Berlingske Tidende, 1813-02-22
39. Naar Keiserens Død indtræffer skal Fyrst Erkecantsleren, og i hans Fraværelse den fornemste i Rangen af Stordignatairerne, lade den Keiserlige Families Secretair, i Overværelse af Stordommeren, Senatscantsleren, og Generalintendanten over Privateien dommene, forsegle de Kasser hvori Privateiendommens Skatte forvares. 40. Ifølge Familieraadets befaling skal den Keiserl. Families Secretair, med de i forrige Artikel betegnede Personers Medhielp, derpaa skride til at optegne Pengene og de rørlige Gienstande, 41. Familieraadet skal vaage over udøvelsen af de Foranstaltninger, der bestemmes i Senatsconsultet af 30te Januar 1810, angaaende Deelingen af Privatdomainernes Eiendomme. De Eiendomme, som efter denne Deling tilhøre Keiseren, skulle af den Keiserl. Privateiendoms Skatmester afleveres til den Keiserl. Skat, under Familieraadets Opsyn, og anvendes paa den nyttigste Maade. 42. Beløbet deraf skal efterhaanden lægges til Capitalen, og det hele blive i Deposito til Keiseren har opnaaet den myndige Alder. 43. Om alle disse Operationer skal Familieraadet aflægge Beretning til Regentinden eller Regenten, der da giver den endelige Fuldmagt til Capitalernes Anbringelse. Tredie Afsnit. Om den overordentlige Kroneiendom. 44. Keiserinderegentinden eller Prindsregenten disponere, naar de finde det for godt, over alle de Dotationer af 50000 Frankers Rente og derunder, som førend Mindreaarigheden ere faldne eller under Regentskabet falde tilbage til den overordentlige Kroneiendom. 45. Alle andre Dotationer forblive i Reserve indtil Keiseren er bleven myndig. 46. Administrationen for den overordentlige Kroneiendom skal vedblive at have Sted, efter de sædvanlige Regler, saaledes som ovenfor er meldt og Kroneiendomme. 47. De Penge, der ved Keiserens Død findes i Kroneiendommens overordentlige Skat, skulle afgives til Statskatten, og forblive deponerede deri, indtil Keiseren har opnaaet den myndige Alder. H. Naar Keiseren eller Regenten ikke ere tilstæde Første Afsnit. Naar Keiseren er fraværende. 48. Dersom Keiserens myndige Efterfølger i det Øieblik Keiseren, døer, befinder sig udenfor Rigets Grændser, saaer Ministrenes Fuldmaatprorogeret saalænge indtil Keiseren er ankommen paa Rigets Grund Den første i Rangen af Stordignitairerne præsiderer i det Conseil, som regierer Staten under Form af et Regieringsconseil. Raadslag ningerne skee deri med absolut Stemmefleerhed. Naar Stemmerne ere deelte giør Regentens Stemme Udslaget. 9. Alle Acter udstædes i Keiserens Navn; men han tiltræder ikke Udøvelsen af den Keiserl. Magt, førend han er kommen indenfor de franske Grændser. Andet Afsnit. Naar Regenten er fraværende. 50. Dersom Regenten, ved en Mindreaarigheds Begyndelse, er fraværende, uden at Keiseren førend sin Død har sørget derfor, prorogeres Ministrenes Fuldmagt indtil Regenten kommer tilbage, saa ledes som det i den 48de Artikel er anført. Tredie Afsuit. Om forudseete Tilfælde. 51. Dersom der, i den myndige eller mindreaarige Keisers Fraværelse, eller i Regentens Fraværelse, medens Regieringen befinder sig i Ministerconseilets Hænder, som præsideres af en Stordignita rius, skulde opstaae Spørgsmaal, som ikke ere bestemte i nærværende Act, saa skal omtalte Regieringsconseil, der forestaaer Fuuctionerne som geheimt Raad, opsætte en Plan til et Senatsconsult, og lade to af sine Medlemmer overgive det til Senatet. I. Om Keiserindens Salving og Kroning. 52. Keiserinden, Arveprindsen Kongen af Roms Moder, kan salves og krones. 53. Denne Forrettighed skal tilstaaes Keiserinden ved Patent skrivelser, bekiendtgjorte i sædvanlig Form, og som dernæst oversendes til Senatet og indskrives i dets Registre. 54. Kronningen skeer i Notre=Dame Kirken, eller i enhver anden i Patentet angiven Kirke. K. Om den Keiserlige Prinds, Kongen af Roms Salving og Kroning. 55. Den Keiserlige Prinds, Kongen af Rom, kan i Keiserens levende Live salves og krones i sin Egenskab som Rigets Arving. 56. Denne Ceremonie skal kun have Sted ifølge Patentskrivelser, i samme Form, som de der angaae Keiserindens Kronning. 57. Efter den Keiserl. Prinds, Kongen af Roms Salving og Kroning skulle alle Senatsconsulter, Love, Reglementer, Keiserlige Statuter, Decreter og alle af Os udstædte og i Vort Navn givne Acter, efter at have anført Vor Regierings Aar, ogsaa nævne den Keiserlige Prinds Kongen af Roms Kronnings Aar. 58. Nærværende Senatsconsult skal ved et Budskab oversendes til Hs. Majestæt Keiseren og Kongen. Præsidenten og Secretairerne, Cambaceres. Grev v. Beaumont, Grev Lapparent.