Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-06-15
Af de to omtalte Stater, hvis repræsentative Corpsers nyeste Historie her skal beskrives, er unægtelig Baiern, som den største, og tillige som et Catholst Land, hvor der er meest at røre op i, det interressanteste, ikke heller kan man nægte, at der giver sig en høi Grad af Livfuldhed og Activitet tilkiende i de Baierske Kamre; de unge repræsentative Forsamlinger have meget forud for de ældre; Patriotismen gløder meere levende hos dem, og Corruptionen har endnu ikke fundet Jndgang hos dem. At en stor Virksomheds Aand viser sig hos dem, giver sig især tilkiende af to Omstændigheder; først af det Liv, hvormed Debatterne blive førte, og hvorved Kammeret eller i det mindste enkelte af dets Medlemmer staae ofte i en stærk Opposition imod Ministeriet, og for det andet deraf, at dets Forhandlinger medtage en langt længere Tid end derefter Constitutionen er bestemt for Møderne. Men hvad det første angaaer, saa forsikkres det, at Kongen er langt fra at tage den Friemodighed ilde op, hvormed der tales i Kammerne, og at han tilligemed Kronprindsen, skal have aabenbart erklæret sit til Fordeel for Folkepartiet, eller de liberales Partie; hvorved det aristoratiske ministerielle Partie, som især skal have været mægtigt i Rigsraadernes Kammer, siges at aftage meget. Og i Henseende til den anden Post, retter Hans Majestæt sig efter det offentlige Tarv, da han ved et Budskab af 14de Mai har paa nye formedelst Forretningernes Mængde forlænget Sessionen til den 20de Juni, i dette Budskab favnes forresten ikke Landsfaderens Formaninger; det hedder deri: vi have den Tillid, at der nu ogsaa vil fremkomme saadanne Resultater af denne Forsamling af Stænder, for vort Kongerige, som ville afgive tydelige Beviser paa en inderlig Forbindelse imellem Regieringen og Stænderne, for det store Formaals Fremme, at befordre Statens Vel, og at man vil erkiende vore Stænders Forsamling for at være en Støtte for Thronen og en Velgierning for Nationen. - Foruden denne Forlængelse af Møderne, skulle ogsaa nogle Deputerede ifølge Constitutionen blive tilbage i München, for at forberede Sagerne til den næste Session; man formeener at den bekiendte Borgmester von Hornthal, skal blive een af disse, uagtet han tydelig nok har lagt det forDagen, at han er ikke een af de bøieligste Characterer, og har fleere Gange været i alvorlig Dispute med Finance-Ministeren Frieherren af Lerchenfeld, som ikke heller mangler Kraft og Talenter. – De vigtigste og vidtløftigste Forhandlinger, som ere passerede i den sidste Tid i de Baierske Deputeredes Kammer, har ogsaa været og Financerne, og om det fremlagde Budget, som har prøvet saa store Jndvendinger, hvilke Ministernes private og considentielle Underhandlinger med de nedsatte Undersøgelses Commissioner, ikke have kunnet afvende; de store og vanskelige Qvæstioner, hvad kan der spares, og hvorfra skulle Pengene komme, have været meget under Ventilation. – J Mødet den 10de Mai, foredrog den nedsatte Commission udførlig sine Tanker og de Poster, og de Ministerier, hvorved Besparelser kunne indføres, og hvorved Ridderen v. Uschneider, var Ordfører. Da Præsidenten ved denne Leilighed androg paa, at det vilde være fornødent, at Kammeret forhandlede i et hemmeligt Møde om Armeeministeriets Udgifter, da man derved blev nødsaget til, at gaae ind i en meget speciel Detail om Armeens Formation og Udgifter, og at Ministerne maatte ved denne Leilighed være tilstæde, saa gjorde v. Hornthal Jndvendinger derimod, og paastod, at dette sidste var stridende mod Constitutionen; denne Paastand gav Anledning til en