JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1838-11-05
Sagen betræffende Etatsraad Brinck-Seidelins Forslag til Forebyggelse af Arvefæstebreve paa enkelte Deele af Selveiendom. Forsamlingen tillader sig allerunderdanigst at indstille. At § 1 i Forordningen af 3die Decbr. 1819 indskrænkes til blot at angaae samlede og veldannede Lodder, nemlig saaledes, at en Bondegaard eller en beboet Jordlod, hvortil ikke ligger meer end 20 Tdr. Land boniteret Jord til Taxten 24, beliggende i en samlet veldannet Lod, der ikke er længer end Middelbreden taget 4 Gange og ikke strækker sig videre end 1500 Alen ud fra Gaardens Bygninger, maa, som hidtil, ikke udstykkes. 2) At ethvert Jordbrug, som bestaaer af flere hinanden fraliggende Lodder, dog saaledes, at der efter Omstændighederne forbliver en Hovedparcel tilbage paa ikke mindre end 10 Tønder Land boniteret Jord til Taxten 24, enten af de Gaarden nærmest og inden 1500 Alens Afstand beliggende Jorder, eller af den fraliggende Hovedlod, som til den Ende maatte forsynes med de fornødne Bygninger; dog hvor Hovedlodden ikke indeholder 10 Td. Landboniteret Jord til Taxten 24 og hvor heller ikke 3 af de Gaarden tilhørende, inden 1500 Alens Afstand fra dens Bygninger beliggende, Lodder, sammenlagte kunne udgjøre denne Størrelse, der bør det være tilladt at indskrænke Hovedparcellens Størrelse til at bestaae af den efter Boniteten største, under Gaarden eller Stedet henhørende, til et selvstændigt Agerbrug beqvemme Lod; og der bør ikke paalægges Eieren nogen Forpligtelse til at opføre Huse, om end den største Parcel af en saadan Gaard i enkelte Tilfælde skulde faae mindre end 1 Td Hartkorn, og Gaarden derved blive at ansee som nedlagt. At Forordningens 3die § gives det Tillæg, at en fraliggende Lod, som afhændes, maa, uden at bebygges, henlægges under en anden Eiendom, om den end ikke er samme tilgrændsende, naar den blot ligger mere beleilig til Afbenyttelse for denne end for den Eiendom, hvorfra den afhændes. At første Passus i § 4 maatte komme til at lyde saaledes: "Enhver efter foregaaende § 3 til Bebyggelse bestemt Parcel bør tillægges idetmindste 1 1/2 Td. Land boniteret Jord til Taxten 24, forsaavidt som den bestaaer af forhen dyrket Jord Bestaaer den derimod af raa Jord, skikket til Opdyrkning, da bør den tillægges en saadan Størrelse, at den delende Landinspecteur paa Embedsvegne kan attestere, at den i simpel opdyrket Tilstand, uden kunstige eller meget bekostelige Grundforbedringer, kan komme til at udgjøre idetmindste 3 Td. Land boniteret Jord til Taxten 24, uanseet at den ved Udstykningen i sin raae Tilstand faaer en langt lavere Taxt."¬
Jyllandsposten, 1838-11-05
At det med Hensyn til den nye Matrikul ansees nødvendigt, at § 8 tillægges den yderligere Bestemmelse: at det samme skal gjælde for enhver Eiendom, der fortiden bestaaer af sammenlagte Parceller, naar disse ikke findes særskilt anførte i den nye Matrikul."
Jyllandsposten, 1838-11-05
Dersom disse Jndstillingspunkter erholde allerhøieste bifald, da vil Forordningen § 17 som følge deraf modtage den Redactionsforandring i dens sidste Passus 1ste Membrum, at der mellem Ordene tilgrændsende Eiendom indskydes Ordene: eller nærbeliggende, saaledes at der kom til at staae tilgrændsende eller nærbeliggende Eiendom", &c. 6) At Forordningen af 3die Decbr. 1819, saaledes som den efter foranførte Jndstillingspunkter ønskes forandret, skal være anvendelig ikke alene naar Jordlodder afhændes, men ogsaa naar de overdrages til Brug, hvad enten saadan Overdragelse gives Navn af Leie, Arvefæste, Forpagtning eller hvilkensomhelst anden Benævnelse, i alle de Tilfælde, hvor Brugstiden er fastsat til et Tidsrum af over 30 Aar, med Ret til at overdrage Brugen til Andre, dog at det kgl. Rentekammer maa være bemyndiget til at tillade, at smaae Lodder, saasom Havepladse eller deslige, til Huse overdrages paa længere Tid uden at de ansættes til Hartkorn, paa samme Maade som hidtil har fundet Sted ved Salg af enkelte slige ubetydelige Jordstykker. Nr. 35.
