JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Da vore Damer hørte, at vi partout maatte sætte over Vand, saa begyndte de en heel Jereminde. Min Fætter Tobias befandt sig i en dobbelt Jld. Hans Kone canonerede løs paa ham fra den ene, og hans Svigermoder fra den anden Side. Havde jeg vidst det, raabte den ene, og "havde jeg vidst det, "Jeg bliver her, skreg gjentog den anden. den ene, - "jeg reiser ikke et Skridt videre, raabte den anden, og naar først Fruentimmere blive enige om at kjævle, saa er Hundrede og Et ude. Børn Børn raabte min Fætter, "det er kun et ganske lille Stykke!"Men det var at kaste Olie i Jlden. Min Fætters Kone svor høit og dyrt paa, at hendes Liv var hende alt for kjert til, at hun skulde sætte det til paa en Jægerspriisreise. - Men hvad var herved at gjøre? Over skulde vi, og over maatte vi. Endelig havde jeg her Leilighed til at finde en ny Stadfæstelse paa den Sandhed, at Alt i Verden er indrettet i den bedste Hensigt. Selv Qvindekjønnets Arvesynd, Nysgjerrighed, har sin Nytte. Vore Fruentimmer erfarede just nu af et Selskab, som kom tilbage fra Jægerspriis, at der opholdt sig der endeel Franske Damer, som vare klædte efter den nyeste Parisiske Mode. Nu blev min Fætters Kone ganske omstemt. Nysgjerrigheden, forvandlede hendes Feighed til Tapperhed, og hun skyndte endog selv paa os, at vi skulde sætte over det farlige Sund. Da vi kom hen til Færgestedet, var Selskabet endnu ikke samlet. Man ventede endnu en Bonde, to Stude og en Galte. Jeg gav mig imidlertid til at læse den Taxt, der med store sorte Bogstaver findes optegnet paa et stort Brædt, Man læser her f. Ex. en Præst, med en Vogn og to Heste og Tilbehør 8 s. Godt Kjøb, raabte min Fætter, og var færdig at briste af Latter. Da nu Bonden, de to Stude og Salten vare ankomne, gik Reisen for sig. Een af Passagererne fortalte Madame Tobias, at den hele Færge var for nogle Aar siden gaaet under, og at tre Mennesker havde derved tilsat Livet. Nu begyndte hun at skiælve over sit hele Legeme som et Æspeløv. Men endelig naaede vi Strandbredden, og min Fætter Tobias, som stod i Vognen, svingede Hatten og raabte tre Gange. Hurra, Land Land! (Fortsættes.) Noget om Gang og Kjørsel i store Stæder. Festina lente,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Blandede Nyheder. J Kjøbenhavn er der nu udkommet en Bog under Titel af Særsyner, der lige indtil Jndholdslisten i Adresseavisen er et Særsyn. Man finder her en Jomfru i Bugen af en Haifisk og Bonapartes Tale i Ægypten!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Hr. Doctor Ørsted vil nu holde Forelæsninger over Experimentalphysiken for Damer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Da Damerne altid have været store Elskere af Experimentalphysiken, saa vil Tilhørernes Antal uden Tvivl blive betydeligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
En af vore Landsmænd, Anders Andersen Feldberg, som paa andet Aar har opholdt sig i Engelland, har i London udgivet en Engelsk Oversættelse af Karamsins Reise i tre Dele, og agter ligeledes at udgive en Engelsk Oversættelse af Conferenceraad Mallings Bog om store og gode Handlinger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Alt Vildt har i Fyen paa nogle Aar taget kjendelig af, især siden der blev saa mange Selveiere. Siden i Fjor, da der døde saamange Daadyr, er dette Slags Høivildt ikke at faae for Penge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Forrige Hamborger Agendepost havde 34 Vogne til sin Transport, og, efter Sigende, over 80 Tønder Penge, - formodentlig for et eller andet Asiatisk Compagnie. De vandre i saa Fald til China, hvor al Europas Sølv vil findes omsider, naar det ikke har anden Valuta end Papiir.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
