JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1841-08-27
Jmellem Professorerne Døbler og Hesbee var, som bekjendt, opstaaet en Concurrents om, hvo af dem der var den største Kunstner (Taskenspiller). Det er ret heldigt for Begge, at Concurrentsen nu er forbi; thi, hvis den var vedbleven længere, frygte Fi, at Publicum vilde have tilkjendt den af dem Prisen, som først havde practiseret den Anden bort. - Skjøndt vi gjerne lade være at bevise "Figaro" mere Opmærksomhed, end den fortjener, og altsaa aldrig omtalte den, giver den dog saa meget Stof til morsomme Betragtninger, at vi næsten i hvert Nr. maae hellige den et Par Linier. Saaledes siger den i sit sidste Nr., at man ved Døblers første Forestilling ikke bemærkede "Corsarens" ubekjendte Redaction blandt de øvrige Redacteurer i Parkettet. Hvorledes man skulde bemærke en Ubekjendt ɔː see, at han er tilstede, er os ikke ret fatteligt; det er et Kunststykke, analogt med, om Negen vilde sige, at han havde bemærket "Figaros" Kløgt. - Endvidere lader Figaros sig temmelig tydeligt forstaae med, at Folk søge dens Vittigheder. Her gaaer altsaa Loftet ikke i Opfyldelse: "Søger, og J skulle finde." - Forøvrigt stulle vi ikke nægte, at, hvis "Figaro" har Vittigheder, saa ere de søgte. - Hr. J. Levin har taget til Gjenmæle imod vor Artikel i forrige Nr. om ham og Professor Døbler, men paa en underlig Maade, nemlig ved stadig at raabe paa, at vor Artikel ikke var vittig (samt at vi i det Hele hverken ere vittige, spydige eller malicieuse). Herimod kunne vi naturligviis ikke sætte noget Svar. En Vittighed er en aandelig Pidskesnært: Siger Vedkommende, at den ikke har truffet, kan man ikke blotte ham og vise den røde Stribe, den har efterladt paa hans Aand, og allermindst, naar der, som det i nærværende Tilfælde synes*), ikke er nogen Aand, hvorpaa den kunde træffe. *) Læseren bedes at eftersee Hr. Levins Svar.
Corsaren, 1841-08-27
J Anledning af, at det aalborgske Dampskibsfart- Selskab har kjøbt et Dampskib i Rusland, siger "Kjøbenhavnsposten": "Det vil nu snart vise sig, om der dog fra Rusland kan komme noget Godt af den Art." Vi tillade os at skrive disse Ord saaledes:.... om der dog fra Rusland kan komme noget Godt - af den Art.
Corsaren, 1841-08-27
J sidste Nr. af "Søndagen" findes følgende Yttring: "Efter ofte Dages Beleiring faldt Patna i Engellændernes Hænder, og Mir Cassim (Patnas Fyrste), med Undtagelse af Hyder Ali og hans Søn Tippo Saib, maatte tage sin Tilflugt til Naboben af Aude." - Vi vide ikke, om "Dagen" vil paastaae, at der er Mening i disse Ord; men i saa Fald skal den ogsaa indrømme, at Følgende giver god Mening: Fribert, med Undtagelse af Humanitet og Agtelse for honnette Modstandere, er Cancelliraad og "Dagens" Redacteur.
Corsaren, 1841-08-27
Bekjendtgjørelse fra den permanente Direction for Enevolds- Quarantaine-Foranstaltningerne. De Lande, Stæder og Øer, som efter de sidste til Directionen indkomne officielle Beretninger ere at ansee som politisk smittede, ere: 1) Øerne Lolland og Falster, 2) Korsøer. 3) Aalborg. 4) Randers. 5) Aarhuus. 6) Viborg. 7) Kjøbenhavn (dog ikkun - Søvnen være lovet! - for en Deel). For mistænkte ansees indtil videre: 1) Hele den nordlige, vestlige, sydlige og østlige Deel af Sjælland, med Undtagelse af de som smittede foranførte. 2) Jyllands øvrige Lande og Stæder. 3) Sprogøe. Alle andre Lande og Stæder ere at ansee som umistænkte. Kjøbenhavn i den permanente Direction for Enevolds-Quarantaine-Foranstaltningerne i August 1841. ...... Sibbern. Fribert. Raft. Nathansen. Jetsmark.
