JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
Bekjendtgjørelser fra det Offentlige i den Norske Rigstidende No. 36. Under 1ste Mai er naadigst tilladt, at forhenværende Physicus, Cand. Med. J. G. Døderlein, maa ved det Norske Universitet offentligen disputere pro icentia doctorandi- Da Hans Kongelige Majestæt naadigst har befalet, at ny Ansøgningstid bør fastsættes til den i Ostende ledige Svensk og Norske Consulspost: saa har det Kongelige Commerce-Collegium herved skullet kundgjøre, at Ansøgninger om dette Embede kunne indleveres inden to Maaneder fra 5 Dag til det herværende Kongelige Commerce-Collegium. Stockholm, den 15de April 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
For en privat og duelig Lærer i det Franske Sprog ved Land-Cadet-Corpset bliver om en føie Tid Anledning til Ansættelse, enten med aarlig Løn eller mod Time=Betaling. Ansøgninger om saadan Ansættelse indsendes til Land-Cadet-Corpset, ledsagede med de fornødne Oplysninger om Supplicantens Beqvemhed til at forestaae et saadant LæreEmbede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
Hs. Majestæts naadige Proposition til Norges Riges Storthing, angaaende Bestemmelsen af Statens aarlige Jndtægter og Udgifter for Aarene 1816, 1817 og 1818 blev den 26 April d. A. af Storthinget tagen under Overveielse, og fattedes, i Anledning af Samme, blandt flere, følgende Beslutninger: Den i Hs. Majestæts naadige Proposition af 14 Septbr. 1816 under Litr. A opførte Udgift 112,000 Sp.; til Storthingets Holdelse bevilges aarlig 15000 Sp.; til civile Administrations-Lønninger bevilges 166,000 Sp.; til Lønninger for Høiesterets og Stiftsoverretternes Personale bevilges 22,250 Sp., hvortil bliver at føie de faste Gagetillæg, som Storthinget forhen har bevilget nogle af Embedsmændene i bemeldte Retter 3,822 Sp.; til Lønninger for Politievæsenets Betjenter bevilges 5000 Sp.; Universitetet bevilges til Lønninger, Bøgers Anskaffelse, Modelsamling m.v. forskudsviis 30,233 1/2 Sp.; til de lærde Skoler bevilges 8000 Sp.; den Nordlandske Skole- og Kirke=Fond bevilges et aarligt Forskud af 2000 Sp.; til Fattigvæsenet og milde Stiftelser samt Kongsbergs Fattigvæsen 10,910 Sp.; til Medicinalvæsenet bevilges følgende Summer, til Lønninger 4299, og til en Fond for en Fødselstiftelse 8000 Sp.; til Opmaalingsvæsenet bevilges 4000 Sp.; til Kjøbstæds Anlægget paa Hundholmen i Nordlandene bevilges 2000 Sp.; til adskillige tilfældige Udgifter, saasom de 3 Land inspecteurers Løn, Provideringsvæsenets Revisions Contor, Canal- og Havnevæsenet, Veivæsenets Betjenter a. bevilges 5000 Sp.; (Storthinget kan for nærværende Tid ikke bevilge nogen Sum af Statscassen til Anlæg af de 4 Communicationsveie mellem de forenede Riger.) til Betjenters Lønninger og andre Udgifter ved det forrige Kongsberg Sølvverk bevilges 10,000 Sp., til Pensioner ved dette Sølvverk 7000, til Optagelsen af Armen Grube m.v. 4000, ialt 21,000 Sp.; til Renter, som forskydes af nogle til den forrige Dansk Norske Stats Creditorer, bevilges 15,000 Sp.; til de udenlandske Anliggender bevilges 50,000 Sp.; til Landmilitair-Etaten bevilges 530,000 Sp.; til Søe-Etaten bevilges 150,000 Sp.; til "andre tilfældige Udgifter bevilges 100,000 Sp. - Storthinget authoriserer Hans Majestæt Kongen til Optagelsen af et Laan. Dette Laan bestemmes til 300,000 Sp.; det optages paa saa billige Vilkaar som mueligt, naar extraordinaire Omstændigheder, maatte udkræve det, for derved at sætte Hans Majestæt istand til at bestride de Udgifter, som ved overordentlige Conjuncturer maatte foranlediges, indtil et Storthing kan blive sammenkaldet, og dertil finde andre Udveie. Dog maa et saadant Laan ikke optages udenrigs, med mindre det paa lige Vilkaar ikke kunde erholdes her i Riget. (Efter: Norges StorthingsForhandl. i Aaret 1816.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
