JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Breve over den Gallske Lære om Hjernen og Hjerneskallen. Begehar lovet Dem en udførlig Efterretning om D. Galls Forelæsninger i Kjøbenhavn. Mit Løvte skal jeg opfylde, men om det vil blive opfyldt paa en fyldestgiørende Maade, det paa Tiden lære. At Galls Opdagelse henhører til een af de mærkværdigste i vort Aarhundrede, derom er der neppe nogen Tvivl, og man kan aldeles ikke finde det besynderligt, at de fleste Mennesker føle en saa varm Jnteresse for den Mennesket bør altid være Menneskets første og værdigste Studium. Jeg har fra det første Øieblik af fundet det upassende, at Adskillige have villet spotte over denne Lære, uden at kjende den, især da den i det Hele betragtet er af saa yderst stor Vigtighed. Men jeg finder det ikke mindre upassende, at alle de, som forhen vare dens ivrigste Modstandere, nu med eet ere blevne dens første Forandere. Denne pludselige og unaturlige Overgang viser, hvor svage Menneskene ere, og hvorledes deres bifald og Mishag lig er en Chameleon, der hvert Øieblik skifter Farve. Den Enthusiasme, hvormed Gall er ble den modtagen i Kjøbenhavn, er grændseles Hans sjeldne Jagttagelsesaand, hans skarpe Blik paa den hele organiske Natur, hans mange nye og kjøkke Jdeer fortjente det, men imod hans Philosophie er der meget at indvende. De vil maaskee spørgehvorledes er det sidste mueligt? Hele Verden, Førster og Adelsmænd, Lærde og Ulærde, alle kappes jo om at høre hans Forelæsninger Jngen af Tydsklands forste Hoveder vove at staae op imod ham, og de, som have gjort det, maatte jo midt i Kampen, give sig tabte: Alt dette skal jeg efterhaanden søge at besvare, men jeg beder Dem, at forunde mig Tid til at forklare mig paa saa indlysende en Maade som mueligt. Jeg skal for det første søge at besvare de Jndvendinger Malt har gjort mod den Maade, hvorpaa 9. Gall søger at udbrede sin Lære. Hvorfor udgiver han den ikke i Trykken, og overlader den til det egentlige saakyndige og lærde Europas Bedømmelse? Hvorfor gjør han en Videnskabssag til en Gjenstand for et blandet Andkerums Domme. Hvorfor henvendte han sig, især i Tydskland, næsten altid til de Store, ret som om politisk Stykke altid forudsætter Aandstyrke Disse Jndvendinger, som Adskillige have gjort, synes vel ved første Øiekast noget grunder de, men ved nøiere Eftertanke finder man, at de ere meget svage. Den, som kjender den lærde Verden, den, som veed, hvorledes mange Lærde styrte los paa enhver ny Opdagelse ligesom fande Rovfugle, hvorledes de ofte nedsætte og paane den, naar det kun nogenlunde lader sig gjøre, han vil ler indsee, at er Mand, som Gall, handler meget rigtigt i ikke at give sin Opdagelse til Priis for partiske Dommere, og at han, saa at sige, gjør sin Sag til Publicums. Naar han først har Almeenheden paa sin Side, saa følge de Lærde og hele Skaren af Bogdommere nok bagefter. At han henvender sig til de Store, handler han ligeledes meget klogt i.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Ved enhver Opdagelse og Reformation er det nødvendigt, at have Mænd af Indflydelse paa sin Side. Allerede Salomon har sagt: Viisdommen bør søge Ly i Guldets Skygge. Dersom Luther ikke havde havt kronede Hoveder til Venner, dersom han ikke havde forenet Reigionens Jnteresse med Politikne, saa havde han været ligesaa ulykkelig som hans Forgjængere. Hus's Skjebne vilde blevet hans Lod. At D. Gall reiser omkring og fremlægger sin Lære for hele Verdens Aasyn, er ligeledes meget viseligt. Man veed hvor meget