Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-06-18
Den 15de Juni om Aftenen begyndte i Underhuset den vigtige Discussion om Overhusets Amendements til den irlandske Korporations-Bill. Lord John Russel aabnede Forhandlingerne med den Bemærkning, at han vilde afholde sig fra alle Udtryk, som kunde vække nogen Forbittrelse, men han maatte dog med Eftertryk paatale Opretholdelsen af Husets Privilegier. Hidindtil havde Underhuset forholdet sig aldeles defensivt, ved den brittiske KorporationsBill havde det giort store Koncessioner, og saaledes var Billen bleven ophøiet til Lov, et Beviis paa at begge Huse erkiende den store Nytte af en Municipal Forfatning; men hvorledes er Overhuset gaaet tilværk med den irlandske Bill, Titel og Jndledning ere blevne forandrede; af 140 Klausuler ere 106 udeladte og 18 nye indskudte, saa at næsten ikke en Stump er bleven tilbage af den oprindelige Bill, og den Mand, som besiælede Overhuset, gav sig deraf tilstrækkeligt tilkiende derved, at dets Amendements vare affattede i Aanden af den peelskegertonske Jnstruktion, som Underhuset har udtrykkeligt forkastet. Heraf sluttede han sig til, at det slet ikke var de Lords om at giøre at leve i god Forstaaelse med Underhuset. Han anførte en lignende Misforstaaelse imellem begge Huse i Aaret 1661, hvori Underhuset dog tilsidst havde seiret, og forventede ligesaameget af det reformerede Underhuus i 1836, som af det ultraroialistiske Underhuus i 1661. Han giennemgik nu de af Underhuset foreslagne Amendements Stykke for Stykke, og viste, at de gave Anledning til Jobberie og Nepotisme, og at man umueligt kunde give en saa despotisk og uhørt Centralisation sit bifald. Han foredrog nu sit allerede bekiendte Forslag til at indrømme de 12 største Stæder i Jrland Korporationer og i de øvrige Stæder at overdrage Korporations-Eiendommen til Kommissarier, som dog ikke skulde vælges af Regieringen, men af Grundeierne, saa at Lokalitetetets Princip skulde sættes igiennem mod Centralismens. Han forsvarede sit System med at allegere den preussiske Municipal-Anordning af 1808, og tilføiede, at det som en absolut Regiering havde indrømmet, burde en konstitutionel Regiering ikke afslaae. Han dadlede især Lord Lyndhursts Yttring: at 3/4 af det irlandske Folk vare os fremmede i Henseende til Sproget, Blodet og Religionen, og spurgte, om saadanne Taler, ikke vare meere skikkede til at forstyrre Roligheden end alle en Agitators Foredrag, Ministeren sluttede med den bemærkning, at det første Kanonskud i Europa vilde tvinge de Torys til at tilstaae Jrland det; som man nu vil nægte det, og da vilde Landet paadrage sig den Skiændsel at indrømme det under ugunstige Forhold, som man kunde have tilstaaet det under gunstige. - Sir William Folket tog Overhuset paa det alvorligste i Forsvar; han blev igien paa det heftigste angrebet af O'Connel. Debatterne vare ikke sluttede da Posten afgik. Men paa mange Steder i England blive holdte Forsamlinger for at indgive Petitioner til Underhuset mod Billens Forqvakling i Overhuset, og Sagen antager efterhaanden en mere alvorlig Karakteer. J Nottingham, som ellers ansees for en aristokratisk Stad, have 7660 Jndvaanere underskrevet en saadan Petition, som indeholder en skarp Tale mod Overhuset. en Forsamling af Frerholderne af Middleser optraadte O'Connel med en Protestant paa den ene Side og en Jøde paa den anden, som et Symbol paa Tolerancen; denne Demagogs Tale overgik alt det, som man i den sidste Tid havde hørt af ham; han behandlede Lord Lyndhurst paa den meest forhaanende Maade. De Konservative gaae tilværk med ligesaamegen Jver; Sir Robert Peel, Lord Stanley og Sir James Graham ville ikke indrømme nogen Forandring i de lyndhurstske Amendements Man siger, at den første har sagt, at han er vis paa Kongens Bifald, at han er beredt paa at træde i Spidsen for Regieringen, og at han vil vove paa en nye Opløsning af Parlamentet.