JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1841-04-16
Er det ikke ganske, som vi have sagt? Danmark har lige fra 1660 og indtil den allernyeste Tid havt det Held fremfor de constitutionelle og republicanske Stater at være fri for allehaande store Ulykker saasom Floders Oversvomning, vilde Dyrs Anfald, Jordrystelser, Jordskjælv o. s. v.; men nu er det forbi, siden Absolutismen ikke længere hersker stille og uimodsagt, siden de have begyndt at raabe paa en anden Regjeringsform; nu ere Ulykkerne komne, og komne over dem, som have været de værste til at raabe. J Jylland, der ifølge "Fædrelandets" Forsikkring netop er den værste Deel af Danmark, har nylig viist sig en Ulv. Det var aabenbart en constitutionel Ulv, directe arriveret fra Norge. Men det var kun Forløberen for et værre Tilfælde: For faa Dage siden har der endog været Jordskjælv! Har man nogensinde hørt Mage dertil fra den Tid, da Jyderne lode 5 være lige og ikke talte om en anden Regjeringsform? - Dette Jordskjælv var aabenbart republicansk, thi der berettes, at klirrende Ting faldt ned fra høie Steder, og at der viste sig en Tendents til at gjøre Alt lige med Jordens Overflade. Gru og Angst har ved Beretningen herom bemægtiget sig os, som dog ere saa langt borte fra Begivenhedernes Skueplads (thi her i Kjøbenhavn mærkede vi ikke den ringeste Rystelse, og der er Gud skee Lov! at Anledning til at troe, at en saadan heller ikke vil komme saa snart); men hvorledes maa dette da ikke have virket paa Jyderne? – Sandelig! De ville nu erkjende Absolutismens Fortrin og raabe Vee! Vee! over dem, som ville forføre dem til at risikere de constitutionelle Ulve og de republicanske Jordskjælv! Høistærede Hr. Corsar! Af Deres Blad Nr. 19 har jeg med største Forundring og Jndignation seet, at De, i hvem jeg troede at finde et nyt Bolværk for den christelige Tro hertillands, paa Grund af den rene Tone, samt Gudsfrygt, Frygt og Lydighed mod Landets Love, som aander ud af hele Bladet, saa at jeg finder det mere opbyggeligt end selve Kirketidenden, af Deres Nr. 19, siger jeg, har jeg med Forundring seet, at De dog ikke maa være saa meget stærk i den hellige Skrift, da De i Deres smukke bibelske Tragoedie har givet Hans Majestæt Kong Rhoboam et andet Navn og kaldet ham Rehabeam. Jdet jeg forresten forsiktrer Dem om min ubegrændsede Høiagtelse, beder jeg Dem i et følgende Nummer at rette denne Deres Feiltagelse, for at Folk ikke skulle forledes til at troe, at De har meent en anden Konge. Ærbødigst Buurmann, Sognepræst.
Corsaren, 1841-04-16
Fra Provindserne. Høistærede Herr Corsar! De har i det sidste mig, ihændekomne Blad optaget en Artikel fra Ribe, der ligefrem sigter til min Ringhed, thi jeg har den Ære at være Stifter og hidtilværende Bestyrer af Læseforeningen hersteds. Der har nu en lille ondskabsfuld Knægt villet sværte mig for Dem, men da De ikke blot siger, men viser, at De hører til juste- milieu, maae de skjønne Ord: "Hør ogsaa den anden Part!" være et af Deres kjæreste Valgsprog, og i denne Overbeviisning vil jeg fortælle Dem den pure Sandhed; thi da vil De, det føler jeg, finde mig aldeles fri og frank for al mulig Tiltale i denne Sag at være *). De beskylder mig for at have lagt Beslag paa Nr. 10 af Corsaren her i Læseforeningen af en om Følelse for Dr. Sophus; men saaledes er det ikke. Det hænger saaledes sammen. Kort før jeg modtog Nr. 10 af "Corsaren", bragtes mig et Brev med sort Lak. En Kulde løb mig ned af Ryggen, thi jeg kjendte Haanden, det var den kjære gamle Moster Julies, der er gift med omtalte Novelleskribent. Endelig aabner jeg Brevet og see, det Sorgensbudskab staaer for mine Øine, at den gamle, ærlige Sjæl, min venlige Sophus er død! Men hvorledes? Ak, det smerter mig dybt, at berette Dem, just Dem det, men De har tvunget mig dertil. Han havde været