JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-04
Der er i denne Tid, ifølge Vesterhavets Forening med Liimfjorden, indtruffen den Sjeldenhed (som i Aarhundreder ikke forhen var Tilfældet), at man i Sildegarnene i Sallingsund har fanget en 8 Pund vægtig Torsk og en Rokke (Skalle), den sidste var dem saare uvelkommen i Garnet, da dens Pigge reve det itu. Som Beviis paa denne Forvandling ved Vesterhavets Gang, fanges nu og i Liimfjorden sønden for Ladepladsen Krik i Vestervig Sogn smaae Østersøiske Torsk, der aldrig for var Tilfældet for Havet og Fjorden forenedes. Denne Alliance, stærkere end Fastlands og Søemagternes paa Jorden, synes at ville for bestandig hindre alt Samfærsel mellem Thisted Amt og Ringkjøbings, uden med Baade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-04
Hvad Virkning det i Tiden vil have paa Liimfjords Egnene, deres Enge ved Høivande og Løgstøers Grunde, vil Tiden lære - Saameget er dog høist rimeligt, at Ferskvandsfiskene i Liimfjorden vil søge Vigene, og at, som følge deraf, Pulsvaadfiskeriet, ifald det i deres Nærhed bruges, aldeles vil ødelægge dem. Naturmærkeligheder. Almindelig holdes her i Danmark Spurvene for Tyve og Skjelmer mod Kirsebær og Løg i Haverne (som de trække op med Roden, mod Erter, som de ophakke og fortære, og mod Vaarkornet, især det toradede Byg, som de ganske afpille nær Byerne og inde i dem, hvor Vænger eller Tofter gives med den Sædart, formodentlig fordi det er mere født og meelrigt end det sexradede. Jmidlertid lægge man dog Mærke til: at Naturen lærer slige Dyr at søge, endog naar ingen Mark og Havefrugter ere, paa en for Mennesket gavnrig Maade, deres Føde. Den natur forskende Englænder Bradley har nemlig opdaget: at to gamle Spurver bragte hver Time 40 Larver af Orme og Jnsekter til deres Rede Daglig var det altsaa 480 Larver og ugentlig 3360 Larver, der af et Par Spurver ødelagdes. Man lære heraf, at denne næsvise og ofte hadede Fugl, gjør langt større Nytte i Byerne og Haverne, end man forestiller sig. Saaledes fortære og Kragerne især Oldenborrens Larver, Aadslernes Orme og Kjød, og de saa forhadte Maarer og Jldere mangfoldige Rotter og Muus. (V. A. 25.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-04
Blandede Efterretninger. J Wien blev afvigte Fastelavns Mandag holdt en allerede længe forberedt stor Maskerade for den engelske Gesandt Sir Henry Wellesley med overordentlig Pragt. Alt hvad ædelt og fornemt vor Kejserstad besidder synes at have forenet sig til denne Fests Forskjønnelse. Der havde dannet sig tolv Quadriller, i hvis Spidse den elskværdige Erkehertuginde Henriette viste sig som Marie Stuart, ledsaget af Erkehertuginde Clementine som Katharina Seyton. Begge durchlauchtige Prindsesser vare ligesom skjulte af Diamanter. Erkehertug Franz Carl og Prinds Leopold af Sicilien bivaanede ligeledes denne Fest. Dagen efter begav hele Selskabet sig til den keiserl. kongl. Borg, hvor Deres Majestæter, Keiseren og Keiserinden, Hs. Majestæt EnkeDronningen af Bayern med sine kongelige Døttre, og hele den keiserlige Familie havde forsamlet sig i Speilsalen, for at see alle tolv Quadriller drage forbi. Da det tillige Aftenen i Forveien var Hs. Majestæt Keiserindens Fødselsfest, saa trængte enhver sig frem for at bringe denne almindeligen elskede Fyrstinde sin Lykønskning. Hds. Majestæt nærmede sig hver Gang til den indtrædende Quadrille og underholdt Sig paa det naadigste med de i ubeskrivelig Pragt glimrende Damer. Prindsen af Salerno viste sig som Kalif Harunal-Raschid ledsaget af den persiske Digter Alsaid (den berømte Orientallist Hofraad v. Hammer), der benyttede denne Lejlighed til at omdele Digte til Hs. Majestæt Keiserinden i det persiske og tydske Sprog. Maskernes Tog varede omtrent tre Timer, og Deres Majestæter begave Sig henved Kl. 10 tilbage til Deres Appartements. - Quadrillerne, som dannedes af 172 Damer og Herrer, førte, efter de historiske eller romantiske Scener, som de fremstillede, følgende Benævnelser: Abbeden, efter Walter Scott, Løvesagten, efter la Motte Fouque; Kenilworth, efter Scott, Undine, efter Fouque; Qvintin Durward, efter Scott, de fire Brødre, efter Fouque; Connetablen af Chester, efter Scott, Libussa, Hamlet og Polonaise. (Beil. J. A. Z. 47.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-04
