JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-01-29
Indenlandske Efterretninger. Hans Majestæt har atter havt den Naade paa sin høie Fødselsdag at lade bekoste et Middagsmaaltid for samtlige Børn, som undervises i Søe-Etatens Skoler i Nyboder. Paa Søeqvæsthuset var Maaltidet anrettet for 338 af de større Drenge, og paa Søe Etatens Hospital for 230 af de mindre Drenge, og for 485 Piger. 1053 Børn toge saaledes Deel i denne Kongelige Velgierning, og erkiendte med den inderligste Taknemmelighed, at Landets Fader paa sin Fødselsdag vilde vise en saadan særdeles Naade, imod dem, der skylde Hans Omsorg for Skolernes bedre Indretning den Dannelse, der er Grunden til deres hele Velfærd. Skolecommissionernes Medlemmer, Skolernes Lærere, og flere af Børnenes Forældre, Paarørende og Velyndere vare tilstede, og alle glædede sig over at see saa mange sunde og velklædte Børn samlede. Alt gik for sig i den sømmeligste Orden. Ved Kongens Skaal udbrød Drengene i et velmeent Hurra, og Pigerne afsang med en ordentlig og tækkelig Tone følgende Vers af Hr. Pastor Michelsen. For Frederik, den Eiegode, vor Jubel stemmes i Hver af os barnligt vel tilmode staa huldt i Sangen bi! Fra takfuldt Hjerte gaae den ud; den stige op til Gud! Tre Snese Aar alt Solen vandred hen over denne Dag. Men intet Skjebnens Stød forandred Hans Jd, Hans Sindelag. Med Fader=Ømhed favner Han hver Alder og hver Stand. Ja, selv til denne lille Klynge Den naalde giennem Aar, Thi lader os en Fest-Krands slynge af Blomster fra vor Vaar; og bly og barnligt række den mod Fader-Jssen hen! Kan Den end ei den Tinding pryde, som bærer Kronens Guld; o, den vil dog Hans Hjerte fryde, den Faders, blid og huld. den bunden er med villig Haand; med Kjærlighedens Aand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-01-29
Viborg Samler No. 8 har følgende Avertisement: "Min Herre, Meget rigtig; men uforsigtig." Og No. 9: "O Vee, Vee, Malene er borte!"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-01-29
Blandede Efterretninger. J Voburn Abbey, Hertugen af Bedfords Lyststed i Bedfordshire, allerede tidligere bekjendt ved fortræffelige Familiemalerier, findes en meget kostbar Samling af Billedhuggerarbeider, deels hidrørende fra Oldtiden, deels forfærdigede af nyere Mestere. Et nyt Pragtværk over denne Samling er udkommet - 1827 - under Titel af The History of Woburn Abbey, der udgjør den første Deel af New Vitruvius Britannicus. Disse Konstværker er opstillede i et efter Henry Hollands Tegning fra 1789, bygt smagfuldt Museum, hvis Midte optager en Rotunde. Dets Kuppel hviler paa otte Søiler, hvilkes Skafter, af brogede Marmorarter, saavelsom Capitaler, der bestaae af hvidt Marmor, ere antike. Disse hænge sammen med to Gallerier paa Høire, og til Venstre med to tempelagtige Bygninger, hvoraf den ene fører Navn af Frihedens og den anden af Gratiernes Tempel. J en Niche i Rotunden staaer den berømte store Vase, der er bleven funden i Ruinerne af Villa Hadriani ved Rom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-01-29
Det vilde blive for vidtløftigt at opregne her alle de kostbare Konstværker, der opbevares i dette herlige Museum. Dog maa her nævnes vor berømte Landsmand Thorvaldsens to Reliefer, det ene, forstillende Briseus's Overlevering og det andet Priamus i Achilles's Telt: begge (for at bruge en Kunstdommers Ord) af grandigs Simpelhed, fuld af Natur og Liv, kun er i Achills Vrede udtrykt mere Heftighed og Lidenskabelighed end i det mindste de Gamle vilde anseet for heeltemæssig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-01-29