Jyllandsposten, 1838-11-05
Sagen betræffende Udkast til en Forordning for Kongeriget Danmark angaaende det offentlige Kasse= og Regnskabsvæsen i Almindelighed.
Jyllandsposten, 1838-11-05
Den af Referenten paa Forsamlingens Vegne affattede allerunderdanigste Betænkning er af følgende Jndhold: Deres Majestæt har allernaadigst ladet forelægge Provindsialstændernes Forsamling for Nørre-Jylland til Betænkning et Udkast til en Forordning for Kongeriget Danmark, angaaende det offentlige Kasse= og Regnskabsvæsen. Efterat det har været prøvet af en Committee, bestaaende af fem Medlemmer, og senere af Forsamlingen drøftet i fire Plenarmøder, tillader den sig at afgive følgende allerunderdanigste Betænkning. Forordningens Hovedøiemed er at ordne Kasse= og Regnskabsvæsenet saaledes, at det Offentlige erholder den størst mulige Betryggelse, der ogsaa er af yderste Vigtighed for Staten, da flere Aars Erfaringer have viist, at de betydelige Tab, det Offentlige i en Række af Aar er blevet tilføiet ved utroe og forsømmelige Kassebetjente, tildeels har havt sin Grund i Manglerne i de nu gjældende Anordninger og Kassevæsenet. Men i det Forsamlingen saaledes med Føie erkjender Nødvendigheden, af den foretagne Omarbeidning af den nuværende Kasselovgivning, og ikke mindre nærer det Haab, at den vil betrygge Staten for Tab, maa den dog paa den anden Side beklage, at den Caution, der til dette Øiemed fordres, ikke alene vanskeliggjør det for Uformuende at erholde Oppebørselsembedet, men nøder og Deres Majestæt ved Besættelsen af disse Embeder til, for en Deel at udelade Hensyn til Candidaternes intellectuelle og moralske Qvalification, der mangen Gang giver en større Sikkerhand det betingede Pengedepositum.
Jyllandsposten, 1838-11-05
Med de bemærkninger gaaer Forsamlingen over til Bedømmelsen af Udkastets særlige Bestemmelser, som dere fremsættes. Nr. 36.
Jyllandsposten, 1838-11-05
Sagen betræffende Udkast til en Forordning for Kongeriget Danmark, indeholdende adskillige Bestemmelser angaaende Amtstue-Oppebørseler og de Oppebørseler i Kjøbstæderne, der ere af samme Slags som de, der paa Landet vedkomme Amtstuerne, m.v. (Den allerunderdanigste Betænkning ang. Amtstue Oppebørseler kan som følge af dens Omfang her ei meddeles.) Nr. 37.