Corsaren, 1841-08-27
Fabler. V. Der var engang en Mand, han havde saadan en prægtig Hund. Den var saa stor og stærk som en Løve, saa Manden selv var ordentlig ganske bange for den. Derfor havde han ogsaa givet den en forsvarlig Lænke paa, og der laa nu Hunden og sov i sit Hundehuus, Dag ud og Dag ind; den havde jo ikke Andet at bestille. Men saa brød der engang Tyve ind hos Manden, og røvede Noget af hans Eiendom. "Hm!" tænkte han, "dette kan ikke vel gaae an, jeg kommer nok til at løse min Hund!" Som sagt, saa gjort; Hunden blev løst, og glad blev den! Den gjorde det ene Glædespring høiere end det andet, og bjæffede saa forskrækkeligt, at Haarene reiste sig paa Hovedet af Manden. Men, da nu Tyvene kom om Natten, fik de ogsaa en varm Modtagelse. Hurtigt toge de Benene paa Nakken og bandte høit og dyrt paa, at der skulde de ikke komme igjen saa snart. "Bravo, min Hund!, det var godt gjort!" sagde Manden; "men," tænkte han "naar jeg nu kun havde det uregjerlige Bæst vel bundet igjen; blot han ikke slaaer mig alle mine Ruder ind, og godt og vel, om han ikke render mig hele mit gamle Plankeværk overende; - naa ja, det giver sig vel! Kommt Zeit, kommt Rath! (for han talede fordetmeste Tydsk). - Hunden var imidlertid bleven træt af den usædvanlige Motion. Den lagde sig derfor ned, for at faae sig en lille Luur; men, neppe var den sovet ind, før den vaagnede igjen ved en vis ubehagelig, men velbekjendt Kildren omkring Halsen. "Was ist das!" udbrød den (for Hunden var ogsaa en tydsk Hund) "Ja saa min Sandten! har jeg ikke faaet mit gamle Halsbaand paa igjen! Der seer man dog, der seer man, hvad de due til, disse moralske Garantier, disse moralske og saa faldt den i Søvn igjen. Da nu Naboens Hund (den var af den store danske Race) fik denne Historie at høre, saa tænkte den ved sig selv. "Sikke nogle Narrestreger! Saa skulde Pokker lade sig løse; man sover jo ogsaa meget godt med Lænke paa" - Hvorpaa den lagde sig ned, og asaa sov den ogsaa!
Corsaren, 1841-09-03
Charivari. Efter at man nu har prøvet Skibet "Christian den Ottende" paa en temmelig lang Tour, mene Nogle af Mandskabet, især de Yngre, at Samme ikke stikker dybt og derfor under en Storm vilde være udsat for at kuldseile.
Corsaren, 1841-09-03
"Fædrelandet" fortæller i sit Nr. 620 ganske ligefrem, at Enevoldsmagten er afskyet af det holsteenske Aristocrati. Vi havde ikke troet, at man turde fortælle, at Enevoldsmagten var afskyet af Nogen ellers havde vi saamæn for længe siden fortalt det. - J samme Nr. viser "Fædrelandet" (uden forøvrigt selv at billige de herhen hørende Anskuelser), hvor megen Tillokkelse der for visse Vedkommende kunde være i, at Danmark traadte ind i det tydske Forbund. Hvis en saadan Forbindelse virkelig paatænkes, saa sige vi Gud skee Lov! for, at vore høiere Regjeringscollegier arbeide langsomt.
Corsaren, 1841-09-03
Vi skulle fortælle vore Læsere Noget, som maaskee vil forhause dem: De danske Souverainers Villie gjælder ikke mere end til Wandsbeck - thi lidt fra Wandsbeck begynder en fremmed Stats Territorium.
Corsaren, 1841-09-03
Jforgaars blev en Pige bidt i Nærheden af Sørgenfri af en Snog. Det skulde dog vel ikke være en Hoffnog?
Corsaren, 1841-09-03
Kjøbenhavnsroeskildejernbaneactieselskabet skal have tænkt paa, ligeledes at anlægge en Jernbane imellem Kjøbenhavn og Sorgenfri, for derved at tilveiebringe en snarere Forbindelse mellem Hs. M. Kongen og Folket.
