Ribe Stifts Adresseaviser, 1828-11-07
Randers, d. 3die Novbr. Vor By har i denne Tid seet en Række af skjønne Festdage, som aldrig ville udslettes af vor Erindring; men stedse vorde vore Hjerter dyrebare. Først havde vi den Glæde at feire Landets elskede Moders 61de og Kronprindsesse Carolines 35te Fødselsdag, og dermed, saa ganske i disse Ædles Aand, at forene en velgjørende Handling, idet Selskabet Harmonien paa denne Dag gav en Benefice-Forestilling, hvoraf Netto Indtægten var 127 Rbd. Sedl., som bleve uddeelte til værdige Trængende. Forestillingen endtes med en Epilog. Derefter var Souper og Assemblee i Harmonien, og Selskabet skiltes først ad hen paa Morgenstunden, med de bedste Ønsker for Landets hulde Moder, hvem Forsynets Miskundhed, til Løn for hendes høie Dyd, havde beredet en saa fa lig Moderfryd, som den forestaaende. Den 1ste November, denne for det ganske Hannemark saa frydfulde, saa haabfulde Dag, der knytter end eet skjønt Led til den gamle oldenborgske Kongestamme, som nu næsten i 4 Secler saa velsignelsesrigt har regjeret vort Land, oprandt endelig for vore længselfude Hjerter, og forkyndtes os i den aarle Morgenstund, ved Nationalsangen og andre passende Melodier, udførte med blæsende Jnstrumenter fra Kirketaarnet, og ved Kanonskud fra Havnen, som Signal for Skibene til at heise det stolte Dannebroge. Kl. 11, om Formiddagen, drog Paraden, bestaaende af begge de borgerlige Corpser og jydske Regiment lette Dragoner, ud paa Exerceer-Pladsen ved Arsenalet, hvor Artilleriet allerede holdt. Efterat Hs. Høivelb. Hr. Oberst v. Simonsen, R. af D. og D. M., her i nogle faa, hjertelige Ord havde gjort Forsamlingen bekjendt med Dagens festlige Anledning, udbragte han for Majestæterne og det høie Brudepar et tredobbelt af Mængden istemt Hurra. Da Paraden siden drog tilbage. gik den igjennem flere af Gaderne. Kl. 3, om Eftermiddagen, tog en særdeles skjøn Høitidelighed sin Begyndelse i vor smukke, festlig oplyste Kirke, hvor en overordentlig talrig Mængde Mennesker havde indfundet sig. Først blev Mozarts Hymne, udført fra Choret, hvorefter den residerende Capellan, Velærværdige Hr. Pastor Andresen besteeg Prædikestolen og med sædvanlig Hjertelighed, i en Tale, til hvis Text var valgt Davids Ord: "Herre, denne er Dagen, som Du haver gjort," tolkede denne høitidsfulde Stunds Vigtighed og forhaabningsfulde Velsignelse for Danneriget; saavelsom vor gamle oldenborgske Stammes og i Særdeleshed vor højt elskede sjette Frederiks, Kongedyder og de Danskes eindommelige undersaatlige Hengivenhed for Herskerstammen. Saasnart Aftenen brød frem var ogsaa hele Byen, ligesom ved et Trylleslag, illumineret, fra det største indtil det mindste Huus. J Særdeleshed udmærkede sig Raadhuset, hvis Belysning med Sandhed kunde kaldes smagfuld og brillant. Desforuden saaes mangfoldige andre Transparenter, hvoraf nogle i Sandhed, vare nydelige. I Havnen var en Skonnert bleven halet hen mit for Broen, behængt med Lanterner og det danske Flag i Transparent. Kl. 9 overraskedes vi ved en hidtil her ganske ukjendt Festlighed, nemlig et Fakkeltog, foranstaltet af den lærde Skoles Disciple. Efterat Toget, med nogle og fyrgetyve Fakler og med Musik i Spidsen, var draget igjennem flere af Hovedgaderne, opstillede det sig paa Torvet og afsang en af en Discipel, N. Levinsen, Søn af Degnen Levinsen i Holbek, forfattet Sang. Et flere Gange gientaget Hurra, som den tilstrømmende overordentlige Menneskevrimmel istemmede, endte Høitideligheden. Endnu længe efter hvirvlede de i et Baal sammenkastede Fakler en tyk Røg og lystelig Flamme op imod Himmelen. Jlluminationen, saavelsom det glædedrukne Folks Frem= og Tilbagebølgen i Gaderne, vedvarede til over Midnat. For at enhver Borger efter en saa almindelig Glædestummel trygt kunde lægge sig til Hvile, vaagede vort fortrinlige Brandvæsen endnu i nogle Timer for Byens Sikkerhed. Paa flere Steder i Omegnen brændte samme Aften Glædesblus.