JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
Blandinger. (Meddeelte.)Et Exempel paa engelsk Frimodighed. Man har altid troet, at Englænderne indbilde sig, at der, som Wessel siger: "kun gives Mennesker i England." Længe kan dette maaskee have været Tilfældet, men at den nyere Tids op lyste Britter tænke anderledes og hverken skamme sig ved, at nævne deres egne Feil, eller indrømme andre Nationer Fortrin, hvor de virkeligen besidde dem, derpaa læser man to mærkelige Beviser i to Bedømmelser i et af de nyeste Hefter af Westminster Review. Den ene over An historical Treatise of an Action of Suit at Lau, &c. begynder saaledes: Faa Misbruge ere vanskeligere at udrydde end den engelske Lovs Misbruge, og, saa parader som det maatte synes, Størrelsen, Antallet og Urimeligheden af dem er blandt Hovedaarsagerne til denne Vanskelighed. - Maaden, hvorpaa disse Egenskaber vise deres beskyttende Indflydelse, er ikke vanskeligere at opdage. Jntet Ord, nyttigt eller unyttigt, er et Lovdocument belæmret med, for hvis Jndskydelse, Sagføreren jo rundeligen er betalt, og, i Almindelighed, bliver atter betalt under Sagens Løb. Jngen Afskrift bliver gjort, hvoraf Sagførere jo høste stor Profit. Jngen Formularer gives der, som jo tjene til Paaskud for Anklagelser og neppe et Minut af Opsættelse, som jo er opfundet til Sagførernes Beqvemmelighed eller Profit, eller til begge Deele. For enhver af de utallige Løgne, der fortælles under Løbet af en Sag, faaer Sagføreren eller en Anden, Løn; kort, der gives ikke en eneste Ufuldkommenhed i Loven, hvis Tilværelse i en eller anden Henseende jo er til Fordeel for Sagførerne. - Fra Sagførerne og alle dem, der staae i Forbindelse med disse - en meget stor Forening - vilde det være ufornuftigt at vente, at mange Forslag til at forandre Loven skulde udgaae. Tvertimod maae man vente, at de ville lægge Hindringer i Veien for enhver foreslaaet Lovreform. J denne Tone vedbliver Rec. at ivre mod de engelske Jurister.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
En anden Bedømmelse over J. A. Duleures Histoire Physique, Civile et Morale de Paris &c. 10 vol. Paris 1823 og J. C. L. Sismonde, Histoire des Francois 9 vol. Paris 1821 26, indeholder følgende mærkelige Selvbekjendelse: "Uagtet vi ikke, som saa mange af vore Samtidige, have gjort det til vort store Hverv, at indprænte vore Landsmænd en dyb Følelse for dette egen Viisdom og Dyd og lære dem, hvor stolte de bør være af hver Ting der er engelsk, fortrinligen af hver Ting, der er engelsk og slet, er den os langt fra ikke ubekjendt, hvor meget de virkeligen have at være stolte af og i hvormange Helseender de kunne tages til Mønstre af hele Vel dens Nationer. Naar vi see dem i nogen Fal for at glemme deres egne Fortjenester, saa ville vi ogsaa holde en Præken for dem over denne forslidte Text. Men det er ikke deres Feil, at undervurdere dem selv eller overvurdere andre Antioner; de trænge mere til Advarere end Forgudent, og vi troe ikke, at det kan være dem til nogen Nytte at vide, at hvis der gives adskillige Punkter, hvori de staae over deres Naboer, saa gives der andre, hvori de staae under dem, at de kunne lære noget af andre Nationer ligesom andre Nationer kunne lære noget af dem. - Medens Quarterly Revien arbeider paa at overbevise os om, at vi ere Halvandet Aarhundrede forud for vore termeste Fastlands Naboer, er det umueligt at lukke vore Øine for