Corsaren, 1841-09-03
En Samtale. A. Hvem mon der nu skal være Chef for Garden? B. Jeg har hørt, Prinds Bentheim. A. Nei, han bør efterfølge an Plat som Commandant i Castellet. B. Hvorfor det? A. Fordi det er en veltillukket Fæstning og Posten altsaa i Krigstilfælde er vanskelig - at forlade.
Corsaren, 1841-09-03
J sin Afhandling om, hvorledes Sandheden befinder sig her i Landet, siger Hr. Barfod, "at Verden, maaskee i Aarhundreder vilde have ventet paa Copernicus's System, dersom ikke Tycho Brahe havde udviklet sit med en saadan Genialitet og Dygtighed." - Da Tycho Brahe levede over 100 Aar efter Copernicus, kan det i Analogi hermed siges, at Enevoldsmagten maaskee ikke vilde være bleven indført her i Danmark 1660, dersom ikke Barfod havde strevet saa frit imod Regjeringen 1841. - O. Barfod. Hvorfor skrev Du dog saa frit!
Corsaren, 1841-09-03
Efter Forlydende skulle alle Krigsraaderne sammenkaldes til en Commission i Anledning af den foruroligende Høide, til hvilken Theepriserne, formedelst den chinesiske Krig, ere stegne i de danske Stater. Til Commissionens Afbenyttelse skal Nørre-Fælled eller, hvis denne skulde være for lille, tillige Øster-Fælled være stillet.
Corsaren, 1841-09-03
Bulletin. Professor Sibberns politiske Forstand befinder sig nu, efter de sidste Udgydelser i "Dagen", saa vel, at ingen Bulletin mere behøves - vide forrige Nr. om Kong Frederik den Sjettes Død. - J sit sidste Nr. har "Figaro" fortalt, at den har seet "Corsarens" Præsident ride. Hertil skulle vi tillade os at bemærke, at "Figaro" maa have seet feil, da "Corsarens" Præsident aldrig rider, undtagen "Figaro" tilvands.*)
Corsaren, 1841-09-03
"Berlingske Tidende" af 28de f. M. indeholder en Artikel om Straffeanstalterne i Norge, hvori vises den foruroligende Tiltagen af Forbrydere. J Aaret 1835, viser Forfatteren, var der 1 Forbryder blandt hver 876 Mennesker, nu er der 1 blandt hver 594; i Aaret 1875 vil der efter denne Progression være 1 af hver 197 og i 1935 1 af hver 21. Men hvorfor standse ved Aaret 19352, Hvorfor fortsætter Forfatteren ikke denne snilde Beregning og viser det Tidspunct, da det vil see saa sort ud, at der for hvert Menneske er 21 Forbrydere?
Corsaren, 1841-09-03
Efter lang Tids Overveielse samt Betragtning af Avertissementerne i Adresseavisen ere vi komne til den Beslutning at antage Dr. Haugsted til Redactionslæge**). Han har nemlig hertil følgende Qvalificationer: 1) Han er ikke alene en almindelig Læge men ogsaa Øienlæge; de Folk, som see skjævt til os, vil han operere saaledes, at de - slet ikke see. 2) Han har reist paa kongelig Regning; kan altsaa gaae os tilhaande i Redactionen ved at oplyse, hvorledes *) "Figaro" vil formodentlig hertil, for at blive sin gamle Vane tro, svare saaledes: "Corsaren" taler i sit sidste Nr. om at ride. I denne Anledning skulle vi bemærke, at "Figaro" aldrig rider, undtagen "Corsaren" tilvands. - Iøvrigt synes det os, at maatte ligge udenfor to Blades Debat, hvad deres respective Redacteurer privat foretage sig. Men, vil "Figaro" fortsætte i den Retning, saa ere vi beredte til at følge efter, og vi tænke da, at "Figaro" først skal blive kjed deraf. **) Dr. Haugsted kan, hvis han imod os vil være ligesaa grov, som han var forleden mod "Dagens" Feuilleton, svare os f. Ex, at han ikke er Hunde-Doctor. Men for at forebygge dette, sige vi det selv. Statens Penge undertiden spildes. 3) Han er juste-milieu. Han annoncerer nu at ville hjælpe de Syge med Resultatet af en Reise, der er foretaget for 10 Aar siden; holder altsaa i sin Praxis Middelveien mellem Lægevidenskaben nu og for 20 Aar siden, er følgelig, som bemærket, justermilien, hvillet Ord dog her, da Talen er om en Læges Methode eller Maade maa oversættes ved middelmaadig.
