JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Da Jndsenderen heraf har havt Leilighed til at erholde dette Værk, saasnart det var udkommet, og, som den, der har fulgt den hele Strid og gjort sig bekjendt med alle i Anledning af fornævnte Udkast udkomne Skrifter *), troer at turde have en Mening i denne Sag, har han ikke villet undlade med nogle faa Ord her at omtale det sidstnævnte Værk, ikke i den Hensigt at levere nogen egentlig Kritik derover, men for dog at lade en offentlig Stemme høre om samme, og det med særdeles Hensyn til, at vor berømte Landsmand, paa Grund af den lidenskabelige og høist uanstændige Tone, der hersker i dette Skrift, muligen kunde finde sig foranlediget til at lade samme aldeles ubesvaret, hvorved da Hoben, der altid er tilbøielig til at lade sig imponere af store Ord, let kunde bringes til at troe, at han virkelig havde gjort sig skyldig i alle de Absurditeter, hans Modstander har tillagt ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Hvad selve Etatsraad Ørsteds Kritik over titnævnte Lovudkast angaaer, da kan det ikke negtes, at den er affattet i en noget streng Tone, 1) En Oversigt over disse Skrifter og deres Jndhold findes i det nysbegyndte interessante Værk: "Neues allgemeines staats- und gewerbwissenschaftliches Archivfür deutsche Bundes staaten von Dr. Harl. 1825. 28. 1 A. 2 H. III at den neppe tør siges aldeles fri for Uvillie imod Udkastets formeentlige Forfatter, Statsraad Gønner, og at den vel ogsaa, som ethvert andet menneskeligt Arbeide, kan indeholde Urigtigheder, der maaskee tildeels ere, som en tydsk Forfatter (Harls Archiv 2 B. 2 H. S. 243) ytrer, grundede i Ubekjendtskab med den baierske Rettergang og Lokalforholdene sammesteds. Men paa den anden Side kan det ligesaalidet negtes, "at Enhver, der vil blive Sandheden tro, maa - som samme Forfatter tilføjer - give Etatsraad Ørsted Ret i mange (Man turde vel sige de fleste Stykker", tilstaae, at Statsraad Ørsteds Kritik har mere end tilstrækkeligen godtgjort, at Lovudkastet er et fra mange Synspunkter høist forfeilet Arbeide, og indrømme, at Tonen i Etatsraad Ørsteds Skrift er, om end paa mange Steder streng, dog aldrig saadan, at den krænker Velanstændigheden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Statsraad Gönners Modskrift er derimod et sin berømte Forfatter i enhver Henseende uværdigt Produkt. Om Værkets Realitet kan der neppe iblandt dem, der have Kundskaber og Dygtighed nok til at sætte sig ind i den omhandlede Materie og formaae at veie Grunde imod Grunde, være forskjellige Meninger, men om dets Værd fra denne Side er det ikke Stedet her at udlade sig vidtløftigen, da en formelig Kritik vilde optage en Plads, som dette Blads Plan ikke tilsteder, og derhos neppe være Fleerheden af Læserne velkommen. Men derimod fortjener den Tone, hvori titnævnte Skrift er affattet, offentligen at revses, som et hidtil vist nok mageløst Exempel paa, til hvilket Pøbelsprog selv berømte Videnskabsmænd kunne nedlade sig, naar krænket Forfatterstolthed fører Pennen For denne Paastand behøver Man ikke andet Beviis end at henvise Læseren til selve Skriftet, der fra Fortalens Begyndelse, hvori Statsraad Ørsteds Værk karakteriseres som et Produkt sammensat af Uvidenhed, Anmasselse og Lidenskab, og til Værkets Slutning heelt igjennem er skrevet i en saa plump Tone og med en saa uhørt Arrogants, at Man ofte fristes til at troe, at det umuligen kan have den berømte Mand, hvis Navn det bærer, til Forfatter. Thi ikke et Sprog, som sømmer sig Videnskabsmanden imod Videnskabsmanden, men i et Sprog, som ikkun Pøbelen betjener sig af imod Pøbel, er dette Skrift affattet, og i de plumpeste Grovheder giver den krænkede Autorstolthed sig Luft.