Berlingske Tidende, 1836-03-22
Hvor velgjørende denne Foranstaltning har virket i Preussen, er noksom bekjendt, og jeg skal ikke opholde mig ved nærmere at udvikle dette. Det ligger i Sagens Natur, at en saadan Adskillelse af Statsgjelden fra Landets øvrige Finants- og Pengevæsen, en saadan Garantiofor, at Statsgjelden ikke vilkaarligen kan forøges men kun med Samtykke af Nationens Repræsentanter, en saadan Betryggelse for de aarlige Renter og Afdrags promte Erlæggelse, en saadan Control med de indfriede Obligationers Tilintetgjørelse, og en saadan fuldstændig Offentlighed i Statsgieldens Forvaltning ikke kan andet end bære de bedste Frugter for Landet. Dette har ogsaa paa det Tydeligste viist sig i Preussen, thi af den officielle Beretning om Statsgielden, som i Aaret 1834 blev meddeelt, seer man, at Statsgjelden i Aarene fra 1ste Januar 1820 til 1ste Januar 1833, altsaa i Løbet af 13 Aar, er formindsket med 42,774,787 Rbd., altsaa, naar man alene tager Hensyn til den rentebærende Gields Størrelse, der var circa 180 Millioner, med henved 1/2 Deel af hele Gjelden. Det er en Foranstaltning i Lighed med den, der saaledes er truffet i Preussen, hvorpaa Stændernes Forsamling, efter min Formening, først og fremmest bør andrage. Jeg skulde slet have lyttet til den offentlige Stemme, dersom dette ikke var et af Folkets høieste og inderligste Ønsker; thi kun i en saadan Foranstaltning troer Nationen at øine en tilstrækkelig Garantie for, at den rokkede Nationaleredit, igjen kan bringes paa Fode. Skulde yderligere Opoffrelser til dette Øiemeds Opnaaelse være uundgaaelige, da vil Folket visselig ikke unddrage sig disse; thi den danske Nation har aldrig skyet noget Offer, som Landets sande Vel krævede. Hvad Folket ønsker, er kun, at Hans Majestæt vil træffe saadanne Foranstaltninger med Hensyn til Statsgielden, at Landets ødelagte Credit igjen kan hæves, hvorved det da tør forventes, at Renten af Statsobligationerne snart vil kunne blive nedsat, idet Statsgjeldsbestyrelsen i modsat Fald kan tilbyde Kapitalernes Udbetaling, til hvilket Øiemeds Opnaaelse det, naar Statsgjelden først er stillet under Nationens Garanti, og en fuldstændig Offentlighed med Hensyn til samme indført, neppe vil være vanskeligt at stifte et nyt Laan til en ringere Rentefod, uden at gjøre saa betydelige Opoffrelser, som skulle have været forbundne med de sidste Laan; thi dette kan vel ansees som en af de væsentligste Fordeele ved en saaledes tilstrækkelig garanteret Nationalgjeld og de derved paadragne Forpligtelsers prompte Opfyldelse, at man, naar nye Laan blive nødvendige, vil kunne erholde disse under fordeelagtige Vilkaar, og saaledes ikke nødes til at paadrage Landet en Gield, der langt overstiger den Valuta, der for samme erholdes. Naar Statsgjelden saaledes blev adskilt fra Landets øvrige Finantsvæsen, vilde en anden Forøgelse af Gjelden end ved egentlige nye Statslaan, hvilken nu dagligen finder Sted, og ikke er af ringe Omfang eller Betydning, af sig selv ophøre. Det er den betydelige saakaldte opsigelige C. jeld, som Staten dagligen stifter, og som tilsidst vil komme til at hvile tungt paa den, foruden at den i andre Henseender har en for Landet skadelig Virkning. Dette Punkt er af ikke liden Vigtighed, og fortjener derfor særligt at omtales. Det er nemlig befalet, at Skiftemidler, Umyndiges Midler, offentlige Stiftelsers Midler, Sparekassepenge og forskjellige andre Jndretningers Kapitaler deels skulle og deels kunne modtages til Forretning i Kongens Kasse. Denne Jndbetaling af deslige Midler, benyttes i Almindelighed af vedkommende Bestyrere mere, end det er ønskeligt, og derhos i mange Tilfælde, hvor Pengene kunde anbringes paa andre og hensigtsmæssigere Maader, fordi denne Jndsættelse er forbunden med mindst Uleilighed. Herved er, i