JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Man seer paa Holmen en stor grundmuret Bygning, reent igjennem hvælvet, hvilken i forrige Tider tjente til Arresthuus for de til Bremer holms Arbeide inddømte Misdædere; men siden blev indrettet til et Tjæremagazin. Næst ved samme er en grundmuret Skolebygning, opført ifølge kongl. Resol. af 15 Marts 1743, hvor 180 Drenge af Tømmermænds og Matros Sønner gives Underviisning. End videre sees to store grundmurede Bygninger, opførte i Christian d. 6tes Tid. J den største forvares et Magazin af Skibspomper, Knager, Giger og Touge, Tallier etc., ligesom her og ere Værksteder for Blokkedreiere, Snedkere, Rapertmagere, Stolemagere etc. J den mindre er nederst Værksteder for Bødkere og Billedhuggere, og ovenpaa for Seillæggerne og Compasmagerne. Reberbanen, en grundmuret Bygning, holder 1100 Fod i Længden, oven over er Takkelloftet hvor Takkellagen for Orlogsslaaden forfærdiges.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Ved den ene Ende af Reberbanen sees en gammel Bygning, hvor Bremerne havde deres Kirke, og derved den før omtalte Kirkegaard. Bygningen bruges nu til et Magazin af spundet Hamp og tjeret Garn *), og ved den anden Ende af Reberbanen er Magazinhuus for nogle tusinde Skippund raa Hamp.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Paa Baadebyggerpladsen sees store indelukkede Pladser, hvor alle Slags Tømmer og Skibs Materialier forvares, og Skure hvor Pokkenholt- og slige Materialier, som bør være under Tag, findes. Fremdeles to store Bygninger, hvilke begge for neden ere aabne. J den ene bygges Chaloupper, Barkasser og store Skibsbaade, og et stor rummeligt Loft derover kaldes Spantloftet, fordi Spanter der afslaaes, hvorefter Tømret tilhugges ved Skibsbygningen. J den anden hensættes nederst de færdigblevne Chaloupper, og ovenover er et Seilloft for Bevaring af smaa Sel til Barkasser og Chaloupper.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
J en anden liden grundmuret Bygning koges Beeg og Sværte til at lapsalve Skibene med Saaledes siges ogsaa i Thurahs Hav, hod. S. 214, see Noten ovenfor.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Ved Baadebygger=Pladsen er en stor Maste grav, og paa hver Side af samme en rummelig Plads, hvor Master og Rundholter kan tilhugges.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Jndenlandske Efterretninger. Det er bekjendt, at der d. 27 Jan. 1827, paa hvilken Dag 50 Aar vare forløbne siden H. Ex.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Geheime-Statsminister Ove Malling, Ridd. af Elephanten, St. af Dr. og Dom. etc. først kaldtes til Embede i Statens Tjeneste, blev overgivet Jubeloldingen en Medaille i Guld, og enhver af hans Familie et Exemplar i Sølv, som mange Medborgere havde bidraget til at lade præge, paa hvilken Medailles Avers sees Statsministerens meget lignende Brystbillede, og paa Reversen adskillige Emblemer efter en af Professor Hetsch meddeelt Tegning. Efterat Regnskabet er blevet opgjort, blev et Overskud af 1800 Rbd. Sølv i kongl. Obligationer, og deraf er stiftet et Legat, kaldet Legatum Mallingianum, hvorom en Fundats er oprettet d. 27 Jan. d. A. Renten tildeles hvert Aar den meest trængende og værdige, som i Aaret er dimitteret fra Viborg Cathedralskole, har der været Stipendiat eller Gratist og erholdt ved Examen artium i det mindste Characteren Haud ill. Den Udnævnte erholder strax Halvdelen, og den anden Halvdeel naar han det følgende Foraar ved Examen Philosoph. har erholdt Characteren Landa bilis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
