Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-27
Det nyeste Numer af Budstikken, indeholder Tale og Forhandlinger i det høitidelige Møde af det Kongel. Selskab for Norges Vil d. 6te Febr. 1813, af Vice-Præses Biskop Dr. Bech, R. af D. J denne Tale forekommer følgende mærkelige Yttringer: "Kun dette Ene bringe vi i Erindring, hvad vi paa hiin høitidelige Dag mindede om, da vort Samfund for noget over 3de Aar siden constituerede sig, da vi indgik Forbund imod Landets frygteligste Fiende, Hungeren, da vi vilde gjøre Anlæg imod den, hvilke efter nogle svundne Aar skulde ganske afvæbne dens Magt, at vi ikke skulde i Tidens Følge kunne udsættes for en Skjæbne, som i dette Øieblik nedtrykker saamange tusinde af vore Brødre, blot fordi et eneste Aars Misvært tilintetgjorte Landmandens Haab. Og, havde Norges tænkende og kraftfulde Mænd for et Par 10 Aar tilbage begyndt paa Anlæg derimod, og stadigen arbeidet fremad imod dette frygtelige Onde mon et eneste Uheld kunde have fremkaldt en Stilling, som vor nærværende? Hvad er der siden gjort, hvad udrettet i denne allervigtigste Hensigt, Ja, hist og her staae Magaziner opreiste, forsynede tildeels med nogen Forraad. Men, hvor faa ere de imod de mange, som behøves, hvad er deres Tendens, Vist nok meget velgjørende, at opbevare nødvendigt og tjenligt Sædekorn, men mon ogsaa at frelse fra Hungersnød, Og hvem har i det Hele stiftet dem, og fremdeles vil forøge deres Antal, Er det ikke Regjeringen og dens veldædige Foranstaltninger. - Men Nationen maa hjælpe, vort Samfund maa her fremfor i nogen Henseende virke, og virke med Kraft og Anstrængelse. Et Aar maa ikke sætte Norge i den meest truende Forfatning. Uden at betrygge det derimod, nytter det kun Lidet al anden Stræben og Virksomhed, da man ikke uden Livs Ophold kan sørge for andre Ting i Livet. Forunderligt nok, at de klareste Sandheder ofte sees saa dunkelt, ofte mode de fleste Jndvendinger, og langsomst blive erkjendte Forunderligt, nok, at man i et Land som Norge, der ved idelig gjentagne Erfaringer om de sørgeligste Følger af et eneste Uaar, endnu forgløst lader det komme an paa usikkert Tilfælde, om Mangel, Sygdomme og Død skulle vedblive fremdeles at nedfælde en talrig værgels Skare, med Hungerens dræbende Pile, imedens andre Nationer, der levede under de blideste Himmelene, maaskee tilforn ubekjendte med Misvært og Uaar, imedens at Ægypter og Græker, uden Erfaring, forudseende det mulige Uheld, forberedte sig viseligen til at gaae det imøde, en Viisdom, man for flere Aarhundreder tilbage fulgte i vort Broderland, og derved trodsede 2de paa hinanden følgende Misvæxtaar. - Vi hverken ville eller kunne fremlægge noget Udkast til Plan for Udførelsen af et saa vigtigt Øiemed. Det ville de Mænd, der have Evne og Jndsigt dertil. Ligesaalidet ville vi besvare nogen Jndvending derimod, som, hvor klogeligen den end kunde fremføres, dog ingen Vægt har imod den Sandhed: at Mennesker maa have Livsophold, for at kunne leve. Hvad Jndflydelse saa rige Forraads-Magaziner, som ere tilstrækkelige til at afværge Hungersnød i Uheldsaar, end kunde faae paa Kornhandelen, paa Jord Culturens Fremskridt, paa Virksomheden i Almindelighed, bekymrer os ikke ved Siden af den Forestilling: Landet maa beskiermes imod Hungersnød, og det ved det eneste tænkelig sikkre Middel. Andre Hensyn maae have hvilkensomhelst Vigtighed, de ere dog kun underordnede, og indeholde Maximer, der meget kan disputeres om, hvilke maa vige, naar det gielder om Midler til Ophold af Tusinders Liv. Ei heller agte vi paa den Tillokkelse, et med fuldstændige Magaziner rigeligen udstyret Land kunde virke paa en Fiende med Norge har jo Egne, hvorhen en Fiende ikke saa let trænger frem, og hvor Forraaden fandt tryg Beskyttelse. Traf end Ulykken af et uformodet Overfald, valgte man i Noden heller det mindre Onde, at opoffre Forraaden til Jlden, end til Fienden. Men overalt vare dog disse Magaziner i det Hele langt sikkrere, end de, man maatte vente paa at blive tilførte over det usikkre Hav, og som under vanskelige Omstændigheder, kunde næsten være ligesaa trykkende for Broderlandet at afgive, som for os at erholde." Fundation for Rigsbanken. (Fortsat, see No. 15.)