Ribe Stifts Adresseaviser, 1826-10-27
Udenlandske Efterretninger. (Fortsættelse af den russiske Krigserklæring) Keiser Nicolaus, Arving til sin ophøiede Forgjængers Grundsætninger, ilede med at træde i hans Fodspor; strax i Januar Maaned dette Aar betroede han Generalmajor Fyrste Menzikow en overordentlig Mission til Persien. Han overdrog ham at forkynde sin Thronbestigelse for Schaben og for Prindsen Abbas er Mirza og sendte med ham en egenhændig Skrivelse, hvis velvillige Udtryk kun forkyndte det Forlangende, at see de nærværende Tractater opfyldte og Freden befæstet. Fyrst Menzikows Fuldmagter bemyndigede ham - endog til at afslutte en Convention om det eneste til Punct, som hindrede Berigtigelsen af Grændserne, at fornye Forslaget til det omtalte Bytte, eller for endnu bedre at tilfredsstille Persiens Jnterresse og stille os Ruslands Hensigter i det sande Lys, at tilføie en Deel af Districtet Talyschyne til de Puncter, som allerede ske vare besatte af Perserne. Jnstructionerne gik desuden ud paa at overbevise Schaben og Arveprindsen om paa Redeligheden af Hs. Keiserlige Majestæts Hensigter, at fremstille den Kraft, som var forbundet med Maadehold og Retfærdighed og at bevise dem, at begge Rigers Jnterresser udkræve nøiere at knytte de Baand, ler som Freden skulde oprette imellem dem, at tilintetgjøre for al Mistanke og at overbevise dem om at Keiser Nicoert laus, som troe følger sin ophøiede Broders Exempel, en ikke ønsker noget videre end at Tractaten af Gulistand, get skal nøiagtig og samvittighedsfuld blive opretholdet. m. Det er denne Mission som Perserne har besvaret med Krig; de Begivenheder, som ere fulgte derpaa ere bekjendte. Da Fyrsten Menzikoff var kommen til de persiske Grændser blev han modtagen med megen Agtelse. Prindsen Abbas Mirza overøste ham i Tauris foged Æresbeviisninger og med de fredeligste Forsikkringer; kort derefter blev han anmodet om at begive sig i Leieren ved Sultanieh for at forklare Schaben, hvad Keiseren havde givet ham befaling om at forkynde. J samme Øieblik giver sig en pludselig Bevægelse tilkjende i hele Persien. Abbas Mitza begiver sig med største Hurtighed til Sultanieh og komme den Russiske Gesandt i Forveien. De Persiske Tropper rykke imod vore Grændser; de overfalde de udstillede Poster og tvinge dem til at trække sig tilbage. Det Russiske District bliver besat. Keiseren, underrettet om disse Fjendtligheder, vilde i Begyndelsen kun tilskrive dem en Perfisk Anførers Ulydighed, som havde miskjendt sin Regents Hensigter, og fordrer ikke videre end at Sar daren af Erivan, der var ham bekjendt som den første Angriber, skal ufortøvet blive afsat og exemplarisk afstraffet. Dog da hans Ordre ankommer til Georgien er det ikke muelig længere at exeqvere den. Abbas Mirza, som er kommen tilbage fra Leieren i Sultanien har selv overtaget Commanden over de Persiske Stridskræfter. Han har allerede besat en Deel af Provinsen Carabagh, som hører til Rusland; han har der tilskyndet til Oprør. Hans Emissarier opfordre i alle Naboe-Egne Hs. Majestæts Mahomedanske Undersaatter dertil. Proclamationerne forkynde en Religionskrig. Saadanne Skridt maae ikke blive ustraffede, Rusland erklærer Persien Krig. Det erklærer: at da Tractaten af Gulistan er bleven brudt, saa vil det ikke nedlægge Vaabnene, førend det har forskaffet sig ved en hæderfuld og fast Fred Garantier, for en fuldstændig Sikkerhed i Fremtiden og for en billig Erstatning.