JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Saasnart Dampskibet ankom for Kiel komFoller seillende ud til os, for at afhente Passagererne og deres Tøi. Sluproerne have Skildt paa Casqvetten, hvorpaa læses Caledonia. J det Øieblik, vi traadte i Land, modtoges Tøieaf Litfenbrødre, der ligeledes bare Casqvetter, som Sluproerne, og paa en Trillebør rullede det hen til det Gjæstgiversted, hvor man vilde tage ind. Da mit Tøi var kommet paa Børen, raabte een af mine Medreisende, der var kommen tilbage fra Gjæstgiverstedet, til mig, vil De fortjene 5 Schill. (20 Rbs.), saa bær selv Deres Hat. Han sagde det saa hurtigt, at jeg i Begyndelsen ikke kunde fatte hans Mening. Men nu faldt det mig ind at spørge Litsenbroderen, om Hatten, eller rettere Hattefoutteralet, ogsaa regnes for en Dragt? Ja wohl raabte Litsenbroderen og vedblev at trille; men da jeg havde adskillige andre Smaating, saasom en Overkjole a. paa Børen, saa spurgte jeg, om ogsaa saadant regnedes for en Dragt, ja wohl, raabte Litsenbroderen, og det varede neppe et Minut, saa stod mit Tøi allerede aflæsset i Gjæstgivergaarden, der neppe ligger 50 Skridt fra Havnen. Jeg spurgte nu hvad jeg havde at betale, 20 Schill. – 5 Rbmark. - var Svaret. Da jeg fandt det noget for dyrt, svarede Litfenbrødrene, at det var efter Taxten: 5 Sch. for hver at de to Kofferter, 5 Sch. for hver Overkjole og 5 Sch. for Hatten For Taxter har jeg altid havt stor Respect, og jeg betalte nu, uden videre Jndvending, 5 Mk. for at faae mit Tøi kjørt 50 Skridt, noget, som i Kjøbenhavn, naar det kom høit, havde kostet 6 Sch. (24 Rbs.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Denne Omstændighed, skjøndt høist ubetydelig i sig selv, var mig ingen god Forvarsel. Paa hvilken Plet i Verden kan man vel møde større ubillighed! Det var første Gang jeg paa min Reise havde hørt "Ja wohl, som er det almindelige Udtryk for vort "Ja, lige fra Kiel til Hamborg; men jeg fandt det langt fra ikke saa wohl", som det klinger til. Ogsaa paa Dampskibet hørte man allerede af og til af Opvarterne sige "Ja wohl!", men amalgammeret med den sjællandske Dialect, var det kun en Afart af det virkelige, ægte tydske "Ja wol! Jøvrigt behøver man den hele Vei igjennem Holsteen til Hamborg ikke at forstaae andet end disse to Ord, for at faae alt, hvad man ønsker sig, ligesom man, efter Figaros Forsikkring, kan komme hele Engelland igjennem med God damin, Men dyrt er dette "Ja wohl!"(Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Noget om Jørgen Carsten Bloch, der døde i Aaret 1773, d. 7de Januari, som Biskop over Ribe Stift. (Slutning; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Hvad I. C. Blochs Gaver og Foredrag som Prædikant anbelanger, da har jeg hørt troværdige Folk at fortælle, at han ved sine Prædikeners Holdelse oplæste samme Ord for Ord, og at han derved gav Anledning til, at det blev noget mere brugeligt end forhen, ved deslige Leiligheder at betjene sig af Papiret. Endskjønt, Rigtigheden af denne Fortælling ingenlunde kan omtvivles, saa bliver han dog ei den første Slotspræst, der begyndte med denne Skik, man læser i Pontoppidans Kirkehistorie *), at en vis Marcus Møller, der fra Aar 1718-1724 var ansat som Slotspræst, og i Følge denne Station var pligtig til, vexelviis at prædike i det tydske og danske Sprog, saae sig nødsaget til, af Mangel paa god Hukommelse, naar han traadte frem paa Prædikestolen, idelig at bruge Conceptet, og *) 4de Deel, 1ste Bind, S. 244. da han nu mærkede, at det daværende kongelige Herskab ei var saa vel tilfreds hermed, men yttrede Mishag herudover, saa greb han den første Leilighed til at blive draget ud af denne Stilling; dette skeete, da han Aar 1724 blev kaldet til Biskop over Bergens Stift.