De to første Hovedrapporter om den indbyrdes Underviisnings Fremgang i Danmark, som at Hr. Kammerjunker Major og Divisions-Adjutant v. Abrahamson, Commandor af Dannebrog, Dom. og Ridd. af flere Ordener ere udgivne, ere anmeldte i Erganz. Bl. zur Hall. allg. Lit. Zeit. 1829 No. 34 og 35, og derved tillige givet Underretning om de to første Bind af det af Hr. Kammerjunkeren i Forbindelse med Hr. Amtsprovst Mønster udgivne Værk om den indbyrdes Underviisning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Blandede Efterretninger. Paa Lillehammer ved Mjøsen i Norge bliver en ny Kjøbstad anlagt. Derom læser man i Nyeste Skilderie af Christiania og Stokholm Nr. 24 f. A. følgende: Mere end 1 1/4 Aar er nu henrundet, siden Hs. Majestæt naadigst sanctionerede det norske Storthings Beslutning, om en Kjøbstads Anlæg paa Lille-Hammer ved Mjøsens nordre Ende, og vi have endnu ikke i denne Anledning seet offentliggjort nogen Kundgjørelse, som, i det den gav en passende Oversigt over de Gjenstanden nærmest vedkommende Forhold og Omstændigheder, kunde tjene som en ikke overflødig Opmuntring for Almeenheden til at virke for, eller deeltage i dette vigtige nationale Anliggende. Vi have derfor nu vovet selv at forfatte neden staaende Udkast, hvilket, i Fald, (som vi gjerne indrømme, et muligt bedre ei skulde for Tiden kunne af Andre bydes, anbefales til den største Publicitet, i det vi anholde om, at samtlige indenlandske Dagblade, saavidt Rummet skulde tillade saadant, ville optage dette Udkast til en Kundgjørelse, i det vi derhos yttre det Ønske, at enhver for Sagen gunstig stemt Mand, han være blot i privat eller offentlig Stilling, Jndlænding eller Udlænding, velvillig vil bidrage, hvad han formaaer, til at Udkastet maatte vorde bekjendtgjort saa mange udenlandske Blade, som muligt. Kundgjørelse om Anlæg af en ny Kjøbstad paa Lille-Hammer i Gulbrandsdalen i Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Det er almindelig bekjendt, at Kongeriget Norge siden 1814 besidder en Grundlovsforfatning, der er udmærket ved Statsmagtens vise Fordeling, som i det Hele ved dens Liberalitet, og ved de urokkelige Guarantier, som den tilbyder den personlige og Religions Friheden, Eiendomsretten, Trykke- og Skrive=Friheden, samt Embedsklasser nes, som især Domstolenes Selvstændighed og Uafhængighed. Men neppe er det almindelig kundbart, at dette skjønne Værk hidtil har vedligeholdt sig i sin Reenhed og Fuldkommenhed, at de øvrige Statsforholde i jevnt og sikkert Stridt lykkelig have uddannet dem i Harmonie med den fri Forfatning, samt at Corruption i Repræsentationssystemet, det være sig nu enten i Repræsentant Valget, eller under Repræsentationens Forhandlinger, er i Norge ligesaa ukjendt som uudførlig, og især at Tolerance-Systemmet, som Grundloven har etableret, er saa rodfæstet i Nordmandens Retsind, at der, naar Embedsbesættelse undtages, ei gjøres, enten med Hensyn til den active eller passive Borger, mindste Forskjel mellem Lutheraner, Reformeret og Catholik. Naar nu hertil kommer, at Norge er langt fjernet fra alle ydre og indre politiske Uroligheder, at det er et billigt, for al Voldsomhed og Røverie samt desuden for snart alle Naturrevolutioner aldeles sikkert Levested, at dets Landskaber gjerne have, under et tempereret nordligt Clima, som ei udelukker Sydens