Viborger Samler, 1833-10-18
La Qvotidienne melder fra Venedig af 23de Septbr., at Hertuginden af Berri, der den foregaaende Dag var indtruffen dertil, havde indrettet sin Reiseroute saaledes, at hun den 29de f. M. maatte indtræffe i Prag; dog var hendes Reise opsat formedelst en uventet Omstændighed. IIISSEMERISTIAMS - Strax derpaa var Vicomte de Chateaubrand, derhavde ledsaget hende fra Ferrara til Venedig, afreist til Bøhmen. For hun fortsætter sin Reise, vil Madame oppebie Underretning fra Hr. de Chateaubriand angaaende Resultatet af en Sendelse, hvortil de høieste Jnteresser ere knyttede. Le Temps meddeler nogle Oplysninger angaaende den erkongelige Families Forhold. Disse bekræfte, at Carl X med stor Uvillie har seet det Tidspunct nærme sig, da hans Sonnesøn endnu i hans Levetid skulle bestige hans imaginaire Throne, og at han desangaaende har talt med Keiseren af Østerrig der ogsaa for sine egne Staters Roligheds Skyld har billiget hans Anskuelser. Jfølge dette har Carl A erklæret, at den af ham i Rambouillet undertegnede Abdication knyttede sig til en væsentlig betingelse, nemlig Henrich Udraabelse til Konge under Hertugen af Orleans's Formynderskab og Rigsforstanderskab. Ved Jkke=Opfyldelsen af denne Betingelse vare alle dermed i Forbindelse staaende Bestemmelser ligeledes annullerede. Denne Anskuelse havde Hertuginden af Angouleme – thi om Hertugen er Talen aldrig strax tiltraadt. denne Aand – vedbliver Le Temps - havde Hoffet i Prag allerede tidligere vægret sig ved at anerkjende Hertuginden af Berris anmassede Regentskabstitel, saalænge hun ikke i det Mindste havde 25,000 Md. under sin befaling. Feilslagelsen af hendes Foretagender bestyrkede den gamle Konge i hans Anskuelser, og da Hr. de Pastoret i sin forhenværende Egenskab som Cantsler af Frankrig indtraf til Prag, for der at føre en Erklæring om Hertugen af Bordeaux Majorennitet til Protocols, blev han bortviist. Efter sin Frigivelse søgte Hertuginden af Berri igjen at nærme sig sin første Gemais Familie, og afsendte Chateaubriand som Underhandler. Et uheldigere Valg kunde ikke let træffes, da den ædle Vicomte aldrig har været synderligen yndet af Cark X og endog siden Repolutionen har betegnet denne som en menedersk Konge. Dedfra skriver sig hans holde Modtagelse hos Kongen og endnu mere hos Hertuginden af Angouleme. Jmidlertid erklærede man af christelig Kjærlighed, igjøn at vilde optage Hertuginden i Familiesamfundet under 3 Betingelser: 1) Beviis for hendes Formæling før Undfangelsen af hendes sidste Barn; 2) Afskedigelse i Unaade af Hr. de Mesnars, der først skal være traadt i nærmere Berørelse med Hertuginden og siden viist sig alt for lunken i sin Opsigt; 3) Frasigelse af Regentskabet og Hertugen af Bordeaux's nærværende Fordringer paa Kongedommet. Hertugindens Svar var endnu ikke bekjendt. - Under disse Omstændigheder synes Carlisterne selv ikke at vide, hvor der egentligen er deres Konge. En Renorateur, der erklærer sig for Henrich V, yttrer, at efter den 29de Septbr. torde man heller ikke længer ansee Hertugen af Orleans for Rigsforstander, og det er derfor Legitimisternes Pligt, at gjøre ham solidarisk ansvarlig for hans Deeltagelse i Revolutionen. Af lignende Mening maae Carlisterne i England være; i det Mindste beretter Te Morning-Post at de havde høitideligholdt den 29de September med stor Enthusiasme, og at der alene til Ære for denne Dag var holdt en Høimesse i Grevinde Anna af Newburghs Slot i Hindin-House i Grevskabet Sus ser. Jmidlertid synes Carlisternes Strid at være om Keiserens Skjæg, i det Mindste foreviser man et Brev fra Hertugen af Guiche til hans Gemalinde i Frankrig, hvori det hedder: "Siig De vore politiske Venner, som afgjort, at de i Münchengräz forenede Souperainer have besluttet, ikke at gribe nogen fjendtlig Forholdsregel mod Frankrig for Hentich Skyld, og at vi altsaa fra denne Side maar opgive alle vore Forhaabninger. Virkeligt istemme de carlistiske Blade i den senere Tid Klagesange over Revolutionens Fremgang og Cabinetternes Jnrønsequence. – Fra Wien meldes ifølge Privatbreve fra Pag, at Carl l var med Hertugen af Bordeaux afreist til Gräz, for at undgaae Forstyrrelse i sin Eensomhed af de mange fra Frankrig kommende unge Mennesker. Hertugen af Bordeaux var afsendt flere Timer for Exkongens Afreise.