JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-23
En Ven af Fernow, og en Schweitzersk Kunstners Kone, en Romerinde, som med sit Barn vilde reise til sin Mand, gjorde Reiseselskab med den Fernowske Familie. Man tænke sig vor Vens Følelser ved at tiltræde Reisen. Stedse var han vandt til at gribe det Nærmestliggende, stedse at gjøre hvad Øieblikket fordrede, og da uden Klage føje sig i hvad der ej lod sig afværge. Han ude holdt af sin Siel hver Tanke om hin skjønne friTid, da han med Vandringstav i Haand, og et let Sind, saae Verden aaben for sig, og ingen Sorger mørknede hans nøisomme Sands, han for- og enhver Sammenligning imellem hine, Spadseretoure lignende, Vandringer, og nu denne langsomme, kostbare, med mange Besværligheder forbundne Fremskriden med sin til Reiser uvante Kone, og med Omsorg for Børnene. Uafladeligen bestræbte han sig for at lette Fruentimmerne, oc Børnene Reisens Besværligheder, og at forskaffe dem saa mange Beqvemmeligheder som mueligt. Desværre blev hans Sundhed, som han selv ansaae for unedbrydelig, et Offer for disse hans Bestræbelser; thi sandsynligen udsprang fra denne Reise Spiren til det Onde, der fem Aar sildigere bortrev ham fra Verden og hans Venner. J et Brev, skrevet fra Jena i Sept. 1803 til hans Ven, den bekiendte Landskabsmaler Reinhard i Rom, gav han Beretning om sin Reise, og det Tilfælde der gav hans Sundhed det Knæk der ødelagde samme. Efterat være kommen til Chiavenna, maatte Fruentimmerne ride, Børnene bleve af to Karle baarne i Kurve over Splügen. Fernowbesluttede af Omsorg for, at der ikke skulde tilstøde Børnene noget, at gjøre Touren over Bjerget til Fods. Veien op og ned i den vilde Bjergstrækning var yderst besværlig. En Dag havde han en saadan Vandring fra om Morgenen Klokken 4 til om Aftenen Klokken 10. Varm og udmattet kom han i et Værtshuus, hvor han fik lidt Hvile, men maatte næste Dag gjøre sex Timers lige Tour, førend de kom til Chur. Siden angreb en Qvartanfeber ham, og den fulgte ham til Weimar. J denne Stad modtoges han med forekommende Venskab og Deltagelse, og der blev gjort Alt for at lette ham Tiltrædelsen af hans nye Bane, den høimodige ædle Hertuginde Amalie modtog ham, som hun var vant til at modtage Mænd af hans Slags, og befordrede hans huslige Indretnings Bedste, men det var som om hans Afreise fra Rom var bleven besluttet i en ond Tid, og den Orm, der tærede paa hans Livs Kraft, ophørte ikke dermed. J Jena fordrev han en sørgelig Vinter i idelige Arbeider, og kæmpende mod Sygdomme, og huslige Sorger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-23
J April 180, havde Fernow den Sorg, at hans Velynderinde, den fortreffelige HertugindAmalia, døde. J Sommeren samme Aar gjorde han for sin Sundheds Skyld en Reise til Karlsbad, kom i Slutningen af August tilbage til Weimar. Med Aaret 1808 begyndte hans Liv at være en Kiede af Lidelser og Smerter. Lægerne raadte ham til at reise til Libenstein, et Badested ved Foden af Thuringerskoven, strax ved Eisenach. J Midten af Juni reiste han didhen. Hans Kones Svagelighed tiltog. J Slutningen af August kom han hjem til Weimar, svagere end da han bortreiste. En Maaned derefter opløste Døden hans Kones lange Lidelser. 4de Dec. var han selv Dødens Bytte. Denne elskelige Mands Levnet er skildret i Skriftet: Carl Ludw. Fernow's Leben herausgegeben von Johanna Schopenhauer. Mit 2 Kups. Tubingen 1810, st. 8vo, et interessant Skrift, hvoraf forestaaende Uddrag ere gjorte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-23