ædleste Frembringelser, en høi romantisk Characteer, og at Nordboens Hovedtræk er venligt Alvor, aabenhiertig Redelighed samt uegennyttig Gjæstfrihed, kan man ikke noksom undres over, at det under de politiske Storme, som afverlende forstyrrede fleste europæiske Landes Rolighed, kun er faldet faa ind, at søge Roe og Frihed under Beskyttelse af Norges Constitution og Gjæstevenskab, og dobbelt maa det vække Forundring, at Jorddyrkeren, Haandværkeren, Fabricanten og Manufacturisten foretrækker, i et mere end halv barbarisk Menneskesamfund, i fjerne glødende hede Zoner, at prøve Lykkens Foranderlighed, fremfor at tage fast Ophold i et Land, der hidindtil, formedelst Rigdommen og Mængden af dets raae Naturproducter, har den ypperligste Anledning til enhver borgerlig Virksomhed, den samme nu endelig, i en sørgelig Erfarings-Skole, har lært at beskytte ved Frigjørelse af Virksomhedens store Baand, samt ved et passende opmuntrende Toldsystem. Men det er et at tvivle paa, at Speculanternes Anskuelser i denne Henseende ville vorde berigtigede, og det vil da komme an paa, hvo der veed betimelig og klogelig at erhverve sig de fordeelagtigste Lodder i den nye Samfunds Virksomhed. Jmidlertid ville vi her meddele følgende Afskrift af den af Norges og Sverrigs Konge den August 182, sanctionerede Storthings-Lov, om Anlæg af en Kjøbstad, midt i den frugtbareste, ved rige Skove, Vandfald og Floder, og den store Indsøe Mjøsen, samt ved gode Vei-Communicationer, og det stadigste og sundeste Clima begunstigede Egn af Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Enhver, der er bosat eller herefter bosætter sig paa de Dele af Lille-Hammers, Ving næs's og flere Gaardes Grund i Faabergs Præstegjæld i Guldbrandsdalen, hvilke af Øvrigheden nærmere skulle udvises, skal være berette get til der at drive al Slags Handel og borgerlig Næring, som det i Almindelighed er tilladt og herefter vorder tilladt Kjøbstædsborgere at drive, dog med Undtagelse af Værtshuushold og Marketenterie, hvormed ingen maa befatte sig, uden dertil at have erhvervet særskilt Kongelig Bevilling. Bestemmelserne i Loven af 8de Juni 1818. om Borgerskabs Meddelelse til Handlende, skulle ikke være anvendelige paa dem, der agte at drive Handel paa ovennævnte Sted. Haandværkere maa ei der oprette noget Laug.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
J Henseende til Valgret, Værnepligt, Beskatning, geistlige Anliggender og Jurisdiction, skulle ovennævnte Steds Jndvaanere indtil videre betragtes som Indvaanere af Landdistricterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Enhver, som vil bosætte sig paa ovennævnte Sted, er, forsaavidt han ei med Grundeieren er bleven forligt angaaende Overladelse af fornødne Byggetømter, berettiget til at faae disse udviste af Øvrigheden, mod for samme, efter Grundens Størrelse, at erlægge saadan Betaling, enten een Gang for Alle eller aarlig, som ifølge de med Grundeierne afsluttede Overeenskomster skal erlægges for de Grunde, som Regjeringen lader udvise.