Viborger Samler, 1836-02-23
J Mandags faldt der Dom ved Lands-Over- samt Hof= og Stadsretten saavel i Sagen imellem Deputeret Sognefoged Hendrik Larsen og Lector Buchwald i Kiel, som i Sagen imellem (nu afdøde) Amtmand Treschow og Deputeret, Etatsr. Stenfeldt. Den første hidrørte, som vore Læsere ville erindre, derfra, at Hr. Buchwald, i Prøvenummeret til sit "Conversationsblad i forskjellige Sprog havde indført det Rygte, at den nævnte Deputerede skulde have slaaet sin Stedfader. Under Proceduren har Hr. Larsen nu ikke blot produceret de bedste Attester for sit Forhold, men tillige beviist Usandfærdigheden af et saadant Paasagn; men paa den anden Side har Hr. Buchwald beviist, at et saadant Rygte virkeligen ved Valghandlingen i Svinninge er blevet meldt: for Valgbestyrelsen. Ligesom der derfor ikke var nogen Anledning til at ansee Hr. Buchwald som Jnjurianteller til at mortificere hans Udtryk, saaledes maatte han derimod efter Plac. 18de October 1805 dømmes i en Mulkt (af 50 Rbd.) for at have udbredt et fornærmeligt og usandfærdigt Rygte om en Medborger. Hvormeget vi derfor end beklage, at Nogen kan straffes forat have offentliggjort, hvad der er beviisligen sandt nemlig Rygtets Tilværelse – saa maae vi dog glæde os over, at den hæderlige Deputerede for det 5te Valgdistrict for de mindre Landeiendomsbesiddere derunder har fundet Leilighed til at godtgjøre sin Uskyldighed, ved at bevise – Rygtets Usandfærdighed. At Hr. Buchwald, er dømt til at udrede alle Processens Omkostninger, er en Selvfølge. – Anledningen til Sagen imellem Amtmand Treschow og Etatsraad Steenfeldt er, som bekjendt, følgende. Efterat den Sidstnævnte i Helsingør var valgt, til Deputeret, takkede han sine Medborgere for den ham derved viste Tillid, hvilken han erklærede, at maatte paaskjønne saameget mere, som man havde søgt at berøve ham den ved "uædle Machinationer." Efter offentlig Opfordring erklærede Hr. Stenfeldt, at han derved havde sigtet til Valgdirecteurens, Amtmand Treschows, Adfærd under Valghandlingen, hvorved denne formeent lig havde søgt at benytte den Jndflydelse, hans Stilling kunde give ham, til at modarbeide Hr. Stenfeldts Valg. Heraf tog Hr. Treschow Anledning til at sagsøge denne ved Helsingørs Byting, hvor ved Dom af 24de Aug. f.A. de brugte Udladelser bleve mortificerede, og Hr. Stenfeldt for sit i saa Henseende udviste Forhold idømt en Mulct af 100 Rbd. Sølv til Helsingørs Fattigvæsens kasse. Denne Dom er ved Hof- og Stadsrettens Dom stadfæstet forsaavidt Mortificationen angaaer, hvorimod Hr. Etatsraad Stenfeldt forøvrigt aldeles er frifunden ligesom Processens Omkostninger for Overretten ere ophævede. Retten er herved gaaet ud fra den Anskuelse, at det vel ikke var beviist, at Valgdirecteuren ved sin Fremfærd havde havt til Hensigt, at indvirke paa Vælgernes Beslutning, for saaledes, i Modstrid med den fuldkomne Neutralitet, hans Embedstilling gjorde ham til ufravigelig Pligt, at lade sine subjective Anskuelser, faae Jndflydelse paa Valgets Udfald, men at dog hans hele Adfærd kunde give Hr. Stenfeldt grundet Anledning til at tillægge ham en saadan, ikke blot mod Jnstitutionens Væsen og den deraf flydende fuldkomne Valgfrihed stridende, men endog for Hr. Stenfeldt personligen fornærmelig Hensigt, hvorfor denne ikke kunde ansees med nogen Straf, da han maatte være subjectiberettiget til de af ham brugte Udladelser, skjøndt de, som objectiv urigtige, maatte mortificeres. (Kbhp.)