Kjøbenhavns Børs den 3 Marti 1826. Hamburg 2 M.a vista Species 230 Specier solgtes til 18 Rbmk. 138. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier 200 Rbd. Sedl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-04
Svenske Sedler - Rbs. Tegn pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 80 1/2 81 Rbd. Sedl. Dito Dito. ..... i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-04
Nationalbank Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 100 1/4 101 Rbd. r. S. Dito Dito. 116 3/4 117 Sedler 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 2 Rbd. r. S.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-04
Hamborger Laan af 1819. 100 - Banco. Bmk. 3000 Dito Dito Bmk. 4000 Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-04
6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn 100 100 1/2 i Banco i Banco 4 pC. Dito nye..... i Sedler. Asiatiske Actier ...... 3 pC. nye danske Oblig. 63 54 L. Sterl. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i afd. J. H. Höeckes Boes Bogtrykkerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Nyeste kilderie af Kjøbenhaf om og 1000 Treogtyvende Aargang. No. 19. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 7 Marti 1826. Fornødent Gjenmæle til Almueskolelærernes bittre Fiende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
J nyeste Skilderie af Kjøbenhavn No. 4 og 16 d. A. har en Anonymus, som man for dog at have et Navn til ham – mildest talt kan kalde Peer Brøvler, expectoreret sig paa en Maade, der vidner om, at han gandske beherskes af den onde Dæmon, man kalder Brødnid. Det har længe været et Factum, at denne Dæmon helst opslaaer sin Bopæl hos den, der plages meest af Tanken om sin egen Usselhed – sin egen Uværdighed, og at Misundelse, Bagtalelyst og Skade fryd ere dens sikkre Følgesvende. - Hvorvidt den første Deel af dette Factum kan anvendes paa Almuskolelærernes Angriber, veed jeg naturligviis ikke, da han har iagttaget den priselige Forsigtighed, at skjule sig i Mørket; men den sidste Deel stadfæstes derimod til den høieste Grad af Evidence ved hans i nærværende Blad indrykkede brødnidske Deductioner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Enhver kan efter et Par Aars Ophold paa et Seminarium blive Skolelærer, og da arbeide sig op til en aarlig Løn af 4 til 2500 Rbd. Dette er Grunden til den anonyme Herres Harme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Den velvillige Anonyms Nøisomhed kan jeg iøvrigt ikke andet end berømme, ønskende at han vilde lære mig den Konst at leve som Familiefader af mindre end 200 Rbd. Af hans inderlige Ønske om at opnaae 500 Rbd. aarlig Løn, kunde man ellers let falde paa at slutte, at han ikke kan meritere stort mere end de stakkels Skolelærere, som han saa hjerteligen gjerne ønsker at see omvankende med en Krukke fra Dør til Dør, for deri at indsamle Godtfolks Levninger og milde Gaver, ligesom det skeete forhen, da udtjente Corporaler og aftakkede Tienere fandtes værdige Candidater til Skolelærerembeder. Slutteligen maa jeg endnu berøre eet Sted i No. 16, som foranlediger mig til endnu engang at kalde Anonymen Peer Brøvler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Han siger nemlig, at Seminaristen nu har udelukkende Ret til at søge Degnekald. Mon det er i Maanen disse skulle søges, J Danmark ere Degnekaldene forlængesiden forandrede, saa at der nu ere ligesaamange Kirkesangere (og følgeligen Deeltagere i Kirkeofferet) som Sognet har Skolelærere. Derimod findes der ingen Kirkesanger, som ikke tillige er Skolelærer, af hvilken Aarsag han nok hytter sig for at sove til Kl. 10.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
