Berlingske Tidende, 1828-08-30
Den 17de dennes blev Porten ved den Nederlandske Gesandt underrettet om Unyttigheden af dens Bestrædelser, at formaae Hr. Stratford Canning til, igjen at indtage sin Post i Constantinopel. En Curreer fra Wien, som Dagen i Forveien steeg at i det Nederlandske Hotel, skal have været Overbringeren af denne vigtige Efterretning, som tilintetgjør alle Tyrkernes Forhaabning ger. Den 18de dennes sandt herpaa en stor Divans Forsamling Sted, hvori der, som det hedder, blev raadslaaet over den fra London erholdte Meddelelse, og alle dertil hørende Papirer bleve forelagte, en Omstændighed, der viser, hvilken Vægt Porten læge ger paa det Engelske Cabinets Sindelag. Med Vexlingen af Personerne i det Engelske Ministerium troede Porten, at der ogsaa var forbundet en Forandring i Grundsætningerne. Det skal derfor meget have forhauset de Ottomanske Ministre, at høre Grev Aderdeen føre samme Sprog som Hr. Canning og Lord Dudley, og see ham give alle de Foranstaltninger, som Porten troede gjorte for at behage den, en anden Udtydning. Saaledes havde Porten lagt særdeles Vægt paa Admiral Cobringtons Bortkaldelse, og smigret sig med, at denne berømte Anfører havde sin ved Navarin erhvervede Berømmelse at takke for sin Ungade; hvorledes maatte da ikke de Tyrkiske Diplomater blive tilmode, da de paa officiel Vei erfarede, at Codringion havde mistet sin Command i det Middellandske Hav, fordi han ikke hindrede Overførselen af Græske Krigsfanger til Egypten som Slaver, altsaa af en lige imod den Tyrkiske Jnteresse stridende Grund. Divanets Møde, som endog bivaanedes af den først nylig helbredede Storvetier, varede sex Timer, og efter dets Slutning, Kl. 11 om Aftenen, traadte Mufti, Storveieren, Reis Effend- og endnu tre andre Medlemmer sammen i en hemmelig Committee, som bivaanedes af Storherren personlig, og hvori de i den almindelige Forsamling forekomne Spørgsmaal endnu engang bleve undersøgte, og, ligesom før, for at prøves forelagte de nylig dannede Clubber (som have Lighed med de revolutionære Jacobiner-Clubber, da Turbanen her et ombyttet med en rød Hue, som alle Jndviede i Forsamlingen maae bære). De Spørgsmaal, som omhandledes i Mødet af 18de Juli, men hvorom der ikke blev fattet nogen bestemt Beslutning, da Stemmerne vare deelte, skulle have indskrænket sig til følgende tvende : 1) Stemmer det med Portens Jnteresse, efterat alle Forsøg til Udsoning med de Magter, der, uden Portens Vidende, i London, have indgaaet Stipulationer angaaende den Græske Jnsurrection, ere blevne frugtesløse, at rette sig uden Indskrænkning efter disse Stipulationer, og kan der sendes en Deputeret til Corfu, 2) Et det, efterat de fiendtlige Russiske Hære have viist sig ved Rigets Porte, mest stemmende med Portens Jnteresse, at søge Fiendtlighederne bilagt, eller til sidste Øieblik at friske Krigslykken; Vilde det ikke maaskee være fordeelagtigere for det almindelige Bedste, hellere at udsone sig med Rusland end med de Græske Mæge lere, Det første Spørgsmaal skal, forsaavidt derved var at opnaae en Udsoning med Rusland, være bleven besaet af det fredelskende Partie, som derhos androg paa, at der maatte blive udnævnt en Afsending til Corfu; hvorimod de frigeriskinnede forkasteds Forslaget af den Grund, at Porten deraf end ikke kunde vente sig den ringeste Fordeel, og at dette Skridt alene kunde komme Grækerne tilgode. Det andet Spørgsmaal skal have beskjæftiget Forsamlingens hele Opmærksomhed, og endog givet Anledning til stormende Optrin. De fredelskende Medlemmer forlangte paa det Eftertrykkeligste, at man uden Forhaling skulde sende Deputerede til det Russiske Hovedqvarteer, for at undgaae Ansvar, lighed for den store Fare, man ellers udsatte Riget for. De Krigslystne skulle derimod med Utaalmodighed have forlangt Armeens Forstærkning, Opplantning af den hellige Fane, saasnart Fienden maatte overskride Balkan, og Fremskyndelse af Arbeiderne til Hovedstadens Forsvar, under hor Mure Krigen først ret maatte begynde, naar ellers Fienden havde det Mod at nærme sig dem. Clubberne give hidtil det sidste Forlangende Eftertryk, og det er ved Storherrens Stemning at befrygte, at det endnu vil vare længe, inden Riget igjen faaer Fred.