man var ham imod i hans eget Fædreneland, ja at man end- og forbød ham at læse offentligen i Wien; man veed hvor vigtigt det er for hans Lære, at berige sig med Erfaringer, som kun kunne indsamles ved Reiser i fremmede Lande. Alt dette er Bevæggrund nok for ham til at reise At han fordrer et Honorar for Meddelelsen af saa mange skjønne Erfaringer: Frugten af et sjeldent Genie, møisommelig indhøstede Kundskaber, sødniøse Nætter, Aandsanstrængelse og Pengendgivter, det fortænker ham dog vel denne nogen Alle disse Jndvendinger falde altsaa bort af sig selv. Fra en anden Side betragte er det meget gavnligt, at mange Rige og Stor saaledes tilskyndes at tænke over Naturen og at fatte Høiagtelse for Videnskabeligheden. Men, spørger De, hvorfor optaget han med en saa udmærket Enthusiasme af alle muelige Slags Mennesker, naar der er saameget at indvende imod hans Philosophie Hvorfor bestrider ingen offentlig hans philosophiske Sætninger 2. - Ogsaa disse Spørgsmaale lade sig meget let besvare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Der gives to Slags Lærde, som egentlig skulde bestride de Gallske Sætninger, nemlig Anatomer og Philosopher. De første maa til staae, at Gall har lært dem Ting, som de aldrig forhen have kjendt noget til Een af mine Venner sagde nylig til mig. Efter at denne Videnskab er bleven dyrket i to tusinde Aar, efter at man har sønderlemmer Nyrlader Hoveder og behandlet saa mange tusinde Syge efter de engang fastsatte Grundsætninger, kommer en Mand og siger: J veed ikke selv hvad J gjør; J har hidtil sønderskaaret Hoveder ligesom eders Fakkepiger sønderskjærer Kaalhoveder. - Anatomerne høre det, folde Hænderne og sige med en Mund. Manden har Ret! Stig mig, bedste Ven, bør Anatomernes Dom herefter komme i Betragtning? Nu sige de D. Gall. har Ret; om tredive Aar maaskee opstaaer et endnu større Genie og søger med Skarpsindig ved at bevise det Modsatte, hvo indestaaer og for, at de da ikke atter ikke med Hoveder, og sige: Ogsaa J har Ret. De have Snese Gange maattet høre ved Galls Forelæsninger: det have Anatomerne hidtil aldeles ikke kjendt paaet til Mod denne min Dens Raisonnement kan man imidlertid dog indvende saameget, at der i Anatomien ligesom i hver anden Videnskab, som en Følge af Tingens Natur, maa kunne gjøres mange tilfældige, skjønt store Opdagelser. Men dersom det ikke kan negtes, at Anatomerne have været saa uvidende i Hjernens Anatomie, som Sall paastaaer, saa løber det rigtig nok, at de hidtil have behandlet denne Videnskab alt for mechanisk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
naar man roligen læser den paa sin Studere sine. Det samme gielder om enhver videnskabs lig Gjenstand, der foredrages mundtligen. Alt dette uagtet maa Galles Opdagelse betragtes som et evig mærkværdigt Særsyn i den lærde Verden, og hans Lære vil til alle Sider endog nøde hans Modstandere til at beundre ham. Alt dette er kun min individnelse Mening, At den vilde behage alle de Lærde, der i eet og alt forande Galls Lære, har jeg ikke nogen Grund til at formode. Disse confisquere alt, hvad der ikke er fortolder efter deres Tarif Men jeg siger med Congrave: Critiels de nome, for this mod domm hid books Bur he makes sendte for friende, and not forcools DeD. Galls Maade at foredrage sin Lære, paa, er ganske fortræffelig. Den fortjente at fremsættes som et Mønster for offentlige Lærere. Det er ikke Veltalenhed, men Tydelighed, som han især lægger Vind paa. Alt, hvad han siger, fremsættes paa en saa indlysende Maade og er