4. Af en Skrivelse fra Hr. Barnesøn, Præst, til Skard- og Buderdals Menighed i Dahle Syssel, dateret Balderaa d. 26 Sept. 1765 til Profess. Præst ved Wartou Poul Egede, hvilken Skriver for vidtløftig til her at optages, sees, at Missionæren Thorhallesen var nedsendt til Gothaab for at recognescere nærmeste Fjorder deromkring, og give Directeurerne (vel Handels Compagniets Rapport og Beretning om Pladsernes Beskaffenhed m.v. som tjener til Forberedelse for de islandske Emigranter og nye Kolonister. Præsten ønsker, at meddeeles Recognoscerings Journalen naar den erholdes; han klager over den idelige Forhaling et Aar efter et andet. "Jeg bliver jo ældre jo udueligere til at fatte Sproget og arbeide paa nye vigtige Ting i et udyrket Land. Jldesindede imod Emigrationen vinde alt for megen Tid."(Fortsættes.) Selskaber udenlands for Hielpesløse og i Særdeleshed for løsladte Forbrydere. a. i England.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-23
Jndenlandske Efterretninger. Tre mærkelige fædrenelandske Mænd, har Døden nyelig bortrevet. 1. Konferentsraad og kongl. Kabinets Sekretair Peter Carl Jessen. Han var fød d. 20 Nov. 1772, havde i den lange Række af over 36 Aar den Lykke at være skienket Hs. Majestæt Kongens Tillid og Naade, trofast sin Konge og sit Fødeland var han opoffret sit Kalds Pligters bedste Opfyldelse, og udførte dem i et jevnt og lidet bevæget Liv, men med en Forretningsduelighed og Nidkierhed, der var sjelden, og der hævder ham en hædret Plads i vore Aarbøger som den arbeidsomste Konges højtbetroede CabinetsSecretair. Ved huuslig Lykke havde han et kjert Hjem liv. Af et apoplectisk Tilfælde døde han den 16de October og hans Medborgere sørge ved den Ædles Bortgang, 2. Lands-Overrets- og Hof= og Stadsrets Prokurator, Cancellieraad Jacob Ferdinand Wilse død d. 13 Oct. i den høie Alder af 73 Aar. Han var Senior blandt Hovedstadens Sagførere ved bemeldte Ret, ved hvilken han var i mere end 40. Aar, og udførte mange vigtige Sager. 3. Etatsraad og Professor emeritus Niels Jversen Schow. Han var fød d. 16 Juni 1755 her i Staden. Deponerede 1775 fra Aarhuus Skole, blev 1779 Magister Philologiæ, reiste udenlands, og laae en tre Aars Tid ved Universitetet i Göt tingen, reiste til Wien 1782, var i nogen Tid Bibliothekar hos Fyrst Czartorisky, gik derpaa til Rom og Venedig, reiste 1790 igjen tilbage til Tydskland, hjemkom til Fædrenelandet 1792, blev samme Aar Professor Philol. extraordinarius og Directør for Hans kongel. Høyhed Prinds Christian Frederiks Underviisning, 1805 overordentlig Professor i Archæologien, 1813 Professor i det græske Sprog. Fra 1803 var han Justitsraad, Død den 18 d. M. efter blev siden Etatsraad. faa Dages Sygeleie. Om ham i Literatur-Lexikonnet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-23
- Af den i vor økonomiske Literatur udmærkede afdøde C. G. Rafns nyttige Skrifter, var Veiledning til at dyrke Hør og bearbeide den indtil Heglingen, hvilket 1806 udkom med Kobbere, og hvoraf en tydsk Oversættelse ogsaa blev givet. Da det længe havde været udsolgt og Landhuusholdnings=Selskabet vilde have en nye Udgave besørget, henvendte det sig til adskillige Landmænd og Hordyrkere saavel i Danmark som i Hertugdømmet Slesvig med Anmodning om, at de vilde meddele Selskabet de bemærkninger, Rettelser og Tillæg, som kunde ansees burde afbenyttes ved et nyt Oplag af Bogen. Blandt de Mænd, som Selskabet