Berlingske Tidende, 1791-08-01
Under Dato Frederichsberg Slot den 24de Junii 1791 er udkommet en Placat, hvorved bekiendtgiøres: At, da Hs. Majestæts allernaadigste Villie er, at Jorddrotternes og Fæste bøndernes giensidige Rettigheder skulle ved billige Lovgivninger paa det nøieste fastsættes, har Hs. Majestæt især anseet det magtpaaliggende, at Hoveriet eller Ægt og Arbeide, som Fæstere ere deres Hosbonder, og Selveierbønder paa eenkelte Steder for en vis Deel ere deres Herligheds Eiere, pligtige, vorder nærmere bestemt, end ved Hs. Majestæts under 12te August 1773 udgivne Forordning er skeet. Og som Hs. Majestæt, i at tage denne Beslutning, haver havt Vedkommendes fælles Gavn og det Almindeliges dermed forbundne Vel til Formaal, vil Hs. Majestæt, at Hoveriet skal bestemmes saaledes, at Jorddrotterne kunne betrygges for ikke mindre Arbeide af Bønderne forrettet, end til deres Hovedgaardes Drivt nu udfordres, naar Arbeidet vel bestyres, dog at Bønderne derved ikke paalegges mere, end de til afvigte Aars Begyndelse have forrettet, ikke heller mere, end at de tillige kunne overkomme at dyrke deres Fæstegaarde, og at udrede de dem paaliggende Skatter og Afgivter. Paa det denne vigtige og almeennyttige Sag saa beqvemmeligen og med saa liden Vidtløftighed, som mueligt, kund tilendebringes, vil Hs. Majestæt med Velbehag ansee, om Jordegods Eierne maatte treffe mindelige Foreninger med Bønderne om Hoveriets Bestemmelse efter den nys anførte Grundsætning og efterfølgende Forskrivt: 1) At det hidindtil forrettede og tilladelige Hoverie bestemmes enten til visse Pløie, Spand= og Gang=Dage eller tillige til visse Hovmaal for hver Bonde i Ager og Eng, og til Hegns og Grøfters Vedligeholdelse. 2) At i sidste Tilfælde Hovmaalene af Ager og Eng med deres Længde og Brede bør anføres, og Hegnets Længde og Beskaffenhed benævnes, af hvad Slags det er, samt Grøvternes Længde og Brede. 3) Saa skal og deri ikke allene bestemmes Antallet af Hov nings Dagene, som Bønderne herefter faae at giøre, men ogsaa hvormeget Arbeide der skal forrettes, forinden Dagen skal ansees som aftient, og tillige 4) Hvormange Dage i Høsten og de øvrige Aarets Tider i det høieste maae forlanges om Ugen, og i Henseende til de Godser, for hvilke Hoveriet bestemmes tillige til visse Hovmaal og til visse Spand= og Gang=Dage, kan det, eftersom Gaardens Avlings Drivt maatte kræve det, staae Jorddrotten frit at anvende det Antal Hov dage, som for een Uge i det høieste maae fordres, enten til Hovmaal eller Spand= og Gang=Arbeide, naar derved alene iagttages, at bemeldte Antal i ingen Uge maae overstiges, saa at, naar samme i nogen Uge maatte være anvendt til et vist Slags Arbeide, maae i den Uge ikke kræves flere Dages Arbeide til andet Hoverie. 5) Hoverie=Aarets Begyndelse maae bestemmes i disse Foreninger, og det Hoverie, som ikke giøres i det løbende Aar, ikke kunne fordres som en Restance i det næstpaafølgende; og 6) Naar Jorddrotten med Hoverie=Bønderne har sluttet Forening om Hoveriets Bestemmelse, da skal Forreningen af ham sendes til Amtmanden, som naar han finder den overeensstemmende med denne Anordning, selv skal imodtage Bøndernes Tilstaaelse, at den af dem frievilligen er indgaaet, hvorom han skal forsyne Foreningen med sin Paategning. Paa saadanne Godser, saavelsom paa dem, paa hvilke Hoveriet allerede nu saaledes ved Foreningen nøiagtigen er bestemt, skal det ved samme, saalænge nærværende Fæstere leve, have sit Forblivende; men da det ikke er at formode, at alle Jordegods-Eiere og Hoveriebønder herom kunne foreenes, og Hs. M. dog vil, at saadan Bestemmelse allevegne i Hs. Majestæts Rige Danmark skal skee, saa befaler Hs. Majestæt allernaadigst: at fra de Godser, paa hvilke deslige Foreninger ikke ere sluttede forinden næstkommende October Maaneds Udgang, skal til vedkommende Amtmand, endskiønt det forbeholdes Jorddrotterne og Bønderne ogsaa efter den Tid at slutte Foreninger til bemeldte October Maaneds Udgang indsendes følgende Efteretninger til Brug for de Commissarier, som Hs. Majestæt selv vil udnævne til paa ethvret Sted, efter foregaaende Undersøgning, at bestemme Hoveriet, nemlig: 1) a. Hvor langt der er til Hovedgaarden fra nærmest Kiøb= og Ladestæder, fra de Gaarden tilhørende Skove og Hegnings Krat; fra Tørve Moserne og fra Lyng hederne, der hvor Lyng eller Lyng=Tørv bruges til Hovedgaarden. b. Hvormange Alen til den nærmeste og til den yderste Ende af hver Mark og Eng. 2) J hver Mark Agerskifteviis; hvormange Alen lang og hvormange breed hver Bondes Hovlod er, og ligesaa i Engene, hvor hver Bonde har sit eget Hovmaal, hvor mange Alen langt og hvormange breedt Hovmaale, er, og hvormeget Høe der i et Middel=Aar kan avle paa samme, hvert Læs beregnet til 32 Lpd., men hvor Engene deles Rode, Boels= eller Lødeviis, eller slaaes og høstes i Flæng, om Engen er udskiftet af Fælledskab, eller ikke, hvormange Alen den hele Enger lang og hvormange breed der, hvor den har den største Længde og Brede, og om den har en regulair og fiirkantet Figur eller ikke, samt hvormange Læs Høder kan avles i et Middel=Aar paa samme, hvert Læs beregnet til 32 Lpd. Om hver Englod eller Eng anføres tillige, om den er sumpig, eller formedelst Krat, Skov, Steen eller Tuer besværlig at høste. Samme Efterretning gives om de Hovedgaarden. tilhørende Stor= og Under=Skove, Tørve=Moser og Lyngheder. (Fortsættelsen følger.)