Jyllandsposten, 1838-11-05
Sagen betræffende Extract af Udkastanordningen ang. det under det danske Cancellie henhørende Kasse og Regnskabsvæsen, med Undtagelse af det, som angaaer Brandforsikkringen, men med Tilføining af den Rigtighed, der for adskillige med Retspleien, og Skiftevæsenet forbundne Jndtægter bliver at aflægge til Rentekammeret. Forsamlingen indstiller allerunderdanigst: ad § 1. a) At gen maatte gives følgende Tillæg efter Ordet bestemt, i 1ste Passus, og under den Datum den er modtagen eller afholdt. b) At de i Slutningen af § 1 befalede Skiftesamlinger i December eller Januar Maaned i alle Boer, som ere ældre end 3 Maaneder, maa bortfalde, forsaavidt Jndkaldelse i Aviserne udfordres, hvorimod Skifteretten i andre Boer bør gjøre Vedkommende bekjendt med Boets Folium i Hovedbogen, og gjøre Tilførsel i Skifteprotocollen, at dette er skeet, ligesom og anføre, hvorefter Boets Afgjørelse henstaaer. At i gens første Passus Ordene under Ansvar efter § 24 i Vor Forordning om Kasse= og Regnskabsvæsenet i Almindelighed maatte udgaae, og derimod en § indføres imellem 98 7 og 8 saalydende: "Saafremt en Skifteforvalter eller Overformynder efter anstillet Undersøgelse befindes at have feillagtigen ført de forommeldte Hovedbøger eller Kassecontoer i Hensigt til egen Fordeel eller Andres Forrettelse, bliver den Skyldige at ansee saaledes som bestemt er i §27 af Vor Forordning om Kasse- og Regnskabsvæsenet i Almindelighed. alle andre Henseender staaer han derimod for den rigtige Førelse af bemeldte Bøger og Contoer til det Ansvar, hvorunder Embedsprotokoller efter Lovgivningen bør føres."ad § 3. At gens Slutning maa gives dette Tillæg: "Jncassator er derfor ikke pligtig til at gjøre nogen Jndbetaling til Skifteforvalteren uden i en i det vedkommende Bo holdende Skiftesamling, hvilken Skifteforvalteren er pligtig at afholde, naar saadanne Jndbetalinger skulle foregaae. ad § 8. At Ordene Kæmnerne og maatte udgaae. Saaledes afgives denne allerunderdanigste Betænkning. Nr. 38.
Jyllandsposten, 1838-11-05
Sagen betræffende Extract af Udkastforordningen for Kongeriget Danmark angaaende det under det Kongelige General=Toldkammer- og CommerceCollegium henhørende Kasse- og Renskabsvæsen. Forsamlingen tillader sig saaledes allerunderdanigst at indstille, at den forelagte Extract kommer til at lyde saaledes: For Afgifternes rigtige Beregning staaer Rassereren til Ansvar. Opdages det imidlertid, at derved en feillagtig Beregning er beregnet mindre i Afgift, end anordnet, og 4 Uger efter Klareringen ikke ere forløbne, da kan der, i Mangel af mindelig Betaling, og under Legitimation af, at den Klarerende inden Forløbet af disse 4 Uger er afkrævet det for lidet Erlagte, hos Øvrigheden reqvireres Ordre til Execution for det for lidet Beregnede, som for andre resterende Skatter. Et lignende Efterkrav af det for lidet Beregnede tilstaaes ogsaa Kassereren i en længere Tid end 4 Uger, dog ikke over et halvt Aar efterat Klareringen har fundet Sted, naar der kan være Tvivl om, hvorledes Afgiften bør beregnes, og han ved en Paategning paa Afgiftsberegningen, der meddeles den Klarerende, har gjort denne opmærksom derpaa. Det samme gjælder ogsaa, naar det Offentlige ikke bliver fyldestgjort for dets Fordring paa Regnskabsbetjenten, og saaledes selv maa indtale Kravet hos den Private. Efter Forløbet af foranberørte 4 Uger eller et halvt Aar fra den Tid, Klareringen er skeet, skulle de Afgiftsydende ikke være pligtige at svare til nogetsomhelst Efterkrav, med mindre det kan godtgjøres, at de selv ved nogen Mangel eller Urigtighed have givet Anledning til Feilen." Saaledes afgives denne allerunderdanigste Betænkning. Nr. 39.
Jyllandsposten, 1838-11-05
Sagen betræffende Udkast til en Anordning angaaende Straffen for Tyverie, Bedragerie, Falsk og andre dermed beslægtede Forbrydelser. (Hvad den allernaadigste Betænkning angaaer, som blev afgivet i Sagen om Tyverie, Bedragerie osv. til lader dens Vidtløftighed ligeledes ei Optagelse i dette Tillægsblad, da samme gaaer igjennem flere Nr. af St. T.) Nr. 40.
