JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Om de til andet Aar efter Freden forfaldne Capitalers Udbetaling i Aaret 1816. Endskiønt intet er mere skjult for os Dødelige end det, der ligger bag Fremtidens Teppe, saa er det dog vist, at de fleste Mennesker, førend Forordningen af 6 Jan. 1813, ikke antoge Mueligheden af en Almeenfred i Begyndelsen af Aaret 1814. Alting vidnede tvertimod om, at Freden endnu var ligesaa langt borte, som hindringerne for dens Tilbagevendelse vare mange; men med eet overhuggede uforudseete Omstændigheder den gordiske Knude. Jo spagere Udsigterne til en Almeenfred altsaa den Gang vare, desto naturligere var det, at de fleste ved Fastsættelsen af Pengebetalingsterminer ikke gjorde Regning paa den indtrufne Pengeforandring og de, som en Følge af den pludseligen indtrufne Almeenfred, i Rigsbankpenge Sølvværdie omskrevne Capitalers Udbetaling i Aaret 1816. - Hvad man imidlertid mindst ventede indtraf. J en kortere Tid end et Aar forandrede hele Europa sit politiske System, og det tredie Aar efter den anførte Forordnings Bekjendtgjørelse blev fastsat som det i samme Anordning bestemte andet Aar efter Freden. - Her opstaaer nu det Spørgsmaal, hvorvidt det er mueligt at udrede alle til andet Aar efter Freden forfaldne Pengebetalinger i Rigsbankpenge Sølvværdie i Aaret 1816, og derhos, hvorvidt dette kan være gavnligt for det mindelige Skal en Debitor kunne forpligtes til at opfylde de i hans Forskrivning fastsatte Terminer, saa synes det retfærdigt og billigt, at de almindelige Forhold imellem Borger og Borger ikke ved en eller anden uforudseet Forandring maa være undergangne en Hovedompæltning. Saaledes synes det efter ethvert Retsprincip billigt, at de sædvanlige Pengebetalingsterminer udsættes efter en almindelig Jldebrand, efter en stor Misvært o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Forfatteren af disse Linier har ingen Privakgrund for at fremsætte dette Ønske; thi hen har mere at fordre hos andre end andre have at forbrehos ham i Sølvværdie. Men deels vilde det smerte ham, om han selv, presset af sine egne Creditorer, skulde nødsages til at presse sine Debitorer; deels anseer han det for Pligt mod sit Fædreneland, at gjøre opmærksom paa en Sag af saa stor Vigtighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Et lidet Bidrag til Kjøbenhavns Skilderie, foranlediget ved det i No. 50 af dette Blad Jndsendte om Svømmekonsten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
(Meddeelt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Jndsenderen af det i Skilderiet Nr. 50 indrykkede Stykke om Svømmekunsten har neppe, da han skrev det, tænkt paa det ved Langebroe saa beqvemme Svømmested, Køkkenkurven. Dog kunde vel ogsaa dette Sted trænge til adskillige Forbedringer, ved hvilke det kunde blive næsten fuldkomment; thi gives der vel noget Sted ved Kjøbenhavn, hvor Vandet har friere Løb end her, eller, hvor Leiligheden bedre forener sig for Badere og Svømmere? uden i de tæt derved liggende Badehuse; men disse ere baade kostbare og vanskelige at bekomme, formedelst den Mængde, de besøges af, og desuden er Vandet ikke her saa frisk, da det alt er længere inde mod Broen. Leiligheden til selv at hielpe sig op af Vandet er paa Kokkenkurven meget god, og naar det nu forøgedes med een, to, eller vel endog tre saadanne Flaader, som den Garderne samme Steds have, hvorpaa man kunde lægge sit Tøi, og hvorfra man kunde gaae eller springe ud, skulde vist denne Indretning ikke mangle dem, der vilde betale f. Ex. 4 Rbs. ved Indgangen, for at erstatte den Bekostning lidt efter lidt, som Udlægningen af disse Flaader kunde foraarsage, især naar een eller to af Flaaderne forsynedes med smaae Kamre, hvorfor kunde f. Ex. betales 8 Rbs. Dette vilde tillige hæve en Deel af de Spectakler, der af den simplere Klasse foraarsages der, da dette Slags Mennesker altid kan finde Svømmested, ved at gaae tilbunds efter en Skilling paa Toldboden. Denne Indretning kunde enten Langebroes Bommand paatage sig, som har de andre Badehuse, eller Bekostningen og siden Jndtægten gjennem et af Collegierne (Admiralitetet synes bedste at kunne bestride det, saasom det har adskillige gamle Flaader, som ikke bruges mere paa Holmen) kunde blive kongelig. At den vilde glæde Mange, er Jndsenderen overbeviist om.