den Kiendsgierning, at disse Naboer nu spille en større Figur i den literaire Verden end vi. Dette er noget næsten Nyt i begge Landenes Historie; det var visseligen ikke Tilfældet førend den franske Revolution; men det er ganske bestemt Tilfældet nu. Medens vore Literatorer, der have den sædvanlige Skjebne som de, der ikke hige efter andet end det blot Birlige, glippe endog i at opnaae dette, er der i Frankrige opstaaet en gandske ny Classe af Forfattere, aldeles fri for den Letfærdighed, der characteriserede den franske Literatur og den gamle Orden, og som characteriserer Literaturen i hvert Land, hvor der er et Aristocratie. De skrive som om de vare sig bevidste, at Læseren venter sig noget vigtigere af dem end blot Morskab. Uagtet mange ere høiligen begavede med Stilens Skjønheder, synes de dog aldrig begierlige efter at udkramme deres egen Veltalenhed; de synes at skrive, fordi de have noget at sige, og ikke fordi de ønske at sige noget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
J Philosophien opoffre de ikke Sandheden for Veltalenhed; i Historien opoffre de ikke Sandheden for Romanen. Denne Forandring i den franske Literaturs Characteer er fremfor Alt mærkelig i deres historiske Arbeider. Historieskriverne fra fordums Dage i Frankrige beskyldtes med Grund for, at de foragtede Kiendsgierninger og ikke toge i Betragtning hvad der var Sandhed, men hvad der gav deres Fortælling scenisk Jnteresse; de nuværende franske Historieskrivere udmærke sig næsten ved tydsk Grandskningsaand og ved en Samvittighedsfuldhed i at anføre Hjemmel for de mindste Smaaomstændigheder, der forbyder enhver Tanke om at de have andet for Øine end Sandhed. J de sidste fem Aar har Frankrig frembragt mange historiske Værker af stor Vigtighed; flere end nogensomhelst Nation i samme Tidsrum. To af de vigtigste ere de ovenanførte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
Under Kongen af Spanien vare Afgifterne af Minernes Frembringelse i Chili, een af de vigtigste Jndtægtskilder. Minerne stode underen egen Jurisdiction og Intendencia minerie var en vigtig Bestyrelse. Den rettede sig efter en Lovbog og Anordning, der kaldtes Ordenanza de minerie, som roses af forskjellige Forfattere for deres Viisdom og Fuldstændighed. Deres Hovedformaal var, at beskytte Minernes Eiendom, at betrygge Opdageren af en Mine i sin Ret at drive den og forsikkre Kongen den Deel af dens Frembringelse, der tilkom ham som Afgift. Værdien af det Guld og Sølv, der aarligen vandtes i de spanske Colonier i America, beløb sig til 38 Millioner Dollars. Afgifterne af Qvintos og Cobos, og andre Privilegier og Fordele, som Kongen nød, udgjorde henved 3 Millioner Pund St. aarligen. Førend Aarer 1804 ydede Chilis Miner allene 5,212 Mark Guld og 29,700 Mark Sølv aarligen, hver Mark beregnet til 8 spanske Unzer, siden Revolutionen ere Minerne blevne overordentlig mindre bearbeidede. Det, der kom til Mynten, er blevet formindsket til 868 Mark Guld og 1,874 Mark Sølv. Der er forskjellige Aarsager til denne store Formindskelse, den vigtigste er fremmede Kjøbmænds Smuglerier med Barrerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