Regjeringsraad og Prof. Veinhold i Halle har gjort saa megen Opsigt med sit Skrift om at standse Folkeformerelsen ved Infibulation (S. 22), at der fra høiere Sted skal være forespurgt, ved Fakulietet, om Forfatteren fremdeles kunde ansees passende for sit Lære-Embede, Fakultetets Svar skal i det Hele have gaaet ud paa, at Veinholds Skrift unægtelig maatte misbilliges: men at det ikke var nogen grundet Aarsag til en Lærers Afsættelse, at han i sine Foredrag eller Skrifter opstiller en paafaldende, selv paradop Jdee, naar den hverken strider imod Sædelighed eller Love. Strøranker. Meddeelte af Sp.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-01-29
Menneskets intellectuelle og moralske Kræfter ere i Grunden et og det samme; men i videnskabelig Fortrin pleie de at adskilles. Det uvidende og til sund Tænkning uduelige Menneske, kan aldrig være et godt moralsk Menneske; thi Mennesket maa ikke være halv men heel menneskelig, i dette Ords ædleste Forstand. En uglædelig men sand Erfaring er det, at Soldaten, med den bedste Opførsel, af exemplarisk Vandel, ofte mangler Mod, og at slette Karle derimod ofte have en utrolig Courage. Man maatte vistnok ønske, at det ikke var saa thi man vil saa gjerne see det Fuldkomne samlet, og ærgrer sig næsten over, at finde en saa ædel Egenskab hos Skurken; men - saaledes er det. En Eunuyk har aldrig tænkt ophøiet – aldrig handlet ædelt; men en Eunuyk har heller aldrig været nogen udmærket Forbryder. - Maaskee manglede han blot Evnen. De saakaldte uægte Børn, ere - i Almindelighed de bedste Hoveder. Jntet Under de ere følgerne af et aandrigt Øjeblik, ægte Børn ofte – af Kedsomhed. De Børn, som Fader og Moder i deres unge Aar avle, ere som oftest smukke. Det Jndtryk, som et Par rynkede Kinder gjøre paa hinanden, kan intet Regelmæssigt frembringe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-01-29
Kjøbenhavns Børs, d. 29 Januari 1828. Hamburg 2 M.a vista 219. Species 220.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-01-29
Specier solgtes til 13 Rbmk. 3 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler pr. 100 Specier. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R. Dito Dito. . . . . . . . Nationalbank Obligationer. Dito Dito. . . . . . 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, 4 pC. Dito nye . . . Asiatiske Comp. Actier 3 pC. nye danske Oblig. 78,78 1/4 i Banco. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk. Rbd. Sedl. 50 30 1/4 Rbs. Tegn. Rbd. Sedl. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 1/2 103 Rbd. r. S. Sedler. 97 1/2 - Rbd. r. S. ved Hambro & Søn 105 106 1/2 i Banco9898 1/2 i Banco. i Sedler. L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Femogtyvende Aargang. No. 10. udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 2 Februari 1828.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Ifølge det allerede Sagte kan jeg forbigaae Alt, hvad af Bockshammer og Fogtmann er fremsat til Forsvar for den psychiske Frihed. Denne behøver overhoved intet Forsvar, thi dens Besiddelse føles og erkiendes af Alle, skiøndt naturligviis i høiere eller ringere Grad, ifølge Menneskenes forskjellige Aandsanlæg, Religionsbegreber, Organisation, Clima, Opdragelse, Andres Exempel, og tusind andre Omstændigheder, og Forhold, som bidrage til at svække eller forstærke Lidenskaberne, til at øve dømmekraften og forhøie Moralfølelsen, eller at gjøre