JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. modens Georges Trettende Aargang. No. 61. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 30 Juli 1816. Prøve af en ordret Oversættelse af Davids Psalmer, efter Grundterten. Mrkke i 1ste Psalme. 1. Held den Mand, der ei kommer i de Ryggesløses Raad, paa Synderes Vei ei stod, ei sad hvor Spottere sidde. 2. Som kun til Guds Lære, har Attraae og grunder paa hans Lov Dag og Nat. 3. Han vil være som et Træ, plantet ved Vandbække; som giver sin Frugt i rette Tid, og hvoraf ikke et Blad falder (for tidligen) af og Alt hvad han giør skal lykkes. 3. Et saaledes de Ugudelige. De ere, som Avnen, Vinden bortdriver. 4. Derfor bestaae de Ugudelige ikke i Dommen, Syndere einfor de Dydiges Samfund. 5. Thi Gud kjender de Retfærdiges Vei, Synderes Vei skal gaae under.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Ligesom vi have seet Holberg i en Alder af nogle og fyrgetyve Aar, utilfreds over Mistolk, ninger, og kjed af bittre Forfølgelser, nedlægge Satirens Svøbe, saaledes see vi ogsaa hans Efterfølger, Rabener, føre offentlig Klage over de fortolkninger, man har givet hans Satirer, og de Personligheder, man har villet udlede deraf. Han paastaaer, at selv Tydskland ikke er det Land, hvor en billig og forbedrende Satire tør vove at opløfte sit Hoved med den Frimodighed, den er vant til at straffe Menneskenes Laster eller Daarligheder med; at der kun gives eet London, hvor en lærende Tilskuer kan gaae ubekjendt omkring iblandt tyve Tusinde Læsere, og udekjendt indsamle det bifald, hans Satirer fortiente. Kunde Rabener tale saaledes 1755 i det store Tydskland, hvad skulde da vel Holberg sige, der skrev sine Satirer 30 Aar tidligere i det lille Danmark, hvor en bedre Smags Morgenrøde den Gang nyligen var begyndt at pippe frem, Vort Fædreneland har aldrig havt og vil maaskee aldrig faae en Satiriker som Holberg. Henved et heelt Aarhundrede er henvunden siden han ophørte at skrive i dette Fag, og endnu er han i Enebesiddelse af den Krands, som saa mange før og efter ham beilede til. Adskillige Omstændigheder maatte ogsaa støde sammen, for at gjøre ham til det, han blev. Jkke nok, at Naturen havde udrustet ham med en uudtømmelig Vittighed; hans borgerlige Stilling rakte ogsaa hans Genie broderligen Haanden. Han levede bestandigt ugift, og var altsaa uafhængigt af Slægtskabs og Familieforholds Baand. Hans Skrifter fandt betydelig Afsætning, og gjorde ham til en formuende Mand. Selv hans Hypochondrie satte ham i Stand til at yde hvad han har det; thi den gjorde ham den Ensomhed kjer, hvor han søgte Lise i Arbeide, og som en naturlig Virkning af hans physiske Tilstand, var han, som de fleste Hypochondrister, paa den ene Tid ligesaa overvættes munter, som paa den anden overvættes nedslaaet. - Ganske anderledes forholdt det sig med Rabener. Jkke allene manglede han Holbergs dybe og omfattende Genie, men han var tillige, om jeg saa maa udtrykke mig, alt for karsk. For nøieseende paa physiske Velværen, for fiint beregnende de muelige occonomiske Følger af sine Satirer, kunde han ingensinde blive en Satiriker, som Holberg. Jeg tier her om de mange, der hos os, siden Holbergs Tid, have forsøgt at træde i hans Fodspor. Næsten Alle have de hidtil practisk beviist, at der af Genter, som han, ikke fødes to i eet Aarhundrede. Kun een Mand, hvem man kunde kalde som Ninon de Lienclos, den evige Sommer, og som jeg ikke behøver at nævne, da enhver allerede kjender ham af dette Træk, har arvet Holbergs Vittighed med det Fortrin, at han, som en Følge af Tidsalderens Fremskridt i Aands Cultur, besidder en mere renset Smag og høiere Uddannelse. Partieaands Muldvarpeblindhed og Døgnets uretfærdige Skraal kan for et Øieblik maaskee bringe Mange til at glemme, hvad Danmark rier i ham; men man kan sige om ham, hvad Holberg engang, ligesom i en prophetisk Aand *), forudsagde om sig selv. "Maaskee, naar ved hans Død al Avind holder op, Man seer med Øine det, man nu ei seer med