Særdeleshed i de sidste Aar, indflødt meget betydelige Summer i Kongens Kasse, hvilken Jndbetaling skeer til Statsgjeldsdirectionen, som derfor udsteder rentebærende opsigelige Obligationer. Disse Summer kunne nu vistnok til enhver Tid kræves tilbage, og det er endog ikke vanskeligt at erholde dem igjen udbetalte med en kortere Opsigelsestid end den i Obligationerne stipulerede, men da der stedse komme ved Oprettelsen af flere Sparekasser, nye, og og andre Jndretninger af lignende Beskaffenhed, og ved den tiltagende Tilbøielighed til at indsætte slige Midler i Kongens Kasse, stedse flere Kapitaler ind i denne Kasse, saa kommer Statsgjelden derved i Besiddelse af meget betydelige contante Kapitaler, hvorfor den ingen Anvendelse har Dersom disse Kapitaler blive henliggende ufrugtbringende, maa den kongelige Kasse udgive et betydeligt Rentebeløb aarligen, hvorfor den ingen Fordeel har, hvilket saaledes paafører Statskassen en betydelig aarlig Udgift, som det ikke kan ansees ønskeligt, at den paatager sig til Bedste for enkelte Stiftelser og private Jndretninger, der selv paa anden Maade maae sørge for deres Kapitalers Anbringelse. En saadan contant Beholdning maa den Kongelige Kasse i ethvert Tilfælde have liggende, for dermed at kunne afgjøre de Tilbagefordringer af deslige Kapitaler, som dagligen indløbe. Herved har Statskassen, altsaa under enhver Forudsætning et positivt Rentetab. Men det er derhos rimeligt, at disse saaledes deponerede Kapitaler gives anden Anvendelse, at de altsaa ikke blive contant henliggende til dermed at gjøre de Tilbagebetalinger, der maatte reqvireres (hvilket ogsaa, efter disse Kapitalers Størrelse, vilde være aldeles ufornødent), og at Statsgjelden saaledes ogsaa paa denne Maade og af denne Vei med hvert Aar voxer. At Statskassen ikke igjen udsætter disse Kapitaler, er vel uden for al Tvivl, og at de heller ikke anvendes til dermed at bestride de betingede Afbetalinger paa den øvrige Statsgield, viser den titnævnte Finantsberetning hvorefter til denne Afbetaling anvendes de Afdrag der indkomme paa Statens Activer. Derimod fremlyser det af samme Beretning, at hine Kapitaler ere optagne i Statsgieldens Status den 1ste Januar 1835, som en integrerende Deel af den nu existerende Gield, uden at det kan antages, at der under Activerne er indbefattet en dertil svarende contant henliggende Beholdning, hvorfor hine Obligationer ere udstedte. Efter al Sandsynlighed udgjøre de paa denne Maade i Kongens Kasse indkomne Kapitaler den Deel af den indenlandske Gield i Sølv og Sedler, som forrentes under 4 pCt., og rimeligviis en ikke ubetydelig Deel af den samme Gjeld, som forrentes med 4 pCt. og derover, og skjøndt det ikke er let at sige, hvor stor denne Deel af Statsgielden er, beløber den sig dog sikkerligen til ikke faa Millioner, med hvilke Statsgielden saaledes er forøget, skjøndt der ved den foreskrevne Jndbetaling af disse Kapitaler i Kongens Kasse ikke har været tilsigtet, at Statsgjelden skulde forøges ved disse Kapitalers Anvendelse til Bestridelsen af Statens løbende Udgifter, men Hensigten derimod ene har været, at Kongens Kasse skulde være et sikkert Bevaringsted, hvor disse Kapitaler kunde modtages til Forretning. Der er, som Enhver let kan vide, mange og vigtige Punkter, Statsgjelden betræffende, som naar denne Deel af Statshuusholdningen skulde underlægges Nationens Bestyrelse, maatte blive Gjenstand for en omfattende Undersøgelse. Det vilde være ubetimeligt, her nærmere at indlade sig paa enhver af disse, saameget mere som Forsamlingen dog ikke er i Besiddelse af de Oplysninger, paa hvilke alene kunde begrundes en Mening om samme. Dog er der tvende Gjenstande, som her ikke kunne forbigaaes, da de staae i nøieste Forbindelse med Statsgjelden have den største Jndflydelse paa denne.