Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-12-03
Politisk Oversigt. Frankerig. Det er alt blevet antydet, hvorledes Adressendkastet har fremkaldt de meest ubetydige Beviser, paa Misbilligelse i Deputeredekammeret: Skrig, Latter, Piben, Udbrud af Spot saavelsom af Vrede. Selv et conservativt Medlem, Hr. Petot, skal umiddelbart efter Oplæsningen have foreslaaet, at sende Udkastet tilbage til Committeen. Hr. Dupin, der havde forfattet Udkastet, var meget forhauset over dette Udfald: han havde selv tidligere erklæret, at det indeholdt flere vakkre Punkter, Og endnu vidste Man ikke dengang, at ogsaa St. Jean d'Aere var falden i de Allieredes Hænder. Under disse Omstændigheder aabnedes den 25 Novbr. Discussionen i Kammeret; alle Tribunerne vare fyldte, og Conseilspræsidenten, den graahærdede Marskal Soult, reiste sig først Han udviklede, hvorledes Frankerig ikke skyede Krigen, men dog helst ønskede en ærefuld Fred. Hensigten med alle det forrige Kabinets Underhandlinger havde været, at sikkre Constantinopel for enhversomhelst Occupation af en fremmed Magt; det nye Ministerium hyldede samme Politik. Han forundrede sig over, at Frankerig ikke var gaaet ind paa de Tilbud, som de Allierede havde gjort det. "Frankerigs Ære er ikke bleven beskjæmmet! - sagde Premierministeren. - Jeg er, da jeg bereiste Naboriget, kommen til den Overbeviisning, at Man ikke har villet fornærme vort Fædreland. Jeg er en gammel Soldat; med Hensyn til Punktet Æren troer jeg, at jeg er ligesaa kilden, som nogen Anden, og jeg vil ikke paa mine gamle Dage forraade Frankerigs Ære. (Bravo!) Hvis de Offre, som Krigen fordrer, vare nødvendige, saa vilde jeg forlange dem af Dem, (Bravo!) men de ere ikke nødvendige, og efterat jeg saalænge har tjent mit Land som Soldat, troer jeg nu at kunne være det nyttigt som Borger, (Bravo!) og dette har bestemt mig til at overtage Kabinettets Styrelse under et saa alvorligt Tidsløb." - Derpaa reiste Hr. Thiers sig og forsvarede sin Politik saaledes: "Jeg traadte ind i en vanskelig Stilling: Man maatte paa eengang byde Engelland og Rusland Trods. Engelland frygtede for, at Russerne skulde besætte Constantinopel; Rusland saae ugjerne, at Engelland forenede sig med Frankerig, medens Preussen og Østerrig frygtede for en Collision mellem Frankerig og Engelland. Dengang kunde Frankerig sætte Splid imellem alle europæiske Stater, det gjorde det ikke, det foretrak at anvende sin Jndflydelse paa en fredelig Maade og til Taksigelse udelukkede Man det fra Londonnertraktaten. Vel har Rusland senere gjort Frankerig Forslag, men jeg agter Kabinettet, fordi det ikke har antaget dem. Vi vilde have Ægypten og Syrien arveligt for Paschaen, Candia for Livstid, men Engelland vilde kun indrømme ham Ægypten. Debatten var heftig, næsten fiendtlig. Pludselig slutter Østerrig sig til Engelland. Rusland erklærer sig for Frankerigs Jder, at alle Nationernes Flag skulle forenes, dog saaledes, at det engelske og franske skulde vise sig i Sprien, det russiske i Bosphorus. Dette kunde Man ikke indlade sig paa Længere hen i Talen oplyste Thiers, hvorlunde Guizot, som Gesandt i London var bleven skuffet og derved havde skuffet ham (Thiers), idet han fra London havde skrevet til Paris, at der nu var Haab om at Østerrig og Preussen vilde forene sig med Frankerig, saa at Engelland vilde komme til at staae isoleret. (Ved Postens Afgang talede Thiers endnu.)