saa nøie lempet efter de fleste Menneskers Fatteævne, at man virkelig maa beundre hans Jnductionstalent. Jeg smigrer mig med, at De endog i de Jdeer af hans Lærer, som jeg meddeler Dem her i mine Breve, just ikke vil savne Spor dertil. Men De maa ikke vente ) Konstdommerne, veed han, vil desaarsag fordomme hans Skrivter, men han gjør Gjeste hed for Venner, ikke for Kokke. Dem her nogen udførlig Fremstilling af Organlærren; thi den hverken vil eller kan interessere Dem i Deres Stilling. Medens jeg hørte Galle Forelæsninger, optegnede jeg ikke et eneste Ord, fordi jeg indsaae, at dette vilde forstyrre mig i min Opmærksomhed og hindre mig i, fuldkommen at følge hans Jdeegang. Men jeg ha derimod brugt den Methode, hver Gang, jeg kom hjem fra en Forelæsning, at optegne Hovedideerne, især de philosophiske, med Galls egne Ord, og disse Jdeer er det, som jeg i de følgende Breve skal have den Ære at meddele Den. Deres F.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Inden- og udenlandske Efterretninger. Indenlandske Efterretninger. J Onsdags endte D. Gall sin tredie Cursus, og samme Dags Aften reiste han til Kiel. Under sine Forelæsninger sagde han, at han i sin Tid agter at udgive et djærvt Værk og Fængslerne, som han næsten allevegne har fundet yderst usle. Stephanson klager meget over, at der endnu gives Folk i Norge, som lægge hindringer i Veien for Kokoppernes Udbredelse, og ere taabelige nok til at troe, at Vaccinationen er et Jndgreb i Guds Bestyrelse. Saaledes havde man nylig i Trondhjem et Exempel paa en Kone, som kom indi en velhavende Borgers Huus, og da man just talde om denne Punct, yttrede hun stor Frygt for at miste sine Børn i Kopper. Manden forsikkrede hende, at det nu ikke havde nogen Fare med Børnekopperne, thi dem kunde man nu ganske undgaae, og fortalde hende, at han nylig havde vaccineret sine Børn, og at de ei engang havde været syge. Nu korsede Konen sig og sagde: at, min Gud, det lader jeg vel være; det vilde jo være, at gribe ind i Guds Beskikkelse, Nogen Tid derefter bleve hendes Børn syge af naturlige Kopper, og det ene af dem døde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
J den Hempelske Avis læses følgende: Der streifer nu atter en Person om i Landet, og fører en Konst=Pige med sig, som han har lært Dannemarks Landkort. Han giver sig tillige af med at spaae Folk af Hænderne. Ligesaa indfinder der sig ved Makederne i Smaakjøbstæderne nogle Op trækkere med Perspectiver og Lotterier, hvor menig Mand lokkes til at søge sin Lykke, men naturlig viis ved Directeurens Omsorg tømme deres egne Lommer for at fylde hans Moraliteten lider meest ved saadanne Omløbere, da de ved deres ublu Snak søge at lokke og more, paa det deres Konstgreb kunne gjøre desbedre Virkning. To saadanne Op trækkere bleve nyligen ved Politiets Aarvaagenhed opkapprede paa Odensee Kræmarked.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Udenfor en Gibsers Gaard her i Kjøbenhavn saae man i disse Dage adskillige Kjellinger a. med største Jver og Opmærksomhed afskrive de Numere, som findes paa de med Organer betegnede Gibs hovedskaller, der laae i Vinduet. De stode i den Tanke, at dette vare Hoveder af lykkelige Lotterie spillere, og agtede derfor at tage de paategnede Numere i Tallotteriet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Dette Aars sildige og vanskelige Høst samt tidlig indtrufne Vinter vil, saavel for Kjøbstæds som Landmanden have meget skadelig Jndflydelse, hvis Virkninger først ret ville vise sig næste Aar. Neppe kan man antage, at 1/3 Part af den sædvanlige læggende Vinterrug i Aar er bleven nedlagt, og denne endda heel fordærvet og svang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
