Københavns Adresseavis, 1766-01-17
Den almindelige dybeste Bedrøvelse, som disse Nordiske Riger ere satte udi, er langt større og vigtigere, end at den i dette Blad kan udføres. Det var alle troe Undersaatters inderligste Ønske, endnu i mange Aar at have maattet see den Store Friderich herske paa sine Forfædres ThroneDe forenede deres ivrige Bønner for Hans dyrebare Liv Vedligeholdelse, da Bekiendtgiørelsen skede, at Sygdom truede samme med Døden. Altid bades andægtigt for Kongens Vel; men aldrig meere brændende end i denne Tiid. Frygt og Haab malte sig paa alles Ansigter, som stridende, med hverandre, hven Seyeren skulde tilhøre. Alles Øyne, vogtede paa ham, som har Kongers Liv og Død i sin Haand Paa ham stirrede de, for at see Frelsens Bud udsendes Vante til mild Bønhørelse, ventede de og nu, at nyde for Kongen. Men af - Frelsens Bud kom ikke - Herren vilde ikke forandre sit Ord til Friderich denne Gang. - Det blev derved: Du skal de, og ikke leve. - Den anden Time paa den Fjortende Dag i den Første Maaned af vort 1766 Frelses Aar blev fastsat Guds Raad til vor dyrebareste Monarks Kong Friderich, den Femtes Død Timc. - O bedrøveligste Time for os, men og saligste Time for Ham. - Bedende endte Han den og Livet - Med et brændende Fader=Vor samledes denne Landets=Fader til Sine Fædre hos Ævigheds Fader i Sin Høy=Kongelige Alders 43de Aar, fra den 31 Martii 1723, og sin Høypriselige Regierings 20 Aar, fra den 6 Augusti 1746. - Sørg nu o Land og Folk, begræd dit Tab, og mael din Sorg og Graad for de sildigste Nordens Beboere! Saa bedrøvede som nu alle troe Undersaatter havde Aar, saa at blive ved den Høysalige Kong Frederich den Femtes Død, saa oplivede og glade bliver de, ved at ønske Hans Allerværdigste Søns og Arve=Surcessers Kong Christian den Syvendes tiltraadde Regiering al Fred, Kongelig Lyksalighed og Langvarighed. Klokken 9 om Formiddagen den 14 Januarii mødte, efter forhen skeete befaling alle de høye Collegier, Geheime=Conseillet, Høyeste Ret og Cancellierne, General Krigs-Directoriet Rente=Kammerne Admiralitets og General-Commissariats=Collegiet, Occonomie=Collegiet, Stadens høye Magistrat med Formændene for Stadens 32 Mænd, Biskoppen, samt alle Professorerne og Kiøbenhavns Sogne=Præster, paa det Kongelige Slot Christiansborg, for, efter allerunderdanigste Eed og Pligt, at lykønske Hans Kongelige Majestet, Kong Christian den Syvende, til Hans Regierings Tiltrædelse. Samme Dags Formiddag, omtrent Klokken 11 Slet, blev allerhøystbemeldte Hans Kongelige Majestet, Kong Christian den Syvende, offentlig udraabt fra Portaler over Slotsporten til Slotspladsen, hvilket Udraab skede af Premier=Ministeren, Hans Høyfriherlige Excellence S. T. Hr. Geheime=Raad Bernstorff, da mange Riddere og at dre høye Herrer vare tillige ude paa bemeldte Portal. Ti Trøst i Landets største Bedrøvelse kand dette meldes som noget høystglædeligt, at Hans Kongelige Majestet, Kon Christian den Syvende, allernaadigst i egen allerhøyeste Person lod sig see fra Portalen for den paa Slotspladser, forsamlede store Mængde Undersaatter, som opfyldte Luften med et klingende Vivat Herolderne rede derefter udfra Slottet med brugelig Pomp, og igientoge paa alle offentlige Pladse i Staden det fra Slottet skeete Udraab, de og de Militaire ved Land= og Søe=Etaten aflagde samme Dag deres allerunderdanigste Troskabs=Eed, efterat alle Vagterne i Staden, hvis Porte imidlertid holdtes tillukte, vare besatte, saa vel som paa det Kongelige Residentz=Slot, at Borgerskabet.