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Jndenlandske Efterretninger. Odense, den 7 Juli. Vor Cour forbedrer sig nu Gudskeelov, med hver Dag. Paa Bogense Marked i Tirsdags vare en Mængde fra de til Hertugdommen grændsende Øeboere der faldbøde Specier for 32 Rbmk.; men ingen torde indvexle samme til denne Priis, hvorover næsten heller ingen Heste bleve kjøbte af disse. - Ved Hatteenes tiltagende Kostbarhed og Hovedets skadelige Blottelse, yttre mange igjen det Ønske: at den hvert Øieblik forekommende Hilsen med Hatteenes Aftagelse, der udmærker alle Smaaestæders Beboere, dog engang maatte komme af Brug. Ofte er bleven talt og skreven om denne Uskik; men man undseer sig ved ikke at giengielde en forekommende Hilsen af Mødende paa samme Maade. Hvorfor kunne Civilister eller civilklædte Militaire, ikke følge den saare gode Skik, der er befalet disse naar de gaae i Uniform, at hilse ved Haandens Opløftelse til Hatteen? - At ingen Fornuftig kan tage dette ilde op, maae man dog formode, naar det bliver almindelig bekjendt, og sees at de fleste Mænd ønske denne Skik indført. - Veiret efter Soelhverv tegner ikke behageligt. Det lader at V. N. V. Vind vil blive den herskende for dette Qvartal, og det feberagtige Veir vi hidtil have havt, (som efter nogle Dages trykkende Hede, er nu 14 Dage før Hundedagene saa kold, som om det var 14 Dage efter samme) seer ud til at vilde herske indtil Sommerens Ende, men et desto skjønnere Efteraar vil da haabentligen holde os nogenlunde skadesløs, inden den tidlige Vinter der bebudes. Kun Skade, at skjønne Efteraarsdage ere saa korte. Jmorges laae den hvide Frost paa Græsset, og Tøirerne vare stivfrosne. (Jversens Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Aarhuus. En Kræmmer, Jsaak Dolmer, har paa Politie-Contoiret her i Byen deponeret, at da han d. 27de f. M. om Aftenen gik igjennem en Rugvang paa Loyenholms Gods, for at gaae til Giesing Bye, fik han pludselig et Slag bag i Hovedet, og fandt, da han vendte sig om, et qvindelig klædt Menneske staae for sig, som, i det han giengieldte hende Slaget, gav et Skrig fra sig, hvorved af Rugen fremsprang tvende Karle, der truede at dræbe ham, hvis han ikke strax leverede sine Penge fra sig, hvorpaa den ene satte ham en Stok for Brystet, som var forsynet med en omtrent et Qvarteer lang Pig, der, som en Kaarde, var skarp til begge Sider, medens den anden rev hans Klæder op og fratog ham hans Tegnebog og hvad han ellers havde hos sig, som alt blev modtaget af Qvindmennesker, der, ved at gjemme Pengene, røbede, at hun rimelig var et forklædt Mandfolk, siden hun under Skjørterne var iført gule Skindbuxer og Støvler. Førend de lode ham gaae, tvang de ham endnu til med oprakte Fingre at sværge, at han ikke vilde angive det passerede for nogen, førend han var kommen 2 Mile fra Stedet, en Erd, den Overfaldte var enfoldig eller frygtsom nok til at holde, indtil han kom til Skjødstrup, 2 Mile her fra Byen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Grenaae er Natten til den 4de d. M. ved Jndbrud gjort et betydeligt Tyverie; et endnu betydeligere skeedte for kort siden hos Amtsforvalteren i Skanderborg; ogsaa Hvirring Præstegaard ved Horsens gjordtes forleden Nat Jndbrud; men her maatte Spitsbuben lade sig nøie med nogle faa Tavlepenge. - Disse og saa mange flere Overfald og dristige Tyverier her i Landet, som man idelig læser Beretninger om, ere et sørgeligt Beviis paa den Fare, hvori den borgerlige Tryghed svæver. Denne vil og maae daglig tabe sig, og hverken Lovene eller Justitsbetjentenes Bestræbelser skulde være istand, tilstrækkelig at værne derom, dersom ikke Kjøbstæd- og Landbeboerne