J Fyen, hvor en Tønde Sæderug for nærværende Tid betales med 12 Rdlr., paastaaer endda Bonden, at han taber betydelig derved.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Det Luftsyn, som d. 23 f. M. faaes i Omegnen af Hamborg er ogsaa bleven seet af Reisende i Fyen ved Faaborg Kanten. Det viste sig først som en Jldkugle, dalede i vertical Linie, og blev stedse større ved dets Nærmelse mod Horizonten, hvor det omsider sprang og udspyede en Mængde Raketlignende Jldmaterie, der i en Tid af omtrent til Minuter var synlig. Vognens Raslen tillod ikke, at høre Knaldet ved Explosionen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Agenten i Harvich har faaet Ordre fra den Engelske Generalpostmester, at den Engelske Paketbaad ikke skal gaae mere til Husum, men til Curhaven. Den første Postsæk afgik did den 1 Nov.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Planen og Tegning til det nye Daarehuus i Kjøbenhavn ere aldeles færdige. Vor fortjente Justitsraad Bang skal have den fornemste Deel i begges Udarbeidelse. Man har hverken sparet Møie eller Bekostning for at forskaffe sig Efterretning fra Europas fornemste Stæder angaaende Indretninger af den Natur, og det Danske Daarehuus vil i sin Tid forene alle hines Fuldkommenheder, uden at besidde en eneste af deres Mangler. Efter Planen skal der indrettes rummeligere og lysere Værelser for de Afsindige; de skulle efter en Engelsk Jndretning have et Slags Trøie paa, som bagtil ere saaledes bundne med Baand, at de ikke kunne bevæge Armene, uden for saavidt det er nødvendigt for dem. Derved sættes man istand til, at lade mange af dem paa visse Time af Dagen spadsere omkring i den fri Luft, hvilket er saa yderst vigtigt for saadanne Syges Helbredelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Menneskevennen har i den Henseende nu intet andet Ønske tilovers, end at denne fortræffelig Plan ret snart maatte blive udført.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Udenlandske Efterretninger. Keiser Napoleon sagde til de Østerrigske Generaler, som han lod kalde til sig, medens den fiendtlige Armee defilerede: "Mine Herrer! Deres Herre fører for nærværende Tid Krig med mig. Jeg tilstaaer Dem aabenhiertig: jeg veed ikke, hvor for jeg slaaes; jeg veed ikke, hvad man egentlivil, at jeg skal giøre. Mine Hjelpekilder bestaa ikke i denne ene Armee. Og skulde end det være Tilfældet, saa vilde baade jeg og min Armee, endnu tilbagelægge mangen Vei. Men jeg beraaber mig paa Beretningen fra Deres egne Fanger, som nu drage igjennem Frankrige. De ville med egne Øine see, hvilken Aand, der besjeler mit Folk, og hvor ledes det kappes om at fægte under min Fane Dette er Fortrinet af min Nation og min Stil ling. Paa et Vink ville 200,000 Mand frivillig begive sig herhid, og om 6 Uger ville de være god Soldater. Jeg vil raade min Broder, Keiseren af Tydskland, at skynde sig at slutte Fred. Jeg attraaer intet paa Fastlander. Krigskibe, Colonier og Han det er det, som jeg vil have, og dette er gavnlig saavel for ham som for os.