Jyllandsposten, 1838-11-05
Sagen betræffende Udkast til en Forordning ang. Straffen for falsk Vidnesbyrd og anden Meened m.v. Forsamlingen tillader sig allerunderdanigst at henstille. 1) At, hvis den ovennævnte med Hensyn til Forstaaelsen af § 4 anførte Forudsætning ikke maatte befindes rigtig, det da maatte fastsættes, naar Tilbagekaldelsen af den falske edelige Forklaring kan tillægges den samme ved den tillagte Virkning; hvilken Henstilling skeer med 37 Stemmer mod 13 samt at indstille. 2) At det i sidste Punktum af § 7, istedetfor de der brugte Udtryk, begaaes andre mindre strafværdige Misligheder", kommer til at hedde; "Naar ikke de omhandlede Mænd formedelst Bestikkelse eller af Skadelyst eller forøvrigt i et bestemt svigagtigt Øiemed ere afvegne fra det Rette, blive de osv. At i Slutningen af § 8 istedetfor Ordet deslige sættes: hvor en Part ved sin falske Eed ikke har villet paaføre nogen Anden et Retstab, men alene har villet frie sig selv for et Onde. 4) At den i § 9 foreskrevne Straf under formildende Omstændigheder kan gaae ned til 1 Aars offentligt Arbeide. 5) At Straffen for den, der ved Trudsler, Løfter eller andre Forestillinger har søgt at forlede en Anden til nogen af de i foregaaende Her omhandlede Forbrydelser, naar dog denne udebliver, fastsættes i § 11, og at denne Straf da bliver at bestemme fra 1/3 til 2 af Straffen for den fuldbyrdede i de foregaaende her omhandlede Forbrydelse. Af disse Jndstillinger er Nr. 2 besluttet af Forsamlingen med 29 Stemmer mod 21, Nr. 3 med 49 Stemmer mod 1, Nr. 4 med 29 Stemmer mod 21, og Nr. 5 med 33 Stemmer mod 17. Saaledes afgives denne allerunderdanigste Betænkning. Nr. 41.
Jyllandsposten, 1838-11-05
Sagen betræffende Udkast til en Anordning, indeholdende Modificationer i Fordng. 12te Juni 1816, angaaende Straffen af Fængsel paa Vand og Brød. Jdet Forsamlingen tillader sig at bemærke, at den ved det forelagte Udkast forøvrigt Jntet har fundet at bemærke, skulde den saaledes allerunderdanigst give sig den Frihed at indstille. 1) At Lovudkastets H 1 kommer til at indeholde selve Bestemmelserne angaaende Rottingslag m.v. istedetfor at henvise til § 29 i Udkastet til en Anordning angaaende Straffen for Tyverie m.v.; samt 2) At det fastsættes, hvormange Rottingslag der blive at ansee lige med visse Dages Fængsel paa Vand og Brød eller Fængselstraf paa sædvanlig Fangekost. Det første er af Forsamlingen besluttet med 48 Stemmer mod 1, og det sidste med 37 Stemmer mod 12. Saaledes afgives denne allerunderdanigste Betænkning.
Jyllandsposten, 1838-11-05
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1838-11-12
sten. Felands, Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 40. Mandag den 12te Novbr. Maa trykkes. Fleischer. Hvorfor staae Kirkerne lukkede i Danmark,
Jyllandsposten, 1838-11-12
See vi tilbage til vore Forfædres Gudsdyrkelse i den fjerneste Oldtid, ville vi finde, at Gjenstandene for den hedenske Tilbedelse af Gubdommene stedse under aaben Himmel vare stillede til Skue for den menneskelige Sands. Sydboerne under det hede Himmelstrøg opreiste ligesaavel deres Afgudsbilleder af Guder, Oxer, Kalve og Slanger under aaben Himmel, som det kolde Himmelstrøgs Beboere paa samme Maade prydede deres Skove, Lunde og hellige Enemærker med den talrige Sværm af Offerguder, og det synes, som om Solens