meget vel om Middagen, han spiste med god Appetit sine to Portioner Vandgrød, med sød Melk til, og halvanden Portion Plukfisk, han havde tømt sine to Kopper Caffe og smøget tre Piber Tobak, da det uheldsvangre Nr. 10, hvori De taler ilde om hans sidste Skrift, bragtes ham. Han læser - Blodet stiger ham til Hovedet - Øinene stirre vildt - han vil reise sig, men styrter ramt af et Slag. Han var død, og *) Det maa Publicum bedømme naar det har læst dette Forsvar igjennem. Redactionens Anm. Morderen? Hu, gyser De ikke ved at læse det? Hvem var det? - De gjetter det!! - Ved at læse Beretningen herom blev jeg sat i den frygteligste Stemning. De maa vide, den kjære Gamle, som nu er stokdød, cheu! - havde allerede medens jeg var Student, af og til stukket mig en Femdalerseddel i Haanden, ja i det senere Aar hjalp han mig med 60, 80 og sidste Gang med 132 Rbd. ved Nytaarstide. De kan da vel nu fatte min Sorg? Jeg var rasende af Smerte, og i denne Tilstand overleverede man mig Nr. 10! Jeg kastede det i Ovnen, og snart var det fortæret af Luerne. Hør, læg Haanden paa Hjertet, Herr Corsar! og sig, havde De ikke gjort det Samme i mit Sted? Jeg antager, at De siger: Jo!*) og altsaa tilgiver De mig denne i sorgblandet Harme udførte Handling! - Senere indsaae jeg rigtignok, at jeg havde forseet mig mod Læseforeningen - og jeg skrev strax efter et nyt Exemplar, men, som De veed, var det udsolgt, og jeg blev, til andet Oplag udkom. See her min Retfærdiggjørelse! Og nu ikke et Ord mere herom! Jeg vil nu ud og saae Ærter i min Have, thi Storken kom i Dag, derfor lev vel, kjære Herr Corsar! Jeg haaber, at den Vrede, De har følt mod mig paa Grund af hiin Sykophants Angivelse, er udslukt nu, da De kjender Sagens Sammenhæng, og at jeg som hidtil kan kalde mig. Deres "En vis Dr. phil. i Ribe."
Corsaren, 1841-04-16
Brev fra en Bonde ved Storeheddinge, der druknede i sin Brønd. Gode Hr. Corsar! Jeg har hørt fortælle, at De er en Karl, der ikke er bange for Nogen, ikke engang for Birkedommer og Sognefoged, og derfor vil jeg bede Dem om *) Ingenlunde! Vi sige: Nei; vi havde i et saadant Tilfælde enten brændt det hele Oplag, naar vi kunde faaet det fat, eller ogsaa slet ikke brændt Noget. Redactionens Anm. at fortælle Alverden følgende Historie, som jeg veed er sand; thi den er passeret for mig selv. Jeg vilde forleden gaae ud ved vor Brønd og trække en Spand Vand op, og saa gled Benene fra mig, og jeg faldt paa Hovedet ned i Brønden og druknede. Lidt efter kom min Kone ud og opdagede Ulykken, og saa fik hun Folk til og lod mig drage op, imens nogle Andre spændte for Vognen og kjørte til den nære By for at hente Districtschirurgen. Jeg var, som sagt, druknet. Veiret var gaaet ganske fra mig, og jeg tænkte derfor, at det var bedst, jeg lod mit Legeme ligge, og kjørte med til Byen for at hente Doctoren. Da vi kom, var Doctoren ikke hjemme. Han var til Visitats paa Apotheket, sagde hans Kone. Saa gik vi derhen og bad ham følge med; men de skulde netop gaae tilbord, og saa sagde han, at vi kunde komme igjen, naar han havde spiist. Byfogden, der ogsaa var der, sagde rigtignok til Doctoren, at han vist burde kjøre ud strax; men saa svarede Doctoren: "Nu har jeg været Districtschirurg i 20 Aar og har i den Tid ikke bragt Nogen tillive igjen - hvorfor skulde det saa skee idag?" – Saa tang Byfogden, og saa satte de dem til at spise, og saa drak de Kaffe og rog dem en Pibe, og saa kjørte vi da. Men, da vi nu kom hjem, var mit Legeme blevet saa koldt og stivt, at jeg ikke kunde komme derind i igjen, og Doctoren kunde, som han havde forudsagt, ikke varme det op. Saa maatte jeg altsaa pille af, men strev forinden dette Brev til Dem, for at bede Dem, lægge godt Mærke til denne Doctor og engang ved Leilighed give ham en rigtig en. Deres bedrøvede, men hengivne Peter Nielsen.