(Foreløbigen erindres Peer Brøvler om, at det var en Klokker, der kunde sove i Ro til Kl. 10, og ikke en Degn. Det var maaskee godt, om han læste sin Peder Paars igjennem engang endnu. Han kunde muligen deri finde nogen Portraitlighed imellem sig selv og en vis Gudinde.) Jeg har ikke skrevet Ovenstaaende, fordi jeg ansaae mig istand til med Kraft at revse den Ondskabsfulde, som – selv skjult i Mørket skumler over en agtværdig, for Fædrelandet gavnlig Stand, og misundende den de noget forbedrede Kaar, den ved en god Konges Naade har erholdt, søger at vriste den det Brød af Haanden, hvormed Kone og Børn skulle ernæres; men jeg haaber herved at have brudt Jsen og opmuntret velvillige og kyndige Mænd, i og udenfor min Stand, til med Grundighed og Varme at tale den gode Sag. Det er et stort Held for Dannerfolket, at det lever under en Regjering, der ikke agter paa Misundelsens og Ondskabens Niddingssprog, ligesaalidt som paa anonyme Forslag, der udruges af Brødnid og Skadefryd, men desuagtet kræver dog Selvforsvarsdrivten længe tirret at man sætter sig til Modværge, med alle de Vaaben, det blev En givet at føre. P. C. Becker, første Lærer ved det Kgl. Opfostringshuus i Kjøbenhavn. Noget om de paa Landet omstreifende Landkræmmere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
J forrige Tider bestod saadanne, da kun i ringe Antal omgaaende, Landkræmmere af gamle, til Arbeide udygtige Huusmænd, eller deres Koner, der nød Understøttelse som Fattige i Sognet. Disse, for at tjene Lidet, falbød Sye Stoppe- og Knappenaale, samt Hægter, hvorfor de tiltuskede sig Pennefjer, Svinebørster, Uld &c., som de igjen solgte i Kjøbstæden. Nu i de tildigere Aaringer er det unge Karle og givte Huusmænd, hvoraf nogle have tjent et Aars Tid i Kjøbstæden som Kudske eller Gaardskarle, disse forsynes af enkelte Kjøbstædborgere med Vare af alle Slags, saasom Sirtser, Cattuner, Museliner, Gaze, trykkede Tørklæder, alle Slags Silke= og andre Baandvare, med flere Varesorter, som findes i Kjøbstædboutikker, af flere hundrede Dalers Værdie, for dermed at stryge Landet om og forhandle, ja nogle af disse have funden paa, at give sig Navn af Kludekræmmere, for under saadant Paaskud at skiule deres øvrige ulovlige Handel. Saaledes har enkelt Mand ikke een, men flere Udsendinger. Nogle af disse Folk indfinde sig endog paa Markederne, opslaae der Boder og falholde deres Varer, formodentlig under Navn at de handle for en Kjøbstædborger, skjøndt de ikke have været oplærte i Handelen, ei heller staae i virkelig Tjeneste hos nogen Kjøbstædhandlende. At denne utilladelige Omløben skader Kjøbstædborgerne i Almindelighed, er indlysende, saasom disse have saavel reelle som personelle Tyngder, for hvilke hine ere fritagne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Indenlandske Efterretninger. J Hr. Oct. Med. C. Ottors Tidsskrift, Nye Hygæa læses i Jan. og Febr. Hefterne en interessant Afhandling under Titel, Betragtninger over hvorvidt Qvaksalveriet kan skade, og under hvilke Betingelser det kan gavne Lægekunsten, med særdeles Hensyn paa den danske Stat; af Hr. Regimentschirurg Joh. C. Müller. Forfatteren viser, at Qvaksalveriet er til betydelig Skade saavel for Menneskeheden som for Videnskaberne; men at Qvaksalverne ikke desmindre kunne formodes nu og da at være i Besiddelse af et Lægemiddel, der i den dannede Læges Haand kan virke betydeligt