Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-01-29
Den Vest-Siællandske Avis, eller: Ugeblad. Slagelse. den landske Historie. uden og inden tigste Nyeheder. Dagens vig Redigeret af Pastor Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. 19de Aarg. Tirsdagen den 29. Januar 1833. No. 9. Tirsdagen den 29. Januar 1833. Tra Hen 20. Ganuar 1822 Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene. Konge Wilhelm den Førstes Historie, født den 24de August 1772, formælet i Aaret 1790 med Frederike Luise Wilhelmine, en Datter af Konge Friederich Wilhelm 11 af Preussen; tiltraadte Regieringen den 2den December 1813, blev Konge i Nederlandene og Hertug i Luxemburg d. 16de Marts 1816. (Fortalt af Professor B. P. Voigt.)Der gives i Historien faa regierende Huse, som kunne fremvise saamange udmærkede Charactere, hvilke ere blevne satte paa en haardere Prøve af Skjebnen, og som have overstaaet dem, og derpaa erholdet en fornyet Glands og en større Anseelse, end den Nassauiske Stamme af begge de Ottoiske Linier, eller det første og andet Huus af Oranien, som blev fra Tydskland af forplanret til Nederlandene. - Stifteren af den Nederlandske Friehed, Wilhelm den 1ste, paa hvilken Keiser Carl den 5te støttede sin Arm, da han høitidelig overdrog sit Rige til sin Søn Philipp den 2den, blev siden erklæret for fredløs af den Spanske General, Hertugen af Alba, men lagde desuagtet Grundvolden til den mægtige Republik Holland. Han faldt for en Morders Haand men hans tappre Sønner, Moritz og Friedrich Heinrich, overvandt Spanien paa nye, og vedbleve saalænge at kjæmpe for Hollands Uafhængighed, indtil den blev erkiendet i den Vestphalske Fred. Stammen syntes udgaaet med Wilhelm den 2dens Død; da Wilhelm den 3die blev født nogen Tid derefter, i sit 22de Aar standsede han Ludvig den 14des Fremgang og kjæmpede for Europas Friehed mod Frankerige, som Wilhelm den 1ste havde gjort det mod Spanien. Folket belønnede ham derfor med en høiere Magt end hans Forfædre, nemlig med en Arvestatholders Værdighed, hvorved Successionen skulde forplantes i den mandlige Linie; men Helten døde uden Børn og med ham uddøde den gamle OraniskLinie. - Johan Wilhelm Friso, af en Sidelinie af Huset Nassau, erholdt Regieringen, og blev Stifteren af den anden Oraniske Linie. Han var ogsaa en høist tapper Mand; men ogsaa ham traf Skjebnens Slag og han druknede i Aaret 1711 ved Moerdyk, uden at efterlade sig Børn. En Søn blev født ham efter hans Død, som blev kaldet Wilhelm den 4de; de mægtigste Provinser vilde ikke erkiende ham for Statholder, men den Fare, hvori Ludvig den 14des Angreb paa Republiken i Aaret 1747 bragte den, forenede alle Stemmer til at erkiende ham for Arvestatholder med Successionsret, saavel for den qvindelige som den mandlige Linie. Den eneste Tilvært i Anseelse, som denne Familie endnu kunde erholde, var Kongenavnet; men haarde Prøvelser maatte giennemgaaes i Forveien: Først foruroeligedes saavel han, som siden hans Søn, Wilhelm den 5te, af indvortes Partier og Tumulter; derpaa blev Familien fordrevet af Landet og berøvet at sin Magt under Revolutionskrigen, indtil Wilhelm den 5tes Søn besteeg, efter Napoleons Fald den Nederlandske Throne, under Navn af Konge Wilhelm den 1ste, og de Europæiske Magter ved at forene Belgien med Holland forøgede hans Magt til over det dobbelte. Wilhelm den 1ste, som Prins kaldet Wilhelm, Fri drich, blev født i Haag den 24de August 1772; dengang herskede