Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-10-30
Til Slutningen maa her endnu anmærkes, at adskillige af vore Boghandlere blandt alle Handlende næsten ere de eneste, der har bragt Staten frivillige Offere. Blandt de mangfoldige Almuebibliotheker her i Landet, findes ikke et eneste, som de jo deels uden mindste Betaling, deels for en saare moderat Priis, have overladt Skrifter i Mængde. Anmærkninger til det provisoriske Reglement for Almueskolevæsenet paa Landet. Aa Mo(Fortsat; see forr. No.). Cap. 2. §. 6. J de ældre Tider skulde et Barn begynde at kjende Bogstaver og læse, naar det kunde tage 3 Rosiner. Nu synes man at have antaget den modsatte Tone. Hvilket er rigtigt, Mit Princip er dette Det Fornuftige bør vi alle rette os efter Mennesket er skabt til Virksomhed; nu at vænne Barnet til Uvirksomhed, ved at at lade ham i Barndoms Aarene løbe om, som et vildt Dyr, eller ligge lad og bade sig i Solen, eller bruge sin naturlige medskabte Virksomhed tilat øve slette Handlinger, anseer jeg for det Uforsvarligste, Forældre kan foretage sig imod deres Børn, og for det Uskiønsomste imod den, som har betroet dem Børn. Det Barn, som vænnes til Ledighed i Barndommen, vil det være haardt for- og koste Overvindelse at afvænne sig derfra; og det Barn, hvis naturlige Virksomhed ikke er ledet til det Gode, virker det Onde, og kommer i onde Vaner, som han muelig aldrig kommer af med. Jeg vil ikke hermed have sagt, at Barnetitidlig skal spændes i Aaget. Nei, Barnet, naar det drives til Virksomhed over Ævne, ener til varig Virksomhed den Lise, saa spændes det i Aaget; men dets naturlige Virksomhed bør ledes til at virke med Lyst, og da bliver Barnets gavnrige Arbeide en Leeg for ham. Jeg har haft Bønderbørn, som fuldkommen har kundet læse i hvilken dansk Bog man vilde lægge for dem, netop 6 Aar gamle. Man behøver altsaa ikke at bie med at begynde til Barnet er 6 Aar, ja 7 og næsten 8 Aar. Dersom det 4 og 5 Aar ikke benyttes, saa ere de Aar jo spildte, aldrig kan oprettes og al des tilbage igjen. At kiende Bogstaver og støve, er blot Hukommelses Værk, jo længere man bier dermed, bestomere Forstand faaer Barnet, og desto ubehageligere bliver dette blotte Hukommelses Værk for det tænkende Menneske. Ogsaa saare skadeligt bliver det for Forældre og Børn, dersom der bies til 6, 7, næsten 8de Aar. J Stedet for, at Barnet, som 7 Aar gammelt, er tienligt til at kiøre Plov, fløtte, vande a., kunde nu, naar han havde benyttet den yngre Aar vel, være i øverste Klasse, og slippe med 2 Ganges ugentlige Skolegang, saa maa han nu i nederste Klasse gaae den dobbelte Tid i Skole, følgelig saa godt som blive unyttig for Forældre og Huusbonder, og det i den Tid Barnet kunde gjøre Gavn, og tillige naar derunder Krigen er saa stor Trang til Folk. Ofte Forældre, og altid Huusbonder, som sandselige, benytter det nærværende Øieblik, ubekymret for det tilkommende, og, da de kan, beholde Børnene hiemme til næsten 8 Aar, og derved foraarsager, at hvert fattigt tienende Barn usigelig bliver sat tilbage, og Oplysningen just ved denne ellers ypperlige Indretning hemmes. Fremdeles er det ganske mod mit Princip, at nye tilvoxende Børn ikkun 2 Gange on Aaret strax efter 1ste Mai og 1ste Nov. maa begynde deres Skolegang. Hver Klasse maa altid forudsættes at have flere Partier, og hver Skolelærer, som ingen Partier eller UnderAfdelinger har i Klassen, har jeg altid Formodning om, at være magelig. Saaledes kan det ikke undgaaes i hver nederste Klasse, at der jo maa være 3 Partier, et Bogstav kiendende, et stavende, et læsende. Dersom dette er saa (med mindre intet Barn maatte komme i Skolen, forinden han kunde kiende Bogstaver eller stave, og dette For Lud var neppe godt, saa kan ethvert tilvogende Barn altid uden Vanskelighed for Lærere og Disciple sættes i et af Klassens Partier. Jeg troer derfor, at Jndretningen burde være denne: Saasnart et Barn har fyldt 5 Aar, skal det uvægerlindgaae i Skole, og har Tilladelse i SommerMaanederne at komme i Skolen, saasnart det er 4 Aar gammelt. Kirkesangeren skal derfor jævnlig eftersee Kirkebogen, og saasnart et Barn i hans District, naar det har fyldt det 5te Aar, ikke møder 8 Dage derefter, sender han vedkommende Forældre eller Huusbonder ved 2de Skolebørn af øverste Klasse Efterretning om, at fra nu af bliver Barnet sat iblandt de skolepligtige Børn, og altsaa Vedkommende mulcteret, hvis Barnet ej ordentlig kommer i Skole. Cap. 2. S. 9. Den halvdaglige Skolegang. synes meget skadelig. Den er meget Tidspildende baade for Forældre og Børn. De skal gaae 6 Gange i Skole om Ugen, i Stedet for de ved den heeldaglige ikkun behøvede at gaae 3 Gange, og for Udflyttere, især i de korte Vinterdage, gaaer mesten hver hele Dag i Løbet; Skoe og Klæder bliver og ved den halvdaglige langt mere forslidte og tilflyede end ved den heeldaglige. Helbreden, udsættes ligeledes ulige mere ved den første end ved den sidste. Endelig seer jeg ikke den ringeste Fordeel ved den halvdaglige fremfor ved den heel daglige. At det er for længe at være i Skolen og læse af Gangen, kan det ikke være; thi naar der er en idelig Forandring paa det, som foretages, Frihed imellemstunder, og hele Dagens Arbeide baade Formiddag og Eftermiddag er kun 5 Timer, saa kan det ikke være for meget. Børn maa dog og vænnes til nogen Stadighed, saavel i dette, som i ethvert andet Foretagende. Overalt, dersom Læreren forstaaer at giøre hvert foretagende behageligt, saa er endog en længere Tid ikke kiedsommelig, forstaaer han det derimod ikke, saa er endog en halv Time uudstaaelig. Mig synes, det burde være ufravigelig bestemt, at øverste Klasse skulde gaae i Skole hver Mandag, Onsdag, Fredag, og den nederste Klasse de 3 andre Dage, Løverdag Eftermiddag undtagen, og det hele Landet over. (Fortsættes.)