Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-09-23
Fædrelandets jydske Reiseindtryk (Sluttet, fra Nr. 139.) J Anledning af Regjeringens Kjøb af Eiendommen Hald ved Viborg (med Ruinen af Ridder Bugges Slot) hedder det: Jeg maa erkjende, at man tidligere har været mindre vel underrettet, naar man har kaldt Halds Skove forhuggede, thi idetmindste i den sidste Snees Aar have de været saa nænsomt fredede, at de nu paa sine Steder kunne trænge til en Udluftning, og disse Skove, der indtage 600 Tdr. Land, ere altsaa, uagtet Træerne ikke have nogen betydelig Størrelse, i denne skovløse Egn en Gjenstand af Værdi. Jeg indrømmer derhos gjerne Priseligheden af Regjeringens Stræben at conservere nogle større Skove i Jylland og navnlig at beplante ødeliggende Sandbanker og Hedestrækninger. Men med alt dette troer jeg ikke, at det er rigtigt, at Staten, anbringer betydelige Summer i nye Domainer, saalænge den har saamange andre haardtsavnede og ganske uundværlige Anlæg og Jndretninger at anvende sit, formedelst det stedse voxende Udgiftsbudget tarvelige og i Tidens Længde proplematiske Overskud til; jeg troer saameget mindre dette, som det er vist, at Staten altid har mindre Jndtægt af sine Eiendomme, end disse i privat Besiddelse kunne yde, saa at de i Domainer anlagte Capitaler ikke engang ere godt anlagte. Jeg troer fremdeles, at, da de for Landmanden haarde Tider, der bevægede en stor Deel af de private Skoveiere til at slaae deres Skove ned for Fode, forlængst ere forbi, og det tværtimod er vist, at ikke blot de større Besiddere, men selv de mindre Lodseiere have lært, at fornuftigt bestyrede Skove ere en fordeelagtig Eiendom, og derfor baade skaane denne Art Besiddelse og bestræbe sig for at forøge den, saa behover Staten nu ikke at sætte sig i Besiddelse af flere Skovstrækninger, for at være viis paa deres Bevaring og fornuftige Behandling; men der turde snarere være Anledning til at bortsælge dem, den alt er i Besiddelse af, idet Auctionen over de baadesgaardske Skove paa Lolland, som er afholdt fornylig, har viist, at Skove, der, saalænge de vare Statens, saa godt som slet Jntet have indbragt i aarlig Jndtægt, af Privatmand kunne betales med ca. 50,000 Rbd. Jeg troer saaledes ikke, at Regjeringen burde have kjøbt Hald; jeg troer, at man rolig kunde seet paa, at dens Skove gik over i en privat Eiers Haand. Nu da Kjøbet er sluttet, vil det vel snart vise sig, om det ene er Skovene – det eneste værdifulde af Halds Tilliggende man har villet sætte sig i Besiddelse af; thi i saa Tilfælde vil det øvrige af Eiendommen vistnok blive fraskilt og bortsolgt igjen, samlet eller i mindre Deele. Jeg maa tilstaae, at jeg efter flere Yttringer, jeg hørte, ikke troer ret derpaa, men er tilbøielig til at nære den Formodning, at den bekjendte Localembedsmand, der har været Regjeringens Commissionair ved denne Handel og har drevet paa den med stor Jver, turde have noget derunder. Muligt kunde han finde det en passende Belønning for sin Tjenesteiver i denne og andre Retninger, at erholde Hald til Sommerresidents en saa urimelig Plan er det ubilligt at tillægge Regjeringen, der, ved Siden af sin Utilbøielighed til Desavouering eller Misbilligelsestilkjendegivelse af høistaaende Embedsmænds keitede og skadelige Tjenesteiver og andre Bommerter, dog næppe vil tænke paa Belønning for disse; thi det siges at være betydet den forrige Eier, som har betinget sig fri Bolig for sin Levetid paa Gaarden, at han i paakommende Tilfælde maatte finde sig i at flytte ud af Hovedbygningen og indi et til Bolig for ham opført nyt Huus. At nemlig enten Hs. Maj. selv skulde agte at indrette Hald til et kongeligt Lystslot, eller at Staten skulde have noget andet særeget Brug for den ingenlunde rummelige eller solide og langt fraliggende