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Foruden disse efterlod Hertugen endnu naturlige Sønner og Døttre. Disse Ulykkeliges Skjebne rørte Catharine den Anden. Efterat Enkedronningen Jnliane Marie havde bestræbt sig for at udvirke deres Frihed, bleve begge de efterladte Prindser og Prindsesser i Sommeren 1780 sendte paa en Keiserlig Fregat til Dannemark, hvor man anviste dem Horsens til Opholdsted. Keiserinden medgav disse Ulykkelige 200,000 Rubler til deres Equipering, og Brillanter og Peltsværk af det Keiserlige Cabinet. Hun forærede dem til deres Bosættelse i Horsens 60,000 Rubler, og betalte aarligen til deres Hofstats Underholdning 32,000 Rubler, Elisabeth Antonowna, den forstandigste blandt Børnene, græmmede sig over hendes Adskillelse fra hendes Halvsøstre, som vare blevne tilbage i Rusland, fik en Pension, og døde 1782. Prinds Alleri, født 1746, som ved sin Blidhed havde erhvervet sig saa megen Yndest i Horsens, at hele Byen sørgede over hans Død, fulgte 1787 sin Søster i Graven. Prinds Peter, født 1745, er ogsaa død. - Prinds Jwan *) blev et Offer for et Oprør 1764, som en Lieutenant Morowitsch havde stiftet, for at befrie ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Krigsberetninger. Siden det sidste vigtige Feldtslag er der, saa vidt man hidtil veed, ikke forefaldet noget vigtigt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Russerne vare d. 15 ankomne i Passau (i den Bayerske Kreds); Fæstningen Oberhaus er af Østerrigerne bleven opfordret til at overgive sig til Russerne, og da dette blev nægtet, befrygtede man et fiendtligt Besøg. De Franske ere med forcerede Marcher rykkede op mod Floden Jnn, hvor 45,000 Mand Russer have forenet sig med det Kienmayerske Corps og med de fra alle Kanter tillende Østerrigske Forstærkninger. Man kan saaledes regne, at de kunne møde de Franske og Bayerske Tropper med 80,000 Mand, altsaa med en efter al Sandsynlighed for svag Magt. Endeel af Bernadottes Corps skal allerede være gaaet over Jnn. Nogle mene, at næste Feldttog vil aabnes af tre Franske Armeecorpser, som nu staae i Forbindelse. Den venstre Fløi, under Prinds Murat, skal trænge frem i den sydlige Deel af Bøhmen; Centrummet, under Keiser Napoleons egen Anførsel, angribe Positionen ved Jnn ved Waffen burg, og den høire, under Marchal Soult, true Tyrol og betrygge Armeen i Ryggen mod fiendtlige Udfald fra dette Østerriges naturlige Bolværk. Andre paastaae, at de Franskes Plan er, at erobre Salsburg, for derved at faae Tyrol i Ryggen, at skaffe sig igjennem Karnthen en Forbindelse med Massena, og omringe Erkehertug Carl. - Der er maaskee allerede i dette Øieblik forefaldet et blodigt Slag. - Den Franske Armee i Jtalien, under Marchal Massena, har erobret Broen ved det gamle veroniske Slot. Østerrigerne bleve for Der blev præget Mynter med Jmand Billede, men saavel disse som de med Peter den Tredies Portrait bleve i Elisabeths og Catharina den Andens Tid under stræng Straf forbudne. drevne fra deres Stillinger, mistede 7 Canoner, 14, 15,00 Mand, som bleve tagne til Fanger, og ligesaa mange, som deels faldt, deels bleve saarede. - Preussen vedbliver endnu at være neutral, men den Russiske Keisers Ophold i Berlin, og den af den Preussiske Consul i Engelland udstædte Bekjendtgjørelse, at intet Preussisk Skib, som opholder sig i Engelland, skulde gaae til nogen Fransk eller Hollandsk Havn, fordi der kunde være Fare at befrygte, har hos adskillige opvakt Gie ning om, at maaskee Preussen kunde slaae sig til Østerrigsk og Russisk Partie. - General Mack er kommen tilbage til Wien, og det hedder, at han har medbragt Fredsforslag. Han har i sit Fangenskab adskillige Gange havt lange Samtaler med Keiser Napoleon. Men det lader, som disse Fredsforslag, i det mindste i dette Øieblik neppe ville blive tagne i