Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-05-27
Den sørgelige Efterretning er indløden: at Fæstningen Messolunghi, som saalænge har giort en heeltemæssig Modstand, er nu endelig faldet i Tyrkernes Hænder. Mangfoldige ere de Efterretninger, som fra forskiellige Kanter ere indløbne derom; men som alle have noget usikkert og tvivlsamt ved sig i Henseende til de enkelte Omstændigheder. Den Østerrigske Jagttager indeholder derom blot følgende: Flere Skibe, som ere ankomne til Corfu den 25de April fra Bugten ved Patras fra Cefalonia og Calomaa berette: at Messolunghi er den 22de April faldet i Tyrkernes Hænder. Begivenhederne selv synes at være upaatvivlelig: men om Maaden hvorpaa det er skeet ere Angivelserne saa modsigende, at vi først maae oppebie nærmere og paalideligere Efterretninger derom. Fra Triest berettes: at General Ponsonby, som fører Commanden paa de Joniske Øer i General Adams Fraværelse havde begivet sig dertil paa Skibet Raaden, saasnart han havde erfaret den Fare, hvori Staden svævede for at tilbyde den sin Mægling. Det Engelske Blad Coureren beretter, nu at der den 14de ankom Depescher fra Generalen som indeholde, at Messolunghis Skjebne, blev afgjort om Natten til den 22de April. Det synes at Garnisonen formedelst den totale Mangel paa Levnetsmidler og Flaadens mislykkede Bestræbelser for at bringe den Hielp, var bleven bragt til Fortvivlelse og havde besluttet, at forlade Fæstningen, hvorfor 800 Md. under 2 Capitanos havde gjort et Udfald i det Haab at bemægtige sig et af Batterierne ved Søekysten, som blev forsvaret af et talrigt Corps Arabere. Paa samme Tid satte man Jld paa endeel af Byen for at lede Beleirernes Opmærksomhed derhen. Ved dette Udfald haabede man at bane en Vei for den øvrige Deel af Besætningen; men Tyrkerne havde forudseet Planen og forstærket saaledes deres Poster, at dette Corps efterat have forgiæves bestræbt sig forat bemægtige sig et Batterie adspredte sig og søgte at frelse sit Liv ved at tage Flugten til Biergene, nu trængte Tyrkerne ind i Staden og alt hvad der giorde Modstand blev nedsablet eller gjort til Fange. Hvormeget Tyrkerne have tabt bliver ikke meldet; men man kan slutte sig til den Haardnakkenhed hvormed der er bleven fægtet deraf, at uagtet 2 til 3000 Grækere omkom deels i Staden og deels ved Foden af Bierget, saa ere kun 150 blevne tagne til Fange. Et stort Antal af Fruentimmer skal have dræbt sig selv eller være druknet, men over 3000 være blevne tagne til Fanger. Skrækken over de første Grækeres Adspredelse, som vare udmarscherede af Fæstningen, havde meddeelt sig dem, som skulde følge bag efter og som nu forlode deres Poster, og søgte at frelse sig som de kunde udenfor Staden. Midt i Forvirringen trængte Tyrkiske Tropper ind fra Søe- og Landsiden og bemægtigede sig Fæstningsværkerne, som de satte Jld paa til Beviis paa deres Seier. Den 2den April havde som det syntes begge Cheferne Jbrahim og Seraskieren fandt en Opfordring til Staden, og tilbudt den en Capitulation under Løfte om, at Jndvaanernes Liv skulde blive staanet v. at de skulde faae Lov til at begive sig hvorhen de vilde i de Tyrkiske Stater, men dette Forslag blev dengang endnu forkastet i en afgiørende og høi Tone. Da denne Efterretning vel kan ansees for at være den meest paalidelige, saa fortiener de øvrige, som man har, især de usikkre Franske Beretninger vel ikke at anføres. De ere blot alle enige i, at Garnisonen havde lidt en skrækkelig Hungersnød inden den beqvemmede sig til at forlade Staden. Modet var længe bleven opholdet, fordi den havde fet den Græske Flaade krydse i Nærheden; men det havde været denne umueligt at komme Staden til Hielp.