Den gamle Regjerings virksomme Organisation til Minernes Bestyrelse og Afgifternes Betryggelse er forstyrret, medens Afgifterne hæves i samme Størrelse. Forskjellen imellem at oversende Barrer til den Priis, de kunde kjøbes for i Minerne og i Mynt fra Mynten var aldrig ringere end 35 pC., Fristelsen til at smugle var følgeligen stor og i et Land, hvor der er saa mange Smuglere, uimodstaaelig. Man unddrog sig for at betale Afgifter, og den ringe Deel pina, som Metallet fra Minerne kaldes, der anvendtes til Mynten, formenes at være brugt som en Sminke for Smuglerie, fra Folks Side, der ikke aldeles kunde skjule deres Foretagender. (Af J. Mier's Travels in Chili and la Plata, 1826, og Westminster Review, Juli 1826.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
i Anledning af den stærke Hede i afvigte Sommer, at han allerede siden en Tid af næsten ti Aar har fundet ved Iagttagelser stadfæstet, hvad den navnkundige Astronom Herschel for længst har paastaaet og den rettroende Verden beleet, at de store Solpletter frembringe en høiere Varmetemperatur i Jordatmosphæren. Han forsikkrer, at den berømte store Solplet bevægede sig over den midterste Deel af Solskiven d. 12 Juli, da Thermometret stod 126 i Skyggen, og endte sine Evolutioner d. 19 Juli, da Heden var nemlig stærkest, 1 2 i Skyggen og 1/350 R. i Solen. Han føler sig det vigtigste i Meteorologien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
Cardinal Albani, fortæller Mad. Genlis i sine Memoirer, havde stor Lyst til en fortræffelig antik Obelisk i Prindsen af Palestines Have paa hans Landsted. Han vilde kjøbe den, men Prindsen vilde ikke afhænde den. Kort Tid derefter tiltræder Prindsen en Reise. Hvad har Cardinalen at gjøre? Han afsender om Natten fire Tusinde Mand, som trænge med Magt ind den i Cardinalens Have ved Villa Alban. fundet paa sin Gaard en stor etrurisk Gravhvælving, der indbefattede ikke færre end 300 af de skjønneste og zirligste Vaser. Storhertugen, renz.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
paa følgende Circulations-Læseselskaber: 1) For den nyeste engelske Literatur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
(Heri circulerer de nyeste og interessanteste Roziner. 2) For de i det franske og tydske Sprog i maner, Reisebeskrivelser, Reviews og Maga Hos Undertegnede modtages Abonnement af Toscana har kjøbt dem for sit Museum i FloEn Godseier i Toscana har ved Gravning i Haven, tage Obelisken, bære den bort og sætte overbevist om, at dette Capitel engang til blive Gruithuisen paastaaer i Kastners Archiv f. A. ger og Journaler fra disse Læseselskaber efter hver Tid. feselskaber 2 til 3 Nummere ugentligen tilbragte maner og Reisebeskrivelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
theologiske Skrifter. kelige juridiske Skrifter. ter, Memoires &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
den nyeste Tid udkommende historiske Skrif3) For de i det tydske Sprog udkommende mær 4) For de i samme Sprog udkomne mærkelig 5) For de nyeste og interessanteste tydske Ro 6) For de beste tydske Journaler og Blade. Deeltagerne erholde i ethvert af disse Læ for en Betaling af en Specie Qvartalet, og kunne nye Jndtrædende optages i samme til en Ogsaa udenbyes Boende kunne erholde Bo nærmere Overeenskomst med Undertegnede. Kjøbenhavn, i Marts 1827. C. A. Reitzel, store Kjøbmagergade No. 13. Species 229.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
Hamburg 2 M.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
Kjøbenhavns Børs, den 27 Marts 1827. a vista 227.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
