Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-09-11
Spanien. (Fortsættelse af Gaars-Avisen.) Folkebevægelsen i Arragonien o. s. v. skal i Særdeleshed. udgaae fra et i den sildigere Tid stiftet hemmeligt Selskab; "det unge Spanien, der havde oprettet en Deel Virksomheds=Klubber, som Man gav en aldeles revolutionair Tendents. Skrifter, som vare trykte i Udlandet, udbredtes overalt. J disse lærtes, at et Folk, som har tilbragt Aarhundreder i Slaverie, ikke kan træde ud af denne ulyksalige Tilstand ved matte Reformer, som med Møie fæstes til den gamle Bygning, men kun ved en almindelig Omvæltning! Regjeringen angrebes skarpt, fordi den havde bortødslet Spaniernes Skatte og Blod, for at lade sig slaae af de carlistiske Gueriller, og derpaa anraabt om Udlandets Bistand for dens af alle Partier afskyede rette Midtes Anliggender. Ja den beskyldtes ligefrem for Forræderie og Forbindelse med Carlisterne. Saaledes ophidsedes Gemytterne mere og meere. Selskabets øverste Kommittee havde sit Sæde i Barcellona, og Man satte sig i Korrespondence med Tilhængere i de forskjellige Stæder. Under disse Omstændigheder behøvedes der kun kort Tid til at bringe den revolutionaire Bevægelse til Udbrud. Saasnart den øverste Kommittee havde givet Signalet, blev Exemplet, fulgt overalt. Som nærmeste Maal for Bevægelsen betegnedes: Afskaffelse af det kongelige Statut og Jndkaldelsen, af en konstituerende Nationalforsamling, for et omfattende Valgsystem. Derimod laae det samtidige Udbrud af den almindelige Uvillie imod Munkene ikke i "det unge Spaniens Plan; men dette kom af sig selv, saasnart Signalet, til Bevægelsen var givet. Jmidlertid er dog Bevægelsen, uagtet dens store Omfang, ikke gaaet saa vidt som Man havde haabet, og Man opbyder derfor endnu alt muligt, for at bringe den ene Provinds efter den anden til at staae op imod Regjeringen i Madrid; og er end det Sprog, som Man fører imod Regjeringen, endnu nogenlunde beskedent, mener Man dog, at dette ogsaa snart vil forandre sig, saasnart Man føler sig kraftig nok til at foreskrive Love. Om Bevægelsens Fremskridt ere iøvrigt Beretningerne noget usikkre. Det synes at bekræfte sig, at den provisoriske Junta i Catalonien har udnævnt Mina til Høistkommanderende i de arragoniske Provindser. Nogle Efterretninger sige, at Deputationer fra hemmelige Selskaber have tilbudet Don Carlos Tronen, dersom han vilde gjenindføre Foederativ=Systemet og Provindsernes gamle Rettigheder (sueros); men han skal have vægret sig derved. - J Cartagena har Pøbelen bemægtiget sig Arsenalet, og sendt Vaabnene til Arragonien. J Valencia dannede sig Batailloner af Skarpskytter og Man var der rigeligen forsynet med Penge. Reus og Tarragona have Jndvaanerne bragt 500 Frivillige paa Benene imod Carlisterne. De anføres af en fra Forfatningstiden bekjendt Anfører, hvem Man kalder Pen del Paor, der hverken tager eller giver Pardon. Han har allerede slaaet en Carlisthob under en vis Saura. - De Fængslinger, som ere foretagne i Barcellona, fandt især Sted iblandt nogle Personer, som havde antaget Benævnelsen: "Arvingerne af Riegos Blod, der oprindeligen havde været Redskaber i de nuværende Magthaveres Hænder, men nu, da Bevægelsen først var begyndt, gik for hastigt tilværks og uden Jnstructioner, hvorfor Man ansaae det nødvendigt at fængsle dem. De klage naturligviis bittert over deres Patroner, som dog vel ikke ville lade dem lide stor Straf. - At Dronning-Regentinden ikke længere yndes af de fornemste Handlende i Søestæderne er øiensynligt, og dette har betydeligen bidraget til at fremme Bevægelsen. Det er derfor et temmelig almindeligt Ønske, at fjerne Donna Christine og indsætte et Regentskab, i Bevægelsens Aand, med Infanten Don Francisco i Spidsen. Man kalder dette Partie Jsabelinos. Dets Begreber om Frihed ere høist ubestemte; men gaae især ud paa at tilveiebringe den størst mulige Lighed!