Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1818-06-26
Odense. J denne Uge har det næsten daglig regnet, hvorved Landmandens Haab om en riig Afgrøde atter er oplivet. J Onsdags Formiddag havde Vi paa engang Torden og stærke Hagelbyger med Jisslag. Det slog paa samme Tid ned i en Udfløttergaard ved Aunslev, imellem Nyborg og Odense, som afbrændte. Gaarden laae i Nærheden af Kirken. Ogsaa taler Man om flere Steder her i Fyen, hvor Tordenen skal have gjort Skade. Jævnlig høres vel yttret Formodning om, at de hyppige, Brandskaber paa Landet i den senere Tid som oftest maae være paasatte, i hvilken Henseende Mistanken gjerne falder paa den talrige Omløberskare, som unægtelig er en Skandalfor en Tidsalder, hvori der idelig tales og Fattigvæsen, Forsørgelses-Anstalter og det derved anordnede Tilsyn med Løsgjængere; men kun sjelden kommer Man til nogen sikker Opdagelse af den sande Aarsag. Saa meget større Roes fortjene de Embedsmænd, ved hvis Konduite og Bestræbelser dette lykkes, hvilket er Tilfældet i Henseende til den Jldebrand, hvorved Føns Præstegaard, en Bondegaard og et Huus den 3die dennes (see Avisen No. 77) blev aldeles lagt i Aske, og hvorved den retskafne og eiegode Præst, Hr. Gleerup, tildeels mistede sin betydelige Jndboe. Efterat Brandforhøret var holdt og intet derved bleven oplyst, besluttede Stedets Politiemmester, Hr. Krigsraad og Birkedommer Lauritzon, at optage et Politieforhør sidstafvigte Løverdag, og da Jlden opkom i Gaardfæster Hans Willumsens Gaard paa Høeslyden over hans Staldlængde, gav dette Anledning til stor Mistanke imod denne Person, hvilken bestyrkedes ved flere oplyste Omstændigheder, og deriblandt den at han blev greben i Modsigelser. Da Forhøret ikke den første Dag kunde tilendebringes, dekreterede Dommeren ham Huusarrest, indtil Forhøret som i Mandags kunde fortsættes. Men hvilket Syn! da Birkedommeren som Mandagen kom i Gaarden, fandt han Manden opdraget af Brønden, hvori han med en Fart havde nedstyrtet sig; men igjen, da Vagten var strax tilrede, ved dennes og Fleres Hielp kom op. Han maatte nu bringes tilsengs og Forhøret standse, indtil han atter kom til sig selv. Jmidlertid gav denne Tildragelse en endnu større Formodninom, at han var den sande Aarsag til den afskyelige Gjerning Af det Svar han siden gav paa Dommerens første Spørgsmaal: nu var han falden ind til Gud, og da han tillig havde yttret for Konen, at han ikke troede at kunne holde længere Stand, blev besluttet at Præsten tilligemed Mandens Kone, som var meget bedrøvet, skulde gaae ind til ham og formane ham. Nu brast han i Graad og bekjendte sin Forbrydelse. Ved Forhørets Kontinuation blev da oplyst, at han bemeldte Onsdag Morgen omtrent Kl. 3 besluttede Gjerningen, gik ind i sin Foderloe og slog Jld i en Fyrtønde, antændte derved et Stykke Trøske, hvormed han gik op paa Høeflyden og stak det ind under Taget. Han gik derpaa ud af Gaarden efter Marken til. Saasnart Nogle, som vare til Smede, bemærkede Røgen, løb de afsted, for at faae Naboerne vaagnede, og da Gierningsmanden saae disse Folk komme, gik han i al Rolighed tilbage ind til sin Kone og kaldte paa hende og Børnene. Han er derpaa i Tirsdag under stræng Bevogtning ført i Arrest til videre Tiltale og fortjent Strafs Undgieldelse for sin begangne Udaad.