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Det Overmod, hvormed Gönner her behandler en dansk Retslærd, der udentvivl i enhver Henfeende kan sættes ham ved Siden, har noget for enhver dansk Mand saa Fornærmeligt ved sig, at Man ikke kan Andet end oprøres derved, og paa det Stærkeste ytre sin Uvillie derover, hvilket har været Jndsenderens Øiemed med disse Linier. Efterskrift. Det bemærkes, at dette Stykke var skrevet, førend Prokurator Høsts udvalgte Samling af de bedste Grovheder i Gönners Skrift udkom. Men Jndsenderen fandt heri ingen Grund til at holde disse Linier tilbage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Endnu et Par Ord om det mislige Forhold imellem Godseiere og deres hoveriegjørende Fæstebønder. (Fortsættelse; see forr. No.)§. 7. Jkke mindre fordærvelig i sine Følger. for Staten er Fæsteindretningen, og, skjøndt ikke saa meget føinefaldende skadelig, gjør den dog Forholdet imellem Godseiere og Fæstebønder, ligesaa misligt som Hoveriet, og det fordi Fæstebønderne derved underkastes saa megen Vilkaarlighed af slettænkende Godseiere, der, som de klogeste Contrahentere, forstaae at indrette Fæstebetingelserne saaledes, at de ei allene faae Haand over Hals paa deres Fæstebønder, men hvorved disse, al Slid og Slæb uagtet, som oftest beredes et kummerfuldt Liv blandet med sørgelige Udsigter i Fremtiden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
J Forbigaaende bør jeg anmærke, at jeg her som i det Foranførte blot har taget Hensyn til slettænkende, eller rettere sagt, ikke ædeltænkende Godseiere, der betragte deres Fæstebønder, ikke som selvstændige Statsborgere, men som Midler, til at opretholde deres Glands, kildre deres Herskesyge eller forøge deres Mammon (og deres Tal, er, desværre, alt for stort, den ædlere Deel blandt Godsejerne skal siden omtales.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
(Meddeelt af Frederik Møller.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Jndenlandske Efterretninger. Den 2 August 1825 forsvarede Cand. medic. og chir. Hans Balzar Hornbeck sin for Licentiatgraden i Medicinen skrevne Afhandling: annotationes in dysenteriem cum descriptione, epidemiæ navalis hujus morbi in India occidentalli observat; de ordentlige Opponenter vare: Hr. Prof. og Dr. Med. Herholdt, R. a. D., og Hr. Prof. Dr. Med. O. Bang. - Fra Auditoriet opponerede: Cand. medic. Ravn, Cand. medic. Speyer, Cand. medic. Trier, Stud. med. Wagner, Dr. Med. Otto, og Cand. med. og Projector Switzer. Respondens var Cand. chir. M. Djørup. Acten, der foregik i Regentskirken, begyndte Kl. 10 1/2 og vedvarede uafbrudt. til Kl. 33.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Søndagen den 31 Juli holdt Hs. H. Hr. Stiftsprovst Schierup, Sognepræst til VorFrue Kirke i Aalborg, sit halvhundredaarige Embedsjubilæum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Odense, d. 5. August. J Commissionen, imod Niels Nielsen Møller med flere i Anledning af falske Banksedlers Forfærdigelse og Udgivelse, samt for at have huset N. Møller m. v. Tiltalte, 31 i Tallet, blev Mandagen den 25 og Onsdagen den 27 Juli afsagt Dom paa Odense Raadhuus. Af disse blev Hovedmanden N. N. Møller tildømt at miste Ære og Liv, 6 at miste deres Haand, 7 til offentligt Arbeide i længere og kortere Tid, 3 bleve frifundne og 