Den Vest-Sjællandske Avis, 1841-09-10
Hamborg. Londoner Journal af Commerce af 7de August d. A. indeholder en Artikel med Overskrift: Another ste in the Portuguese Slave trade, hvori siges, at Jose Santos, Charge d'Affaires i Altona, har sendt en lille Flaade af 5 Danske Skibe til den Afrikanske Kyst under Paaskud af at tage en Ø i Besiddelse, der er bleven skienket ham af Dronningen af Portugal, men i Virkeligheden for at drive Slavehandelen i det Store. Til Beviis for en saa svær Beskyldning opregner hiint Blad en Mængde Facta, der efter Resultatet af vore Undersøgelser vise sig at være ligesaamange Usandheder. Hr. Santos saaledes siges der – har været den betydeligste, meest bekjendte Slavehandler, der nogensinde har existeret; han forsyner Brasilien med Slaver og gjør aarligen en Reise til dette Riges Kyster, for at indsamle Jndtægterne af sit Salg af Menneskekjød, hvilke da forsendes som rige Ladninger af Sukker og Kaffe til Hamborg, Triest og London. Han har udelukkende i dette Øiemed Establissementer og Agenturer paa alle større Tydske Handelspladse. J Begyndelsen, havde denne Expedition, der drives med største Hemmelighed, hverken Passagerer ombord eller Ladning til Fragt; derimod befinde sig paa Skibene godt betalte, i Ed tagne Læger, og uagtet J. Santos er en dristig Mand, gaaer han dog tilværks med den nødvendige Forsigtighed; han vil derfor ikke umiddelbart efter sin Ankomst paa hiin Ø begynde sin Yndlingshandel, men først afvente en anden Flotilles Ankomst fra Brasilien, paa hvilken han da lader de godt betalte Læger gaae oper, for derpaa for sine Ladninger at tiltudske sig Tusinder af menneskelige Væsener. Den Person, hvortil her sigtes, er Hr. Commandeur J. R. dos Santos, Portugisisk Generalconsul i Hansestæderne og i Kongeriget Danmark og Chef for det for 15 Aar siden i Altona etablerede HandelshuusSantos de Monteiro. Uagtet nu Hr. Santos er begavet med en i høi Grad virksom Handelsaand, kan det dog ikke bevises, at han nogensinde har drevet Slavehandelen, selv ikke dengang, da den var tilladt og ikke besværet med de Farer, der nu ere uadskillelige fra den. Hr. Santos's Handelsforbindelser med Afrika begyndte med Aaret 1838, da han befandt sig i Lissabon for derfra at gjøre en Reise til Brasilien denne Reise var den eneste, som han siden sin Nedsættelse i vor Nabostad Altona har foretaget til Brasilien. Portugals daværende Colonial=Minister, Bernardo de Sa da Bandeira, der var besjælet af det Ønske at hæve Handelen og Agerdyrkningen i Portugals, i saa dybt Forfald hensunkne, Besiddelser i Afrika, gjorde Hr. Santos, sin Ven, det Forslag at stille sig i Spidsen for et Selskab, der kunde understøtte Ministeren i hans patriotiske Hensigter og til hvilket den Portugisiske Regjering, i dette Øiemed vilde overlade en Landstrækning af nogle Leguas paa en af de Capoverdiske Øer og desuden bevilge vis et Friheder og Rettigheder for at befordre det nye An man lægs Opblomstring. Hr. Santos modtog Ministerens Tilbud, organiserede et Selskab, besøgte paa sin Overfart til Brasilien Capoverderne, valgte et Terrain, der syntes ham hensigtssvarende, og oprettede der et Factorie. Ved dette Foretagende viste Begge, saavel Ministeren som Privatmanden, sig ligemeget fjerne fra at ville begunstige Slavehandelen. Tvertimod gik den Portugisiske Regjering netop ved at ville befordre et saadant Selskab ud paa at lette Slavehandelens Afskaffelse og i en forbuden Handels Sted, indføre en tilladelig, for dens Colonier i Sandhed indbringende. Denne Tanke var saa fremherskende, at den i en speciel Artikel i Overdragelsesdocumentet angaaende hiin Landstrækning udtrykkeligen forbød Colonisterne at betjene sig af Slaver paa