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Enhver, som agter at opføre Bygninger paa det ovennævnte Sted, er forpligtet til at rette sig efter de Regler, som Regjeringen foreskriver med Hensyn til den offentlige Sikkerhed, samt til Orden og Regelmæssighed ved Anlægget. Et saa vel valgt nyt Kjøbstæds Anlæg, der er saa begunstiget af Naturen som af politiske Forhold, ved en næsten uindskrænket borgerlig Næringsfrihed og ved Fritagelse for enhver Skatte Udgift, naar undtages den ubetydelige Afgift for Byggetomten, samt Commune-Byrderne, kan ikke andet end blive Gjenstand for en udstrakt og indbringende borgerlig Virksomhed. Og naar sees hen til, at Norge, der hidindtil alene har sysselsat sig med Frembringelser af dets talrige raae Producter, og med disses Afsætning, ganske savner Manufacturer og Fabrikker, saa at der ei er i Gang et eneste Uldmanufactur, uagtet at en Mængde Uld produceres, at der, en Vaabenfabrik undtagen, ikke existerer nogen ordentlig Fabrik til Bearbeidelsen af den Mængde Metaller, som Rigets betydelige Bjergværker levere, at der ei haves noget Bomulds Manufactur, samt at overalt Anvendelsen af alle Slags nyere Kunst Machinerier, og især af Dampkraften, med Undtagelse af Dampskibe, er ganske uforsøgt i Norge, hvis Indbyggere dog hverken mangle Industrie eller Talent for Kunsten, saa vil man let begribe, hvilken fordeelagtig Mark for Kunst og Vindskibelighed Norge i det Hele, som især Lille-Hammers Bye frembyder, og et betvivles, at store Ting der vil kunne udrettes med fornøden Capital, samt Flid og Jndsigt. Jmidlertid er det derhos ei mindre vist, at det vil være ganske unyttigt uden tilstrækkelig Fond, at begynde noget omfattende Foretagende i et Land, hvor Credit og Pengelaan yderst vanskelig erholdes, og hvor derfor faste Eiendomme og disses raae Producter alt længe ere i en meget lav Priis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Det norske Universitet har tabt en af sine udmærket lærde unge Lærere, den for sine mange mathematiske Kundskaber højagtede Niels Henrik Abel, Docent ved Universitetet, som efter 12 Ugers Sygeleie er død d. 6te April i sin Alders 27 Aar. Den norske Digter, Hr. C. N. Schwach, har sat ham følgende Minde. Nys i Sundheds Kraft en Yngling gik Frem paa banet Vei til Held og Hæder: Fremtidshaabet stilled for hans Blik Sandheds, Agts og Kjærlighedens Glæder. Sandheds Vei igjennem Maal og Tal Laae fra Livets Vaar klart for hans Øie; Der at finde den, det var hans Kald, Givet af Urania, den høie. Der han skulde fundet den. Dens Glands Skulde straalet fra den skjønne Tinding, Og med stolt Udødeligheds-Krands Smykt den skjæbnekaarne Granskers Tinding. Ved hans Side gik en ædel Møe, Knyttet til hans Siel ved Elskovskjæder, Froe beredt med trofast Haand at strøe. Paa hans Vandring Kjærlighedens Glæder. Men, det er forbi. Det klare Blik Og det varme Hjerte brast i Døden. Lukket er den Vei, hvorpaa han gik Frem imod sit Formaal ufortrøden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Frederiks Musatempel i mit Nord Hæng hans Navn blandt dine Hædersminder! Dit han skulde bredet ud paa Jord Slig en Søn ei snart igjen Du finder. Pige, Gjem hans Minde i dit Bryst End, naar Savnets Vunder meer ei bløde, Og paa Evighedens stille Kyst Moderlig, Urania, Du ham møde, Det kongl. Bibliothek i Berlin har i Aarene 1827 og 1828 faaet betydelig Tilvært, nemlig J alt Værker . . . .J Bind. Haandskrifter. deraf Pligtexemplarer fra indenlandske Boghandlere og Bogtrykkere, Bind 1116. Den 11 Marts bevaredes 2728 Stkr. Beviser fra 667 Laanere. Jblandt Laanerne vare 21 indenlandske Lærde uden for Berlin, og 5 Lærde i Udlandet. De offentlige Læsetimer, som i Vinter Halvaaret ere fra 2 til 4, og i Sommer-Halvaaret fra 2 til 5, blive talrigt besøgte. Tallet af dem, som paa en og samme Tid i disse Timer ere tilstede, synker sjelden under 10, stiger ofte over 50. Tallet af de paa en Eftermiddag begierte Bøger er sædvanligen 250 til 300. Berl. C. Bl. 59.