Specier solgtes til 13 Rbmk. 12 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. (af Laanet 4 Febr. 1820) 101 Dito Dito. . . . . . . 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) pr. Rdlr. Rigsgjeld. Svenske Sedler. pr. 100 Specier 171 171 1/2 Rbd. Sal. 50 1/2 61 Rbs. Teg 83 1/2 84 Rbd. Sedl. i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
Nationalbank Obligationer. Rbd. 5. Dito Dito. . . . . . . 115 1/2 116 Sedler. 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-27
6 pC. norsk Laan, Renter pr. 6 Januar 93 - Rbd. r. 6.4 pC. Dito nye . . . . . ved Hambro & Søn. 104 - i Banco. 94, 94 1/2 i Banco. C. nye danske Oblig. Asiatiske Actier. . . . . . i Sedler, 58 168 3/8. L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fireogtyvende Aargang. No. 26. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 31 Marts 1827. Optegnelser paa en Reise Sommeren 1825. (Fortsættelse; see No. 71 forr. Aar.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
Lübek. Aftenen d. 27 Junii. To og en halv Dag ere nu her forsvundne, og jeg er bleven kjendt med Stadens vigtigste Indretninger. Min Reises første Dage havde en Reises ønskelige Behageligheder og Afvexlinger. Jeg havde, hvad de fleste Reisende med Dampskibet Prinresse Wilhelmine gjøre, og finde sig vel ved, valgt den gode Gjestgivergaard: "Fun Thurme", og vi have været ret Mange her. (De andre gode Gjestgivergaarde nævnes i Tregders Skrift.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
En af de Ting der i Lübeck har havt Behagelighed for mig, er at man uden for Husene paa Gaden, hvor smaa Borde, Bænke og Stole udbringes, kan i fri Luft nyde sin Kaffe, sin Cigar, sin Conversation, som om man saa uden for en Havestuedør. Den første Eftermiddag opvartedes vi af en forbigaaende Janitscharmusik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
J Morgen tidlig gaaer Reisen videre fort til Hamburg, 8 Mile. Det er ikke vanskeligt at faae gode Retourleiligheder, hvorom man friakkorderer uden at være indskrænket ved lige Baand som hos os. Man reiser saaledes behageligere og beqvemmere end med Posten. Jeg og Senator – fra Eutin give hver 8 Mk. Cour. 2 s. Cour. Det er en god Offenbachervogn vi faae. for en god Befordring for os og vore Kofferter. Jeg slutter Optegnelserne om Lübeck med at hensætte af Værtens Regning en Dags Udgift: 1 Portion Kaffe 8 s. Cour., Brød dertil 2 s. Middag ved Gjæstebordet 12 s., 1 Flaske rød Vin 1 Mk. 4 s., Aftenen ved Gjæstebordet 12 s., Logis og Lys 12 s. Altsaa 1 Rth. 1 Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
Hamburg. Den 28 Juni kom jeg saaledes til Hamburg og fik i "Hotel de Saxe" et got Logis i et Værelse ud til en Have, hvis Træer og Skygge var mig paa denne Aarstid særdeles velkommen. Uden at have bestemte Forretninger, blot reisende for Sindets og Helbredens Beste, og gode Bekjendtskabers Stiftelse, dernæst at blive bekjendt med mærkelige og skjønne Steder, bleve naturligviis Dagene anvendte meest i Omegnen. Den herlige Det. A. S. Eberhard, fra hvis Haand man har skjønne æsthetiske Arbeider, saasom Digtet "Hanchen, Romanen, Westold und sein Freund og flere, havde jeg paa Dampskibet stiftet Bekjendtskab med. Han boer i Halle, men havde just i denne Sommer besøgt, med sin Kone og en ugift Dotter, en anden gift Datter, der boede i Hamburg. Den Lethed, med hvilken man ved Dampskibsfarten fra Lübek kan komme til Kjøbenhavn, havde bestemt ham til at besøge Danmarks Hovedstad og nærmeste