En Skipper, som kom fra Østersøen, er af sit Mandskab bleven tvungen til at seile ligetil Kjøbenhavn, hvor han nu har anlagt Sag mod samme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Husarcassernerne i Hirschholm skulle til Foraaret nedbrydes, og nye og beqvemmere bygges i deres Sted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Ved Tønningen bliver der ogsaa anlagt en Quarantaineanstalt. En Lieutenant af Søetaten er til den Ende beordret derhen med et af de Kongelige Skibe, for der at have den fornødne Opsigt. Herr Kammerherre og Stiftamtmand Moltke i Christianssand, som er beskikket til Directeur i Rentekammeret, skal efter Jversens Avis, befinde sig sammesteds meget syg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
J Fyen har man nylig havt 3 Graders vedholdende Frost.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Et Dansk Skib, som nylig er ankommet til een af de Engelske Havne, har medbragt den Efterretning, at Malaga's, dens Garnisons og hele Omegnens Tilstand skal være meget sørgelig. Der døer daglig 50 til 60 Mennesker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
En Mechanicus i Christiansand arbeider nu paa en forbedret Flyvemachine, ved hvis Hielp Sømænd kunne byde Stormen Trods, kaste sig i dens Favn og frelse sig fra en fortvivlelsesfuld Død. Denne Machine maa kunne finde stor Afsætning; thi hvo vil i vore Dage ikke flyve uden Vinger?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Et af de vigtigste Dødsfald i denne Tid er Kammerherre Baron Lehns. Han var een af de Proprietairer, der have bidraget betydelig til Agerdyrkningens Udbredelse baade i Fyen og Lolland. Den bedste Vei, som det veiløse Lolland eier, er anlagt af ham: J et af vore Blade klager een af de mange Fremmede, der have været paa den sidste Auction i Helsingøer, ret ynkelig over, at der staaer en Svinesti i Kronborg Slotsgaard. Da han ikke har meldt, at der var noget Sviin deri, saa er det ikke let at indsee, hvorledes dette kunde forarge ham saa meget. - J samme Blad beder en David Meyer, som skal residere i Svendborg, ret indstændig om, at Jøderne i hver Kjøbstæd maatte beholde en Schlechter: d. c. en Person, som slagter Qvæg og besørger Børns moralske Underviisning. Det er da endelig kommet saavidt, at ogsaa Slagtere give sig af med Børneopdragelsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Ved sidste Landemode i Roeskilde blev vedtaget, at der i dertil indrettede Protocoller skal indføres fuldstændige Beretninger angaaende alle Stiftets Præsteembeders faste Jndkomster. Disse Protocoller, som man vil søge at faae Kongelig Confirmation paa, skulle gjemmes i Stiftsarchivet, og enhver Præst kan da ved sit Embedes Tiltrædelse faae deraf paa Bispens Comptoir den paalideligste Underretning angaaende hans Embedes Rettigheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
En priselig Indretning, hvorved mange Processer forebygges.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
I Kjøbenhavn begynder man alt mere og mere at blive dov for Naturens Røst, men, Himmelen skee Tak, dog kun paa Theatret. Parterret var temmelig tomt da Stykket d. 9 d. M. blev givet. Men det er heller ikke Antinaturens Røst, som man i vore Dage gider høre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-09
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Nyeste derie
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Kjøbenhavn. No. 9. Den 12 November, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Dueller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Dueller ere i denne Tid en af Hovedgjenstandene for alle Samtaler i Kjøbenhavn. En nylig ikke indtruffen Begivenhed af den Natur har givet Anledning dertil. Man maa næsten befrygte, at Debatterne over Dueller ville selv - Hvor meget man end foranledige Dueller. hidtil har skrevet om dette Æmne, vedbliver man dog endnu bestandig at duellere, ja Lovene selv ere end ikke istand til at standse dette Raserie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Oprindelsen til Tvekamp maa søges i de allerældste og raaeste Tider, hvor man satte sin Anden Aargang. største Hæder i at dræbe, og hvor man betragtede dette Slags Kamp som en Jldprøve. Den, der faldt, han faldt efter Himmelens Beslutning; den, der seirede, han seirede ligeledes efter den Alvises befaling, og havde altsaa Ret. Dette var en Følge af hiin Tidsalders raa og vankundige Menneskers lave Begreber om det høieste Væsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Reisen til Jægerspriis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