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Over det kongl. Bibliothek i Berlin er udkommet et interessant Skrift af dets fortjente Over bibliothekar, Professor Wilken (Berlin 1828 Berl. C. Bl. 5355), hvori meddeles ei allene dette vigtige Bibliotheks Historie, men og adskillige Efterretninger om dets nærværende Tilstand m. M. Det har omtrent 250000 trykte Bind og 1611 Haandskrifter. Franklins Troesbekiendelse: Den udødelige Franklin skrev sin Troesbekiendelse saaledes: "Der er en eneste Gud, som har skabt alle Ting. Han regjerer Verden ved sit Forsyn. Man skal ære ham ved Bønnen (Hjertets Ophævelse til ham, og ved gode Handlinger. Den ham behagelige Tjeneste er at gjøre Andre godt. Sielen, er udødelig. Gud belønner Dyden og straffer Lasten i denne og hin anden Verden." Man læser dette i et hos Renovard i Paris udkommet Værk: Memoires sur la rie de Benjamin Franklin, Cerits naar luimeme. 2 Bind. Der har været Mennesker, som have villet nedsætte den ædle Franklins Værd, og villet beskylde ham for Atheisme og Vantro. Simplere Beviis mod saadan Beskyldning kan vel ei gives end bemeldte sande og rigtige Troesbekiendelse af en Mand, der har større fandt Værd, og virkelig Fortjeneste af Verden end hele Cohorter (Hærskarer) af mystiske Svadsere. Bl. f. I. U. 28 Febr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Fra Frankfurt skrives, at det Stadelske Kunst museum har faaet to nye vigtige Stykker; det ene Rubens's Søn malet, som Barn, af denne berømte Kunstner; det andet et nederlandsk Landskab af Wynants. Det første skal være betalt med 8000 det andet med 3000 Fl. - En Kunstforening er ifærd med at danne sig i Frankfurt. Mhl. Den Terceira. Denne af Romerne under Navnet Tertiaria kjendte Øer den betydeligste af Azorerne, og ligger 15 Grader vestlig i det Atlantiske Hav. Den er næsten omgivet af steille Klipper, som gjør den næsten utilgiengelig; paa de flade Steder af Kysten ere Fæstningsværker anlagte, den er 15 Mile lang, 6 Mile bred. Det Indre er høist behageligt, og paa Bjergene ere Høi-Sletter. Landet er godt bevandet, og Grunden meget frugtbar. Den er underkastet Jordskjelv, ja endog en Vulkan dannede sig Aar 1761. Vinen er maadelig, men desto mere udføres af Mais, Hvede, Bønner og Hirse, især til Lissabon. Kastante, Morbær, Citron, Orange- og Æble=Træer voxe i Mængde. Hornqvæget er fortrinlig godt. Øens Hovedhandel bestaaer i Waid, Bygningstømmer og Cider. Terceira har 60,000 Jndvaanere, som ere veldannede, livlige maadeholdne og arbeidsomme; den har to Stæder Angra og Praya, den førstnævnte, Øens og overhovedet Azorernes Hovedstad, har 6000 Jndvaanere, og en god Havn, som forsvares af to Slotte; der er Sædet for en Erkebiskop og for Aporernes Statholder. – Almindeligviis anløbe de portugisiske Skibe denne Havn paa deres Seilads til Brasilien. Praya har 4000 Jndvaanere og en levende Havn. (P. St. 104)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Kjøbenhavns Børs d. 28 April 1829. Hamburg 2 M. - a vista 200 Species 200 Specier solgtes til 12 Rbmk. 7 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Norske Speciessedler, pr. 100 Specier. 151 1/2 152 Rbd. Sdl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-28