Corsaren, 1841-09-03
Jngen veed bedre end vi, hvorfor de stakkels Hautboister maa spille 6 a 8 Timer i Træk udenfor Sorgenfri Slot, kun med 5 Minutters Pause mellem hvert Stykke. Det er et af de snildeste Reductionsmidler, den store og lange Militaircommission har udtænkt. Commissionens Virksomhed gaaer nemlig ud paa, at gjøre Armeen i Danmark mindre uden derfor just at forøge Udgifterne til Militair-Etaten. J Sandhed, en vanskelig Opgave at løse, naturligviis for Militaircommissionen. Hvorledes skulde man vel blive Hautboisterne quit ved de forskellige Regimenter, der skulle reduceres? De maatte jo dog pensioneres, og da man ikke godt kunde gjøre Pensionen mindre end Gagen, uden at prostituere sig, hvad var saa vundet ved hele Reductionen? Jntet! Den havde snarere kostet Landet endeel Penge; thi en Militaircommission er kostbar at holde, især naar den truer Landet med at blive stationær. Jmidlertid døde et af Commissionens Medlemmer maaskee af lutter Kjedsommelighed, og nu fattede Commissionen den sublime Jdee, at ogsaa Hautboisterne maatte døe, det vil sige, Hautboisterne skulde blæse sig ihiel. Det er derfor, at de maae blæse Kongen de sværeste Stykter - for udenfor Sorgenfri Slot. De forventede Følger, nemlig Lungebetændelse og paafølgende Død, ville neppe udeblive.
Corsaren, 1841-09-03
"Dagen" siger, at vi have forvansket Meningen af dens Artikel, hvori Ordene: "Mir Cassim, med Undtagelse af Hyder Ali og hans Søn Tippo Saib" stode. Dette maae vi dog tillade os at benægte. Vi have anført den meningsløse Construction, som vi ikke forstode, ordret. Det Øvrige, som vi bildte os ind at forstaae, søgte vi at bringe Mening i, men maae nu til vor yderligere Forbauselse see, at det var saa stridende med al Mening, at der ikke engang kunde bringes Mening deri. - Ved samme Leilighed har "Dagen" kaldt os en ........ Folk have studeret meget over dette Tegn og troet, at der maatte ligge noget Godt skjult deri. Vi henstille derfor til "Dagen" om den ikke, for oftere at have et saadant Held, bestandig vilde skrive med Prikker.
Corsaren, 1841-09-03
Literatur. Hr. Pontoppidan, der som Skibspræst fulgte med "Bellona", agter nu at udgive en Beskrivelse over Fregattens Fart. Vi ønske, at Hr. Pontoppidan ved Udførelsen af dette smukke Forsæt ikke maa træffe for mange Anstødsteen.
