Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-04-21
J de Franske Deputeredes Kammer er bleven i en temmelig lang Tid forhandlet med megen Varme om den af Regieringen foreslagne Communelov, som har til Formal at forskaffe Medlemmerne af enhver Menighed en Andeel i Bestyrelsen af deres borgerlige Anliggender. Jmedens de Ultras i høi Grad dadle dette Regieringens Lovforslag og paa staae at Frankerige vil derved blive forvandlet til ligesaa mange Republiker, som det nu har Departementer, saa finde de Liberale Lovforslaget ikke frit nok og søge at forskaffe det en større Udvidelse. Men førend vi berette Udfaldet af denne vigtige Sag, ville vi høre Bladet Times Betragtninger derover. Det siger: at det Amendement som de Liberale i Frankerige ville anbringe ved Lovforslaget og hvorved alle de Personer, som have Ret til at vælge Deputerede, skulle ogsaa have Ret til at vælge Departementsraaderne, finder den stærkeste Modstand af Ministrene, endskiøndt mange af deres forrige Venner understøtte det. Det libe rale Partie vedbliver sin Paastand, og vil lade det komme til Votering, hvorved de misfornøiede Ultras ville af Ærgrelse eller af Ærgierrighed forbinde sig med dem. Saaledes bliver billen udsat for at blive forkastet eller ogsaa Administrationen for at blive styrtet, ved en Forening af to hinanden fuldkommen modstridende Partier, som have allieret sig med hinanden imod Cabinettet; det ene ifølge sine Grundsætninger og det andet formedelst sine Lidenskaber. Jntet kan vise en større Mangel paa Takt i at behandle politiske Gienstande, end et saadant Forhold, thi det er ligesom de liberale Forsvarere af Katholikernes Rettigheder vilde forene sig med Emancipationens Modstandere for at styrte Ministeriet allene fordi en enkelt Forholdsregel ikke fandt deres bifald. Forresten er det Princip at Folket skal vælge Administrationsraader for Departementerne nye for Frankerige, og finder slet ikke Sted i England, undtagen ved de Stæder som have Corporationer af Borgerklassen. - Bladet Times Formodning er gaaet i Opfyldelse; thi efterat der i de Deputeredes Kammer den 8de April var bleven forhandlet om Arondissementsforsamlingerne, og om det virkelige eller foregivne Jndgreb i Kongens Prærogativer, som derved kunde finde Sted, saa sagde Præsidenten at Commissionen havde istedet for den første Artikel foreslaget at Arondissementsforsamlingerne skulde ophæves, hvorved de øvrige Artikler i det første Capitel bleve unyttige. Da det kom til Votering, saa reiste sig den venstre Side og det venstre Centrum paa 15 Medlemmer nær, for at stemme for Amendementet og det høire Centrum og omtrent 8 Medlemmer af den høire Side for at stemme imod det. Resultatet syntes tvivlsomt, Præsidenten lod Voteringen endnu engang foretage. Tre Medlemmer stode op og sagde det var alle Deputeredes Pligt at votere, men desuagtet rørte den høire Side sig ikke; Ministrene stode fulde af Forventning. Efter nogen Tøven erklærede Præsidenten at Amendementet var antaget. Et Øieblik herskede en ængstelig Tanshed; men pludselig stod Jndenlandskministeren op og forlod Salen, ledsaget af Seglbevareren. Fra den venstre Side blev nu raabt: hvor gaaer de hen, En Stemme raabte: til Tuillerierne. De øvrige Ministre forbleve paa deres Pladser. Alle Deputerede fra den venstre Side forlode nu deres Sæder og dannede livfulde Grupper; de giorde de Medlemmer af det venstre, Centrum, som ikke havde villet stemme med dem heftige Bebreidelser. Saaledes hengik en halv Te me, da Præsidenten forlangte Taushed. Debatterne bleve fortsatte, og tre Amendementer, som Commissionen havde foreslaaet, bleve efterhaanden antagne. Hr. Daunon talte just om det fierde, da Fløidørene gik op og begge Ministrene traadte indi Salen. Hr. Martignae saae bleeg og afficeret ud, og Alles Øine vare henvendte paa ham da han forlangte at tale. Under en dyb Taushed sagde han, mine Herrer, Kongen har befalet os at meddeele Dem følgende: Vi Carl o. s. v. Begge Lovforslagene med Hensyn til Communernes Administration og angaaende Arondissementernes og Departementernes Organisation, som i Vort Navn bleve overleverede til de Deputeredes Kammer i Modet den 8de Februar, ere tagne tilbage. Præsidenten anmeldte nu for Kammeret, at der ikke for Øieblikket var noget at forhandle om, og Forsamlingen skildtes ad i den heftigste Bevægelse De Liberale synes at være forfærdede over deres egen Seier og at frygte for et nyt Ministerium, som mensat af de Herrer Polignac, Labourdonnaie, Ravez og andre saadanne Ultras. Den høire Side glæder sig over det Stød, som den har biebragt Cabinettet, imedens de ministerielle Deputerede ikke kunne skiule deres Mismodighed. Det bliver ogsaa et Spørgsmaal om Ministeriet vil blive istand til at holde sig; thi imellem det og den venstre Side hersker en aabenbar og uforsonlig Feide. Den høire Side har tilsvoret det Undergang, og der hører en usædvanlig Klogskab til at snoe sig ud af saa indviklede Forhold. – Rygtet var ogsaa i Omløb i Paris den 10de, at en Deel af Ministeriet skulde gaae af, og som bevirkede at Statspapirene faldt betydeligt, hvormed tillige det Rygte forbandt sig, at Admiral Malcolm havde faaet Ordre til at begive sig med sin Flaade til det sorte Hav; men de ere igien siden stegne noget. Det sidste af disse Rygter maae holdes for at være ugrundet; da den i sidste Blad meddeelte Efterretning om at en nye Overeenskomst er afsluttet imellem de tre Magter angaaende Grækenlands Udvidelse nu bekræftes fra alle Kanter, hvilket udviser at den bedste Harmonie finder Sted imellem disse Magter. Det hedder nu, at Hr. Gordon skal blot begive sig til Constantinopel for at notificere Porten denne Beslutning, og at Hr. Stratford Canning der paa skal paa nye tiltræde sin Ambassadeur Post i Constantinopel enten allene eller i Forbindelse med den Franske Ambassadeur. Man taler om, at det Franske Cabinet skal have meddeelt en stor Fastlands Magt en Erklæring, som er af afgiørende Vigtighed for de orientalske Anliggender og som afgiver et Vidnesbyrd paa de venskabeligste Forhold imellem denne og det Franske Cabinet. Ogsaa er en Coureer afgaaet til St. Petersborg for at overbringe derhen Oplysninger som under nærværende Omstændigheder kunne ansees for vigtige og gunstige. Man troer at derom kort Tid vil blive tilsendt Porten en Communication for nøiere at underrette den om de allierede Magters Beslutning, og for enten at formaae den til hurtig at antage deres Mægling, eller for at lade den vide at alle videre Underhandlinger ville i (Forts.) modsat Tilfælde blive afbrudte.