Aalborg Stiftstidende, 1842-11-15
Aalborg, den 15de Nov. Under den foreløbige Behandling i Stænderforsamlingen af Sagen ang, en Kjøbstadlægdsindretning havde reist sig en Discussion om Maaden, paa hvilken den Lægdsmand, der eventualiter vil blive givet Byfogden til Medhjælper, vil være at udnævne. Køster androg paa, at der i Udkasters § 2 foran Ordene: "maatte finde det fornødent," tilføies en Bestemmelse, omtrent saalydende: efter Forholdets Beskaffenhed og Conference med Communalstyrelsen, thi, – sagde han - da der handles om en Byrde for Borgerne, finder jeg det passende, at de communale Autoriter gives Leilighed til at yttre sig over Sagen forinden dennes Afgjørelse. Uagtet her ikke er Tale om nogen Bestilling, der angaaer Communen i strængeste Forstand og navnlig dennes bekonomiske Forfatning, finder jeg det dog, med Hensyn til Anordningen af 24de Oct. 1837 § 19, hvorefter Borgerrepræsentanterne ikke alene udnævne de Mænd, der deeltage i de særlige Bestyrelser, som angaae hele Byen, men og fordeele de Byrder, der paahvile dennes enkelte Jndvaanere, som Medlemmer af Bestyrelsen for Borgervæbningsfonden, de Tjenstgjørende af Haandværkstanden, som have Sæde i denne Commission o. s. v., fuldkommen billigt, at den her omhandlede Byrde ikkun paalægges Borgerne, om ikke efter Borgerrepræsentanternes, saa dog efter Communalbestyrelsens Valg, og herfor finder jeg ogsaa en Analogie i flere senere Bestemmelser, navnlig i Veiforordningens Bud om Valget af de Borgere, der skulle tilforordnes Jngenieurofficeren til Bedømmelse af Arbeids plan og Overslag over Arbeide paa Byens Grund, hvilket ikke heller kan siges at være en egentlig Communalbestilling."Med Hensyn til en Passus i Udkastet og "Jndvilgelse af Amtmanden, fandt Koster, det Hele at maatte bemærke, at efterat Communalanordningen er emaneret, er man i Kjøbstæderne tilbøielig til saalidet som muligt at recurrere til den her nævnte overordnede Autoritet, som ogsaa efter denne Tid synes (dog neppe overalt, at nære mindre Jnteresse, for, uden Nødvendighed at indblande sig i Kjøbstædernes Communalanliggender og, naar han ikke boer i eller ved Kjøbstaden, selv, ogsaa har Vanskelighed ved tilbørlig at kjønde disse. Dalgas tiltraadte den foregaaende Talers Yttringer med Tilføiende, at hvis Byfogden selv skal udvælge sine Medhjælpere, ville Borgerne derved berøves en af de faa Rettigheder og maaskee den eneste, som de have opnaaet ved Anordningen af 24de Oct. 1837. (Det Urigtige i denne sidste Yttting blev af Commissarius bemærket.) Dahlerup og Schou tiltraadte ogsaa Køsters Yttringer om, at Medhjælperne udnævnes af Borgerrepræsentanterne og ikke af Byfogden. Rosenørn fandt Udnævnelsen af Lægdsmændenne rettest at skee paa samme Maade som Udnævnelsen af Lægdsmændene paa Landet, saaledes at Lægdsforstanderen bringer Tre i Forslag til denne Bestilling, og at Sessionen, da vælger en af disse og meddeler ham bestalling. Committeen (Fleischer, Qvist og Estrup saavelsom Commissarius tiltraadte ikke den Anskuelse, at Lægdsmanden bør vælges af Communalbestyrelsen. Køfter: "Det er blevet yttret, at der med Hensyn til Udnævnelsen af Lægdsmændenne i Kjøbstæderne kunde gaaes frem paa samme Maade, som i Henseende til Udnævnelsen af Lægdsmændene paa Landet. Men jeg vil henstille til de Landmænd, som have Sæde her i Forsamlingen, om de ikke, hvis Forholdet for Landets Vedkommende nu fra først af skulde ordnes, vilde foretrække, at Lægdsmændene udnævntes paa en med Communalanordningernes Aand meere overeensstemmende Maade. Det kan vel være de Vedkommende magtpaaliggende, at de faae duelige Lægdsmænd, men det vil vist heller ikke være vanskeligt for den communale Autoritet at skaffe dem saadanne. Jeg maa derfor paa Kjøbstædernes Vegne og i deres Jnteresse vedblive min Paastand om, at Lægdsmændene skulle udnævnes, helst af Borgerrepræsentationen, men ialtfald af Communalbestyrelsen. Jngerslev antog ogsaa, "at der i enhver By kun bør være een Autoritet, der udnævner Bestillingsmænd iblandt Byens Borgere, og at denne Autoritet maa være Communalbestyrelsen. Et andet Spørgsmaal er det, om ikke Kæmmeren, uden videre kunde paalægges at besørge de omhandlede Forretninger som Lægdsmand; i de større Byer, hvor Kæmneten er lønnet, kunde der vel Jntet være herimod, men større Vanskeligheder kunde det vel have i de mindre Byer, hvor Kæmnerbestillingen udføres efter Omgang iblandt Borgerne." Køster: "En Bestyrkelse i min Formening, at Byfogden ikke umiddelbart bør foretage Valg af Bestillingsmænd, i Communen, finder jeg i Kjøbstadborgernes velgrundede Frygt for en flig Tingenes Tilstand, hvori den frembyder sig beqvem Leilighed til saadanne Misbrug af Embedsmyndigheden, som, hvor de have fundet Sted, have bibragt den Agtelse, enhver retsindig Borger gjerne yder Embedstanden, de værste Skaar. Dette er en Materie, som jeg ikke gjerne nærmere berører, men jeg turde ikke fortie en Grund, som særlig har bevæget mig til mine tidligere Yttringer."J Mødet den 10de de, anmeldte Præsidenten, at han fra Sogneforstander Niels Jacobsen i Nørre-Herred paa Lolland havde modtaget en Skrivelse tilligemed Nr. 43 af Almuevennen", med Anmodning om, at Samme maatte blive forelagt Forsamlingen "som indeholdende Vidnesbyrd for, at Folket paa Lolland ønsker de stænderske Committeer forkastede, og derimod Andragenderne fra 1840 om Skattebevillingsret og friere Forhold paany overveiede."