Corsaren, 1841-09-03
Theatrets Aabningsfest. J Onsdags Eftermiddag, da Saisonen aabnedes, havde, efter Forlydende, et udvalgt lille Selskab, bestaaende af Kunstelskere, Digtere og Musikere, ganske hemmeligt forsamlet sig paa Scenen, før Tæppet gik op, og bragte her, ligeledes ganske hemmeligt, den tilstedeværende Direction sine inderligste Ønsker og Lykke og Held til det forestaaende Arbeide. Directionen blev herover saa begeistret, at et af dens Medlemmer, Justitsraad Molbech, traadte frem og holdt følgende Tale, der godhedsfuldt er bleven os meddeelt, ligesaa nøiagtigt som han har holdt den. "Mine Herrer!" Det være mig tilladt, i Anledning af Deres smigrende Lykønstning at dvæle ved en kort Fremstilling af Historiens Philosophi., hvad jeg vilde sige: af Directionens særdeles vanskelige Stilling ligeoverfor Publicum (dette sidste Ord nævner jeg kun paa mine Collegers Vegne; thi jeg for min Part nægter aldeles, at der existerer et Publicum). Dette Publicum for at beholde dette Ord - overseer aldeles, at vi ere en kongelig Direction og som Følge deraf maae gjennemsætte alle Reformer med Viisdom, det vil sige: langsomt, roligt, sikkert. Naar man saaledes har forlangt, at vi skulde ophæve Abonnementet, da have vi fuldkommen indseet det Rigtige heri. Men ophæve Abonnementet pludselig, det var utilraadeligt, det kunde give en Rystelse, der styrtede hele den gamle Bygning overende. Derfor have vi stilet vore Sager saaledes, at Folk, lidt efter lidt, frivillig have ophørt at abonnere. Vor sidste Auction, hvorved Logerne ikke kunde bortsælges, er et glimrende Beviis paa Hensigtsmæssigheden af vor Tactik. - Endvidere vilde vi have Billet-Sjoueriet afskaffet. Men at gjøre dette strax, vilde være ubetimeligt, at gjøre det hurtigt, vilde være forbundet med mange Vanskeligheder, for ikke at sige Misligheder og Ulemper. Hvad have vi altsaa gjort? Vi have systematisk, roligt, besindigt ruineret Billet-Sjonerne. Ja, mine Herrer! Theatret har ruineret Billet-Sjouerne. - Det har kostet - det er sandt; og det har ikke alene kostet Penge, mange Penge (efter min Formening Mere, end det Hele var værdt); men det har ogsaa bragt os Miskjendelse og lagt os for Had, fordi nemlig dette Publicum vilde have baade i Pose og i Sæk, vilde have Nydelse, paa samme Tid som man maatte arbeide paa at berede det Nydelse. - Nu er Værket snart fuldbragt, kun Lidet staaer der tilbage at ruinere. Naar dette er skeet, nedlægge vi glade vor Post for at overlade Resultatet af vort Arbeide, et i Bund og Grund helbredet Theater til lykkeligere Eftermænd." Da derpaa en af de Tilstedeværende spurgte Taleren, om der var Meget tilbage at ruinere, svaredes: "Ja, jeg har i disse Dage erfaret, at et Par Loger ere blevne bortabonnerede, og at desuden Billet- Sjouerne have hævet Hovedet igjen og solgt en stor Deel billetter til iaften. Vi have desaarsag besluttet, strax at vise vor alvorlige Villie og to Gange forandret Stykkerne. Med Guds Hjælp skulle vi saaledes holde ved, Saisonen ud."
Corsaren, 1841-09-03
Prices Theater. J Søndags opførtes her "Landsbyfesten eller de narrede Birkedommere", comisk (?) Ballet, componeret af Hr. Gabrie. Det var imidlertid ikke blot Birkedommerne, der bleve narrede; men ved dette Sammensurium af trivielle Scener og miserable Situationer narrede Hr. Gabrie Publicum, som til Gjengjæld narrede Hr. Gabrie - med at hysse.
Corsaren, 1841-09-03
Diplomatisk Blomsterkost. Damerne i Parquettet og 1ste Etage have nylig faaet levende Blomsterkoste forærede, og have sikkert anvendt megen Omhyggelighed paa at udgranske Betydningen af hver enkelt Blomst i Bouketten. Disse Foræringer kom fra en tydsk Kunstner; vedfølgende Blomsterkost, som vi bringe (fra et tydsk Blad), ønske vi, maa blive underkastet en ligesaa omhyggelig Hermeneutik. Den er fra først af bleven samlet af en Diplomat, som gjorde en botanisk Excursion gjennem Europa. I Paris, fortæller han, fandt jeg Viola tricolor fortrinlig yndet. Borgerfolk kalde den: "Je länger, je liebere"; nogle Journalister give den derimod Navn af "Stedmoderblomsten". Lilien finder kun lidet Bifald; "Hortensial"-Afkommet er udartet og vil gjælde for "Keiserkrone". Anarkisk voxe "Tidløse" frem (af de Gamle kaldede "silius ante patrem"), og Septemberlovene, som man har givet, formaae ikke at gjøre Utrudtet uskadeligt. "Fiirkløveret" staaer i stor Anseelse ved Hoffet; Kongen dyrker den som "Passionsblomst"; men "Palmen" beskytter hans ærværdige Hoved. - "Ridderspore" og "Esparsette" ere den spanske Regents Emblemer; den lille Dronning giver man istedetfor