Betragtning, thi Østerrige tilstaaer i sin Hoftidende vel at Tabet ved Ulm har va gret føleligt og sørgeligt, men hverken afskrækkende eller afgjørende, da det Østerrigske Monarchie har endnu Hielpekilder nok til at bøde paa dette Tal og forsone sig med Lykken. - Prinds Murat, som er bleven udnævnt til Hovedanfører for den Armee, der skal fægte paa den venstre Donaubredde, og under hvem Generalerne Bernadette, Lannes, Soult &c. staae, havde d. 25 sit Hovedqvarteer i Neumarkt i Egnen af Regensburg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Keiser Napoleon havde d. 25 Oct. sit Hoved qvarteer i München. Anerioner. Gaarde. D. 14 Nov. Formidt, melen 11, Huset No. 378 Lt. B. paa ChristianskTorv (2den Gang). Skibe. Der 3 Mon paa Børsen et StykFaarskib, h. Petresch & Kraabe Varer. Paa Børsen, d. 22 No. 450 R. Bergens Sild, h. Herløw. - d. 15 Nov. i Hi set No. 89 ved Nybørs et stort Partie Sælskin, og Ræveskind.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-09
Bortforpagtning. D. 20 Nor, Formidd. Kl. 10 Tømmerold sen No. 2 uden for Vesterport fra Januarii 180 først paa 6 Aar og siden paa Fæsterens Livstid,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-12
Tirsdagen den 12 November, 1805. Breve over den Galske Lære om Hjernen og Hjerneskallen. II.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-12
J sin første Forelæsning søgte D. Gall at bevise, at Mennesket fødes med bestemte Anlæg, og at disse ved Opdragelsen og udvortes Omstændigheder kunne modificeres, men at Mennesket desuagtet ikke bliver andet end det, Naturen har bestemt det til. Helvetius paastaaer vel, at vi fødes alle eens, og at kun Opdragelsen og sammenstødende Omstændigheder give enhvers Caracteer en egen Retning. Men vi see aabenbart, at det ene Menneske fødes med udmærkede Naturanlæg fremfor det andet. Den berømte Mozard besad allerede i sit fjerde Aar det største Talent for Musik, og hans endnu levende Søn kunde ligeledes allerede som Barn spille de vanskeligste Concerter. Den unge Roseins faae i at rettende Aar første Gang et Skuespil, og debuterede strax derpaa med største Bifald. Man indvende, at man har fundet adskillige Mennesker vilde i Skoven, og at disse altsaa, dersom vore Anlæg vare medfødte, maatte kunne lære Alting, endskjøndt Erfaringen beviste det modsatte, da de vare dumme og sløve, og aldeles ikke oplagte til at lære noget Men Gall paastaaer, at han har selv havt Leilighed til at lære at kjende saadanne Mennesker, og at han har fundet, at de enten af Naturen i en eller anden Henseende have været sløve, eller at de, naar dette ikke var Tilfældet, kunde lære Alting. Han har gjort den Erfaring, at de saakaldte Skiftinger a. vare i Almindelighed Børn af en naturlig slet Organisation eller Legemsconstitution, og netop af denne Aarsag vare blevne forsømte i deres Børneaar, da man overlod dem til sig selv. Om end et saadant Barn havde nydt den bedste Opdragelse, vilde det dog ikke blevet mindre sløvt. Han har i et Hospital i Tydskland truffet en Kone, som var bleven fundet i en saadan forvildet Tilstand, men hun laae bestandig til Sengs og i et Slags Dvale (See Anm. 1.). Gall indlader sig aldeles ikke paa at bestemme Sielens Væsen eller Sæde. Det overlader han aldeles til Methaphysikerne; men han vil blot bevise, at Sielens Hovedforretninger gaae for sig i Hjernen, og at denne altsaa er Sjelens Organ, eller, om man saa vil kalde det Værksted. Det er en gammel Sætning, at Mennesket, blandt alle dyriske Skabninger, besidder den største Deel Hjerne, og til Exempel, fremviste Gall Hovedskallen af et stort Sviin, hvori Rummet for Hjernen var meget lidet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-12
