Berlingske Tidende, 1785-12-30
Prindsen af Oranien har selv til enhver Tiid med Nøiagtighed og med en møisommelig Application udført sin Charges Pligter. Han har ikke efterladt noget af hvad som paalaae ham og han kunde giøre, for ved den ubehagelige Tildragelse af 4de September at dæmpe de oprøriske Bevægelser, som udbrød i Haag. En saa ubetydelig og tilfældig Omstændighed kan ikke give noget Paaskud eller Anledning til at fratage Prindsen Commandoen over Garnisonen i Haag, og at overdrage den til en Officeer, som staaer under General-Capitain nens befalinger; det synes meget mere at være vist, at i det man uden nogen tvingende eller tilstrækkelig Bevæggrund tog en saa stærk og saa lidt nødvendig Forholdsregel, har man gjort et væsentlig Skaar i den høie Værdighed, som arvelig er bleven anfortroet Prindsen af Oranien ved en høitidelig Acte, saavel fra Provindsen Hollands, som fra de andre Provindsers Side. Man søger at gjøre en Resolution stedsevarende, som giør Statholderen og hans Charge som General-Capitain til et blot Navn og en tom Skygge, imedens man giver den Forsikring, at ville beskytte samme imod al Fornærmelse. "Prindsen af Oranien er ikke indkommen til Kongen med mindste Klage; det er bekiendt, at de Skridt, som man har gjort, have ligesaa lidet vundet Nationens bifald i Almindelighed, som alle Regenternes af Provindsen Holland. Disse Handlinger ere hele Europa bekiendte, og da de Statholderske Rettigheder bleve for nyelig i mere end een Provinds haandhævede med en ligesaa ædel som patriotisk Standhaftighed, saa fornøiede man sig derover. Det har være Hs. Majestæt empfindligt at see, at nogle blandt Regierings Lemmerne, som udgjøre Staterne af Provindsen Holland, ere formodentlig ved forudfattede Meninger, ved Misforstand, eller og ved en overdreven Jver blevne forledede til at vise sig som de, der ikke bare mindste Høiagtelse for Høistsammes Mægling og endnu mindre for Huset Oranien, som dog til alle Tider har gjort sig saa meget fortient af Republiken. Hs. Majestæt smiarer sig imidlertid med det Haab, at denne Tænkemaade ikke er en heel Nations, der fortiener saa megen Agtelse som den Hollandske. Hs. Majestæt tvivler ikke paa, at jo Deres Høimægtigheder, hvis Forsamling er Middelpunkten, og Driveværket af Unionens Medlemmers Raadslagninger, ville bedre vide at sætte Priis paa en Naboe=Magtes Venskab, som ved mere end en Leilighed har været Republiken nyttig, og endnu kan være det. Hs. Majestæt kan aldrig blive ligegyldig ved det Durchlauchtige Oraniske Huses Skjæbne, der saa nær angaaer Ham, og hvori Han har en formæhlet Prindsesse, der er Ham saakiær, og som ligeledes maae være det for hele Republiken for hendes Dyders og de store Egenskabers Skyld, hvormed hun er ziret, og formedelst den fortreffelige Opdragelse som hun giver sin Familie. Under denne Forudsætning, er det, at Hs. Majestæt paa nye ansøger Deres Høimægtigheder om og fra Deres Side venter tilvisse, at de i Følge Deres ligesaa oplyste som patriotiske Tænkemaade lader saavel Hs. Majestæt som Prindsen af Oranien vederfares mere billighed, at de paa den kraftigste Maade saavel i Provindsen Holland, som allevegne, hvor Omstændighederne maatte udfordre det, giøre sig Umage for at standse den overilede Fremgangsmaade. at de ved Deres gode Raad og Jndflydelse igien søge at oprette den saa nødvendige, men tillige saa aabenbar afbrudte, Endrægtighed, samt at de vælge de beste Midler til at stifte Enighed imellem Gemytterne, og at de for alle Ting sætte Prindsen af Oranien i den Stand, at han efter Statens oprindelige Constitution og til Nationens Gavn og Velbehag, kan udøve de Forretninger, som ere forbundne med de høie Charger, hvormed han er beklædet. Hs Majestæt er altil lige tilbøielig til at anvende sin gode Tieneste endog med de Magters Medvirkning, som ere Republikens Venner, der som samme skulde ansees for nødvendig eller nyttig, for ved et til Statens Beste tienligt Forliig at stifte en Forening imellem de forskiællige Partier paa varige Grunde. Hs. Majestæt igientager som Naboe, og paa den upaatvivleligste Maade, sin Forsikring til Deres Høimægtigheder om Apartiskhed i sin Mægling, og tager, Høimægtige Herrer, en ligesaa levende som oprigtig Andeel i de forenede Provindsers Velgaaende. Af den Agtelse, som man viser disse nye Forestillinger, vil Kongen slutte til den Værdie, som Republiken sætter paa Hs. Venskab. Hs. Majestæts Sindelabliver stedse uforanderligt, men dog afpasset efter den Giengieldelse, som Høistsamme erholder, besynderlig ihenseende til den billige Agtelse, Han fordrer, for Huset Oranien. Haag, den 9de December 1785. von Thulemeyer.