Scepteret en "Fingerbølle" i Haanden og siger, at det hjælper for Hjertebanken. - Spaniens og Portugals Cortes ville, at deres "Belladonner" skulle zittre for dem som "Espeløve"; Absolutisterne stille "Capuzinerblomster" imod dem. "Tusindgylden" ere ikke at finde i den pyrenæiske Halvøes Flora, og selv de forskjellige Arter af "Mynter" ere sjeldne. - Af det engelske "Kløverblad" vil en vis O'Connel partout rive det ene Blad. Cupido's Narcisse" har omvundet Regjeringen med "Kornblomster"; Adelen vil luge den bort; men den er sammenvoxet med "Fattigmands Trudsel". "Rosa thea", omgiven af det populaire "Immergrønt", har bevirket en Kamp for den bedøvende "Valmue" imod "Chinabarken". - J Hollands lavtliggende Egne voxer "Svindel" imellem "Papiirblomsternes", hvorimod "Munkehætte" og "Korstørn" spire frodigt frem paa Schweitz's Alper. - Hiinsides Weichselen og endnu længere mod Øst finder man "Løvetand" groe iblandt "Sneeboller". - Under Beskyttelse af et "fiirbladet Kløver" sidder Storherren paa en "Lotusblomst" og glæder sig hverken over den "Jerichoblomst", som hans Venner have foræret ham, eller over den "Forglemmigei", som fra Pruth af blev stukken ham i Knaphullet; han plukker "Gaaseuri" og tæller derved ængstlig: "Han elsker mig, kun lidet, slet ikke".
Corsaren, 1840-12-04
Literaire Anmeldelser. 1. Chamissos "Peter Schlemihl". Oversat af Schaldemose; udkommer i Decbr. paa Kleins Forlag. Hvor Verden dog maa have forandret sig, siden Chamisso skrev sin "Schlemihl" Dengang blev et Menneske fortvivlet, fordi han havde solgt sin Skygge, men dog beholdt sig selv. Nu blive de ikke engang fortvivlede, naar de have solgt dem selv og beholdt deres Skygge.
Corsaren, 1841-09-03
Atter henligge flere billetter uafhentede. Drr. Forfattere kunde dog gjerne lade være at gjøre saa mange Dikkedarer, inden de afhente deres Tilgodehavende. - En Correspondents-Billet er indlagt til Hr. Ak.-v. Da vi have bragt i Erfaring, at en enkelt udenbyes Commissionair har for "Corfaren" indkrævet Quartals-Betalingen for Bladet med 1 Rbd., saa gjøre vi herved opmærksom paa, at Prisen er eens baade for inden- og udenbyes Abonnenter, nemlig den, som i hvert Nr. findes anført paa Bladets Fod. Vi haabe, at vedkommende Commissionair, efter saaledes at være gjort opmærksom paa sin Feil, vil tilbagebetale Abonnenterne, hvad han har oppebaaret for meget; hvis ikke, tilbyde vi Abonnenterne at hjælpe dem til deres Ret.
Corsaren, 1841-09-10
Theatret. "Jndquarteringen," originalt (?) Lystspil i 1 Act. Opført første Gang Løverdagen d. 5te Sepebr. Man behover, som bekjendt, ikke noget nyt Stykke for at see Fru Heiberg spille godt og beklappe hende for hvert andet Ord, der udgaaer af hendes Mund, hvorimod man behøver Fru Heiberg for at see et nyt Stykke - navnlig "Jndquarteringen" - med nogen Fornøielse, samt for at faae Hænderne satte i Bevægelse og ikke visse smaae ildelydende Tingester. Det var hendes Skyld, at man ikke for til Slutningen kom til at føle, at Theatret ved denne "Jndquartering" er bleven bebyrdet med en ny Jndquartering. Gangen i Stykket er følgende. En Mand, der eier en Gaard og et Fabrik i Nærheden af Kjøbenhavn, erfarer, at han skal have Jndquartering, nemlig en Landseneer-Officeer. Da han har den Ulykke at være jalour paa sin Kone, finder han paa et snildt Middel til at sikkre sin Kone for Officierens befrygtede Efterstræbelser: Han lader sin Kone gjælde for sin Svigerinde og sin unge Svigerinde for sin Kone. Officieren kommer og giør, som enhver anden Officier vilde gjøre han forliber sig i Konen (NB. den falske Kone o. Svigerinden). Da han imidlertid er en ærlig Fyr og han har opdaget, at hans Vært elsker sin Svigerinde mere end sin Kone (det vil sige: den, som Officieren anseer for hans Kone), saa beslutter han (Officieren) ædelmodig at opoffre sig for at bringe det for Huusfreden farlige Væsen bort og derfor, skjøndt han elsker den formeentlige Kone, at gifte sig med den formeentlige Svigerinde. Nu maa der naturligviis komme en Oplosning (thi ellers vilde Stykket være at ende med, at Konen blev straffet for Bigami). Officieren faaer at vide, at Konen ikke er Kone, men at Svigerinden er Konen, og kan altsaa gifte sig med Konen ɔː Svigerinden. Dette beslutter han ogsaa (sikkert i Forventning om at faae Tilladelse dertil af Regimentschefen, for Tiden Generalmajor Høegh-Guldberg, C. af D.), og Stykket endes til almindelig Fornøielse. Den skinsyge Mand er fornøiet, hans Kone er fornøiet (?), Officieren er fornøiet, hans Tilkommende er fornøiet, ogsaa vi vare fornøiede - over at kunne gaae.
