Berlingske Tidende, 1836-09-08
(See Gaars-Nr.) Nr. 2. "Sagen angaaende Udkastet til en Placat om Forhøielsen af den Birkedommerne paa de Kongelige Godser ved Freg. 4de Novbr. 1720 tillagte Godtgjørelse." Hverken Committeen eller Forsamlingen har fundet noget at erindre mod dette Lovudkast. Forsamlingen tillader sig kun allerunderdanigst at yttre det Ønske, at Ydelsen af Dommer kornet in natura overalt maatte vorde ophævet, og i dets Sted et passende Vederlag i Penge bestemt. "Sagen angaaende Udkastet til en Placat, indeholdende nogle nærmere Bestemmelser med Hensyn til Anordningerne om den islandske Handel og Skibsfart. Committeen havde foreslaaet, at Sopas for indenlandske Skibe, der fare paa Island, maatte bortfalde, og at den Kongelige Embedsmand, der paa Jsland modtager Skibets Toldseddel, maatte meddele Skipperen en Attest om Fartøiets anordningsmæssige Expedition; eller hvis saadant af vigtige Hensyn ikke kunde skee, at Sopassene da til enhver Tid maatte kunne erholdes ved de respective Told steder, hvorfra Expeditionerne gaae ud; men Forsamlingen forkastede disse Forslag, og anbefalede forresten allerunderdanigst det fremlagte Lovudkast. "Sagen angaaende Udkastet til en Placat, indeholdende nærmere Bestemmelser af Grosserernes Handelsret. sluttedes først i følgende: Nr. 3. Forsamlingen fandt det billigt, at Grossererne - og dette Udtryk ei alene forstaaet, om den i Hovedstaden en Gros Handlende, men ogsaa om dem, der muligen kunde vorde constituerede som saadanne i Jylland – faae den dem ved Fring. 4de August 1742 § 11 tilstaaede, men ved Anordningen 23de April 1817 indskrænkede Ret, tilbage; den tilraader saaledes allerunderdanigst, at det forelagte Lovudkast vorder til Lov, og henstiller de foreslaaede Tillæg til allerhøieste Bedømmelse. "Sagen angaaende Udkastet til en Placat, indeholdende nærmere Bestemmelser af Straf for dem, hos hvem ustemplede Spillekaart forefindes, uden at der med disse er spillet eller handlet." Forsamlingen andrager paa, at en Placat overeenstemmende med Udkastet maa vorde emaneret, dog med adskillige Forandringer og Tillæg, saasom at der istedetfor ustemplede Spillekaart blev sat saadanne Spillekaart, der ikke ere forsynede med det for vort Kongerige befalede Stempel, samt: "Atden Angiveren saavel i nærværende Udkast, som i de med samme i saa nøje Forbindelse værende Placater af 29de August 1818 og 24de Sept. 108. tillagte Andeel af Mulkten maatte blive tillagt An holderen, og at saadanne Sager maatte blive behandlede som offentlige Politisager. Endelig antog Forsamlingen: "At naar ustemplede Spillekaart anholdes af Toldvæsenet under de Omstændigheder, som Freng, 1ste Febr. 1797 § 162, 175 og 211 anmelder, da bødes 1 Rbd. S. pr. Spil; anholdes de derimod under Omstændigheder, som de i samme Forordnings §§ 15, 161 og 210, samt Pl. 25 Juni 1818 til § 147 ere omtalte, da bødes 3 Rbd.,S. pr. Spil, og at det maatte tillades Vedkommende under disse Omstændigheder at afgjøre Sagen uden Dom eller Resolution ved strax at erlægge Mulkten." Nr. 4. "Sagen angaaende Udkastet til en Forordning, indeholdende Forbud mod Eftergjørelse af Maleri, Skulpturarbeide m. m. Med Hensyn til dette Udkast har Forsamlingen allerunderdanigst indstillet til 61: at denne § i Lovudkastet aldeles maatte bortfalde;" til §2: "1) at denne §, hvis Deres Majestæt maatte behage, at lade første § bortfalde, maa underkastes den heraf flydende Redactionsforandring; 2) at det maa paalægges den, som vil nyde Godt af Paragraphens Beskyttelse, ved Bekjendtgjørelser i de offentlige Tidender, samt ved et Stempel eller Tilkjendegivende af det anførte Jndhold paa det Arbejde, hvis