Berlingske Tidende, 1772-04-28
Det Danske Landhuusholdnings Selskab. Det bifald Smaae=Koppernes Jndpodning alt mere og mere finder her i Rigerne, har ei allene udbredt sig til langt bortliggende Stæder, men man finder endog saadanne Patrioter, som paa en særdeles Menneskelig kiærlig Maade søger at deelagtiggiøre deres Medmennesker i dette ypperlige Middel til Livets Frelse, Staten selv til betydelig Fordeel. En Exempel herpaa er Sælskabet nyeligen bleven meddeelt af S. T. Hr. Etats Raad Linde ved et tilsendt Udtog af Hr. Jen Krogh, Provst i Norfiord og Præst til DarigensPræstegield i Norge, hans Skrivelse til Hr. Etats=Raaden, af hvilket nærmere vil erfares Hr. Provst Kroghs mærkelige Fortienester i denne Fald. Udtoget er af følgende Jndhold: Angaaende Børne=Koppernes Jndpodning, da har jeg den Ære at berette, at begge mine Sønner har, Gud skee Tak, vel overvundet Kopperne, den ældste oculerede jeg tidlig i afvigte Høst; den ynste blev, førend vi ventede, angreben af de naturlige, kuns 14 Dage gammel, slap dem ellers taalelig, skiønt ulige sygere end den anden. Jeg har er lers i Aar oculeret hidindtil af begge Kiøn, og forskellig Alder, fra 14 Dage til 20 a 30 Aar, i alt 312 Personer ; at hvilke jeg har mistet 2 ; et Barn paa 6 Uger, der desuden var sygeligt, at jeg stod længe i Tvil, forinden jeg af dets Forældre ville lade mig overtale til at oculere det; det andet var et efter Anseende frisk Barn paa 4 Aar. Blant de øvrige 310 har ikke en eneste faaet mindste Skade; neppe 20 a 30 har holdt Sengen 14 Dage; Præparation har jeg ikke brugt, uden allene en accurat Diæt, saavel et par Uger for, som under Sygdommen. De Voxne og Blodrige har jeg aareladet. Den anden Præparation med Medicamenters Brug anseenjeg, i Henseende til friske Legemer, ey allene for unyttig, men og som oftest skadelig. Nogle har vel haft et eller andet Slags Sygdom i Legemet, hvilket altsaa burde have været curerede for Oculationen. Men da det har været Bønder, hvilke jeg paa ingen Maade har kundet overtale til at underkaste sig denne foregaaende Cuur, har jeg tænkt de ville dog i Mangel af Jndpodning, faae de naturlige, og disse ville formodentlig blive farligere, derfor har jeg i Guds Navn hellere resolveret at oculere, hvilket og har lykkedes med dem alle, undtagen det ommældte Barn. Da Jndpadningen var hidindtil paa disse Stæder ey allene ubrugt, men og aldeles uhørt, havde jeg i Begyndelsen megen Møye for at faae Folk overtalt. til den. Og havde ikke deels Hr. Sorenskriver Stub med fine Børn, deels jeg selv med min egen Søn brudt Jsen, havde den vel neppe blevet brugt; siden lokkede det gode Udfald med disse efterhaanden flere. For at overbevise enhver, at intet hertil bevægede mig, uden Overbeviisning om Jndpodningens Nytte, har jeg ey allene oculeret for ingen Betaling, men og bortgivet de dertil brugte Plastere og Medicamenter. Af samme Aarsag har jeg og været meget villig til at lære andre denne i sig selv meget lette Kunst. Min fornemmeste Disciper har været min Svoger Hr. Joh. Wid. Heiberg, der alleredhar oculeret 207, og deriblant mistet 2; en Bondekarl i mit eget Kald har jeg og lært det, som har oculeret 43, og mistet ingen. Her ere altsaa af os tilsammen oculeret 562, og deraf døde 4, hvilket er omtrent al den Lykke man kunde vente sig paa en Tid, da de naturlige har været skrækkelig slemme og dræbende; saa jeg veed allerede vist at man blant dem kan med fuldkommen Vished regne i det allermindste 1 død af 5, og et altsaa ved Oculationen sparet i det mindste 100 Menneskers Liv, foruden maaskee ligesaa manges Helbred. - Sælskabet troer, at skylde Publicum en Efterretning om denne Jndpodnings Lykke, hvorfor det herved lader samme offentlig bekiendtgiøre, ligesom det ey heller har kundet undlade at tilkiendegive Hr. Provst Krogh hvor meget det ved hans ædle Gierning er bleven rørt, og har det til den Ende, til et Beviis paa dets paaskiønnende Agtelse, besluttet at tilsende ham sin større Medallie i Sølv. At Sælskabet i øvrigt ønsker, at mange andre, som dertil have lige saa god Leylighed som Hr. Provst Krogh, vilde, naar deres Tid, Jndsigt og Lyst tillod det, efterfølge ham i Jndpodningens Forfremmelse, det er noget, som lettelig sluttes af Sælskabets Hensigter og andre Handlinger. Kiøbenhavn, den 20de April 1772. C. Martfelt.