Omegn. Det traf sig just at hans Tilbagereise. faldt ind med min Reise, og vi vare sammen til Brunsvig. J det behagelige Selskab med denne elskelige Mand besaae jeg endeel af Ham burgs skjønne Omegn, den "Rainvilske Have, Klopstoks Grav, Flolbek &c. &c. Af den udmærkede Handelsgartner i Flothek kjøbte Dr. Eber haard sig nogle Blomster og Buskværter for sin Have i Halle, og udsaae sig nogle. Af Roser var her en overordentlig Forskjellighed; en af de ypperste Planter kaldet: "Dronningen af Danmarks Rose, kostede 12 Mk. Cour. Enkelte andre skjønne Blomster kostede endog 6 Specier. Om Aftenerne besøgte jeg Stadens Theater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
Vaudevillen: "Sieben Madchen in Uniform blev d. 30 givet tredie Gang, og modtoges bestandigen med en furieuse fordre, for at bruge Dr. Reinholds Udtryk i hans Tidsskrift: Hammonia. De syv Piger komme i Stykkets Slutning frem, i deres Pigedragter exercerende, og det hamburgske Publikum er saa indtaget heri, at efterat Dækket er faldet, blive de atter fremkaldte og maa give paa ny en Gevær-Exercice. *) 7) Jeg saae Stykket den i Brunsvig hvor det og J den hamburgske Stat - denne liden men vigtige lydske Republik, beroer den fuldbyrdende Magt paa det høiædle og høivise Senat eller Raad. Dette har to Hovedklasser af Medlemmer. Nogle sidde in senatu, ande ere Tilforordnede de senatu. In senatu ere 1.) fire Borgmestere, af hvilke den ældste er betingelsesviis at betragte som Hoved for det Hele. Det tre Borgemestere ere gradnerede Reis lærde, den fjerde er en Kjøbmand, der præsiderer afvexlende i Halvaars Tidsløb i Raadstuen, saaledes at der stedse er en første og en anden præsiderende Borgmester. Den første Præsiderende er stedse en Retslærd. De føre den TitelMagnificenz. 2.) 24 Herrer af Raadet (Senatorer), af hvilke elleve Retslærde, de øvrige Kjøbmænd. Hine føre Titel: Hochweisheit, disse Titelen: Wohlweisheit. Medlemmerne af Raadet de senatu ere 1) fire Syndici, der have ikkun consultative Stemmer, men dog Titelen Magnificenz; de ere især overdragne de udenlandske Anliggender, en af dem er ved Forbundsdagen. De maa være graduerede Retslærde 2. Fire Sekretærersecretarii, samtlige Rets lærde. De have ingen Stemme. Jkkun Rets lærde og Kjøbmænd ere valgdygtige til Senatet, Patricer gaves aldrig i Hamborg. De bekjende sig for nærværende Tid samtlige til den lutherske Kirke. Vel ere nu Reformerede ogsaa valgbygtige; men af dem gives kun faa i Hamburg, ligesom og af Romersk Katholske. Jøder ere formeligen udelukkede. som overalt, var yndet. Nu vil det snart kunne ventes paa Kjøbenhavns Theater, efter Dr. J. Heibergs Bearbeidelse for den danske Skueplads Det faaes ved Gammelstrand Nr. 158, anden Sal for 3 Mk. (Marts 1822.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
Af det høiærværdige Domkapitul, som har Rang efter Senatet, og som forhen gjorde Regjeringen mangen Vanskelighed, leve nu kun 6 Medlemmer, blandt hvilke Skribenten Det. F.H. S. Meyer fører Forsædet. Man lader disse Poster efterhaanden uddøe. De have tildeels endnu uhyre Indtægter af Domcurierne. Den lovgivende Magt saavelsom den hele Finantsforvaltning er i nogle borgerlige Kollegiers Hænder. Disse ere: I. De Overældstes Kollegium (K. der Oberalten, XXV viri, Funtzehmanner), nemlig tre af ethvert af Byens 5 Kirkesogne. De have en Sekretair, der maa være Retslærd. De ere de eneste BorgerRepræsentanter der ei have Honorar. De store Forstæder og det Hamburgske Distrikt bliver ikke repræsenteret. 