14 anseete med Pengemulcter og Straf paa Vand og Brød, eller formedelst Alderen simpel Fængselstraf for Nogle Sagens Omkostninger ere de Skyldige desuden tildømte at betale Enhver især efter et bestemt Forhold, ligesom Nogle af dem til at erstatte de udgivne falske Sedler. - Efter en trykkende Lummervarme faldt her i Gaar Middags en stærk Tordenregn. Uveiret var kun et Øieblik over Byen; men nogle Tordenskrald vare saa stærke, at det rystede i Husene. En Lynstraale slog til samme Tid ned i Smedehuset, i den 1/2 Miil herfra beliggende Landsbye Seden, som brændte tilligemed en Bondegaard, hvoraf dog en Deel af Stuelængden blev reddet ved den tililende Hjelp ogsaa herfra med Sprøiter og fornødent Mandskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Aalborg, d. 30 Juli. Det Beckerske Selskab forlader i Dag Aalborg, hvor det har vundet meget bifald. J Tirsdags Aftes efter Forestillingen af Das Donauweibchen No. 2, fremkaldtes Jfr. Becker; hun modtoges med almindelig bifaldsklappen og Bravo. Selskabet skal ville give nogle faa Forestillinger i Aarhuus i Markedstiden, derefter drage til Randers og Viborg. Maaske kan man atter i Aalborg vente den Fornøielse at see dets Forestillinger. Frederikshavn har i disse Dage havt sit første offentlige Marked. Da det ikke findes anført i Almanakken, kan man vel ikke antage, at Alle havde Kundskab derom. Jmidlertid havde Nyheden dog bragt en Mængde Mennesker sammen, og Handelen havde neppe blevet ringe, hvis Markedsgjæsternes Lommer ikke havde havt Tæring. Nogle Kræmmere have rost dette Marked, og foretrække det for Sæbymarked. Af Boder vare vel omtrent 30, hvoraf en Trediedeel med Sko og Støvler, de to Dele med Alenkram og Rips. Et Par med Brød, Aal og Brændeviin, og nogle Borde med nogle Smaating. Der fandtes 3 Læs Fisk fra Aalbek, men hvoraf næsten intet solgtes, sandsynlig fordi Egnens Beboere selv har nok, og Omegnens havde forsynet sig paa de andensteds holdte Markeder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Aalborg, d. 3 August. Den 1ste August holdtes Revue over det borgerlige Militære, for Hs. Høivelbaarnhed Hr. Stiftsbefalingsmand, Kammerherre v. Moltke. Hs. Høivelbaarnhed, lod først Borgercorpset og dernæst Jægercorpset udføre adskillige Manoeuvres, der alt skeete med den bedste Orden, og noksom vidnede om den Flid og Umage, der var anvendt for at erholde Duelighed og Færdighed i Vaabenøvelserne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Det behagede derfor Hs. Høivelbaarnhed at bevidne dem samtlig sin Tilfredshed. Da Veiret var meget smukt, vare mange vandrede ud forat see denne Høitidelighed, som var saameget mere vigtig, da det var første Gang det borgerlige Militære havde den Lykke at udføre Vaabenøvelser for Hr. Stiftsbefalingsmanden. Langesminde, den 30te Juli 1825. Reg men udebliver næsten ganske; Byggen er paa høie sandede Jorder tildeels bleven hvidt; Rugen har faaet endeel Skade, ja selv Kartoflerne kan mange Steder ei modstaae Tørken. Vi befrygte at Høsten, som tegnede sig saa godt, bliver saare flau, og mange Landmænd vil maaskee neppe høste Sædekornet. Høebjergningen har, ved det tørre Veir, gaaet ypperlig. - Efter Hr. Lieutenant og Dannebrogsmand Duus's. Sigende, erfarer Man nu med Vished, at et Dampskib skal bygges i Kjøbenhavn paa 70 til 80 Commers (Læsters Drægtighed?) til Paqvet derfra til Aarhuus. (Borchs Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Aalborg, d. 4 August. I Gaar Morges, blev hertil indbragt og sat i Forvaring Skipper J. H. Duus