Aalborg Stiftstidende, 1828-12-13
(Af Allg. Zeitung.) Siden vi begyndte en Række af Artikler over den ovenfor betegnede Gienstand, ere først faa Uger forløbne, og alt have følgerne paa det meest afgiørende sandet, hvad vi antoge der, som en Art indvortes Nødvendighed af Forholdenes og Personernes Natur, maatte blive Kolgen. Den franske Hær har imod den i Alexandrien sluttede Overeenskomst og Tyrkernes Villie taget Morca-Fæstningerne i Besiddelse; Englænderne have ladet dette skee, og Sultanen har een og tyvende Gang afviist de paa Corfu forsamlede Diplomaters Tilbud om Deeltagelse i Foranstaltningerne i Henseende til Grækenland. Da nu tillige Anliggenderne ved Donauen, ved Warnas Fald, have tagne en Vending, der vel ikke svare til det offentlige Haab eller den offentlige Frygt for denne Krig, men som dog er tilstrækkelig til at binde Tyrkernes Opmærksomhed til dette Punct, saa er ved alt dette allerede indtraadt en ny Tingenes Tilstand i Henseende til det græske Spørgsmaal. Det dybe Mørke, hvori man end for kort Tid siden saae Grækenlands Fremtid indhyllet, begynder at dages, som i en Morgenskumring. Omendskjøndt det nu vel ingenlunde med hiin Vished, hvormed man efter Morgenskumringen imødeseer Dagen, lader sig antage, at den græske Opstandelses Sol nu uopholdelig vil fremgaae af den lange og rædsomme Nat og uden videre gjengive det haardtprøvede Land Lys og Liv, saa have dog den vestlige Christenheds Forhaabninger erholdt et nyt Underpant, og man kan igjen med større Bestemthed betragte Tingenes Standpunct, saaledes som dette nu har dannet sig, for at opsøge Grund og Aarsag for de Forventninger, man giør sig om Fremtiden. Betragte vi dernæst hvad der er skeet. Fæstningernes Jndtagelse har funden Vanskeligheder, ikke fra Tyrkernes, men fra Diplomaternes Side. Aabenbar er det nu vel for Alle, at Militair=Authoriteterne, især General Maison, kom til Pelopones i den Hensigt, ikke at besætte denne ved Siden af Tyrkerne, men at rense den fra Tyrker, da Codrington fremtraadte med den ubegribelige Overeenskomst af Alerandrien. Herved foranledigedes en Standsning og for den franske Hærden Nødvendighed, selv under Efteraars=Regnens Begyndelse, at maatte opslaae Leir under aaben Himmel, i et Land, hvori Regntiden bringer den, der maae savne Tag, Feber, men ved denne Sygdom og saaledes Døden. Under alt dette saa Fjenden, i hvis Land man havde gjort Jndfald, svag bag svage Mure i de eneste for Mennesker brugbare Bopæle, man i det ved Jld og Sværd ødelagte Land endnu fandt tilbage. Længe kunde denne Tilstand ikke vare, og neppe havde man faaet Jbrahim med Resten af sine af Elendighed og Sygdomme svækkede Skarer indskibet i ægyptiske og christne Skibe, før Maison satte sine Colonner i Bevægelse, for med Magt at sønderhugge hiin TractatsBetingelser. Med Koron gjordes Begyndelsen. Netor var man i Begreb med at bruge Alvor, da, saa melder i Bladet Globe et Øienvidne, de patenterede Diplomater ilede til for at standse dette barske Jndgreb i deres Foranstaltninger. Skibe, Kanonerne, Colonnerne vendte om, og Sagen blev nu tagen anderledes. Di terne vare nemlig af den Formening: saalænge der ikke blev skudt og stukket var der ingen Krig udbrudt imellem dem og Tyrkerne. Deres Forgængere til alle Tider havde rigtignok meent, at Krigen var udbrudt i samme Øieblik, man med væbnet Haand var rykket ind i et Land, men vi leve i en forunderlig Tid, hvis Særkjende det er, at gjøre det Nye med samme Standhaftighed, med hvilken den vil og fastholder det Gamle.