Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Overdaadighed i Mad og Drikke er det, som man, i det Hele betragtet, maaskee har mindst Aarsag til at klage over. Det er sandt, at der gjøres Gjæstebud, hvor der paa een Dag spises og drikkes mere end adskillige Familier kunde leve af et heelt Aar. Men til Lykke for Staten er det, der fortæres ved disse Gjæstebude, fordet meste, naar man undtager Vinen, indenlandske Producter. At det kan bidrage noget til at for dyre Levnetsmidlerne for de Stænder, der ikke give Gjæstebude, og at Adskilligt af det, der fortæres her, kunde udsendes og faaes Penge for, er sandt; men af Vigtighed kan en saadan Udgivt saa meget mindre være for Staten, som man i de sidste Aar har begyndt meget at simplificere Gjæstebudene, og de paa mange Steder have stort Udseende af, at være anordnede i en Don Ranudos Huus. Vest nok bruges der en Deel Viin ved saadan Leilighed, men dog kan man ikke antage, at de 7000 Oxhoveder og 36,000 Flasker, der bleve indførte i Aaret 1815, alle ere blevne forbrugte her, meget deraf forsendtes til Udlandet, og paa det, der udsendes, maa der altid kunne vindes saa meget, at den Viin, der forbruges her i Landet, ikke kan komme os saa dyrt at staae, som ved første Jndskjøb. Vilde man forbyde Brugen af al Viin, saa blev Følgen deraf, at der blev forbrugt langt mere Brændeviin, indenlandske Aquaviter og dobbelt Øl, end der forbruges nu, og derved vilde jo vort Kornforraad, som ogsaa er Penge værdt, blive saa meget mere formindsket. Dog sæt, at der kunde spares meget ved Vinens Ombytning med indenlandske stærke Drikke, hvilke skadelige Følger vilde dette ikke have baade for Sundheden og Sædeligheden, Har ikke Brændeviin allerede anrettet Ulykke nok blandt de lavere Stænder, til at vi skulle af utidig Besparelseslyst, endog forplante den til de høiere? – Lægger man den financielle Nytte af Forbud mod Viins Jndførsel paa den ene Vægtskaal, og den physisk moralske Skade, der maa flyde deraf, paa den anden, saa vil man snart erfare, at den sande Fordeel ikke er saa stor, som saa mange troe. Vi have saaledes betragtet den hos os herskende Overdaadighed fra sine forskjellige Synspunkter, og overlade det nu til hver skjønsom Læsers eget Omdømme, at bestemme, hvor Meget deraf der fortjener Navn af usædelig, følgelig skadelig Luxus. Hovedøiemedet af nærværende Undersøgelse har været, at vise, at en vis Grad af Luxus er nødvendig for enhver Stat; at der ved Overdaadighedsanordninger sjeldent udrettes noget, og at man kun ved at forbedre Sæderne kan forbedre Luxen, naar den yttrer skadelige Virkninger: at den kommer med Rigdommen og forsvinder af sig selv med Fattigdommen. Om det sidste vidner Historien fra umindelige Tider. Ligesom Rigdommen tiltog hos Romerne med deres Erobringer, saaledes voxte hos dem Overdaadigheden. Den begyndte hos de Store, og deres Exempel virkede paa de Mindre. Førend Carthagos Øde læggelse fandtes i Rom, efter Plinius's Vidnesbyrd, ikke et eneste fuldstændigt Sølvservice, og efter den Tid maatte en Romer af Middelelassen, i det mindste have 10,000 Pd. Sølv i sit Huus. Ogsaa den romerske Stat udgave Overdaadigheds anordninger. Ved den orchiske Lov indskrænkedes øverdaadige Gjæstebude, og bestemtes saavel Gjæsternes som Maaltidernes Tal, men det varede ikke længe, og disse Love bleve ganske glemte. Overdaadigheden har til alle Tider lignet et Træ, som, jo mere man beskjærer det, desfrodigere voxer det. Jmidlertid var det ikke Romernes Overdaadighed, men deres slette Sæder, der ødelagte deres uhyre Rige. (Fortsættes.) Stemplet Papiir af første Classe. Grison meddeler her nogle Jagttagelser, han har gjort, og nogle Regler, han har dannet sig, samt indprentet sig i Hukommelsen for uden videre Hielpemiddel, (der i mødende Tilfælde ikke altid er ved Haanden), at udfinde hvad stemplet Papiir af første Classe koster i N. V., iberegnet Tillægget 1/2 Gang mere. Det vil beroe paa Omstændighederne, om Grison ogsaa skal meddele sine Jagttagelser ved det stemplede Papiir af 2den Classe. I. For Sum over 10 Rbd. indtil fulde 50 Rbd. II. For Sum over 50 Rbd. indtil fulde 10,000 Rbd. a) udfyldes hvad der er over Hundreder, til fulde Hundrede. b) siges da: Saamange fulde Hundreder, saamange Rigsbankdalere, saamange Rigsbankskillinger, mindre saamange Rigsbankmarker, saasom: Summen 8230, udfyldes til 8300, og siges 83 Rbd. og 83 Rbs., mindre 83 Rbmk. er 70 Rbd. 3 Rbs., som Papiret koster. For Sum over 10,000 Rbdlr. indtil fulde 100,000 Rbdlr. a) udfyldes hvad der er over Tusinder til fulde Tusinde. b) drages fra den udfyldte Sum 600 Rbd. c) siges, ligesom under II. b.: Saamange fulde Hundreder, saamange Rigsbankdalere, saamange Rigsbanks skillinger, mindre saamange Rigsbankmarker, saasom: Summen 80,300 udfyldes til 81,000; derfra drages 500, igjen 80,500, og siges da 805 Rbd. og 805 Rbs. mindre 805 Rbmk. er 679 Rbdlr. 21 Rbs., som Papiret koster. IV. For Sum over 100,000 Rbd. indtil fulde 500,000 Rbdlr. a) udfyldes hvad der er over Titusinder indtil fulde Titusinde. b) tillægges 95,000 c) halveres den udkomne Sum. d) siges da, som under II. b. og III. c. Saamange fulde Hundreder, saamange Rigsbankdalere, saamange Rigsbankskillinger, mindre saamange Rigsbankmarker, saasom: Summen 318,000 udfyldes til 320,000, dertil lægges 96, 900, udkommer Summen 315,000, som halveres til 207,500, og siges da: 2075 Rbdlr. og 2075 Rbs. mindre 2075 Rbmk. er: 1750 Rbd. 75 Rbs. som Papiret koster. V. For Sum over 500,000 Rbd. indtil ikke fulde 610,000 koster Papiret 2550 Rbdlr. VI. For hver 10,000 Rbdlr. Summen overstiger 500,000 Rbd., lægges til 26500 Rbd., 42 Rbd.; saaledes koster Papiret: til Summen 709,000; 2550 Rbd. og 20 Gange 42 Rbdlr., er 2550 Rbdlr. og 840 Rbdlr., i alt 3390 Rbdlr.