Svenske Sedler 501) 51 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 89 1/2 Rbd. Sed 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. 86 3/4 - i Banco. Nationalbank-Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102. - Rbd. r. S. i Sedler. Dito Dito. . 106 3/4 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn 106 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved k. S. Dito lydende paa r. S. 4 pCt. Dito Dito. . 98 98 1/2 i Banco. 4 pC. uopsig. norske Statsobligat. 62 - Rd. Banco 3 pCt. nye danske Obligationer, 64 1/2 64 1/2 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-02
Nyeste Kjøbenhavn. Skilderie, Sexogtyvende Aargang. No. 35. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 2 Mai 1829.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-02
Bemærkninger i Anledning af Hr. Capitain og Ridder H. C. von Riegels's Tiltale Til Læserne af Maanedsskrift,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-02
for Literatur. Passavar J Skilderiet Nr. 29 d. A. har Hr. Capt. og Ridder v. Riegels udviklet sine Jdeer om Maaden, paa hvilken han antager, at Nationalfølelsen sikrest kan vækkes hos den danske Almues Ungdom, for en formeentlig Gjendrivelse af hvad et lærd Selskab i denne Anledning skal have yttret. At Hr. Capt. har en patriotisk Hensigt ved sine Bestræbelser for denne Sag, bør Ingen tvivle paa, og mindst den der ikke har den Ære at kjende ham, hvilket just er Tilfældet med Anm.; men Eet er at ære Hensigten, et Andet at billige de Midler, som bringes i Forslag til dens Opnaaelse; disse kunne være af den Beskaffenhed, at Enhver der føler Kald til at tale, ikke bør tie, ingenlunde forat sige imod, men af Agtelse for Sandheden, der altid bør være os hellig, og altsaa ogsaa naar Opmærksomheden henvendes til en saa ærværdig Gjenstand som Nationalfølelsen, eller, hvad der vel omtrent er det samme, Fædrelandskjærligheden. Vel synes det, at de faa Ord af det lærde Selskab, hvorved det advarer imod, at udsætte Nationalfølelsen for at blive til et dødt abstract Begreb, der som saa mangen Børnelærdom let i den modnere Alder kan glemmes, – hvilke Hr. Capt. har anført, og som ere af den Beskaffenhed, at sikkert enhver indsigtsfuld og erfaren geistlig Mand og Skolemand villig underskriver dem, maatte kunne gjelde for et saa tydeligt Vink, at alle videre bemærkninger kunde ansees som overflødige; men det viser sig alligevel, at Hr. Capt. ikke vil erkjende det Rigtige og Træffende i samme; herom vidne hans Yttringer og Forslag; i det han mener, at Fædrelandskjærlighed lader sig især vække og oplive ved Underviisning og Udenadslæren; hvorfor han antager, at Præster og Skolelærere fortrinlig bør antage sig denne Sag, og ønsker en særskilt Læsebog over denne Gjenstand. Det forekommer imidlertid Anm., at hvad der i denne Henseende bør anordnes, finder allerede Sted; thi i den befalede Religionslærebog er i det 6 Kap. 4 Afd. som Pligterne i de enkelte Stænder, ogsaa, efter hvad der er tilbørligt, anført Pligterne imod Øvrighedsstanden, og det bør ikke paatvivles, at alle Præster og Skolelærere, efter deres forskjellige Evner og Gaver, naar de afhandle denne Deel af den christelige Moral, vist lægge Ungdommen paa Hjerte, hvad de skylde Konge og Fædreland; to Begreber, som staae i umiddelbar Forbindelse, og, i vort lykkelige Danmark, – der kan fremstille en Række af Konger, hvilke have været Folkets Fædre, – kan give Stof til lærerige og opbyggelige Samtaler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-02
