Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-28
J Løbet af forrige Aar har man i Fæstningen Baku ved det kaspiske Hav paa den bekjendte naphtarige Jordtunge opdaget under Jordens Overflade Levningerne af et prægtigt Tempel, sandsynligviis henhørende til Parsernes eller Jldtilbedernes Cultus. Commandanten i bemeldte Fæstning, Oberst Baron von Rosen, en Mand, som besjæles af Agtelse for Kunst og Oldtidsminder, har, uden at sætte Regjeringen eller det Offentlige i Bekostning, foranstaltet Udgravningen af dette Mindemærke. Følgende er hans egen Beskrivelse deraf, som en af hans Venner har overladt mig, og som jeg iler at meddele Dem. "Den indre Communication i Fæstningen var og er for største Delen endnu efter asiatisk Maade særdeles vanskelig formedelst yderst smalle og krumme Gader eller rettere Fodstier. Husene vare byggede saa nær op til Voldgangen, at ikke mere end een Mand af Gangen kunde gaae der. Paa Hovedfacen har jeg udvidet samme til tre Favnes Brede, planeret en fuldkommen passabel Vei, og desuden udvidet flere Gader, saa at der nu nogenlunde er tilvejebragt Forbindelse mellem begge Fæstningens Porte. Fæstningens Beliggenhed er meget skraa ned af imod Havet, hvilket giør, at Gaderne, som jeg for største Delen har ladet brolægge, holde sig tørre. Baku har sin Mærkværdighed i en af de fortrinligste antike Ruiner, bestaaende i en viid Omgivelse af høje Mure af hugne Stene, som ere saa regelmæssigt føiede i hverandre, at de synes at udgjøre een Masse. J det Jndre befinde sig adskillige vidtløftige Rum; under samme hvælvede Katakomber, som udbrede sig næsten under hele Staden, men for det meste ere sammenstyrtede og fulde af Gruus. J disse indre Rum havde allehaande Lazaroner bosat sig i smaa usle Hytter og Reder, hvori et sandt Sodoma og Gomorrha existerede. Det er utilgiveligt, at dette er blevet taalt saa længe. Jeg drev disse Folk ud af Fæstningen til adskillige Landsbyer, for der at vænne dem til Agerdyrkning og skikkeligt Levnet, og min Hensigt er saa temmelig bleven opnaaet. De nedbrudte Hytter gave Materialier til Opfyldning i Voldgaden, allevegne hvor det behøvedes, og saaledes bleve da ogsaa ovenmeldte Ruiners indre Gaarde ryddede. Da man dog i Almindelighed begynder forfra, saa at gjorde jeg ligesaa ved det første Gaardsrum, hvori en Kuppel af betydeligt Omfang og regelmæssig Architectur, bestaaende af skjønt hugne Qvaderstene, ragede mig imøde. Jkke langt derfra viste sig den øverste Deel af en udmærket Portal, i en Art af en gothisk Steenskærerverk, men Alt saa tildækket af Gruus og hine Hytter, at jeg uden alle Ressourcer og personlige Hjælpere næsten pgav Haabet om her at udrette noget. Doved behørig Eftertanke udfandt jeg Midler, som tilstedede mig at fremdrage dette i vor Tid og for Kunstens Venner mærkværdige Monument. Udfaldet lønnede sig, thi foruden at jeg erholdt Midler til at jevne, planere og udfylde den favnedybe Hulning paa en Distance af den henved 300 Favne lange Voldgade, som næsten er ganske færdig, saa har jeg derved tillige bragt et skjønt Kunstverk fra Oldtiden for Dagens Lys og til Beskuelse og Vurdering. Da jeg begyndte dette Arbejde, viste der sig allerede efter nogle Dages Forløb al Opfordring til kraftigt at fortsætte samme, og det syntes mig at love et Udbytte, ligt det i Herculanum, hvilket ogsaa bekræftede sig med Undtagelse af at ingen Redskaber, Kar o. s. v. bleve fundne. Hvor vidt jeg hidtil er kommen, vil je meddele Dem. Dette udgravede cirkelrunde