Berlingske Tidende, 1775-03-24
Den nu værende Paves korte Levnets=Beskrivelse. Pius den 6te, forhen Johannes Braschi, fød i Cesenden 27de Dec. 1717, kan med Rette kaldes en Yndling af den ellers meget foranderlige Lykke. Hans første Ærestrinvar, at han af Cardinal Ruffo, det hellige Collegii forrige Dechant, blev tagen i Tieneste som Junker. Strax deres ter gjorde bemeldte Cardinal ham til sin Auditor, til hvilket Embede udfordres mere end almindelige Gaver, og saadanne besad vor Braschi. Efter Cardinal Decantens Død, ud hvilken Braschi havde havt en stor Velyndere, fandt den store Benedict den 14de selv hos ham, hvad han søgte, for at have en indsigtsfuld Medhielpere i sine Litterariske Bestræbel. ser. Han gav ham tillige den Værdighed af en Pavelig Kæmmerer. Men Benedict døde for tilig fra ham. Cardinal Cavalchini, det hellige Collegii da værende Dechant, og Biskop af Ostia, tog ham siden som Auditor i sin Tieneste, og samme Embede forestod han og hos den da værende Kæmmer ling, Cardinal Rezonico. Begge Embeder forvaltede han med saadan Erfaring, Klogskab og Retskaffenhed, at Clemens den 13de tog ey i Betænkning, at betroe ham det vigtige Embede af en General=Skatmester, en af de høye Værdigheder, som ere den nærmeste og umiddelbare Vey til at en lange Cardinals Hatten. Denne fik han og under den sidst at døde Pave Clemmens den 14de den 26de April 1773, uagte han hos hans bekiendte Favoriter ikke just stod i meget sto Agt, fordi han, som Skatmester havde, saavidt muelig været dem imod; thi han var from, maadelig, og uegennyttig. Saa store Egenskaber giorde ham hos den størst Deel af Cardinalerne saa elsket ogeret, at de allerede foruansaae ham som een af de fornemste Candidater til at bliv Pave. De tvende Cardinaler Rezonico, Cardinal Torregiani og Cardinal Alexander Albani, samt hans Broder=Søn Cardinal Dechant Albani vare de første Befordrere af hans ved de øvrige Zeloter understøttede Valg. Han var allerede midt i December=Maaned nær ved at komme til at sidde paa den hellige Stoel, og 2 gange paa Forslag til at blive Pave Men det Corsiniske Huus, Cardinalerne Casale, Caraff- og Trajetto og Ministrene fra Spanien og Portugal jagede ham igien derfra. Men saadant er just forundringsværdig og uden Exempel, at en som i Conclave engang er falden nedigjen er kommen saa i Veyret, at han virkelig har faaet den Pavelige Krone; et sikkert Beviis paa at han maae være vær dig til samme. Endnu for ganske kort Tid siden vare de tvende Cardinaler Pallavicini og Visconti paa Forslag. For den sidste gjorde Hoffernes Partie i sær sig megen Umage. J det Scrutinio af 12te Febr. havde det og kundet lykkes samme, dersom Zeloterne ikke saa stærk havde været derimod; thi disse tabte Braschi aldrig af Syne. Visconti egne Venner gave efter, og alle øvrige Candidater faldt bort, da Braschi bemeldte 12te Febr. ved de Cardinaler Simoni og Negroniigien blev foreslaget. Kort sagt: Hoffernes Partie blev omsider træt, i sær saasom det ikke selv kunde blive enig om een og anden af dets Tilhængere. De Cardinaler Migazi og Bernis erklærede sig ogsaa tilsidst for Braschi; og saa maatte den Spanske Minister, Ridder Munino, Cardinal v. Solis og flere ligeledes give efter, i sær da de fra deres Hoffer ingen besynderlige Forholds Ordre havde, at udelukke Cardinal Braschi fra Valget. Pius den 6te er af temmelig stor og undersætsig Legems Gestalt, og af en ædel og majestætisk Ansigts Dannelse. Han er en skiøn Orator. Ligesaa sun paa Legemet, som munter af Sind; lærd, from godgiøren de; en Elskere af Retfærdighed, og en Mand af en ferm R. solution. Han er den første Pave som bærer en Haar CaloEndskiønt man vil have mærket, at han aldrig har været et Fiende af den under forrige Regiering ophævede Jesuiter=Oden, saa kan man dog ey heller paastaae, at denne Orde nogen Tid har havt en besynderlig Ven i ham.