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Jmidlertid forvoldte det, at Bloch, der nu enten af Mangel paa Hukommelse, eller og af en ham medfødt Frygtagtighed var nødt til at bruge Conceptet, naar han besteg den geistlige Talestol, ei fandt saa meget bifald, som han vilde have fundet, dersom han ei havde havt nødig at bruge dette Hjelpemiddel. Det gik Bloch i en vis Henseende, som en Schinmeyer, der i Aaret 1779 blev kaldet til Superintendent i Lübeck. Denne Mand besad gode Kundskaber og Jndsigter; i Aaret 1771 blev han af Universitetet i Kiel meddeelt Doctorværdigheden i Theologien, og Aar 1778 blev han af den da regierende svenske Konge Gustav den Tredie beskikket til Generalsuperintendent over Pommern og Rugen, og tillige at være Prokantsler og Professor i Theologien ved Universitetet i Greifsvald, men hvilken Post han, formedelst visse mødende Omstændigheder, ei modtog *). Men uagtet Schinmeier var en Mand, der besad flere Kundskaber og Jndsigter end Præster i Almindelighed, saa manglede ham dog Talefærdighed; hver Gang han prædikede, eller ordinerede en Candidat til Præst, betjente han sig af Papiret, og Ord for Ord oplæste, hvad han havde nedskrevet. Saa ofte han prædikede i Maria Kirke Herom kan læses hans Levnetsbeskrivelse, indrykket i en vis Prædiken, udgivet 1779. af Pastor v. Hude, og har den Titel: Die grosse Pflicht den Lehrer Jesum nachzufolgen. i Lübeck, havde han fuldt Auditorium (dette var Tilfældet i Aarene 1779 og 1789), thi han besad gode Gaver, talede høit, tydelig, havde en gjennemtrængende, rørende og behagelig Stemme; imidlertid vilde han dog have vundet endnu større bifald, dersom han ei havde havt nødig fra Begyndelsen indtil Enden af de holdne Prædikener at bruge Papiret. Dette var en Ting, som adskillige af de gode Lübecker ei vare saa ganske fornøiede med; de beraabte sig paa, at hans Formænd i Embedet, en J. A. Cramer og Joh. Gottl. Carpzov ei havde baaret sig saaledes ad; de kunde enten en tempore holde deres Prædikener eller og udenad med Færdighed memorere, hvad de havde nedskrevet foreløbigen. Dette var og Tilfældet med Bloch, da han i Aaret 1765 blev kaldet til Biskop over Ribe Stift. Denne Mands Talegaver skal have været gode og indtagende, imidlertid forekom det dem, som hørte ham, noget fremmed, at see Stiftets øverste geistlige Tilsynsmand tye til Papiret, naar han prædikede. Dette var en Skik, som de forhenværende Biskopper Matthias Anchersen og Johan Adolf Brodersen ei havde brugt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Jmidlertid vil man ved Læsningen af Blochs og Rosenstands Prædikener finde i samme sjeldne Jdeer og dyb Tænksomhed, som man forgjeves leder efter i nyere Samlinger af lignende Materie, hvorudi Sprog og Stiil ellers er net, ziirlig og flydende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
J Aaret 1767 skrev benævnte Bloch en latinsk Afhandling, og for samme blev han creeret til Doctor i Theologien af det Kjøbenhavnske Universitet. J Fortalen til samme Afhandling klagede han over Mangel af gode Bøger i Provindserne, saaog, at hans mangehaande Forretninger ei tillode ham at anvende saa megen Tid paa Studeringer, som han ønskede *).H. C. Clausen, Præst paa Fanøe. *) Herom kan læses forerindring til et Skrivt, der i Aaret 1779 blev udgivet af daværende Biskop over Ribe Stift Tønne Bloch, og har den Titel: Scriptorum divi Pauli chronotaxin &c. S. 4 hedder det: Conqvestus et olim, in officio æve ac periculo hodierno Antecessor, mihi qvidem. non cognatus at cognominatus, cum duodecim abhinc annis pro palma theologica, de Palma disseruit Dnus Georgius Castanæus Bloch: compluribus in hoc terrarum angulo destituor adminiculis, er desiderabilioribus, qvo mihi sunt notiora: ad hans penuriam etiam tot catervatim irruentibus obruor offici laboribus, at paucule admodum supersint horæ, propriis at privatis meis reservate studiis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Blandede Efterretninger. J September f. A. have 2, som gik paa Jagt, i Seine= og