af Hals, 2de af hans Folk, der med ham foretog den sidste Reise, sidde ogsaa her arresterede. Senatet i Hamborg skal have udvirket Arrestantens Hæftelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Aarhuus, d. 5 August. Dette Aars St. Olufsmarked havde henved 300 Boder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Konstnydelser var Lemmings Concert noget høist fortrinligt. Beckers Skuespillerselskab gav to Forestillinger, hvorpaa det retournerede til Randers. Marzetta foreviiste sit Panorama, og to Familier, Hoffmanns og Bøchmanns, viste gymnastiske og eqvilibriske Konster. Dernæst opvartede en Harpespillerinde og adskillige andre omflakkende tydske Konstvirtuoser med deres Biersiddelmusik paa de offentlige Steder. De Handlende klage over Afsætningen, men denne Klage er jo saa almindelig nutildags.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Kjøbenhavns Børs, den 9 August 1825. Hamburg 2 M.a vista 21 Species 213.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Specier solgtes til 12 Rbmk. 12 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . . Nationalbank Obligationer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-09
Hamborger Laan af 1819. Bmk. 3000 (af Laanet 4 Febr. 1820) 103 1/2. - Rbd. r. S. Dito Dito. . . . . . . . Dito Dito Bmk. 4000 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn 4 pC. Dito nye . . . . . Asiatiske Actier. . . . . . 3 pC. nye danske Oblig.,(S. Bl.) Af 192,192 1/2 Rbd. Sdl. 4 Rbs. Tegn. 94 3/4 95 Rbd. Sedl. 894 90 i Banco. 110 1/2 110 3/4 i Sedler. 99 1/2 100 Banco. 99 1/2 100 Banco. 106 106 1/2 i Banco. i Banco. 89 90 i Sedler 3 M. efter at samme ere udstædte, 69 1/2 a 69 3/4 L. Sterling. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Nyeste Skilderie af K. jøbenhavn. Toogtyvende Aargang. No. 65. J Etatsraad F. Thaarups Fraværelse redigeret af Chr. Thaarup. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 13 August 1825. Frederik Phister. Slutter om ham dybsørgende Kreds, Staae Sandhed i Midten, lægge sin Haand paa hans Liig, tale og under sit Fædrenetag tilbedet som Søn og som Broder. "Lærers belønnede Haab; Ven en flittig som Faa, beskeden som Færre jo nærmere Maalet, end beskednere da; saa den HenHører det Vidnesbyrd, Dybsørgende, Hører, men vender Øiet mod Stiernerne did, Nattens og Lydt i Natten, naar Alt er tyst, i Slummer, gaaer de forjættende Sagn ud over Stjernerne, vi, høres om Land: usvigelig Vensovede var Gravenes Lys! begravet, Elskedes Grav. der fra Skabelsens Gry belyste de Slægter, vidne vi, evige selv. Hvad der er GudsJordefærdsdagen. 13 Aug. 1825. ei forgaaer Frederik Høegh Guldberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Skrivelse til Professor Rasmus Rask fra Ch. Molbech. Min Herre!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Efter min Hiemkomst fra Landet erfarer jeg, at De i No. 61 af Skilderiet har gjort Dem den Umage, at ville vise mig lidt til Rette i Anledning af mit Brev til Professor Gamborg. Næsten enhver, som hidtil har talt med mig om dette Deres nyeste Lærdomsfoster, har lagt mig paa Hierte, at jeg ikke skulde besvare samme, fordi Polemiken deri er af den Art og i en saadan Tone, at den har erhvervet sig et vist Privilegium paa Enetale, som vel opdragne Folk ei pleie at betiene sig af. Jeg har dertil sagt: at svare Professor Rask kan jeg egentlig ikke, siden han ei har tiltalt mig; men jeg kunde desuagtet have Anledning til at skrive ham til, for at takke ham for den Maade, hvorpaa han i No. 61 har omtalt