Navnet St. Helena er i den nyeste Tid bleven berømt ved Napoleon Buonapartes Forviisning. St. Helena var egentligen Keiser Constantins Moder. J Aaret 326 saae hun i en Drøm Christi Kors og Grav, som længe havde været bedækket med Steen og Gruus, og hvorpaa et Venustempel var bygget. Hun lod gjøre Pladsen, ryddelig og det hedenske Tempel nedrive. Da Constantin, som da opholdt sig i Rom, fik Budskab om, at Christi Kors og Grav vare fundne, lod han bygge et prægtigt Tempel i den Anledning. Ogsaa Helena lod paa egen Bekostning opføre to Templer, det ene i Bethlehem, og det andet paa Oliebjerget. Hun døde i en Alder af 80 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
Den nuværende Paves Forkierlighed for Jesuiterordene, der har havt dens Gjenoprettelse til Følge, tilskrives hans tidligere Liv, i hvilket han blev underviist af en Jesuit. Ogsaa som Benecdiktiner, havde han siden efter fortrolig Omgang med forhenværende Jesuiter, især en vis Padre Bolgeni, der stod i stor Anseelse hos Pius VI. Hans Hengivenhed til Jesuiterne paadrog ham vel adskillige Forfølgelser, men netop disse vare et Befordringsmiddel for ham hos hans vidtløftigt Beslægtede og Ynder, Pius VI. Jmidlertid synes det dog, at Jesuiterordenens Gjenoprettelse ikke saa let vil lykkes ham. Selv den portugisiske Minister i Rom, har gjort Forestillinger imod den, og erklæret at intet af dens Medlemmer tør nogensinde betræde hans Souverains Besiddelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
Fra Engelland udvandre mange, især Landmænd, til Nordamerica. J Brüssel opholde sig nu over 300 Engelske, hvis Udgivter beløbe sig til i det mindste 100,000 Pd. St. aarligen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
J Skriftet: Meine Drangsale als Schillscher, Gefangener a., von Aug. F. Grunow, 1815, fortælles, at der blandt de Syge i Militairhospitalet i Metz, fandtes en vis Silvain, der paa Grund af Desertion var dømt til at slæbe Kuglen *), som vakte almindelig Opmærksomhed. Han satte alle *) Efter de franske Krigslove er der for Deserteurer, bestemt to Slags Straffe: 1) Fæstningsarbeide (travaux) for de almindelige Deserteurer, som intet Jern bære; 2) Kuglen (bouler), til hvilken de dømmes, der rømme med Vaaben eller gjøre Complot; de slæbe en ved den omkring Livet trukne Lænke befæstet stor Jernkugle. Lægerne i Forundring, da han paastod, at han ikke kunde nyde andet end raat Kjød, fordi han i sin tidligere Ungdom havde levet blandt vilde Folk i Canada, og at hver anden Spise var ham modbydelig. Man tilstod ham nu 4 Pund raat Kjød dagligen, hvilket han fortærede i to Maaltider. Han var almindelig bekjendt under Navn af den Vilde, og de mange Nysgierrige, han lokkede til Sygehuset, gave ham smaa Foræringer. Men tilsidst brød man sig ikke mere om ham, og han maatte pønse paa at vedligeholde sin Anseelse. Han beklagede sig nu en Dag hos Lægen, at man Aftenen tilforn ikke havde bragt ham Kjød, og at han heller ikke kunde lade sig nøie med den lille Portion af 4 Pd., men maatte have 8 Pd. dagligen. Da Lægen ikke gav ham noget Svar, tog han dennes lille Hund, der just stod ved hans Seng, qvalte den, og fortærede den i kortere Tid end et Qvarteer. Forf. forsikkrer, at han siden har seet dette Menneske ikke blot æde Hunde, men endog levende Katte, hvoraf han ikke levnede andet end Skindet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
Den hele engelske Statsgield, som Product af Laan, beløb sig i den Tidspunkt, da Wilhelm af Oranien og Marie, Jacob den Andens Datter, besteeg Tronen, til 1,054,925 Pd. St. Fra den Tid af er den i Tidsløbet fra 1689 til 1815, stegen, efter Nogle, til 777,460,000, efter Andre, til 906,939,389 Pd., altsaa i et Forhold som omtrent 1 til 10, hvilket i Gjennemsnit udgjør 10 Mill. aarligen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
