Viborger Samler, 1778-09-14
Variationem. Lovtale over Røgtobakken. Uforlignelige Urt den hidsige Østerlændig smager dig for at kiøle sig, og den kolde Nordmand for at opvarme sig; Lediggængeren for Tidsfordriv; den Grub Nr. 3. len. lende for at forsage Griller; den Lærde for at befordre sin Tænkekraft; Digteren for at komme i Lune; Drankeren for at formere hans Tørst; Soldaten for at stille sin Hunger; Matrosen for sin Sundhed; de Svagsynede for at styrke deres Øine; ja mangen elskværdig Glut for at faae stillet sin Tandpine. - O hvor stor maa ikke din Værd være, og dog bliver du, næsten af det hele smukke Kiøn, som en Gift imod alGallanterie, hadet. En Klædning, i hvilken din Lugter indtrukken, bliver af mangen en egensindig Skiønhed, ja af mangen mandelig Dukke, holdt for et Tegn paa Nederdrægtighed; og en med din Lugt blandet Aande tør ikke nærme sig noget Toilette, hvor meget mindre en dellig Mund. Men J qvindelige Fiender af Tobak, lader Eder ikke afskrække fra at kysse vore Smøgere. Det er sandt, deres Kys smager efter Tobak, men betænker, at i mange af eders Tilbederes Maver ere mange Fæehjorder, Viinbierge og Korndynger nedsunkne, hvor maa ikke deres Aande lugte, og dog kysse J dem. Taget af Kiøbenhavns Aften-Post Nr. 69. (Følgende er indsendt.) Min Herre! Med stor Forundring hørde jeg i Aftes, at ingen af heele Selskabet dristede sig til at besvare dette af Dem fremsatte Spørgsmaal: Hvorfor ere uldne silke og andre Vahre, som fabrikeres i Kiøbenhavn, saa dyre der, og kan. kan haves ligesaa gode fra Engeland, Holland, og andre Steder for meget lavere Prise Jeg undsaae mig da ved (som Deres ringe Undermand) at begynde at svare Dem paa det, De ei havde gjort mig den Ære at spørge mig om; men i Dag har jeg besluttet at tilskrive Dem mine eenfoldige Tanker det angaaende, og ønsker, at samme maa blive vel overveiede; maaskee de da kunde være til nogen Nytte baade for Sælgere og Kiøbere. Jeg meener, at Aarsagen til saadanne Vahres høie Priser foraarsages meest af Fabrikerernes Opholdsted, Kiøbenhavn; thi da de boe der, hvor Huusleie, Nærings Midler og meget andet er saa dyrt; de skal leve galant, gaae paa Komoedie, gjøre, Visitter og tage imod Kontra=Visitter, kjøre i Kareter saavelsom andre, enten de har Ævne dertil eller ei, saa forstaaer det sig selv, at der behøves meget til saadan Opførsel. Nu gietter maaskee min Herre, hvad jeg vil sige. Jeg troer derfor og, at dersom Fabrikerne vare fordeelte i Danmark, og ingen laae i, men to Mile ude paa Landet fra Søe=Stæderne, kunde fattige Landsbye=Folk gjøre den fornødne Tieneste i mange Ting, og haves for en meget billigere Løn; Nærings Midlerne kunde haves for lettere Priser; Fabrikøren fik ei saa ofte fornødent at giøre Giestebud; Han og hans Familie kunde dagligen gaae saa tarveligen klædte, som de vilde, o. s. v. Vahrene kunde da sælges for lavere Priser, og det blev da en Følge, at fleere Vahre bleve afsatte, og fremmede Vahres Jndførsel meere indskrænkedes. Dette Dette synes mig man endda kunde begribe noget af: Men hvem kan begribe en Hattemager, hvor smækker han end er, Thi i den meget gyldne Tiid, da en Hat var saa stor som en Regnskierm, kunde den kiøbes for en Rigsdaler; nu, da den skal kuns være som en dyb Tallerken, koster den ei aleene det samme, men endog meget meere, og er dog ei nær saa god i Filten. Jeg forbliver &c.C. Der blev sagt i Aftes, at Skoleholderen, kan fuldkommen regne alle de Stykker, man vil forelegge ham. Jeg kiender intet til Manden, jeg vilde ellers begiere af ham, at han (efter Brøk=Regler, vilde sige mig, hvad Facit bliver, naar 5 Rdr. 5 Mk. 15 Sk. multipliceres med 5 Rdr. 5 Mk. 15 Sk. hvorledes Stykket giøres og med Proba bevises at være gjort ret. - Vil en anden, som kan regne vel, sige mig det, bliver jeg ham høiligen forbunden, saasnart jeg er bleven under= og overbeviist. Nyeheder.