JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
Nyeste boe Den 18 Junii, 1804. Udgivet og forlagt af J. WerfelRosenborghaugen, Eet af det Steder, som med Føie fortjene at kaldes Kjøbenhavnernes Eliseum, er Rosenborghauge. Her og paa Volden kan man dog finde en Ventillator, som kan rense Lungerne for den giftige Luft, som enhver, der boer inden for Murene af store Stæder, er fordømt til at indgande, her kan den Sygelige eller den, hvis Forretninger ikke tillade ham at gaae uden for Porten, gjøre sig en sund og passende Legemsbevægelsen. Saadanne offentlige Promenader fortjene især Sundheds-Politiets største Opmærksomhed. Ogsaa bør der saa1, do. meget som mueligt forges for, at ingen af Kags hed eller Ondskab forstyrrer disse fredelige Steders Rolighed. Hvo kan imidlertid sige, at Rosenborg hauge er fri for Uordener, En offentlig Bekjendtgjørelse fra Gartneren Hr. Lindegaard har nyligen viist os, at endog den Person, der er sat til at passe paa Haugen, er bleven mishandlet af Pøbelen. Det er i den senere Tid næsten blevet en vedtagen Skik, hver Aften at følge et Fruentimmer ud af Haugen, og undertiden endog at pibe og raabe Hurra efter hende, Rigtig nok kunde der maaskee indvendes, at de Fruentimre, som saaledes forfølges, i Almindelighed ere Skjøger. Men endog en offentlig Skjøge kan, saalænge som Lovene ikke paatale hendes Opførsel, ligesaa vel som enhver anden giøre Fordring paa offentlig Sikkerhed. Og hvo indestaaer desuden for, at et saadant forfulgt Fruentimmer er en Skjøge? Mennesker, som kunne fornedre sig til saaledes offentlig at beskjæmme et værgeløs Fruentimmer, bør her ikke have nogen Stemme. Det er desuden ikke mange Aar siden, at len Borgermand stilledensigtsom Aftenen ved Jndgangen til Haugen, morede sig med at faae Drengene til at forfølge Fruentimre, og kom da han drev Spøgen for vidt, i Tugthuset. Der foregaaer mange andre Uordener i denne Hauge, som det vilde blive for vidtløftigt her at opregne. Forleden Aften var der f. Ex. et forrykt Menneske, som sagde, at han var Bonaparte, og som, ledsaget af en heel Flok Mennesker, spadserede ganske gravitetisk op og ned i Cavaliergangen. Alle saadanne Uordener, der forstyrre den offentlige Rolighed og Fornøielse, kunde lettelig standses. Hvor ubehageligt det end i og for sig er, at finde Vagt paa Steder, som ere bestemte til Publicums Recreation, saa gives der dog Tilfælde, som giøre det, der under andre Omstændigheder vilde synes upassende, temmelig nødvendigt. Man har jo Vagt paa Comoediehuset, paa Masqueraderne, ja endog ved Liigbegjængelser, hvorfor kan der ikke ligesaa godt ved eller i Rosenborghauge være et Slags Vagt, som kunde vaage over, at der, især om Efter saaret, naar det tidlig begynder at blive mørkt, ingen Uordener foregik, og at intet Menneske blev offentligen forfulgt og mishandlet? Underslæb med Statens eller ofentlige Penge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
Man har i de nyere Tider oplevet saa mange Exempler paa Cassemangel og Underslæb, at det nok ikke vil være overflødigt ogsaa engang at tale et Par Ord om denne Gjenstand. Lo bene have fastsat haarde Straffe for Overtrædelser af den Natur, og virkelige Facta have lært os, at de ere blevne i alle Maader fuldbyrdede. Jngen kan negte, at den, der misbruger den Tillid, som Staten har skienket ham, den, der angriber den Casse, som han lønnes for at vaage over, begaaer en Forbrydelse, som fortjener alvorlig Straf. Men Tiden og Omstændighederne kunde maaskee her, ligesom i saa mange andre Tilfælde, kræve nogen Modification i Straffen. Vi leve desværre i en Tidspunct, hvor Buen næsten i alle Henseender spændes saa høit, at den, efter Tingenes naturlige Gang, har yndt ved at holde. Livets første Fornødenheder ere dobbelt saa dyre, Yppigheden dobbelt saa stor som for Kjøbmands, og Haandværkstanden kan forhøie Priserne paa sine Articler efter Priserne paa sine