mig og min Opposition imod hans nysvenske Retskrivning. De vil maaskee undres over at høste Tak, hvor De meente at have nedlagt en ganske anden Sæd. Men jeg kan umulig andet end vise mig erkiendtlig mod en Mand, som i den videnskabelige Strid, der var opstaaet imellem os, lægger for Dagen, at de eneste Vaaben, han har at bruge imod mig, ere personlige Udfald, Uartigheder og de urimeligste Fordreielse, af mine Sætninger; for ei at tale om andre "Konstgreb, som De allerede i Hermod No. 2 viste Dem saa øvet i at bruge. Har De nu derved i alle fornuftige Læseres Øine bekiendt Dem for overvunden, saa kan jeg ikke andet end takke Dem, fordi De hastigere, end jeg af Dem havde ventet mig, har gjort Ende paa Bogstavstriden om Deres Palladium, det svenske a, hvis Indfødsret i Danmark De kom saa slet fra at bevise.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Sprogbemærkninger. Joh. Evangelist Kaindl. Benedictiner og forhenværende Archivar i Abbediet Prisling, der for ikke længe siden er død, har udgivet et mærkeligt Værk i tre Bind. Die teutsche Sprache aus ihren Wurzen, hvori han søger at udlede Ordenes Betydning af deres Rødder. Af Roden Fall, bøiet, synkende, styrtende, udledes Zeisel (weifall) - (altsaa kommer det danske Tviol af Tvefald) ; Apfel, en Frugt, som falder hyppigst af førend den er moden (den ældste danske Benævnelse herpaa er Abild, hvoraf igjen det nyere Æble); Penn, Penning, Penning, en Mynt af Malm betegnet med et Hoved og derved bestemt til Penge, kommer af fern. Hore udleder Forf. af Hener (Hyre), fordi hun forhyrer eller udleier sit Legeme. Det Ord randsage har en besynderlig Oprindelse. J det Engelske har to ransack endnu en egentlig og ugentlig Betydning, nemlig 1. plyndre; 2, gjennemsøge meget nøie; 3 voldtage, krænke. Johnson udleder det af angelsaxisk Ran og svensk Sak *). Ransack betyder altsaa oprindeligen en plyndret Sag eller Plyndring; men da Stæders Plyndring deels var forbunden med alle Gjemmers nøje Gjennemsøgen, deels med Voldtægt, saa fik Ordet den ugentlige Betydning: at gjennemsøge nøie, hvilken det har beholdt i det danske Tungemaal. Punsch, som saa mange dagligen drikke, uden at vide eller tænke paa, hvoraf det Ord egentligen kommer, skal være hindostansk og betyde fem, fordi denne Drik bestaaer af fem Elementer; Sukker, Arak (eller Rom), Thee, Vand, Citronsaft. Jeg tvivler meget paa, at det kommer af Sak, uagtet man har saa stor en Autoritet derfor, snarere troer jeg, at det kommer afsoke, som Johnson maaskee ikke har husket paa; thi to sack betyder endnu indtage, plyndre (en Stad, hvilket har nogen Liighed med det danske hjemsøge. to ransack blev altsaa at hjemsøge ved Plyndring. Uglen har i de fleste Sprog faaet sit Navn efter sit Skrig. F. Ex. Tydsk: Eule afhenlen; Latin og Jtaliensk: Ulula af ululare, hyler, og hvilket ganske ligner det danske Ugle og det engelske Ol (Aul) af to howl. Rothschild istedetfor Roeskilde, er i alle tydske Geographier en aldeles urigtig Oversættelse af dette Ord. Den vankundige Oversætter har antaget Ro for rødt og læst skilde istedetforskilde, et Ord, som han nok meente var det samme som Schild (Skjold, Skildt).