selv forenede og alvorligen ville række Haanden til at sikre egen og Medborgeres Eiendom; men hvilket kun da kan opnaaes, naar de mange Landstrygere, der deels som Betlere, deels under det milde Navn af reisende Folk, oversvømme Landet, ingensteds fandt Tilhold eller Opholdsted, og enhver var retsindig nok til aldrig, af ussel Fordeel forledet, at indlade sig i Handel med dem, hvorved Afsætning af Tyvekoster lettes dem, de selv styrkes i deres slette Vandel, og Opdagelse af Tyverier gjøres vanskelig og oftest ganske umuelig. - Det hedder med Rette, Hæleren er saa god, og vist nok værre, end Stieleren; men den der kjøber af Personer, om hvis lovlige Adkomst til det han sælger, man ikke allene ikke er overbeviist, men endog kan have grundet Mistanke imod, sætter sig selv i Klasse med Tyvs Hælere og er sine Medborgeres Fiende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Kjøbenhavns Børs den 11 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 598, a vista 608. Amsterdam 2 M. 559. London 2 M. 23 7/8 Rbdl.,a vista - . Spec. 605. - Specier solgtes til 36 1/4 a 36 1/2 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 68 1/2 a 69 pr. 100; Oblig. 305. Norske Sedler 60 1/4 a 60 1/2.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Blandede Efterretninger. Paris, d. 28de Marts (Fortsættelse). En Deel af Pariserne ansee det nu for en Lykke, at den Kongelige Regjering er ophørt. Men det forstaaer sig, det er dem nu ogsaa tilladt, at holde aaben Bod om Søndagen, og besøge paa visse Høitidsdage, saasom Paask dagen, Skuespilhuset; selv Trykkefriheden er igjen indført, hvoraf imidlertid neppe nogen vil gjøre Brug til at skrive om visse Ting. Det vrimler her nu af Officierer. Soldaternes Stemning er naturligviis gunstig for Bonaparte. Man kan ogsaa let tænke sig, at de bevogte ham vil. De fleste af dem, der ere komne med ham fra Øen Eiba, see sortebrune ud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Der tales allerede om Maiforsamlingen, hvorved alle Valgollegier i Frankrig skulle forsamles; de Deputeredes Tal vil beløbe sig til 50,000. En saadan Forsamling af Deputerede har vel endnu aldrig fundet Sted. - Den 29de Marts. Hvad Bonaparte har i Sinde er enonu ikke let at indsee. Hans Svar paa Dicasterierne ere ganske republicanske, og Republicanismus synes nu igjen Regjeringens Aand. Om det skal være et Blændværk eller virkelig Alvor, maa Tiden lære. Næsten altid, anføres Folkets Valg som den eneste gyldige Grund ved Regenters Jndsættelse; men man mærker her let Hensigten. Hvad der ikke vel lader sig forene med Republicanismen er den Omstændighed, at de offentlige Taler og Skrifter, ere forfattede i den meest krydende Tone, og fulde af overdrevne Smigrerier for B. og den uretfærdigste Dadel over Bourbonnerne. Af meget er det nu klart, at Marschallerne længe i Forveien have været underrettede om den paafulgte Revolution og derfor tilstrækkeligen kunde forberede den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Ved deres Foranstaltninger skulle adskillige betydelige Troppecorps være blevne forlagte fra Antibes til Paris, for saaledes at spilles B. i Hænderne. Selv Marschal Soult, den daværende Krigsminister, skal have været i Forstaaelse med B. Marschal Ney skal allerede i forrige Aar have faaet i Fontainebleau sine Jnstructioner; netop han har meest svigtet Kongen, thi paa ham byggede Monarken især, han skal endog have villet udnævne ham til Connetable af Frankrig. - Følgende Træk kan tjene til Beviis paa den besynderlige Fanatismus, der nu hersker i Frankrig. I Gaar bleve to Forbrydere henrettede; den ene var den berygtede Dautun, sin Broders og Tantes Morder, den anden, en 24 Aar gammel Svend, der havde skudt efter en Pige, for at bemægtige sig hendes Penge. Da den sidste beste Skaffottet, og skiltes fra den Geistlige, der havde ledsaget ham til Retterstedet, pegede han paa hiin og raabte: Keiseren leve: Ned med Klerkene. - Med Pressefriheden, synes det at være virkelig Alvor, maaskee ville vi nu ogsaa snart igjen faae at see de republicanske Grundsætninger (det forstaaer sig de franske) i Skrifter. Den allerstørste Særhed vilde det være at see B. som Keiser i Spidsen for et Slags Republik i Frankrig. Dog kommer det her, som ved Theaterstykker, meest an paa Knudens Opløsning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
