Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-07-25
Aarhuus, d. 18 Juli. Fra Aarhuus til Kallundborg overførtes forleden Dag en Kone fra Vestlandet, som for en Tid siden havde dræbt sin egen 8 Aars gamle Søn, hvorfor hun var dømt til at miste Livet, men formedelst særegne Omstændigheder, af Hs. Maj. allernaadigst er benaadet med Arbeide for Livstid i Khvns. Tugthuus. Før hun dræbte Barnet skal hun have læst med ham i Psalmebogen den Psalme: J Jesu Navn skal al vor Gierning skee. Hun skal have udført denne skrækkelige Handling af Leede til Livet. (Aarhuus Av.) Nærmere Underretning om Jord skredet ved Thiele-Søe. - Undertegnede har i halvsiette Aar tjent paa Thiele, været nøie bekjendt med Søebreden rundt om Søen, og har selv nærværende i dette Foraar beseet det ommeldte ganske mærkværdige - Jordskred. Enhver, der har Leilighed til, at omvandre denne - en Miil lange - Søe, vil overtydes om, at ikke een eneste af de mange Dale, der løbe ned til Søen, bærer mindste Spor, eller Anseelse af Jordskred. Derimod vil enhver opmærksom Tilskuer med Forbauselse standse ved dette Sted. Man skjønner strax, at dette – i det mindste af en 5 Skpr. Lands Størrelse bestaaende - Jordstykke (der synes, ligesom med en ualmindelig Kraft, at være løsreven, og nedskreden af den høie Lyngbakke paa den søndre Side omtrent ved Midten af Søen) aldrig vil komme til at see ud, som de almindelige Dale. J den hele Omkant falder Stedet brat og dybt. Bunken bestaaer for det meste af Sand og Leer, og var - da jeg overgik den, meget blød og sumpig. Ved Udløbet nær Søebreden, er Aabningen betydeligen snevrere, end den øvrige Plads derovenfor. Der saaes en Deel meget store Stene at være førte med ud i Søen. Fraden sydligste Ende af Aabningen ned til Søen er omtrent 200 Alen, og det hele Stykke er skreden, ud i Søen - fra Breden af - omtrent 100. Alen, og hæver sig saa mærkeligen over Vandets Overflade, at det formodentligen vil beholde dets nuværende Stilling, hvoraf man ved den hele Søe ikke vil finde noget lignende Tilfælde. Men hvorledes, og ved hvilken naturlig Aarsag er denne Virkning bleven frembragt, Det er vanskeligt, at besvare dette Spørgsmaal med fuldkommen Vished. Saa meget er vist, at Konen i den Gaard, paa hvis Grund denne Naturbegivenhed tildrog sig, forsikkrede, at Tilfældet havde Sted anden Paaskedag d. A. om Formiddagen. Man erindrer sig, at det just denne Dags Formiddag var en heftig Storm - ikke fra Nordvest (som man paa Prænt har foregivet); men lige stik fra Sydvest, og det med stærke Orkanstød. Man tage nu bet acographiske Kort for sig; da vil man strax kunne see, at Søens Beliggenhed netop paa dette Sted stryger lige mod Øster, og følgeligen slutte, at Bølgerne maatte kastes mod den nordre Søebred. Øiesynet lærer tillige, at Søebreden her er temmelig fast, og ikke saa nær ved Brinken, at Bølgene kunde kastes saa langt, og saa høit op, at de kunde frembringe dette store Jordskred. Det er tillige vist, at man forsikkrede mig, og syv andre opmærksomme, og overtænkende Mennesker, der fulgte med mig ved Stedets Besigtelse, at en Kirkesanger der i Egnen havde under Kirketjenesten samme Dags Formiddag - i det han stod og lænede sig med Ryggen til Væggen i Kirken - fornummet ligesom en gyngende Bevægelse i Muren, og sluttede, at det var Virkning af en let Jordrystelse. Maaskee at Vandløb under det fremskredne Stykke, har løsnet Bunden derneden under, og saaledes i Forening med Orkanen mueligt og en liden local Jordrystelse - har virket til dets Løsrivelse. Dette syntes i det mindste mig, og de Flere, at være den sandsynligste Formodning. Hvor ellers ingen Frygt for en overstanden Naturbegivenhed har Sted, der behøves heller ingen Trøst i denne Henseende. - Randlev, d. 28de Junii 1818. - N. Blicher. (S. Bl.)