Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-07-04
Betragtninger over Naturen. .(Fortsat) Sted, nemlig Jordskred, og det paa to forskjellige J de hengangne Foraarsmaaneder har endnu en anden og sielden Naturmærkværdighed fundet Steder, nemlig: ved Staden Vasto i Provindsen, i det sydlige Abruzzo i Kongeriget Reapel; Byen ligger ved det adriatiske Hav, paa et Sted, hvor Staden Histonium laae i Oldtiden; den staaer paa en Høi, denne fik pludselig Revner d. 2den April, og en stor Deel af Staden sank ned i en frygtelig Afgrund, en Deel af Husene ligge i Gruus, andre staaer stor Fare for samme Skiæbne, Palaiet er ødelagt, Marine=Magazinerne ere ikke mere til, i et Øieblik var det beligste Land med Hauger og Lyststeder, med Eege- og Olivenskove ødelagt, man regner paa at 14000 Ølietræer ere fordærvede, paa samme Tid steeg Havet høit over sine Bredder, (dette viser, at dette Jordskred har havt sin Oprindelse fra underjordisk Jld, som bliver saameget mere troeligt, naar man tillige erindrer sig, hvad der ovenfor er fortalt, at et Jordskielv blev følt i samme Provinds om Natten imellem den 13 og 14 Februar, og at det ligeledes fandt Sted paa Øen Tremitti i Mai, som ligger lige udfor Vasto i det abriatiske Hav, hvor et ildsprudende Bierg udbrød den 15de. Man kan see, at den underjordiske Jld, som rystede Provinsen Abruzzos i Februar, har trukket sig til Havet, paa sin Vei undergravet den Deel af Kysten, hvorpaa Vasto staaer, og endelig at den, efterhaanden er gaaet under Havet og har skaffet sig Luft igiennem omtalte Øer. Naar man betænker alle de Jordrystelser og Udbrud af underjordisk Jld, som har fundet Sted, til forskiellige Tider og paa forskiellige Steder i Kongeriget Neapel, saa er det tydeligt at see, at den hele sydlige Deel af Jtalien er undermineret af Jld, og dog leve 6 Millioner Mennesker muntre og haabefulde paa denne farlige Overflade, uden at tænke paa eller frygte for det Øieblik, da de og den rimeligen ville nedstyrte i Afgrunden.)Et andet mærkeligt Jordskred indtraf den 7 Marts d. A. ved Tillerbroe i Klæboe Præstegield, noget over en Miil fra Trondhiem, paa den søndre Side af Nidelven, som kommer fra Sælboe Søe og falder ud i Fiorden forbie Trondhiem. Dette Jordskred strakte sig over en halv Miil, borttog Tiller Anner Kirke, det gik for sig med en saadan Heftighed, at Jorden blev kastet over paa den anden Side af Elven, hvorved nogle Mennesker omkom, da meget Jord nedstyrtede i Elven og blev bortført med samme, saa anrettedes derved en Deel Ødelæggelse; man var selv i Trondhiem bange for de farlige Følger deraf. Det bemærkes tillige, at Egnen ved Tiller var opfyldt med en svovlagtig Lugt. J Kiøbenhavns Skilderie, No. 25, er i Anledning af denne Begivenhed anført, at Professor Kratzenstein har i det 7 Bind af Videnskabernes Selskabs Skrifter Side 189 bemærket: at slige Jordskred eller Jordfald, ere en Følge af at dybe Vandaarer, som nedentil søge en Udgang, efterhaanden undergrave Jorden. Anmelderen holder vel dette for rigtigt, man antager med Føie tillige, at underjordisk Jld ogsaa kan være Aarsag til slige Begivenheder, hvorved han bringer saavel den svovlede Lugt i Erindring, som er bemærket paa Stedet selv, som den Jordrystelse, som føltes i Jylland d. 28 December i Fior. (Det omtalte Jordfald ved Byen Vasto, giør det ogsaa høist rimeligt at slige Jordfald kunne bevirkes af underjordisk Jld, uagtet den ikke giver sig tilkiende venheder, som ere indtrufne i de ældre Tider; f. derved) Der anføres nu tillige saadanne Begi Ex. Jordfaldet paa Gaarden Schee i SorumsSogn i Aggershuusstift d. 15 April 1768, hvorved 26 Huse ødelagses og 16 Mennesker omkom, og af Bierges Nedstyrtning i Schweitz, som flere Gange har tildraget sig (men som i Grunden er en Naturbegivenhed af en ganske anden Natur) Men ler forglemmes at omtales det store Jordfald, som tildrog sig i Norge, Natten imellem d. 5 og 6 Februar 1702, da Borregaard ved Sarpfossen nedfank nesten 1000 Favne i Jorden, og som Prof Wilse har beskrevet og oplyst med en Tegning i Maiheftet af de geographiske Ephemerider for Aaret 1798, Længden af det nedfunkne Sted udgiør 3 til 400 Favne og Bredden 200; Gaarden fank saa dybt, uagtet den var omgivne af Mure og nogle Taarne, at man slet ikke faae siden noget Spor af den; 14 Mennesker omkom ved denne Leilighed; Eieren, en Major Wernskjold, blev med sin Kone, to Børn og en Hovmester reddet derved, at Fruen var Dagen for kommet i Barnsnød, sildig om Aftenen blev Gjordemoden hentet, hun kom om Midnatten, mærkede paa Veien at Gaarden var nærved at styrte ind, vaagnede derpaa Folkene, som flygtede over Elven; man mærkede ikke noget, som kunde give Formodning om, at Jordskielv var Aarsag til denne Begivenhed; det stormede allene stærkt, ikke heller kunde man bemærke at Vandet, havde undergravet Stedet og foraarsaget Jndstyrt(Slutningen følger.) ningen. (Af Börsenh., Hamb. Corr., indenl. og uden.