Briller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Et Par Ord til Publicum, i Anledning af de i No. 59 af Kjøbenhavns Skilderie fremsatte Yttringer om den saakaldte animalske Magnetisme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Efter at have forudsendt en lang Række af Just ikke meget kløgtige Taskenspiller=Kunster, der til Jndledning skulde vise, hvilke urimelige Ting Mankan faae Folk til at troe, har en sig saa kaldende *) At Holberg maa have besiddet et Slags Spaadomskraft, sees ikke blot heraf, men ogsaa af adskillige Linier i "Et lidet Gratulations-Vers, Hans Mikkelsen til Ære, (udv. Skr. 7de B., S. 408), iblandt hvilke der især findes følgende, høist mærkelige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
For Holmens Klokkeskal med andre Klokker gaae For Dine Fiender med Dig skal fange Bugt. Thi endnu, den Dag i Dag er, vil Holmens Klokke ikke gaae med de andre Klokker, uagtet der allerede gjentagne Gange er blevet anket deroder i offentlige Blade. Msr. Grison endeligen aabenbaret Publikum sin egentlige Hensigt med disse Relationer, nemlig at lære det, at Det, Man i de nyere Tider har kaldet den dyriske Magnetisme, kun er et dumt Hjærnespind; at alle de herhen hørende Phænomener, Man har troet at have beopagtet, kun vare Gjøglerkunster, og at de Mænd, der i deres Skrifter, have aflagt Vidnesbyrd om Hvad de saaledes havde seet, kun vare egennyttige Bedragere eller bedragne Daarer. - Forfatteren til disse Linier vil nu ret gjerne troe, at Mr. Grison har skrevet sit Skrift i den gode Hensigt, at forebygge at Man ei alt for lettroende skulde fæste Liid til Alt hvad Man om denne Sag vilde fortælle, eller at virkelige Bedragere ei skulde benytte sig af Folks Godtroenhed til at more eller berige sig paa deres Bekostning. J disse lovlige Bestræbelser ønsker ogsaa nærværende Forfatter ham meget held. Men derimod vilde han meget nødigt, at den mere oplyste Deel af Publicum skulde troe Hr. Grisons Ord i deres almindelige Udstrækning, og derfor indsender han disse Linier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
At den dyriske Magnetismes forunderlige Phænomener ei ere indbildte eller opdigtede, og ei fremkoglede ved noget Slags Bedrageri, derom vil Enhver kunne overtyde sig, ved at gjennemlæse et af de mange fortræffelige Værker, der i vore Tider, ere skrevne derom af Mænd, der ere langt ophøiede over Hr. Grisons absolute Fordømmelse, han være saa hvem han vil. Af disse vil jeg blot nævne de mig bekjendte. Saaledes: Gelin, aber den thierischen Magnetismus; Wienholt, Heilkraft des thierischen Magnetismus, Kluges, Darstellung des anmalischen Magnetismus als Heilmittel; Jean Paul, Museum, 1ster Band Schubert, Ansichten von den Nachtseiteen der Naturvissenschaft. Min Bøn er nu blot, at Enhver, der har Lyst til at oplyse sig om denne Materie, selv vil tage fat paa et af disse Skrifter, og saa dømme imellem Grison og mig. Hr. Grison har Ret i, at Man maa fristes til at troe, at ethvert saadant Særsyn er Opdigtelse eller Bedrageri; men Man skal alligevel ikke gjøre Alt, hvad Man fristes til, men først deel undersøge, før Man handler eller dømmer. Ogsaa at det sandt, at disse Phænomener synes urimelige, fordi vi en kjende de Love, hvorefter de foregaae ligesom Krudtet og Kompasset og Tordenlederen vistnok engang forekom den, der hørte tale om dem og ej selv havde seet dem, som Frembringelser af en frugtbar Phantast. Uden for Resten at indlade mig i at recensere Hr. Grisons slette Vittigheder om denne Sag, vil jeg saa kort og tydeligt, som det er mig muligt, søge at vise, at om vi end ei endnu kunne angive disse Naturvirkningers Aarsaa og betingelser, saa er det dog heller ingenlunde muligt at bevise deres Umulighed, og der bliver saaledes Jntet for os at gjøre, uden at henholde os til de paalidelige Erfaringer vi derom kunne have Beviset imod Magnetiseringens Mulighed, skulde lyde saaledes: Ethvert Menneskes Sjæl kan kun virke paa sit eget Legeme, og igien kun modtage Jndtryk af sit eget Legeme. Altsaa kan det ene