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Jndenlandske Efterretninger. Viborg, d. 1ste August. En mageløs Hede og i de sidste Dage ledsaget med Storm af Nordvest (hvilken Vind endog i den stærke Hede er herskende) afsvier reent Græsset og Planterne, og volder, at al Slags Sæd for tidlig modnes paa Muld- og Sandjorderne. Havren, der er meget kort i Aar, maa man paa sine Steder høste, uagtet den ikke er rigtig kjernsat. Rug straaet er og beskadiget af Rust her, ligesom i Fyen; Kjernen er endnu god og om 8 Dage vil det være høstefærdig. Mod Rusten (som især maa tilskrives nogle Afteners og Nætters saltagtige Taage i Juni, som antages at komme fra Vesterhavet - og, naar Varme næste Dag indtræffer, uden at Vinden afblæser denne Dug af det blomstrende Rugax, volder denne Sygdom, der om end ikke Kjernen fordærves, dog fratager Straaet sine Safter) førte Beboerne af Overlund paa hiinside Viborg Søe, i Juni Maaned en særegen Krig og Feide mod de Berberisser, der fandtes her i Byen. Med Øxe, Saug, Kniv og Sax væbnede kom nogle Mænd, og forlangte, nogle Steder som Villighed, andre Steder som billighed, Eierens Minde til, at hugge Berberisserne, som da blomstrede, af i Bunden. De iværksatte denne Ødelæggelse efter Vedkommendes Tilladelse; men, at det ikke befrier for Rust, ville de vel efter denne Masakre have fornummet. At Sædstøven, den frembringe nu Rust eller ikke, skulde over høie Huse, spadsere uhindret af slig Modstand over Søen til Asmild Sogn, det strider mod al Rimelighed, ligesaavel som det: At Rust kommer hvor ingen Berberisser i flere Miles Frastand findes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Viborg, d. 6te August. J Onsdags og Torsdags den 3die og 4de August, blev den tørstige Jord qvæget med den længe ventede og ønskede Regn; men i Gaar var det en ryggende Storm af Sydost, der endnu i Dag vedvarer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Høsten er begyndt paa Rugen, der i den stærke Hede er modnedes hastig. Græsset, der endog paa gode Marker var bortvisnet, er det at vente Regnen især vil gavne, ifald ingen langvarig Tørke paafølger. Nye Kartofler, der først kostede 48 s. Skjeppen, altsaa næsten det samme som 2 Skpr. Rug, sælges nu for 20 sk. Blaabær er meget faa i Aar, da Heden har borttørret dem. Fiskeriet i Liimfjorden og Aale fiskeriet i Søen er i Sommer høist maadeligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Blandede Efterretninger. En sjelden Forbrydelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
En Fabrikant i Omegnen af Dreux havde giftet sig med en Dame fra Rouen, som fra sit første Ægteskab havde en Datter, og desuden nogle i Ægteskabsbrud avlede Børn. Da de sidste lovmæssigen ikke havde erholdt nogen Part i Arven, saa var den unge Datter Arving til en Formue af 400,000 Franker, hvilke, i det Tilfælde at hun døde, gik tilbage til Moderen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Dette Barn havde nu i lang Tid været unddraget alles Øine. En Arbeider, som havde havt en Trætte med Fabrikanterne, angav det for Øvrigheden. Denne begav sig nu en Morgen, tidlig, ledsaget af en Læge, til Fabrikherrens Huus og forlangte at see Børnene. Da Moderen bemærkede at de endnu sov, saa lode Herrerne sig føre i Børnestuen. Man begav sig først til den ældste Datters Sovekammer som alt var opstaaet; man erkyndigede sig dernæst om den yngste. Moderen sagde, at hun sov i een Seng med den ældste. Der svaredes, at dette formedelst Sengens Smalhed var umuligt. Derpaa paastod Herrerne at de ogsaa vilde besøge de andre Kammere, og disse bleve alle, eet efter det andet, oplukkede. Men da Moderen gik eet forbi, saa fordrede man ogsaa, at blive indladt der. Konen foregav, at have forlagt Nøglen; dog fandt hun den strax i sin Lomme. Døren gaaer op, og det første som møder de Jndtrædende er en hæslig Lugt. Dog gaaer man videre frem, og det