Corsaren, 1841-08-13
Hvorvidt Verden tilsidst vil komme med sine Opfindelser. - Alt i Verden gaaer Kredsgang, ligesom Verden. selv. Dette veed jeg, ikke alene ved Hjælp af min egen Philosophi; men det har allerede for mange Tider siden min Lærer i Historie - en dygtig Historiker, men forresten en underlig Mand - gjort mig begribeligt. Han sagde nemlig. "De gamle Babyloniere vare store Lapse; de havde deres Ostergade, de gik med Stok, Glacéhandsker og Briller. Derfor undrer det mig slet ikke, at Ungdommen nu lapser sig. Det er Babyloniernes Tid, der vender tilbage." For imidlertid ret at forstaae dette min Lærers Udsagn maa man vide, at han havde opstillet Sætningen. "Der er intet Nyt under Solen", som sin overste Grundsætning. Han paastod, at Dampkraften ikke var ny, thi man havde i gamle Dage kjørt med Dampvogne (Beviset herfor beholdt han dog altid in mente); Bogtrykkerkunsten vilde han slet ikke tale om; thi den havde Chineserne lært af en Søn af Tubalkain, der, ifølge Viblen, opfandt den Kunst at smelte og stobe Metaller, altsaa ogsaa Bogstaver; Electro-Galvanismen paastod han, at Moses havde kjendt; thi denne havde opstillet tvende Cherubim foran Tabernaklets Allerhelligste, som, skjøndt livløse, med blottet Sværd forbøde enhver Uvedkommende Adgang, og hvorledes skulde dette være bevirket undtagen ved Hjelp af Electro-Galvanismen? Ifølge Alt dette gaves der for min Lærer intet Nyt, intet Overraskende; thi "det var skeet for". (Det var en Mand, der kunde have hjulpet paa Hr. Repp's "Silkeagitation" ved at sige. Silkeavlen er mulig her i Danmark, ikke alene paa Grund af de mange Grunde, min hoistærede Samtidige, Herr Repp, har givet, men ogsaa, og det især, paa Grund af, at der for har været Silkeagitation i Danmark, til hvilken Agitation der i faa Uger tegnedes 150 Actier á 1 Species pr. Stk.). Kun een Ting erklærede han at ville indrømme at være ny, naar nemlig Menneskene fandt paa at gjøre det Umulige muligt; men ved disse Ord lo han altid saa smaat, fordi han nemlig troede, at det aldrig vilde skee. Hvor smerter det mig desaarsag, at han er død, nu, da Menneskene have løst det af ham opstillede Problem, nu, da de have gjort det Umulige muligt - det vil da sige: de ere ifærd dermed; men det gjor Intet til Sagen - man kan godt betragte Tingen som allerede realiseret. Jfølge en af de jydske Aviser (ligemeget hvilken; thi de ere i denne Henseende alle lige gode) har man nemlig opfundet en Maade at seile paa hvorved man kan komme 30 danske Mile frem i Timen. Et saadant Skib er allerede under Bygning, og, naar det kommer hertil, vil det kunne gjøre en Tour herfra til Bellevne paa 2 Minutter. Fra dette Punkt har Menneskeslægten kun et ganske lille Spring at gjøre, og - den vil gjøre det. Jkkun kort Tid vil gaae hen, for man har foroget Hurtigheden i den Grad, at man er i Vellevue, for man er afseilet Her ligger altsaa de Vises Steen: det Umulige er gjort muligt, min Lærer er bleven gjort til Nar i sin Grav. Nu vil det ikke længere gjælde at opfinde Befordrings midler, men Veie og Reiser, der ere Befordringen værd. - Men hvad vil nu være umuligt for Menneskene? Man vil ogsaa finde dette. See! On kort Tid vil en Familefader en Søndag Morgen, naar Vinge-Dampvognen holder beredt i Gaarden, spørge sin Kone. Mo'er, hvor skulle vi idag tage hen? Til Nyholland? Det er jeg næsten kjed af, nu have vi været der 5 Søndage i Træk. - Til Nordpolen og see Jisbjørnefangsten, som "Figaro" saa smukt har aftegnet efter en gammel Tegning efter et gammelt Maleri? Ak! det kjeder ogsaa... Mo'er, hvor skulle vi tage hen? Saa vil Madammen svare. Lad os tage en Tour til Planeterne. Vor Nabo, Bagerens, var der i Onsdags, og de sige, at der er saadan en dellig Udsigt. Vi tunne først tage til Solen og spise Frokost; derfra til Saturn, der holde vi Middag, for der faaer man god Boeuf, paa Uranus kunne vi drikke Kaffe, og Aftenen tilbringe vi paa Maanen hos Mom. Lardelli eller i Schæffers Telt. Skulle vi ikke det, lille Mand? Manden bemærker hertil. Ja, det var ikke saa galt. Men jeg vilde gjerne med det Samme til China og see, hvorledes det staaer til der. Du veed, at jeg tog Actier i Landets Erobring af de amerikanske Kjøbmænd, og nu vilde jeg dog gjerne see, om Theehøsten, som begynder i disse Dage, lover et godt Udbytte. Konen svarer da: Nei, lille Mand! Det gaaer ikke an. Kjøre vi til China, saa gaaer hele Dagen hen der med at see paa Plantagerne. Opsæt derfor hellere denne Tour til imorgen. Børnene sender jeg saa for idag hen i Maskin-Opdragelsesanstalten, og saa more vi os, som sagt, hele Dagen og kjøre tilbage naar de tænde Lygterne paa Maanebroen. Manden svarer. Lad gaae, Moer, vi tage til Planeterne.