Menneske kun virke over paa det andets Sjæl naar det første Menneskes Siæl virker paa hans Legeme, dette Legeme igien paa den Andens Legeme, og denne Paavirkning saa igjen fornæmmes af dennes Siæl. Saaledes er det virkeligt ogsaa aldeles i den daglige Erfaring, og vi have al Grund til at være forsigtige i vor Dom om alle Phænsmener, hvor dette synes at være anderledes. Men heraf følger ikke, at vi have Ret til at erklære enhver Erfaring for Opdigtelse eller Selvbedrag, naar den ikke stemmer overeens med hiin Lov, lige imod de tydeligste og uforkasteligste Vidnesbyrd om Erfaringens Rigtighed; thi i hiin antagne Rege er der dog Eet, som vi aldeles ikke kunne forklare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
hvorledes det samme Menneskes Sjæl og Legem kunne virke paa hinanden. Ved en Aand og i Legen, maa vi tænke os Væsener af en saa aldeles forskjellig Natur, at vi aldeles ikke vilde kunne troe noget Slags Samkvem mellem dem mueligt. hvis ikke den daglige Erfaring overbeviste os derom J den dyriske Magnetismes Særsyn er Uforklarligheden i Grunden den selvsamme og heller ikke større, thi at mit Legeme staaer i Forbindelse med en Andens Sjæl, er aldeles ikke ubegribeligere end at det staaer i Forbindelse med min egen, kun at de Erfaringer der bevise det Første, ere sjældnere. Saaledes ere vi i dette Tilfælde aldeles ikke berettigede til, imod alle Vidners Autoritet, at benægte Facta, men meget mere til at antage det som en afgjort Sandhed, at en saadan Bekselvirkning virkeligt undertiden har Sted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Endnu staaer tilbage at vise Publikum, at det omtvistede Spørgsmaal ei blot er en Kuriositet uden videre Jndflydelse paa Menneskehedens Ve og Vel. For det Første er det bekiendt, at den dyriske Magnetisme er særdeles anvendelig i Lægekunsten, og at der gives Tilfælde, hvor den er den eneste sikkre Redning, om Man saa end for Resten, ikke bør overile sig med at ville fremtvinge en saa overspændt og for Mennesket saa unaturlig Forfatning. Men ogsaa for os andre, der ikke ere Læger, ere disse Erfaringer af yderste Vigtighed. At udvikle hvormeget Lys fortsat Grandskning over denne Gjenstand vil kunne udbrede over den hele Naturvidenskab, dertil er det ikke her Steder. Her kun Følgende. Ogsaa til vor Beroligelse i vor Tro paa Gud ere disse Natursyner af Vig hed. - Man har ofte spurgt, hvorledes Gud har kunne skabe Verden, hvorledes kan han fornæmme hvad der skeer i den, og ved sit Forsyn bestyre dens Gang; - thi, sagde Man, Gud er en Mand, og hvorledes kan en Aand virke paa Materien eller modtage Jndtryk af den, Saaledes maatte Man ogsaa komme til at tvivle om, at vore Bønner. virkeligt naaede til Gud, og om hans Kraft virkeligt umiddelbart kunde styrke vor Aand. Og Man havde Ret til disse Spørgsmaal; da Man ingen Erfaring besad der beviste en saadan Correspondences Mulighed. Nu derimod vide vi af sikkre Erfaringer, at der kan existere en Forbindelse imellem en Sjæl og et fremmet Legeme, saavelsom ogsaa umiddelbart imellem to Sjæle, og vi kunne da saa meget desto trøstigere overlade os til den Forsikring Religionen giver os om Guds Alvidenhed og Almagt. Saa meget har Forfatteren troet at burde sige om denne Materie. J Øvrigt vedgaaer han gjerne, at han ene har skrevet dette, for at aabenbar Haan imod Sandheden ei skulde blive upaatalt, men ingenlunde for at forandre nogen Grisons eller Grisettes Overbeviisning i den Henseende. Jkke heller er det hans Hensigt, at indlade sig i at gjendrive Den eller Dem, der muligen kunne ville giendrive ham, til hvilket han haaber at der vel vil findes en Dueligere og dertil mere berettiget Frivillig. Til Slutning vil han endnu tilføje to velmeente Ønsker. Først, at Man dog her i Danmark engang vilde blive kjæd af ved alle Leiligheder at skeele og stikle paa vore tydske Naboer. Have end en Tid enkelte Tydskere fornærmet og forhaanet os ved vor egen Arne, da var det visseligen vor egen Sløvheds og Slapheds Skyld, at det lykkedes dem; og