Københavns Adresseavis, 1765-01-16
Correspondence. Svar paa Spørsmaalene i Avisen No. 2,1.) og 11 1) Det Ord Arrest betyder egentlig at anholde, stille, fæste, opholde en Ting; Arrest skeer saavel paa Person som Gods, naar jeg arresterer ens Gods, stiller og opholder jeg det indtil jeg faaer at see, om jeg allene dertil er berettiget, eller og flere have lige eller meere Rettighed end jeg; Danske Løvs 1 Bogs 21 Cap. 7 Art, siger: at hvo som strax stiller nøiagtig Forsikring, maae ikke paa Person eller Gods arresteres, nu kand jo Debitor slippe med at stille Caution, og derved bliver intet af hans Gods arresteret, ey heller noget af Cautionistens; til den sidstes Gods lidet eller meget faaes jo ey heller nogen Rettighed, og Cautionisten maae jeg jo ikke antaste, førend jeg er overbeviist, at jeg ikke land faae Fyldest hos Debitor, altsaa har jeg ingen Pante=Rettighed eller slig Preference; jeg mener Loven derved vil vise sig, som den og virkelig er, lige billig imod begge Parter, og slutter deraf, at som Caution at stille for Debitor, er en mindre Byrde, end at blive betaget frie Villie over sit Gods, til at bortflytte eller sælge det, saa bør Creditor dermed lade sig nøye, men paa Creditors Side anseer Loven, at han lige saavel derved, som ved Arrest i Debitor Gods, kand være betryget; Loven siger vel nøiagtig Forsikring, dette kand være adskillige Maader, at deponere Penge, men den har eller land Debitor sielden faae, at sette Pant, at lade en anden Mand cavere, men ved de 2de sidste Poster er jeg jo dog ikke fuldkommen betrygget; Vandt skal jo Tinglyses, fører jo Pandte=Rettigheden ikke af fuldkommen Værdie, 5 - 747 Artikel, er det arresterede Gods mig ey ved Dom tilkiendt, at det rettelig bør tilhøre mig, kand jeg ingen fuldkommen Ret have dertil, som til Pandt; Naar Pandte=Rettighed skal være gyldig, reqvireres den Pandtsættendes Villie, at det er hans eget, som pandtsættes, og at det ved Tinglysning giøres hver Mand bekiendt; Disse Reqvisita faaes ey ved arresteret Gods, førend jeg ved endelig Dom i Gields Sagen bliver tilkiendt at nyde Betaling af Debitor, hvilket da er at ansee ligegyldig ved hans Villie, og naar saa skeer er det dog ey høyere end en lovlig erhvervet Dom, hvis Preference L. 124 21 og 22. samt 514 38 viser; Udi denne sidstnævnte Artikel sees at der meldes aldeles intet om arresteret Godses Preference i forgieldede Sterv= eller Concurs=Boder, og i denne saa vel som næstforestaaende 37 Artikel gives og alle de Fordringer (undtagen hvad Forordningerne siden har tillagte hvorfor maae skee Arrest, sin visse Preference, ja Forordningen af 28 October 1702, forbyder aldeles at ingen Arrest, hvorpaa ey Dom er falden, førend den Falerende undviger, skal have nogen Preferente; her gives ey Preference mindre Pandte=Rettighed; Forordningen siger tillige at Creditorerne skal nyde deres Betaling paa den Maade som i Lovens 5te Bog om Opbud er meldet, hvor L. 5 - 14 143. befaler, at alting skal forrettes, som hvor Arv og Gield fragaaes, saa at Preferencen i alle Concurs Boder er et; Samme Forordning siger, hvorpaa ey Dom førend Falliten undvigte var falden, jeg kunde vel neppe her forstaae en nyelig afsagt Dom, men en Dom som har den Ælde, at den kand exeqveres 11515 og 124. 17 Artikel. Den som ikke adlyder Arresten, men forflyttet Godset, straffes med at betale Voldsbøder 1121. 17. var det arresterede Gods at ansee som Pandt, og det af Debitor til andre blev afhændet eller forflyttet, blev han ventelig derfor Ransmand, 6 B. 15 Cap, eller og straffet med at bøde sine 3 Mark, efter 537515 og 53. 11. og dette var jo en langt større Straf, da herpaa er For skield, maae der og være paa arresteret og pandtsat Gods Jeg formener saaledes at Arrest giver ingen Eiendoms Ret, at Creditor allene er forvisset, at det Arresterede ey af Debitor forrykkes, 12129 Artikel, og at hannem derudi, kand skee Udlæg efter lovlig erhværvet Dom over Debitor til Fordringens Betaling, hvis ingen Udlæg efter andre lovlig forhværvede Domme derudi imidlertid er skeed, men er Debitor, inden den Tid der skeer Udlæg efter Dommen, død, eller hans Boe enten ved Falit eller Opbud er bleven Concurs, da, at nyde Betaling endskiøndt Creditor har gjordt Arrest efter Fordringens Beskaffenhed i Følge 5 14de 37 og 38 Artikel. 