Den nyligen i sit 29de Aar afdøde Keiserinde af Østerrige, var født d. 14 Dec. 1787 i Mailand, hvor hun var opdraget i et Kloster. Da Familien v. Este 1790 blev af de Franske tvungen til at forlade Lombardiet, maatte ogsaa Prindsessen, i sit 9de Aar, drage med sine Forældre til Østerrige, og hendes Opdragelse fuldendtes under hendes Moders umiddelbare Opsyn i Wiener Neustadt, 4 Mile fra Wien. J Aaret 1807 blev hun formælet med Keiseren af Østerrige, og strax efter hendes Formæling, den 6 Jan. 1808, indtraf den for Monarkiet saa sørgelige Tidspunkt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
Americanske Tidender meddele af det Javaer Regjeringsblad en lang Beretning over et Jordskjælv, som har fundet Sted paa Øen Sumbawa. Man skal have mærket det i Batavia, som ligger 7 til 800 Mile derfra. Capitainen og Passagererne paa to ankomne Skibe have berettet, at de den 4de April i Søen hørte en Torden, som de i Begyndelsen antog, for Canonskud, henimod Kl. 11 var det bleven mørkt, og saaledes var det vedbleven den hele Dag. Havet var i Bevægelse, og Svovllugten, der omgav dem, Lynene, der gjennemfore Luften, og Udbrudet selv vare over at Beskrivelse skrækkelige. Næste Morgen Kl. 9 blev Himmelen klar, og de landede paa en nærliggende Øe; men den frembød et rædsomt Syn; alle Træer vare visnede og Bladene faldne af, Fisk svømmede døde paa Vandet, al Vegetation var tilintetgjort.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
J Uperches (Correze) i Frankrig viste sig den 17 April, da Thermometeret stod 8 1/2 Grad over 9, paa eengang en saadan Mængde graae Sommerfugle, at Solen blev formørket af dem. Efter at man havde seet dem i tre Minuter bleve de adsplittede af en heftig, med adskillige stærke Tordenstrald ledsaget Stormvind. Prindsesse Charlottes Brudeklædning overtraf, ifølge Engelske Tidender, Alt hvad man kan tænke sig af Rigt, Pragtfuldt og Skjønt Paa Hovedet havde hun en Rosenbouquet af Diamanter. Prindsen af Coburg var i engelsk Generalsuniform med to Diamantstjerner og mange Ordener, Dronningen har foræret ham en prægtig med Diamanter besat Kaarde, og et med kostbare Gemmer prydet Gehæng. Hertugen af York bar Feltmarschals- og Hertugen af Clarence Admiralsuniform.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
De nyeste Efterretninger fra Nordamerica, som gaae til 4de f. M., berette, at Repræsentanternes Kammer har med en Fleerhed af 9 Stemmer antaget Billen angaaende Oprettelsen af en nyNationalbanqve. Senatet delibererede endnu derover den 29de Marts. Over Tarifen er ligeledes bleven discuteret, og mange Forandringer ere foretagne derved; dog har man endnu beholdt dens Princip.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
Rettelse. - J nogle faa Aftryk af forrige Numer, 1ste Sides 1ste P., Lin. 14: usquem læs: usque.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-14
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. og SSERS. Trettende Aargang. No. 40. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soel dem. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Vover dagen id en 18 Mai 1816. Den 20de Mai 1816. Skjøndt jeg Musen bort maa jage Og mig selv maa lukke inde Hvergang Vaarens Kjælne Vind Rasle i de friske Linde, Kommer altid hun tilbage. Og hvad vil da min Hyrdinde Med sin Sværmen og sin Klage? Vi er jo i Elskovs Dage. Og hun bringer dog tilbage. Deres Honningsøde Minde. Krandse vil hun altid binde! Men de Blomster er saa faae, Derfor lyder hendes Klage Og de hede Taarer rinde. om du kun, min SanggudindeMig du kan i Grotten finde, Hvor saa tidt jeg sidder inde J en sød og indbildt Klage! Der vi mangen Blomst skal finde, Men kun Myrther, skal du tage; Lad saa Taarerne forsvinde Med de raske Foraarsvinde, Og kun Myrthen, staae tilbage. Den, du Søde, skal du tage Og dens Qviste, lyse, trinde, Skal du i hinanden tvinde, Saa det kan min Ven behage. Lad dem spire, som hans Dage, Lad dem blomstre som mit Minde. Og hvis du kan flere finde, Hulde, slær mig da dens Mage Om de Fremmedes Frihandel paa Island, i Anledning af de i Skilderiet No. 30 indførte bemærkninger angaaende denne