Fornøden, heder, men den Mand, som har bestemte Jndtægter aarligen, som, hvad enten Rugen, koster 4 Rdlr. eller 8 Rdlr., ikke faaer nogen Forøgelse i sine Jndkomster, hvad skal han gribe til i saa critisk en Tidspunct? Sandt er det, han bør strække Tæring efter Næring og leve efter sin Jndkomst, ikke efter Moden. Men man kan frit paastaae, at selv en Professor i Oeconomien eller Mathematiken ikke kan indrette sin Huusholdning saaledes, at den kan bestyres for 6700 Rdlr. aarligen. Den Mand, som kun nogenlunde vil leve og vereensstemmende med sin Stand, kan altsaa ikke leve af 4 til 500 Rdlr. aarligen. Hvor let friskes, altsaa ikke en saadan Mand, ja hvor let tvinges han ikke til at indrage sig i Omstændigheder, som hentrækker ham til Bredden af Afgrunden og hvor redeligt hans Hjerte end er, omsider indlemmer ham i Forbrydernes Tal. Blev det ved det første Skridt, saa kunde maaskee den Ulykkelige) endda redde sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
Naar hos Romerne et Menneske frivillig tilstod en Misgierning, saa maatte Dommeren ikke antage denne Bekjendelse for gyldig, thi man troede, at ingen kunde vidne imod sig selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
de nyere Stater har man derimod endog ved de skrækkeligste Pinsler tvunget de Sigtede til en saadan Bekjendelse. Den egentlige Tortur, siger Filangier, er en skrækkelig Levning ikke af Barbarers Lovgivning, men af Tyranners usurperede Magt, og en sørgelig Erindring, om Borgerfrihedens forste Stød. Dens Oprindelse vidner tilfulde herom. Da Rom havde tabt sin Frihed, da Despotter, vilde betrygge sig en Trone, der rystede under deres Fødder, da deres Tyrannie gav Anledning til Sammensværgelser, saa fandt man paa endog at fordømme de første Borgere i Staten til Torturen, hvilken man førend Keisernes Regjering ikkun paalagde Slaverne. For vor oplyste Tidsalder er ethvert Slags Tortur, hvad Navn det end bærer, ingen Ære, og i Dannemark, hvor Menneskelighed er Regjeringens første Grundsætning, vil vist hvert Spor af deslige Midler blive aldeles ubekjendte, dersom ikke vægtigere Grunde tale derfor, J fordums Dage syntes man i mangt et Land at have gjort sig det til Princip, hellere at lade ti Uskyldige lide, end en eneste Skyldig gaae fri, men snart vil det nok allevegne blive en evig uforanderlig Lov, hellere at lade ti Skyldige, der ikke kunne bringes til Bekjendelse uden ved Tortur, gaae fri, end lade en eneste skyldig ude.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
Hr. Kammerraad Withs Forslag, til Matts Vindtørring. De mørke, Udsigter, der ere for os til at blive forsynede. Fremtiden med det fornødne Brændsel, gjør ethvert grundet Forslag til middelbanLiller umiddelbar Brændebesparelse til en vigtig Gjenstand saavel for Regjeringens som det Almindeliges Opmærksomhed. Ufeilbarlig er Kormets Vindtørring til Malt, som Hr. Kammerraad With i forrige Aar har foreslaaet og hvilket Forslag har det forud for saa mange andre, at det er grundet paa Forsøg og Erfaring, een af de Gjenstande, der fortjene at sættes i den ommeldte Classe, og det var derfor at ønske, at Kammerraadens nyligen særskilt aftrykte Anviisning til dette Malts Tilberedning maatte blive almindelig bekjendt og udbredt. Jmidlertid vil det nok gaae dermed, som med saa meget andet, der fortjente Opmærksomhed, at det kun vil blive bekjendt for dem, der ingen Leilighed have til at anvende det, dersom ikke vedkommende Collegier ville sørge for, at det kommer til Landmandens og de til Brygning berettigede Kjøbstædsbeboeres Kundskab. Jeg omtaler denne Gjenstand kun med Hensyn til Brændebesparelsen, da Forslaget, betragtet allene fra denne Synspunct, gjør det værdigt til Overveielse og Realisering. Hvidtøllets Fortrin for Køllemalt Øllet overlader jeg til dem at omtale, der have sammenlignet disse to Øl sorter. Det gjør Hr. Kammerraaden Ære, at han søger endog at anvende sit Livs Aften, som saa mange ansee sig berettigede til at tilbringe i en total Uvirksomhed, til at gavne sine Medmennesker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
