Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-03-11
Jndenlandske Efterretninger. Der er fortalt os en lille Historie ude fra Sorøegnen, der indeholder et i vore Dage gudskelov temme sig sjeldent Exempel paa barbarisk Ringeagt for Medmenneskers Liv og Helbred, og derfor turde sortjene at blive almindeligen bekjendt. Tre smaa Børn gik, fortælles der, og sankede Pindebrænde i den Kammerherre Grevenkop Castenskjold til Frederikslund til førende Skov Wiesenvang. Da Skovfoged Johannes Jacobsen mødte dem der, hidsede han først en stor ubsk Hund, der tidligere skal have bidt flere Personer sligt, paa dem. Men da Hunden, ligesom i Følelsen af sin Herres umenneskelige befaling, vægrede sig ved at anfalde de smaae Stakler, skal Skovfogden have affyret sit Gevær paa dem og det ene Barn have faaet et Hagel lybt ind i Hovedet, et andet i Naken, et tredie i Ryggen. Faderen til disse Børn, der siden skal have indgiret en Klage over det Passerede til Justitsraad, Birkedommer Birch i Slagelse, er en fattig Jndsidder i lille Ebberup ved Navn Anders Jensen, der understøttes af Fattigvæsenet, fordi han har Kræft i Næsen, og Moderen har tabt sin Helbred, efter under Pindesamling i samme Skov at være bleven overfaldet af samme Skovfoged og hans Hund og af den sidste ynkelig tilredt. Ogsaa dengang skal der være blevet gjort Klage anhængig for Retten, men noget Resultat af Sagen har man al dig hørt; denne Gang ville vi haabe, at de Mishandlede maae være heldigere. (Fædrel.) Kan Fædrelandet ikke lide Etatsraad Steenfeldt, saa holder den svenske Konge destomere af ham; thi han har sendt ham en Guldmedaille, fordi han, som Byens Borgemester, har viist sig saa artig og forekommende ved de svenske Majestæters Reise gjennem Byen f. A. Steenuldt, der dog vel aldrig gaaer hen og bliver en Skandinav, har lovet ved sig selv, at han i Fremtiden vil fordoble sin Artighed imod de Svenske, og dette er kjønt, Smedemester Lange i Kjøbenhavn overrakte den svenske Konge, Oscar, under dennes Ophold der i f. A., en særdeles kunstig forarbeidet og smuk Laas til en Prøv paa, hvor kunstige Folk her ere. Lange vilde Jntet have derfor, thi han tænkte at Kongen nok vilde betænke ham siden. Dette har Kongen da ogsaa gjort, idet han har sendt Lange et meget smukt Sølv-Theestel. (Præsto Av.) Den Ret, der efter Loven tilkommer Creditor, at holde sin Debitor i Gjældsfængsel, skal, efter den i disse Dage herom udgaaede Forordning, herefter en kunne anvendes for et mindre Beløb end 50 Rbd., og derhos være indskrænket til en vis Tid, nemlig for en Beløb af indtil 300 Rbd. een Maaned for hver 50 Rbd. som skyldes; fra 300 til 900 Rbd. een Maaned for hver 100 Rbd.; fra 900 til 2700 Rbd. een Maaned for hver 150 Rbd.; og fra 2700 Rbd. een Maaned for hver 200 Rbd., indtil en Tid af ialt 3 Aar, hvilken Tid, der ind stæder med en Gjæld af 5100 Rbd., skal være den længste tid, hvori en Creditor maa holde sin Debitor i Gjælds længsel. For trasserede Vexler kan derimod Creditor holde i Debitor i Fængsel dobbelt saalænge som ellers. Jøvrigt er Debitor, skjøndt han har været fængslet, derved ikke fritaget for at betale sin Gjæld, men den vil, hvis han senere maatte erhverve sig Formue, kunne søges i hans Bo. Kun vil Gjældsfængsel ikke oftere kunne anvendes for samme Fordring. (Coll. Tid.)