dem uvirksomme. - Jeg skal saaledes kun yttre mig over enkelte Puncter af Programmet, som i andre Henseender opfordre dertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Pag. T i Fortalen misbilliger Prof. Fogtmann platte Fremstillinger af Determinismen i Dagblade. Alle platte Fremstillinger af philosophiske Gjenstande ere vistnok forkastelige; men denne Bebreidelse træffer dem, mener jeg, i lige Grad, enten de fremkomme i Piecer til et Par Mark, eller i Tidsblade. Af "Dagblade haves hos os ingen, uden Dagen. Tidsblade, saavelsom Dagblade, en enkelt Art af Hine, fortjene næppe Ringeagt, naar de ere som de bør være.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Hvad Pastor Bastholms Yttring angaaer, som Prof. Fogtman omtaler pag. XI, da har jeg i mit Tidsblad Ny Freia Nr. 40 f. A. pag. 326 og 27. viist, at den er unøiagtig, og derfor ikke træffer sit Maal. Det er ikke nok at troe paa sin Siels Frihed, man maa ogsaa virkeligen eie den: en bemærkning, hvis Rigtighed Dr. Otto siden har stadfæstet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Vi komme nu til Bockshammers egen Text, hvoraf jeg for Rummets Skyld maa indskrænke mig til at omtale to Steder. Det eene er pag. 15, hvor det hedder, at Mennesket ikke var skabt i Guds Billede, naar det kunde tænkes at være en Machine. Jeg har allerede viist, at den sande Determinist ikke tillægger Menneskets Villie noget Machinmæssigt, ei heller sætter Evnernes Redskaber istedet for Evnerne selv. Men desforuden er det at gaae for vidt, naar man under det orientalske Udtryk skabt i Guds Billede tænker sig noget aldeles Gudlignende; thi naar er vel et Billede Originalen selv, eller kan noget billede sættes i fuldkommen Liighed med sit Forbillede, kan noget skabt Væsen stilles i Række med den uendelige, ubegribelige Skaber, hvis Villie ei kjender nogen Lov, som er Alt ved sig selv, som er høit ophøiet over Tid og Rum, hvis Hoved er Evighedens Krone, hvis Fod er Uendelighed! Det andet Sted i selve Afhandlingen er pag. 19 og 20, hvor Forf. mener, at Villiens absolute) Frihed kan bestaae med Guds Forudvidenhed og Almagt; thi, siger han, "hvad af andre Grunde er vist, bliver ikke til Umulighed, fordi det synes parador i Sammenstilling med en enkelt Sandhed." Men her kommer det jo an paa, om de Grunde, denne Sandhed indholder, ikke ere langt vegtigere end hine, og hvilken Sandhed kan være mere vis og afgjort, eller have større Vegt, end den, at Guds Almagt og Alvidenhed ere uindskrænkede? – Det gjør her ingen Forandring, om man med Forf. forestiller sig Guds Alvidenhed som en stedse nærværende, klar, Jndskuen i alle Tings Liv og Sammenhæng, thi har han selv givet enhver Begivenhed dens Tilværelse, og ordnet deres Sammenhæng, da maa han ogsaa forud vide at de ville skee, og hvordan de ville skee, i hvilken Orden og Forbindelse, og med hvilke Virkninger; ellers var jo hans Alvidenhed kun halv og ufuldkommen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
J Øvrigt gjør det mig ondt, at Hr. Prof. Fogtman vil paasige Prof. Howitz i sin Grav, at han var Materialist, ikke troede paa Aandens selvstændige, eiendommelige Udvikling og Virken, og paa den Uendeliges altstyrende Verdensregjering. Dertil kiendte jeg ham for godt, og hans Skrivter, upartiskt overveiede og bedømte, vise ganske Andet: mangfoldige ere de Steder, som tale herfor. Saameget, for denne Gang, til Forsvar for min afdøde Ven, og for at give Sandheden sin Hyldning. J. C. Lange.