægtige Diversion, som en Krig med Rusland paa Tyrkiets nordlige Grændse absolut maae gjøre til Gunst for Grækersagen. Om denne Krigs høist rimelige Udbrud har Dagsposten bragt os følgende Efterretninger fra Jdag kunne vi med Vished berette, at den russiske Armee har faaet befaling at concentrere sig, for paa første Vink at kunne gaae over Pruth og Donauen. - Rusland har erklæret Porten Krig, en Efterretning, som ved den russiske Armee er modtaget med Jubel, og ogsaa her glæder de fleste af Jndbyggerne. Paa hele Troppelinien, som leirer fra Sculiani til Kilia, brænder Glædesild og Løbeild saavel fra Tropperne som i vor Stad, forkynde den almene Jubel. - J Vallachiet hæver man ogsaa allerede Hovedet og i Servien skal man blot vente paa den russiske Armees Frem marsch for at erklære sig i Oprørstilstand og hylde denne sin naturlige Beskytter. - Om forresten en Yttring fra denne Kant, at Portens Afmagt imod Rusland vil krone ethvert Foretagende imod den med en let Seier, medfører saa ubetinget Sandhed, vil Tiden lære.