Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-12-20
J andre Lande foranstaltes store Musikfester derved, at Sangforeninger fra flere Stæder træde sammen, for med forenede Kræfter at udføre Toneværker i en Storartethed, som det ikke er muligt at tilveiebringe. med et mindre Sangpersonale. For at bringe noget Lignende i Stand her, har Hr. Ferdinand Vogel, der forestaaer et Sangacadem i Kbhavn, ladet udgaae Opfordringer ikke blot til de kjøbenhavnske Sangforeninger, men ogsaa til Stæderne i Sjælland, til Lund og dennes Studentersangforening, til Malm, Landscrona og Helsingborg. Hr. Vogel har opfordret Sangforeningerne til at vælge Repræsentanter til i Forening at raadslaae om Sangfesters Ordning. Som Princip har Jndbyderen opstillet følgende: "Samtlige Specialforeninger træde frem af Folket, og deres musikalske Samvirken er bestemt for Folket. Den samlede Sangforening er et folkeligt Hele, i hvilket Total antallet af Sangerne danner Midtpunctet, der som Følge heraf i dette musikalske Folkeanliggende ikke er at søge hverken i en enkelt Specialforening eller i Musikdirigentskabet eller overhovedet i enkelte Personer." Det er et stolt Syn - siger "Fædrelandet, og maa uvilkaarligt skyde Hjertet op i Livet paa alle nidkjære Patrioter, flere Gange om Aaret at læse den lange Række af Konger og Fyrster, Ministre og Hospodarer, Prælater og Muftier, lærde Mænd og Lægfolk, Christne og Jøder, Tyrker og Hedninger, Folk fra alle Verdens Dele, der kappes om den Ære, at indtræde paa første Plads som "stiftende Medlemmer af det kongelige nordiske Oldskriftselskab, i Kjøbenhavn. Ved lidt nøiere Overveielse maa det dog forekomme enhver Uindviet sært og uforklarligt, Hvad i al Verden, der dog kan drive disse Mennesker, der ikke have havt nogetsomhelst Samqvem, siden deres Oldefædre, saa godt skee kunde, bøde hverandre Farvel ved Babels Taarn, Hvad der dog egentlig kan bevæge disse Mennesker til at stimle sammen fra Øster og Vester, fra Jordens yderste Grændser, for at blive Medlemmer af det nordiske Selskab, der udgiver islandske Sager o.a. d. At det ikke hænger saa rigtigt sammen med denne Glands, derpaa giver Justitsraad Molbech i sin Lund, Upsala og Stockholm" et Beviis, idet han fortæller, dog uden videre Commentar, blot som en Pudseerlighed: at den bekjendte Lærde, Hoffmann v. Fallersleben, havde for ham beklaget sig over, at Man havde sendt ham et Diplom som Medlem af det kongelige nordiske Oldskriftsselskab; men efter nogen Tids Forløb igjen tilskrevet ham, at han ikke var Medlem af Selskabet, paa Grund af den Erklæring: at han ikke var riig noktil derfor at erlægge 25 Ducater. "Fædrelandet haaber for Justitsraad Molbechs egen Skyld, at han har skammet sig paa sit Folks Vegne over dette kongelige (?) nordiske (!) Prelleri; idetmindste var dette Tilfældet med en dansk Reisende i England, der maatte lade sig fortælle af en høitagtet Videnskabsmand i London, at denne og en anden anseet engelsk Lærd havde faaet sen vende Diplomer som Medlemmer af bemeldte Selskab, og havde, i den Formening, at det var en Ære, der vistes dem, takket meget kjønt for denne Opmærksomhed; men et Fjerdingaar derefter havde de modtaget Regninger paa 10 eller 20 Pd. Sterling, som denne Ære skulde koste, hvorfor de, istedetfor den forventede Mønt, sendte Selskabet sine Diplomer tilbage, med skyldigst Betakkelse for den tiltænkte, men kostbare Ære. Disse Facta ere neppe enkeltstaaende; men det danske Folk vil vist ikke vide de Mænd Tak, der stille det i et saadant Lys i Udlandet."- J Ringkjøbing Avis berettes, at den nævnte Byes Omegn har i denne Tid været altfor rig paa for gelige Begivenheder. Saaledes faldt for faa Dage siden to Piger fra Hee ud fra et Gangtræ, hvoraf den ene druknede. Det er dog beklageligt, at der endnu skal offres Menneskeliv for at spare den Ubetydelighed, som der kunde medgaae, for at istandsætte en sikker Overgang, der endog skal staae i Forbindelse med Skolestien. Omtrent samtidig hermed løb en Mand ned paa Fjorden og fandtes død under Jsen. - Natten til den 15 d. M. nedbrændte en temmelig stor og velbygget Gaard i Sønder=Lyngvig, aldeles, der var saa meget sørgeligere, som Mandens Søster var med sin Brudgom, samt øvrige Familie og Nabofolkene, kjørt til den to Miil fraliggende Kirke for at holde Bryllup, da der saaledes var saa godt som Jngen hjemme, saa brændte, saavidt vi vide, Alt endog Kreaturerne. Jldens Opkomst vides ikke. Prophetens Ord gik her i en kun alt for sørgelig bogstavelig Opfyldelse: "Eders Høitid skal forvandles til Sorg, Eders Glæde til Graad!"