Berlingske Tidende, 1835-09-11
Paris, den 1ste September. – Uagtet et Forslag fra Marg. de Dreur Broz, angaaende en ubestemt Opsættelse af Discussionen over Presseloven, blev forkastet i Pairs-Mødet i Dag, saa tyde dog de Forklaringer, der saavel i denne Anledning, som med Hensyn til Jury-Loven, skeete, hen paa, at ikke alle Pairerville gaae ind i den ministerielle Jdee. Seglbevareren, Hr. Per til, fremlagde nemlig i Dag allerførst den af Deputerede-Kamret antagne Presselov, hvorpaa Præsidenten gjorde det sædvanlige Spørgsmaal, om Kamret selv vilde vælge den nødvendige Provelses=Commission, eller overlade ham, Præsidenten, sammes Udnævnelse. Marquis de Dreur-Breze reiste sig nu og yttrede, at Observantser maatte i alle repræsentative Forsamlinger være af stor Vægt, og derfor vilde Kamret takke ham for, at han erindrede det om et Forefald, der havde fundet Sted i Pairs-Kamret 1827, da den Peyronnetske Presselov blev fremlagt. Dengang havde Hertugen af Broglie, den samme, som nu stod i Spidsen for Regjeringen, foreslaaet, at man, førend al Discussion, skulde nedsætte en Undersøgelses-Commission, der kunde høre de, ved Loven især Jnteresserede, Journalister, Bogtrykkere v. s. v. Dette Forslag var blevet antaget og havde havt til Følge, at det daværende Ministerium tog Projectet tilbage, inden det endnu var kommet til parlamentariske Forklaringer. Paa samme Maade havde Pairerne baaret sig ad i Aaret 1832, i Anledning af hiint Project om Erklæringen i Beleirings-Tilstand, der omsider var slaaet i Glemmebogen. Derfor vilde han (Marquien) nu, ide han fulgte Hertugen af Broglies Exempel, foreslaae, at opsætte den hele Presselov, indtil Fischis Prores var endt, og at Mellemtiden skulde benyttes til en parlamentarisk Undersøgelse og til Afhørelse af alle, ved Loven Jnteresserede. Dette Forslag, meente han, var saa meget mere rimeligt, som Fieschis Skjændselsdaad egentlig var den første Grund til Loven, saaat det maatte synes nødvendigt, først ved dennes fuldstændige Opklarelse at udfinde, om man virkelig kunde tillægge Pressen nogen Skyld i hiin Daad, førend man skred til dens Undertrykkelse. – Efterat Hr. Barbs Marbois havde talt mod dette Forslag, blev det forkastet med stor Majoritet, medens dog Ministren undredes over, at det havde fundet en ikke ubetydelig Minoritet. – Hr. Dupin vægrede sig allerede forrige Løverdag Aften ved at overrække Hs. Majestæt Presseloven, og forlod strax Præsidenturens Hotel. J hans Sted præsenterede Vice-Præsidenten i Deputerede Kamret, Hr. Martin du Nord, i Spidsen for Bureauet, Kongen hiin Lov. Der holdtes slet ingen Taler ved denne Leilighed. Alle uafhængige Journaler have offentliggjort de 163 Deputeredes Navne, der have stemt mod Loven. Som man seer heraf, mangled flere af Oppositionens Rokabiliteter ved Afstemningen, f. Ex. de Herrer Laffitte, Bricqueville, Berryer og De mar gay. Andre undskylde sig i Journalerne med, at deres Samvittighed ikke har tilladt dem at votere i denne Sag, Temps anseer det for vist, at en gjentaget Opfordring til den franske Regjering om Jntervention formeligt har fundet Sted fra det spanske Hofs Side, men man har endnu ikke fattet nogen Beslutning. Hensyn til England og til den finantsielle Forlegenhed, Udgivterne ved en directe Jntervention kunde føre med sig, synes at være Grunde nok, til at være sig ved Opfordringen. Gazette de France fortæller, at Don Carlos har benyttet sig af Ravarras Tilstand paa en saadan Maade, der let kunde bringe nye Farer for det spanske Juste milien. Ved et, fra Estella dateret Derret skal han nemlig have gjenoprettet de, til Kronen Aragonien hørende Provindsers tidligere Privilegier (fueros), i samme Aand, som for Philip dens Tider. Dette Decret skal være contrasigneret af hans Minister Cruz Mayor og adresseret til Biskoppen af Solsona, Præsidenten for den carlistiske Junta i Catalonien. Det samme Blad omtaler en Beslutning, man veed ikke fra hvilken af de insurrectionelle Juntaer, ifølge hvilken Over-Commandoen tilbydes Mina, en Deputation skal i dette Øjemed allerede være afgaaet til Frankerig til ham. Rygtet taler om, at oprørske Bevægelser i liberal Aand have fundet Sted i Jaen, Grenada, Corunna og paa Øen Joica. Biskoppen og Gouverneuren af Lerida skulle, ifølge samme Rygte, være dræbte.