En fattig Forfatter har troet at gjøre en, efter Omstændigheder god Speculation, ved at udgive et Modstykke til Chateaubriands bekiendte Skrift, Des Bourbons et de Bonaparte, under Titel af De Napoleon er de Bourbons. (Morgenblatt.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
(Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lab. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Berlin, den 4de Juli. Ved en den 30te Juni fra Wissenburg, Hs. Majestæt Kongens Hov Qvarteer, affærdiget og igaar, den 3die d. om Aftenen Kl. 8, hertil ankommen Coureer erfare vi, at de tre Monarkers Hovedqvarteer endnu samme Dag skulde forlægges til Hagenau. Et af General Rapp fra Strasburg foretaget Angreb var bleven slaaet tilbage med Tab. Feltmarschal Wrede er den 29de Juni rykket ind i Nancy. Feltmarschil Fyrst Blücher var den 26de i Noyen, 13 Mile eller tre Dagsmarscher fra Paris, hvorhan ventede at indtræffe den 29de. St. Quentin, var bleven forladt af Fienderne, og umiddelbart derpaa besat af os. Cambray er taget af Engellænderne. De fra Paris af den for nærværende Tid der nedsatte provisoriske Regjering til de tre Monarker afsendte Deputerede have, da deres Forlangende angaaende en Vaabenstilstand ikke kunde blive antaget, foreløbig maattet begive sig til Rheims, for der at oppebie det Nærmere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Haag, den 4de Juli. Vi have her modtaget følgende Udtog af en Beretning fra Lord Wellington: "Den 26de om Eftermiddagen lod jeg Peronne angribe af den første engelske Brigade under General Maitland. Tropperne toge med ringe Tab Hornværket, hvorved Forstaden dækkes paa venstre Bred af Somme. Umiddelbart efter gav Staden sig. Garnisonen nedlægger Vaabnene, og gaaer hjem. Tropperne have ogsaa udmærket sig ved denne Leilighed. - Da jeg maatte opholde mig i Cateau, for at oppebie mine Pontons, og forat tage Cambray og Peronne, saa har Fyrst Blücher fortsat sin Marsch foran mig. Dog synes denne Adskillelse af begge Armeerne ikke at være farlig. Jdag staaer et Corps i Cressy med Forposterne i Villers Cotterets ved La Ferte Milon, Et andet Corps er i Senlig, og General Bülows i Nærheden af Paris. Jmorgen ville hans Forposter trænge frem til St. Denys og Gonesse. Armeen under min befaling har sin høire Fløi i St. Just og den venstre i Taulle, hvor Compiegne veien forener sig med den Vei, der fører fra Roye til Paris. Reserven staaer i Roye. Jmorgen agte vi at gaae frem til Oisefloden. – Jfølge alle hertil indløbne Beretninger havde de fiendtlige Corps, som havde samlet sig under Marschal Grouchy i Soissons, endnu ikke trukket sig tilbage til Paris. Fyrst Blüchers Tropper staae imellem denne Stad og omtalte fiendtlige Corps Rotterdam, den 4 Juli. Bonapartes Aftakkelse var et sandt Tordenslag for hans Fæstningscommandanter. De ere blevne ganske tvivlraadige, og have tabt Modet. Garnisonerne, som for det meste bestaae af Nationalgarder, have erfaret den franske Armees Nederlaa, og man kan derfor ikke vente nogen alvorlig Modstand af dem. Man har stor Grund til at troe, at de andre Fæstninger ville følge Quesnoes Exempel. - Blücher skal ved Soissons have afskaaret det franske Troppecorps under General Grouchy fra Paris. - Paa en Strækning af 20 Mile, hvor Slagene leveredes fra 15 til 18 Juni, skulle 60,000 Mennesker være blevne begravede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Brüssel, den 2 Juli. Blandt den Mængde af modsigende Efterretninger, som siden i Gaar have været i Omløb her, anføre vi følgende som de troværdigst: Marschal Grouchy har efter sit Tilbagetøg fra Namur til Givet samlet sin Armee