Gaardsrum indeholder i Omkreds nogle og fyrgetyve Favne. J sammes indre Vægge ere hvælvede Celler af de omtalte Qvaderstene. Disse Celler staae i indbyrdes Forbindelse og ere aabne ind af Gaarden til. Ved enhver Celleafdeling bliver den forreste Deel af Loftet understøttet af en, af et eneste Stykke udhuggen, skjøn og kunstig udarbeydet graa Pille, hvilke tilsammen udgjøre i hele Omkredsen en regelmæssig proportioneret Buegang. Hver Celles Dybde er syv Fod, Breden fem. J Midten af denne Cirkel staaer et rundt Tempel, indeholdende i Gjennemsnit 12 til 15 Fod, at samme Steen, beundringsværdigt ind- og sammenføiet. Over det Hele hviler den før omtalte Kuppel paa 12 Søiler, af eet Stykke, aattekantet, af samme Steen, 7 1/2 Fod i Høiden, udhuggen i skjøn Proportion. Paa Sydsiden er en Udbygning af 8 Fods Brede og 16 Fods Længde. denne staaer mod Vestsiden den skjønne Portal af 24 Fods Høide, med sine noget fremstaaende 8 Fod brede Pilastre. Dette Mesterverk af Fortidens Architectur bestaaer i det Hele efter de ædleste Proportioner af tre Afdelinger. Portalens Dybde forestiller Figuren af en halv, lige opretstaaende Muslingskal, den nederste Afdeling indeholder Indgangen af 9 1/2 Fods Høide. Begge de følgende ere i deres Dybde deels af gothisk Art, deels græske Sculpturprydelser i samme Steenart, ordnede med den kunstmæssigste og skjønneste Proportion. Paa begge Pilastrene befinde sig blandt andre Prydelser ogsaa tvende i skjæv Qvadrat noget fremstaaende Tavler, som indeholde sanskritiske Jndskrifter, men som desværre ingen her paa Stedet kan forstaae, dog lader Alt formode, at dette Tempel med sin celleagtige Omgivelse har erholdt sin Oprindelse i de gamle Hinduers Tid og været et Afgudstempel for Fetish eller Jldtilhederne, da ogsaa nu nogle af denne Sect paa det Sted, hvor denne evige Jld existerer (14 Werster herfra) igjen have opbygget sig en Klosterbygning med Celler, og i Gaardsrummet en Art af Tempelbygning, hvilende paa 4 Søiler, men i ganske simpel Architectur. Til hvilket Brug end det af mig her beskrevne har været bestemt, saa er det et af de skjønneste Kunstverker fra Fortiden. Uagtet de øverste Dele af denne skjønne Bygning have lidt meget af de før omtalte Vandaler og deres Hytters Opførelse ovenover samme, saa har dog det Hele derved maaskee vedligeholdt sig saa vel. Rensningen og Udgravningen af denne Deel har alene varet over 8 Maaneder, og naar blot mine øvrige Forretninger tillode det, har jeg uafladeligen været nærværende ved Arbeidet, forat disse Reliquier, efterhaanden som de viste sig med al mulig Forsigtighed igjen kunde indsættes i deres gamle Ret til Kunstkjenderes Beundring og det er, Gud skee Lov, saa temmelig lykkedes for mig. Der behøves vel ingen Bøn om Overværelse med en Fremstilling af en Mand, der kun finder sin Stolthed i tro Opfyldelse af sine Pligter som Soldat, og desuden skriver i et Sprog, som siden hans Barndom er blevet fremmed for ham. Jeg afholder mig fra enhver Yttring om den fortalte Gjenstand, endog om hiin Form af en Musling skal, som dette hellige Sted skal have. Jeg har anmodet Baron Rosen om at sende mig Tegninger over samme, tage Maal af alle Dele og lade de omtalte Jndskrifter aftegne, hvorimod jeg har lovet ham Oversættelse af de uforklarlige Jndskrifter, stolende derved paa Deres Godhed. Naar jeg erholder disse Efterretninger, skal jeg meddele Dem samme. Vor Armees Hjemkomst fra hin ubekjendte Egne vil maaskee drage mangen herlig Skat for Lyset.