Marnedepartementet i Frankerig bemærket en Forsteening, der lignede en styrtet Rytter. Dr. Barruel undersøgte siden Petrefactet, og erklærede, at han virkelig ansaae det Hele for et forstenet Menneske, da han efter en nøiagtig chemisk Analyse har fundet Spor deri af et organisk anmalisk Stof og phosphorsuur Kalk, Basis for alle Been, og hvoraf Klippen, med hvilken den Forstenede hang sammen, ikke indeholdt det Ringeste. Mod Enden af Juni Maaned skulde den forstenede Rytter stilles til Skue i Paris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Den i sidste Vinter i Wien afdøde General Meezery havde i Kamp for sit Fædreneland, erholdt saa mange Saar, at den største Deel af hans Legeme var af Sølv. J hans levende Live havde flere Universiteter anmodet ham om, efter hans Død at maatte erholde hans Hoved til Studium, men i sit Testament har han in optima forma juris legeret det wienske Universitet Samme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Til de Blindes Jnstitut i Wien er der i afvigte Aar af ædle Menneskevenner skjænket ikke mindre end 100,000 Gylden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Kjøbenhavns Børs, d. 27 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer, (uden Renter) 92. Nationalbank-Obligationer, (af Laanet 4de Febr. 1820, uden Renter) 102 Rbd. r. S. ell. 121 1/2 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. - - Dito 4000 Bcomk. - . - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104 1/2. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16 a 16 s. - Svenske Sedler 55. - Asiatiske Actier .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-27
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Eenogtyvende Aargang. No. 61. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 31 Juli 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Reisen til Hamburg, (Fortsættelse; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Kiel. Man har aldrig saasnart nærmet sig Kiel, førend man baade føler og seer, at man befinder sig uden for det egentlige Danmarks Grændser. Hver Lyd af dansk Tungemaal synes at være forsvunden, og den plattydske Mundart blandt de lavere, ligesom den høitydske blandt de mere dannede, lader sig overalt fornemme. Det var endnu tidligt paa Dagen, og Bønderkoner kom seillende i ganske flade Baade, fra den nærliggende Landsby Ellerbeck med Grønt a. til Byens Forsynelse. Det, som forekom mig meest paafaldende, var noget, som udmærker Landboqvindfolkene i hele det Holsteen. ske, at de alle, lige indtil Pigebørn, bære sorte Mandshatte. J Kiel falbydes alle muelige Kjøkkenurter og Grønt for Dørene. Det Liv, som hine ankommende Handlende, i Forening med de i Havnen værende Søfolk, foranledige, maa blive den med Dampskibet ankommende Reisende, naar han nærmer sig Havnen, saa meget mere paafaldende, som han i fem til sex og tyve Timer ikke har seet nogen anden menneskelig Skabning end Passagererne og Skibsfolkene, der vare ombord med ham. Jeg havde hidtil dannet mig et Jdeal af Kiel, som i Virkeligheden blev til et Drømmebilled, hvis brogede og spillende Farver forsvandt, da jeg ikke meere betragtede det gjennem Phanthasiens Priisma. Altid havde jeg tænkt mig denne Stad, den første i Holsteen, et Sæde for Muserne, oplivet af Handel og Vindskibelighed. Men jeg veed ikke – laae det i mig selv eller laae det i Sagens Natur, – jeg følte mig overordentlig skuffet i mine Forventninger. Byen i sig selv er ret nydelig i det Hele tagen, men Bygningerne aldeles ulige, gamle uden at være antique, og hvad der er mærkeligt nok, intet egentlig Oldtidsminde findes her. Slottet er en Bygning uden Smag, bygt i Slutningen af det sextende Aarhundrede, Kirkerne indeholde indvendig ingen Mærkværdigheder, og ere uden til intet mindre end zirlige; Slotshaugen, fuld af stive Alleer, har ikke det mindste Tiltrækkende. Menneskene syntes mere tilbøielige til Alvor end Munterhed, og selv Børnene, der legede paa Gaden, forekom mig at mangle den barnlige Lystighed og Overgivenhed. Jeg kjender ikke Aarsagen til denne mig uvante Alvor. Er det Tiderne? Er det den herskende Aand? Hvor vover vel at fælde nogen bestemt Dom, naar man, som jeg, ikke har opholdt sig i en saadan By længer end to Dage!