Corsaren, 1841-04-16
Examinationsscener. ved et Landcadetacadem. Læreren. Hvorfor er Subordinationen nødvendig? (Jngen af Eleverne giver tilfredsstillende Svar.) Læreren. Subordinationen er nødvendig, fordi den er en uundgaaelig Nødvendighed. L. Hvorfor lægger Cavalleristen Øret til Hestens Hals, naar han lytter om Natten? Eleven. Fordi Hesten staaer saa fast paa Jorden, at den kan ansees at udgjøre eet Legeme med samme, og det er bekjendt, at Lyden forplanter sig hurtigere gjennem faste Legemer end gjennem Luften. L. Aa, Snak! Det er, fordi Lyden preller af paa Hestens Hals. L. Hvad behøver en Colome for at deployere? C. Been, Plads o. s. v. L. Kan Jngen svare paa det? - - Den behøver Tid. L. Hvorfor sees Glimtet af et Kanonstud, før man hører Knaldet? E. Fordi Lyset forplanter sig hurtigere gjennem Luften end Lyden. L. Sludder! Det er, fordi Synet er skarpere end Hørelsen. L. Naar anvendes ikke Cavalleri ved en Attaque? (Alle Eleverne lade dette Spørgsmaal ubesvaret.) L. Naar man intet har. L. J hvor mange Retninger kan en Bataillon marschere? C. J mange Retninger. Saa? Hvor mange rette Linier kan man da drage gjennem et Punct? E. Uendelig mange. Sikken Snak! Der kan kun drages to. Een lige og een stræg.
Corsaren, 1841-04-16
Mærk! "Corsarens" Redaction udsætter herved en Priisbelønning af tredobbelt Honorar for den fuldstændigste Liste over de Embeder i Danmark, som beklædes af Hr. v. Stemanns Familie, at begynde med Cabinetssecretairposten. - Endvidere udloves en stor Belønning for den bedste Afhandling over Nepotisme.
Corsaren, 1840-11-20
Kunst-Notitser. - I denne Tid, da Publicums Sands for Valtse og Galloppader har faaet en saa kraftig og ønskelig Vækkelse, vil det vist interessere at erfare, at vor geniale Landsmand Lorck har hidsendt en nye Overseilings-Gallop, som han har componeret i Canalen mellem England og Frankrig. - Ligeledes hedder det, at der om kort Tid vil udkomme en "Frier-Valts gjennem Mecklenborg, videre ind i Tydskland."
Corsaren, 1841-04-16
Dhrr. Henrik, H x 2, 2 b + a og Louis Tou- gjøres herved opmærksomme paa de Breve, som alt for en Tid siden have været henlagte til dem. Foruden de sædvanlige HonorarBilletter er dennegang særligt Brev til Dhr. Amarasa, Axel, l. x. n. og Cola di Rienzi. Af "Corsaren" Nr. 1 vil 4de Oplag og af Nr. 2 samt 4 til 9 2det Oplag udkomme i Løbet af næste Uge. De 5 Exemplarer af Hr. B's Skrift ere rigtig modtagne og deelte imellem Medlemmerne saaledes, at hver har faaet 5/7 Exemplax.
Corsaren, 1841-05-07
Charivari. J Anledning af den sidste Tids Begivenheder, hvorom findes nærmere Underretning i Uddraget af Redactionens Forhandlingsprotocol, ophører "Corsaren" at være juste-milieu.
Corsaren, 1841-05-07
To Samtaler imellem Madam Gens og hendes Sønner Christian og Poul. I. Moderen. Hvorfor slog Du nu Din lille Broder, Christian? Chr. Han gjorde Nar af mig, Mo'er. M. Hvorledes da? Chr. Jo, han tegnede mig af, saa jeg saae ud som - jeg veed ikke hvad. M. Men, hvoraf veed Du da, at det var Dig, han havde tegnet af? Chr. Jo, Moer, for det lignede mig. II. Moderen. Hvorfor pufser Du til Christian, Poul? (Poul tier.) M. Hvorfor puffer han til Dig, Christian? Chr. Han siger, at jeg skal slaae den Lille. M. Tag Dig iagt, Poul! Jeg har længe lagt Mærke til, at det er Dig, der sætter alt det Onde i Christian.
