Viborger Samler, 1824-01-19
Man taler her atter meget om en Kongres 1 Paris over de Sydamerikanske Anliggender. Man vil end- og vide, at Spanien og Frankrig ere tilbøielige tilat erkjende disse Fristater for Uafhængige, naar de betale en Pengesum, der kan dække de Omkostninger Frankrig har at kræve for atter at have sat Kong Ferdinand paa sin Throne. Jmidlertid vil denne vistnok ikke blive den eneste betingelse, man vil forelægge Kolonierne i Amerika. J den franske Avis Etoile, staaer et Brev fra Verg Crux af 15de Novbr. 1823, der sluttes med følgende Skildring over Ny spanien: "Alle Klasser af Nyspaniens Beboere, dem Erfaringen gjorde klog paa det Bedre, ønske igjen at regjeres af Spanien. Alle forsikkre, at dersom Moderlandets Regjering vil bringe dem tilbage til deres Pligt og, tage saadanne kloge Forholdsregler, som Omstændighederne kræve, saa vil Nyspanien let udsones med Spanien. Man skal ikke bryde sig om, at Avisskriverne i Sydameriksidelig blæse til Krig og tale om Amerikas Uafhængighed, som det høieste Gode." Samme Blad sagde nogle Dage før, i Anledning af, at det i hollandske Aviser stod: at en russisk Flaade skulle gaae til Spanien, og derfra til Amerika. "Dette er teen Opdigtelse. Opstanden i spansk Amerika var først stilet imod Joseph Bo. naparte, siden mod Cortes i Cadix. Der var overalt ingen alvorlig Stræben efter Republikanforfatning. Peru og Mexiko ere væsentlig monat. kiske og katholske. De Forsøg, der ere gjorte paa, at falde ind i Peru, have ikke givet noget endeligt Resultat og, de fem til sex i Mexiko prøvede Regjeringer have ikke holdt sig. Det egentlige Peru Havannah og Portorico have intet med Uafhængige heds Partiet at gjøre. Handlende bryde sig kuns lidet og Formen i Statsstyrelsen, naar kuns deres Handel og Skibsfart ikke forstyrres) Under saa danne Omstændigheder kan Efterretningen om, at Kong Ferdinand atter sidder paa sin Throne, muligt volde ny Vægelsind hos Anførerne for Republikanerne, især da de ikke ere meget tappre eller bestemte og mindst til at regjere de umaadelige Provindser, som denne Verdensdeel indeholder, under en Congres. Flere af disse Chefer have heller ikke altid fægtet for Uafhængigheden. Exkeiser Jturbide fægtede først, under Vicekongen Calleia, for Kong Ferdinands Sag. Geistligheden har overalt modsat sig alle Forandringer baade i verdslige og geistlige Sager og, deres Samtykke maae det republikanske Parti nødvendig have, hvis de ville udrette noget og faae Varighed. Det spanske Amerikas Skjebne kan endnu ikke ansees for afgjort. Den spanske Aand, forskjellig der og i Europa, lader sig ikke efter almindelige Regler bestemme. Hvorfor skulle da ikke saavel Spanien, som dets Medforbundne, oppebie Virkningen af, at Cortes ere forsvundne og Kong Ferdinand atter er indsat i sine Rettigheder, og de deraf følgende kloge forsonende Ideer, Selv det er urimeligt, at Spanien, uden at forsøge fredelig Afgjørelse af Tvisten, skulde kaldet fremmede Magter til Hielp førend disse forkastedes - Der lader sig meget tænke over denne Sag og, disse nye Stater, om de endelig blive omformede ville maaskee gribe anden Alliance, end den hvori den Engelsk-Amerikanske Politik nu søger at indflette dem. (Man kan tænke meget smukke og gode Ting; men Bajonetter, Kugter og Krudt have en stor Stemme i vor Verdens politiske Afgjørelser)