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Toldfri Tanker. Ewald, T. Rothe, o. fl. saadanne berømte Forfattere ligne nu Taffeluhrene, der staae i Stadsalene, for det meste uoptrukne, ikke for at vise hvad Klokken er, kun til Prunk. Offentlig Yndest har megen Lighed med Veirliget i April. J det ene Øieblik blændende Solskin, det næste Regn og Slud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Det læsende Publikum holder som Børn meget af alt Nyt. Men faaer Barnet et Spilleværk, saa holder det ikke op med at dreie det førend det har det ødelagt. Der gives visse Ting, som enhver, der ikke duer til andet, dog troer sig fortrinligen skikket til. Blandt disse høre især Forfatter og Skuespilkonsten. Begge disse Konster ere sædvanligen det sidste Nødanker for den, som er strandet i de fleste andre Leveveies Farvande. Vanskeligheden i at skrive æsthetiske Værker er især saa stor, fordi de fleste Mennesker ansee sig for fødte Æsthetikere. Skomageren, der ikke taaler, at Apelles skal bedømme hans Sko, har dog Dristighed nok til at bedømme Næserne paa Apelles's Figurer. Hvorfor trives Handels=Compagnier saa sjeldent, Fordi der gives tre Ting hvori alt Compagnieskab ikke er gavnligt, og deraf er Penges rigtige Frugtbargjørelse den eene. Jngen Benævnelse er bleven mere misbrugt end det Navn Konstner. Stundom hører til intet mindre Konst end til at være en saakaldt Konstner. Tyrkerne, som gjøre de bedste Sabler (Damascener), kunne slettest bruge dem. Nyt- Nyt raaber hele Verden, men godt skal det være. Skade at det Ny, som Lessing engang sagde, sjeldent er godt, og det Gode sjeldent nyt. Man siger Smagen forandrer sig, men man tager Feil. Smagen, vel at forstaae, den gode, bliver som Sandheden, altid den samme. De som skulle smaae, derimod forandre sig. Men hvad duer den forvænte Gane til at smage? Døgnets Characteer. (Jnprompto.) Først Skrig og Skraal: "Naar mon hun kommer? Saa Suk og Vraal: "O vore Lommer, (Alle meddeelte.) Veritas.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Indenlandske Efterretninger. Hendes Kongel. Maj. Dronningen har i Anledning af H. M. Kongens allerhøieste Fødselsdag skjænket for 50 trængende Børn Understøttelse til Opklædning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
I Anledning af Hans Majestæt Kongens høje Fødselsdag opførtes paa det Kongel. Theater Pigen ved Søen, Opera i 3 Acter, omarbeidet efter la donna deel lago af Dr. L. Heiberg, med Musik af Rossini. En af Hr. Commandeur Wulf, R. af D. og Dm. forfattet Sang til Melodien God sawe the King, blev afsjungen. Sangen blev istemt af Mad. Catalani, som var i en Loge i første Etage, og hendes Røst overstemte alle de Medsyngende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Hans Majestæt Kongens høie Fødselsdag høitideligholdtes med et godt Middagsmaaltid, ifølge allerhøieste befaling, i samtlige Underviisningsanstalter for Underofficerer og Spillemænd, samt i de militaire Kaserneskoler. Fest. 181 Voxne og 237 Børn deeltoge i denne Med den inderligste Taknemlighed modtoge de Alle dette Beviis paa vor allernaadigste Herres store Naade og lode det ikke mangle paa, at udtrykke deres Glæde med sand skjøndt simp Hjertelighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