Corsaren, 1841-09-10
Dhrr. Hammeken og Repp, der have skrevet om Silkeavlen her i Danmark, kunne Mere end Regjeringen. De kunne spinde Silke ved Silkeborg.
Corsaren, 1841-09-10
Den virksomme Toldinspecteur, Kammerjunker og Ridder Rawert har forbudt samtlige Toldbetjente Tobaksrygning paa deres Post. Han har meent, at de derved skulle bringes til at snuse desto mere.
Corsaren, 1841-09-10
Samtale. Stop lidt, Hr. Regiments-Tambour! Hvor De har travlt! De sveder jo, saa Gud maa bevare dem! Men De gaaer jo med Luthers lille Catechismus i Hænderne. Hvad bestiller De med den? - Min Herre, det er ingen Catechismus. Det er den Protocol, hvori Gardens Meriter siden Gorm den Gamles Tid staae optegnede. - Men hvor er den Protocol bleven ført? - Paa Vagtstuen nede ved Amalienborg. Hver Aften, efterat Tappenstregen er gaaet, nedskriver den vagthavende Officier deri Gardens Bedrifter for samme Dag. Nu skal den op paa Raad- og Domhuset for at fælde "Fædrelandet", fordi det, som De vel veed, har kaldt os "lidet berømte". - Saa er det altsaa virkelig sandt med den Proces! Og saa er det maaskee ogsaa sandt, at Garden vil anlægge Sag imod "Corsarens" Redaction; thi den har jo i et foregaaende Nr. kaldt Garde-Offcicrerne kloge og dygtige Folk. Ja, ganske rigtigt. Det vil blive "Corsaren" en slem Spøg; thi den kan ikke bevise det.
Corsaren, 1841-09-10
En Artikel om de vigtige Documenter, som nylig ere blevne bemærkede i svenske Arkiver, slutter "Dagens" Feuilleton med det rørende Ønske: "Gid nu disse Linier ikke maae være skrevne forgjæves!" For Sagens Skyld istemme vi dette Ønske: Vi bede Publicum, at det for denne Gang vil gjøre en Undtagelse og ikke lade en Feuilleton-Artikel være skreven forgjæves.
Corsaren, 1840-12-04
2. Salonnen, 2det Hefte, Høsts Forlag. Hvad vi havde anseet for umuligt, er skeet: 2det Hefte af "Salonnen" er udkommet. Men, hvad vi havde anseet for en endnu større Umulighed, er ogsaa skeet: 2det Hefte er daarligere end 1ste.
Corsaren, 1841-09-10
Da det saakaldte "Danske Samfund" holder sine Forsamlinger offentligt, kan det ikke være indiseret af os at berøre, at Grundtvig for nogle Dage siden holdt en Tale der, hvori han fraraadede sine Tilhørere at gaae i Theatret, fordi det var stygt at see Folk staae der paa Scenen og gjøre sig til Nar. - Vi have i andre Henseender megen Agtelse for Grundtvig, og det gjør os derfor ondt, nu at maatte fraraade Folk fra at gaae i "Danske Samfund" - af samme Grund.