Berlingske Tidende, 1807-02-02
Brevposten fra Kiøbenhavn af 27de Januar ankom til Hamborg den 30te, om Formiddagen Kl. 11 1/4, Kiøbenhavns Brevpost af 31te Jan. var ikke ankommen til Nyborg i Gaar Eftermiddag Kl. 3 1/2. Den i Dag indkomne, Hamborger Brevpost har været 1 1/2 Time paa det lille og 3 1/2 Time paa det store Belt. For at forskaane mig for mere end Halvhundrede Breves Skriven, til mine sande Venner, der ere bekymrede for mig og mines Tilstand, ved Rygtet om det Uhæld, der traf Ullensvands Præstegaard stestleden Juledag, og fornemmelig at vække Opmærksomhed paa Guds besynderlige Forsyn, anmeldes følgende : Benævnte 25de Decemder d. A., om Aftenen Kl. 6, begyndte en Storm af S.S. V., som inden 2 Timer blev en ødelæggende Orkan J en isoleret Bygning, 10 Al. i Quadrat, 8 Al. høi, med Etage, (mit Studeer= og Sovekammer) laae min Kone heftig syg af Betændelsesfeber; jeg, min 75aarige Svigermoder, Frøken Flyg, og mine 3de smaae Børn, vi vare alle der. Pludselig kom et Vindstød, der lignede flere Kanoners Brag, det hele Huus opløftedes omtrent 1 1/2 Alen fra Grunden paa den Stormen modsatte Side blev saa staaende, da Støbet gav lidt efter; Boghylderne med alle Bøger styrtede ned fra 3 1/2 Alens Høide over Frøken Flyg, som sad midt paa Gulvet paa et Toppe med mit mindste Barn paa Skiødet, hun, Gudfaders Engelbølede sig ned over Barnet, som blev uskad; selv fik hun lette Contusioner paa Hoved og Arm, Muren styrtede indi Værelset af Skorstenen, som faldt ned i Gangen uden for, og det øverste af Ovnen faldt ned, Lyset slukkedes - Gud hvilket Øieblik, - Jeg fik raabt: "den som en levende svare mig!" fik Svar af alle. Nu kom jeg udaf Dørren, fik raabt paa mine Tienere, som Gud just havde samlet i nærmeste Bygning, de styrtede ind og reddede hver sin; derpaa fik jeg 2de af mine Drenge ind at slukke Jlden i Ovnen, at den ei skulde fortære hvad Orkanen, levnede; mens de ere der, kom det andet Vindstød, 5 a 6 Minutter efter det første; nu omveltedes det ganske Hus og knuses ganske; dog bleve ogsaa disse underligen frelste thi det er synligt for alle, at just hvor de nedkastedes næsegruk, er en Aabning under det nedstyrtede Tag, da det hviler paa en Kant af den nedfaldne Ovn-Tromme, de krøbe aldeles uskadet frem. Alle Ting i Huset blev ødelagte, mine Bøger af Væde, hvori de maatte ligge 16 Timer; thi det regnede som af Skyebrud; min gode Electriser=Machine med alle Apparater, alle mine andre, ikke ubetydelige, physiske Jnstrumenter, alt i 20 Aar samlet, alt knuset; Medicamenter for over 50 Rdlr., mine derværende ringe Meubler, Embeds=Papirer, Protokoller, deels bedærvede, deels bortdrevne af StormeuOg det var desvære ei ene denne Bygning, som ødelagt des, men næsten alle andre Gaardens Huse, 6 in Summa, ere vel ikke alle omkastede, men gjorte ubeboelige; Tage, Vinduer ruinerede, alle Skorstenene, deels reen nedkastede, deels sprukne; Sengeklæder giennemvædede, meest beklager jeg mit just i dette Aar opbyggede nye Fæhuus, 44 Al. langt, 14 Al. bredt, som har kostet mig over 500 Rdlr., alt Træværket knuset; Korn, Høe, Halm, deels bortfløiet, deels bedærvet. Jeg kan ei nok rose min Menigheds Omhyggelighed, flokkeviis komme disse velsignede Mennesker, at hielpe hvad mueligt er i nærværende Stilling; men jeg har kun disse hulde, stærke, Arme. Alle Materialier mangle nu paa Midvinters Tid Gud, hvor er det lindrende i Nødens Stund at see sig elsket i Mangfoldige blandt Menigheden have selv tage stor Skade paa Huse, Vare, Fartøier, Nøste, Frugttræer, a., Følelsen af mit store Tab paa Meubler og andre Sager, vist ved nærmere Overslag 400 Rdlr. og de kommende Bekostninger, vist over 1000 Rdlr. atter at istandsætte de fleste af disse Huse, thi de ere Præstegaardens og vare just dette Aar blevne af mig reparerede, opsluges ganske, af min Siels inderligste Tak til Gud, som saa øiensynlig bevarede alle Mine. Vi maatte flere Gange springe over Gaarden giennem en Regn af Tag, stene, Bræder, og Spærer. Man tænke sig min Forfatning det Øieblik, da Huset fik første Stød, at knuses, naar mine kiereste paa Jorden knusedes, var min eneste Trøst. Min næsten dødsyge Kone baaren i det blot Linnet over Gaarden til et aabent koldt Værelse, hvor et allerede nogle Vinduer vare udslagne, som var det eneste Livi havde at tye hen til, der den ganske Nat til Kl. 6 om Morgenen, da Stormen standsede, at svæve i Frygt at ogsaa dette Zvar skulde omkastes; der hvert Øieblik af vente min elskede Hustrues Død; ikke engang koldt Vand at lædske hende med. Dog det er forbi, Lovet være Gud, min Kone er i Bedring - Gud, det er som Elementerne forfølge mig hvor jeg kommer hen - 179. omspandte Døds Rædsler mig og Mine, ved Fieldskrede, paa Malmanger Præstegaard; just da jeg var færdig med den forfaldne Præstegaards Reparation, maatte jeg flytte Husene. - Nu havde jeg i 3 Aar arbeidet at istandsætte alt mig vedkommende, og i mindre end 3 Timer ødelægges det alt. - De kommende Omkostninger skrække mig, dog alle mine bleve frelste. - Enhver, min hulde Ven! takke Gud med mig. Ullensvang, den 27de December 1806. W. Hersberg, Sognepræst til Klagsservig i Bergen.