det er saare uskjønsomt af os derfor endnu at vise bitter Avind imod Europas første Nation, hvem vi i videnskabelig Henseende skylde Alt, vort Broderfolk i Herkomst, Sprog og Sæder. - Dernæst er det min Bøn og mit Haab, at vort Politi, (i Tilfælde af at her engang skulde gives Leilighed for vore Lærde, til med egne Øine at beskue hine vidunderlige Natursyner) ej vil indlade sig i at afgjøre videnskabelige Undersøgelser med et Magtsprog, men overlade denne Sag til Dem den vedkommer, og som i alt Fald vist deri ville opføre sig saaledes som det sammer sig for redelige og kyndige Sandhedsvenner. Kjøbenhavn, 27 Julii 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Jndenlandske Efterretninger. J Gaar begyndte Auctionen over det Kongelige Theaters Loger for næste Theatersaison. Priserne vare meget høiere end i Fjor, og i Gjennemsnit 2 til 2 1/2 ja indtil 3 Gange saa meget, som de i Fortegnelsen ere anførte for, skjøndt ligeledes disse Priser ere høiere ansatte denne Gang end i Fjor. En Porterre Loge, hvis Abonnementspriis f. Ex. er 5 Rbdlr. 5 Mk., blev betalt med 14 Rbdlr. Dog vare Loger til Mandag, som sædvanligen, billigere end til de øvrige Spilleaftener. Man seer heraf, at Skuespillysten med hvert Aar tiltager, og at denne Lyst endnu ikke fuldeligen kan styres, uagtet der nu ogsaa spilles om Sommeren, og hele Vinteren igjennem Skuespilhuset næsten ikke en eneste Aften er lukket. Foruden Kjøbenhavnernes bestandigen voxende Lyst til at besøge Skuespillet, maa det vel ogsaa komme i Betragtning, at Hovedstadens Befolkning, som maa bestemt vil paastaae, siden Fredens Tildagevendelse, skal have tiltaget meget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Nyekjøbing paa Falster, den 13 Juli. En Huusmand her paa Landet har, formodentlig i et Anstød af Afsindighed, som før skal have yttret sig hos ham, skaaret Halsen over paa sit halvandetaars Stifbarn, og sidder nu i Landets Arrest.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Kjøbenhavns Børs den 30 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 697, a vista 795. Amsterdam 2 M. - , a vista 646. London 2 M. 31 1/2 Rbdlr. Spec. 700. - Specier solgtes til 42 a 42 1/2 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 91 1/2 a 92 pr. 100; Oblig. 79. Norske Sedler 42 1/2. Svenske Sedler 10 Mk. 6 s. Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Blandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Norske Efterretninger. (Slutning af det Norske Storthings Jndbydelse til Subscription til en frivillig Bank, see forr. No.) For første Termins Jndskud er Banken, i Mangel af Betaling til bestemt Tid, berettiget til paa lovlig Maade at gjøre sig betalt i Subscribenternes Eiendomme. Den Subscribent derimod, som ikke til bestemt Tid erlægger de øvrige Jndskud, skal have forbrudt til Banken, hvad der allerede maatte være indbetalt, og udslettes af Subscriptions-Listen. Til at overtage Jnterims-Directionens Forretninger i Christiania, samt fungere som Jnterims*) Dette Maskinmesterens Triumphstykke saae jeg i Vinter paa det kgl. Theater, tilligemed et transparant Taarn, igjennem hvis Tagvindue man kunde see alle Heltene marschere ind i Slottet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Vor berømte Evald siger i de brutale Klappere: Femte Optrin: Man tie, Dide, naar Du nelende og mild Glad ved Parterrets Klap, nedglider i din Jld, saa denne Jld alt længe har været det kgl. Theaters Prydelse, Gid den maa blive vort Administration for Aggershuus Stift, har Storthinget udnævnt de Herrer Professor Rausen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Bank-Directe D. Thrane, Kjøbmand S. Thurmann, Kjøbmand J. Holter i Drammen, og Statsraad Diriks. Til Jnterims=Administrationerne i de øvrige Stiftstæder ere beskikkede, i Trondhjem: Kjøbmand Jacob Or holm, Kjøbmand Wildhagen og Stiftsoverrets=Assessor Nol, i Bergen: Etatsraad Schytz Consul Meltzer og Kjøbmand Wolert Konow i Christiansand: Stiftsoverrets Assessor Langberg, Consul P. Jsaachsen og Kjøbmand O. C. Mørch.