Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-12-18
Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. (Fortsættelse, seS. 862.) Propr. Luders maatte, med Hensyn til det af den Kongelige Commissarius Anførte, at det først vilde vise sig ved den den nye Communal-Jndretning, om Mosatterne besad deres Medborgeres Tillid i en saadan Grad, at disse valgte dem til offentlige Bestillinger, bemærke, at der alt for lang Tid siden var valgt Mosaiter i forskjellige Kjøbstæder saavel til Medlemmer af Fattig som Skolecommissioner. Den Kongelige Commissarius erindrede, at Jøder vel kunde udnævnes til Fattigforstandere; men at det vistnok vilde være upassende at udnævne nogen Saadan til Skoleforstander. Agent Bruun bemærkede, at Saadant dog var Tilfældet i Assens. Assessor Ussing yttrede blandt Andet, at det var urigtigt, naar Propr. Langkilde gjentagne Gange havde anført, at der efter Forordn. 15 Mai 1834 § 52 skal før Stænderforsamlingens Aabning afholdes en christelig Gudstjeneste, hvori de mosaiske Troesbekjendere formeentlig ikke kunne tage Deel. Anordningen nævner ikke en christelig Gudstjeneste, men derimod en offentlig Gudstjeneste, hvilke Udtryk ingenlunde ere synonymte. Der finder ved denne Gudstjeneste hverken nogen Uddeling af Sacramenterne Sted eller nogen anden Handling, der staaer nærmere Forbindelse med den christelige Religion, og det kan saaledes ikke indsees, hvad der skulde være til Hinder for, at en mosaisk Troesbekjender overværer denne Handling og hører paa den Tale, der ved den Leilighed holdes, og de Sange, som da afsynges. Cancellieraad Hempel maatte med Hensyn til en Yttring af Assessor Ussing bemærke, hvorledes han ofte har seet Mosaiter med kjendelig Andagt bivaane den christelige Gudstjeneste i sit Hjem, ligesom i Liigfølger seet dem med Opmærksomhed at lytte til den opbyggelige Sørgetale. Ogsaa have de meest Dannede, saavelsom de øverste geistlige og verdslige Autoriteter efter Jndbydelse indfundet sig ved den i Synagogen foretagne Confirmation af den jødiske Ungdom. Overalt er det kun efter den nøieste samvittighedsfuldeste Prøvelse, at Taleren har erklæret sig for Petitionen, ligesom han for sin Deel slet ikke skjønner, at dette ikke skulde harmonere med christelige Følelser eller at det skulde stride imod en Religion, hvis Hovedbud det er at elske Næsten som sig selv. Under Sagens endelige Forhandling bemærkede Referenten, Assessor Ussing, at han, med Hensyn til at det ved den foreløbige Forhandling var yttret, at de mosaiske Troesbekjendere ikke kunde deeltage i Stænderforhandlingerne om Løverdagen, havde henvendt sig til Præsten ved den mosaiske Menighed i Kjøbenhavn, Dr. Wolff, for at erfare, om det stred imod den mosaiske Religionslære, at Bekjendere af denne Tro paa den nævnte Dag deeltage i Stænderforhandlingerne og i den der forefaldende mundtlige Discussion af Sagerne, og at han af ham havde erholdt det skriftlige Svar, at der aldeles ikke findes nogen Forskrift i den mosaiske Troes religiøse og ceremonielle Love, der forbyder en saadan Deeltagelse, Provst Birch stemte mod Valgbarheden, og yttrede, med Hensyn til, at hans Formening var forskjellig fra saamange høitærede Deputeredes, Følgende: "Vore Domme om Tingene modificeres af Livets forskjellige Erfaringer og vore herpaa grundede Anskuelser. Det er i sin Orden, at den divergerende Dom fremkalder Modsigelse, dog uden at man her vil kalde min fremsatte Formening en Fordom; thi Fordom er det dog ikke, naar jeg har yttret, at der ved denne Sags Afgjørelse skal tages billigt Hensyn, ikke blot til den omMosaiternes nærværende Standpunkt af Dannelse og Dygtighed oplyste Deel af Folket, men ogsaa til den hele, større Masse, tildeels Kjernen af dette: ikke Fordom, hvis jeg, i Besiddelse af en, ingen Anden krænkende, Forrettighed, der glæder og hædrer mig, ikke strax er villig til at dele denne med Andre, – ikke Fordom, naar jeg, uagtet jeg erkjender, at ogsaa den jødiske Religion fordrer Dyd og Retskaffenhed, dog finder, at den christelige Tro giver de bedste Hjælpemidler og de kraftigste Bevæggrunde til alle Pligters fuldkomneste Opfyldelse: eller naar jeg som Christendommens Bekjender og Lærer udtaler den Overbeviisning, at den bedste Christen ogsaa er den bedste Verdens- og Statsborger." (Fortsættes.)