og andre Tropper, som undkom fra det blodige Slag ved La belle Alliance. Med disse Stridskræfter, hvis Styrke det er vanskeligt at bestemme, har han taget Retningen til Paris, for at dække denne Hovedstad. Fyrst Blücher har med sin sædvanlige Topperhed angrebet og ganske slaaet Marschal Grouchy. Efter dette nye Nederlag skulle begge Kamrene have kaldet adskillige Medlemmer af det forrige lovgivende Corps til sig, og besluttet, at Ludvig den 18de igjen skal bestige sine Fa dres Trone, Man tilføier, at Bonaparte derpaa har forladt Paris, for at indskibe sig i en Havn i Canalen. Hertugen af Willington og Fyrst Blücher skulde i Dag rykke ind i Paris. - Valenciennes er tæt indsluttet, og vil blive bombarderet, hvis den vedbliver at forsvare sig. General Ney er dens Gouverneur. Alle Lilles Porte ere lukkede; kun Commandantens Fortrolige blive ud ladte. - Som man forsikkrer er en ny Tractat bleven sluttet, ifølge hvilken Ludvig den 18de under visse betingelser og imod visse Afstaaelser, der skulle tjene til Garantie, igjen skal sættes paa den franske Trone.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-13
(Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lüb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-13
Wien, den 2 Junii. J Forgaars Middags holdt Capitain Oelschütz, af Regimentet Davidowich, ledsaget af adskillige Officierer og med 24 blæsende Postillioner foran sig, sit høitidelige Jndtog her i Hovedstaden, hvorhen han den 20 Mai blev sendt af Feldtmarschalleutenant Bianchi fra Leiren ved Capua. Han overbragte den høist vig tige Efterretning, at Hovedstaden og hele Kongeriget Neapel have underkastet sig de seierrige Keis. Tropper. Murat har nu ophørt at regjere. Ligesaa hastig som han den 16 Juli 1808 blev ophøiet paa Neapels Trone, ligesaa pludselig blev han den 20 1816 styrtet fra samme, og huns uretmæssige Herredømme endt. Den 23de ere vore Tropper rykkede ind i Hovedstaden Neapel saavelsom i de andre faste Pladser. - Murat har forlangt fri Afmarsch med Resten af sine Tropper til Frankrig, hvilket naturligviis er bleven ham afslaaet. – Regjeringen i Neapel er strax bleven overtaget i Ferdinand den Fjerdes Navn. - Det var Feldtmarschallieutenant Neipperg, som den 23. Maj rykkede ind i Neapel. Der forefaldt store Uordener, hvorved mange Franske og Tilhængere, af Murat bleve ombragte. - Den Efterretning, at Murat er med 400 Mand bleven taget til Fange paa Øen Jschia, hvortil han med Livsfare var flygtet, behøver nærmere Stadfæstelse. - Prinds Ferdinand af Würtenberg er udnævnt til Civil og Militairgouverneur i Gallizien. - Man har herfra truffet den Jndretning, at der for Fremtiden, skal i Hovedqvarteret udgives en egen Krigstidende, til hvis Redaction et Medlem af det herværende Hoskrigsraad er udnævnt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-13
Paris, d. 30 Mai. Alle endnu herværende Armeeadministrationer have faaet Ordre at begive sig til Nordarmeens Hovedqvarteer i Leon. J alle Nabostæderne anlægges store Magaziner. Den 4de Jnfanteriedivision er marscheret herfra derhen. En Deel af den unge Garde blev endog bragt derhen paa Vogne. General Corbineau, Napoleons Adjutant, gaaer til Nentes, for at overtage Over commanden imod Jnsurgenterne. - Der er givet den befaling, at alle Oberster skulle blive ved deres Regimenter; men Majorerne og Oberstlieutenanterne kunne bivaane Maimarken. Deputationerne skulle bestaae af 15 Mand pr. Regiment, nemlig 5 Officierer og 10 Underofficerer. - Man veed nu, at den nylig hertil ankomne østerrigske Coureer ikke har medbragt Fredsforslag, men Congressens sidste Declaration af 12 Mai, hvorved den tidligere Declaration af 13 Marts fuldkommen stadfæstes. - Efterat General Travet havde faaet Kundskab om, at en engelsk Fregat og to Corvetter vide ankomne til St. Gilles, og at Generallieutenant Larocha Jaquelin og nogle andre Chefer havde samlet 4 til 5000 Mand og taget det af 30 Jnvalider forsvarede Batterie ved St. Gilly, satte han sig