deres Besiddelser. - Til disse Kjendsgierninger reducerer sig Hr. Santos's umaadelige Slavehandel tilligemed hans aarlige Reiser til Brasilien, saaledes ogsaa hiin Ø. som en Privatmand ved Bestikkelse tilsneg sig af sin Dronning, for at forvandle den til en Stappelstad for Menneskekjød. Vel er det ikke første Gang, at Firmaet Santos 9 Monteiro har afsendt Skibe med Varer til de Portugisiske Besiddelser i Africa; dette har det allerede nogle Gange gjort, men deres Retourfragter bestode ikke i Sukker og Kaffe, men i hiin Zones eiendommelige Producter, saasom Elphenbeen, Palmeolie, Guld osv., der bleve indførte i Lissabon og selv i London. Men hvad det nævnte Handelshuus af ovenanførte Colonialvare har indført i Altona, det eneste Sted i Tydskland, hvor det eier et Establissement efter hvilket Factum hiin Londoner Beretning om den store Mængde af saadanne maa berigtiges, det skeete for dets talrige Correspondenters Regning i Brasilien, som vi her Alle vide. For nu at komme tilbage til den Expedition, der har givet den engelske Journalist Anledning til saa stærke Yttringer af Forfærdelse, da er det vistnok tilstrækkeligt til at kunne indsee det Latterlige og Taabelige i en saadan beskyldning, naar vi berøre den Omstændighed, at den gaaer for sig under et saadant Handels huses Chefs personlige Anførsel, under en Mands Ledelse, der besidder sin Fyrstindes Tillid og har erholdt mangehaande Beviser derpaa ved Titler og Ærestegn. Hvo der kjender Slavehandelen, veed ogsaa, at den drives af underordnede Agenter, af lave Charakterer, der alt have mistet Æren og nu sætte Livet paa Spil for Guld ved en høist farlig og afden offentlige Mening brændemærket Forretning. Men Hr. Santos gaaer selv hen, deels for i Nærheden at prøve Fordelene, som en directe Handelsforbindelse imellem Tydskland og hiin Verdensdeel kan frembyde, deels fordi Foretagendets Vigtighed synes at kræve hans personlige Tilstedeværelse. Men Hr. Santos tager Læger med sig, der blive godt betalte og forpligtes til Taushed. – Nu vel. Da Hr. Santos har en stor Reise at gjøre, og det til Egne, der ikke just ere bekjendte for at være meget sunde, saa tog han til sin Expedition, ikke Læger, men een Læge, Dr. Tams, der var bleven ham anbefalet af en i enhver Henseende agtværdig Mand af Faget og som vistnok ikke vilde have svoret en latterlig Ed om Hemmelighedsholdelse, som man, efter Londoner Journalistens Mening, skal have forlangt af ham, men om hvilken vi slet Jntet vide. Ligesaa troværdigt er Alt, hvad der meddeles om Expeditionens hemmelighedsfulde Udrustning, dens Ladning, dens Lænker og Torturredskaber. Alle Varerne ere blevne assurerede her i Hamborg, og en niagtig Fortegnelse findes i Assurance=Policerne. - Af denne med den strengeste Sandhed overeensstemmende Fremstilling af Sagen, hvilken vi til enhver Tid ere beredte til at forsvare, sees det, at Hr. Commandeur J. R. dos Santos aldrig i sit Liv har beskjeftiget sig med Savehandel, at han aldrig af Dronningen af Portugal har kjøbt eller endog ved Bestikkelse tilvendt sig en Ø ved Afrikas Vestkyst, men at han som Medlem af et Handelsselskab modtog nogle Leguas Land til Opdyrkning, navnligen paa Øen St. Vicente, en af Capoverderne, hvorpaa ingen Slavehandel drives, at han i 18 Aar kun har gjort en Reise til Brasilien; at netop hans personlige Tilstedeværen er den bedste Garantie for, at han ikke har isinde at drive nogen Slavehandel, at følgeligen hverken Tydskland eller Hamborg eller Altona af hans Foretagende have det Mindste at frygte i Henseende (Hamb. Correspond.) til deres gode Ny Jtalien. Regjeringen i Neapel har fattet den Beslutning at lade foretage nye Udgravninger Herculanum og denne Stads Omegn.