(Fortsat.) Ligeover for Færgestedet staaer en nydelig Gaard, omgiven af Skov paa begge Sider. J denne Gaard boer den brave Færgemand, Knudsen, der paa Patriotismens Færge i den anden Aprils hæderfulde Dage førte saa mange blanke Dalere over til os, til Husvalelse for vore qvæstede Brødre, der paa Munterhedens og Naivitetens Færge saa ofte om Vinteren sætter os over fra Melancholiens mørke Egne til Glædens evigstraalende Lund; der endelig paa Frederikssunds Færge om Sommeren lader os sætte over fra Jsefjordens Bredde til den fortryllende Jægerspriisskov. Min Fætter Tobias, der, som Læseren nok allerede tilforn har mærket, er en ganske original Fyr, og aldrig kan skjule sin Glæde, naar han finder brave Mennesker, var just nu i sit rette Æs, svingede atter Hatten og raabte: "Knudsen leve!" *)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Udsigten til Jsefjorden aabner det skjønneste Syn for Øiet. Den dalende Soel gjorde Egnen end mere romantisk, og min hele Siel var sysselsat med de Tider, da Nordens gamle Konger droge herfra til Orlog. Jeg saae her ) Hvad, her er sagt til denne Mands Hæder, er ikke af det Slags, som man saa rigelig offter Jordens Mægtige, det vil sige, forgyldte Regnepegne, givne Børn at lege med. Det er meent oprigtigt. Manden bærer hverken Baand eller Nøgle, og Forfatteren heraf staaer ikke i mindste Forbindelse med ham. Man har altsaa ikke Aarsag til at beskylde ham for Partiskhed, hvilken han og af sit Hierte afskyer. Ved denne Leilighed kan han imidlertid ikke undertrykke det Ønske, at denne unegtelig ypperlige comiske Skuespiller maatte tage det, som Heiberg engang har sagt om een af hans fordums Konstbrødre, til Eftertanke, at han maatte blive Naturen, der har viist sig saa rund imod ham, bestandig tro, og vogte sig for den Klippe, som comiske Skuespilleres Reputation saa let strander paa Overdrivelse. i Tankerne de Snekker, der bedækkede Jsefjorden; jeg saae raske Dannesønner vende tilbage fra Hædersfærd med Fartøier, bognende under Vægten af det Bytte, de havde hentet i fjerne Lande. Med Veemod erindrede jeg mig her, at de Stolte, som nu kalde sig Havets Beherskere, vare den Gang Dannemark Vasaller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Det er vanskeligt at beskrive de Følelser det betoge mig, medens jeg befandt mig i dette hellige Gravsted. Jeg sad her paa et Sted, Dannemarks ældste Regenter havde valgt til et Hvilested, som skulde forevige deres Minde hos Efterverdenen. - Hvor ere J. J. Nordens ældgamle, kronede Kjæmper? - Jntet Spor af eders Vælde, uden disse Steenmasser, - intet, som siger os, hvad J have været, - endog eders Navne ere for evig udslettede af hver Dødelig Minde, og dog troede J, at J vare saa mægtige! (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Blandede Nyheder. Det Rygte, som der gaaer i Kjøbenhavn, at der paa Hveen er forefaldet en Duel, er aldeles ugrundet. Stridsheltene skulle, efter Sigende, vel have mødt, men der blev intet af Kampen. Naar Helteblodet først har begyndt at svales lidet, pleie saadanne Kampe sjelden at være farlige. Stridspuncten er ubekjendt. Man kan imidlertid ikke ofte nok gjentage Rousseaus Ord: Garder vous done de confondre le nom sacre de Thonneur aver ee preuge feroce qui met toutes les vertus à la pointe denne spee, er nest propre qua faire de braves scelerats! (Vogter eder for at forvexle Ærens hellige Navn med den raa Fordom, som sætter al Fortjeneste i Kaardespidsen, og kun er skikket til at danne modige Skurke!)