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Jnterims=Directionen modtager alle Subscriptionsplaner, og bekjendtgjør inden een Maaned, efterat den til Jndbydelsen bestemte Tid er forløden, Antallet af de tegnede Actier, samt af hvem de ere tegnede. Subscriberes der for flere end 15,000 Actier, skal Antallet forholdsmæssig nedsættes for Alle, der have tegnet sig for Mere end 3 Actier. Fremdeles haver denne Direction, hvis der subscriberes for 10,000 Actier, som er det mindste Antal, der udfordres til Oprettelsen af en frivillig Bank, at sende Subscriptionsplanerne til vedkommende Administrationer, og disse have da, saavelsom Directionen, for de til enhver især henhørende Stifter, at foranstalte Jndskudden modtagne, enter selv eller ved Commissionairer, de selv vælge, eller og ved de almindelige Oppebørselsbetjenter, samt for de modtagne Jndskud meddele behørig Qvittering. Endelig er det og Jnterims-Directionen paalagt, at foranstalte Sammenkaldelsen af en General-Forsamling af Bankens Jnteressenter, fori Overeensstemmelse med Octroiens 17de §., at vælge Bankens faste Bestyrere. De øvrige Bestemmelser, denne Banks Rettigheder og Pligter angaaende, findes alle udførligen fastsatte i den herhos følgende Octroi for Norges Bank.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Det staaer nu til Eder, J Norges formuende og velhavende Mænd af alle Classer, at fuldende det Verk, Storthinget har lagt Grundvolden til Aldrig have Norges Sønner holdt sig tilbage. naar det gjaldt Fædrelandets Hæder og Held, og man tør sikkert antage, at den gjenvundne Rashængighed vil knytte dem med fastere Baand til dette Fædreland; Gjennemtrængt af denne Følelse, vil enhver Norsk Mand, til hvem denne Opfordring skeer, herpaa antegne det Antal af hele, halve, sjerdedeel og ottendeel Actier, hans Evne formaaer, og Norges frivillige Bank vil fremstaae som et Mønster paa ægte Fædrenelandssind.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Priiscourant over de Agerdyrknings Maskiner og Redskaber, som forfærdiges hos Mekanikus O. J. Vinstrup, boende ved Frederiksberg mellem Kakkelovns Fabriken. og Slotskroen No. 41. Rbdlr. N. V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
En stor Tærskemaskine med Jerndrev, to Halmrystere og Rensemaskine En mindre dito med dito dito . En mindre dito med en dito En Hakkelse Maskine med 2 Metal Skruer til 2 Slags Hakkelse og 2 Sats Knive En dito mindre med dito dito En dito mindre med dito dito En stor dito af en anden Construction med 2 Sats Knive og Skrue En mindre dito med dito dito En mindre dito med dito dito En mindre dito af en anden Construction med 2 Knive, 2 Sats Alle disse Hakkelsemaskiner faaes med et Sats Knive og Skruer for 20 Rbdlr. ringere. En Rensemaskine med 4 Sold og en Harpebund. En dito med Harpe uden Sold En dito af en anden Construction En dito som sorterer Sæden uden SoldEn Cylinder Kartoffelskierer med 10 Knive En dito Kartoffelvasker En Smals Plov = En Cooks dito En dansk dito af en forbedret Construction 80 Rbdlr. N. V. En Vandsure Plov enkelt En dito dobbelt En til at pløie Brakgrøfter med En dito til fordækte Vandrender, En enkelt Kultivator En dobbelt dito eller Hyppe-Plov En Hestehakke En Skuffel=Plov . . . En Tue-Plov, En Exstirpator med 5 Skjærer, En dito med 7 dito En dito med 9 dito Med 2 Hjul koste de 20 Rbd. mere og uden Hjul koste de 10 Rbdlr. mindre, disse her omtalte have et Hjul.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
En almindelig Harve En dito med knivdannede Tænder til at skrue fast En Rundharve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
En Brakharve med almindelige Tænder En dito med knivdannede dito En Cooks Saae Maskine. En Thaers dito C. Al. En dito til Haandkraft, En dito til Roer og Turniper . . En dito til Bønner. En Kartoffeloptager. En Oliepresse med Skrue. dito Valser af Jern Vandskruer. . 60, 80, 100 dito Pomper. En dito som giver uafbrudt Vand, efter en ny Construction En dito anbragt ved Vindkraft til at udtørre Moser og Søer En Haandkjerne med Hjul og Drev Alle forestaaende Maskiner og Redskaber forfærdiges efter de nyeste og beste Autorer, og for Arbeidets Godhed indestaaes, er det Bestilte ikke efter Ønske og det leveres uskadt tilbage, kan derfor bekommes andet, eller de udlagte Penge igjen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-07-30