Corsaren, 1841-05-07
Da Fregatten "Bellona"" ankom til Sandbanten ved Hornos Øerne, raabte den naturligviis Varsko! for ikke at paaseile den. Men Sandbanken var trodsig og vilde ikke gaae af Veien. Saa maatte den naturligviis tage Skade for Hjemgjæld og blev paaseilet.
Corsaren, 1841-05-07
Af hvilken Beskaffenhed Provianten maa være ved endeel militaire Corps, og med hvilke Øine Vedkommende maae betragte deres Undergivne, kan skjønnes af en Bekjendtgjørelse i "Berlingske Tidende", hvor iblandt Andet annonceres en Licitation over: 68 Tdr. 2/15 Skp. Havre, 687 Lpd. 17 B Hø, 467 Lpd. 4 B. Halm til 3die Livregiment til fods i Helsingøer.
Corsaren, 1841-05-07
Dhrr. Hashagen, Hyllested og Actionairerne i Ryssensteens Badeanstalt stulle have ifinde at anlægge Sag imod Metropolitanskolen, fordi denne har givet sine Elever kolde Dryppebade i Vinter. Metropolitanskolen agter at paastaae sig frifunden, af den Grund, at den har givet Eleverne dette gratis.
Corsaren, 1841-05-07
Man maa ikke troe, at "Corsaren" har været død for Verden i den lange Tid, hvori den ikke har ladet sig see. Tvertimod har den under sine Toure fra Justitsraad Reiersen til Cancelliet, fra Cancelliet til Politiet, fra dette til Hof- og Stadsretten og derfra igjen hjem i sin Stue lagt nøie Mærke til Alt, hvad der tildrog sig; men, hver Gang den vilde tale med, kom Hr. Justitsraad Reiersen og holdt den paa Munden. Nu har den endelig faaet sin Mund fri, og nu skal den ogsaa bruge den af Hjertenslyst. - - Aa, hvad dog den Talefrihed er for en deilig Ting! det føler man først, naar man har mistet den. Gud velsigne Kong Christian den Ottende, fordi han, som "Fædrelandet" siger, har ordnet den. Men det var ikke det, vi vilde tale om (vi kunde nemlig let tale for Meget og blive lagt under Beslag); det var om de mærkeligste Tildragelser i den sidste Tid. For det Første er Kronprindsens Helbred bleven bedre. Vorherre holdt sin Haand over ham og bevarede Landet dets Haab, Armeen en General, Flaaden en Admiral, Kunstacademiet en Præses, Videnskabernes Selskab en Formand, og Militaircommissionen... Au! naar vi tænke paa Militaircommissionen, er det, ligesom om man traadte os paa en Ligtorn. Paa samme Tid bragte "Portefcuillen" sine Abonnenter den "Hjobspost", at Hr. Carstensen igjen var tiltraadt dens Redaction; men til Erstatning faae de nu en Concert. "Berlingske Tidende" og "Dagen" geraadede i et frygteligt Klammeri. Folk troede, at de ligesom hine Haier vilde spise hinanden op; men vi vidste det bedre. Vi meente (og det viste sig, at vor Mening var den rigtige), at de begge vilde trække sig tilbage, saa- snart de blot havde smagt hinanden. Efter denne Kamp sad "Dagen" mismodig og med en styg Smag paa Tungen hjemme i sin Stue og vilde netop stoppe sig en Pibe, da en af dens Bekjendte kom og fortalte, at "Kjøbenhavnsposten" var ifærd med at rive Metropolitanskolen ned. "Saa" spurgte "Dagen" og sprang forbittret op; "saa skal den da først rive mig ned. Thi, faae de først Lov til at rive det ene Skrøbelige ned, saa tage de snart det andet, og saa - Godnat med os Allesammen!" - Dermed foer "Dagen" ind imod "Kjøbenhavnsposten," og Kampen er ikke rigtig endt endnu. "Kjøbenhavnsposten" havde netop paa den Tid oplevet sin trettende Beslaglæggelse under Kong Christian; men desuagtet kan den ikke maale sig med "Corsaren"; thi dennes Beslaglæggelser have vel i Tallet været færre, men have viist sig ulige meere frugtbringende. For "Corsarens" fem ansvarhavende Redacteurer er blevet eller bliver i disse Dage beskikket 6 Actorer og 9 Defensorer; for den formeentlig virkelige Redacteur: 5 Actorer og 5 Defensorer, og for de tre andre Tiltalte 1 Actor og 3 Defensorer - Summa: 12 Actorer og 17 Defensorer eller 29 Hof- og StadsretProcuratorer, som blive satte i Activitet. Det antages at være et lykkeligt Omen for Sagens Udfald, at den bliver saaledes ordnet; thi hvorledes skulde en Sag kunne tabes, naar den har 17 Defensorer?