2) Ved næstforhen gjorde Forklaring er dette Spørsmaal efter min uforgribelige Formening besvaret, og Creditor forbunden at rette sig efter Lovens 1124 21 og 22 Artikel, 11.) Forordningen af 26 November 1731. er Reglen for Vexel Obligationer; Den fastsætter Straffen om det tages mere end en halv pro Cent maanedlig, eller Obligationen udstædes paa længere Tid end 3 Maaneder, da er Capitalen forfalden til Kongens Fisco og Angiveren; Forordningen nævner efter de 2de ommeldte Conditioner den 3die, at Obligationen skal paatales i længste 1 Maaned, efter Forfalds=Dagen, den har og strax i Forveien meldt hvad Privilegium Obligationen har men forstaae naar alle 3de Conditioner lagttages, og ellers ikke, Følges ikke de 2de første, straffes Creditor med at miste sine Penge Debitors Straf sees ikke, han skal kuns betale hvad han bør hans Forseelse er vel og mindst; Nu synes mig at Forordningen giør Forskiel paa Forseelserne, ja anseer den sidste Conditions Overskridelse, for den mindste, sætter Straffen udi en aparte Artikul for sig selv; men skulde jeg forstaae den saaledes, at Creditor skulde miste aldeles sin Fordring, saa var Straffen for Creditor et, han mistede net op ved begge Deele sin Capital, som jo ved sidste Cas tilfaldt Deb tor, en Debitor, som ikke betaler sin Skyld til rette Tid, burde vel straffes, men her vilde han faae Penge for sin Umage; Var Løbe=Maanedens Forsømmelse anseet for saa stor et Malum, som de foregaaende Conditioners Overtrædelse, havde Straffen vel og bleven et, men da dette ikke er, maae sluttes anderledes. Forordningen siger, at naar Løbe=Maaneden er ude, bør slige Forskrivninger ingen mere Kraft eller Forbindtlighed at have, men Debitor, i saa Maade, for Creditors Tiltale aldeles frie at være, Ved de Ord, i saa Maade, maae jeg forstaae, at den ey skal nyde sit Privilegium, prømte Execution som protesterede Vexler, eller Renter, og da taber Creditor allene denne Ret, og kand ikke ansee Vexel=Obligationen anderledes, end et Beviis paa slet Papiir, ja vel og ikkun som en vis Formodning eller halv lovlig Beviis at Debitor er Creditor Penge skyldig; thi alle Beviser for Penge bør jo være paa stemplet Papiir, Naar Vexel Obligationens Tid med sin Løbe=Maaned er udløben, gielder Papirets Stempling ey mere Stemplingen er mindre kostbar end de andre Obligationer bør at have, derfor er Tiden og mindre at den maae gielde. Efter mine ringe Tanker mener jeg dog Creditor har samme Ret til Debitor, naar Tiden er forløben, som den der efter 5 - 14, 14 og 23 Artikel forsømmer at paatale sin Ret, der da allene taber Vexel=Ret. Svar paa No. 2, 4) og No. 4, 12) om Ringerne. Setter de sig paa et Sted, hvorpaa man kand legge et Plaster af Spanske Fluer, da er intet Middel vissere, tilat udtrekke de Vedsker, som foraarsager dem. Det er og got, om derefter engang laxeres og svedes, for at uddrive de usunde Vædsker, Ellers vilde de Spørgende, som ere plagede af Ringorme, medde sig her paa Contoiret, for at anvises en Mand, som, under Pro Patria, lader følgende bekiendtgiøre: a.) At han for Brændt har her indsat 4 Portioner, som strax udtrekker Branden og heler Skaden, efter nærmere givne Efterretning, hvorledes samme skal bruges. b.) Ligeledes for Frost 4 Portioner Salve, som udtrykker Frosten og heler Skaden, efter nærmere nedlagte Efterretning. Vil han give et tilforladeligt Remedium mod Ring formes Kløe og Svie, samt denne Plages fuldkomne Cuur inden 4 eller 5 Dage. Han har og her indlagt 2 Portioner Salve for Vorter. Alt dette gjør han for at høre Public og de Spørgendes Tanker, da han nærmere vil udlade sig. Raad efter No. 146, 3) og No. 1, 2) for Frost. Tyk Terpentin, smuret paa guult Semslæder, og lagt paa Baaret, læger Skaden. Det maae ey tages af, enten man kommer i Lud eller Vand med Fingrene. Det var got, at vide saa vist Middel mod Frost uden Saar. Raad mod Frat, Da Frat foraarsages af usunde og fordervede Vædsker, som Naturen vil uddrive, saa maae man ikke bruge saadanne Midler, der driver eller holder dem tilbage, saasom de i forrige Tider brugte Salver til at møre Hænderne med, men allene dem, der hielper til at føre det usunde ud, saasom først at laxere et Par Gange, 2 a 3 Dage imellem hver Gang, og derefter at svede 1 a 2 Gange. Raad mod Krampe. Den Lem, som man føler Krampen udi, skal man ombinde med Skindet af en Aal, da Krampen strax ophører. Er prøvet af en Person, som Lægerne ikke kunde hielpe.