Aalborg Stiftstidende, 1831-03-16
Polen. Jkke det Mindste Nyt, som er af nogensomhelst Vigtighed, er dennesinde indløbet, men de fra de tvende forrige Postdage indløbne Beretninger om Krigsbulderet gientages, blot med den Forskjel, at det nu er igjennem Russiske, og før var det igjennem Polske Organer, at disse Tildragelser forkyndtes. Ubetinget at troe Alt hvad Polakkerne fortælle eller Alt hvad Russerne nu berette, vilde vel være taabeligt, thi det er kuns i kirkelige Anliggender at Mennesket bør troe; i Politikken og Historien prøver og grandsker man for omsider at finde den rigtige Sammenhæng af Tingene og midlertidigen at faae uddraget en Mellemting imellem begge Siders Rodomontader, som kuns om lang Tid, efter behørig Drøftelse kunne faae fornøden Berigtigelse og Vurdering. Jdag har man at levere følgende "Skrivelse fra den Russiske Leir ved (ikke i) Praga af 14de (det er 26de Februar, (saaledes som samme læses i den Prøisiske Statstidende). Til den 19de Dennes havde de concentrisk (?) til Varskov fremrykkende Russiske Armee-Corpseefter flere seierrige Fægtninger med de Polske Jnsurgent-Tropper trængt disse tilbage indtil paa det snævre Rum af nogle Mile paa Vexelens høire Bredde. Her er Egnen en deels sandig, deels sumpet af Skove indsluttet Slette, hvori de til Varskov førende Veie, med Undtagelse af de tvende Chansseer, som føre til Minsk og til Pultusk, danne lutter Defileer, der let lade sig forsvare, da intet stort Antal Tropper derved kan udvikkles. Disse Debouchser (Udvikkligspunkter) havde Polakkerne besat, og det kom ved den af Feltmarskal Grev af Diebitsch-Sabalkanski den 19de foretagne store Recognoscering her til et meget blodigt Slag, hvorved dog det mest haardnakkede Forsvar maatte bukke under for den Russiske Krigshærs Tapperhed og Troskab, og alle Terrainets Fordeele endeligen efter stort Tab af Døde og Saarede maatte overlades Sejerherrerne, som efter denne og en mindre blodig Recognoscering den 20de, havde trængt Jnsurgenternes Hær tilbage i en Stilling ved Praga og opstillet sine seierrige Skarer ved Kanten af Skoven paa begge sider af Landeveien til Minsk. Efterat Feltherren her havde forundt sine Tropper, nogen Kvægelse, fik han Beretning om, at først Schachovskoi var i Nærmelse med en Deel af det Russiske Grenadeer-Corps, og han besluttede derfor at afbidenne Forstærknings Ankomst før det afgiørende Slag. Denne var nemlig den 23de marseret over Sierock hvor en Brigade passerede paa Jsen over Floden Bug, og over Zegrz henad mod Nieropent, og den 24de stødt paa Fienden ved Biololenka, havde efter en levende Fægtning drevet ham tilbage og fortsat sin Retning forat forene sig med Hoved Armeen, til hvilket Øjemeds Opnaaelse det tredie Kavalleri-Corps var ham imøde sendt. For at modvirke denne Forening rykkede Fienden, den 25de tidlig om Morgenen imod det Schachovskoiske Corps, og Feltmarskallen, som først egentligen havde bestemt Hovedslaget til den næste Dag - den 26de - indsaae strax hvorlunde han paa den meest afgiørende Maade skulde hemme Fiendens forehavende. Han rykkede derfor strax frem til almeent Angreb imod Fienden, som befandt sig i en saare fordeelagtig Stilling, saasom hans høire Fløi var dækket ved en sumpet Aa ved Grochop og Centret ved et Krat. Krigshærens høire Fløi, General Rosens Corps, aabnede Slaget derved, at en Brigade Jnfanteri, anført af General Muraviev gik frem mod Fiendens venstre Fløi, for at lette Først Schachovskois Tilmars, og en anden Afdeling angreb ommeldte Krat, som ligger nogle tusinde Skridt foran Stillingen, norden for Chausseen til Minsk imellem Landsbyerne Grochov og Kavenczin og som gjennemskæres af en Aa og adskillige Grøfter. Dette Krat blev med Haardnakkenhed forsvaret, og de Batailloner, som først rykkede ind, maatte trække sig bort igjen formedelst den overlegne Jld. Feltmarskallen lod imidlertid strax give dem behørig Understøttelse; Krattet blev paa den ene Side omgivet af Jnfanteri, imedens General Grev Witt paa den anden Side opstillede sit Rytter Corps. Der anvendtes Tid efter anden sexten Batallioner til at tage dette Krat og at drive Fienden ud af hans Stilling, det medicinske mee. Jndtil om Eftermiddagen dreiede lærde Skoler sig fornemmelig om dette Punkt. Paa af 337, de Fløi ved General Grev Pahlens Corps var Paa Klen saare levende Kanonade. Mod Kl. 5 Vintersm Grenadeer-Corpset, som underveis havde væ Kamp, hen paa den høire Fløi og rykkede fra Landsbyen Kavenzin frem imod Praga. Rytteriet satte sig i Bevægelse, dog var det kuns nogle saa Regimenter, som kom til virkelig Kamp. J Særdeleshed udmærkede sig Hs. Kgl. Høihed Prinds Alberts Kyradseer-Regiment; det erobrede tre Kanoner og trængte frem lige tæt hen til Praga. Da Aftenen indfaldt var hele den Stilling, som Polakkerne havde havt, i Russernes Armees Besiddelse. Om Natten blev Forstaden Praga ligeledes rømmet, men Brohovederne beholdt Polakkerne besatte med Fodfolk og Artilleri. Det Litthanske Corps, paa hvis Frafald Polakkerne gjorde Regning, har beviist sin Troskab paa den meest glimrende Maade i blodige Fægtninger. Man anslaaer den Russiske Hærs Tab til 4 eller 5000 Mand, men Jnsurgenterne maae have tabt langt flere."(Man seer saaledes, at Beretningerne stemme fra begge Sider temmelig nøie overens i det Væsentlige, kuns at Fortællingsmaaden er noget forskellig.)