Berlingske Tidende, 1798-11-05
Ved en tredie Proclamation befalet Buonaparte, at Storherrens Pacha i Cair, skal beholde sin Anseelse og Jnd kommer. Jbrahim Dan tog Flugten med sin Armee, Skat. te og Fruentimmer fra Kan til Salthich, hvorden Buonovarte forfulgte ham. Salvich er det sidste beboede Sted i Egypten, hvor der er godt Vand. Der begynde Orkenerne som skiller Sgypten fra Syrien. Jbrahim Ben var jurtruttet fra dette Sted, da de Franske ankom der. Den Deel af Caravanen fra Mecca, som Buonaparte fratog ham var sagerriig. En eneste Kiøbmand forsterede, at han havde mistet indiske Vare for 2 Daler, som vare blevne tagne. fra ham. Mammelutterne forsvarede sig tappert, ere rig klædte, got bevæbnede og forsynede med Heste leve forresten, elendigt, i slette Jordhytter, hvor en Straasæk og nogle Leerkar ere deres hele Huusgeraad. Den 13de August forløBuonaparte Stædet Salthich, for at vende tilbage til Caro Han efterlod den befaling, at anlægge en Fæstning. Ju som han forlod Salebich, sit han Efterretningen om den ulykkelige Søefagtning af 1ste August. Da han forlod Alerandrien den 6te Julii, havde han raadet Admiral Bruens at komme inden 24 Timer i Havnen ved Alexandrien, eller ifald dette ikke kunde skee med Flaaden, da at udlosse paa det hurtigste alt Artillerie og Armeens tilhørende Effecter, og begive sig med Flaaden til Corfu. Jngenieurernes Dom om Havnen ved Abutir var, at den er ikke sikker. Med Bestyrrelse erfarede Buonaparte den 27de Julii, at Flaaden ved endnu der. Han sendte paa det hurtigste sin Adjutant for at bringe Admiralen til at afselle; men denne kom for sildig Den 1ste August gik det ulykkelige Slag for sig. Følgende er Buonapartes egne Ord ved denne Leilighed; Det synes mig at Admiral Bruens ikke vilde begive sig til Corfue førend har var viis paa, at han ikke kunde begive sig til Havnen ved Alexandrien, og førend han fik Efterretning om, at Armeen befandt sig i en saadan Forfatning, at den ikke behøvede nogen Retraitte. Dersom han ved denne bedrøvelige Tildragelse har begaaet Feil, har han ved en ærerige Død bødet derfor, Stiæbnen har ved denne Omstændighed, saavelsom ved mange andre, villet bevise, at naar den lovede os en sto Overlegenhed paa det faste Land, har den overladt Herredømmet paa Havet til vore Meddelere. Men saa stor enden denne ulverelige Tildragelse er, kan den dog ikke tilskriveLyttens Ubestandighed. Den forlader os endnu ikke. Langfra at vige herfra, har den ved den hele Operation begunstige. og mere, end nogensinde. Da jeg ankom for Alexandrien, og erfarede, at Engelænderne vare ankomne sammesteds nogle Dage forhen med en overlegen Magt, begav jeg mig uagtet den forskrækkelige Storm, som da hærskede, og i Fare for at lide Skibbrud, paa Land, og kastede mig paa Jorden. Jeg erindrer mig, at i det Øieblik, da der blev gjort Landings forsøg, signalerte man langt borte et Krigsstid. (Det var Skibet la Justico, som kom tilbage fra Malta.) Jeg raabte, Lykke, skulde du vilde forlade mig. Hvorledes, kun Dage. Jeg marchatte den hele Nat, angreb i Dagbræk, ningen Alexandtien med 3000 Mand udmattede Trøyer, uden Kanoner og næsten uden Patroner i og de 5 Dage var jeg Mester af Rosette og Demenhur, det vil sige: allerede ctableret i Egypten. J disse 3 Dage maatte vor Flaade befinde sig i Sikkerhed for Engelænderne, hvor mange Skib, disse end maatte have. Langt herfra, blev den erponeret for dem den hele Maaned Messider (indtil den 18de Juli ). J.de første Dage af Termider (fra den 19de Julii af) bekom den, fra Rosette en Provianiering af Riis for 2 Maaneder. En gelænderne løde sig i disse 10 Dag see med et overlegent Antal Skibe i disse Vande. Den 29de Julii fik vor Flaade Efterretning om hele Egyptens Jndtagelse og om vort Jndtog Cairo, og - først efterat Lykken seer, at alle dens Gunstsbortødselser ere forgiæves, overlader den vor Flaade til finSkiødne.