tidligste Tilbedelse, der vistnok rettest udførtes i dens Straaleglands, har draget Oldtidens Skik efter sig, kun under aaben. Himmel at hellige Guddommen sin Tilbedelse. De senere kostbare Tempelbygninger - af hvilke den i Ephesus var den berømteste og prægtigste - og som almindeligviis opførtes paa Bjerge eller i Skove, udelukkede endnu ikke den aabne Himmel ved Anbringelsen af de høie konstrige Søiler, hvis forskjellige Stiil endnu ere Modeller for vore Konstbygninger. Med Christendommens Jndførelse ophørte imidlertid Tempelbygningerne, da den regelmæssige og ordnede Gudstjeneste nødvendiggjorde lukkede Templer og Gudshuse, som kunde afholde Forstyrrelsen af climatiske Jndvirkninger. Langpragtfuldere og skjønnere end nogetsomhelst Herrens Tempel reiste sig nu i Rom under Christi Statholdere den mageløse St. Petri Kirke, som i Skjønhed endnu overgaaer alle Andre, og hvor Bygherren og Mesteren Michael Angelo Buonaroti især udmærkede sig ved Opførelsen af den vidunderlige Kuppel, der henriver enhver Beskuer. St. Poul-Kirken i London kom denne Pragtbygning nærmest, og overalt vidne de opførte Kirker og høi Sands og Smag for det Skjønne. Vort Danmark stod heri ei tilbage, vore høitidelige Domkirker i Provindserne udtale endnu gjennem deres gamle ærværdige Mure et Alvorsord, som lader Sindet i from Harmoni anstille Sammenligning mellem Fortid og Nutid og paa en fast ubegribelig Maade hendrage Tanken til den svundne Tid, hvortil stedse saamange hellige Erindringer knyttes. Dog tiltalte intet dansk Tempel os venligere end vor Roeskilde Domkirke. Dens Fresko=Maleri under Kirkeloftet, dens fortrinlige Bellysning, skjønne Alter, kostbare Monumenter, udmærkede Orgel- Alt synes her lige høitideligt, at virke paa Sjælen, men ogsaa Domkirkerne i Aarhuus, Ribe, Odense og Slesvig m. Fl. overgaae, i Stilens Storhed, selve Hovedstadens Kirker, som, siden Frue og Nicolai Kirker sank i Gruus, ingen har at opvise af disses Præg. Skjønne, smagfulde og hyggelige ere imidlertid alle, selv de mindre, Kirker i Hovedstaden, saavelsom i Landets Kjøbstæder. Men netop af denne Grund, da Danmark er saa riig paa disse høitidsfulde Gudshuse, er det paafaldende, at disse ikkun aabnes et Pas Timer om Søndagen, for at staae lukkede at den øvrige Tid.
Jyllandsposten, 1838-11-12
Oplysninger.
Jyllandsposten, 1838-11-12
betræffende den i "Jyllandsposten Nr. 41 indeholdte Annonce i Anledning af Hr. Cancellieraad Borgemester og Byfoged Rahbeks Fremgangsmaade imod en for Barne mord mistænkt Kone.
Jyllandsposten, 1838-11-12
Under 14de Septbr. sidstl. har Hr. Cancellieraad Rahbek tilskrevet mig eenslydende med efterfølgende Copie: Som Hr. Stadsphysikus bekjendt, har De i Forening med Hr. Regimentschirurg Nielsen efter min Anmodning iaftes synet Madame M., hos hvem Jordemoderen, der af mig foreløbigen var paalagt at anstille Undersøgelse, havde fundet Tegn til en for kort Tid siden passeret Fødsel. Da Dubhd og Hr. Regimentschirurgen mundtligen for mig bestyrkede Jordemoderens Tvivl, har jeg derefter ladet hende fængslig anholde med Hensyn til det i Carolinelunds Dam afvigte Søndag Eftermiddag fundne nyfødte Barn, og er et "Forhør over hende optaget i afvigte Nat, dog uden videre Følge, da hun stadigen benægter at være skyldig i Misgierningen med Tilføiende, at hun i de 3 sidste Aar ei har født noget Barn.