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Gjenstand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Skilderiet No. 36 findes nogle Bemærkninger til de af mig og Flere, i Manuskript udgivne Betænkninger, angaaende en Frihandel paa Island. - Det Sprog, hvori disse ere forfattede, viser tydelig, at ei ærlig Lyst til Spørgsmaalets Undersøgelse, men Partiaand, har besjælet Forfatteren, der troer at beskyldninger og Udfald mod de paa Jsland Handlende, bør tages for Beviser for en Frihandels Gavnlighed for Fremmede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
J dets Sted havde Jndsenderen gjort bedre i, at afbevise de af mig og flere i bemeldte Manuskript (mod en Frihandel for Fremmede) anførte Grundes Rigtighed, og da han ei har trøstet sig. dertil, er det klart, at han intet har vidst at indvende imod dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
De paa Island Handlende, beskyldes deri for, at behandle Jslænderne vilkaarlig, trykke en fattig Nation og forhindre dens Opkomst, ligesom der ogsaa hentydes paa at de overføre bedærvede Kornvarer m.m.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Som en af de paa Island Handlende, nødes jeg til, paa et offentligt Angreb at forsvare mig offentlig, og beder jeg dette maa tjene til min Undskyldning, at ogsaa jeg saaledes imod min Villie tvinges til at fremtræde for Publicum. Jøvrigt kan jeg forsikkre Jndsenderen, at jeg ved at skrive selv, har fortjent den Sold, han mener de islandske Kjøbmænd betale for at lade skrive for sig, uagtet jeg aldeles intet Urigtigt eller Besynderligt kan finde i, at en Kjøbmand lader Andre skrive, hvor enten hans Evner eller Tid ei tillader ham at skrive selv. Jmidlertid, siden der tales om Sold, er der dem, som mene at den formodentlige Jndsender ei har ydet sin Skjerv omsonst. Jngen kan være mere enig med Jndsenderen end jeg, at alle Grunde for eller imod en saa vigtig Sag, burde forelægges hele Verden (hvorunder dog nok kun skal forstaaes Danmark. Der kan være mange Grunde, der synes at tale for saadan almindelig Frihandel, hvis Rigtighed, eller hvorvidt de kunde anvendes paa Island, kun de kunne bedømme som have en nøiagtig local Kundskab om Landet; og har jeg i min Skrivelse til den Kongelige Commission erklæret, at jeg intet havde imod, at det af mig Anførte blev meddeelt Andre til Undersøgelse, med Bøn, at jeg maatte blive underrettet om, hvad Grunde der vare anførte for en Frihandel for Fremmede, paa hvilken Bøn der ikke er bleven reflecteret. Jeg har saaledes ved min Fremgang viist, at det ei er mig, der søger at skiule min Mening Der staaer altsaa kun tilbage, at Jndsenderen fremkommer med fine Grunde; thi uagtet al den viste Selvtillid, vil han dog neppe selv troe, at de i Skilderiet No. 36 anførte tomme Deklamationer, blottede for al Beviis, ville være tilstrækkelige til at overbevise andre om et saadant Skridts Gavnlighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Da jeg ei har læst Commissoriet (som det synes Jndsenderen har og det endnu er en Hemmelighed, kan jeg ei kjende, hvorvidt det af ham anførte er rigtigt: "at Undersøgelsen allene gaaer ud paa Maaden, hvorledes en Frihandel paa Island kan indrettes, hvilket jeg ei heller paa hans blotte Ord kan antage at være Tilfældet, da det er rimeligt, at der maa haves Vished om Tingens Udførlighed, førend Midlerne dertil undersøges, men jeg benægter aldeles, at det hele islandske Folk er overbeviist om en Frihandels Gavnlighed, med mindre Jndsenderen antager sig og et Par Venner for det hele Folk. En saadan Feiltagelse indløb 1796, da nogle Enkelte i Jsland gave sig ud for det hele Folk, og for at gjøre dette meere sandsynligt, underskrev en Mængdes Navne, som ei vidste det Mindste deraf, dette er beviist ved trykkede Actstykker. Uden at ville tillægge Jslænderne Skylden for den saakaldte Revolution i Island 1809, tør jeg sige, at de forholdte sig meget passive; thi ved høi lys Dag (en Søndag, da endeel Mennesker vare til Kirke) toges Stiftamtmanden, Grev Trampe, til Fange i sit eget Huus og førtes til Skibene, uden mindste Tegn til