Den Vest-Sjællandske Avis, 1815-11-04
Oversigt. af Dagens indenlandske Nyheder. Endskiønt Norge er ikke længere forenet med Dannemark, saa fortiener dog et Stykke om den Nordlandske Handelsforbindelse med Bergen (i Athene for Sept. d. A.) Opmærksomhed; da saamange af Danmarks Kiøbmænd drive Handel paa denne Stad. – Det heeder beri, at Nordlandene uagtet deres Kulde og Ufrugtbarhed ere dog den meest indbringende Provinds i Norge, formedelst deres riige Fiskerie, som før Krigen beskiæftigede 18000 Fiskere og 4000 Baade; Fiskeriets Værd var i 1806, 1,400,000 Rdlr.; men Jndvaanerne blive selv ikke riige af deres Fiskerie; Fordeelen deraf gaaer i de Bergenske Kiøbmænds Lomme, hvilket de paa deres egen Bekostning tilbringe deres Fiskevarer i de Nordlandske Skibe, som kaldes Jægter, hvilket koster dem meget, og hvorved mange tilsætte Livet. De arme Nordlændere ere altid forgieldede til de Bergenske Kiøbmænd, som derved kunne bestemme Priserne saavel for de Varer, som de kiøbe af Nord lænderne, som for de, hvilke de sælge til dem. Denne Nordlandske Handel er Grunden til Bergens Flor, og den er gaaet i Arv til Kiøbmændene fra den Tid af, da Handsestæderne dreve deres store Handel paa Bergen. Den Danske Regiering søgte at komme de stakkels Nordlændere til Hielp, ved at ville lade anlægge Kiøbstæder paa Boden og Hundholmen, saa at Nordlænderne kunde have deres Kiøbmænd imellom sig, løsrives fra Bergensernes Aag, forskaanes fra at seile saalangt med deres Varer for at afsætte dem, og være i Stand til at udføre deres Producter til Udlandet umiddelbart fra deres eget Land. – Storthinget har nu bevilget en Faktor for Kiøbmænd i Engelland ved Navn Gers, at oprette et Handels Establissement paa Bodøen; dette kan nu vel bevirke Bergens Ruin, men man frygter for at det ikke vil forbedre Nordlændernes Forfatning, thi derved vil de Engelske Kiøbmænd faae Jndpas, og som de har gjort andre Steder ved deres store Forskud og ved at sælge alle Varer i Begyndelsen for en overdreven let Priis, ruinere de Norske Kiøbmænd, forbindre al Concurrence med dem, og derpaa siden sætte for Nordlænderne hvilke Priser de vil. Hs. Majestæt Kongen har ved Placat af 28de Julii d. A., paa General-Toldkammerets Forestilling, til Handelens Beste ophævet den Jndstrænkning som ved Forordningen af 2den April 1814 §. 20 er paalagt Creditoplaget, saa at dette Oplag herefter ikke skal være indskrænket til nogen vis bestemt Tid, eller paa 6 Qvartaler som tilforn, hvorved tillige befales at foruden de Varer, som allerede nu ikke ere Creditoplagets Varer, skulle Silke og Floret-Alenvarer (dog med Undtagelse af glatte Silketøier) klare Kammerduger, Linon, Gaze, Flor, Tyl og hvide Bomulds Alenvarer, (med Undtagelse af hvide Kattuner) ikke heller kunne tages paa Creditoplag. – J September har 1122 Skibe klareret ved Øresunds Toldkammer, deraf 93 til udenrigske Stæder, 1 til St. Croix og 1 til St. Thomas. (Farten er nu meget betydeligere. igiennem Øresund, end som i ældre Tider, før Aaret 1753 vare endnu aldrig 6000 Skibe i et Aar gaaet derigiennem, men i 1792 passerede 12. 14 Skibe forbi Helsingøer) Kanal-Havne- og Fyr directionen har bekiendtgjort den 28de September d. A., at følgende Foranstaltninger ere trufne til Skibsfartens større Sikkerhed og Beqvemmelighed paa Eideren og den Slesvig=Holsteenske Kanal. 1. Ved Eiderens Munding i den saakaldte Dovestationeres en Lods=Galliot, hvorved Skibene sikkert kunne kaste Anker, og som altid har Lodser Ombord, som kunne lodse Skibene ind paa Eideren, der heises en Lanterne om Natten, og det tilkiendegives ved et Flag naar alle Lodserne ere i Brug; da Skibene saa maae bruge deres egen Lods 1) og paa Kieler Fiord er oprettet 3 Lampefyre og Lodser, ere ansatte for at bringe Skibene ind af denne Fiord. - Den Portugisiske Consul i Helsingøer, S. Couriel er ogsaa udnævnet af Kongen over begge Sicilierne til Consul i de danske Havne.