2. De Herrer Tilforordnede af Kæmneriet (Verordneten der löblichen Kammerey), af hvert af de 5 Kirkesogne to. De overrække selv alle Senatsmedlemmerne deres Honorarer, og Hamburgs Finantzer ere nu, uagtet de forløbne Aars Trængsler, gode. Statspapirerne (Kammerbriese) ere Pari, Renter betales punkt ligt. 3. De 6oves Kollegium (K. der Sechziger); af hvert Kirkesogn 9 Borgere, hvilke i Samfund med de 15 Overældste udgjøre dette Repræsentantkollegium, til Medopsigt over mange enkelte Forvaltningsgrene. 4. Ligesaa de 180ves Collegium (Kollegium der 180ger). Det sammenkaldes af Senatet ved de Overældste i faa vigtige Tilfælde. J de vigtigere komme til ubestemte Tider Borgerskabet (d. erbgesessene Burgerschaft) sammen; saaledes at enhver Borger, der eiendommelig besidder en Grundeiendom af i det mindste 3000 Mark Bros Værdie, har en Stemme. De forsamle sig efter de 5 Kirkesogne under den ældste Overældstes Forsæde, og raadslaae med Senatet, der foredrager. Kirkevæsenet staaer under Senatet og de Hoves Kollegium. Geistligheden - en Superintendent har Hamburg ikke havt siden Bugenhagen - udgjør kun et Ministerium, ei et Konsistorium. Selv nye Sang- og Skolebøger maa være Senatets Undersøgelse overdragne. Som bekjendt har Hamburgs Geistlighed i forrige Tider viist Herskesyge. Derfor er Jndskrænkning paalagt den. Kirkegodserne, siden Reformationen uforkrænkede vedligeholdte for deres hellige Formaal, staae under Opsigt af Senatets Medlemmer og Tilforordnede af Borgerskabet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
Indenlandske Efterretninger. Paa sit Stamgods Thorseng døde den 15de d. M. Generallieutenant Frederik Juul, Storkors af Dannebroge, i en Alder af 66 Aar. Han nedstammer fra en i Danmarks Aarbøger, berømt Slægt, hvoraf Esper Juul, Canik i Ribe, allerede nævnes i Aaret 1299. Han var en Sønnesøn og Dattersøns Dattersøn af den udødelige General-Admiral-Lieutenant Niels Juul. Han blev født den 29de Januar 1761. paa Odense Slot, hvor hans Fader havde sin Bolig, som Stiftamtmand over Fyens Stift. Hans Liv var en uafbrudt Kjæde af prisværdig Virksomhed. Han havde den tunge Lod aldrig at have kjendt sin Moder, thi hun døde 6 Uger efter hans Fødsel, og at have mistet sin Fader i den spæde Alder af sex Aar. Men Forsynet dødede paa denne haarde Skjæbne, ved at lade sam i hans Morfader finde en Formynder og Opdrager, der dannede hans Aand og Hierte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
J dennes Huus var han indtil sit 15de Aar (1776) da han gik til Universitetet i Kiel, som han forlod 1780, for at gjøre en Udenlandsreise. Aaret 1794 besøgte han de mod Frankrig kjæmpende allierede østerrigske og preussiske Armeer. 1796 gjorde han smaae Reiser for at udvide sine landoeconomiske Kundskaber. 1801 blev han Chef for det nysoprettede fyenske Landværnsregiment med Charakteer af Oberst; 1803 Storkors af Dannebrog; 1807 betroedes ham Befalingen over et Corps til Nyborg Fæstnings Dækning. 1808 blev han ved Landværnsregimentets Ophævelse Oberst ved Infanteriet, 1809 Generalmajor og endeligen Generallieutenant. Hvad han var som Landoeconom, og hvad han virkede for sit i saa forskjellige Henseender saa mærkværdige Stamgods, derom læstes allerede for henved 20 Aar siden følgende Vidnesbyrd (S.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