Modstand, de fra de Engelske udstædte Proclamationer vare ogsaa meget fristende, og skikkede til at bringe Jndbyggerne paa deres Parti, de proclamerede Eftergivelse tor Jndbyggerne af alle Restancer til de hanske Handlende og disses Eiendommes Confiscation til Jslands Bedste, og at Jørgensen med 4 eller 6 Mand (Jslændere) kunde ride hele Landet igjennem, for at gjøre Confiskationer paa Nordlandet, synes ei heller at modsige min Mening. At Mangel paa Sammenhold og Eftergivelse for Omstændighederne kan have bidraget til denne Uvirksomhed, inddrømmer jeg gjerne, men aldeles Usandhed, er det, naar Jndsenderen siger: at Jslænderne selv kuldkastede denne Revolution; det var ene Capitain Jones, førende Fregatten Talbot, der bevirkede denne Forandring. Skal man troe Hookers (en reisende Engellænder, der hverken befattede sig med de Engelskes Handel eller andre Foretagender) i London trykkede Fortælling, var der vel engang udkastet en Plan til at overrumple den engelske letter of Marque, men en Mand, af hvem man mindst skulde vente det, som Jndsenderen vist nøie kjender, og som denne Jdee var meddeelt for at virke til samme Maal, hvis Pligt det havde været at hjelpe til at fuldføre dette, forraadte troløs denne Plan til de Engelske, hvilket foranledigede en af Jslands Hædersmænds Tilfangetagelse og haarde Behandling, for en Tid. Jeg vil blot tilføie, at jeg var i Reikevig den meste Tid af denne Revolution, og har været Øienvidne til Adskilligt, som jeg forbeholder mig til en anden Gang at fremkomme med.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
J intet Tilfælde stiller Jndsenderen sine Talenter i et klarere Lys, end netop ved at nævne hiin Periode, som Alle, der kjende noget til de Tiders Tildragelser, troede, man ville omhyggeligen undgaae at bringe i Erindring. Dog, her seer man, at uagtet alle de ufordeelagtige Begreber, der haves om den formeentlige Forfatters Opført, viser han sin meest glimrende Side ved at trodse det almindelige Rygte, for paa en imponerende Maade at tilbageskræmme enhver Tanke om Undersøgelse, der muligen ei heller vilde være ham og flere enten hæderlig eller behagelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
En af de Anker, Jndsenderen fører mod de Handlende er, at de ei opholde dem i Jsland. Hans locale Kundskab om Landets Beliggenhed maatte, hvis han havde Villie dertil, for længe siden have overbeviist ham om, at dette er umuligt for enhver der bestyrer sin Handel selv. Forhandlingen af de danske Vare og Jndkjøbet af de islandske, udfordrer ei Kjøbmandens personlige Nærværelse derovre, da derimod Salget af de islandske Vare absolut udkræver Eierens Ophold enten i Kjøbenhavn eller paa et Sted, hvor der er ordentlig Postgang. Hvorledes skulle man i Island, correspondere om Ladningers Salg i Middelhavet eller Engelland, og dog vil enhver Sagkyndig indrømme mig, at dette er nødvendigt. Hvorfor have ingen Fremmede bosat sig i Jsland, og hvorfor forlanger Jndsenderen det af danske Kjøbmænd, som han veed er ugjørligt, og som ingen Fremmed, i de 22 Aar Handelen har været fri, har kunne eller vildet gjøre? Hverken i Danmark eller noget andet Land, er man endnu faldet paa at gjøre Kjøbmændene til Vornede, men i Jsland skulle alle være fri, uden Kjøbmanden. Jsland taber midlertid Jntet ved at Eieren ei selv opholder sig der, da enten hans Compagnon, som Adskillige have, eller og hans Factor, der oftest er Jnteressent, ligesaavel som ellers Eieren, lever i Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Det kan umuligt være Jndsenderens Alvor, at Kjøbmanden skulde oprette Bagerier, Hattefabriker eller Børneskoler; de sidste høre nok nærmere under hans egne Pligter, ifald Jsland trænger dertil, men der hvor der ikke findes een blandt mange, som jo kan regne og skrive, lærer Børnene det af Forældrene. For hvem der ikke kjender det maa jeg bemærke, at Reikevig kun har 3 a 400 Jndbyggere, og er jeg viis paa, at der ere mange Steder og Byer i Danmark med det