Blandede Nyheder. Bergens Jndbyggere erfarede først den 14d. 14 M., at H. K. H. Kronprindsens Reise til Norge indtil videre er opsat. Tredie Pinsedag var man, efter en nylig ankommen Reisendes Beretning, endnu ivrig sysselsat med at opbygge Æreporten. De unge Mennesker, som agtede at modtage H. K. H. til Hest, havde tildeels allerede deres Uniform færdig. Den bestod i en rød Trøie, hvide Pantelons, blaat Silkeskjært om Livet, en Kasket med en stor Fjer i, og en smuk Sabel ved Siden. De havde allerede en Tidlang exerceret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
Der tales endnu om en Forøgelse i Commercecollegiets Personale, og der er allerede givet Ordre og føiet Anstalt til Bygningens forholdsmæssige Udvidelse. Dr. Lehrman, som af Forkjerlighed til Dannemark, skal have afslaaet en anseelig Post i Moscau, betragtes som en vigtig Acquisition. D. Td. M. sendte det udenlandske DePartement en Estafette til H. K. H. Kronprindsen, og samme Dag blev der af den Svenske Minister i Kjøbenhavn afsendt en Coureer til Stokholm. - Der tales om, at H. K. H. maaskee agter at gjøre en Reise til Berlin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
Antallet paa de Skibe, som i forrige Uge passerede Sundet, for at gaae til Hamborg, er 150. Toldafgivten i Sundet skal have beløbet sig til 190,000 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
Skrivelse fra det Holsteenske den 11 Junii, Onsdagen den 6 d. M. ankom H. K. H. Kronprindsen, ledsaget af Statholderen og Feldtmarchallen Prinds Carl af Hessen, og Prindserne Christian Friedrich og Christian af Hessen, under Canonernes Løsen til Glükstad. En borgerlig Garde red foran. De bleve modtagne ved Kremper Porten af de der parade rende bevæbnede Borgere. H. K. H. tog herom Torsdagen og Fredagen alle seeværdige Gjenstande i Øiesyn, og reiste først den 9 Junii derfra til Heiligenstadten, et Gods, som tilhører Hr. Kammerherre Blome. Her blev H. K. H. Natten over, den næste Dag, d. 10de, reiste H. K. H. over Rensborg, hvor han spiste til Middag hos Gouverneuren, Prinds Friedrich af Hessen, tilbage til Louisenlund, og ankom der endnu samme Aften.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
Fattigvæsenet har nu som bekjendt en Straafabrik, som er især kommen istand ved Hr. Conferenceraad, O. Mallings Omsorg. Han skaffede to Sachsiske Straafabricanter her ind, som skulde lære Straaets Tilberedning, Svovling og øvrige Behandlingsmaade fra sig. Der blev tillige forskrevet Modeller for 300 Rdlr., som siden ere solgte for samme Priis igjen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
J denne Fabrik sysselsættes nu 60 faste Arbeidere, foruden 50 andre. Paa to nær ere de alle Danske Ved Extracter af Toldbøgerne er det oplyst, at der tilforn gik aarligen 100000 Rdlr. ud af Landet for saadanne Varer. Man bør nu haabe, at vore Damer ville være patriotiske nok til at bruge Straahatter, især da der gjøres saa ædel en Anvendelse af Fordelen. De vigtigste Efterretninger, som Posten har medbragt, ere Keiserlige. Man arbeider f.Ex paa Keiserindens Kronningskaabe, der bro deres med Guld og er halvbedækket af en Guldtunica af hvidt Kraplor, som er besat med Mariæblomster og Ax af Diamanter. Tunicaens Garnitur skal ligeledes være af Diamanter. Den vil koste omtrent 75,000 Rdlr. Keiserkaabens Grundfarve er blaa, og den et besat med Guldstjerner. De øvrige Franske Hofefterretninger ere mindre betydelige. Keiseren gaaer paa Jagt. Prinds Josephs Gemalinde har udnævnt sig en Hofdamere Prind Louis har solgt sit gamle Hotel for 1 Mill. og kiøbt sig et nyt. For Keiserinden saavelsom Prindserne og Prindsesserne af Blodet formeres der en Hofstat. Paradepladsen, som før kaldtes Kongepladsen, skal nu hedde Keiser pladsen. - Biskoppen i Maynz har fra Keiser Neapoleon faaet et Brev, hvori han anmodes om at bede for Nationen og dens Overhoved, og lade synge Ven, Creator og et Te Deum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-18
