Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-06-02
Frederichsstad i Norg, den 7 Mai. Udi HandelsStaden Laurvigen har Natten imellem den 7 og 8 April onde Menneskeer søgt med en Rakette at sætte Jld paa min Naboes Hr. Kiøbmand Balthaar Hansens Huus. Lunten var allerede tilsat, og dersom den ikke havde gaaet ud, førend den kunde lange Raketten selv, saa havde den der af følgende ulykkelige Virkning gaaet forsig og den gandske Stad, efter som Vinden blæste meget stærk fra Nordvæst bleven lagt i Aske, samt alle Jndvaanerne bragte udi yderste Elendighed. Af følgende kan man see, at det har været disse ugudelige Menneskeer Absigt ved Jldens Udbrydelse og den der af flydende Uorden, at plyndre og berøve Jndvaanerne, af hvilket jeg undertegnede er et ulykkeligt og ynkværdigt Vidne. Thi da disse Skielmere ikke kunde sætte Jld paa Byen, saa ere om Natten den 10de April Kl. imellem 1 og 2 formodentlig 2de af deres Kammerater indbruden udi min Gaard, og har aabnet mit Pakhuus til Gaden og Gaarden, og taget der ud af, en, i blandt andet der forvaret Kiste med Guld og Sølv=Mynter udi; Nemlig en Spansk Guld=Myndt, hvor paa stod Philippus, og under Bryst=Billedet de Bogstaver J. C. S. vægtig ungefæhr 1 Lod Viidere et Antal heele og halve Johanneser. 300 Stkr. Hollandske og Ungerske Ducater; en stor lang Tut med Danske Ducater over 200 Hollandske Specier; som og en Deel Svenske dito; en mængde Danske Croner og 14 til 1500 Rdlr. udi Danske 1 Mark Stykket. Ja disse forvogne Tyve vare saa uforskammede at indsnige sig udi min Daglig=Stue samt brækkede der op et Chatoll, og toge alle derudi værende Penge; derefter kom de udi mit Sænge Kammer hvor ieg sov, for ligeledes at aabne der et Bureau uden at jeg vaagnede, indtil jeg endelig blev opvakt ved, at et Menneske falte paa min Arm. Og som jeg da saae ud af Sængen, fornam jeg (omskiøndt der midt om Natten ikke var andet Lys i Stuen end det som kom at Nordlyset) et stort fremmet Menneske udi Sængekammeret, ved det forbemeldte Boureau, som syntes at være i Begreb, med at igiennemsøge samme, samt ligeledes en anden stor Karl hos min Sæng, som formodentlig var den samme der havde fattet mig ved Armen. Da jeg nu ved dette Syn, som naturligt kunde være gave et stort skrig fra mig, sprang den ene efter den anden ud af Døren, og undvigede, og om endskiøndt man strax gjorde de beste Anstalter for at faae dem fat, har man hverken den gang eller siden kundet fornemme hvor de ere komne hen. En udlovet, og ved Trommeslag bekiendtgjort Præmie af 50 Rdlr., til den eller de, som kunde gribe disse Tyve, eller en af dem, samt min egen Reyse til Frederichsstad, for at søge efter dem, har været om sonst. Formedelst disse Omstændigheder, og den mig trufne haarde Skiæbne, seer jeg mig nød til Ærbødigst og tienstligst at udbede mig hos det samtlige Publikum inden og uden Landsk, at i Fald nogen skulde falbyde nogle af forbemeldte Guld og Sølvmynter, især den der er betegnet med mit Navns Tienstaver, da nøye at lægge Mærke til Personen, samt undersøge den øvrige Beskaffenhed og Omstændigheder; Da jeg i Fald en eller fleere af Tyvene her ved kunde opdages, ikke allene forpligter mig til promte at udbetale den udsatte Premie af 50 Rdlr. men end og saa Transporten og andre Omkostninger. Johan Christopher Schulz. Borger og Kiøbmand i Laurvigen.