Naar Hr. Capt. tillader sig at bemærke, at han er overbeviist om, at den tilbørlige Omsorg for at vække Nationalfolelsen paa mange Steder ikke iagttages, og yttrer derpaa har jeg i mange Aar havt talende Beviser, ja endog saadanne Beviser, som jeg undseer mig ved at fremføre. saa vilde Anm. for Hr. Capitainens egen Skyld ønske, at han havde sparet sig denne Udladelse; thi slige Sidehug ere altid odiøse, bevise Jntet, og kunne let sætte den der vover dem i megen Forlegenhed; Hr. Capt. vil vist ogsaa ved nærmere Overveielse tilstaae, at det havde været baade forsigtigere og ædlere, at forbigaae sligt med Taushed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-02
Af en geistlig Mand, som i mere end 30 Aar har havt Opsyn med Almueskolevæsen. Den africanske Løve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-02
En Hottentot fra Sneeuwbery søgte en Dag at besnære en Antilop, der græssede i Skoven; han var med Møje kommen den nær paa Skudvidde, og havde netop lagt an paa den, da han bemærkede, at en Gjenstand i dens Nærhed pludselig opvakte dens Opmærksomhed. Da han saae sig om, bemærkede han en Løve, der sagte nærmede sig ham, og netop var i Begreb med at gjøre det afgjørende Spring, og førend han fik Tid til at sigte paa sin uventede Fiende, havde allerede denne med Tænderne grebet hans fremstrakte venstre Haand. J denne Nød havde Hottentotten dog Aandsnærværelse nok til med høire Haand at stikke Geværløbet i Dyrets Gab og trykke løs, og saaledes knuse Hjerneskallen, saa at han kom fra Kampen med Tabet af sin Arm. Jblandt andre Egenskaber, der blive tilskrevne Løven, er ogsaa den, stedse, hvor den har Valget, at foretrække Hottentotterne og Kafferne for de Hvide. Dette lader sig sandsynligviis forklare derved, at Afrikanernes meget stærkere Uddunstning har noget mere tiltrækkende for Løven, saa at den, hvor Afrikanere og Europæere ere lerede sammen, angriber de første. Følgende Hændelse fortaltes mig af Jacob Ware (min Reisekammerat gjennem det store Karro i Aaret 1822), som selv havde kjendt Personerne. En Forpagter, ved Navn van der Werwe, havde paa sin Reise spændt Hestene fra sin Vogn i Ørkenen og leiret sig ved Siden af samme; paa den anden Side opsøgte hans Hottentot og Kone sig et Hvilested. Ved Midnat, da alle sov, sneg en Løve sig hen og slæbte Hotteentotinden bort, og omendskjønt hendes Mand og Forpagteren, der blev vaagnet af den Ulykkeliges Skrig, strax forfulgte den, saa kunde de dog ikke indhente den, eller berøve den sit Bytte Det Eventyr, som en Hottentot oplevede ved Jackel's-Fountain, havde et bedre Udfald for ham. Han sov faa Skridt fra sin Herre, efter hans Folks Maade i sin Kross eller Faareskindstrøie, da en Løve sneg sig frem og bar ham bort, i det den tog ham i Trøyens Folder. Da Hottentotten vaagnede op under denne besynderlige Transport, havde han den Aandsnærværelse, sagte at ville sig ud af Trøien og krybe ind i Krattet, medens den bedragne Løve drog videre med det tomme Klædningsskykke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-02
Jndenlandske Efterretninger. Festligheden paa St. Croix i Anledning af den høje Formæling d. 1 Nov. f. A., havde, efter General Gouverneurens Foranstaltning og efter Bekjendtgjørelse af 24 Dec. f. A., der i Aviserne var udstædt i det danske, engelske, franske og spanske Sprog fundet Sted d. A. 5 og 6 Jan. d. A. Den første af benævnte Dage blev en Plan overgiven General=Gouverneuren om Stiftelsen af et varigt Minde om Formælings-Dagen; hvorom herefter. Vi forbigaae her Beskrivelsen af Festlig hederne, da samme i Bladet Dagen meddeles.