Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-08-28
Som Tillæg til en Beretning af 24 Juli, der ikke var kommet Keiseren tilhænde, har General Diebitsch fra sit Hovedqvarteer Aldos indsendt en fuldstændigere Beretning af 30 Juli, hvori, foruden Aldos's Jndtagelse, meldes, at Kosakkerne den 26 Juli uden Modstand besatte Staden Karnabad, hvor General Rüdigers Korps indtraf den 28de En anden Afdeling tog en fast Stilling ved Karabunar og vedligeholdt til Høire Forbindelsen med Rüdiger og til Venstre med Garnisonen i Burgas. "Med største Smerte, hedder det i Beretningen - seer jeg mig nødsaget til at underrette Deres Keiserlige Majestæt om den Elendighed, som de ulykkelige Beboere maae udstaae af den flygtende Fiendes Raserie. J Aldos ere alle Kristne Kirker ødelagte, medens Vi omhyggelig skaane Moscheerne. Tyrkerne plyndrede alle Jndvaanerne, som derimod i Os kun fandt Forsvarere og Beskyttere, hvorfor Man og Dagen efter vor Ankomst saae dem nærme sig fra Skovene og Bjergene med hvad de havde reddet. Var det muligt, uafbrudt at forfølge Fienden, vilde denne Elendighed for en Deel kunne forebygges, men det tillade Omstændighederne ikke stedse. Karna bad er ligeledes ødelagt, og da vore Kosakker nærmede sig, kom 500 Beboere dem imøde, og modtoge dem som deres Redningsmænd. Endnu melder Beretningen, at de fiendtlige Forposter have trukket sig ganske tilbage til Schumla- og at General Krassowsky agtede med sit hele Korps at nærme sig denne Plads, for om muligt at tvinge Fienden, til at rømme den. De ved Giurgewo og Widdin staaende, Tropper vare hidtil forblevne ganske uvirksomme. Da Baron Geismar har tilladt Jndvaanerne i Rachowas Omegne at vende tilbage til deres Boliger, saa indfinde sig vedvarende flere Tyrker, som bede om russisk Beskyttelse. Jfølge nogle Rygter skal Storviziren have forladt Schum la og vendt sig imod Adrianopel. Overanføreren Diebitsch, beboer det samme Huus i Aldos, hvor Storviziren tilbragte hele Vinteren. Fra Odessa bringe 100 Transportskibe regelmæssig Levnetsmidler til Sizebolis. J Servien begynder Man ogsaa at spore Bevægelser; men uagtet Faren truer paa alle Kanter, siges Sultanen ikke at ville vige et Haarsbred fra sit System. Under 1 August skrives fra Konstantinopel, at Divanet Dagen før var samlet til ud paa Natten, for at raadslaae om Spørgsmaalet, om det ikke skulde være raadeligt, at sende Kommissarier til det russiske Hovedqvarteer, for at indlede Fredsunderhandlinger; men Fleerheden stemte for Krigens Fortsættelse, da Rigets Fare ikke kunde blive større end den alt var, rimeligviis af Frygt for Sultanen, som lyttede til i sin Loge og hidtil er fast bestemt at seire eller døe. Der blev følgelig besluttet at opbyde Alt, for at sætte Fiendens Fremskridt Skranker, hvorpaa Alt, hvad Man endnu kan sammendrive, slæbes til Adrianopel. Men Muselmændene begynde at trættes af disse evige Anstrængelser: Hovedstaden ligner en Vulkan, hvis Udbrud kan drage Rigets Omstyrtning efter sig, og kun et Mirakkel kan redde Sultanen, hvis han ikke snart vil høre Fornuftens Stemme. Foruden den store Brandstiftelse i Pera Tyrkernes sædvanlige Maade at yttre deres Misnøie paa, begynde Janitskarernes Tilhængere alt at reise sig, og uagtet Kommandanten for den anden Bombardeer=Batailloner, halshugget, vedbliver den sin Gjenstridighed og vil ikke drage imod Fienden. J Kaffehusene dadles Sultanens Haardnakkenhed høit, Dag og Nat gjennemstrøife ridende Patrouiller Gaderne, og Gud give kun, at den Katastrophe som truer Konstantinopel, ikke skal strække sig til Peral Alle Gesandterne træffe Forsigtighedsregler, og i yderste Nødstilfælde haaber Man, at Dhrr. Gordon og Guilleminot ville udvirke en Kapitulation. Den Sidste skal have forlangt nye Jnstruxer af sin Regjering; men Man mener, at det franske Ministerium vil tilholde ham at rette sig efter Hr. Gordon og blive i Konstantinopel, saalænge Denne anseer det for raadeligt.