Berlingske Tidende, 1774-12-01
Efterretninger om de Engelske Provinzer i America, nemlig: Nye Engeland Massachusets Bay Boston, Nye=Nork a. i Henseende til sammes Beliggende, Regierings Form, Jndvaanere, Handel a. tagne af Major Robert Rogers korte Beskrivelse over Nord=America. (Beslutning.) See November Maaned. 9) Den Provinz Maryland. Denne Provinz er mod Sønden den nærmeste ved Philladelphia, den grændser mod Norden til Pensylvanien og Deelaware Bay, mod Østen til det store Occan, mod Sønden til Virginien og mod Vesten til de Apelachiske Bierge, den bliver og af den store Bay Chesepeak, deelt i tvende Deele, nemlig den østlige og vestlige Deel af Provinzen. Denne Provinz var i Førstningen indbefattet i det Bevilnings Brev, som Kong Jacob 1ste Ad. 1606. gav det Sydsøiske Compagnie, men da samme blev ophævet, faldt dette Land tilbage til Kronen og blev af Kong Carl den 1ste overladt til Lord Baltimore, af det Huus Calvert, en Catholsk Adelsmand fra Jrland, som sendte endeel Folk derhen for at oprette de første Establissementer, iblant hvilke Folk og vare nogle af den Catholske Religion som fik Tilladelse at have frie Religions Øvelse i dette Land. Lord Baltimores Broder, Hr. Calvert, gik derpaa i November 1633. med 200 Planteurer om Bord paa et Skib, tog dette Land i Besiddelse og kaldte det Maryland til Ære for Kong Carl den 1stes Dronning Henriette Maria, en Dotter af Kong Henrich den 4de i Frankerig. Udi det følgende Aar i Martii Maaned løb de ind i Mundingen af i PoPotomach Floden, og da de der fandt en beqvem Plads til et Establissement, saa kiøbte de dette Stykke Land af de indfødde Vilde. Det Sted, som de udvalte, laae nær ved en liden Bay, eller Bugt ved Mundingen af den Flod Potomach, hvor der laae en Bye, som tilhørte de Yaamako Jndianer, som vare blevne Slagne af de Susquahanah Jndianer, og derfor havde besluttet at forlade deres Boeliger ved denne Kyst og drage længere ind i Landet. Engelænderne ankom just ved denne for dem lykkelige Omstændighed, og efterat de vare blevne enige med de Vilde, bleve de, for i en Hast at opfyldt denne Accord, strax satte i Besiddelse af den halve Bye. Da de nu ved et ordentlig Kiøb havde saaet et allerede renset Stykke Land, saa begyndte de ikke allene at bygge den Stad St. Maria, men og at saae Korn, og kiøbte tillige alt hvad de kunde saae af Jndianerne, saa at de i en Hast rigelig forsynede sig. Da de og meget viselig vare bekymrede for, at vedligeholde med de Vilde et got Venskab, hvorved de tillige undgik de bedrøvelige og grusomme Ulykker, som den næstvedliggende Provinz Virginien, ofte smertelig havde maattet føle, ligesom de og indtil denne Dag endnu aldrig ere komne i nogen Tvistighed med de Vide, saa erlangte de og af den al muelig Bistand, og bleve overflødig forsynede med alle Slags Vildt, vilde Kalkonske Haner og andre Fugle. For dog ikke at forsømme de fornødne Midler til deres Sikkerhed, saafremt desuagtet en Misforstaaelse eller Stridighed skulle opkomme imellem dem og de Vilde, saa oprettede de strax et Fort, og besatte det med nogle Kanoner, med hvilke de kunde lange Staden, hvilket satte Jndianerne i saa stor Frygt, at omendskiøndt de vare ikke ganske utilbøyelige til Stridigheder, opførste de sig dog altid fredelig. Da de altsaa havde den Lykke, at leve i Fred og Overflødighed, saa fik de og snart en nye Forstærkning af Mandskab fra Engeland hvoriblant og vare mange Catholiker, hvorfor og Lord Baltimore, da Regieringen blev indrettet, udvirkede en Parlements Act, at alle, som bekiendte sig til den christelige Troe, af hvad for en Sect de end vare, skulle taales i denne Provinz. Denne Colonie blev og paa en kort Tid saa betydelig, at efterat det skammelige Crommelske Parlement havde den 30 Jan. 1649 paa en mordisk Maade henrettet Kong Carl den I., samme og sandt for got at berøve Eieren sit Herredømme, over denne Colonie, hvilket Lord Boltimore ikke igien kunde erlange førend nogen Tid efter Kong Carl II. igien lykkelig var kommen paa Thronen, hvorpaa han sendte sin Son over til Colonien, som i 20 Aar forvaltede Regieringen, og under hvis kloge Opsyn Colonien blomstrede meget vel. Efter hans Faders Død satte han en Ober Gouverneur i sit Sted, og kom tilbage til sit Fæderneland, men Gouverneuren beklædte dette Embede til Ao. 1692., da Lord Baltimore igien blev frataget sit Ober=Herredømme, og samme lagt under den Storbrittaniske Krone, ligesom og den nu værende Lord Baltimmere besidder nu ikkun et lidet Stykke Land af denne Coloni saasom han har overladt den største Deel, af samme til andre. Udi den heele Provinz ere ingen betydelige Stæder, hver til Aarsagen er, at de fleste Plantager ere anlagte enten ved seylbare Havbugter, eller Fløder, af hvilke i Provinzen ere mange, hvorved Planteurerne erholde den Fordeel, selv at kunde bringe deres egne Vahre til England og andre Eme, og derved tillige at forsyne sig med andre stemmede Vahre, men behøve ey at lade deres Kiøbmænd deraf have nogen Gevinst. Hoved Floderne ere Potomach, Paturen, Pekamesta, Chaptank og Sassafras, foruden en stor Deeland Flader, som giennemskiærer det heele Landskab i mange besandersig Skikkelser, og forskaffe store Beqvemmeligheder til Skibsfart, og en let Søefragt. De betydeligste Stæder ere Anapolis, Annenstadt, Hovedstaden St. Maria, og den Kongelige Havn Port Royal og andre flere. Luften, Jorden, Frugterne, Handelen og Handværkerne i denne Provinz ere de samme i Virginien.