Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-07-28
J de Svenske Tidender læses nu en vidtløftig Jndberetning fra Justitscantsleren til Kongen angaaende de i Anledning af Grev Fersens Mord og Mistanken om Kronprindsens Forgivelse anstillede Undersøgelser. Efter denne har man udfundet, at siden Kronprindsen d. 22de Jan, holdt sit høitidelige Jndtog i Stockholm og Hovmester Holmeen havde faaet af den nu afdøde Rigs marskal Fersen udtrykkelig befaling, med største Nøiagtighed og ligesom for Deres Majestæter, at besørge H. K. Høiheds huuslige Fornødenhed, og ved Madordningen være opmærksom paa H. K. Høiheds Smag, hvorom han skulde søge at faae Kundskab af den Norske Kammertjener, blev Maden bestilt fælles for de Kongel. Personer af bemeldte Holmgreen; at tre forskjellige Kokke, Bonnet, Nymann og Smitt Tid efter anden have tillavet Maden; at Conditor Hammerbjerg havde lavet Confecterne, Caffe og Thee til d. 14 Martii, at Mundskjænk Morberg, og siden efter Kieldersvend Broman forestod og fra den Kgl. Kielder udleverede Liqueurer og Vine; at Kammertjener Juul tilligemed den i Stockholm beskikkede Kammertjener Almløf og Løberen Pomp skiftedes til Opvartning ved H. K. Høiheds Taffel, at alle de Personer, der deels vare i Prindsens daglige Selskab, deels gjorde Opvartning hos ham, saavel som andre, der ere blevne afhørte, ikke have opgivet mindste Omstændighed, der kunde gjøre Mistanken om Aarsagen til H. K. Høiheds Død sandsynlig; at de have særskilt, under Erindring om Embedspligt, bevidnet, ei at have fundet ringeste Anledning til saadan Mistanke, hverken i Ord eller Gierning. Derpaa gjendrives alle de Rygter, der have været i Omløb angaaende Prindsens Dødsmaade. Man havde sagt, at H. K. H. i Begyndelsen efter Jndflytningen paa det Kgl. Slot, laae om Natten i sit Værelse, uden at Nøglerne bleve tagne af, men at han siden lod dem tage af, som om der var noget i Værk mod hans Person, Kammertjener Almløf har oplyst, at det var ham selv, der i Førstningen havde forsømt, men siden, da han havde faaet af Kammertjener Juul at vide, at han altid havde gjort det samme naar han havde Vagt, iagttagen Forsigtighed. Rygtet havde sagt, at man en Nat havde hørt et Slags Bulder paa Slottet, men Almløhavde bemærket, at det var Tjenestefolkenes Støien, og overbevist sig om, at Prindsen ikke vidste deraf. At Prindsen selv under Samtaler skulde have ladet sig forlyde med, at man havde Anslag mod ham, benægtes ligeledes. Hs. Kgl. Høiheds Fortrolige, Oberstlieut. Holst, Expeditionssecretair Kull berg og Major Forsell have eenstemmigen bevidnet, at en saadan Tanke aldrig mærkedes hos Prindsen. De Forskrifter, som H. K. H. gav førend sin Afreise til Skaane, af hvilke man har villet udlede Anelser om hans Forestaaende Skjebne, oplyste Expedit. Secret. Kulberg saaledes: at H. Kgl. H. under almindelige Betragtninger over Dødeligheden havde anbefalet ham, at hvis han døde pludselig eller efter en Helsot, skulde Secret. strax correspondere derom med H. H. Hertug Frederikom de derved muelig forekommende Omstændigheder. Rygtet at Forgivt skulde bibringes H. K. H. i Brændeviin, Caffe eller Kraftsuppe, og at en Lakai som, da H. K. H. vægrede sig ved at nyde det, blev syg deraf, gjendrives derved, at ved Skjødesløshed Lysetælle var falden i en Havresuppe, som fandtes saa særdeles afsmagende, at de Tallerkener deraf, som til nogle blandt Tjenestefolkene før Aftenstaflet vare udleverede, bleve hentede tilbage, og at Lakeien Algreen, som havde spiist sin Suppe, førend den tilstødte Skade bemærkedes, vel den følgende Nat blev angreben af Mave pine, men at han dog Dagen efter fik Bugt dermed uden Lægemidler eller nogen videre Folge. - Mistanken, at Hs. Kall. H. paa Nedreisen, til Skaane skulde have faaet Forgift i en opdækket Poste, gjendrives derved, at Posteen, førend Prindsens Afreise fra Stockholm, var tillavet af Mester kokken Bonnet i en Form, og at hele Prindsens Følge og endeel Betjentere, saavelsom andre Personer, spiste deraf (hvoraf man maa formode, at Posteien har været temmelig stor, uden at føle deraf mindste Besværlighed; at H. K. H., som under sit Jldebefindende besværedes af Opkastning, ikke har ladet sig forstaae med nogen Anelse om saadan Beskaffenhed; at den Tvivl H. K. H. har yttret for Prof. Lodin i Linkiøping, at Jr kunde være af Karret kommen i Posteen, er bleven gjendrevet af denne Læges Bedømmelse, og det er senere oplyst, at Forkjølelse og standset Madsmeltning har forvoldet hiin Upasselighed. Ogsaa gik Talen om den Frokost, som H. K. H. fik i Helsingborg, og at Prindsen fik ene og allene af en Ret Asparges; men da det er oplyst, at ogsaa en Tallerken heraf var bleven buden Hertug Frederik, og at den fortæredes af General Schulenburg, uden nogen videre følge for hans Helbred, saa falder Mistanken bort.