Skilderiet f. 1803 S. 346.) J en Skrivelse fra Hertugen af Holstein=Bek til Hr Aug. Kor be, hedder det blandt andet: "Frem for Alt prisede jeg mig lykkelig paa min Reise, ved at blive bekjendt med een af de første Oeconomer i Danmark, maaske i Europa, Kammerherre v. Juul, Eier af Øen Thorseng, en i alle Henseender ærværdig og sjelden Mand, hvis Navn burde være hver Jordbruger helligt." Mærkværdigt er det, hedder det videre i Brevet, at han har mødt alle de Hindringer og Modsigelfer, som i alle Lande mødes ved alle Forandringer. Men hele Øen Thorseng er nu en Have. Paa dens høieste Punkt staaer en Kirke, (Bregninge Kirke) hvis Taarn Kammerherren, har ladet omskabe til et Observatorium. Herfra seer man hele den paradisiske Øe ligge under sig; nordlig den sydlige Halvdeel af hele Fyen, det store Belt og i det mørke Fjerne Øen Sjælland; østlig Øen Langeland og længere borte den frugtbare Øe Laaland og flere Smaader. Sydligere overskuer man Østersøen og tydeligen den Holstenske Kyst indtil Kiels Havn samt Femern; vestlig den hele slesvigske Kyst indtil Øen, Als, der taber sig bag Fyen, og en Mængde Smaaøer. Den hele Kreds, som man overskuer, har i det mindste 36 til 40 Mile i Omkreds. 4II
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
En anden for kort Tid siden afdød dansk Mand, der ved Talenter, Kundskaber og Stilling havde erhvervet sig mærkeligt Navn, er Generalmajor Adrian Benjamin v. Bentzon. Han var fød d. 22 April 1777 i Tønsberg, hvor hans Fader da var konstitueret Byfoged. Han blev opdragen i Bergen hvor Faderen blev virkelig Byfoged. Efterat have deponeret fra Bergens Skole 1793, fuldendte han i de 3 paafølgende Aar med Udmærkelse sin akademiske Bane ved Kjøbenhavns Universitet; i hvilken Tid han og udarbeidede en Besvarelse paa det akademiske Prisspørsmaal. Hvilken Alder er best skikket til at danne store Digtere, Jndført i Minerva 1796 April S. 141. Han blev 1798 Adjunkt og Notarius ved det juridiske Fakultet i Kjøbenhavn. - 1799 blev han udnævnt til Medlem af Regjeringen paa de danske vestindiske Øer. 1815 Ridder af Dannebrog. 1816 Generalgouvernør over bemelte Øer, og Generalmajor, 1817, 28 Oct., Kommander af Dannebrog. Afgik 1825 fra Generalgouvernørsposten. Han har fordansket Schrøders Lystspil, Wohl thun tragt Zinsen - og Kotzebue's Skumler. Han døde i Christiansted paa St. Croix d. 18. Januar d. A.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
Da Seminariet Bernstorffsminde nu ginske er ophørt at være til som Seminarium, i den sidste Gnist af Haab om dets længere Vedbliven saaledes aldeles udslukt, vilde det vist ikke være Oplysningens sande Venner ialmindelighed, og de Seminarister, der vare saa heldige, i denne sande Planteskole at erholde deres bedre Dannelse isærdeleshed, ukjært, fra en duelig Haand at see Literaturen forøget med et Tidens Altstykke, eller historisk Efterretning om det kongelige Fyenske Skolelærerseminarium Bernstorffsminde, fra dets Oprettelse til dets Ophævelse. Et saadant Skrift vilde tillige blive et interessant Bidrag til Almueoplysningens Historie i de 3 sidste Decennier. Bernstorffs minde, hvortil saa mange kjære Minder er knyttet, burde dog ikke nændset forgaae i Tidens Strøm, "paa Tidens de rullende Bølger." som der saaofte og saa inderlig blev qvædet. (H. A. 48.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-31
Blandede Efterretninger. (Meddeelte.) Storbritaniens nuværende Stilling.