Jyske Efterretninger, 1791-10-21
Subscriptions-Plan. Og som i en Tid af 8te Aar, har efter min egen Formues Omstændigheder, fabriqveret her i Odense forskiellig Slags uldene og linned Tøier, som vel er bekiendt; aarlig og Tid efter anden stedse forbedret og tiltaget derudi, ligesom Gud har betroet mig Hielpemidler til; men da jeg ved min egen Formues Virkekreds ikke er i Stand til at præstere paakommende Leverancer, i alle Deele at holde Prisernes Facilitet saaledes som Drivefiederen til Handelens Forstørrelse det udfordrer. Beskuer hist og her fattig Folkemængde, hvoraf endeel endnu ved min Bestyrelse meere kunde sættes i Arbeids Fortienester, men som jeg med og Følelse maae lade passere Revne, og lade den Steen ligge jeg ikke kan løste. Forskiellige Arbeider og Tøier, som fra andre Lande hentes og som hos os ligesaa let kunde giøres og skaffes, ligger alt som i et taus Mørke, ja, adstillige her i Dannemark avlede Materialier og Producter som herfra udsendes, bliver i forarbeidede Vahre igien hidsendt mod kostbar Gienbetaling, og hvad har vi og vore egne Land Medmennesker unge og gamle da fortient ved dette, Maaskee, naar 2de Mennesker har fortient noget derved, 20 ja fleere derimod tilsidesat fra Dannelse og Arbeids Fortienester Til hvad, har vi derved dannet den almindelige Ungdom, hvormed sees endeel af disse at være beskieftiget, og hvad godt har vi med vores anbetroede Hvo vil vel nægte, at Tallet paa de saa kaldede almin større Pund viist mod vore egne fattige Medmennesker. (a) delige Menneskeer jo ere de fleeste Lemmer i Staten, og følgelig da, jo meere disse vagere Lemmer bliver at de stærkere opmuntred, understøtted og velledet til Kundskabers Erhvervelse, Arbeiders Dannelse og Fortieneste; jo meere Held og Lyksalighed befordres og udbredes over det heele store Stats Legemer (h., Unægtelig derfor, er Fabriqvers Anlæg i Land og Stæder af hved Navn og i hvad Fag det er, virkelig til stor indvortes Nytte i Staten, naar disse rettelig bruges og drives. Gud veed best hvad jeg mangen Gang ved mine svagere Kaar har tænkt, naar jeg paa endeel af den store Kreds har anvendt min Opmærksomhed paa adskillige Fabriqvers Anlæg, Fremme, Ende o. s. v.; læst adskillige Skrifter, med Forslage, Klager, Anraab om Fabriqvers Anlæg m.m. Jeg har kuns seet, læst og tænkt, imidlertid har Erfarenhed lært mig sligt lader sig ikke gjøre Mirakkel viis. Nu, da jeg med Glæde skuer det gjennemtrængende Lys antændt i saa mange store Mænds Hierter, der fremskinner og forædler Tanken saaledes, at de med hverandre sige: Lad vore egne Lands Vahre og koste lidet meere at Førstningen mod hines, meget deraf koster dog ikke meer, det er og ligemeget, lad Værket først blive hiulpen i Floer, saa falder Priserne efterhaanden naturligviis lettere og Arbeidet forbedres; Jmidlertid see vi med Glæde vore egne Lands Producter hos os selv dannet og tilbereed i mange nyttige Skikkelser. Vores egne fattige Medmenneskers Velfærd, vores egen Ungdom og Alderdom, bliver alt meer og meer dannet og befordret til Kundskaber og Arbeids Fortieneste, Pengene, ruller og imellem os selv, vi laane kuns med den ene Haand og samler ind igien med den anden. I dette Nuda jeg skuer de beste Udsigter til Vahrenes Afsætning; Øiner store og ædle Mænd som med brændende Jver byder at bidrage til mit saalænge tragtende Maa og Veltænkende Anlægs Befordring, opmuntres og fordrister jeg mig til at frembyde en Subscriptions=Plan til et sterre og almeennyttigere Fabriqves Anlæg her i Odense, hvorved jeg agter at fabriqvere Klæder og Frakke tøier, diverse Sorter Tøier til Underklæder deels af Linned, Bomuld og anden vores Landsuld i Synderlighed, Floneller, Svanebaier, Nyer, Ridedækkener og Stald dækkener, Gulvtepper af diverse Bonitet og Mønster, hvortil imod sædvanligt bliver gjort Anlæg til at forfærdige Engelske og Bengalske Tepper af forskiellig Smag; diverse Sorter Hvergarns Tøier og Dynevaar, fine og grove knyttede Strømper m. m., som jeg efterhaanden seer best tienlig og brugelig, for Statsmanden, Borgeren, Bonden og Dagleieren; ligesom og Arbeiderne enhver for sig, efter forskiellig Aar, Legems Styrke og Genie kan være eller blive best dannet til. Og det er ikke at tvivle om, naar de Høikongelige Herskaber vil bidrage noget til samme, at jeg jo maatte naar det Maal jeg sigter. Var mine Vilkaar og egen Ævne stor no til at gavne efter den Drift mit Hierte føler, vilde jeg mindst anmode om noget Laan dertil; hvormeget dette Fabriqves Drift vil virke i det Almindelige, hvormeget det vil udbrede nyttige Arbeidere, skal Tiden fremvise. Jeg