levende Ordvexling, imellem ham og Finance-Ministeren; hvis Partie tilsidst dog Kammeret tog, saa at Forslaget blev antaget. Mødet den 13de Mai, gik fornemmelig hen med Forhandlinger og Biergvæsnets Ophielpelse, ligesom Mødet den 15de Mai, om Agerdyrkningen. Den Deputerede Behr, fremsatte tillige Commissionens Formeening om Budgettet; i den hemmelige Committee var andraget paa, at formindske den staaende Armee, og at bygge Rigets Forsvar mere paa Landeværnet. Commissionen androg derfore paa en Formindskelse af en Million i det mindste i Udgifterne i Fredstider. - Det var i dette Møde at Kammerets Prolongation til den 20de Juni blev bekiendtgjort, inden det blev sluttet forefaldt endnu heftige Disputer, hvortil atter Hr. v. Hornthal gav Anledning om den Dag, paa hvilken denne Forhandling skulde foretages paa nye og om hvorvidt Præsidentens Rettighed gaaer til at bestemme Gangen i Forhandlinger; Erfaringen lærer, at saadanne Disputer kunne vanskeligen være frie for Bitterheder, især udmærkede sig Debatterne den 22de Mai, ved en ualmindelig Heftighed. – Den 17de Mai begyndte Forhandlingerne om Retspleiens Offentlighed. Den bekiendte Behr talte udførligt til Forsvar derfor, og androg paa Processers Offentlighed saavel i Civil, som i Kriminalsager og at Eedsvorne skulle indføres. Kammeret har, ifølge de nyeste Efterretninger, ogsaa i Mødet den 26de Mai næsten eenstemmigen erklæret sig for dette Forslag. (Man kan sige, at der er nu et saadant Røre i de offentlige Anliggender i Bairen, at Landets Bestyrelse bliver omdannet fra Grunden af). -J Mødet den 21de Mai kom Budgettet og Besparelserne ved Armeen igien paa Bane; Armee Ministeren Greve v. Triva, tilligemed flere af Ministerne, og Statsraaderne v. Schilcher og Kraus indfandt sig ogsaa; v. Schilcher talte udførlig til Forsvar for Budgettet og imod de foreslagne Besparelser ved Armeen; den anden Præsident Frieherre v. Seuffert vedblev at retfærdiggjøre dem; og Hr. von Hornthal holdt en Tale mod Budgettet, som varede i fire Timer; den indeholdt meget drøit, blandt andet de Ord: var der ikke aabenbart saameget feilfuldt i Statsbestyrelsen, saa havde Kammeret ikke saameget at forhandle og at skrive om: han giennemgik med stor Detail alle de Besparelser, som han formeente at der burde indføres. Denne Forhandling blev fortsat i Mødet den 22de Mai, Ministerne og Statsraaderne forsvarede det fremlagde Budget med Varme, og Publikum seer med spændt Forventning Udfaldet af denne vigtige Kamp Kongen, som ikke er fortrydelig over imøde. denne Strid imellem sit Folks Repræsentantere og sit Ministerium, lægger sin Glæde for Dagen over den Constitution han har skiænket sine Undersaattere og har forherliget Dagen den 26de Mai 1818, da den blev publiceret, ved at lade slaae en Skuepenge til dens Minde. Ministeren Friehedre v. Lerchenfeld overleverede et Exemplar deraf i Guld til Kammeret den 26de Mai, hvorved han holdt en ypperlig Tale, og Dagen bliver feiret ved en offentlig Gudstieneste i alle Kirkerne af alle Confessioner. Det Baierske Folks Jnterresse for deres nye Constitution er overmaade stor, og Jnterreffen kan ikke heller andet end være meget spændt, ved saa livfulde og heftige Debatter og ved en saa udførlig Bekiendtgiørelse af dem. Om Folket vil føle sig lykkeligere i Fremtiden ved denne Statsforfatning end ved Kongens umiddelbare faderlige Regiering kan Tiden allene lære; det vil da først kunne erkiende om de Frugter, som fremgaae af mange Menneskers mundtlige, tildeels lidenskabelige og øiebliklige Forhandlinger altid eller blot i de fleeste Tilfælde ere Viisdommens og det moedne og upartiske Overlægs Frugter.