Viborger Samler, 1841-05-17
Endnu udgjør La Frances Proces Hovedgjenstander for Parisernes Samtaler. Der siges, at la Contemporaine, bekjendt under Navnet "af den store Armees Enke," Exmaitresse hos General Moreau, Marschal Ne og flere militaire Notabiliteter, har en Søn, der, oplært af sin Fru Moder, skal i sin Tid, ved Hjælp af en Kierlighedsforstaaelse med en fransk Kammersigen, have vid at bane sig Vei ind i Prindsen af Talleyrands Hotel i London. Jøvrigt have Republikanerne opfattet denne Correspondence med langt større Klogskab og mindre overfladisk Lidenskab end Legitimisterne. National siger til Regjeringen: "Nu kjender Du ei alene Julirevolutionens, men endog Dit Dynasties Fiender; opgiv Din Forbindelse med Qvasilegitimmiteten; viis fast Villie, og vi ville skaffe Dig og Folket Hevn over Legitimisterne; forandre Dine Regjeringsmaximer, og lad os handle; Legitimisterne ere for os og Folket kun Smaating; – hvis ei, da vil der komme en Tid, da Folket vil grotte (broyer) Legitimister og Dynastieforfegtere saaledes imellem hverandre, at det vil blive en ukjendelig Masse." – En ligesaa betydningsfuld som sørgelig Begivenhed, siger en Pariser correspondent i Augsb. Allg. Zeit., er Juryens Kjendelse, hvorved den ansvarlige Redacteur for Journalen la Francefrifandtes for at være skyldig i Fornærmelse imod Kongens Person. Jeg veed i Sandhed ikke, hvem jeg meest skal beklage, Er det hiin Konge, hvis Ære er compromitteret ved forfalskede Breve, og der desuagtet ikke, saaledes som en Privatmand kan rehabilitere sig i den offentlige Mening? Hvad der tilstedes enhver Anden i en saadan Qvide, negtes ham grusomt. Enhver Privatmand, der ved falske Breve faae sit gode Navn og Rygte skjændet, kunde fremstille sig for Retten, og i Løbet af sin Proces paa det fyndigste og klareste godtgjøre hine Breves Uægthed. Men en saadan Æresredning gives ikke for Kongen, hvis Person Constitutionen erklærer for hellig, hvem det ei er tilladt at fremstille sig for Retten. Endnu mindre kan han tage sin Tiflugt til Duellen, denne Gudsdom, der i Æres sager dog ansees for at have en vis retfærdiggjørende Kraft: rolig maa Ludvig Philip lade skyde paa sig; han tør ikke gribe Pistolen, for at fordre Fyldestgjørelse af sine For nærmere. J Sandhed, jeg nærer den smerteligste Medfølelse for den kongelige Lidende, hvis Krone kun er en Skive for Skumlen, og hvis Scepter, naar det gielder Selvforsvar, er mindre brugbart end en simpel Stok, Eller skal jeg endnu mere beklage Eder, J Legitimister, der gebærde Eder som Royalismens udvalgte Riddere, (paladins), og desuagtet i Ludvig Philips Person have nedværdiget Kongedømmets Væsen, den kongelige Auctoritet, J ethvert Tilfælde har jeg Medlidenhed med Eder, naar jeg tænker paa de skrækkelige Følger, J ved Eders Niddingsfærd nærmest nedlede over Eders taabelige Hoveder. Ved Monarchiets Omstyrtning venter Øxen Eder i Eders Hjemstavn og Tiggerstaven i Udlandet.... Eders Skjebne vilde vorde end mere smædefuld end i tidligere Dage, ikke med vild Harme, men med Haanlatter vilde man myrde Eder, og i Udlandet vilde man ikke med den Ærefrygt, der tilkommer den uforskyldte Ulykke, men med Ringeagt række Eder Almissen? - Hvad skal jeg sige om de gode Folk, hvoraf Juryen bestod, hvad skal jeg sige om disse Mænd, der stødte Brækstangen imod deres egen Arnes Fundament. Den Grundsteen, hvorpaa hele deres borgerlige Statsbygning hviler, den kongelige Auctoritet løsnedes paa en ulyksalig Maade ved hiint Verdict, hvis fordærvelige Betydning efterhaanden anerkjendes. De forfalskede Breve have nu en legal Støtte, og med Uansvarligheden stiger Frækheden hos Fienderne af den bestaaende Orden. J dette Øieblik udbredes utallig Exemplarer af lithographerede Copier af de forfalskede Breve over hele Frankerig, og Rænkesmedene gnide af Fryd deres Hænder i Anledning af det saa lykkeligt udførte Mesterstykke. Legitimisterne raabe Victoria, som om de havde vundet et Slag. O, Hæderskamp, hvori Contomporaine har svinget Banneret, Den ædle Baron Larochejaquelin beskjermede med sit Vaabenskjold denne nye pucelle d'Orleans. Han gaaer i Borgen for hendes Troværdighed, hvorfor ikke ogsaa for hendes jomfruelige Reenhed, Dog fremfor Alle skyldes denne Triumph den store Berryer, det legitimistiske Ridderskabs borgerlige Vaabensvend, der fegter godt, og der bliver godt betalt. . . . Dog neutraliseres paa en vis Maade de slemme Følger, af hiin ulykkelige Verdict ved Legitimisternes Jubel og Frydeskrig, Folket hader dem saa meget, at det forglemmer sin Uvillie imod Ludvig Philip, naar hine Arvefiender af det nye Frankerig altfor jublende triumphere over ham. - Den vigtigste Bebreidelse, man i den nyeste Tid fremførte imod Kongen, var netop den, at man beskyldte ham for, at han altfor ivrig drev paa en Udsoning med Legitimisterne, og at han for deres Skyld opoffrede de demoratiske Jnteresser.