saaledes tilskrev, var ogsaa Hr. Wulff, Dannebrogsmand, i Nebel ved Kolding. Den Nøiagtighed og Jver som han viiste i denne Sag ligesom i flere andre Tilfælde, i hvilke Selskabet har staaet i Forbindelse med ham, bestemte det til at overdrage ham Redactionen af den anden Udgave, og dertil afbenytte de til Selskabet i saa Henseende indkomne Hjelpemidler. Selskabet ønsker, at Bogen snart maatte opleve en tredie Udgave, og være et virksomt Middel til at fremme den her alt for meget forsømte Dyrkning af en vigtig Plante." Skriftet faaes i den gyldendalske og schubotheske Boghandel, hæftet for 3 Mark. I vore Boglader, og hos vore Kunst handlere finder man udenlandske Forskrifter meget søgte. Af indenlandske haves vel nogle gode, saasom de af Sonne, og de Gustmeyerske; men da Søgning efter denne Artikel fordrer at have Forskjellighed til Valg efter Smag og Behag, saa maa indenlandske nye gode Frembringelser bidrage til at gjøre de fremmede overflødige. Under Titel: Engelske Forskrifter og tvende Blade med forskjellige Alphabeter, skrevne og stukne i Steen af Premier=Lieutenant J. H. Mansa, og trykt i det kongl. Steentrykkerie, er udkommet en vakker lille Samling, bestaaende af 20 Blade. Den sælges i den Gyldendalske Boghandling, samt hos Hr. Bing for 10 Mk. 8 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-23
- J de første otte Dage af October ere 10 Kornskibe passerede gjennem Øresund. Af disse vare 2 bestemte til Amsterdam, 1 til London, til Hamborg, 1 til Bremen, 1 til Enden og 3 til nordiske Havne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-23
- Provindsial-Bogsamlingen i Maribo eier nu henved 8000 Bind, hvoriblandt mange kostbare Værker, saasom Flora Danica m. Fl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-23
Kjøbenhavns Børs d. 22 October 1830. Hamburg 2 M. - a vista 212. Species 212. Specier solgtes til 12 Rbmk. 11 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 155 155 1/2 Rbd. Sal. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld 49 Rbs. Tegn. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 87 87 1/2 Rbd. Sedl. Dito over 2000 Rbd. Stk. 4 Rbd. Sedler. i Banco. Dito Dito. . ....... 82 1/2 Nationalbank=Obligationer. 4 Rbd. r. S. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 1/2 Dito Dito. . . . . . . . . 108 1/2 i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn 100 1/2 101 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S.k. S. 4 pCt. Dito Dito. . . . . i Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 4 Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer, 62 62 1/2 L. Sterl. i Sedler. Asiatiske Compagnies Actier . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Nyeste kilderies Kjøbenhavn. anden nogen Syvogtyvende Aargang. No. 86. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Blandinger, Grønland vedkommende. (Fortsatte fra forrige Nr.) oppasdags 5. J det tiende Aarhundrede opdagedes Grønland af Jslænderen Erik Raudi, som udgik paa sin Opdagelsesreise fra den store Havbugt Breidefjorden i Island. Om hans treaarige Opdagelsesreiser paa de grønlandske Kyster ere Oplysninger at søge i det af B. Thorlacius forfattede Universitets-Program: De Erico Ruso Grønlandiæ seculo Xmo inventore. Havn. 1811. 