Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1775-01-13
Oversættelse. Af eendeel Historiske Portraits Ao. 1767. ved NB. de 3 første ere af Voltaire. N. K. Bredal. No. 1. Om Alkoranen og Mahomed. Jldrig har der været til en fiinere og dristigere Vindmager end denne Mahomed, Abdallas Søn. Han siger selv i det 4de Capitel af Alkoranen: Hvo anden end Gul D selv kan have sammensat saadan Bog, Man raaber vel paa, at det er Mahomed, som har smedet den sammen. Velan! siger han, forsøg at skrive er Stykke, som kan ligne den, og tag til Hielp hvem i selv behager. J det XVIldeCapitel raaber han af fuld Hals: Lovet være den, som om Natten førte sin Tienner fra Templer i Mechatil Templer i Jerusalem. Det er endelig en gandske smuk Reyse, men er dog ey nær at ligne ved den, som han gjorde samme Nat fra Planet til Planet, og de mange smukke Ting, som han saae paa denne hans Reyse. Han paastaaer at der er 500 Aars Reyse fra den ene Planet til den anden, og at han kløvede Maanen i 2 Partier. Hans Discipler, som med største Ærbødighed samlede alle Versene af Ko ran efter hans Død, have udelukket den denne hans Himmelske Reyse. De frygtede nemlig for Spottere og for Philosopher. Dette var endelig at være alt for deelicat; De kunde dog altid forlade sig paa dem som skulde skrive Commentarier derover, hvilke nok maatte vide paa beste Maade at udtyde den heele Reyse-Beskrivelse. Mahomeds Venner burde vide, at det forunderlige og ubegribelige er just Pøbelens Sag at øve sin Forstand paa. De fornuftige kan vel hemmelig sige imod, men Publicum paalægger dem altid Taushed. Jkke desto mindre, ved at udelukke denne Reyse til Planeterne, har man dog i Alkoranen efterladt nogle faae Ordom Tildragelsen med Maanen. Man kan ikke heller med al sin Forsigtighed. have sine Øyne paa alting. Koran er en forvirret Samling af noget hvert, uden Sammenhæng, uden Orden og uden Konst. Jkke desto mindre siger man dog at dette kiedsommelige Skrift er en meget prægtig Bog. jeg kan herudi beraabe mig paa Araberne, som paastaae at den er skreven med en Næthed og en Reenhed, som ingen i Eftertiden er kommen nær. Den er egentlig et Poema, eller et Slags løs Stiil i Riim, som indeholder 6000 Vers. Der har dog vel ingen Poet været til i Verden endnu, hvis egen Person eller Skrift har gjort en saadan Lykke. Man tvistede længe blandt Musulmænnerne, om Alkoranen var ævig, eller den var skabt af GUD, for at dictere den til Mahomed. Alle Lærere fastsætte med een Mund, at den var og maatte være ævig. De have Ræt; thi denne Ævighed er langt smukkere end nogen anden Meening. Man maae altid med Mængden tage Partie af det som er mindst troligt. Munkene som have været reent ophidsede imod den gode Mahomed, og som have fortalt os saa mange Sottiser paa hands Regning, veed at berætte os, at han ikke engang kunde skrive. Men hvorledes kan man vel forestille sig, at et Menniske, som har været Handelsmand, Poet, Lovgiver og Regent, skulde ikke engang have kundet skrive sit eget Navn, Om hans Boger slet for vor Tid og for os, da var den derimod meget god for dem, som levede paa samme Tid, som han, og hans Religion endnu bedre. Dette maae man tilstaae ham, at han næsten omvendte heele Asien fra Afguds=Dyrkelse. Han lærede, at der var kun een Gud, og tornede med Hæftighed mod dem, som lærte at der vare fleere som tage Deel i Guddommen. Han forbyder ubillig Aager og Renter at tages af fremmede, og derimod befaler at give Almisser. Efter hans Lærdom er Bønnen af en absolut Nødvendighed, og at forkaste den ævige Forudbestemmelse (Prædestination) er Grunden af hans heele Lærdom. Underligt havde det været, om ikke en Religion, saa eenfoldig og saa klogelig indrættet, og som blev prædikket af en Mand, der vandt Seyer hvor han kom, jo skulde have undertvunget en stor Deel af Jorden. Thi, at tale Sandhed, Musselmænnerne have virkelig omvendt lige saa mange ved Overbeviisning, som ved Sværdet. over Hovedet. De have omvendt til deres Religion Jndianerne, ja endog Negrene selv. Ja endog Tyrkerne, som deres Seyerherrer, have underkastet sig Jsmaels Lærdom. Mahomed lod ellers blive tilbage i hans Lov mange af de Ting og Skikke. som som han fandt at være i Brug i den Arabiske Guds=Dyrkelse, som for Exempel: Omskiærelsen, Fasten, og Pillegrims=Reysen til Mecha, (hvilken sidste havde været i Brug 4000 Aar for ham) ligesaa ogsaa Aftoelserne, som ere saa nødvendig baade for Sundhed og Reenlighed, i et Land hvor Lintøy var ubekiendt. Endelig lod han ogsaa faae Plads i sin Lærdom en Tanke om den yderste Dom, hvilken de vise Magi vare Tilhængere af, og som var fortplantet fra dem til Araberne. Man fortæller, at da han engang prædikede om, at man skal opstaae gandske nøgne ved den yderste Dom, fandt hans Hustrue Alshea denne Sag noget ublue og farlig; men han svarede heel koldsindig: Giv dig tilfreds, min hierte Kone, paa en saadan Tid vil man ey faae store Fristelser til at lee.