§. 27. De trende første Administrateurer skulle vedblive i 6 Aar, men efter den Tid afgaaer een hvert andet Aar paa samme Maade, som i Henseende til Directeurerne er fastsat. §. 28. Til Besættelsen af den afgaaende Administrateurs Plads vælges paa samme Maade, som til en Directeur=Post, ikkun med den Forandring, at, istedet for ved Directeurvalget de tvende yngste Administrateurer have Stemme, skal ved Administrateurralget ikkun den ældste af de tvende Administrateurer, som ei skulle udtræde, stemme tilligemed de 4 Directeurer og trende General-Controlleurer. §. 29. Valget af Medadministrateurer og Bankens Betiente skal, saavel første Gang, som derefter i Fremtiden, skee paa den Maade, at hver af de 4 Directeurer med de 2 ældste Administrateurer have hver sin Stemme. Fleerheden af disse 6 Stemmer udgjør Valget. Skulde Stemmerne være lige deelte, da giør Overdirecteurens Stemme Udslag. §. 30. De 3 General-Controlleurer skulle saavel første Gang, som derefter fremdeles, udnævnes ved Valg, hver af 5 Valg-Committerede, som Vi til Valgets Foretagelse ville tillægge Vor befaling og bemyndigelse; saaledes at en særskilt Valg Committee beskikkes for hvert af Kongerigerne, og en for begge Hertugdømmerne, saavel nu første Gang, som herefter hver Gang Valget efter §. 31 skal fornyes. Den, der ved Fleerheden af en saadan Valg Committees 5 Medlemmer udvælges til Generalcontrolleur, bliver uden videre af Os allernaadigst stadfæstet og beskikket, naar han har Jndfødsret, og i øvrigt besidder de Egenskaber, som Lovgivningen i Almindelighed fordrer hos dem, der skulle kunne anbetroes, offentlige Bestillinger. Jngen af de Valg=Committerede selv kan vælges til General-Controlleur. §. 31. De 3 General=Controlleurer, som første Gang vælges, vedblive i de første 3 Aar derefter uden nyt Valg, i det 4de Aar vælges paa nye General-Controlleuren for Danmark, i det 5te den for Norge, og i det 6te Aar den for Hertugdom merne, og saaledes foretages fremdeles i den følgende Tid hvert Aar et nyt Valg. §. 32. Rigsbankens Overdirecteur, Directeurer og Administrateurer maae, saalænge de beklæde disse Poster, ikke tillige forestaae noget andet Kongelig eller offentligt Embede, hvormed Gage eller Lon er forbunden. §. 33. Vi ville allernaadigst meddele Bankens Bestyrelse et Reglement, som skal indeholde de Bestemmelser i Henseende til Forretningernes Fordeling imellem Directeurerne og Administrateurerne, samt Betjentenes Pligter, m.v., som for det første ansees nødvendige. Jnden 1 Aar efter Bankens Aabning skal Directionen forfatte og indsende til Vor Approbation Udkast til et fuldstændigt Reglement og tillige til en Jnstruction for Administrateurerne og Betjentene. Naar Reglementet og Jnstructionen derefter af Os ere allernaadigst sanctionerede, skulle de tjene til Rettesnor for alle Vedkommende. §. 34. Efter ethvert Bankaars Slutning skal den forenede Bank=Bestyrelse i høitidelig Deputation til Os Personligen allerunderdanigst overlevere Regnskab over Rigsbankens Status med tilføiet. Forklaring. Dette Regnskab med Forklaringen skal derefter ved Trykken bringes til offentlig Kundskab, og ville Vi meddele Bank=Bestyrelsen Allerhøieste Decharge for aflagt Regnskab, naar derved intet findes at erindre. Hvorefter Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 5te Januarii 1813. Frederik R.