I Adresseavisen læses et Digt til Mad Catalani, af Elisabeth Hansen, med Overskrift Til Sangens Gudinde." Hvad mon Euternvil sige til denne Forgudelse? Er da Titel Sangens Dronning, som man har tillag denne med Føje saa berømte Sangerinde, ik allerede nok: Det Kongelige Vaskerhuus ved Frederiksholmscanal har nu faaet en smuk Tilbygning udad Ny Vestergade til.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Asiatiske Actier ere i disse Dage stegne til 76 Rbd., formodentligen som en Følge af de sidste Expedition, hvoraf man venter sig en anseelig Fordeel. Endnu er ikke meget solgt af Ladningen. Men paa de ved sidste Auction solg Sukkere var der god Avance.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Paa Søndag giver Mad. Catalani atter en Concert paa det Kgl. Theater. Man bemærker, at hun i denne Concert træder femGange frem. Hun synger atter Recitativ og Arie af Zingarelli, Arie af Portogallo, Variationer over Themaet la Biondina af Paer. Hvorfor der ikke er større Afvexling i hendes Sang, vides ikke. Vist nok hedder det, en god Vist kan ikke qvædes for tidt, men en Virtusind ønsker man dog helst at høre i forskjellige Foredrag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Adresseavisen begynder igjen at blive i Organ for Kjerlighedsforstaaelser, men Sprogideri er saa mystisk, at ingen uden de Paagieldende kunne forstaae det, og stundom neppe disse Saaledes læses i Avisen for i Gaar: "Havde Du mit Svar, min Mening rigtig fattet, O, da smilte Held – end selv i Smerten Bo!"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Aalborg, den 26 Januari. J Aaret 1821 udclareredes herfra 980 større og mindre Skibs foruden Fjordfarerne og dem som ikke gik udenfor Tolddistrictet. Af indkomne Skibe vare 256 kvarantainpligtige, som kommende fra Nordsøen. Følgelig var den meste Fart paa Østersøen og indenrigs. Det holder ved at tøe med sydlig Vind, og Fjorden er nu aaben imellem Aalborg og Sundby. Jgaar var Jsen saaledes dreven sammen ude i Strømmen, at Overfarten var umuelig At Solen slet ikke lod sig see igaar, som var Paulsdag, skulde efter de gamle Bondepraktikers og Veirprofeters Mening bebuder et ufrugtbart Aar.¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Af Fjordisen er her udhakket en meget stor Mængde Sprot, Fisk af Mellemstørrelse, imellem Sild og Ansioser - der i Stormen, da Fjorden lagdes, ere frosne fast i Overfladen, De ere solgte for 2 Skilling Snesen og derunder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
J den Aalborgske Avis No. 11 sindes 2 1/2 Spalter ledige, blot med Ordet "Censur-Hul." Saadant seer man ofte i tyske og fremmede Blade; almindeligviis ikke i danske. Forbudt vides det ikke at være, i det mindste ei almindeligt eller ved nogen Lov. J saa Fald vilde den Aalborgske Censor ikke have ladet Bladet saaledes udgaae. De Aarsager der kan bevæge en Udgiver af et Tidsskrift til at ønske saadanne Censur huller at staae ledige, kan være forskjellige. J Almindelighed er Tiden fra et Nummers Tilbagekomst fra Censor indtil det sidste Øjeblik, det maa ud, for ikke at komme for seent med Posten, saa knap, at naar et langt Stykke er udslettet, kan et andet passende Stykke til at udfylde det ledigblevne Rum, ikke, om Manuskript end haves, blive sat betids nok; eller de fornødne Ombrækninger vorde iværksatte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Hvorledes skal Udgiveren bedre tilkjendegive sine Læsere Aarsagen til at Bladet ikke bliver fuldstændigt, end ved at betegne det udslettede ved enten simpelt aaben Rum, eller det Ord som den Aalborgske Avis har brugt? Hvorfor skal man, som Nogle vil, udtyde Alt til det Værste, og kalde en i saadant Tilfælde værende Udgi ders Forhold impertinent, eller uartigt, eller uærdig mod Statens Censurlove, Anmelderen