Gavn for begge. Derfor maa saavel Lovgivningens som Lægekonstens Dyrkeres fælles Tendenz være den: 1) at forebygge den Skade der kan følge af Qvaksalveriet, og 2) komme til Kundskab om de ubekiendte Midler, hvoraf Qvaksalverne undertiden med Held betjene sig. For at opnaae det første Øiemed vil det vel udentvivl være nødvendigt, at Qvaksalveriet, især paa Landet, blev indskrænket saameget muligt; thi herer det at de fornemmeligen kunne drive deres Spil ubemærkede og ustraffede, og de Midler, som hine Land-Praktikanter betjene sig af, ville vist nok saare sjeldent komme til Lægernes Kundskab. Men hvorledes opnaaes denne Indskrænkning? At positive Lovbud imod dem ikke virke, og ikke kunne virke betydeligt har Forfatteren viist, ja jeg kjender, siger han, Qvaksalvere, der, skjøndt straffede efter Fr. af 5 Sept. 1794, efter den Tid practisere langt mere end hidtil. Qvaksalvere, der tiltales og straffes efter Loven, blive tvertimod i Almuens Øine anseete som Martyrer for den gode Sag, og at det derpaa vil være dem let at udrede de paabudne Pengebøder begribes letteligen. Skal altsaa Qvaksalveriet virkeligen kunne indskrænkes, da er han forvisset om at det ene og allene kan skee, ved at hæve Aarsagen, hvorfra det har sit Udspring, og denne bestaaer fornemmeligen i Almuens overordentlige Tillid til Qvaksalvere. Kan denne ikke svækkes, da troer han neppe at noget Lovbud vil kunne raade Bod paa dette Onde. Quid prosunt leges sine moribus vanæ hedder det, og hvo erkjender ei Sandheden, At svække Almuens Tillid til Qvaksalvere skulde derfor være det første og væsentligste Middel til at forhindre deres Praxis, og det mener han maatte skee ved at modarbeide de Aarsager, hvoraf hin Tillid har sin Oprindelse. Disse Aarsager findes i 1) Almuens, endog den mere oplystes, Ukyndighed om Legemets Organisation og den dyriske Oeconomie. 2) Sammes Egensind og Eenfoldighed i Forening med Qvaksalvernes Snedighed. 3) Videnskabens egen Ufuldkommenhed. 4) Mangel paa Harmoni mellem Lægerne. 5) Endeel Lægers Mangel paa det sande judicium practicum. Det er umuligt, i det mindste paa eengang, at hæve alle disse Aarsager, men der ere Midler, hvorved samme om ikke strax, saa dog efterhaanden kunne mod arbeides. Det staaer ikke i nogen Regjerings Magt at raade Bod paa dem alle, men Lægerne maa troligen komme Regenten til Hjelp. Alt dette udvikles, og den hele velskrevne Afhandling bør kjendes og begrundes af enhver, der tænker over dette vigtige Emne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
J Randers Avis læses følgende: En høist sørgelig Begivenhed har i Mandags Eftermiddags tildraget sig i Ørsted Præstegaard, i Rougsøe, Herred. En Dreng paa 11 Aar var sendt over i et Kammer i Gaarden, for at hente et Jagt vær, idet han, med Geværet i Haanden, igjen vil træde ud i Gaarden, snubler han over Dørtrinnet, og kommer derved til at støde Geværkolden heftig imod Steenbroen, hvorved Skuddet gaaer af, og - rædsomme Tilfældighed! – i det samme rækker just tvende mindre Brødre (een paa 6 og een paa 4 Aar) Hovederne ud af en anden, ei langt derfra værende, Dør, og styrte, trufne i Hovedet af Skuddet, øieblikkelig til Jorden. Det ene Barn var død paa Stedet, og det andet levede kun faa Minuter efter. De ulykkelige Forældre og den ældre Broder, der saaledes blev et uskyldigt Redskab i den urandsagelige Skjebnes Haand, ere utrøstelige. - Det sidste i disse Dage her i Randers holdte Hestemarked, skal imod Formodning have været slettere end det første.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Blandede Efterretninger. Den ædle Britte Howard mindes evigt i Verdens Histories Aarbøger for hans Bestræbelser til Fængsels-Indretningers Forbedring. Han begyndte i Aaret 1775, da han besøgte Fængslerne i og uden for England. 