Det Berlinske Hof har sendt sin Minister i Paris, det nye Creditiv, og Borgermesteren og Senatorerne i Frankfurt have lykønsket den nye Keiser. Over Moreaus Hoved sammentrækker der sig mørke Skyer, og inden faa Dage vil hans Skjebne være bestemt. 8 En Kjøbmand i Glasgow har opfundet en ny Dag= og Nattelegraph, som der i London, nu er aabnet Subskription paa Den skal væne af stor Vigtighed for de Handlende, da man ved Hielp af samme, for en meget billig Betaling, hastigen kan meddele sin Correspondent Efterretning om indtræffende Banquerotter a. og derved i mange Tilfælde skaane en Mand for mangen en Ubehagelighed. Det vilde være at ønske, at en saadan Telegraph ogsaa maatte blive oprettet, hos og Kiøbenhavn. Fryst, hos Paaske deckes En
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Nyeste Kjøbenhavn. No. 59. Den 22 Junii, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel. en Hr. Professor Olivarius's Forsvar mod adskillige Ankeposter i den Svenske Ministers Note til Statsministeren Hr. Geheimeraad v. Bernstorff.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Naar man vil antage, at et Forbud af den Natur, som det Svenske, kun har bedømmes efter sine Virkninger, saa maa Anmelderen tilstaae, at han ikke anseer det for vigtigt nok til at fortjene nogen offentlig Discussion. Han er temmelig forvisset om, at der ikke er bleven afsat og læst flere Danske Bøger i Sverrig, førend Forbudet udkom end efter det udkom. Det kan altsaa ikke interessere os i nogen anden Henseende, end for saavidt, at det synes at have været det første i sit Slags. Hvad Anmelderen her agter at sige om Bog forbud og Strænghed mod Tankens Yttring i Almindelighed, har ikke mindste Hensyn til det Svenske Forbud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Man har skrevet saa meget om Trykkefriheden, dens Nytte og dens Skade, at dette Amne synes allerede ganske at være udtømt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Blandede Nyheder. Formiddags reiste Hans Høiærværdighed He Biskop Bloch til Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Heer Skuespiller Foer som har udarbeidet en smagfuld Oversættelse af Shakespeares Julius, Cæsar. Den har været indleveret til Theaterdirectionen, og, uagtet den ikke er bleven antaget. til Opførelse, har Directionen dog givet Oversætteren et anstændigt Honorarium, paa det hans Umage ikke skulde være aldeles spildt. Stykker vilde neppe gjort Lykke paa Theatret. en Tidspunct, hvor Romersind og Brutusdaad bør betragtes som et Phantom. Hr. W. Uldahl, en Søn af den som Sagfører saa bekjendte afdøde Justitsraad, har leveret nogle bemærkninger over sin Reise til Paris i Aaret 1803. Man erfarer deraf iblandt andet, at St. Magdalaine Kirkegaard, der er bekjendt som Begravelsesstedet for de mange Slagtoffre, som faldt for Guillotinen, og deriblandt Kongen og Dronningen, er forvandlet til en Urtehauge, hvori der ikke findes noget Spor af alle disse Hedenfarne. MagdalaineKirken ligner ellers Kirken paa Amalienborg i Kjøbenhavn. Den blev begyndt i Ludvig XV. Tid, men staaer, formedelst sin Kostbarhed, ufuldendt ligesom denne. - Paa alle National bygninger staaer endnu paa Fransk, Republikens Udelelighed, Frihed, Lighed, Broderskab, med Tillæg eller Døden, hvilke sidste Ord man tydeligen kunne see at være udslettede, formodentlig fordi man har lært af Erfaring, at man gjerne kunde leve foruden disse. Overbeviist om Musikens vigtige Jndflydelse paa Sædernes Forædling har Hr. Syngemester Zink allerede længe arbeidet paa at befordre Smagen for denne ædle Konst i vort Fædreneland med en Ugennyttighed, der gjør ham Ære. J sit Syngenstitut har han to Gange om