troer, at Censurhuller fra en Udgivers Side ret vel kan bestaae med den høieste Agt for Lovene, ligesaavist som en Udgivers Anskuelse over det Stykke, som en Censor overstryger, kan mueligen være rigtigere end Censors, ja mueligen kan Censors individuelle Mening være anderledes end den hans Censor=Pligt bør følge. Man har jo ogsaa i tyske Blade Exempler paa, at Censur-Udslettelsers Betegnelse er nødvendig for en Forfatter, som ei vil paadrage sig Kritikens Anke over den Usammenhæng i en Afhandlings Tankegang som derved kan fremstaae, og som nu Læseren af Betegnelsen seer, at han ikke maa tilskrive Forfatteren. J saadant Tilfælde kan det ikke være Forfatteren ligegyldigt. Da Anmelderen ikke har selv været eller formeener at komme i det Tilfælde at behøve ledige Censurhuller, kan hans Forsvar for dem vel ansees saa meget mere upartisk, imod dem som ere af modsat Mening.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Blandede Efterretninger. (Meddeelte. Dr. Weinhold har nu erklæret, i Anledning af Angrebene paa hans Skrift om Overbefolkningen, at han i sin Tid skal svare paa enhver grundig Critik, men at han vil overlade enhver alt for vulgar Mening til den Cirkel, som ved Valgslægtskab føler sig tiltrukken deraf. Han troer, at meget Godt og Nyttigt, som i Begyndelsen den offentlige Mening hverken kunde fatte eller bedømme rigtigen, dog har havt Fremgang i Verden, og giver sine Modstandere at betænke, at det var en Tycho de (?) Brahe, der, indtil sin Død, troede at Copernicus's Tilhængere havde mistet Forstanden. - Hvilken Sammenligning! Et Verdenssystem og et Weinholdsk Plomberingsforslag til Overbefolkningens Standsning! Ved disse pudseerlige bemærkninger skal en Tydsker have spurgt: ist der Weinhold dem Wein nicht zu holdGjennerindring. Den Beskrivelse, over Hesteveddeløb i Engelland, som læstes i No. 7. af dette Blad, har bragt Anmelderen et saadant Veddeløb, som har fundet Sted hos os for mange Aar siden i Erindring. De Veddende vare Grev Rantzau og, saavidt mindes, daværende Grosserer Ferrall. Veddeløbspladsen var Nørrefælled, hvor Maalet var afstukket, ikke langt fra Vibenshuus. Den Sum, der veddedes om, var 500 Rd. D. C. og Fælleden skulde om rides i fem Minuter. Rantzau red en dansk og Ferrall en engelsk Hest, hvormed han eengang tilforn havde vundet et lignende Veddemaal. Men denne Gang blev Rantzau Seiervinderen. Han omred Fælleden og naaede Maalet i noget over fire Minuter. Anmelderen var selv Øienvidne dertil. Hestens Løb var saa stærkt, at man næsten ikke kunde see hvert enkelt Beens Bevægelse, men det Hele gik i eet, omtrent som et Rokkehjul, naar det hurtigen snoes, J Heidelb. Jabrücher d. Literatur, Aug. f. A., yttres det Ønske, at de i Preussen og andre Stater anordnede Abiturie-Prøver, maatte finde Efterlignelse i andre Lande, da Ungdommens classiske Dannelse derved vilde ophielpes i en Tidsalder, hvor paa den ene Side Obscurantismus og paa den anden den saakaldte Oplysning, der forkaster de gamle Sprogs Studium, som unyttig Ballast, hvormed Ungdommen kun plages, uden at det practiske Liv vinder derved, lægge sig i Veien for hiin Dannelse. Hine Abiturie=Prøver ere endnu bestandigen ikke overalt indførte, end ikke i de Lande, hvor saakaldt Studerefrihed hersker. Man seer derfor saa mange kaste sig paa Studeringen, og en saadan Overflødighed af Folk, der gjøre Fordring, paa Embeder, og selv naar de ere underordnede Hoveder og besidde faa Kundskaber, dog, naar de eengang ere antagne, løbe med i Rækken, men derved hindre de Dueligere og Kundskabs rigere at komme frem, og gjøre det Staten selv ofte umueligt, at benytte sig af de Sidste. At ikke blot ved stræng Prøvelse af dem, der afgaae fra Universitetet, men ogsaa ved en ligesaa stræng Prøvelse af dem, der afgaae til Universitetet, dette Onde kunde afhielpes, derom kan der blandt Jndsigtsfulde kun være een Stemme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
