Berlingske Tidende, 1830-08-20
Allg. Zeith. indeholder et Brev fra en Officeer ved de Kongelige Tropper i Vindennes dat. den 30te Juli, hvoraf v. her uddrage Følgende. Brevskriveren er, som man af hans Tone strax skjønner, en ivrig Royalist, men Beretningen indeholde adskillige mærkelige Dato til hine Dages Historie, især forsaavidt de angaae Hertugen af Ragusa. - Det Regiment, ved hvilket jeg er ansat, bestod af to Batailloner. Vi droge igjennem Paris fra Potten St. Denis indtil Bastilpladsen, vendte os derpaa over Austerlitbroen til den venstre Seinebredde, og kom om Aftenen til Champs Elysees. Allevegne forjoge vi Oprørernes Skarer. Jntet kunde modstaae dette Regiment, det sloges med beundringsværdig Tapperhed. Det samme gjorde alle Garde=Infanterieregimenter, og havde Cavalleriet kunne deeltage i Fægtningen, saa vilde Resultatet være blevet et ganske andet, trods den Mangel af Eenhed, der var i Hertugen af Ragusas Dispositioner, som havde Overcommanden over Tropperne, og trods Linieregimenternes skjændige Adfærd, der, efterat have den første Dag sægtet ubetydeligen, næste Dag deels lode sig afvæbne, deels bleve i Casernerne med deres Vaaben. En Officeer, som i Dag civiltklædt gik ind i Staden, beretter, at han saae hvorledes et Linieregiment var indsluttet i sin Caserne, og, uagtet det endnu havde alle sine Vaaben, lod sig bevogte af nogle faa Nationalgarder, Den 29de Juli vare Hertugen af Ragusas Dispositioner endnu daarligere end Dagen forhen. Han adsplittede Regimenterne Kompagnieviis, lod Soldaterne, blot forsynede med een eller to smaae Pakker Patroner, rykke ind i Husene, uden at underflytte dem ved Tropper, paa Gaderne. Da Munitionen var opskudt, bleve Dørrene brækkede op, og Officerer og Soldater nedsablede. I det mindste skeete det med to Kompagnier af mit Regiment; de øvrige trak sig tilbage i god Orden, da de ingen flere Patroner havde. En lignende Skjæbne traf andre Garderegimenter, der havde forenet sig til Kongens Beskyttelse i St. Cloud. Af to Batailloner Schweizere, til hvilke Louvres og Tuilleriernes Forsvar var betroet, blev næsten hver Mand dræbt, da de ikke havde meer Krudt til at værge dem med. Men denne Triumph kom Pariserne dyrt til at staae; man forsikkrer, at mange Tusinde maatte bøde med Livet. Vort Tab, beløber sig omtrent til 1,500 Mand. Man betænke herved, at de fleste af vore Regimenter i 30 samfulde Timer ikke havde det Mindste, at spise, og, under en Hede af 36 Grader, næsten Jntet at drikke. Tuilleriernes Viinkieldere vare til Hertugen af Ragusas Raadighed; og - skulde man troe det muligt. - har vilde aldeles ikke benytte sig deraf, for at lædske de Tropper, den forsvarede deres Konge, Ofte saae man Soldater træde ud at Gelederne, for midt under Kugleregnen at hente Vand fra Seinen, som de i deres Huer bare til deres Kammerater. Disse Dage udgjøre et nyt værdigt Blad i Hertugen af Ragusas Historie, der er fuld af Daarskab og Forræderie. Samme Bebreidelse træffer Royalisterne i Paris. Jngen af dem vovede at vise sig offentligen. Medens velklædte Fruentimre, den lode haant om Kuglerne, bragte Oprørerne Viin og Forfriskninger, lode Royalisterne Kongens Soldater forsmægte af Tørst. Jeg er nu i Vinennes. Fæstningen er i den bedste Tilstand, og vi agt. at forsvare os til det yderste. Dersom Hertugen af Ragusa allerede den første Dag var optraadt med Kraft, saa vilde hiin Revolution ikke have kunnet organisere sig. (Vintennes har kort derefter overgivet sig.)