Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-10-02
Den spanske Colonial-Krigs nyeste Historie. (Slutning.)At Spanierne have havt Fremgang i Mexico, og at en Deel af Søekysten ved den Mexicanske Bugter bleven undertvunget af dem, kan vist ikke nægtes; men det er ogsaa mueligt at de gunstige Efterretninger derom kunne være overdrevne; det har saaofte været Tilfældet, som Erfaringen har lært, at man bliver efterhaanden mistroisk mod de spanske Efterretninger; desuden er det mærkeilgt, at deres Seiers Beretninger meest gaae ud paa at omtale smaae Guerilla-Fægtninger og enkelte Forters Erobring; derimod læser man aldrig om at heele Provinser ere blevne underkastede; Fortællingen om Jnsurgenternes Underkastelse, synes meest at være bygget paa Beretninger fra Veracrux, hvor man slutter sig til, at, fordi Communicationen imellem denne Bye og Mexico er bleven saaledes giort sikker, at Posten kan komme regelmæssig dertil hver Uge fra Mexico uden Escorte, og at rige Convoier kunne uophørlig passere derfra under svag Bedækning, imedens at tilforn en Convoi kunde kun ankomme eengang om Aaret, og det under en Bedækning af 2000 Mand, at Oprøret i hele Riget snart maa være forbie; men de nordlige Egne ere biergfulde og udstrakte og vanskelige at betvinge, ingen veed hvad der foregaaer, da alle Efterretninger blot bringes os fra Søekysterne, som Spanierne have i Besiddelse, maaskee den mexicanske Republik søger at organisere sig, trækker selv sine uregelmæssige Guerille Bander tilbage for at spare unyttigt Blod og søger blot at forsvare Tilgangene til sine Besiddelser ved at indtage faste Postioner i Biergegnene. Roialisterne triumphere imidlertid, og at de i det mindste troe at kunne holde Forbindelsen imellem Mexico og Veracrur aaben i Fremtiden, sees deraf, at de, deres gamle System troe, have lukket Havnene i Veracrux for alle Nationer fra 1ste October d. A. af, hvilke de havde været nødsagede til at holde aabne, saalænge Veracrux var bleven indspærret af Jnsurgenterne fra Landsiden. Det mangler imidlertid ikke ganske paa gunstige Efterretninger til disses Fordeele, saaledes berettes, at Jnsurgent Generalen Guadeloupe (hvilken Spanierne for kort Tid siden sagde at have indsluttet) havde overfaldet en Convoi, gjort 600 Mand Kongelige Tropper til Fange, og en Million Piastre til Bytte; denne Fordeel skal især være tilfægtet ved de saakaldte Skarpskytteres Biestand fra den nordamerikanske Provins Kentucki (saa bekiendte af deres Farlighed for Englænderne ved disses ulykkede Expedition mod Nye=Orleans i 1814 og 1815) som i store Skarer vandre ind i Mexico for at hielpe Jnsurgenterne, og hvis Oberste Eillespie er ophøiet til Divisions-General. Man forsikkrede endog i Nye Orleans, at Roialisternes Stilling var høist betænkelig, at de havde maatte trække deres Tropper tilbage paa de længere inde i Landet liggende Punkter, for at dække Hovedstaden og at Staden Mexico selv var i Fare. – Den franske GeneralHumbert, berømt af sin Expedition mod Jrland, som han foretog sig i det franske Directoriums Tid, og som siden beviiste Nordamerikanerne vigtige Tienester i Krigen i Louisiona i Aarene 1814 og 1815. skal ogsaa være traadt ind i Jnsurgenternes Tieneste med en Deel udvandrede Franske. Men der fortælles at Jndvaanerne ikke ville lade sig commandere af franske Officerer, at dette har givet Anledning til en Misfornøielse, som endog har brudt ud til en aabenbar Opstand, og som har forvoldet at mange ere gaaede over til det Kongelige Partie. Det synes desuden især siden Morales Død, at de mexicanske Jnsurgenteres Sag staaer fornemmelig af den Aarsag paa svage Fødder, fordi de ikke have nogen enkelt Mand i Spidsen for sig, som formaaer at tiltage sig Anseelsen og Magten fremfor de øvrige Høvdinger, og derved kan lede de offentlige Anliggender, saaledes som en Punceredden i Buenos=Ayres, en Higgins i Chili, og en Bolivar i Terra-Firma, Tiden vil nu lære det om den yngre Mina vil blive en saadan Friehedens Forsvarer og en nye Washington for disse Lande; som bekiendt gik denne Mand, som var Oberst i spansk Tieneste og en Brodersøn af den i den franske Krig saa berømte General Mina, misfornøiet over den Vending de offentlige Sager havde faaet i Spanien, til Amerika, for at understøtte Jndependenternes Sag. Han valgte Mexico, men Rygtet sagde, at han havde fundet ved at komme dertil disses Tilstand aldeles fortvivlet og at han derfore havde forladt Mexico; men Erfaringen lærte at han dømte anderledes, og at han blot var taget derfra, for at hverve i Nordamerika nye Tropper til deres Understøttelse, med disse landede han den 20de April i Provinsen Santander ved Staden Soto La Marina, hans Styrke beløb sig til 1500 Mand, Landingen gik for sig uden Modstand; en forladt Caserne blev taget i Besiddelse, og kun to Mand af Besætningen bleve forefundne; som bleve hvervede og tiente dem til Veivisere, de bekræftede Efterretningen om at Vicekongen Apodaca ligger i Strid med Generacapitainen for de indre Provinser; da de erfarede at de Kongelige Tropper vare i Tamrico faa brøde de fuld af Glæde og den 22de for at angribe dem. Fortogten under Major Sordajagede en Trop spanske Ryttere under Oberst Gare ca. Spanierne havde bildet Jndvaanerne ind, at Mina vilde udplyndre dem, og de toge derfore alle Flugten, men da de havde erfaret hans Hensigt, saa vendte de tilbage, forsynede ham med Levnetsmidler og de unge Folk tog Krigstieneste hos ham. Disse Beretninger ere tagne af Minas første Bulletin, som er trykt af Sammel Bangs Bogtrykker ved Hielpe-Divisionen for den mexiranske Republik i Soto Marina. Endnu den 18de Mai holdt Mina denne Stad besat, en Skrivelse fra Rye-Orleans fortæller, at Mina overalt modtoges med Glæde af Jndvaanerne, at hans hele Corps har faaet Heste og at to Compagnier Kongelige Tropper vare gaaede over til ham. Spanierne fortælle at de have opbrændt hans Transportskibe, og at han selv er slaget, og vandrer som en Flygtning omkring i det Jndre af Landet. Tiden maae opklare det nærmere.