ynkværdigste Syn viser sig for Øvrighedens Øine. En ung Pige paa omtrent 13 Aar, bleg og mager, næsten bare Skind og Been, og bedækket af Utøi, laa udstrakt paa en elendig Seng, tæt under et Vindue, hvori der feilede adskillige Ruder, med et iturevet Teppe over sig, og intet uden Pialter, paa Kroppen. I 6 Maaneder havde det ulykkelige Barn været i denne Tilstand. Hver Morgen, gav man det et Stykke Brød, hvormed det neppe kunde stille sin Hunger, og meer end een Gang havde det maattet drikke sit eget Urin. Det ulyksalige Væsens Existents synes at have været de daværende Tienestetyende aldeles ubekiendt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Man fortæller at Kokkepigen en Aften med Rædsel saae et lille paltet Barn springe ind, slug sulten at kaste sig over et Stykke Brød og derpaa som et Lyn igjen forsvinde. Man havde nemlig paa den Dag forglemt at give hende det sædvanlige Stykke Brød, men lykkeligviis ogsaa at lukke Døren. Sinesisk Sprog og Literatur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
J den berømte Professor Abel-Remusats Elemens de la Grammaire chinoise gjøres i Fortalen følgende bemærkninger: De Hindringer og Fordomme, der hidtil have lagt sig i Veien for den sinesiske Literaturs Fremskridt i Europa, synes at tage Dag for Dag af, og man kan forudsee det Øjeblik, hvor, hine bortryddede og disse aldeles forsvundne, det sinesiske Sprogs Studium vil blive ligesaa let som alle andre orientalske Sprogs, maaskee endog som visse europæiskes. Hvad den sinesiske Literatur angaaer, da giver Forf. i et Anhang til sin Grammatik en Oversigt over de fortrinligste sinesiske Værker, i det Kgl. Bibliothek i Paris. Der findes i samme en Samling af 5000 Bind af Sinesernes bedste, saakaldte classiske Bøger, samt deres Commentatorer; Samlingen af de gamle Philosopher, de fortrinligste mythologiske, poetiske og geographiske, historiske og chronologiske Værker; en næsten fuldstændig Samling af de af Missionairerne forfattede sinesiske Skrifter; desuden mange Romaner og Theaterstykker; et betydeligt Antal Afhandlinger over Konster og Videnskaber og Gjenstande af mangfoldigt Jndhold, de bedste lexicalske Værker, adskillige Oversættelser af andre Sprog og især Encyclopædier. Blandt disse sidste udmærker Forfatteren fortrinligen wen kian-theungkha, en uhyre Samling af Afhandlinger over alle Grene af menneskelig Viden, og det skjønneste Monument for den sinesiske Literatur, der allerede i og for sig opveier et Bibliothek, og hvis Læsning allene lønner Umagen at lære det sinesiske Sprog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Sværmeriske Rædselsseener.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Ostindiske Skatte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-13
Ved Jndtagelsen af Rangoun, Hovedstaden, i Pegn, og ved dette hele Riges Besiddelse, der snart vil strække sig til Ava, have Engellænderne faaet overordentlige Skatte. Alleene Pagoden Digou ved Rangoun indbefatter umaadelige Skatte. Dette særdeles gamle og helligt holdte Tempel er kugleformigt bygt og har hverken Døre eller Vinduer. Jgjennem, en ved Spidsen, anbragt Aabning indkaste de Store og Folket deres Offere, som i Aarhundrede have opsamlet sig her. Det slutter oventil med en Krone af massivt Guld, rigt besat med Diamanter og Rubiner, som Alombra, Pegus Overvinder, lod sætte her 1756, og der veier ligesaa meget som en Mand, hans Kone og fire Børn tilsammen. Man anslaaer deres Værd til 4 Lak Pagoder, eller 3,360,000 Fr. Margaretha Nicholson.