dobbelte Antal Jndvaanere, hvor ei heller nogen af saadanne Ting findes. Jeg tvivler desuden meget paa at Jndsenderen virkelig venter, at Fremmede ville giøre det han fordrer af de Danske Handlende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Jndsenderen siger, at Jslænderne ere underkastede de Handlendes vilkaarlige Behandling. Hvis der er mindste Sandhed i denne Paastand, vil han formodentlig dog kunne fremføre et neste saadant Tilfælde, som har været indanket for Domstolene; men kan han ei dette, ei heller anføre noget andet gyldigt Beviis for sin Paastand, erklærer jeg det herved offentlig for Usandhed. Jeg kommer nu til det, som ene burde være Gjenstand for Discussion, naar ikke Jndsenderen, ved at blande Personaliteter i Sagen, havde aftvunget mig et Forsvar, der nøder mig til at fremstille ham i et sandt, skjøndt ubehageligt, Lys for Publicum. Han siger: at om endog Concurrencen slet ikke blev større, er det klart, at Jslands Velstand maa stige, naar flere Nationer deeltage i Handelen derpaa; men at dette ikke er klart, skal jeg have den Ære at bevise. Jngen fremmed Nation kan sende sine Skibe Landet rundt paa 25 forskjellige Havne, for at hente den enkelte Artikel, de fordeelagtigst kunne bruge, eller for at sælge de Varer, de billigst kunne afhændes. Det vilde være en comisk Jdee, at for Exempel Amerikanerne (som de, der producere Tobak, ei de Engelske, som man skulde troe af det af Jndsenderen Anførte, skulde med eet Skib beseile 25 Havne, forrat afsætte deres Tobak og ind handle de Varer, de bedst kunne bruge. Naar altsaa dette ei er praktikabelt, maae de vel, ligesom dedanske Kjøbmænd, sortere deres Ladninger, og igjen modtage de forskjellige Varer, Jndbyggerne paa det Sted, hvor de handle, kan give dem i Betaling: derfor, Naar da Concurrencen er forøges, og de Fremmede maae handle som de Danske Kjøbmænd, hvad Fordeel kan Jndsenderen da vente for Jsland ved, at Fremmede kom i Besiddelse af denne Handel, Jeg kan ei troe, at han virkelig kan, vente, at disse ville, for at tjene Jsland, handle uden Fordeel; i det Mindste modsiger Erfaringen. dette. Der har aldrig været en saa ugunstig Handel for Jsland, som netop under de Fremmede 1809. Jeg vil allene anføre, at de gave kun 8 1/2 Pd. Skraatobakt for 1 Skippd. Fisk, hvilket jeg vil bevise naar og hvor det skal være, og opfordrer jeg Jndsenderen til at bevise, naar Jndbyggerne nogensinde ere behandlede saaledes af de danske Handlende. Jndsenderen kan, ligesaa lidet som jeg, haver nogen, Overbeviisning om Fremmedes: Handels Gavnlighed for Jsland, og maae han have skjulte Grunde for sin Mening.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Dernæst maa jeg bemærke, at Jndsenderen, naar han troer, at det egentlig er den oprindelige Pris, Varene koste Kjøbmanden, der bestemmer Priserne hvor disse skulde sælges, røder kun liden Jndsigt i Handel, thi de allerfleste Tider er det den større eller mindre Begjerlighed, der bestemmer Priserne paa Markedsstederne, saaledes er islandske Vare ofte solgte baade her og andre Steder under, hvad de have kostet i Jsland, ligesom de herfra førende Varer ofter ere solgte ringere i Jsland, end de ere indkjøbte for i Danmark. At saadant idelig skeer i Handelens Gang, viser de nærværende Conjuncturer. Her kan nu kjøbes adskillige Varesorter, langt under hvad de kunne forskrives for. Desuden er denne Forskiel i Priserne for ubetydelig til, at den kan have nogen særdeles Jndflydelse paa Udsalget i Jsland, og kan de Danske meget vel concurrere med Engellænderne i Tobak (hvilken de, ligesaavel som vi, maa tage fra Amerikanerne, eftersom Tobaksplantens Dyrkning er forbuden i Engelland, for ei at gjøre Skaar i een af dets vigtige Jntrader) og Kartofler, hvilke sidste, jeg mener, man ligesaavel kan bringe fra Danmark til Jsland; thi, naar de danske Kartofler kan spises her, tænker jeg de og maae være spiselige i Jsland, da ikke alle ere saa lækkre som Jndsenderen, der kun kan nøies med Engelske.