Corsaren, 1841-05-07
Theatret. Det nye Syngestykke "Dronning for en Dag" er ifølge "Dagens" Feuilleton et særdeles vakkert Stykke, naar blot undtages Musikken, Sangen og Spillet. Samtale mellem en Theaterdirecteur og en af hans Venner. Vennen. Man har aldrig den Fornøielse at see Dem i Theatret, Hr. Justitsraad. Justitsraaden. Jeg gider s'gu inte gaae derden - det er saadan noget Sk-, vi gi'e. V. Saa synes mig, De stulde tage Deres Afsted, Hr. Justitsraad. J. Skulde jeg forære dem de 400 Rbd.?
Corsaren, 1841-05-07
Naar "Corsaren" er kommet noget i Orden i sit nye Trykkeri, skal Redactionen bestræbe sig for at give Abonnenterne Erstatning for det i den sidste Tid stedfundne Ophold. De ærede ubekjendte Medarbeidere af "Corsaren" gjøres herved opmærksomme paa, at, paa Grund af Omstændighederne blive alle de Bidrag, som ikke kunne benyttes, strax brændte, og de, som antages til Brug, blive afskrevne og derpaa ligeledes brændte. Forøvrigt haaber, Corsaren, at dens Forhold til dens Medarbeidere vil blive aldeles uforandret.
Corsaren, 1841-05-14
Charivari. J Mandags git Hs. M. vor allernaadigste Konge i sig selv - det vil sige: i Linieskibet "Christian den Ottende." En vis Roestilde-Stænderdeputeret, der tillige er Embedmand, opholder sig, eller har for ganske nylig opholdt sig her i Byen for at faae Tilladelse til at gjøre en Badereise. Han har i dette Øiemed anført, at hans Ønskes Opfyldelse vilde have en gavnlig Jndflydelse paa hans Constitution.
Corsaren, 1841-05-14
Kunstudstillingen 1841. Man har fra forskjellige Sider bebreidet "Corsaren", at den ikke har omtalt dette Aars Udstilling paa Charlottenborg, og vi see os derfor nødsagede til at rykke frem med Grunden til vor Taushed -: Vi ere meget omhyggelige for vore unge Kunstneres Renommee.
Corsaren, 1841-05-14
En af Aarsagerne til, at salig "Corfaren" No. 21 blev lagt under Beslag, var, som man vel mindes, den Omstændighed, at vi, maaskee urigtigt. havde af en Udnævnelse taget Anledning til at bemærke, at den sande Fortjeneste bliver belønnet allerede i dette Liv. Dette Uheld har gjort os forsigtige med Hensyn til enhver Attring om Naadesbeviisninger, og vi berette derfor i Dag uden nogen Anmærkning, at der er tilstaaet Dor. cand. theol. Rask (Udgiver af den uskyldige Morskabslæsning for Almuend) og Hollard Nielsen (Forfatter af "Charakteerbog for Oppositionsbladene" og Trojels Compagnon om "Polemiske Blade") Privilegium til at udgive en politisk Avis.
Corsaren, 1841-05-14
Man vil erindre, at vi for nogen Tid siden ved Hjælp af vor Physiognomik beviste, at "Dagen" med fuldkommen Ret var bleven lang i Formatet. Dette var os imidlertid ikke nok, vi vilde ogsaa kjende og oplyse Publicum om den naturlige Grund til denne Forandring. Vi have fundet denne Grund, efter lang Gransken og efter et besværligt Studium, og den, der ledte os paa Sporet og altsaa har størst Deel i Æren for Opdagelsen, er Professor Forchhammer. Han gjorde nemlig, som bekjendt, i Anledning af Jordskjælvet, opmærksom paa, at visse Landstrækninger, navnlig Jylland og Norge, i Tidernes Løb have hævet sig derved, at Noget nedenfra har trykket Jordskorpen op. Dette fandt aabenbart Anvendelse paa "Dagen"; thi ogsaa den er bleven hævet i Veiret formedelst et Tryk nedenfra, ("Dagen" har nemlig ikke nok i at blive trykket ovenfra) hvilket Tryk udoves af dens "Feuilletons". - Efter at dette Resultat var vundet, blev det os ved Hjælp af Analogien let at finde denne "Feuilletons" Natur. Det, som har trykket Jylland og Norge op, er Kulsyre og Vanddampe: ergo maa det, som har trykket "Dagen" op, nemlig dens "Feuilleton", ogsaa være Kulsyre og Vanddampe. - Vi forelagde dette Resultat for en dygtig Chemiler (det var ikke Scharling) og forespurgte hos ham, om disse Stoffer kunde anrette Skade. Han tilskrev os følgende Svar: "Vanddampe ere i sig selv ikke skadelige, hvorimod Kulsyren i Almindelighed frembringer Søvnighed, Gaben, ja endog Bedøvelse, hvorfor jeg raader Redactionen at anmelde Opdagelsen for Sundhedspolitiet. - Men vi have altfor stor Respect for alt Politi, til at vi skulde henvende os til Sundhedspolitiet. Man sætte Hjerke for, man sætte Hjerte bag, en Tyv er dog en Tyv.." (For ikke at paadrage, os Ansvar sætte vi til: sans comparaison), og des- aarsag foretrække vi at bekjendtgjøre vor Opdagelse her, til Efterretning og Advarsel for alle Vedkommende.