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Den i dette Blad forhen omtalde Trondhjemske Redningsbaad er nu færdig. En Bonde, to Mile fra Byen, har forfærdiget den. Den er 9 Alen lang og 2 1/2 Alen bred. Udvendig er den bygt som enhver anden Baad, og den koster med Tilbehør kun 17 Rdlr. Jndretningen er meget simpel. Der er ogsaa sørget for, at Mandskabet, i Fald Baaden skulde gaae itu, kan redde sig ved at kaste et Toug om Livet, og at Embedsmænd, der gjøre lange Reiser, kunne beholde deres Papirer ac. tørre. Der er aldeles ikke brugt Kork til denne Baad, deels fordi den ikke er let at faae i Norge, deels fordi den vilde giøre Baaden for dyr. Den har tillige den Beqvemhed, at den og kan bruges som en almindelig Fragtbaad. Forandringen medtager ikke mere Tid end et Par Minutter. Ved den simple Prøve, som den Mand, der har bygt den, anstilte, seilede han Baaden, i Nærheden af Munkholmen fuld af Vand, og ankom saaledes, tilligemed de to Mand, han havde med sig, lykkelig til samme. Uhrmager Barlien har gjort en ligedan Prøve i Selskab af tre Mand, men uagtet Vandet i Baaden stod høiere end i Søen udenfor den, kunde den dog efter Sandsynlighed endnu bære fire Mennesker, skjønt Casserne just ikke vare saa tætte som de burde være. - Saavidt den Trondhjemske Efterretning. - Anmelderen vover ikke at fælde nogen Dom over denne Baad, førend han har seet den. Men den overdrevne Roes, hvormed den anmeldes, forekommer ham lidet besynderlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Ved Auctionen paa de Kornvarer, som fandtes paa det for Vangaae i Thye nylig indstrandede Skib, blev havereret Hvede betalt med 10 Mk. til 5 a 6 Rdlr. Tønden. Saaledes vedbliver man offentlig at sælge Varer, der ikke kunne være andet end skadelige for Sundheden, – men Døden og Doctoren skulle jo ogsaa leve Hr. Kammerherre v. Møsting, hidtilværende Amtmand i Haderslevamt, er bleven udnævnt til Præsident i det Kongelige Tydske Cancellie. Den første Deputerede, Herr Conferentsraad Schutz, gaaer af og beholder sin Gage som Pension.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Den som Digter fordeelagtig bekjendte Cand. Juris Hr. Rehling er bleven udnævnt til Byfoged i Tranqvebar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Adskillige af de kostbare Værker, som det Kongelige Bibliothek i disse Dage har faaet fra Jtalien, ere underveis blevne meget beskadigede af Søvand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Paa Odense Marked indfandt der sig sidste Tirsdag ogsaa Landprangere, som opkjøbte hele Læs Gryn og vilde bortkjøre samme fra Byen igjen. Men til Lykke kom just Politiet, og gjorde en Streg i deres Regning. - Gid det Fyenske Polities Exempel ikke maatte blive uden Efterfølger! Den næststørste Gevinst paa 30,000, som ved Classelotteriets sidste Trækning blev vunden i Rudkjøbing, tilfaldt: en Hattemager, en Bødker, en Vægter og en Tjenestepige, som alle vare uformuende Folk. Det vilde være at ønske, at denne store Gevinst ikke maatte formindske disse Menneskers Virksomhed og bringe Vægteren til ogsaa her at raabe: "nu er det paa de Tider, man føier sig til Seng!"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Efter Forlydende skal den til Bryggerlaugets bedre Indretning nedsatte Commission nu have tilendebragt sine Forhandlinger. Resultatet deraf skal være, at Lauget og Oldermanden skulle vedblive i to Aar endnu, at Prisen paa det saakaldte Skillingsøl skal forhøies, og at Bryggerne efter disse to Aars Forløb hver skal have 8000 Rdlr. for deres Bryggerrettighed. Formodentlig ere de fleste Bryggere tjente med denne Bestemmelse, da der gives dem i Lauget, der neppe have givet 11 til 120000 Rdlr. for deres Gaarde med Bryggerrettigheden; ogsaa vil det Almindelige nok vinde ved den Forandring, der da bliver gjort, da det ikke kan feile, der sørges for bedre Ølbrygning, end man i de senere Aar har havt. Kunde der da tillige udfindes et Middel til at hindre Øltappere fra ved Spædning at skille Meenigmand ved denne nødvendige Driks Kraft, saa blev der gjort endnu et Skridt til Brændevinets Unødvendiggjørelse. Den første Masquerade i denne Vinter holdes paa det Kongelige Hoftheater paa Søndag Ottedage den 25 November.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Den i Castellet arresterede Franskmand, Beoumont, har forfærdiget en Vogn, der i lang Tid kan gaae af sig selv. - Det skal nu være afgjort, at Kongsberg Sølvværk skal forandres og tildeels nedlægges. - Hr. Lemaire i Kjøbenhavn har forfærdiget et fortræffeligt Cylinderuhr i en Fingerring, hvoraf hvert Stykke er af ham selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
