Viborger Samler, 1836-07-15
Blandet. Den ellers meget radicale "Sweitzerske Republicaner" anstiller Betragtninger over "det unge Tydskland, hvoriblandt Følgende: "Det er sat uden for Tvivl, at der i Schweiz bestaaer en hemmelig politisk Association under Navnet: "det unge Tydskland," der udbreder sig gjennem de fleste Cantons i et Antal af i det Mindste 40 Clubber, (hver under sin Præsident, men Alle under en Overbestyrelse), og at den ifølge dens Formænds Bestemmelse ikke blot skal trænge igjennem alle Cantons uden Undtagelse, men ogsaa i de enkelte Cantons aflægge en Green i ethvert betydeligt Sted, saa at Associationens særdeles Virksomhed for Øieblikket er henvendt paa den endnu tilbage værende Cantons, saasom Graubündten, St. Gallen &c. De virkelige Medlemmers hele Antal angives efter en vistnok altfor lav Beregning til omtrent 400. Lederne ere for det Meste virkelige eller foregivne Flygtninger, de øvrige Medlemmer Haandværksvende, der ere hvervede paa enhver Maade, dog med et vist Udvalg: kun de tyrolske Murere synes endnu ikke at være sonderede, i det Mindste hører det til de nyeste Bestræbelser, ogsaa at bruge denne Kilde til at flyde. Formaalet, er Tydsklands saakaldte Befrielse, hvori dog en liden Bilag ogsaa synes at være indbegreben, som skal i et paa ete er andet Sted opsnappet Document findes udtrykt ved, at indsætte sig til Rothschilds Arvinger. Som Middel anføres overatt i Statuterne Vaabenforetagender, der hvert Øieblik kunne besluttes af Committeerne med eller uden Tilkaldelse af Clubbernes Deputerede, der bestandigt findes betegnede og stemme uden Jnstruction. De, der stemme for et Foretagende, ere ansvarlige for Udfaldet, og kunne, hvis det mislykkes, endog blive dømte til Døden. Ethvert Medlem har for sin Optagelse den Pligt, selv at forsyne sig med Vaaben; ethvert decreteret Foretagende maa han gjøre med. Ved sin Optagelse aflægger Enhver en Eed paa Opfyldelsen af sine Pligter og Bevarelse af Hemmeligheden, og faaer derpaa, som i enhver Gavtyvebande, et Øgenavn. Enhver Club har sine Emissairer, Commissairer, Præsidenter, Skrivere, Casserere o. desl. Enhver Club har ogsaa sin Jurisdiction. Committeen afgjør i sidste (vil ogsaa i første) Jnstants. Paa Forræderi er sat Dødsstraf. Til Executionen heraf er ethvert Medlem forpligtet, hvem den maatte blive overdragen. Af Udøvelsen af denne Straf-Justiis findes i det Mindste et Spor i et Tilfælde, der siden virkeligen som et Klammeri kom under Paa kjendelse ved en af vore Domstole, et andet om en betingelsesviis afsagt Aspryglings-Dom, der imidlertid, da den omhandlede Jndiscretion, der udgjorde Forbrydelsen, ikke bekræftede sig, ei blev fuldbyrdet. Men kan man fortænke Nogen i, om han skulde finde det tredie Tilfælde af denne i Mørket snigende Justits i det lessingske Mord, der endnu stedse hviler centnertungt paa enhver brav Schweitzers Hjerte, og hvorved alle Spor lede hen til politiske Motiver. Dog her ere vi ved Maalet af hvad vi vide, eller i det Mindste af hvad vi tør sige. Men nu Skulle vi taale Sligt i vort Land, Skal det Asyl, som den Forfulgte finder hos os, bestaae i, at han ei er sikker for, maaskee idag eller imorgen at blive gjennem pryglet eller dræbt efter nogle Nederdrægtiges Beslutning? Hvo indestaaer os for, at denne Morder-Justits ikke ogsaa vil blive udstrakt mod Landets øvrige Jndvaanere, Skal det komme saa vidt, at Mængden, der ei saa nøie forstaaer at skielne, skal see en Bandit i enhver Tydsker, i enhver Fremmed Skal vort Asyl være en Galskab?