Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1770-09-24
Fortsættelse om Orgvangers Domkirke, see No. 35 og 36. Denne Bygning, eller Kirken for sig selv, forekommer mig at være meget ældre end Choret og Vaabenhuset, der synes i senere Tider at være opbygt. Jeg bygger denne min Mening paa følgende Grund, overladende til enhvers Skiønsomhed, hvor rigtig samme maatte være eller kunde agtes: 1) Er denne Bygning ikke i nogen Maade lig Choret, eller det saa kaldede Vaabenhuus; 2) Er Kirkens Mure bygde af store graae Stene, som ikkun har en eneste glat og slet Kant, som vender ud, men for Resten paa den Side, der vender ind til Muren, er kantet, og har sine Ujævnheder; Choret derimod er bygt af Veegsteen, alle i firkant tilhuggede, og som vare, førend de bleve overkalkede, smuk polerede; 3) Findes paa en af Pillarerne udhuggen saadanne Spøgelser eller Argudsbilleder, som Arnkiel i hans Cimbriske Heiden Religion anfører v. 38 og 39 under Navn af Satyri undSkrant. Samme Antiqvarius beretter og, at de hedenske Afguds Huse vare gemeenlig paa høie Steder, og det ikke langt fra ferske Vande, hvor de ofrende Afguds Præster udtvede deres Offer, hvad enten det var Mennesker eller Creaturer de ofrede. Da nu denne Kirke ligger paa et høit Sted, og er ikke langt fra det ferske Vand, Bredevandet kaldet; saa er jeg falder paa de Tanker, at denne Kirke-Muur og Bygning er af Heedningene opsat og brugt til deres af gudiske Dyrkelse; Men uden, da Christendommen eller Pavedommet blev her indført, har Forfædrene seet, hvor stort og svært et Arbeide det ville være, at nedrive denne Bygning, og hvor kostbart det ville blive, at opbygge en anden; har derfore ladet denne staae, udrydde det Afgudiske, og siden indviet den til den sande Gudstieneste, siden efter gjort den anseelig og prægtig, ved at bygge paa den østre Ende Choret, og i den vestlige Ende Vaabenhuset, Kirken er altsaa forenet ved en tyk Muur med Choret, ligesom den Vestlige Ende er foreenet med Vaabenhuset med en tyk Muur. Hvad Choret angaaer, da er det smalere end Kirken; Det holder i sin Bredde indvendig 13 Alen, og fra Chør=Dørren til den østlige Ende bag Alteret har det i sin Længde 32 Alen. Det er baade inden og uden til ziret med huggen Steen og Løv verk i Blomstre, og mange Figurer, at det er baade kunstigt og kastbart. Oven over Chore er en muret Hvelving, der udi 5 Deele inddeles: Hver Deel gaaer mere og meere op i en rund Firkant, med mange og lange Kister, alt i huggen Steen, indtil de forenes øverst i en Rose. J mellem de 4re første Deele ere 4re store Vinduer, paa hver Side; den øverste 5te Deel har intet Vindue paa Siden: Thi paa hver Side er et muret Taarn, og hver af dem har et Spir, som blev opreist 1746, hvilke siden ere med Blye bedækkede. J og under disse Taarne er paa den gordre Side et Capel, 7 Alen lang, og 5 Alen, (Fortsætte. (Fortsættelsen følger.) 3 Qvarter bred, hvor Consistorium fordum holdt tes. Lige saadan et Capel er og paa den søndre Side. Til Begge er Jndgang til Choret, som kand tillukkes: Den første med en Kaabber=Dør, men den anden med en Træ-Dør; Begge Capeller bruges nu til Skrifte Stole. J Enden af Choret er Alteret opmuret af tilhugne Veg stene, prydet med en smuk stor Alter-Tavle. Bag denne Alter Tavle er 3 Rader høie smale Vinduer. J et af de høieste Vindues Ruder saa man for nogle Aar siden endnu brændt i Glasset, Paven i sin Dragt; men samme Vindue er siden af Storm indblæst, og Glasset knuset. Jmellem Alteret og Muren, hvor disse høie Vinduer sidde, og den østlige Muur, er en rummelig Gang, hvor man kan gaae fra den ene til den anden Side i Choret. Under hvert Capel er en aaben Begravelses Sted; ligesom i Choret er 2, og i Kirken 2 aabne Begravelser. Paa den søndre Side i Muren, nesten lige over for Alteret, er at see et stort Menneske Hoved med Kron paa, deslige som kryber frem af Muren, og med nes at skal betegne den Helgen, hvoraf Kirken skal have Navn, nemlig Sanctus Svetonius. Under dette Hoved er neden ved Gulvet to Rum i Muren, hvor uden Tvivl Vievands Krukkerne have fordum haft Sted. Og ligesom Choret er indvendig med kunstig Arbeide i Steen prydet saa er det og udvendigt; Dog savnes hist og her noget, hvor man maa slutte, have været et og andet, som nu er borte. Saa er og udde paa Kirkegaarden et Taarn paa hver Side, ottekantet, og staaer ind i Muren, hvor Choret med Kirken er forenet, ere ikke høiere end til Taget hvor de have ligesom en Hat øverst over sig, alt af huggen Vegsteen. J det nordre Taarn er en Jndgang fra Choret og en Steen Trappe, hvorpaa man opstiger, og kommer ind paa Hvelvingen over Choret. Det søndre Taarn giør ingen Tieneste, uden at paa en af de øverste Stene findes M. R., som før er meldt. sen følger.) Heraf udkommer hver Mandag et Blad fra det Bergenske Addresse-Contoir hos Ole Brose.