Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-05-10
Med den sidste Post har Han mig tilskreven en Bries, anbelangende sin Søn, den Han vil have til Doctor og som den Præst Ham har tilraadet først i den latinske Skole at sætte og ved Universitetet til Student at lade gjøre. Det var en Lykke for sin Junge, menn Han ellers vil følge min Raad, at Han først min Bedænkning : har villet høre; denn hvad vil Han Penge spilde paa den dumme Studieren, som er ganz unnødig ja gar skadelig for at blive Doctor. Naar en saadan jung Laffenhar sin academische Bürgerbrief i Lommen faaet, troer han sig strax en gelehet Mand og vil sig ei mere af Andre sige lade, og det maae han min Seel! i den Fach. Der maa han mig ikke komme at ville raisonnere og spørge: "Hvorfor ikke mig læse andre Bøger end sig ne Collegien ved den chirurgische Academie, som er den første in ganz Europa. Watt bruger han der sin Græst- og Latin, udenfor at han kan de Navne i sin Anatomia forstaae og at han en Recept kan skrive? Og det veed jeg af mig selv, at man ret godt saadant kan udvendig lære, uden at man det forstaaer. Min Heinrich, har nu allerede i 2 Aar studiret, obschon han aldrig har gaaet i Skole, og han kan wahrhaftig mig allerede sin hele Accouchement paa sine Fingre opramse, og dog erhan nu først 14 Aar gammel. Men han skal endnu ikke før om 4 Aar op til Exammen, da jeg dænker at hans alting kan udvendig. Da venter jeg at faae ham udmærket, og han kan da strax Lector blive og wenn Gott will med Tiden Professor Der er nu min Naboe. Sin Søn er lige gamme med min og skal ogsaa Chirurgie studire. Han gaaer nu i Skolen, og min Søn, som allerede paa den anden Aar er Studiosus Chirurgiæ, kan jo knap være bekannt at hilse en saadan Junge med sine Bøger under Armen, naar han ham paa Gaden møder. Jeg haaber ogsaa at han skal paa Cathedret staae naar den Anden endnu gaaer in Skole. Jeg har det tidt min Naboe sagt, at han sine Penge spilder og gjør den Junge unduchtig til at blive Doctor, men han vil det ikke høre. Man bruger jo kun sig lidt om at see for at vide hvor miserabelt det er fat med solche sprænglærde studierende Chirurger og Mediciner, dem vi nu slet ikke i Betragtung ville tage, da den medicinische Studium er so viel wie nichts, naar man ikke har den Chirurgie i sin Hoved. Han kan mig troe, en Student duer ikke til Doctor at være. Ja höchstens kan han bruges i Rusland, Siberien, eller en slig unkultriret Land, men her er han tilovers. Nu skal Han Agt give paa, at der for Tiden ere 3 chirurgische Amter ledige, som alle af Studenter med den første Character til deres chirurgische Examen søges, men de bør, nach min Formeening, ikke anbefales. Derimod holder jeg paa tre Andre som ikke er Studenter, som dem ogsaa søge, skjønde de To til deres Examen have kun anden Character. Tro Han mig, hvis sin Søn bliver først Student, bliver nok Enden derpaa, at han maae til Rusland gaae. Min Søn skal nu med det første sig have en Kjære, ste, da det ham giør mere stadig; men sin Søn ta gewis ingen fornuftig Pige, endog naar han Student, er bleven, hvis hun ikke har Leilighed paa ham i 12 a 14 Aar at warte. Hvis Han nu vil min Raad følge, da skal jeg sørge for en Logis til sin Søn mit min Heinrich, som boer, sammen med en Studiosus fra Rostock, en brillant Hoved. Saa kan han jo begynde at gaae paa Collegier og min Søn kan ham i den Osteologie manuducere. Wenne han da confirmeres skal, kan han jo saalænge det staaer paa reise hjem og saa vil han jo kunne, en Par Aar efter den Tid, ende sin Cursus, og sin Bane som Practicus, erst paa fattige Folk, fange an. Han skriver mig om sin Svend, der ligger paa Hospitalet, efter af en Stillads at være nedfalden og en Ribbeen at have brækket, hvoraf en stærk Blodstyrtning er fulgt. Den Karl skulde en Brækpulver haft, hvad Han vel knap vil troe; men det er würchlig anraadt i en Abhandlung til den chirurgische Exammen, som for Tiden holdes, og det af en Studiosus, som ikke er Student, aber doch vil blive en god Læge.