endnu indvortes Fred og Roe i Republiken og Staterne af Holland og Generalstaterne vare Faddere ved hans Daab. Men i hans 13de Aar, i Aaret 1785, udbrød en Tumult, som nødte hans Fader til at forlade Haag og begive sig til Geldern; men som havde tilfølge at Hertugen af Brunsvig rykkede ind i Holland med en Preussisk Armee, betvang Patrioterne og forskaffede Arvestatholderen en større Magt og Anseelse end tilforn. Wilhelm Friedrich, studerede ved Universitetet i Leiden i 1789, i 1790 blev han udnævnet til Commandant i Fæstningen Breda og strax efter optaget i Statsraadet. J dette Aar indlod han sig i Ægteskab med Prinsesse Friederike Louise Wilhelmine af Preussen; en Forbindelse, som blev meget lykkelig, den første Frugt af dette Ægteskab var den nærværende Prins af Oranien, Wilhelm Friedrich Georg Ludvig, som blev født den 6te December 1792. To Maaneder efter hans Fødsel begyndte de Franskes frygtelige Angreb paa Republiken; de havde efter Seiren ved Jemappe erobret hele Belgien, og Nationalconventet forlangte nu strax Scheldens Friehed. Raadspensionairen van der Spiegel søgte at mægle Fred; men i Februar 1793 erklærede Conventet paa engang Arvestatholderen og Kongen af England Krig. - General Du mouritz erobrede Breda og Gertruydenberg Arvestatholderen udnævnede nu i denne Crifis Wilhelm Friedrich til Chef for Armeen; han satte sig i Forbindelse med den Østerrigske Armee, hvis Chef, Prinsen af Coburg, undsatte Mastricht; slog Dumouriez ved Neerwinden, Breda og Gertruydenberg capitulerede og Wilhelm Friedrich rykkede ind i Belgien for at angribe de Franske, og stødte til den Engelske Armee under Hertugen af York i Flandern; men da denne blev slaget 13de Sptbr. i Træfningen ved Hondschote, saa kastede de Franske sig med overlegen Magt paa den lille Hollandske Armee, som leed et stort Tab i de blodige Træfninger ved Menin og Werwick, og maatte retirere til Gent, uagtet Wilhelm Friedrich og hans Broder Prins Friedrich udviste megen Tapperhed. Den Hollandske Armee samlede nye Kræfter og stødte til den Østerrigske. Prins Wilhelm Fredrik fik Ordre til at beleire Landrecis, og erholdt dertil et Østerrigsk Hielpecorps under sin Commando; efter 12 Dages Beleiring capitulerede Fæstningen. Men Generalerne Jourdan og Pichegru rykkede nu frem med den Franske Hovedarmee og angreb efter Carnots Planer paa to Punkter; den Østerrigske Feldtmarskal, Prinsen af Coburg, deelte ogsaa sin Armee i to Dele og Friedrich Wilhelm tilligemed Fyrsten af Kaunitz bleve sendte med 50000 Mand til Sambrefloden, fire Gange dreve de de Franske Republikanere under Charbonnier og Jourdan tilbage over Floden; men Jourdan passerede den den femte Gang og erobrede Fæstningen Charleroi. Efter dette Vanheld rømmede Prinsen af Coburg Belgien, og den Hollandske Armee maatte trække sig tilbage til sit Lands Grændser. J dette Land udbrød en indvortes Uroelighed; de Misfornøiede oprettede hemmelige Clubber under Navn af Læseselskaber, allene i Amsterdam 36 med 3000 Medlemmer, som søgte at oprøre Folket og forhindre Freden med de Franske, med hvilke de indlode sig i hemmelige Forbindelser. Den ene Hollandske Fæstning blev erobret efter den anden; Vinteren blev haard og i Begyndelsen af Aaret 1795 brød Pichegru med den Franske Armee ind i Holland, marscherede over Jsen og erobrede hele Landet; forgiæves søgte Wilhelm Friedrich at forsvare Lande ved at opbyde en Landstorm; Folkestemningen, var dengang for de Franske.