Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-11-13
Jndenlandske Efterretninger. Rigsforsamlingen. Møde Onsdagen den 8, dennes Kl. 12. Hr. J. Gudmundsen og Pastor Grundtvig toge Sæde i Forsamlingen, den første som kongevalgt Medlem for Jsland, den sidste som valgt i Præste Amts 4. Distrikt. Den igaar omtalte af Clausen anmeldte Adresse fra c. 4000 Borgere i Kjøbenhavn blev tilligemed en fra de flygtede Slesvigere tidligere af With indleveret Adresse begge oplæste efter nogen Diskussion, der dels dreiede sig om hvorvidt det overhovedet var rigtigt at oplæse Adresser, deels og nærværende Adressers Jndhold. - Derpaa forelagde Statsraadspræsidenten i sin Egenskab af Finantsminister den bebudede Beretning om Landets økonomiske Tilstand og sit Forslag om nye Finansmidlers Anvendelse, saafremt Krigens Fortsættelse bliver nødvendig. Dette særdeles godt holdte Foredrag hørtes med stor Opmærksomhed. Efter først at have værget Finansbestyrelsen mod den Bebreidelse, at have ladet for store Summer henligge i Hertugdømmernes Kasser og derved forskyldt disses Tab, fremstillede han Statskassens Status i indeværende Aar. J de tre Qvartaler fra 1 Januar, da der var store Kassebeholdninger tilstede, et betydeligt Reservefond og et let afhændeligt Aktiv i 845,000 Lstr. i pCt. Obligationer, havde Statsindtægterne, medregnet Kassebeholdningerne, et temporært Laan i Banken af 850,000 Rbd., 4 Millioner Kreditbeviser og 1,300,000 Rbd. indkommen ved Salg af 3 pCt. Obligationerne, samt endelig 135,000 Rbd i indleveret Sølvtøi o. s. v., udgjort noget over 14 Millioner. Udgifterne i samme Tidsrum, hvoraf 1,490,000 extra til Søetaten og 6,300,000 til Landetaten, havde udgjort 14,990,000. For 1849 ansloges den ordinære Jndtægt for Kongeriget til lidt over 11 Mill.;men Udgifterne vilde under Forudsætning af Krigens Fortsættelse udgjøre circa 21 Millioner 600,000 Rbd. Der vil altsaa blive en Underballance af 10 Millioner. Disse foreslog Finantsministeren dækkede paa følgende Maade: 2 Mill. ved Salg af 3 pCt. Obligationer i Udlandet; 1,330,000 Rbd. ved Udstedelsen, af en ny Serie af Kreditbeviser, forfaldne til Jndløsning i 1850 (hvorimod de bestemte Jndløsninger af de alt udstedte uforandret gaae for sig), 2 Millioner ved Forøgelse af Krigskatten med det halve Beløb, endelig 5 Millioner ved et indenlandsk Laan til en høiere Rente, som skulde funderes paa Land- og Gammelskatten, og hvis Forretning og Amortisation skulde bestyres af Banken. Ministeren udbad sig foreløbig Forsamligens Udtalelse over denne hans Plan, hvorpaa han, hvis denne bifaldtes, skulde fremkomme, med en Skattelov. Forsamligen henviste Sagen til Afdelingerne, hvilket ogsaa skete med det af Justitsministeren forelagte og kortelig motiverede Udkast til almindelig Værnepligt; derpaa skulle begge Sager behandles hver af en Kommittee af 15 Medlemmer. Fædrel. for d. 10. Novbr. indeholder følgende Artikel: Vore Læsere ville uden Tvivl blive ligesaa overraskede som vi ved at erfare, at efter Forlydende samtlige Statsraadets Medlemmer igaar have besluttet at begjære deres Afsked af Hs. Majestæt. Enhver vil da naturligviis spørge, hvad er da Aarsagen til denne Beslutning? Det seer nægtelig noget besynderligt ud. Regeringen er for lidt over 14 Dage siden stillet ligeoverfor et folkeligt Organ, som ikke blot ikke har fattet nogensomhelst Beslutning, der kunde tyde paa Mistillid eller Uenighed med Regeringen, men som tvertimod alt tydeligt har lagt for Dagen, at dets store Flerhed ønsker at yde Regeringen sin kraftige Understøttelse; Regeringen har nylig forelagt et Udkast til en Grundlov, der har vundet saa almindelig bifald, at endog dens bittreste Fjender have været nødte til i det mindste for et Øieblik at rose den Regeringen staaer midt i sin Regnskabsafflæggelse for Rigsforsamlingen, og den Deel af samme, der alt en aflagt, har vitterligen ikke bidraget til at svække Tilliden, men har, for saavidt man tør dømme af det første umiddelbare Jndtryk, tverimod styrket den. Og under