giver mig derfor herved den Frihed at indbyde til Subscription af den Summa 5000 Rigsdalers Laan, Deres Majestæter Kongen og Dronningen, alle de Høikongelige Prindser og Prindsesser, enhver ædel Hofmand, som besieles af samme ædle Hensigt, alle Kongelige Embedsmænd, Biskopper, Stiftamtmænd og fleere, enhver og Borger med fleere Patrioter i Danmark, paa føl Jorddrot, Provster, Præster, enhver ædel Handelsmand, gende Conditioner: 1.) Subscriptionen sluttes November Maaneds Udgang dette Aar; 2) Fra Capitalen er samlet og indtil den 11te December 1792 svarer jeg slet lingen Renter deraf, da Fabriqvet med dets udfordrende Indretninger og første nyttige Oplage ei for kan blive færdig; 3) Jngen faaer noget af sit Indskuds=Laan udbetalt for 11 December 1796; 4) Den 11 December 1793 udbetaler jeg første Gang et Aars Rente med 4 pro Cent, og siden aarlig hver 11 December saalænge noget af denne Capital staaer hos mig; 5) Den 11 December 1796 og siden aarlig hver 11 December afbetaler jeg paa denne Capital 300 Rigsdaler; (Jeg sætter denne Summa som den jeg ubrødelig aarlig skal afbetale, men forbeholder mig at afbetale meere, ligesom Gud velsigner min Stræbsomhed og Fliid, og denne AfbetalingsSumma saavelsom de aarlige Renter hæves af enhver Vedkommende paa de Stæder hvor Subscriptionen modtages, eller efter indløbende Forandringer hvor, det da nærmere bestemmes; der modtages ikke ringere end 5 Rigsdalers Laan af hver Subscribent. Jngen lidere deres Tanker med, at jeg fastsætter denne Capitals Jndsamling til November Maaneds Udgang for at udbetale Gield eller saa videre med i Termins Tiden, thi jeg er Gud til Lov ikke i saadan Forfatning nu, at jeg behøver slig Stof, men ligesom Aanderne har deres visse Tid og Bestemmelse, saa har og Arbeiderne i hvert Fag sin visse Tid og Bestemmelse, naar ellers deraf skal ventes nogen frugtbar Høst. Afbetalingen skeer efter No. 1, 2, 3 og s.v., ligesom enhver Subscribent først eller sildigere paa Time og Dato har behaget at lade dem antegne uden Stands eller Persons Anseelse, og som offentlig bliver enhver kundtgjort, saasnart Capitalen er indsamlet. Enhver som har nogen Jndsigt i Handelen og Fabrique Væsenet, kan let slutte, at denne forlangte Summa ikke vilde lange for vidt, naar jeg ei selv i Forveien havde lagt Grunden dertil, og kunde i et og alt selv være MedArbeider hvor det fornøden giøres. Og paa det ingen skulde fatte den Mistanke og mig, at jeg og skulde være bestiæftiget med at søge Understøttelse for at leve ligegylstig paa andres Pung og Formue, saa til Betryggelse for enhver ædelmodig Subscribent, tilbyder jeg for mig og Arvinger at pandtsætte for dette Laan og foranførte Clausulers Opfyldelse med første Prioritets Pandte Rettighed det tiltænkte Hoved=Fabriques Bygning med alle dertil hørende og blivende Indretninger, Maschiner, Værktøier, Redskaber, alt af hvad Navn forefindes og jeg eiendes er og vorder; og denne Pandte=Rettighed skal, saasnart Fabriqvet med al dets tilhørende og udfordrende Herligheder er sadt i complet Stand, saa tagen Syn derover kan erholdes, blive behørig læst og protocolleret inden vedkommende Retter, og derefter blive Vedkommende offentlig bekiendtgjort. Skulde nogen saa høist ædelmodig Patriot for dette tragtende almeennyttige Fabriqve findes, der vilde give Indskud dertil, uden foranførte Gienbetaling, Renter eller Pandt, da skal derfor i Aaret 1799 blive gjort disse Ædelmodige en Gienbetaling og Pandte=Rettighed, til varig Erindring for dem og deres sildigste Efterslægt, som Muld og Tand ikke skal fortære, og som da forinden i Kraft af høie Øvrigheders Raadførsel og Deeliberationer nærmere skal vorde bestemt og kundgjort. Jeg smigarer mig i Haabet af mine Jydske Landsmænds Ædelmodighed, hvorfor jeg ogsaa i denne Tidspunkt nærmer mig dem med denne sødsprudende Kilde, der og maaskee i sin Tid kunde udskyde yndige og smagefulde Gnister til dette mit Fædreneland. Nu alle som besieles af Ædelmodighed og Patriotisme for fattige Arbeids= og Flittigheds Væsener, hielp at lade forspænde; Jeg vil ikke spare mig selv, men bære Byrden villig og styre Ploven i den Herre Zebaoths Navn, saaledes at han kan æres og enhver Deeltagende med mig glædes ved Aars=Listernes Forkyndelse. Herer ingen Jordisk Rigdom at hente for nogen ved dette; men Forsødelsen udi, Vel er den Mand, hvis Hierte hviler, paa den rette Troes Grund, (a) som til Armods Hytte, iler, der at deele af sit Pund, og at lette Armods Kaar, (d. han igien den Naade faaer, at for Dommen han er skrækkes, naar han skal af Støvet vækkes. Odense, 14 Oct. 1791. Søren Kiær.