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Kiel eier vel et "Wochenblatt, men intet Adresseblad. Adresseavisen og dens Direction er forenet i en eneste Person, der kaldes Utroper." Denne levende Avis er forpligtet til at udraabe i alle Gader det, der anmeldes, mod en Godtgjørelse af 3 Schill. (12 Rbs.), hvad enten een eller flere Anmeldelser gjøres hos ham. Personen bærer en Klokke paa en Stok i Haanden, og efterat have ringet med samme raaber han, f. Ex. En Schip in Hafen mit frische Makrelen und Goldbyt - Verloren ist en golden Ring de eyrlige Finder kann fik en goden Dosor erwarten, menn he fik meldt an de Ecke von de Schomaker og Holsteensstraat." Ofte har han tre forskjellige Bekjendtgjørelser at udraabe paa eengang, og han gjør i det mindste to Vandringer om Dagen gjennem Byen. Nattevægterne udmærke sig i deres Sang fra de Kjøbenhavnske derved, at de ikke afsynge alenlange, søvnforstyrrende Vers. Naar f. Ex. Klokken er til raabe de blot: "Hou Wachter, de Klock har tein schlagen; tein is de Klock, hvilket ogsaa synes fuldkomment nok for den, som ønsker at vide hvad Klokken er, og ei høre Vers declamere. Udenfor de fleste Huse ere Steen= eller Træbænke, hvor Familiefaderen, efter fuldendt Dagværk, sidder med sin Kone og sine Børn, for at more sig ved Synet af de sparsomt Forbigaaende. Reenlighed udmærker Husene ligesaa meget som Menneskene, og Alle have et sundt Udseende, hvortil den rene Luft og de gode Fødemidler vel bidrager det Meste. Sieldent seer man smukkere Børn end her.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Allerede i Kiel begynde Tjenestepigerne at gaae med en Kurv, tildækket med et net firtzes Teppe, et Skildt paa deres Tugt og Ærbarhed. Jeg har ikke kunne finde nogen anden Betydning i denne Skik, end at det stiltiende skulde udtrykke, at de give Mandfolkene en Kurv. Uagtet vel neppe alle de, der bære et saadant Kydskhedstegn, ere Vestalinder, saa er det dog vist, at i Hamburg ingen Tjenestepige forlader Huset, uden at være forsynet med et saadant Ærbarhedstegn, der siger hele Verden, Bekjendte og Ubekiendte, see her en Susanne!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Man har forsikkret mig, at de Lærde her føre for det meste et aandigt Liv, og skjøndt Professorerne leve i de fortroligste og venskabeligste Forhold, saa finder dog i deres Jdeer en bestandig Gidning Sted. Universitetet tæller udmærkede Lærere, som Falk i Lovkyndigheden, Dahlmann, der ved sit nyeste historiske Værk har erhvervet sig en hæderlig Plads blandt Historiegrandskerne, Pfaff, Hegewisch i Læge og Naturvidenskaben o. s. v. Det største Tab, det Kielske Universitet nogensinde har liidt, var uden Tvivl i afvigte Aar, da det i en Tid af tre Maaneder mistede, Prof. Cordes, der i 36 Aar havde været Forstander for Universitetsbibliotheket og gjort sig saa meget fortjent deraf, 61 Aar gammel; F. Weber, der døde i en blomstrende Alder af 41 Aar, og C. L. Reinhold, der naaede det 65de Aar, og i 29 Aar med Hæder havde været Professor i Philosophien. - Den selskabelige Foreningspunkt for de dannede Classer i Kiel er Klubben Harmonien, men som i det Væsentlige nok ikke er forskjellig fra de sædvanlige Klubber. - Studenterne i Kiel bære endnu en Dragt, der temmelig ligner den saakaldte gammeltydske, og flade Huer paa Hovedet. Sjeldent seer man Nogen, uden en lang Tobakspibe i Munden. Naar de gaae til Forelæsninger, bære de sædvanligen en Lædertaske under Armen, hvori de have deres Collegier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
