Politivennen, 1805-01-01
Om Postforsinkelse paa store Belt. En vis og tidbestemt Samfærsel i et Land er ikke allene en højst ønskelig og nyttig Ting, men Savnet deraf er i vore Tider, da Nytten af slig Meddelelse overalt indsees og søges, en sand Svækkelse for den Stat, som ikke kan afhielpe det. Medens en Stat, der er omgivet og gjennemstrømmet af Vande, unægtelig deraf drager Fordele, som ikke falde den landfaste Stat til Deel, kan det ikke nægtes, at den igjen har Vanskelighed ved at erholde hin vigtige tidbestemte Samfærsel. Danmark lider saa meget mere under denne Vanskelighed, som dets Hovedstad, liggende i en Udkant af Staten, (en Beliggenhed, som man her hverken vil laste eller rose, skjøndt der gives Grunde nok for begge Dele, ikke kan have Meddelelse med de ni Tiendedele af Staten, uden over temmelig brede Vande, og, som netop Hælvten af de Statens Dele, den saaledes er afsondret fra, er den, der ligger den folkerigste mægtigste og meest handlende Deel at Europa nærmest. Fyens Afsondring fra Jylland er saa kort, at den aldrig bør kunne hindre en tidbestemt Meddelelse. Det samme gælder om Sjællands Afsondring fra Møen, Falster og Lolland, men Jylland, Slesvig, Holsten og Fyen ere ved det store Belt, og Norge fra Jylland, ved Kattegat, saaledes afsondrede, at hidtil ingen tidbestemt Meddelelse fra disse store Lemmer af Statslegemet har været at erholde for sammes Hovedstad. Den store Vigtighed det ofte kan være af for Danmarks Regjering, uopholdelig at vide hvad der foregaaer ved Statens sydlige Grændser, og at kunne bestemme naar dens Ordrer kunne naae didhen, - den Fordeel Handelen har af en uopholdt Kundskab om dens Forhold i det øvrige Europa, maae gjøre det til et ivrigt ønske at erholde en tidbestemt Meddelelse over det store Belt, og det er Hensigten af disse Linier at opgive Midlerne dertil. De Hindringer, der allevegne kunne sætte sig imod en tidbestemt Overfart af et Vand ere to Modvind og Vindstille Jnordsigt Klima kommer den tredie til: Js. Vi gaae først Modvinden imøde; og det maae da vel paafalde enhver, som underligt, at man ved Fart over et Vand fra et Sted til andet, f. Ex. fra 4 tild, hidtil stedse har brugt samme Adfærd som ved Rejsen over en Landstrækning, nemlig at søge den ligeste Vej fra Sted til Sted. Ved at betragte nedenstaaende Figur, hvor 1 4 6 forestiller Kysten paa den ene Side af et Sund, og O 8 ( den anden, skjønnes, at den Vind, der ikke tillader at gaae over een Bov fra 4 tild, vil tillade at gaae fra 4 til D eller fra 4 til; ligesom og, at det Skib, der gaaer ud fra 8, altid maae under een Bov kunne opsejle A, eller B eller F. Giver man altsaa slip paa den Halsstarrighed, at ville netop lande i 8, men ikke i 6 eller, og finder man, at Hensigten: at komme over Vandet, opnaaes langt hastigere ved at gaae bidevind till, end ved at krydse sig hen til 8, saa har man opfundet Middelet til: at kunne med enhver Vind naae den modsatte Kyst, uden at krydse. Man har her blot antaget to Afgangssteder nemlig a og B. Men endnu mere fyldestgjørende bliver det her opgivne Middel, og Overfartens Hastighed forøget, hvis man antager, hvad Tingen selv viser, at der ligesaavel kan afgaaes fra tre Steder paa hver Side, som der paa tre Steder kan landes. Vedstaaende Figur viser hvorledes denne Jndretning ved Postgangen kunde benyttes: Naar Posten ventes til 4, og skal komme igjennem 6, modtage den, paa dette sidste Sted Telegraf Efterretning fra 4 enten det ved Vindens Beskaffenhed er bekvemmest, at den gaaer til 3, til 8, eller til 1 for at sætte over. Vejen paa Landet kan herved kun ubetydelig forlænges, en Forlængelse, som betyder intet mod den vundne Fordel, at komme hurtig over Vandet. Vi komme nu til den anden Hindring, Vindstille, der som ideligere endog næsten er større end den allerede omtalte. Men imod denne har man et saa sikkert Middel, at en ved Vindstille forsinket Overfart ikke falder nogen anden til Last, end den der har Bestyrelsen over et Tranportvæsens Jndretning. J Vindstille, i laber Kuling, roer man hastigere over et Sund, NB. med velskikket Rofartøj og med fornøden Aarekraft, end man sejler derover. En Posts Gang, en Regierings Befalinger, bør derfor aldrig kunne sinkes i mindste Maade paa et Vand formedelst Vindstille. Jmod den tredie Hindring Js veed Forfatteren af ovenstaaende vel ikke at opgive noget bedre, end hvad der alt haves ved Beltet, men han er langt fra at troe, at Bedre derfor var umuligt. En nedsat Kommission af kyndige Mænd, anstillede Forsøg, klækkelige udsatte Premier, vilde maaskee kunne give ønskelige Resultater. Højst rimeligen vil der, imod det ovenfor Sagte, ligesom imod alt, kunne opkastes Jndvendinger, men at indlade sig i at gjendrive dem her, synes Ferfatteren at være, ligesaa unødigt, som at ville forsvare den Sætning at 2 og 2 er 4, og saaledes indstiller han da Sagen allene til dem, der kunne byde den at udføres.