saadanne Forhold, saa gunstige, som de vel nogensinde tør ventes, under en Enighed med Rigsforsamlingen og alle de Meeningsbrydninger, den gjen mer i sit Skjød, som er større, end at den tør antages at kunne vedvare, under en endelig tilbagevendende trøsteligere og freidigere Stemning hos Folket en besindigere og billigere Dom hos Publikum, end der har yttret sig i flere Maaneder - under saadanne Forhold begjære Hs. Majestæts Raadgivere deres Afsked, Betragte vi Sagen fra den anden Side saa seer den ligesaa forunderlig ud. Ministeriet kaldtes til Roret for at frelse Staten fra Deling og Undergang, hvortil dets Forgængeres slette Politik og den europæiske Krisis havde ført den. Ministrene paatog sig Ansvaret ligeover for det udbrydende Oprør i Hertugdømmerne, idet de under hele Folkets Bifald udtalte den Politik, som de vilde stræbe at sætte igjennem; deres Opgave blev ved en fælleds Konstitution at forbinde Slesvig med Kongeriget og derved adskille det fra Tydskland og hvad dertil hører. Denne Opgave staaer ved Fjendens Overmagt og ved Mangel paa virksom Hjælp af de venskabelige Magter endnu uløst. Vaabenstilstanden har skudt den ud i Tiden; den har maaske endmere vanskeliggjort dens Løsning; det vil maaske være umuligt for noget Ministerium at løse den heel og holden; det er desværre altfor sandsynligt, at de europæiske Forhold ville nøde den lille svage Stat til at slaae noget af i sin gode Ret, til at indgaae paa nogen Modisikation, naar den endelige Afgjørelse engang stunder til. Men end nu trænger i alt Fald ingen Afgjørelse paa, endnu er der ingen anden sikker Udsigt, end fortsat Kamp til Foraaret. Og dog forlader Ministeriet sin Post, Dagen efterat det er fremkommet med sine Forslag til de nødvendige Forberedelser til Kampen, og uden at der er indtruffet noget, der fritager det for dets Ansvar, der nøder det til at lade sin Opgave heelt eller halvt falde. Hvori skal man nu søge Forklaringen af det Uforklarlige, Det forekommer os, at det næsten er umuligt at søge den andensteds end der, hvor Rygtet ogsaa peger hen, i en Konflikt mellem den kongelige Villie og de ansvarlige Ministres Overbevisning. Er dette Tilfældet, saa synes private Raadgivere, og det vil da snart vise sig, af hvem Camarillaen, hvis Tilværelse længe ikke har været nogen Hemmelighed, vil forsøge at sammensætte Statsraadet og om Rigsforsamlingen, der med saa stor Glæde har hilset Kongen i sin Midte og i saa hjertelige og vægtige Ord nylig har bragt ham sin uskrømtede Tillid til de nye Mænd, der skydes frem paa vor politiske Skueplads. Dog, det ville vi allerede idag ikke fordølge, derom nære vi stor Tvivl. Men hvad vi glæde os over, er, at denne Krisis, der kan føre ill meget Ondt, ligesom den maaske ogsaa kan føre til noget Godt, træffer Rigsforsamlingen samlet og, trods alle slumrende Meningsforskjelligheder, forenet i det alvorlige Forsæt, at udføre sit Kald til Fædrelandets Held og Ære. Dette Folkets lovlige Organ vil det da være, der har at bedømme, hvad der er skeet eller vil skee, og til at varetage det offentlige Vel ligeover for enhver Begivenhed, enhver Omvexling af Systemer og Personer. Det vil ikke svigte sin Pligt. Kmherre v. Bülow, som interimistisk er udnævnt til Kommissær i Hertugdømmerne, er d. 8 ds. vendt tilbage Kbhavn. Ogsaa Hr. Kmjunker Wedel-Heinen, som var afsendt fra Generalpostdirectionen til Hertugdømmerne, for at indlede en Postforbindelse, der er saa nødvendig for den kommende Vinter, naar Dampskibsfarten maa ophøre, er vendt tilbage til Kbhavn. Efter hvad vi have erfaret, skal det endnu være tvivlsomt, hvorvidt Postforbindelsen kommer istand. (Flop.) Berl. T. mener, at al videre Underhandling med den ny Bestyrelse i Hertugdømmerne maa opgives, da man ikke kan indlade sig med Personer, som tilfulde have givet tilkiende, at de ogsaa under Vaabenstilstanden ville handle i en oprørsk og forrædersk Aand og for hvem intet er helligt. Vaabenstilstanden maa betragtes som allerede forlænge siden i flere Henseender brudt.