Københavns Adresseavis, 1772-10-28
Aarhuus. Den 16de Octobris blev her i Aarhuus vore Tiders Methusalem, den gamle Normand Christian Jacobsen Drakenberg, som død den 9. forhen, begravet med al den Ære, man kunde bevise hans ældgamle afsiælede Legem. Ud begge Kirker blev ringet fra 12 til halvgaaen 2 Slet, da hans Liig udi Kiøbmændenes Ligvogn blev ført til Domkirken, og indsat udi aaben Begravelse, og ved denne Leilighed holdet Liigrædiken over ham af Stiftsprovsten Hr. Peter Ephraim Monrad, som til en Oprækkelses Talle betienede sig af 3 Mos. B. 19, 32. Du skal opstaae for den Graaebærdede, og hædre den Gamle, og du skal frygte din Gud, jeg er Herren; hvoraf han viiste: 1) hvem det er Moses her taler om; 2) hvad befaling Moses giver om dem. Efter en kort Anvendelse paa Personen, som blev begraven, og den anseelige Forsamling, som havde fulgt hans Liig, og bestod af de fornemmeste af verdslig og geistlig Stand; Hr. Stif amtmanden, som gik næst Liiget, Byens Øvrighed, en Deel fornemme Off serer, Geistligheden og en stor Skare af Byens Borgere, foruden en stor Mængde af Uden= og Jndenbyes, som opfyldte den heele Kirke, forklarede han Textens Ord, tagne af Viisdommens Bogs 4 Kap. 8 og 9. v. En hæderlig Alderdom, er ikke den, som haver en lang Tid, ei heller den, som er maalet efter Aares Tal, men Klogskab er det rette graa Haar for Menneskene, og et ubesmittet Levnet, den rette Alderdom, og blev da forklared. Den rette hæderlige Alderdom efter de Viises Regning, og i 2de Afdeelinger; 1) den Regning, Menn skene i Almindelighed giør sig og Alderdommen; 2) den Redning, de Viise giøre sig. Udi den første Deel viistes, hvad Alderdom ikke er, at den ikke bestaaer just i Tiden og maales med den, men hvad Godt et Menneske har foretaget sig og forrettet i Livet, det være langt eller kort. I den af den Deel viiste han, hvad den rette Alderdom og graae Haar er: at den bestaaer i Klogskab i Forstanden og et udesmittet Levnet; i Forstanden, ikke den, man fødes med, ikke den, man forhverver sig ved Underviisning, men den, der giver Lys i Forstanden, og bøyer Villien at underkaste sig Guds Lov, og føre et ubesmittet Levnet; og viiste, hvorfor Viismanden kalder saadan Klogskab og ubesmittet Levnet Alderdom, fordi saadan Hellighed i Forstand og Villie er ældre end Synden, og bliver ved efter Døden; og blev den heele Tale sluttet med en kort Anvendelse paa vor Afdøde, saavel i Henseende til hans bekiendte Levnet, som høye Alder, og en Formanning til Unge og Gamle, at forhverve sig den rette Alderdom og graae Haar. Følgende Jnscription staaer paa hans Kiste. Stille opmærksomme Ved denne stille Bolig Her gjemmes en af Forsynet, Udmærket gammel Mand, 146 Aar. Hvo Sal. Ciss'AN. Jacobs N. D. Ak NB. C. Fordum Høybaadsmand ved Holmen i Kiöbenhavn, Föd, hvor, i Norge den 18 Nov. 1626. Hvor, paa Blomsholm i Skiede-Sogn; Af hvem Hans Fader Høyede og Velhaarne Hr. Captain Facon Drakke, Hans Moder Høvædle og Velbaarne Frue Maanerne Lister Hiur, Var givet, naar og med Hvem I hans Alders 111 Aar givtede han sig med en gammel ærværdig Matrone paa 60 Aar, Maren Micusvoxræk Baer, begyndt i Aarhuus, og fuldbyrdet i Kiöbenhavn 1737. den 24. Octobris i Hr. Grev Danneskjolds Hotel, hvor disse Gamle bleve ledsagede til Brudeskammelen af Hr. Grev Ulrich Adolph og Hr. Christian Conrad Danneskiold. Efte hendes Död lerede han frisk og sund til hans Död, naar den 9. Octobris 1772, gammel 146 Aar. I hans Alders 106. Aar hentede han til Fous sin Döbe-Sæddel til Beviis for denne hans høye Alder, i hvilken han betalte Naturens Gield, og gjemmes her i Haab om en ærefuld Opstandelse.