Berlingske Tidende, 1836-10-12
Den 5te October. – Morgenbladet for i Gaar indeholder følgende førgelige og rørende Skildrinaf Tilstanden i Læssø-Præstegield i Christians Amt: "Læssø-Præstegjæld øverst i Guldbrandsdalen fik Natten til den 31te August sidstleden et for dens Beboere saare haardt Stød, idet Agrene bortfrøs, saa at Lidet, ja næsten Jntet af Afgrøden kan tjene til Menneske=Fødde. Et saadant totalt Misværtaar, vil sætte dette Præstegield i en meere forarmet Tilstand, end det allerede forhen var i; thi, da vi i en Række af Aar have havt maadelig Kornhøst, om end ikke i lige høi Grad, saa have vi dog aarlig kjøbt Korn i de sidste otte Aar. Dette har sat, jeg tager neppe feil, naar jeg siger, Alle i en stor Underbalance, saa den største Deel er nedsjunken i Gield, og har bortsolgt sine Kreature med mere af sine rørlige Ejendomme, der kunde realiseres, for at kjøbe Korn for, ligesom Mangfoldige have seet sig nødte til at pantsætte deres Gaarde, for det Meste til Banken. J en slettere Tilstand, end Præstegieldet nu befindes, kan det neppe komme. Vel kan jeg deels selv erindre, deels har jeg hørt af Andre omtale lignende Misvært Aar, f. Ex. 1772, 1782, 1790, 1800, 1802, 1812, 1817 m. fl.; dog var disse ej saa tunge at kæmpe imod, som det nærværende. Præstegieldet var da ej betynget med en Tiendeel af den Gield, der nu trykker det. Forhen var man skyldig til sine egne Bygdefolk, og Pengene bleve i Bygden, nu har Banken og andre Fonds Renten. Forhen fik man Moderation og Henstand, dog med Renterne til en Tid, nu er det Modsatte Tilfældet, og Alt trækkes ud af Bygden. Forhen kunde den ene Nabo forstrække den anden med endog betydelige Laan, nu kan man ikke faae 5 Spd. endog hos Aagerkarlen. Forhen havde Enhver fuld Besætning af Kreature og Jndbo, nu haves langtfra det halve Kreaturhold, og Jntet tilovers at afhænde, ja en stor Deel har, formedelst den almindelige Pengetrang, maattet, til stor om ej til ubodelig Skade, bortforpagte sine Gaarde, i Forhold til deres ringe Besætning, og, om end Korn er at faae i Kjøbstaden, kan dette ej tjene til at lette den Lidendes Kaar, da han Jntet ejer til at erholde denne til Livsophold undværlige Artikkel for Penge hverken haves eller kunne bekommes tillaans, Kreature og de Producter, der have Værdi, ere vær, og de Skillinger, man kan skrabe sammen ved endnu om muligt at afhænde et enkelt Stykke Slagteqvæg, eller ved at færdes paa Reiser om Vinteren, gaae til Afdrag paa Gield, Renter, Skatter o. s. v., uden at de dertil ere tilstrækkelige. Saare mørk er saaledes Udsigten for Læsse. Trykkende Mangel er allerede vor Lod. Maatte dog ikke det Skrækkeligste af Alt, Hungerens Rædsler, nærme sig og ramme os, og Udvandring, som forhen engang, finde Sted, Læs søes Folkemængde beløb sig ved sidste Folketælling, efter vor Sognepræsts Opgivende, til 6227 Sjæle, og hvor skulle disse tage Brød fra i dette Aar, Den laveste Folkeclasse taler allerede om at forlade Føde=Egnen. - Dog, vi ville stole paa et viist og godt Forsyn, og vi skulle ikke forlades hielpeløse i vor timelige Nød. Ved Tarvelighed, Nøjsomhed, Sparsomhed og Arbejdsomhed ville vi flittigen stræbe at oprette, hvad der er tabt. Herren skal velsigne vor redelige Flid og sende os Trøst og Hielp og Redning, naar vi mindst vente den Jdet jeg lader Ovenstaaende indrykke i et offentligt Blad, mildnes, tykkes mig, vor sørgelige Skjæbne, da jeg er vis paa, at mangt et varmt norsk Hjerte slaaer deeltagende i vor haarde Nød.