4. optaget i hans Prolusiones & Opusc. acad. II. 124 o. f. Det fortælles om bemeldte Erik, at han den anden Sommer reiste omkring i hine vestre ubeboede Egne, og gav Navne til mange Steder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Den norske Konge Olaf Trygvesøn, som underlagde sig Landet, sendte Lærere derhen, forat udbrede den christelige Religion. En Deel Kirker og Klostere bleve opførte og stiftede; Landet fik 1122 endog sin egen Biskop, hvis Sæde var i Gardar, en paa de Tider ikke uanseliHandelstad, og den norske Kolonie var blomstrende gjennem en lang Række af Aar. J det fjortende Aarhundrede kom den under Navn af den sorte Død bekiendte skrækkelige Pest ogsaa over Norden; den har uden Tvivl raset grumt i Grønland, og Hungersnød forøgede Ødelæggelsen. Koloniernes Tirsdagen den 26 October 1830. tilbageblevne Beboere vare derved svækkede, og desto lettere blev det en Fiende at røve og plyndre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Et Brev, som fra Pave Nicolaus den femte er under 12 Oct. 1448 udstedet til Biskopperne i Skalholt og Holum paa Island (hvoraf Afskrift er holdtes, ved Professor Mallet, fra Rom *), indeholder, at 30 Aar forhen, altsaa omtrent 1418, havde en Flode fjendtlig overfaldet Grønland, ødelagt Guds Huse og hele Egnen med Jld og Sværd, og ført Jndvaanerne af begge Kjøn fangne til sit Hjem; hvilket Hjem, omtales ikke. Man antog forhen, at Folkeslaget Esquimoerne, eller, som Nordmændene kaldte dem, Skrællingerne, havde været disse Fjender. Hr. H. P. v. Eggers fandt ikke dette antageligt, men at det derimod var sandsynligere, at Fienden var udgaaet fra den Periodes Krigstheater, Skotland, Jrland og omkringværende Øer Brevet viser, at der dog 1448 vare Nordmænd tilbage i Grønland; det paalægges nemlig de islandske Biskopper, at de, efterat have raadført sig med Erkebispen i Tronhjem, hvis Vejenes Afstand tillod det, maatte sende en duelig Mand *) Dette Brev læses blandt flere Steder i Sölegels Samml. – i Cranz Fortsezz, etc. S. 345 – Paul Egedes Efterretninger S. 87. *) J hans Afhandling i Landhusholdn. Selskabs Skrifter 4 D. 1794 S. 805 o. fl. Sk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
som Biskop til Grønland, saasom mange af de norske Indbyggere vare komne tilbage af deres Fangenskab, hist og her havde opbygt de ødelagte Steder og ønskede at have deres Gudsdyrkelse paa det forrige Sted. Dette er den seneste Efterretning, Historien har levnet os om de gamle norske Beboere paa Landet, og al Forbindelse med Landet var afbrudt ligge til Aaret 1721, da Hans Egedes Navns Udødelighed begyndte at straale, og danske Handels- og Missions-Anlæg fremstode nu efterhaanden paa Vestkysten. Det ypperlige Oldskrift Kongspeilet, og flere af Oldtidens Skrifter omtale Østergrønlands Herligheder af Græsgange Jagt og Fiskerie.*) Hin saa herligen beskrevne Østkyst gjorde man til forskjellige Tider adskillige Forsøg baade til Lands og Vands paa at opdage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Efter mange frugtesløse Forsøg kom man i Tvivl om det af vore Forfædre roste Østgrønland blev søgt paa det rette Sted. Det kongl. danske Landhuusholdnings Selskab gjorde Undersøgelser herom til en Prisopgave, og en af Hr. Henrik P. v. Eggers forfattet Afhandling blev tilkjendt Præmien. Denne kundskabsrige Forfatter søgte i sin med megen Flid udarbeidede Afhandling *) at vise, at den inden og udenlands rodfæstede Theorie om de Gamles Østerbygd er aldeles falsk, og at denne saa kaldte forlorne gamle Østerbygd har ikke været andet end netop den Deel af Vestbygden, som kaldes Julianes-Haabs Distrikt; historiskt udviklede han hin Theories Opkomst, af Jsdrivningens Natur udledede han Beviis for de østlige Kysters Utilgjengelighed fordum ligesaa meget som nu. Senere Skribenter, Dhrr. Wormskjold, Estrup og andre have med bemærkninger derimod hyl*) See dette Blad No. 118. 