strex i Spidsen for 1200 Mand i Marsch, stødte paa Jnsurgenterne den 19de, adspredte dem og dræbte 300 af dem. General Travet bemægtigede sig ogsaa 4000 engelske Flinter og 600 Fade, Krudt. - J Søndags bivaanede Napoleon Messen i Tuilleriernes Capel. J hans Følge vare Prindserne Luction, Joseph og Hieronymus. Efter Messen holdt han Revne, ved hvilken Leilighed han gik gjennem alle Rækkerne, og uddeelte Æreslegionens Orden til Officiererne ved det 2det og det 47de Regiment. - Cardinal Fesch og Napoleons Moder ere i Gaar ankomme hertil. Hieronymus var ilet iforveien. - 68 Batailloner Nationalgarder skulle bryde op til den spanske Grændse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-13
Jtalien, d. 24 Mai. Af Breve fra Jtalien sees, at omtrent den 20 Mai vare Østerrigerne i Besiddelse af hele Kongeriget Neapolis, undtagen Ancona, Pescara og Gata. Den 22de vare de østerrigske Tropper i Capua. De skulde samme Dag besætte Høiderne om Staden Neapolis, og den paafølgende Dag rykke ind i Staden ifølge en med Duca di Gallo afsluttet Capitulation. Jforveien havde bemeldte Minister, efter Opfordring, af den engelske Søcapitain Campbell, med denne afsluttet den bekiendte Convention af 11 Mai. -Man vidste ikke hvor Murat var. - Den neapolitanske Armee er aldeles adspredt, eller gaaet over til Kong Ferdinand. Nogle mene, at Murat er flygtet til Sallern, for der at indskibe sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-13
Subscriptionen paa dette Blad modtages hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-13
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-15
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Magde Tolvte Aargang. No. 56. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 15 Juli 1816. Om politiske Meninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-15
Hvad en Forfatter engang sagde om det tydske Sprog, at det er noget, som Folk her til Lands fødes med, gielder ogsaa om Politiken. Holberg, den store Menneskekjender, har i sin politiske Kandestøber viist os klarligen, at allerede i hans Tid, Mennesker, som neppe forstaae at omstøbe en Tinkande, troe sig istand til at omstøbe Stater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-15
(Jndsendt.)¬ J nogle Numere af den fyenske iversenske Avis har Hr. Landsdommer og Herredsfoged Dr. S. L. Baden fremsat saavel sine Grunde til at undslaae sig for at deeltage i det litterære Selskab, man i Fyen arbeider paa at oprette, som ogsaa Grundene til den Mening, han yttrer, at et saadant Selskab i Fyen vil være overflødigt og frugtesløst. Om den sidste Punkt være det en i den Hvorfra det er aftrykt i Kjøbenhavns Skilderie No. 44, 52, 53. lærde Verden aldeles ubekiendt ung Mand, der i Øvrigt ingenlunde miskjender den fortjente Videnskabsmands Frimodighed og Moderation, tilladt at meddele nogle bemærkninger og Oplysninger, hvilket han saa meget desto trøstigere vover, som hans private Stilling har gjort ham temmeligt nøie bekjendt saavel med Oprindelsen til den Plan at stifte det omtalte Selskab, som med dens videre Udvikling og de første Skridt til dens Realisation. Det Første og Eneste, jeg troer det nødvendigt at gjøre den kyndige Læser opmærksom paa, er, at Stifternes Hensigt var, at oprette ei et Videnskabers-Selskab, men et videnskabeligt Selskab, det er: ei et Samfund der vil arbeide paa at hæve den menneskelige Viden til et høiere Trin end det, hvorpaa den staaer hos Pluraliteten af Tidens Lærde, men et Samfund, hvis Øiemed er, at udbrede Videnskaberne i en anviist Kreds, og at sørge for, at Tidsalderens Fremskridt ogsaa kommer dens Medlemmer til Gode., Til Hirt udfordres grundig Lærdom, og det vilde maaskee have seet ud som Ubeskedenhed, om nogle Videnskabsvenner i en afsides liggende Provinds havde anmeldt sig selv som dens Besiddere, til Dette behøves Videnskabelighed, og den kan vel Enhver uden Arrogance tiltroe sig, der i sig føler Sands for Aandsudvikling, og Lyst og Mod til at fremme samme i sin Kreds.