J Christiania seer man sig nødsaget til offentligen at erindre visse Folk om, at betale deres frivillige Bidrag til Fattigvæsenet. Adskillige have negtet at betale, andre vare ikke at træffe hjemme. Hvor er det mueligt, at noget Fattigvæsen, kan opfylde sin Bestemmelse, naar de, der skulde understøtte det, vise sig saa prangvillige!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
At det er mueligt at frembringe Silhouetter af Størrelse som et Knappenaalshoved, beviser Konstneren Hr. Greve, som for kort siden er kommen her til Staden. Han har en Ring, hvori hans egen lignende Silhouet af saadan Størrelse i Selskab med flere er anbragt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-12
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-16
Nyeste. Filderie Kjøbenhavn. No. 10. Den 16 November, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel. En Herman von Bremenfeldts politiske Troesbekiendelse. Tempus ad tacendum, & tempus ad loquendum. Kong Salomon.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-16
Alting har sin Tid har Kong Salomon sagt, og, følgelig er der, som den høisalige Herre, selv har anført, ogsaa en Tid, hvor man bør tale. Jeg har nu længe nok været en rolig Tilskuer til, hvorledes man har vendt op og ned paa Alting; nu vil jeg ikke tie en Minut længere, om end min Kone, Frans Posekiger, og hele Europa blev smækvred. Net, det gaaer min Tro alt for vidt. Jeg har nylig faaet Anden Aargang. fat paa det nye Kort over Europa. Herre Gud, hvor det seer ud! Det er jo en reen Jerusalems Forstyrrelse. - Hvor er Polen, Hvor ere alle de geistlige Herrer i Tydskland? - Hvor er Republiken Venedig? – Hvor er Republiken Genua, Kort sagt, hvor er saa meget andet. - Fløiten. - Seer jeg mig om i mit eget Fødeland, saa træffer jeg Forandringer overalt. - Hvor ere vore gamle skjønne Skove? - Hvor ere vore Fiskedamme? Hvor er vort gode ærlige Danske Øl? Hvor ere vore ypperlige jevne og gode Danske Sæder, Kort sagt, jeg kunde saaledes vedblive en heel Time at spørge, og De og hele den politiske Verden skulde ikke være istand til at svare mig et eneste fornuftigt Ord derpaa. Men hvoraf kommer det, De Kloge ville være kloge i Alting, og derfor gaaer det saaledes. Nu har jeg levet en god Deel Aar i Verden, mit Navn er vidt og bredt bekjendt; men har man en eneste Gang saa meget som spurgt mig. Mester Herman, hvad mener han om den eller den Statssaffaire? Jo, Pyt!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-16
Forleden var der een af de kloge Folk, som troe at have opsluget al Verdens Viisdom ved deres Pult, hos mig, for at kjøbe en Tinkande. Han meente, den var for dyr. Jeg svarede, at det ene maatte rette sig efter det andet: dyre Herregaarde, dyre Fødevarer; dyre Fødevarer, dyre Tinkander. Vi leve desværre i Tider, hvor det ikke hedder mere, som Tydsken siger: "Leben und leden lassen, men schnellen und schnellen lassen." - For at begynde Traaden til en curieus Discours, fortalte jeg nu den fornemme Herre fremdeles: " Jeg har faaet to Favne Brænde i Dag. Hvad mener Herren, de koste mig? - Elleve Rigsdaler Favnen. - Hvad skal der blive af, naar man saaledes holder ved at opskrue Priserne paa een - Sko af Livets allerførste Fornødenheder, vene hugges bort, - lidet eller intet plantes paa ny. Herregaarde slaaes i Hartkorn blot for Skovens Skyld. Jeg troer, om Paradis selv stod i Jylland, saa blev det skovet, blot for at faae Ved. Al Jord skal bruges til Korn, Kartofler o. s. v. Vore Efterkommere maae jo fryse ihiel, dersom man vil vedblive saaledes. Giver man nu 11 Rdlr. for en Favn Brænde, saa maa man jo om 15 Aar give 30 