Extraordinaire Relationer, 1730-03-01
Selvsamme Dag er udkommen Hans Kongel. Majests. Forordning om Ulve og Biørnes Ødelæggelse i Norge, saa og at ingen Els-Dyr, Reens Dyr, Hiorte og andet Vilt af Harer eller store Fugle udi de forbudne Maaneder der udi Riget maa skydes og dræbes, efterdi ikkuns faae af Els-Dyr, Reens-Dyr, Hiorte og andet Vilt af Harer og store Fugle nu frem for i forrige Tider i Norge er at bekomme, saa at ingen efterdags paa de Stæder hvor de ingen Lod eller Deel til Skov Field eller Grunder kiender, uden Ejernes Lov og Minde maa jage eller skyde stort Vilt langt mindre Els-Dyrs Graver indrette, med mindre hand derfor vil stande til rette, men Ejerne maa det allene være tilladt udi rette Tider om Aaret Tvende Ellens eller Reens-Dyr at skyde, og det enten 14 Dage for Bartholomæi Tider eller 14 Dage derefter, ligesom Norske Lov udi dens 5te Bogs 10 Capitel 1 Art. taler om Hjorte og Hinde, ei heller maa nogen Grund eller Skov Eiere tillade Fremmede paa de forbudne Aarets Tider at jage og skyde stort Vilt eller grave Els-Dyr Graver under Et Hundrede Rigsdalers Straf, om det enten af dem overbevises. Hvo som i de forbudne Maaneder fra 1ste Martii indtil Bartholomæi Tider om Høsten fordrister sig at skyde stort Vilt af Els- og Rens-Dyr samt Hiort, eller fange Els-Dyr i de saa kaldede og af Bønderne indrettede Graver, straffes med Et Hundrede Rigsdaler om dermed antreffes, og lovligen bliver overbeviist imod som foreskrevet staar at have handlet, hvilke Bøder skal betales til Angiveren den halve Deel og til Fogderiets Fattige den anden halve Deel, og den Skyldige derefter med 3 Aars Arbeide i Jern paa neste Fæstning; De som med saadanne kiøber eller handler, straffes som de der kiøbe med Tyve, til hvilken Ende ingen maa tilkiøbe sig nogen Els-Rens- og Hjorte Huus u-bereed, uden at de anviser Fogdens Seddel og Beviis, at Dyret udi den rette Tid I Almindelighed maa in af Aaret er skudt eller fanget. Aar 1770. gen bruge nogen Dyre, eller Hare-Jagt, samt ødelægge Fugle af Tiur, Roy, Aar- og Ager-Høns Jerper, Ryper og andet deslige Vilt paa de urette Aarets Tider, naar de ligge og have Eeg og Unger, som er fra Martii Maaneds Begyndelse til Ultimo Julii, under Halvtredsindtive Rigsdalers Straf om nogen dermed paagribes. Og paa det at alle Ulve og Graabene, som ere de skadeligste Dyr, hvilke Undersaatternes og Landets Qvæg og Bæster udi en og anden Maade stor Skade tilføjer, der og udi Skovene og Fiel denne dræber det store Vilt, desto bedre kunde vorde ødelagde, skal den, eller de, som enten ved Ulve-Stuers Indrettelse kand fange, eller ved Jagt og Eftersættelse med Skyden eller i andre Maader ved de saa kaldede Ulve-Saxe, needfælde og omkomme dem, det være sig paa hvis Grunde det være vil, og hand Ulven eller Fællen til neste Ting fremviser, og med tilstrekkelige Vidner beviser at have skudt Ulven eller den omkommet, som i Ting Bogen anføres, skal den som Ulven har fældet, meddeeles Attest af Fogden, og nyde i Betaling af Fogderiets Almue hvor den er fangen, om det er en gammel Ulv 2 Rigsdaler, og for en ung 1 Rigsdaler, samt for UlveUnger naar de i deres Huuler kand overkommes, og ere en 3. 45. a 6 Uger gamle, 1 Mark til 2 Mark for Støkket, hvilke Penge Fogden og Sorenskriveren straxens paa Tinget paaligner Almuen, udi Laugrættes og de Tingsøgtes Overværelse i Portion af deres Gaarders Skyld at betale, og skal den som Ulven ombragt haver, desforuden selv Fællen beholde.