Inden= og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-12
Jndenlandske Efterretninger. Tre af vore bekjendte Skribenter agte fra Nytaar af, at udgive et Qvartalskrift under Titel af Journal for Dannemarks Koner og Piger. Stephanson fortæller, at han for 5 Aar siden har børler et lidet Sted i Nærheden af Trondhjem. Dets hele Størrelse er kun 20 Mælinger (en Mæ ling er 50 Alen i Qvadrat), og det er særdeles bakket og brat. Han kjøber ingen anden Giødsel end den, han og hans Familie omhyggelig sammen svarer hjemme, og dog har han paa dette Stykke Jord hvert Aar, hvor uheldigt det end havde været ikke mindre end 15 Td. Korn, 20 a 30 Td. Kartofler og Kaalrabt, og omtrent 15 Grinvogne Hø, hver beregnet til 12 Vog. J Aar har han avlet paa samme Stykke omtrent 20 Td. Byg og Havre, 10 Grinvogne Hø, 12 Td. Kartofler, foruden 78 Td. som Frosten fordærvede, 12 Td. Kaalraabi og omtrent 2 Vog Liin. Man seer heraf, hvor meget man ved Flid og Arbeidsomhed kan aftvinge Jorden endog saa høit oppe i Norge. Men man finder derimod ogsaa Gaarde der, som uagtet de ere 50 til 100 Gange saa store som Stephansond, ikke yde stort mere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-12
Det er næsten utroligt, hvormange Gjæs der indføres fra Sverrig til Kjøbenhavn. Allerede i dette Efteraar er der indført 8200
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-12
Udenlandske Efterretninger. Keiser Alexander har nu forladt Potsdam og er reist over Leipzig til Weimar. De Foræringer, som han har uddeelt i Berlin og Potsdam beløde sig til meere end 100,000 Rubler. Kort før sin Afreise besøgte han endog om Natten Friedrich den Stores Gravsted i Garnisonskirken i Potsdam.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-11-12
Den uheldige General Mack fik ikke Tilladelse til at komme ind i Staden Wien. Dog dette maa ikke betragtes som nogen Følge af Keiserens Ungade, men snarere som en sand Tjeneste, man beviste ham. Pøbelen var saa forbittret paa ham, at man befrygtede den vilde mishandle ham Keiseren har ikke seet ham siden hans Afreise, og paa hans Forlangende: at man skulde holde Krigsret over hans Fremfærd, svarede Monarken: " skal skee med Strænghed, men tillige med Retfærdighed. Han opholder sig nu indtil videre som Statsfange i Brun, hvor der allerede er sat Krigsret, over ham saavelsom over alle dem, som man tilskriver Armeens ulykkelige Skjebne. Det hedder nu endog at Mack har modsat sig Prinds Ferdinands Beslutning, at slaae sig igjennem med Magt, men at Prindsen blev urokkelig, og man tager det nu denne General meget ilde op, at han ikke med hele Armeen havde fattet samme Beslutning. Keiserstaden Wien befinder sig nu næsten i samme Forfatning, som 1796 og 1800, hvor der blev truet med Jndfald fra Fransk Side. Man anvender alt for at gaae Faren mandig i Møde. Den Mannheimske Tidende anførte, at den Franske Minister Didelot var bleven anholdt af Østerrigerne og to Timer derefter sat paa fri Fod igjen. Ministeren lader nu bekjendtgjøre, at han i 48 Timer var bleven anholdt som Fange, at man havde frataget ham hans Papirer, og at hans Vogn, hvori disse fandtes, var bleven gjennemsøgt Men det var Erkehertug Ferdinand allene, som han havde at takke for sin Befrielse. Han mødte ham just ved Aal. Denne beklagede meget hvad der var skeet og misbilligede nogle Østerrigske Officierers Opførsel.