En af Kiels meest udmærkede Mænd, der i nyere Tider har været Gienstand for megen Omtale, er Præsten Harms. Hans naturlige Veltalenhed, berømmes af Alle, og hans Huuspostil har, som bekjendt, vundet Bifald. Men hvad der egentligen gjorde ham bekjendt, vare hans Theses, der, netop udkomne ved Reformationsfesten, vakte en Strid, som endnu er i frisk Minde. Mærkeligt er det, at han har været Møllersvend og først i en Alder, da de Fleste pleie at have fuldendt den academiske Bane, betraadte den. J det daglige Liv skal han, som de, der nøje kjende ham, forsikkre, aldeles ikke være det, man skulde formode af hans Skrifter. Langt fra at hænge med Hovedet, er han tvertimod den behageligste Selskabsbroder. Hans Yndere i Kiel vare engang i stor Angest for at miste ham, da han for adskillige Aar siden skal have faaet Kald til Rusland, som protestantisk Biskop i St. Petersborg, med en aarlig Løn af otte Tusinde Sølvrubler. Hvorfor Tilbudet ikke blev modtaget, har jeg ikke kunne erfare. Men saa enige iøvrigt Alle ere om hans udmærkede Talent som geistlig Taler, saa ville dog kun Faa indrømme ham Erudition, og rimeligt synes det ogsaa, at et saa sildigen begyndt Studium ikke har kunnet lede dertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Et Sted, som Kiels Indbyggere besøge meget i de skjønne Sommerdage, er Herresædet Knoop, der ligger lige ved Mundingen af den slesvig-holsteenske Canal, omtrent en Miil fra Staden. Hos den derværende Gartner beværtes med Thee og Caffe, og endog Spiisning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Alle de Skibe, som seile af den Slesvig=Holsteenske Canal, maa her forbi, hvilket naturlig viis yder et herligt og interessant Syn. Hovedbygningen er smagfuld og den dertil hørende Hauge med sine engelske Anlæg ret smuk. Man finder deri Drangerietræer, der bære de skjønneste Frugter. Fra Knoop til Holtenau er en halv Miil. Her var man i Færd med at bygge en ny Sluse, der kommer til at koste omtrent 100,000 Sølvdalere. For ei at standse Canal farten har man ikke villet indlade sig paa at istandsætte den gamle, der nu, skjøndt ikke over fyrgetyve Aar gammel, er aldeles ubrugbar. Den ny Sluse anlægges paa hiin Side Landeveien. Det er interessant at see, hvorledes Gravningen skeer ved en Maskine, der drives af Heste, og som lignede, saavidt jeg i en Afstand kunde see, thi det var forbudet at komme derhen, et uhyre stort Bor.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Badeanstalten, som blev anlagt her 1821, ligger ved Düsternbroock, vor Dronnings Yndlingsted, og Danisch Neuhof, omtrent en Fjerdingvei fra Byen. Egnen er ganske romantisk. Det engelske Anlæg ved Dusternbroockhar nogen Lighed med Lunden ved Sorgenfri men er naturligviis af langt større Omfang. Høie, tætte Træer udbrede deres mørke Skygger, rundt omkring sig. Ligefor ligger den maleriske Kyst med afvexlende Naturskjønheder. Badehuuset er fortræffeligt, stort og næsten pragtfuldt indrettet; Gulvene i Badekamrene belagte med Marmorfliser, og ved at aabne to Haner kan man, efter Behag, baade faae koldt og varmt Bad. Dansesahlen er meget stor og høi, og omgiven med et Gallerie for Tilskuere. Ved min Ankomst vare et eller to Par i Færd med at danse, men hvorledes dette tog sig ud i en saa stor Sahl, kan man let tænke sig. 80 Personer havde tegnet sig til Indvielsesfesten, og da Spiisningen nu var forbi, saae man dem spadsere omkring i det Grønne, spille Kort, ryg Tobak &c. Badeanstalten skal have kostet 50,000 Rbdlr. Sølv, som ere sammenbragte ved Actier. Bygningen er opført af Buntzen i Altona. Hvorledes man vil komme til sine Penge igjen og hvorfor man har indrettet det Hele saa pragtfuldt, begriber jeg ikke. Vandet har, det tilstaaer man i Kiel selv, intet Fortrin for hvert andet Søvand. Stadens Beliggenhed er vel meget skjøn, men fra Kjøbenhavn ligger den, naar man følger Postveien, 52, og, selv naar man gaaer med Dampskibet, 40 Mile.