Jyllandsposten, 1838-11-12
Jdet jeg tillader mig tjenstligen at anmode Dem om, behageligen at ville meddele mig Deres og Regimentschirurgens skriftlige Erklæring om den mislige Tilstand, hvori De have fundet hende, og som foranledigede hendes Arrest, for at tilføies "Forhøret, tillader jeg mig lige tjenstlig at anmode om, at De fremdeles med sædvanlig Redebondhed behageligen vil assistere Retten, ved at fortsætte Undersøgelsen og meddele, hvad Extraordinairt maatte opdages hos Arrestantinden. Arrest"forvareren er meddeelt Ordre, til hver Tid at paabne Adgang til hende for Hr. Stadsphysikus- og Medfølge, og staaer Forhørsprotokollen til Hr. "Doctorens Tjeneste. Fredericia Byfoged-Contoir, d. 14de Septb. 1838. Rahbek. Hr. Stadsphysikus, Dr. med. Uldal.
Jyllandsposten, 1838-11-12
Hvorvidt muligviis juridiske Hensyn kunde begrunde nogen Betænkelighed ved hiin betingelse for Sandhedens lægevidenskabelige Efterforskning, var det naturligviis ikke min, men Politimesterens Sag at afgjøre, men det er indlysende, at Hr. Cancellieraad Rahbek, dersom han havde undladt at iværksætte den af mig paapegede Foranstaltning, vilde have paadraget sig det nysanførte Ansvar, som havde paahvilet mig, dersom jeg ikke havde gjort ham opmærksom paa, at den saakaldte Tvangstrøies lemfældige Paalæggelse, kunde muliggjøre et temmelig tilforladeligt lægevidenskabeligt Resultat. Skjøndt min Embedstilling aldeles ikke medfører nogensomhelst executiv Myndighed, og de i Jyllandspostens" Annonce indeholdte Hentydninger paa Tortur ere mig aldeles uvedkommende, da jeg ikke er kaldet til at være Hr. Cancellieraad Rahbeks Forsvarer, føler jeg mig dog forpligtet til at anføre, at jeg har været Vidne til, at Hr. Cancellieraaden har indskjærpet Arrestforvareren, at Trøien ikkun maatte befæstes aldeles lemfældig, samt at jeg ei heller har lagt taget nogen Afvigelse fra denne hans Ordre.
Jyllandsposten, 1838-11-12
Hvorledes Omstændighedernes Forvikling kan medføre, at Vedkommendes Undersøgelse maatte foranledige 2 Læger og en meget duelig Jordemoder til at bevidne Mistanken, samt, at jeg ikke destomindre 2 Dage senere kunde give min Erklæring til Politiet af 16de Septbr. et saa gunstigt Anstrøg, at den foranledigede Arrestantindens Frigivelse, indlader jeg mig ikke paa at forklare paa dette Sted, da det deels vilde være høist anstødeligt at drøfte qvindelige Hemmeligheders Detail i en til Almeenlæsning bestemt Tidende, deels vilde det være hensigtsløst at demonstrere en reen lægevidenskabelig og derhos vanskelig Qvæstion for det ikkelægekyndige Publikum, deels synes det meest delicat at følge den Anskuelse, at den større og fornuftigere Deel af det avis læsende Publikum ikke forseer sig imod Retfærdighed ved at dømme i en Sag, som det formedelst Mangel paa Sagkundskab ikke kan bedømme rigtigt; jeg afholder mig derfor fra enhver unyttig Demonstration, i hvis Sted jeg derimod ikke finder det overflødigt at anføre, at jeg under 19de Septbr. har skriftligen anmodet paagjældende Enkes Laugværge, at han, - saafremt den Mistænkte selv, eller han i Egenskab af hendes Laugværge, eller overhovedet Vedkommendes Slægt og Venner skulde nære den Formodning, at jeg med Hensyn til hende var afvegen fra, hvad Embeds Medfør havde paalagt mig i Betragtning af de stedfindende Omstændigheder, – at han da vilde formaae hende til, og være hende behjælpelig med at indlevere en Klage desangaaende gjennem Overøvrigheden, som da vilde foranledige mit Forholds Paadømmelse af Landets i dette Tilfælde saakyndige Domstoel, nemlig det kongelige Sundhedscollegium. Saafremt denne min Opfordring bliver efterfulgt, og der i denne Anledning skulde blive mig meddeelt nogen Erklæring af nysmeldte kongl. Collegium, skal jeg ikke undlade at bringe den til offentlig Kundskab. Forsaavidt iøvrigt Nogen skulde ønske at gjøre sig nærmere bekjendt med mine Erklæringer til Politiet, angaaende denne Sag, være det foreløbig kundgjort, at jeg agter at foranledige dem indrykkede i et af de først udkommende Nr. af Bibliothek for Læger, hvor denne Sags piquante og derfor i lægevidenskabelig Henseende interessante Beskaffenhed vel vil kunne sikkre den en Plads. Fredericia, den 14de Octbr. 1838. Uldall.
