Viborger Samler, 1824-02-14
Danmark har atter tabt en af fine høiagtede og fortjente Mænd, saameget meere fortjent af Almeenheden, som hans Kald og Daad gik ud paa, at lindre de mangehaande Smerter og Sygdomme som Mennesket plages af - Med hvad Kraft og Held Manden pleiede sit Kald og levede for det, derom vidner enhver Den, der saae følgen af hans Jndsigt og Virken, Enhver der erkjender den ulyggelige Sandhed: at Livet uden Helbred er byrdefuldt. Conferentsraad, Commandeur af Dannebroge, Generaldirecteur for det chirurgiske Akademie i Kjøbenhavn, Heinrich Callisen er den tabde Dannemand. Han var født 11te May 1740 og bortkaldtes i sit 84de Aar den 5te Februar 1824. Hans Fader var Præst ved Frøkenklosteret i Preetz Fra sit 13de til 15de Aar studerede han paa Latinskolen, i Slesvig. Hans Fader havde især bibragt ham Færdighed i det Latinske Sprog, som ved hans Udgang af Skolen kom ham til megen Nytte, da han talede Sproget med Færdighed, 1755 kom han til Kjøbenhavn, anbefalet til Generaldirecteuren over Chirurgien Justitsraad Kriger. Hans Fader havde især paalagt ham at studere denne Videnskab. Han blev ansat som Lærling hos Regimentskirurg Spierling og maatte, efter Tidens Skik, lade sig indskrive som Dreng i Barbeeramtet. 1758 blev han af Amtets Oldermand gjort til Svend med alle Ceremonier. Frederiks Hospital oprettedes paa samme Tid og Spierling ansattes derved. Han benyttede denne Anledning til sin Videnskabs Studering og, kort efter kom han i Justitsraad Krugers Huus og ovede sig et Aar i Anatomien. Callisens Fader døde; Understøttelse var ikke at vente og, han maatte nu forlade Krigers Huus og tjene som Assistent ved en Regiments Chirurg for to Mark ugentlig Nu døde og Krüger. Han fik nu som Svend ved Regimentskirurgen 6 Rd. maanedlig Løn og maatte løbe om til Soldater i deres vidtadspredte Qvarterer; i Militærværdighed rangerede han med Underofficerer. Hvor ubetydelige Hændelser ofte aabne Veien Mennesket Vei til Lykke, gav Callisen Beviis paa; 1760 talte han en Dag med en Lieutenant paa Kongens Nytorv - Lieutenanten fornærmedes over, at Callisen ikke under Samtalen blev staaende med Hatten i Haanden, sagde ham Uartigheder, ja truede ham med Fugtel; men lod det dog blive ved anklage ham for Chefen og forlange han arresteret. Callisen forlangte i ædel Selvfølelse strax sin Afsked og udbad sig Anbefaling af Justitsraad Hennings til en anden Post. Efter at have aflagt det da brugelige Tentamen, anbefalede Hennings ham 1761 til Overkiturg paa Cadetfregatten og samme Aar blev han Reservekirurg ved Frederiks Hospital. J 5 Aar beklædte han disse 2 Poster. 1765 tog han - skjøndt han ikke nogensinde var inskriberet til Student - Examen medicum og aabnede Forretningen med en latinsk Tale. 1767 reiste han udenlands med Kongl. Stipendium af 500 Rd. Da hans Stipendium ikke forslog til at leve i det dyre, London, anlagde Callisen der, i Forening med Tand lægen Marchetti, en Boutik, hvori Lægemidler ud solgtes, hvorved hans Jndkomster bleve over det Dobbelte. Her fik han 1771 ganske uventet Brev fra Admiralitetet i Kjøbenhavn, hvorved han udnævntes til Kongelig Overkirurg for den danske Flaade m. m. Endnu samme Aar blev han, da Prof. C. Berger forflyttedes til Kiel, Professor Chirurgiæ ved Akademiet dog uden Løn, men Bestalling paa at succedere Hennings som Generaldirecteur ved Chirur. gien (Denne Succession erholdt han først 1794.