Berlingske Tidende, 1836-02-13
Committeen havde efter en motiveret Fremstilling indstillet: a) At de ved de foregaaende Valg foraarsagede Udgifter for hver Valg klasses Vedkommende fordeles under Et med den Andeel af de øvrige Omkostninger, som falde paa samme Valgklasse. b) At samtlige Omkostninger, som ei hidrøre fra Valgene, bæres af Kjøbenhavns Valgklasse med 33, af Kjøbstædernes med 1 1/2, af Sædegaardseiernes med 11, og af de mindre Landeiendoms-Besidderes med 233, medens 3, saaledes som af Hans Majestæt allernaadigst er bestemt, foreløbigen udredes af den Kongelige Kasse. c) At de paa Kjøbenhavn faldende Udgifter for Tiden lignes forholdsviis efter Arealskattens Beløb, men at, hvis i Fremtiden andre Ligninger efter Formue og Leilighed skulde blive indførte i Hovedstaden, Omkostningerne ved Stænderinstitutionen da ogsaa saaledes lignes. d) At de paa Kjøbstædernes Valgklasse faldende Udgifter lignes paa hver Kjøbstad efter samtliges Folkemængde, saaledes som den ved sidste Folketælling er befunden, og at Ligningen af enhver Kjøbstads Andeel igjen skeer efter Formue og Leilighed, og derhos under Eet med de Communaludgifter, som saaledes udredes. c) At de paa Sædegaardseiernes Valgklasse, faldende Udgifter lignes paa de complette Sædegaardes Hovedgaardstaxt Hartkorn, som, hvis iøvrigt Besidderne dertil vare qvalificerede, vilde give Valgret i denne Valgklasse. f) At de paa de mindre Landeiendomsbesidderes Valgklasse faldende Udgifter fordeles paa det Hartkorn, som bliver tilbage efter Fradrag af Kjøbstædernes saavelsom det under Litr. e nævnte Hartkorn. Et Medlem yttrede, at de ved Stænderinstitutionen foranledigede Omkostninger ingenlunde burde bestrides ved at fordeles paa Landet, men at de burde udredes af Finantserne som en Statsudgift. Jnstitutionens Hensigt var nemlig at vække Almeenaanden, og knytte Baandet mellem Konge og Folk fastere, hvilket sikkerligen ei opnaaedes ved nye Byrders Paalæg. Et andet Medlem bemærkede hertil, at han vilde finde det rigtigt, at Statskassen har denne Udgift, dersom den havde været istand dertil, men da dette ei var Tilfældet, saa var det en Nødvendighed at ligne Omkostningerne paa Landet. Samme Medlem gjorde endvidere opmærksom paa, at Omkostningerne vare fordeelte i Forhold til Medlemmernes Antal, men at der ei var taget Hensyn til 7 af Hans Majestæt udnævnte Medlemmer, idet nemlig alle Omkostningerne vare deelte i 63. Dele. Han yttrede derfor, at der vel kunde være Spørgsmaal, om Statskassen ikke burde deeltage i Omkostningerne for disse Medlemmer, eller og i alt Fald ikke Universitetet burde bære en Andeel af Udgifterne med Hensyn til det Medlem, der var valgt for Universitetet, Geistligheden endeel af Omkostningerne for de to geistlige Medlemmers Vedkommende, og Sædegaardseiernes Valgklasse Udgifterne for de fire af Kongen valgte Grundeiere af denne Klasse. Den Kongelige Commissarius bemærkede imidlertid herved, at de af Kongen udnævnte 10 Deputerede med Undtagelse af de 3, der indtil videre udnævntes for Jsland og Færøerne, havde Sæde i Forsamlingen for at varetage samtlige under samme hørende Provindsers Jnteresse, og at derfor de deraf flydende Omkostninger maatte fordeles paa Provindserne, hvilket og Udtrykkene i Freg. 15de Mai 1834 § 88 medføre. At Universitetet eller Geistligheden, som ingen Valgret har, skulde udrede nogen særlig Deel af Udgifterne, syntes saa meget meere ubilligt, som deres Hartkorn neppe vilde blive forskaanet for Deeltagelse i den almindelige Liig ning. At de 4 af Kongen udnævnte Grund ciere i nærværende Forsamling vare Sædegaardseiere, var en Tilfældighed, og de havde ikke Sæde i Forsamlingen i Egenskab af Sædegaardseiere. Hiint Medlem tilkjendegav derpaa, at han kun havde fremsat den oven omhandlede Tvivl, for at Spørgsmaalet kunde komme under Overveielse, men at han ikke i den Anledning agtede at stille noget Amendement.