Ugen, nemlig Onsdag og Løverdag fra Klokken 3 til 7 holdt Syngeovelser med unge Fruentimmere, der ikke have betalt mere end 12 s. for hver Time. J det sidste Aar har han saaledes kun faaet i Jnformationsløn 154 Rdlr., som beløber sig ugentlig for 8 Timer 3 Rdlr., altsaa for hver Time kun omtrent 2 Mark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Hvor faa Konstnere vilde vel undervise for saa ringe en Betaling, Førend Krigsurolighederne havde Hr. Zinks ældste Søn, efter hans Veiledning, allerede anstilt Syngeøvelser for unge Studerende, og siden havt Leilighed til, med nogle Sangelskere af det Schouboiske Jnstitut at opføre sine egne Compositioner ved dets Præmienddelinger efter den aarlige Examen. Ved denne Leilighed fortæller Hr. Zink: "Da Seminaristerne Nytaarsdag 1794, efter daværende Confessionarius Bastholms Anmodning, fangen Orgelmotette i Christiansborg Slotskirke, spurgte en Mand ham strax derefter, hvorfor han dog havde ladet disse Folk skrige der? Han svarede, at Gud hører unge Navnes Skrig, endskiønt de hverken lære at soleggere eller blive castrerede. Hr. Mourier, Præst ved den reformeerte Kirke i Kjøbenhavn, indbyder nu til offentlige Forelæsninger i det Franske Sprog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
J Sundet seer det i denne Tid meget levende ud. Dagligen ankommer eller afgaaer der Engelske Convoyer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Den 24 f. M. er Chefen for den Bataviske Escadre, J. St. Faust, som har ligget Vinteren over i Bergen, afseilet med Cutteren laFoy.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Linieskibet Neptunus, saavel som de oprige Skibe, der skulde bragt H. K. H. Kronprindsen til Norge, ere gaaede til Eckernførde, hvor de forblive indtil videre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
De for Elben stationerede Engelske Krigskibe have anholdt 3 smaa Danske Skibe, For tung fra Busum, die neude Verbond og Anna Catharine, og sendt dem til Parmouth.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Det er allerede tilforn omtalt i offentlige Blade, at Hans Majestæt har ved Hr. v. Rehbinders Tilbagekomst fra Algier udnævnt en Commission, der skulde undersøge, hvorvidt de Opoffrelser, som er blevne tilstaaede af det Danske Consulat til at vedligeholde Freden, med Algier i den sidste Dans Regjeringsaar haver været nødvendige. Resultatet af denne Undersøgelse er faldet ud til Hr. Rehbinders, største Fordeel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Bancosedlerne skulle herefter trykkes paa et Slags graaagtigt Papiir, som skal være meget vanskeligt at eftergiøre Man siger, at den i Citadellet Frederikshavn arresterede Franskmand, der af Erfaring maa vide hvad der hører til en Bancoseddels Forfærdigelse, skal have givet Jdee dertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Efter Riberavisen Fal Lærerne i de Kjøbenhavnske Privatinstituter tilstaaes samme Ret til fortrinlig Befordring i det geistlige Fag som nyligen er tilstaaet Lærerne i de lærde Skoler, Fra Anholt meldes, at der, da et Engelske Skib ankom med Steenkul til Fyret, var saadan en Taage, at Skibet maatte canonere, paa det Fyrinspecteuren kunde finde det. Den 25 Maji slap en Brig lykkelig, – ja mere end lykkelig, - over Midten af Anholts østre Rev Dog, denne er ikke den eneste, der har nydt dette Held.