Københavns Adresseavis, 1784-06-28
Allerede i Aaret 1781 stræbte Lægerne i Kiel at undersøge denne Rods Virksomhed, og af den derfra udkommende Litteratur=Journal saae man, at en havde gjort endeel lykkelige Jagttagelser, hvilket jeg i Aaret 1782 har tilkiendegivet det ærede Publicum. J afvigte Aar 1783 udkom fra det Gottingske Academie en Disputats af Doctor Frid. Anjou, som baade viste, hvorvidt de gamle Læger havde kiendt denne Plantes Virkninger, saa og med nogle Forsøg bekræftede mine Jagttagelser og Sætninger og Roden. J indeværende Aar er atter paa det Kielske Academie i Martii Maaned forsvaret en Disputats af Carol. Valent. Koch, under Hr. Professor Weders Præsidium, hvilken benævner Udfaldene af mere end 200 Sygehistorier, hvor Nellikeroden i Koldferre med megen Lykke er brugt, baade i de saa kaldede Hverdags, Andendags, Trediedags og forblommede Febre. Der have været 15 Koldfebre, som imodstode Kinabarken, men ere helbredede ved Nellikeroden, i hvilken Forfatteren i Almindelighed har fundet en stor Kraft til at bestride Trediedags Febrene med. Derimod har han truffet 52 Febre, hvor Rodens Brug har været forgieves; de fleste af disse ere helbredede med Kinabark, og de øvrige med andre Midler. En Koldfeber, som imodstod alle bekiendte Midler, blev bortjaget med Kaffe og Citronsaft. Ved mange, hvor Røden er brugt uden Nytte, troer han, at Fey len har ligget i Roden, som ikke paa den rette Tid er samlet, eller paa den tilbørlige Maade tørret. Udi mange andre Sygdomme har han ligeledes havt gode Prøver paa denne Rods Virksomhed, som jeg her for Videløftigheds Skyld ikke kan anføre, men vil henvise til det 15 Nummer af de nyeste kiøbenhavnske Efterretninger og lærde Sager, hvor der sees en fuldstændig Recension over alt, hvad benævnte Forfatter har ved denne Rods Brug bemærket. Af ovenstaaende Forsøg kan dette altsaa uddrages at rellikeroden ikke allene er et godt og uskadeligt Febermiddel, men endog, at den af alle bekiendte Feber midler nærmest i alle Henseende kommer overeens med Kinabarken, ja i mange Tilfælde er nødvendig, da den ofte viser sin gode Virkning, hvor Barken er forsvag, og da Barken paa samme Maade ofte viser sig, indsees, at, efter de nu havende Erfaringer kan det ene bruges for det andet, og at begge i nogle Tilfælde ere undværlige; samt at Roden ved en skiødesløs Jndsamling og Tørring kan tabe sine Feberkræfter. Disse Sætninger har jeg ved mine mangfoldige Forsøg erfaret, og i mine Skrivter paastaaet, nyn fundet ugrundede Modsigelser her i Staden, da man ikke har vildet værdige Roden med Navn af et Febermiddel. Hvor lykkelig maa jeg ikke derfor agte mig i at have fundet Mænd udenfor Fædrenelandet, der paa en upartisk Maade lægge den Sandhed for Dagen, som jeg med Bestandighed har paastaaet, og ved alle Leiligheder søgt at bevise uden at have fundet nogen fuldkommen offentlig Tilstaaelse herom hos os selv, eller det billige Medhold, som Sandheden kunde have forskaffet, naar man havde eftersøgt den, eller tilstædet mig at vise den. Disse med flere Skrivter, som i denne Anledning kunne ventes, ville hanthæve min Redelighed, og vise min gode Hensigt mod det ærede Publicum, som derefter vil dømme billigen. Hvad mere, som herefterdags udkommer i denne Materie, og vorder mig bekiendt, vil jeg med Fornøyelse bekiendtgiøre. Buchhave.