Corsaren, 1841-05-14
"Portefenillen". - Da Hr. Carstensen kom hjem og saae sin "Portefeuille", opdagede han de bekjendte aabne Steder. - "Der er for mange Huller," sagde han; "de maae fyldes." - "Men hvorledes skulle de fyldes?" spurgte Medarbeiderne, idet de trakpaa Skuldrene. - "Dertil har jeg bragt Midler nok med mig," svarede Hr. C. med en hemmelighedsfuld Mine. - Bladet kom ud, Medarbeiderne saae deri: Hullerne vare udfyldte - med Streger og Nuller. "Det kunde vi jo ogsaa have gjort," sagde Medarbeiderne. - "Ja," svarede Hr. C., "bagefter er det ingen Sag at sige om en god Jdee: det er min."
Corsaren, 1841-05-14
En Samtale. Læreren. Hvorved beviser Du, at Menneskets Sjæl er udødelig? Eleven. Menneskets Sjæl kan ikke ophøre; thi Jntet kan ophøre at være Noget. Læreren. Hvad siger Du? "Jntet ophører at være Noget?" Du har nok aldrig seet et Stervbo under retslig Behandling.
Corsaren, 1840-11-20
Literaire Anmeldelser. I. Klageskrift mod Scholten, forfattet af Magens, udgivet af Scholten. Kleins Forlag. Der gives som bekjendt Ting, der ere incommensurable indbyrdes ɔː man kan vende op og ned paa dem, skjære dem i Stykker og sættte dem sammen, dividere og multiplicere dem, og dog faaer man dem ikke til at passe sammen. Paa lignende Maade gives der Ting, som ere incommensurable med den sunde Fornuft, og blandt disse Ting regne vi i en vis Henseende hiin Bog. Det løber surr for os, naar vi ret tænke over den Maade, hvorpaa den er sommen i Trykken, og hvad deraf er opstaaet. Magens bliver i Anledning af denne Bog sagsøgt af Scholten for med Hensyn til ham at have overtraadt Trykkefrihedsanordningen, og dog er det ikke Magens, der har udgivet Bogen og derved begaaet Forseelsen, men Scholten, der har gjort det paa hans Vegne; og paa den anden Side er der ved denne Leilighed, ingen Presseforseelse begaaet; thi Scholten har jo, som sagt, selv udgivet Bogen, og Enhver har jo Lov til at lade trykke saa mange Jnjurier imod sig selv, som hannem lyster. Og naar nu Magens skulde blive domfældt og komme under Censur, saa vil dette altsaa skee for en Bog, som Scholten imod hans Villie har ladet trykke og bringe i Publicum. Det er til at blive desperat over, saa forunderligt er det, og dog skal det ikke være fuldt saa forunderligt som mange andre Ting i Vestindien.
Corsaren, 1841-05-14
Theatret. Af flere udvortes Tegn seer man, at Directionen i denne Tid gjøre store Anstrængelser for at ophjælpe Theatret. Saaledes annoncerer den mod Slutningen af hver Uge et Udvalg af de bedste Stykker for den tilkommende Uge. Naar det desuagtet ikke hidtil er lykkedes Directionen at faae disse Stykker opførte, kan dette ikke falde dens gode Villie til Last; tvertimod seer man jo, at "Villien til det Gode haver den; men Evnen dertil laver den ikke."