1) Afhandlingen er trykt i Landhuusholdnings Selsk. Skrifter IV D. 1794 under Titel, om Grønlands Østerbygds sande Beliggenhed, med to Kaarter. S. 239. 320. - Oversat paa tydsk: Ueber die wahre Lage des alten Ostrønlands. Mit 2 Charten. Kiel 1794 gr. 80. det den modsatte af Torfæus og andre antagne Mening. 6. Efterat hin ældre Forbindelse med Grønland var ophørt, nævnes den navnkundige tronhiemske Erkebisp Erik Walkendorf, som den første, der tænkte paa Grønlands Opsøgelse. Det var henved Aar 1520; men da han kort efter faldt i Kongens Unaade, kom hans Plan ikke til Udførelse *). Kong Christian den Anden tillod enhver at seile til Grønland, men frugtesløst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Vi ville en anden Gang korteligen igjennem gaae de siden til forskjellige Tider foranstaltede Udrustninger og Reiser, holdende os her blot til de sidste Aars, og da vorder Capitainlieutenant Graah's Expedition især af Jnteresse. Graah gik allerede i Aaret 1822, da som Premierlieutenant i den kongl. Sø-Etat, til Grønland efter kongl. Ordre 10 Nov. 1822 (Reskript-Saml.), med to Formaal: at gjøre nautiske Observationer og Opmaalinger, og at besørge nye Redskaber til at dræbe Hvalen udbredte, Siden den Tid har han næsten ideligen været i hine nordlige Farvande, og det Søkort, som herefter nævnes, er en Følge af hans Jagttagelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Den sidste Beretning, der nyelig er indløber fra ham, gav Anledning til forskjellige overdrevne Rygter, som i en offentlig officiel Bekjendtgjørelse i Oct d. A. er foreløbigen berigtiget saaledes: "Det Ønske, at vorde bekjendt med Øst-Grønland, og at forvisse sig om der endnu skulde findes Spor af den fordums islandske Colonie, har i Aarhundreder været nationalt i Danmark, og forgiæves Forsøg paa at opnaae dette Øjemeed have som Følge heraf, været gjorte under Kongerne Frederik 2den, Christian 4de, Frederik 3die, Frederik 5te og Christian 7de. De Fremskridt, der i den senere Tid, af brittiske og russiske Søfarende, ere gjorte i Undersøgelsen af Polarlandene, og de Hjelpemidler, Nutiden, fremfor Fortiden, afgiver tilat overvinde de Hindringer, Naturen har lagt i Veien, maatte lede til den Tanke, at det, som i 2 1/2 *) De Efterretninger, han compilerede, haves trykte paa Engelsk 1625 i Purchas Pilgrims. P. 3. - paa Latin i Thormod Torfesens Grönl. ant. - paa Dansk i Minerva Jan. 1788 S. 29. - See og Engers i Landh. S. Skr. IV. 248 o. s. Aarhundrede havde været befundet umueligt, nu kunde opnaaes, og som følge heraf behagede Hs. Majestæt Kongen allernaadigst under 24de September 1827, at beordre Undertegnede at sammentræde, for at overveie, hvorledes et saadant Foretagende hensigtsmæssigst kunde udføres. Efter allerunderdanigst at have foreslaaet, at Forsøg maatte gjøres med grønlandske Fartøier. 