Udgivelse giver ham Krav paa Beskyttelsen, at drage Omsorg for, at Jngen lettelig af Uvidenhed skal krænke hans Ret; 3) at nye, originale Kobberstik maae forundes den samme Beskyttelse, som Malerier og Skulpturarbeider, dog under samme Betingelser, som for disse ere foreslaaede." Til 63. At den i denne § omhandlede Bevilling strax maatte være at bekjendtgjøre i de offentlige Tidender; samt ved et Stempel eller Tilkjendegivende paa selve Efterligningerne, i Lighed med hvad til § 2 er foreslaaet, end yderligere at bringe til almindelig Kundskab. Til § 4. At denne § maa komme til at lyde omtrent saaledes: Ligeledes kan den, der først foretager sig ved Kobberstik, Lithographi o. s. v. at efterligne en Andens originale Maleri o. s. v., efterat den i § 3 (2) nævnte Betænkning er indhentet, paa Ansøgning erholde en Bevilling af bemeldte Cancelli, der paa nogle Aar, dog i det Høieste kun paa til Aar, forbyder Andre paa lige Maade at mangfol gjøre hiint Kunstværk, og har han i saa Fald at holde sig efterrettelig, hvad i 6 3 (2) er foreskrevet. Dog kan en saadan Bevilling aldeles ikke ventes meddeelt uden i de Tilfælde, hvor Foretagendet er af særdeles Jnteresse for Kunsten, af betydeligt Omfang og derhos saa kostbart, at det med Rimelighed kan formodes, uden en beskyttende Bevilling, slet ikke at ville komme i Stand." Til 65: "1) At den i Paragraphen fastsatte Mulkt ubetinget fastsættes til en Bøddefra 20-100 Rbdlr. S.; 2) at Erstatningssøgsmaalet præscriberes med Aar og Dag; 3) at en arbitrair Pengestraf fastsættes for dem, der vitterligen forhandle ulovlige Efterligninger." Til § 6: At denne § maatte gives en Redactionsforandring, i Overeenstemmelse med Foranførte." Nr. 5. "Sagen betreffende Udkastet til en Placat, angaaende Udvidelsen af Udpantningsretten." Forsamlingen ønskede, at Udtrykkene i dette Udkasts § 1: "der hidrøre fra Lovens umiddelbare Bud eller fra en i Loven hjemlet Repartition, maatte forandres til: "som hidrøre fra de i Loven og Anordningerne indeholdende umiddelbare Bud eller fra en i Lovgivningen hjemlet Repartition, samt at Udpantningsretten maatte udvides til Communerne, Kirkerne og Stiftelserne for den aarlige Leie af de dem tilhørende Jorder, der bestaae i Parceller eller Lodder af nogle faa Tønder Lands Størrelse; desuden fandt Forsamlingen, at Lovudkastets Bestemmelser burde være gjældende for allerede opstaaede Forhold af samme Natur, og indstillede saaledes allerunderdanigst denne Sag. "Sagen angaaende Udkastet til en Placat om Processens Form i Skovforbrydelsessager. Committeen indstillede: "at den paatænkte Placats Udgivelse maatte sættes i Bero, indtil en ny, almindelig Forordning om Skovforbrydelser udkommer men Forsamlingen stemte herimod. Nr. 6. Fortsættelse af ovennævnte Sag. Nr. 7. Fortsættelse af samme Sag. Nr. 8. Slutningen af denne Sag. Forsamlingen indstillede allerunderdanigst: "at det forelagte Udkast, maa emaneres med følgende Forandringer og Tilsætninger: at den bestemte Tidsfrist for Mulktens Jnd betaling udvides til fire Uger, samt at Dommerne bemyndiges til at tilstaae den Sagsøgte, at betale sin Skyld i visse smaa Afdrag saaledes, at det Hele bliver erlagt i tre Maaneder, og at den giver den Forbryder, som strax bekjender, Haab om Nedsættelse i Mulkten, naar han selv til Protocollen ansøger derom, hans Formues Tilstand er ringe, og hans Forbrydelse ei er forbunden med graverende Omstændigheder. At der i Stedet for: hvorhos Stævningsmændene maae nyde anordningsmæssigt Gebyhr", maa sættes: "hvorhos Stævningsmændene maae nyde 36 Sk. S. for hver Person de stævne." At Dommerne endelig tillægges Betaling for Jndkassationen.