Bygning, synes uantageligt. Er det urimeligt, at Hs. Maj. skulde ville holde Hof paa Hald, saa er det vist, at Silkeborg Hovedbygning fortiden indrettes til denne Bestemmelse. Jngen kan fortænke Hs. Maj. i, at Allerhøistsamme finder dette Sted smukt og kan have Lyst til at dvæle der nogle Sommerdage; det er ogsaa vist, at Hovedbygningen, som den var, var uendelig slet skikket til at være et kongeligt Opholdsted, og at Deres Majestæters Følge under de tidligere Ophold her have lidt de allerføleligste Savn paa Beqvemmeligheder. Men mon der alligevel er nogen fornuftig Grund til at anvende, det være nu 10 eller 16000 Rbd.; thi jeg har hørt begge Summer opgive af paalidelige Folk - paa Silkeborgs Jstandsættelse? Det er for det Første vist, at Anlæggerne af de silkeborgske Fabriker, Brødrene Drewsen, have andraget paa tillige med Gaardens Jorder og Ladegaardsbygninger ogsaa at sættes i Besiddelse af Hovedbygningen, med det Tilbud, at de vilde istandsætte og udvide Samme og indrømme Hs. Maj. og Følge Bolig der, naar Allerhøistsamme besøgte Stedet. Det er dernæst vist, at Silkeborg Hovedbygning - et eenetages Huus, med en 3 Fags Qvist midt paa og en totages Pavillon ved hver Ende - ikke blot er saa lille, at den aldrig kan blive noget beqvemt Opholdsted for et Hof, hvordan den saa indrettes; at den er usolid, saa at dens Vedligeholdelse altid vil koste meget, og at den endelig er saa uanseelig og ligger saa afsides nede i en Krog imellem de til Fabrikarbeiderboliger og Kludemagaziner indrettede Ladebygninger, at den ikke engang synes passende til en Kongebolig. Og hvad er det saa, Etatsr. Koch, – der paa eengang er Hoffets bygningskyndige Raadgiver og dets Bygningsentrepreneur, og som sikkert maa kunne give Oplysning om de høist vigtige Grunde, der have talt for at anvende en betydelig Sum for at skaffe Hs. Maj. et Logis paa nogle Dage hver 3die eller 4de Aar, et Logis, som var tilbudt Hs. Maj. gratis – har faaet ud af dette gamle Huus for 10 eller 16,000 Rbd., Det er nogle Smaaværelser, der til Nod kunne kaldes Dagligstuer for en borgerlig Familie, det er en Række ved høilys Dag bælmørke Qvisteller, hvori formodentlig Hofbetjeningen skal kukkelure, det er endelig en lille net Bedesal i Christiansfeldter=Stiil, der indrettes for den vordende Kjøbstad Silkeborg, og hvorved enten er allerede ansat eller skal ansættes en Capellan pro loco i det Landsogn, hvori samme skal ligge. De spørger vel derefter, men er der da en Kjøbstad, Det kan man egentlig ikke sige; der er rigtignok Noget, nemlig 5 færdige Huse, 5 eller 6 under Bygning, et Stykke brolagt Gade saa langt, som Amagertorv er bredt, og for Enden af samme nogle Rudera af en Qvadersteens Bro over en Arm af Aaen, der er stillet i Bero, fordi man har manglet den Kalk, som man i Dangberg ikke bryder sig om, men da jeg intetsteds har bemærket de gronimalede Stakitter, der, ifølge Anordningen for Kjøbstadens Anlæg, skulde udgjøre en af Sammes characteristiske Bestanddele, saa veed jeg ikke rigtigt, om jeg tør betragte disse Ting som dens Begyndelse. Jmidlertid kan der dog siges Noget for, at Bedesalens Anlæg gaaer forud for de Bedendes Ankomst, thi det er ikke usandsynligt, at Silkeborg vil komme til at ligne Rom deri, at dens første Befolkning størstedeels kommer til at bestaae af Landstrygere, og saadanne kunne naturligviis have godt af fra det første Øieblik af at vænnes til Gudsfrygt og gode Sæder. Af Alt, hvad jeg saae her, glædede kun Naturens Skjøndhed, og den drewsenske Fabrik mig; ved Siden af den sidste er alt en ny under Bygning, og Grunden er lagt til en Bolig for Fabrikherren, der aldeles vil stille Konge boligen i Skygge, uagtet hiin vel neppe koster meer at bygge end denne at indrette; men Brødrene Drewsen have heller ikke Etatsraad Koch til Bygmester.