2 Konebaade og 2 Kajakker, hvilke kunde udrustes og udgaae fra Julianehaabs-Distrikt, afgik i Foraaret 1828, i dette Øiemeed, Capitainlieutenant Graah og Naturforsker Vahl herfra til Grønland, forenede sig der med Coloniebestyrer Mathiesen, som Sprogkyndig, samlede og forberedede Alt til Expeditionen, og overvintrede derefter paa Handelspladsen, Nennortallik under Julianehaabs Distrikt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Den 20de Marts 1829 tiltraadtes Reisen, men da den berygtede Jisblink ved Puesortok standsede Expeditionens Fremskridt, beraadslog den 23de Juni Capitainlieutenant Graah med sine europæiske Ledsagere, der derefter, da de samlede vilde have manglet Proviant, vendte tilbage fra 61 46 40. N. Brede. Han derimod fortsatte selv Reisen i en Kone baad, ledsaget af en Østgrønlænder, Ernenek, med Familie, samt af 1 Grønlænder og 2 Roersker fra Julianehaabs Distrikt. Paa denne Maade lykkedes det Capitainlieutenant Graa den 28de Juli, at trænge frem til en Øe paa 65 18 N. Brede og omtrent 38 28. V. for Greenvich, hvor han plantede det danske Flag, men her opholdtes han saalænge af uigjennemtrængelig Jis, at den fremskridende Aarstid nødsagede ham til at vende om, for at søge Vinterleie ved Nugarbik, paa 630 22. N. Brede, hvor han ankom den 1ste October. Herfra beretter han under 2den April d. A., at han den 3die agter paa lignende Maade igjen at fortsætte Reisen Nord efter, i det Haab i det Mindste at naae 660 N. Brede, forinden han vender om for at søge Colonierne, hvortil man tør haabe at han nu lykkeligt er ankommen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Paa denne Reise har Capitainlieutenant Graah ej fundet, endog den allerubetydeligste Ruin eller andet Spor af fordums Civilisation; ei heller stemmer Configurationen af den af ham nøiagtigen optagne Kyst overeens med den Skildring, man besidder af det gamle grønlandske Bispedømme Øst bygden, hvorfor Capitainlieutenant Graah formener det afgjort, at denne Colonie ei har lagt østen for Cap Farvell, men i Julianehaabs Distrikt. Derimod har han fundet Jndvaanerne paa denne Kyst at være endnu mere forskjellige fra Eskimaurerne end den blandede Race, som findes i Julianehaabs Distrikt, saavel Hovedets Form som Legemets Slankhed stemmer overeens med Nord-Europæernes, hvorhos de have en reen lys Hudfarve, og ofte brune Haar, nogle af Mændene lade Skjægget voxe til Knebelsbart, nogle ere tatoverede, hvilket ogsaa er Tilfældet med alle Fruentimmerne. Paa den hele bereiste Strækning, af omtrent 100 Mile, kan Folkemængden ei anslaaes til mere end 5 a 600, hvilke med stor Møje friste Livet paa de faa Odder, som i disse øde Egne ere beboelige, ved Bær, Vildt, Fisk og Sælhunde. Desuagtet udmærker dette Folk sig ved at være ukjendt med alle Laster, og er i høieste Grad sædeligt, fredsommeligt, tjenstfærdigt, ordholdent og paalideligt, hvilket det ved enhver Leilighed har viist i sin Fremgangsmaade mod Capitainlieutenant Graah. Disse Efterretninger, der ere uddragne af Capitainlieutenant Graahs Dagbøger, og hidbragte ved det fra Julianehaab ankomne Skib, blive herved, ifølge allerhøieste Authorisation, bragte til offentlig Kundskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Den til Undersøgelsen af Grønlands Østkyst allernaadigst anordnede Commission. Moltke. Hornemann. Gede. Zahrtmann.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Med det samme Skib hjemkom en Runesteen, fra Grønland, men fra Vestkysten; den staaer altsaa ikke i Forbindelse med Hr. Capit. L. Graah's Expedition. 