1779 udkom hans Beskrivelse over dem. Det er bekjendt, at de i England ved særdeles Love anordnede Forbedringer i Fængslerne ikke kom i Stand, formedelst Misforstaaelser, der endog foranledigede Howards Afreise fra England. Nu deler Rusland med England Hæderen, at have opreist denne uforglemmelige store Mand et Minde. Hans Monument i St. Pauls Kirkelader ingen Reisende ubesøgt. Howards Ophold i Krim, hvor han døde i Cherson 20 Jan. 1790, foranledigede Keiser Alexander til der ogsaa i Aaret 1819 at opreise ham Hædersminde. Med Howards Død syntes den af ham behandlede Gjenstand at være i Almindelighed kommen baade i England, og i den øvrige Deel af den gamle Verden, i Forglemmelse. Derimod holdt man i Nordamerika ved Tanken om en Forandring i Fængsels=Indretningerne, og efterat Dr. Benjamin Russ i Aaret 1787 havde forelagt Selskabet i Philladelphia til Almeenvels Befordring en, siden flere Gange trykt, Afhandling over denne Gjenstand, dannede sig der et Selskab, bestaaende af mange Jndvaanere i bemeldte Stad, med det Formaal: at virke til Elendighedernes Lindring i de offentlige Fængsler. De ved samme udbredte mildere Grundsætninger foranledigede Opførelsen af den første Pønitentiar Anstalt i Philladelphia i Aaret 1790, som blev sat under en Borger-Commitees Opsigt, og ifølge sildigere Efterretninger ere de fordeelagtigste Følger udsprungne af samme Anstalt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
J England tilkommer Sammel Romilly Hæderen at have i Aaret 1810 først bragt Gjenstanden paa nye under Omhandling, i det han i Underhuset foredrog, hvorledes Strænghed, og store Mangler i det da brugte Straffe System, fremkaldte Nødvendigheden af, at faae en i Georg 3dies 34te Regjeringsaar udstædt Bil bragt i Udførelse. Desværre blev hans Andragende ved Stemmefleerhed forkastet. Endeligen fremstod et Selskab til Forbedring af Fængselsvæsenet, og til Omvendelse af unge Forbrydere (society for the improvement of prison discipline, and for the reformation ofjuvenile offenders.) Hertugen af Gloucester paatog sig Patronatet for dette Selskab. Siden 1818 har en aarlig offentlig Forsamling, af dets Medlemmer havt Sted, og en Beretning, med mange bilage, er siden den Tid og saa aarligen udgivet. Disse Beretninger indeholde mange interessante Oplysninger. Man har Udtoge i Dhrr. Hudtwalkers og Trummers criminalische Beytrage. Den første Beretning er dat. 16 Mai 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Jblandt dette Selskabs Foranstaltninger hører Jndførelsen af Trædemøller, paa en Tid af 4 Aar, i 25 Straffe=Anstalter. De synes at fortjene megen Opmærksomhed, til Jndførelse ogsaa i andre Lande. J Frankrig har man ogsaa begyndt at optage dem. En Sir John Cox Hippesley, Baronet, ivrede meget i England mod dem, fra den Synspunkt at de skulde være skadelige for Sundheden. Fleersidige Undersøgelser bleve fra Regjeringens Side foranstaltede; der udkom fordeelagtige Resultater til Anbefaling af disse Træde=Møller. Sildigere fremstod paa nye bemeldte Sir Hippesley med Jndvendinger mod dem, og Sagen synes ej at være aldeles afgjort. Noget derom i Criminal. Beytrage 1 H. 5979. Jblandt de mange andre Gjenstande, der have været overveiede i Selskabet er Forfattelsen af Spørgsmaale i Hensyn paa Fængselforvaltningen, til Besvarelse ved Undersøgelser om et Fængsels Tilstand. (Oversatte i Bem. crimin. B. 2 H.)Et vigtigt Landkort udkommer nemlig over Sydamerika, udarbeidet af de to bayerske Reisende i Brasilien, Det. v. Spix og Dr. v. Martius; i to Blade af allerstørste Landkortformat. Det første er udkommet for nylig, nemlig det nordlige Blad (Priis 15 fl.). Det indeholder Sydamerika fra Landtungen af Darien indtil den 21de Grad sydlig Brede, og giver en rig Mængde Fakta over denne mærkværdige Verdensdeels Geographie. Kolombien er udarbeidet med særdeles Hensyn paa det v. Humboldtske Værk: Peru efter det Madridske geographiske Bureauls nøjagtige Optagelser; Brasilien efter talrige for største Deel arkivalske Dokumenter som de baerske Reisende selv have medbragt. Dette nordlige Blad, som har over 8000 Ord, udmærket sig ogsaa ved Kobberstikkets Skjønhed, fra den kongl. bajerske Kobberstikker Seitz's Haand, og kan i den Henseende tælles blandt de fortrinligste Værker af denne Art som Tydskland kan opvise. (A. B. 61.