J Preussen ere fra 1821 til 1826 1 Mil 138,306 flere fødte end døde. Man har beregnet, at naar Befolkningen saaledes vil vedblive at tiltage, saa vil dette Riges Folkemængde om 43 Aar være dobbelt saa stor som nu.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Kjøbenhavns Børs, d. 1 Februari 1828. Hamburg 2 M.a vista 219. Species. 220.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Specier solgtes til 13 Rbmk. 3 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Svenske Sedler pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R. Dito Dito. . . . . . . Nationalbank Obligationer. Dito Dito. 1 Rbd. Sedl. 85 85 1/4 Rbd. Sedl. 77 3/4 78 i Banco. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 1/2 102 3/4 Rbd. r. S. 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye. Asiatiske Comp. Actier 3 pC. nye danske Oblig. 7. Sedler Rbd. r. S. i Banco. 9898 1/2 i Banco. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
Rettelser. Rbs. Tegn. videnskabelig Forstand. - S. 144, Lin. 4 og 5 for: Eunuyk læs: Eunyk i Sedler 58 159. L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-02
J forr. No. S. 143, Lin. 12 og 11 s.m. for, men i videnskabelig Fortrin læs: kun i
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-05
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Lemogtyvende Aargang. No. II. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 5 Februari 1828. Johan v. Bülow. Syv Gange ti er Støvets Aar, Og sjelden, sjelden flere, Og hvad derover stundom gaaer Lidt regnet bliker for mere, Thi Sjælen efter Hvilen sød Fra lange Dagværk higer; Og Gist er knap hvor før var Glød Træt gaaer den gamle Kriger. Men har han ærlig Kampen stridt, Og aldrig Gud fornægtet, Syvgange ti er ei forlidt, Sig træt han vel har fægtet: Og meget Ondt hans stærke Arm I Støvet vist har fældet, Mens Skjoldet var hans rene Barm J Ørknen Kildevældet. 9. Bülowi ei din Kraft svandt henfor Lyset selv udsluktes. som Olding var Du Livets Ven Jndtil din Læbe luktes Med Bøn for Danmarks bedste Skat, Ham som i Daad Du ligned, Ham bød Du sidst et ømt God Nat Og døende velsigned. Omkring din Grav, høibaarne Helt Staaer ingen Søn, ei Datter, Men over den et Stjernetelt, Som lønligst Tanke fatter. Der salig mellem Engle Du Fra høje Stjernesæde, O. Bülow, ej omtaaget nu, Kan see de Børn, som græde. Ja Sorg har rammet mangt et Bryst, Hvori dit Navn er skrevet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-02-05
Nu staaer en Skov i kolde Høst Med Bladene afrevet, De bange Muser-Taarers Flod, Kan Jorden ej befrugte, De sukke – "han var from og god, Vee at han Øjet lukte." Som hundredaarig Eeg Han stod, I Skoven blandt de unge; Gav Vanderen ved sin gjæstfri Fod, Et Ly, hvor Engle sjunge. Det er forbi - en Vinter-Nat, Og Kronen sank i Støvet. Og Træet er nu saa forladt, Som Qvist foruden Løvet. Nu sidder Qvidder-Lærken vel, - Som før fra tætte Grene Sang om sin Løv=Sals Ly og Paa hvide Marmelstene, Og sjunger om - et ædelt Træ Som seer ei Foraars=Solen; Som hvælvet løvrigt Tag til Læ J Græsset stod Violen.