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Et Norsk Fartøi med otte Mand, som er kommet fra Engelland, strandede i disse Dage ved Vangaae i Thye Mandskabet blev reddet, men Skibet forliste Frugttræerne, især de unge, lide i Aar i Jylland ligesom i Fyen af Spindelorme. De halve Ribs ere allerede i Viborg afædte af Natsommerfuglenes Larver, men Bladene ere dem for stærke, da de ere udklækkede saa sildig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Et Colnsk Blad melder under den 22 April følgende Diævlebesværgelsesproces ved det derværende Districtstribunal: "En Kræmmer ved Navn Engelberg og en Bonde ved Navn Lansen, vare Ophavsmændene for dette Snyderie, som varede eet og et halvt Aar. Diævelen havde kun lovet en Bagatel af syv Tønder Guld. Hovedbetingelsen i dette Broderskab var, at ikke een allene, men bestandig to, maatte tage Deel i Besværgelsen og først betale 41 Rdlr. i Jndskud. Naar de Lettroende kom, saa bleve de førte ind i en Stue, som havde to Dørre, hvoraf den ene gik ind i et Sideværelse. J det sidste var sædvanligen Lansen med een af de sidst optagne Lemmer, og lod de to, som nu skulde optages, føre ind i et stort Værelse, hvor der stod et Altar med to Voxlys. Engelberg agerede Maneren, lod de nye Lemmer sætte sig i en med Paaskekul tegnet Kreds, omkring hvilken der blev sat fem Helgenbilleder, som kaldtes Skildvagter. Adskillige Timer tilbragte man med at bede, hvorved da Maneren talede fremmede Tungemaal. Een af de ny Lemmer maatte imidlertid forelæse noget af Bogen. Det var tillige strængelig forbudet, at see sig om. Jmidlertid reiste der sig en Allarm og Hylen uden for Døren, som man forsigtigen havde spændt et Klæde for. Denne Støi tiltog efterhaanden. Døren blev slaaet op, som om nogen vilde ind; Engelberg stænkede imidlertid Vievand paa den, og trak den til igjen. Endelig kom et Brev flyvende ind, hvori Fanden bebreidede de Nyoptagne, at de ikke vare rene endnu. Nu var al Umage spildt, og Folkene maatte begynde forfra igjen, det vil sige, de maatte atter erlægge 41 Rdlr. Ved den anden Farce, der blev spillet ligesom den første, var Diævelen endnu ikke tilfreds, men man erklærede dog de ny Lemmer, at de nu skulde have Deel i de syv Tønder Guld. For det meste yttrede Diævelen endnu sin Utilfredshed, og et Brev kom tilsyne, hvori de Forseelser bleve angivne, som de stakkels Mennesker skulde have begaaet. En havde været vantro, en anden givet falsk Maal, en tredie forseet sig i puncto puncti &c. Den Tilbageviste maatte betale tredie Gang, førend det blev ham tilladt at deeltage i de syv Tønder Guld. Pengene fik i Almindelighed Henrich Lansen, der, om det almindelig hedte, gav Engelberg dem, paa det han skulde lade læse Messer derfor, Men i Forhøret vilde Engelberg ikke vide noget deraf, men forsikkrede i Førstningen, at han virkelig havde troet Diævelen havde sit Spil her. Tilsidst nævnte han imidlertid Diævelen ved Navn, og det var Klokke en i Nederrausum, een af Vidnerne. Bedragerne havde i alt franarret overtroiske Folk 8339 Franker. Retten befalede at føre Klokkeren for Sikkerhedsdommerne, dømte H. Lansen og Engelberg til 1 1/2 Aars Fængsel, til at erstatte hvad de havde franarret Folkene, og bøde 300 Franker. Det blev tillige forordnet, at Dommen skulde trykkes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-22
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-26
Nyeste. har No. 64 Den 26 Junii, 1804. Udgivet og forlagt af J. VerselJnteressant.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-26
Vore Sprogensere og Sprogforbedrere maae sige, hvad de ville, saa gives der fremmede Ord, der, ligesom Cetti og Lustre, have faaet Borgerret hos os, og som nu, da man eengang har forbundet Begreber dermed, der ikke kunne udtrykkes. saa kort og saa fyndige med virkelig Danske Ord, ere blevne en sand Fornødenhed for os. Dette er desuden ikke allene Tilfældet med vort Sprog, men næsten med ethvert andet. Tydskerne, som fra Arilds Tid ligesaa lidet, som vi, have manglet Pedanter, ere i deres Sprog. dog ikke et eneste Ord, som kunde gjøre Hedet Pedant oversiodigt. Os gaaer det med Order interessant ikke et Haar bedre, og man skulde næsten troe, at vore Forfædre have været ret unteressante Mennesker, siden ikke have søgt at faae et ægte Dansk Ord til at udtrykke dette Begreb med. Aarsagen ligger maaskee deri, at man i hine raa Tider endnu ikke kjendte alle de behagelige Følelser, som betegnes ved Ordet interessant.