Jyllandsposten, 1838-11-12
Nyheds-Post. - Under Overskrivt: "Politiet og Pressen, udtaler Kjøbenhavnspostens Redacteur sig blandt Andet saaledes: "Jgaar Morges blev jeg af een Politibetjent ved mundlig Besked opfordret til at give Møde samme Dags Eftermiddag for den af Assessor Selmer administrerede Politiprotocol. Uagtet hverken Tilsigelsen var skeet i lovlig Form og heller ikke med det lovforeskrevne Varsel, indfandt jeg mig dog for at see, hvad man vilde mig og om det var en Gjenstand af ringe Betydning, der hurtigen kunde være afgjort. Assessor Selmer meddeelte mig ved min Jndtræden en Skrivelse fra Cancelliet, hvori dette fordrede en Undersøgelse om, med hvilken Hjemmel jeg i Kjøbenhavnsposten havde meldt, at den over Worm ergangne Dødsdom var bleven stadfæstet. Jeg bemærkede discursivt, at det for en Redacteur af et Dagblad ofte ikke var muligt at vide, hvorfra han havde enhver liden Notits, men spurgte forinden jeg kunde indlade mig paa noget somhelst Svar, om jeg stod her som Jnqvisit eller som Deponent. Herr Assessoren syntes ikke derom selv at være paa det Rene, da han dertil kun svarede, at jeg var kaldet for at give Forklaring om det, hvorom jeg blev spurgt. Underdisse Omstændigheder ansaae jeg det for Pligt, ikke at indlade mig paa Sagens Realitet, men at erklære, at jeg ikke kunde erkjende Politiretten for competent til at anstille Undersøgelse om en mulig Presseforseelse og altsaa maatte excipere imod Forum, hvortil jeg endnu føiede, at jeg i alt Fald ikke havde faaet lovligt Varsel og som Følge deraf ikke kunde indlade mig paa et Forhør, der muligen kunde trække i Langdrag. Ved at tilføre dette til Protocollen, fremstillede Assessor Selmer Sagen saaledes, at den ganske almindelige Yttring, jeg en passant havde brugt for at udtrykke min Forundring over en saadan Begjæring som den fremsatte, maatte eller i alt Fald kunde antages at indeholde et Svar i Realiteten paa den specielle mig forelagte Qvæstion, og vedblev han denne sin Tilførsel, uagtet jeg gjorde ham opmærksom paa, at han maatte have misforstaaet mig, og da dette intet hialp, protesterede imod, at mine Ord tilførtes anderledes end de vare faldne. Jeg saae mig derfor nødsaget til bagefter til Protocollen at gjentage denne Protest med den udtrykkelige bemærkning, at jeg havde exciperet imod Mødet paa Grund af utilstrækkeligt Varsel og mod Forum paa Grund af manglen de Competents. Med Hensyn til det Første bemærkede Hr. Selmer, at Cancelliets Ordre gik ud paa at foretage Undersøgelsen snarest muligt, hvori jeg naturligviis ikke kunde see nogen Opfordring endsige nogen Hjemmel til at tilfidesætte de lovlige Former. Man lod mig nu aftræde, og jeg maatte vente halvanden Time, inden jeg atter stilledes for Protocollen, hvor der da intet andet passerede, end at Hr. Selmer gjentog sine Spørgsmaal med den bemærkning, at jeg maatte tilskrive mig selv Følgerne af min Nægtelse, ligesom jeg gjentog mine formelle Jndsigelser, hvori selvfølgelig ikke laae nogen Jndgaaen paa Realiteten.
Jyllandsposten, 1838-11-12
Hermed følger Tillægsblad Nr. 22. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-11-12
Tillægsblad, til Jyllandopsken. Nr. 22. Mandag den 12te Novbr. 1838. Maa trykkes. Fleischer.