Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-02-25
Under ovenstaaende Titel er udkommen et lidet Skrift, som med Hensyn paa dets Jndhold og dets Betydning i denne Tid fortjener særdeles megen Opmærksomhed. Det er foranlediget ved Magister Lindbergs Paastande i flere Skrifter, navnligen i det sidst Udgivne, under Titel: Frimodig Gjendrivelse af Biskop Mynsters Forsvar for Vaisenhuus=Katechismen, hvilke gaae ud paa at binde den christne Kirke til visse faststaaende Udtryk, ja Bogstaver, og indføre et Bogstavtyranni, som nødvendigen maa lede til en Tilintetgjørelse af den christelige Frihed og af den Tro i Aand og Sandhed, som Reformatoren saa diærvt kjæmpede for. Da nu Mag. L. som sædvanligt beraabte sig paa Fædrenes Tro, og med kjæk Dristighed paastod, aldeles at have disse paa sin Side, saa har Hr. Dr. Kalkar efterseet en Deel af Fædrenes Skrifter, af hvilke der findes saare mange og mærkelige i Karen Brahes Bibliothek paa Odense Jomfruekloster, og ved at anføre Troesbekiendelsen af 42 forskjellige Skrifter, udkomne i det Tidsløb fra 15261786, har han factisk godtgjort, med hvor stor Usandhed Mag. L. gaaer frem, til uforsvarlig Vildledelse for dem, der blindthen stole paa dennes Ord. Vi hensætte her Slutningen af Hr. Dr. Kal 8 Gen. kars Skrift: "Ligesom det er min fulde Overbeviisning, at, hvor de hellige Gienstande virkeligen ere os hellige, Jngen bør holde sig op over Bogstaver, der ikke forvanske Meningen, saaledes haaber jeg, at den ligefremme Fremstilling af Troesbekjendelsens Form fra de ældste Tider vil kunne overtyde redelige Christne om den Nødvendighed ei letsindigen at fæste Lid til Paastande, som ved det første Øiekast synes sande, fordi de Færreste have Leilighed til at prøve dem. Næsten alle de anførte Skrifter ere udkomne i Tider, da Christendommen greb dybere ind i Livs=Forholdene, end for den nærværende Tid, og, ifølge den da bestaaende Trykkefriheds Lovgivning, bleve de, førend de udgaves, underkastede Bispernes eller det theologiske Facultets Censur; men disse Biskopper og Professorer i vore Fædres Dage, er det just, som nu og det med Føie roses for deres Rettroenhed. Havde hine Skrifter altsaa indeholdt en Troesbekiendelsesform, der stred mod Statskirken, da vilde de neppe have seet Lyset, endnu mindre vilde de være blevne brugte til Ungdommens Underviisning. Men den Frihed, den ældre Tid havde, bør vi ikke lade os berøve. Det er en lige saa stor Brøde at forvanske de hellige Lærdomme, ved at sætte meeningsforandrende Ord ved de hellige Handlinger istedetfor dem, der ere byggede paa den hellige Skrift og antagne i vor Kirkes Bekjendelses Skrifter som det er, at forvirre de Ubefæstede ved at binde Samvittigheden til visse Ord- og Bogstaver i en Kirke, der har Aandsfrihed til sit Stempel. Var det virkelig sandt, at der kun gaves en bogstavelig og rigtig Oversættelse af det apostoliske Symbolum, og at alle andre vare falske, saa maatte vi beklage den Daarlighed, der vilde Aar jubilere over en Seir, som fra en levende Paves havde bragt os under en endnu værre, nemlig en død Papirpaves. At dette ikke var de danske Reformatorers Hensigt og Øiemed, vise deres Skrifter paa hvert et Blad; de tjente ei i Bogstavens, men i Aandens Tjeneste og havde allerede paa deres Tid Leilighed til at kjæmpe for Troens rare Klenodie, som ei bestod i Ord og Gebærder, men i Aand og Sandhed." Ligesom man maa være Forfatteren særdeles megen Tak skyldig for den meddeelte Udvikling og Sandhedens klare Fremstilling i Samme, saaledes maa man ønske, at dette lille Skrift maa blive læst og lagt paa Hjerte ret af Mange, for at vi, som leve 500 Aar efter Reformationens Seir i vort Fødeland, kunne alle lære ret at kjende og fatte Hjerte til med Kraft at forsvare den christelige Frihed, som Fædrene gjennem modig Kamp erhvervede os og som een Mand staae hver den imod, der – om end maaskee førende Frihedens Navn paa Læben - dog i Grunden vil paaliste os Bogstavtyranniets Aag.