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-08-03
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn, mod Mos Fa Trettende Aargang. No. 62. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 3 August 1816. Skrivelse fra Herr Christen Stork. Høistærede Hr. Udgiver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-08-03
Hvad Skuespilvæsenet angaaer, da staaer det hos os paa en langt brillantere Fod end Hospitaliteten, der først er i sin Opkomst. Da Byen for 16 Aar siden baade trængte til et Sygehuus og et Skuespilhuus, og Jndtægterne ikke vare klækkelige nok til at opføre begge paa eengang, saa debatteredes der længe for og imod, hvilket af disse Huse der skulde bygges først, Man kunde ikke blive enig, og overlod nu det Hele til den offentlige Generositet, ved at lade udgaae Subskriptionsindbydelser til begge Deele. Det varede ikke fire Uger, førend der var tegnet 2000 Rdlr. til et Skuespilhuus, men alle Planer til Sygehuset kom in blanco, med Protest tilbage. Efter neppe et Aars Forløb stod vor Theatrum fix og færdigt. Ved dets Jndvielse holdt een af Directeurerne, Hr. Glarmester og virkelig Garderobe, samt Musik inspecteur Claus Rødspette, en Tale, hvori han udviklede med megen Klarhed og Præcision, Grundene, hvorfor Publicum med saa meget større Redebonhed vilde subscribere paa et Skuespilhuus, end paa et Sygehuus. Han sammenlignede Sielen og Legemet med Glasruden og Vinduesrammen. Rammen, sagde han, som egentligen er det, der skal holde Ruden sammen, maa naturligviis være stærk, thi ellers falder Glasset ud og gaaer i Stykker. Men Glasset, som vi egentligen see igjennem, er og bliver dog Hovedsagen. Enhver fornuftig Glarmester sørger derfor først og fremmest for, at Ruden bliver som den bør være. Glasset - det er Sjælen; Rammen - det er Legemet. Naar først Glasset er rigtigt tilskaaret, da er der en smal Sag, at faae en Snedker til at afhøvle og sammensætte Rammen. Den, som er munter og glad, bliver ikke syg, og den, som er syg, bliver, ved at være munter og glad, snart sund - ergo, maa vi sørge for, at skaffe os et Siele Hospital d. c. et Skuespilhuus, førend vi sørge for at faae et Legems-Hospital d. c. et Sygehuus. - Talen vandt stort bifald, og det blev eenstemmigen besluttet, at den skulde, paa Selskabets Bekostning, befordres til Trykken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-08-03
Vort Theater er nu, til ikke liden Ære for Byen, saaledes i Flor, at her opføres Tragødier, Comodier, Balletter, Dramer og Melodrommer, saagodt som paa nogen anden Skueplads i hele Landet. Da næsten hele Byens Haandværkslaug, det vil sige, Mestere og Svende, er i Selskabet, saa falder det os ikke vanskeligt, at en qvere de vigtigste Partier til Publici fuldkomne Tilfredshed. Saaledes skulde vi nyligen have Troldqvinden Sidonia, men den administrerende Direction saae sig, Aftenen i Forveien, i stor Forlegenhed, da man manglede en Liigkiste til Hendes Høifyrstelige Naade. Dog, neppe var man i Færd med at udnævne den Committee, der skulde sørge for at afhielpe denne betydelige Mangel, førend Snedkermester, Hr. Klubdirecteur, Laugsskriver samt Straalemester Ruus fremtraadte, og tilbød sig at laane Directionen en meget kostbar, klædebetrukken Liigkiste, som han just havde under Arbeide for Mads Hjulmands nyligen afdøde Hustrue, og saasom denne Madame skulde begraves med stor Ceremonie, og hverken Musikken eller Liigtalen, eller de til Blomsterstrøelsen bestemte Piger, kunde være fix og færdige førend om fire Dage, saa vilde han sætte alle sine Folk i Arbeide, for at Kisten kunde blive færdig næste Dag, og laane Selskabet samme til Fyrstindens Bisættelse.