Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-10-02
Om det skadelige og utilladelige Land=Prang de fleeste Steder i Fyen. (indsendt, J de Berlingske Tidender Nr. 73. berettes fra Ringkiøbing af 3die September: at Landprang der omkring er saaledes beskaffen, at der i ethvert Sogn ere 2 a 3 Land prangere, som opkiøber alle Slags Feede=Vahre til 2de Kiøbmænd a. Da jeg læste dette, tænkte ieg: Der ere dog flere underkastet denne Skiæbne end Fyen; men dette er dog vist, at dette kiere Fyen, har en langt verre Skiæbne end andre Provincer her i Riget; thi her er ikke alene 2 a 3 i hvert Sogn; men der ere de Bondebyer, hvori ere 2 tillige, som ikke alene opkiøber alle feede Vahre, men endog Korn=Vahre til Forprang, og det ikke alene til en eller to Kiøbmænd, men til mange flere, og den ene Pranger har fra sin Principal Ordre og Tilladelse at maa byde over den anden, for at faae Vahrene. Dette er endnu ikke nok, men vi seer, desverre, endogsaa andre Prangere, saasom Øeboerne paa en Deel af de omkring Landet liggende Øer, som streiffer Landet omkring, for at opkiøbe ey alene Frede=Vare, saasom: Smør, Flesk, levende Sviin, Giæs og Lam, men og Erter, Byg og Havre, in Summa: alt det, her er i Landet, kiøber de, og det til de høieste Priser, naar de kan vide, de kan kun vinde 1 a 2 Skilling paa en Skieppe Korn der, hvor de fører det hen. Om disse fremmede Landprangere erlegger til Hans Majestæts Cassa det, deraf burde erlegges, det veed jeg ikke. Jeg troer ikke, de engang har det nødig; thi ved det at de sparer Bonden den Umage, at føre sine Vahre til Torvene, men kjøber ham dem af i sit eget Huus, og betaler ham derfor alt det, han vil have, ja byder ham undertiden mere derfor, end han nogen Tid ver tet at faae, saa kan man let slutte, at Bønderne ere disse kierkomne Prangere saa bevaagne, at hvad de ikke selv kan, det faaer de ved Ven og Vens Ven Efterretning om, naar det er beqvemmest at faae det udpracticeret, som de har kjøbt, nemlig: naar de Kongl. Told=Betientere kan være ved een Side at inqvirere og saaden Snighandel, saa veed disse Prangere det strax, og gaaer nok saa til en anden Side med deres Vahre, hvor de intet har at frygte for. Jeg siger ikke, at det just skeer, eller paa den anførste Maade af disse fremmede Prangere bliver udpracticeret; men ieg troer det kun, og enhver kan troe det samme, at det virkelig paa den Maade kan udpracticeres af Fyens Land; thi naar man betragter Søekanten imellem Faaborg og Assens, og imellem Assens og Middelfart, saa kan jo findes Leilighed nok fra Landsiderne at faae det ud; thi det er jo en puur Umuelighed for Told=Betienterne at de kan være alle Steder paa een Gang, om de end kunde taale at reise og vaage baade Nat og Dag, og saalænge Sælgerne her i Landet assisterer disse Prangere med Efterretninger, hvor Told=Betienterne ere, eller ikke ere, saa kan Tingen i sig selv ikke være saa umuelig for Prangerne, at faae udført, hvad FødeVahre her ere i Lande hos Bønderne, som de kan afhænde. Jmidlertid foraarsager dog Land=Prangerne, baade de heri Landet og de fremmede, at en stakkels fattig Huusmand her paa Løndet, som kan have Kone og Børn, saavelsom andre fattige, ey kan faae enten en Draabe fød Melk til deres smaae Børn, ey heller kan de faae et Pund Smør for Betaling hos nogen, endog dem, der har meest Malkning; thi naar saadan en Fattig begierer lidet sød Melk for Betaling, faaes det Svar, de skal samle Smør, og altsaa ey kan sælge Melken. Begieres et Pund Flæsk, da er det solgt til Prangere saa nær, at de neppe har det, de kan behøve til egen Huusholdning, indtil de slagter igien. Begieres et eller kun et halvt Pund Smør, svares: det skal slaaes i Træer, at de kan faae Træerne fyldte, inden Prangerne kommer. De Fattige maa gaae hielpe og trøstesløse bort. En kommer en anden Gang igien, og beder, at i Fald de kan faae saa mange Penge at laane, om de da kan faae en Halvotting, kunde de være to eller fleere om den til Deeling; men Ney, det er ey heller giørligt, uden de kan tøve saa længe hen i Tiden, til de ikke kan samle saa meget, at de kan faae Fierdinger eller Ottinger fyldte; thi de skal slaae i Fierdinger eller Ottinger, fordi Prangerne vil helst have det i Fierdinger, og vil altid give 16 s. mere for det i Fierdinger end i Halvottinger; og altsaa er det ey mueligt, at en Fattig kan faae noget, førend intet mere kan samles til de store Smør=Træer, og det er ongefær det samme, som de ville sige til den Fattige: kan J leve foruden Mad, indtil Landprangerne ere mættede, og ey mere vil have, saa vil vi sælge Jer baade sød Melk, Smør og Flæsk. Men Gud i Naade hielpe den Fattige, baade her og andre Steder,