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Kjøbenhavns Børs, den 7 Martii 1826. Hamburg 2 M.a vista Species 232.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Specier solgtes til 13 Rbmk. 15 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. - Rbd. Sedl. pr. 100 Specier 202 Svenske Sedler. Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 81 182 Rbd. Sedl. i Banco. Dito Dito. . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Nationalbank Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 100 3/4 101 Rbd. r. S. Dito Dito ...... 116 1/2 117 Sedler. 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 1 Rbd. r. S.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
Hamborger Laan af 1819. - Banco. Bmk. 3000 Dito Dito Bmk. 4000 100 - Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-07
6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 100 1/2 101 i Banco. i Banco. 4 pC. Dito nye..... 87 i Sedler Asiatiske Actier...... 3 pC. nye danske Oblig. 68 1/254 L. Sterl. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-11
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. og comoomas Treogtyvende Aargang. No. 20. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 11 Marti 1826. Manuductionsvæsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-11
Af det Forestaaende, som her er aftrykt nøjagtigt efter Originalen, sees for endeel Hr. Forfatterens Retskrivningsmaade. Vi hensætte endnu nogle Optegnelser, følgende den Orden der blev iagttaget ved Navnet J. Baden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-11
J Henseende til den Formening, adskillige Sproggrandskere have været af "at det danske Sprog slet ingen Difthonger havde, men at de saakaldte Dobbeltlyd ey vare andet end Vocaler med Consonanten i eller v efter sig" &c., erklærer han sig: "Den almindelige Mening, som Skrivebrugen og meest følger, synes at have Grund nok i den sædvanlige Udtale, hvor deels au og en lyde anderledes og mere fyldigt end av og ev, deels Endeconsonanten, naar en Vocal kommer efter Difthongen, tvertimod Udtalen maatte forbindes med samme. Endelig taler og Ligheden med andre Sprog, især med det beslægtede Tydske, for Difthonglydens Antagelse. Sprogrigtighed fordrer altsaa ligesaa lidet, som Nødvendighed, nogen saadan Forandring i vor Stavemaade. Vocalerne: C. J. O. U, fordobler han hvorVocallyden er lang. Et understyttende " er f. Ex. i Ordene, gaaer, boer, døer, forskjelligt fra Gaard, Bør, Dør, hører med til Vocallyden, og er altsaa ikke et blot Retskrivningstegn. Aa, æ, øere anførte som Vocaler, og blandt Consonanterne ere c. chr, 3 ogsaa brugte. O foran ver egentlig et latinsk Bogstav, som derfor først er blevet beholdt og bør beholdes i latinske Ord, f. Ex. Qvadrat, Qvart, Qvint, Qvotient, conseqvent." Ligeledes i franske Ord, hvor dog viislet ikke høres. F. Ex. Quadrille (udtalt Kadrilie, Etiquette, Bouquet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-11
J ægtdanske Ord have endeel af den nyere Tids Skribenter ombyttet dette 2 med K, paa Grund af at to Tegn for een og samme Lyd er en Overflødighed og at hiint 2 dog blot er indkommen med det latinske Sprog, hvor man ikke brugde K. Om Consonanten Jod antager han dens Brug forved en Vocal i samme Stavelse, men ikke efter Vocalen.