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Fra Sjælland kan altsaa ikke ventes stort Besøg og fra det nordlige Tydskland endnu mindre, da man der har Badeanstalter nok. Ei heller traf jeg der synderlig mange Gjæster, uagtet Aarstiden og Veiret vare saa indbydende. Den Dag, jeg ankom til Kiel, var for Byens Middel- og høiere Classer en saare frydelig, men for mig derimod en tychobraisk. Min ulykkelige Stjerne vilde, at der netop skulde være Fugleskydning, og den næste Dag den ny Badesahls Jndvielsesfest. Den som veed hvad en Fugleskydning og Jndvielsesfest betyder i en liden Stad, hvor meget en saadan Høitidelighed sætter alle Hoveder og Fødder i Bevægelse, vil let indsee, at en saadan Dag var den ubeleiligste, der kan tænkes, til at tage Mærkværdigheder i Øiesyn. Til Lykke for mig vare her kun faa egentlige Mærkværdigheder. Træt af Reisen indsluttede jeg mig altsaa især da det truede med Regn, paa mit Værelse, og gik ikke engang ud til Badehusene, for at see Fugleskydningen, hvor man forsikkrede mig de fleste af Byens Honoratiores og elegante Verden vare forsamlede. Af alle Lege have Fugleskydninger altid været mig de kjedsommeligste. Kun som Barn interesserede mig en saadan Morskab, men neppe havde jeg naaet Skjælsaarene, førend jeg fandt den at være den umorsomste af alle Morskaber.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-31
Den botaniske Hauge i Kiel skal være forsynet med Planter, der, som Adskillige forsikkrede mig, endog savnes i den Kjøbenhavnske. Den var næsten forsvunden, da den i forrige Aar afdøde fortjente A. Weber, Prof. i Naturvidenskab og Medicin, gjenoprettede den og blev dens Skaber. Ogsaa Anatomiekammeret roses meget, og jeg havde Leilighed til at kunne tage det i Øiesyn, men det kunde ikke interessere mig, som læg Mand i Chirurgie og Medicin. Desuden er et Anatomiekammer et memento mori - som jeg mindst behøvede her - og som man paa en Reise, hvor man søger Moro og Adspredelse, ikke gjerne tyer til. Over Handelens Stilhed og Næringsløshed, føres ogsaa her almindelig Klage. Man har troet, at Dampskibet, der ankommer her hver Onsdag, og det ny Badehuus vilde bidrage meget til at bringe nyt Liv i Byen, og har i den Henseende næret de meest glimrende Forhaabninger. Men de synes kun i ringe Grad at være blevne opfyldte. Et øieblikkeligt Liv frembringer vel Dampskibsfarten; men da de Fleste, som seile med dette Fartøi, reise i Forretninger, især i Handelsanliggender, og de Færreste for deres Fornøielse, saa betragtes Kiel sædvanligen af dem blot som et Holdsted, og paa Enkelte nær, søge Alle saa hastigen som mueligen, at komme derfra igjen, for endnu om Aftenen at kunne være i Hamburg, som kun ligger 13 Mile derfra. Naar Dampskibet ankommer Onsdag Morgen mellem 7 og 8, saa ere de fleste Passagerer, det har medbragt, allerede Kl. 10 forsvundne fra Kiel. De unge tydske Kjøbmandsbetjenter, man kalder Probenreiter, ere ved saadan Leilighed især yderst utaalmodige. Jeg hørte blandt andre een bande og støie og skjænde, fordi han ikke kunde faae sin Vogn fra Befordringsvæsenet hurtigen nok. Jkke faa af disse Merkurs Sønner, der med deres Prøver trække Verden rundt og bidrage saa meget til at formindske den Smule Handel, der endnu er tilovers for den Indfødte, som dog maa svare de Skatter og Tyngder, hine ere frie for besidde ofte en utaalelig Arroganz. Om Torsdag Eftermiddag Kl. 4 afgaaer igjen Dampskibet fra Kiel. De Fleste, som ville reise med samme, maae det gjerne saa, at de, uden at behøve at ligge Natten over i Kiel, kunne være der betids nok. Men dermed ere Gjæstgiverne langt fra ikke fornøiede. Med Ængstelighed talte man imidlertid dog, lige fra Kiel til Hamburg, om den ny da forventede Dampskibsfart paa Lübeck, som noget, der meget vilde og maatte formindske Farten paa Kiel. (Fortsættes.) Offentlig Badeanstalt ved Dyrehaugen.