7. Den første grønlandske Runesteen, som hertil er ankommen, erholdtes i Aaret 1824. Den er meget liden, men mærkværdig, som Oldtidsminde fra de gamle Nordmænd i Grønland. De Runer, som ere indhuggede paa Stenens glatte Side, lyde oversat i dansk efter Hr. Professor Ras's Forklaring og Profess. Magnussen's Bemærkninger saaledes: Erling Sigrats Søn og Barne Thordarson og Enride Odds Søn opførte denne Varde (Stenhob, Støtte eller Vartegn) Løverdagen efter Candog en katolsk Festdag, der indfaldt i April, og ryddede Pladsen eller indridsede Jndskriften 1130. (Efter en anden Forklaring 1131.) Stenen blev funden i Foraaret 1823 af en Grønlænder paa den nordligste Deel af Grønland, under det haardeste Clima, nemlig paa en Øe Kingiktorsoak, tre Mile eller derover nord for Upernivik under 73 Grad Brede, og laae temmeligt højt oppe paa et Field ved Varden, hvoraf Ruiner fandtes. Runeskriftens Ophavsmænd have rimeligen overvintret i denne Egn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Hr. Capitain-Lieutenant Graah hjembragte Stenen fra Grønland og forærede den til Oldsagernes Museum. Den er i Kobber afbildet i antiqv. Ann. IV B. 2 H., hvor man og (S. 309,342, med Tillæg S. 362378) læser nogle Efterretninger om den, med dens Forklaring, og nogle dertil hørende Oplysninger, deels af ovenbenævnte tvende Lærde, deels af da værende grønlandske Missionær Hr. Pastor P. Kragh.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Den nu hiembragte Runesteen er fra Julianehaabs Distrikt, den sydligste Deel af Grønlands Vestkyst. Ogsaa den har en islandsk Jndskrift som viser, at den har været bestemt til et Gravminde over en Qvindesperson. Begge Stene ere først fundne af indfødte Grønlændere, og vise imodsigelig det Tungemaal, som forhen taltes af Landets, forlængst paa Vestkysten uddøde, eller derfra forjagede Norsk-Islandske Kolonister. 8. Til mange ældre og nyere Efterretningen om Grønland af Hans Egede, og Sønner Niels og Poul Egede, Crantz, H. C. Glahn, Otto Fabricius, Hans Egede Saaby, Collin, Eggers Wormskjold, Finn Magnusen, og flere gives Anviisning i Thaarups udførlige Statistik VI D. Af sildigere bemærke vi især: Nogle bemærkninger angaaende Grønlands Østerbygd, af Oct. H. F. J. Estrup, i Skandinavisk Lit. Selskabs Skrifter XX B. 243,300. 9. To nye Kaarter over Grønland ere i denne Tid af dobbelt Jnteresse. Det ene: a. "Groenland und die angrenzenden Lander nach den Charten und Berichten von Cranz, Egede, Gieseke, Graah, Olavsen, Parry, Ross, Scoresby, Thorhallesen u. A. entworsen und gezeichnet von Theod. Glieman. Weimar im Verlades geogr. Jnstituts 1838. Kaartet anmeldes som et meget fortjenstligt Arbeide i N. allg. geog. Ephemeriden XXVII. 1829. 4745.*) d. Voxende Situations=Kaart over den vestlige Kyst af Grønland fra 68 30 til 730 Brede, indeholdende det saa kaldte Nordre Inspectorat, grundet paa adskillige Hovedpunkters Brede og Længde, bestemte ved astronomiske Observationer. Optaget og forfattet i Aarene 1823 og 1824 af W. Graah, (da) Premier-Lieut. i Sø-Etaten Udgivet fra det kongl. Søkaarts-Arkiv 1825, med tilhørende Beskrivelse, Qu. og 8 Havnekaart samt to Blade Landtoninger. J en Jndledning til Beskrivelsen ere nogle bemærkninger meddeelte over Jsens Beskaffenhed og Drivt i disse Egne over Thermometrets Brug med Hensyn paa at samme tjener til Forudvarsel om Jsens Nærmelse; over Taagen, samt over Strømmene i dette Farvand, m. M. Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-26
Efter Napoleons Fald erklærede denne Fyrste af det Nassau-Oraniske Huus sig d. 1 Decbr. 1813 som souverain Fyrste over Nederlandene, fik ifølge Wiener=Kongressens Beslutning, og den ovenstaaende Alt af 1 Aug. 1814, tillige de forrige østerrigske Nederlande eller Belgien, og blev d. 27 Febr. 1815 erklæret som Konge i de forenede Nederlande.