Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1795-07-25
Uagtet den nu i Nærheden af Byen faldende liden Deel Sild og Makreel skulle være næsten den eneste Torvesisk for Jndvaanerne, da næsten Jntet af de øvrige Fiske-Sorter paa denne Aarets Tid falder; Ja, uagtet det nu skulle være Tid for de ringere Klasser, især den Fattige, at ind salte sig en liden Deel af den første Sort til Spisning til sit Brød i tilstundende Vinter, som næsten det eneste for ham bekommelige, da Smør og andre Provisions-Sorter tegner til, at vil blive dyre, har dog dette ei til Dato været mueligt, da, især af Sild, intet er kommet til Torv, uden hvad Politiet lig som med væbnet Haand, hver Morgen har maattet bringe didhen, og som endda har været temmelig sparsomt. Jkke mindre klages der over begaaende Forprang ved Consumtions Stedet paa Toldboden, hvor Smør og andre Fødevarer afkiøbes Bonden, inden han kan indkomme til Torvene; man kan derfor ei undlade, herved paa nye at bringe i Erindring det Høi-Kongelige Rescript for Bergen af 27de December 1782, hvis Jndhold er følgende: 1) At ligesom ald Forprang ved Bergens Byes Privilegier er afskaffet, skal det end videre, være alle og enhver, være sig Borger eller andre, strængeligen forbuden, at udfare af Byens Vaag mod Skibe, Jægter eller Baade, for at tilforhandle sig de Vahre af Fisk, Smør eller andre Levnets Midler, hvilke til Axel-Torvene, for at udsælges, bør henbringes; ei heller maae nogen enten selv eller ved andre derom paa Landet slutte noget For kiøb, men hver skal være pligtig paa Torven- og de andre til Udsalg bestemte Stæder at tilkiøbe sig det Fornødne; og om nogen herimod sig skulde forsee, skal de have de kiøbte Vahre forbrudte, og desuden, saavel Sælger som Kiøber, bøde hver for sig første Gang, 20 Rigsdaler, anden Gang 30 Rigsdaler, og saa fremdeles, for hver Gang de saaledes betrædes, 10 Rigsdaler meere end forhen. 2) Hverken ved Toldboeden, i Sandvigen eller ved de bestemte Consumtions-Stæder, maae nogen Slags Føde Vahre, under hvad Navn nævnes kand, enten falholdes eller opkiøbes, men det skal alt strax efter Angivelsen til almindelige Torv til Forhandling henbringes. Skulde nogen; hvem det end være maatte, fordriste sig til paa benævnte Stæder og førend Vahrene ere komne ind paa Torvene eller de til Udsalg bestemte Stæder at tilforhandler sig lidet eller meget af saadanne Føde Vahre, eller derpaa, imedens Vahrene endnu ere under Fortoldning, give Haandpenge, skal de have de tilkiøbte eller betingede Vahre for brudte og desuden baade Kiøbere og Sælger med de i første Post anførte Mulcter og Bøder ansees. 3) Da det, der til Torv bringes, bør ene være til samtlige Jndvaaneres og deres Huuses. Fornødenhed, maae ingen af de Handlende, eller andre, af de indførte Levnets-Midler, enten paa Torvene, eller paa de andre til sammes Udsalg bestemte Steder, opkiøbe meere eller andet, end hvad de selv til deres Huusholdning kunde behøve, og ingenlunde til Udførsel. Skulde nogen blive overbeviist her imod at have handlet, og tilkiøbt sig meere, end det, som til enhvers Huusholdning fornødiges, skal han for hver Gang bøde 30 Rigsdaler. 4) Med den levende eller døde Fisk, som til Torv henbringes, for til Huusfornøden heder i smaae Partier at udsælges, skal det i alle Maader forholdes efter den af Dig under 26de October sidstleden udgivne Placat, hvilken alle og enhver, under den deri fastsatte Mulct, haver at holde sig efterrettelig. 5) De Vahre, som efter foranførte Posters Formeldning confisqueres, skal igien til Torvet henbringes, for til Huusfornødenheder at udsælges, da det deraf udkommende, tilligemed de fastsatte Bøder, skal deeles i 3de lige Dele, nemlig imellem den almindelige Skole, de almindelige Fattige og Angiveren, om han end og er Politie Betient.