Rdlr."De, Hr. Udgiver, som heller ikke er nogen Bogfinke, maa dog tilstaae, at der er meget Sandt i det, jeg her sagde. Men mener De at den fornemme og kloge Mand svarede mig et Ord herpaa. - Nei, han stod og skottede den hele Tid til min ældste Datter, og da jeg var færdig med min Tale, slog han et Par store Krøller paa Næsen, og sagde: Mester Herman her er 2 Rdlr. for hans Kande? - Jeg var færdig at briste af Ærgrelse. Jeg tog i min Harme de to Rigsdaler og raabte til min Datter: "Lotte, gaa ud i Gaarden og - Er kast disse to Rigsdaler for Hønsene!" han forrykt, Mester, spurgte den kloge Mand. Nei, mæn er jeg ikke, min Herre, Man kaster saa ofte Pexler for Sviin, saa kan man jo ogsaa engang kaste Rigsdalere for Høns. Seer De, saaledes tracteres vi og vore Lige af de kloge Folk. Alt, hvad vi sige, er Sniksnak, og alt, hvad de selv gjøre, er bare Viisdom. Om det kun er en Bogorm, en Blæksmører, saa bilder han sig strax ind, at han kan høre Græsset groe. Saaledes kommer der daglig hos den Mand, hvor jeg søger, en lille lærd Person. Folk sige, at han skal kunne mere Latin end Dansk, og at han endog skal kunne recensere. Den Karl har en Kjæft som en Peberqværn. Han snakker næsten om Alting - om Keisere og Konger, om Førster og Prælater. Men jeg kan for min Død ikke udstaae ham; thi han vil altid have Forsædet ved Bordet, og ethvert af hans Ord skal beundres og applanderes. Forleden Aften var jeg nær kommen i en heel Næveduel med denne Person. Aarsagen dertil skal jeg melde Dem i mit næste Brev. Herman v. Bremenfeldt. Fragmenter af et Brev til en Ven. Den 10 Julii 1801. Kjere Ven!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-16
Reisen til Jægerspriis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-16
(Fortsat.) Lunden ved Jægerspriisslot er een af de yndigste, man kan tænke sig. Ældgamle ærværdige Ege= og Birketræer staae her endnu trygge for den i vore Dage alt ødelæggende Øre. Man føler sig saa meget mere lykkelig ved at vandre i denne herlige Lund, som den er Dannemark eneste Pantheon. Hvert Øieblik støder man paa en Støtte, opreist for Danske Hædersmænd, fra de mørkeste indtil de nyeste Tider. Ogsaa du, forfulgte og miskjendte Tycho Brade, hædres her, skjønt for seent, af en taknemmeligere og retfærdigere Efterverden, Jeg satte mig under et skyggefuldt Egetræ, og beklagede den menneskelige Svaghed. Jeg saae disse henfarne store Mænds Skygger svæve omkring mig; enhver af dem syntes at være bleven miskjendt, medens han levede. Kun faa af dem nøde i Livet den Hæder, som man efter deres Død saa rigeligen offver dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-16
Mindemærkerne i denne Lund have allerede tabt meget af deres skjønne Udseende. Nogle af dem ere ganske beskadigede, andre have faaet Bræk. De synes at mangle den faderlige Varetægt, som den, der lod dem opreise, fra først af forundte dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-16
Ogsaa i Lunden findes en ældgammel Steenhule, som kaldes Jettehøien og som i Oldtiden nok har været en Kongelig Begravelse. Den omgives af høie og ranke Birketræer, og er omtrent af samme Skikkelse, men ikke saa stor, som Julianehøi. Dens Beliggenhed midt inde i Lunden stemmer Sjelen til at anstille Betragtninger over Tider og Mennesker, som have efterladt os saadanne Mindemærker, uden at vi i øvrigt kjende det mindste til dem. Hele Kongeslægter ere saaledes uddøde, uden at deres Gravsteder sige os andet, end at de vare Mennesker ligesom vi. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-16
Advarsel for Skøiteløbere. Vinteren har nu atter indfundet sig, og Brændehøkere og Skøiteløberne længes ret inderlig efter, at man atter i Aar, og det ret snart, maatte kunne kjøre paa Jsen med hele Vognmandslæs. Man seer allerede unge Mennesker med største Omhyggelighed opsøge den mindste Vandpyt, hvor de kunne formode, at Vandet er lagt til, og saaledes af Letsindighed sætte deres Liv i Vove. Et i Torsdags indtruffet virkeligt Factum kan tjene enhver Skøiteløber til Advarsel.