Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1766-06-23
Den 27de Maji næstleden har Stadens høi respective Magistrat authoriseret Anna Olsdatter, Anna Nielsdatter, Elen Sivertsen, Dorthee Kirstine Hansdatter, Margaretha Jensdatter og Karen Pedersdatter til Sælge-Koner her i Staden. Morten Jversen Rise har den 17de hujus erholdet Borgerskab som Haar-Skiærer og Accommodeur. Dette er indsendt. Samtale efter Døden mellem Cartouche og Romulus, oversat. Cartouche. Jeg har god Grund til at frygte, jeg i den øvre Verden har efterladt mig et stinkende Navn. Mine Medborgeres Forbandelse er og virkeligen dermed forbunden. Vil man nævne en Lomme-Tyv, en Stratenrøver, saa kalder man den Cartouche. Romulus. Det kommer deraf, at du har kun været en halv Skielm. Havde du oversprungen alle Retfærdigheds og Medynks Skranker; Havde du i Staten ei allene angreben private Folk, men bevæget Staten, selv i dens Grund-Love, men dog paa dine voldsomme Foretagender sat den smukke Sminke af Redning fra Slaverie og passiv Lydighed; Saa havde du snart faaet et stærkt Anhaug, som havde forsvaret dit Navn, ja udpyntet det med herligste Roes og Berømmelse. De ældste Monar kiers mest berømte Stiftere, hvad mener du ved de have været for Folk, J dette de Dødes Rige vil jeg vise dig ikke saa af dem, hvilke ved Vaa dens Magt have ophøiet sig selv til Monarker, Spørg dem. De skal selv fortælle dig ved hvilken Rad af Misgierninger, øvede ei alene mod private Folk, men mod Lande og Riger, de ere sieg ne i Veiret. Spørg kun Cæsar. Han forhvervede sig Ret til at herske over Romerne, alen ved at ødelægge den største Deel af dem med Sverdet. Han har faaet Efter-Verdens Roes og bifald; Hans Navn nævnes i Verden indtil paa denne Dag med Ærbødighed. Hvorfor, Fordihan ligesaa lykkelig som behierted iverksatte sit Forehavende. Thi det hører dertil. Catilina havde samme Anslag, men fik det er fuldført. Derfor ansees han og af enhver med Afskye, Cart. Hvo, som vil bringe det saavidt, maa have uddrevet af sit Sind alle Begreb om Retfærdighed. Saa vidt var ikke jeg kommen. Rom. Havde du først været opkommen paa Thronen; saa havde Lovtalerne nok igienfunden Retfærdighed og lagt den til dine Gierninger. Hos dem er det en antagen Regel, at en ved Magt og Vold kand blive en retmæssig Regent. Naar han engang har tilbragt sig Regieringen, ved hvilke Midler det end maatte have været, og endskiønt han alene kand takke Frygt og Vanmagt for det Samtykke, hvorefter hans Person bliver hellig, og ingen af dem, hvilke han har berøvet deres Frihed, deres Lave, deres Gods, deres Æmbeder, tør fordre ham til Straf, langt mindre angribe ham, uden at forsee sig imod Majestæten og den anddommelige Orden. Men jeg seer vel, at du er bleven henretted meere formedelst din Frygtagtig hed, end for dine Misgierninger. Af Modløshed har du alene brugt dine Soldater til at angribe og undertvinge Guld-Børser, Lomme-Uhrer, og Klenodier, men ikke Nationer, Lande og friStater. Cart. Slige Lære-Regler ventede jeg ikke af en fornuftig Død Rom. Hvorfor ikke, Ved disse Reglers Jagttagelse har jeg selv lagt Grunden til det Romerske Herredom. Mine Efterfølgere have ligeledes anvendt dem med god Nytte. Resten følger: NB. Heraf udkommer hver Mandag et Blad fra det Bergenske Addresse-Contoir hos Ole Bro