Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-04
Blandede Efterretninger. J det Norske Nationalblad af 19de November 1816 læses følgende Trykkefriheds=Action: "Aar 1816 den 7de November blev udi Christiania Bythingsret af Byfogden med underskrevne tiltagne Meddomsmænd i Sagen Cancellieraad og Regjeringsadvocat Morgenstierne, som Actor, contra Boghandler Hielm, afsagt saadan Dom: Jfølge Actions-Ordre af 2den November 1815 er Boghandler Hielm, som Redacteur af det Norske Nationalblad, under nærværende Sag, saaledes som det allerede udi den under 11 Februar sidstleden i Sagen afsagte præliminaire Kiendelse, er bemærket, sat under Justitiens Tiltale for nogle Udtryk, som findes i det udi bemeldte Blads 1ste Hefte No. 1720 indførte Stykke, hvori der Pag. 79 formeentlig er ført Anke imod den provisoriske Anordning af 9 Juni 1815, at samme nemlig høisturetfærdig har bebyrdet Advocaternes Embede, for hvilken formeentlige Overtrædelse af Trykkefriheds-Anordningerne Actor har nedlagt den alternative Paastand over Tiltalte, at han vorder anseet enten, efter den 2den 5. i Forordningen af 27 Septbr. 1799, med Landsforviisning, eller idetmindste, efter samme Anordnings 7de §., med Fængsel paa Vand og Brød, samt at Tiltalte derhos vorder tilpligtet at udrede Actionens Omkostninger og et passende Sallarium til Actor. - Den Tiltaltes beskikkede Defensor har derimod nedlagt Paastand om Tiltaltes aldeles Frifindelse for Actor formeentlige abeføiede Tiltale i denne Sag, og at Actor tilpligtes imod Regres, som han bedst veed, vil og kan, at betale alle af Actionen flydende Omkostninger, hvorunder Salarium til Defensor, og da han under Deductionen i sit Forsvarsskrivt for Tiltalte blandt andet har yttret, at nærværende Action er oprørende for hver god Borger, saa har Actor, som anseer denne Yttring at være fornærmelig for Regjeringen, der har anordnet Actionen, endvidere paastaaet, at Tiltalte for dette sit Forhold vorder anseet efter Forordn. af 23 Decbr. 1735 §. 2 med Bøder til Fattigvæsenet og Justitscassen. - Den egentlige Gienstand for Sigtelsen, og Tiltaltes Brøde bestaaer efter foranførte i, at der i det omhandlede Stykke af Nationalblader formeentlig indeholdes en Anke over, at den Kongelige provisoriske Anordning for Høiesteret af 9 Juni 1815 høist uretfærdig har bebyrdet Advocaternes Embede, og det bliver derfor at undersøge, om saadan Anke virkelig findes i det omhandlede Skrivt, og om de paaankede Udladelser i sig selv ere af den Beskaffenhed, at Forfatteren deraf, eller i dennes Sted Tiltalte, derfor kan ansees med nogen Straf efter vore Love. Hvad 1ste Post angaaer, da har Forfatteren af det omhandlede Skrivt, hvis Tendents er: Revision eller Recension af Sorenskriver Weidemanns, i sin Tid til Storthinget indgivne, Forslag til en Anordning eller Reglement for Høiesteret, udi hvilket Forslag Advocater ere anseete overflødige ved Sagernes Behandling i bemeldte sidste Jnstant, blandt andet udtrykt sig saaledes: "Jndsenderen tør indestaae for, at der er ingen af dem (nemlig Advocaterne) som jo strax frivillig og af egen Drivt traadte tilbage, naar de overbevistes om, at deres Anstrængelser, i deres desuden høisturetfærdig bebyrdede Embede, en vare til Gavn o. s. v. At der ved disse Udtryk allene, eller idetmindste fornemmelig, er sigtet til Høiesteretsadvocaternes Embede, er noget, som er indlysende, naar man seer hen til Con texten og den Gienstand, hvorom Stykket handler; men at deri tillige skulde indeholdes, eller være ført den Anke, at det er den provisoriske Anordning af 9de Juni f. A., der saa høist uretfærdig har bebyrdet Advocaternes Embede, kan ikke antages at være enten klart af Stykkets Jndhold eller af Actor under Sagen beviist. Vel havde hiin Anordning paalagt Høiesteretsadvocaterne Pligter, som Advocaterne ved den Dansknorske Høiesteret skal have været befriede for, nemlig at udføre befalede Sager ved Overretten, og under visse Omstændigheder tillige ved Underretteen; men, foruden at den oftnævnte provisoriske Anordning ikke speciel er berørt i det paaankede Skrivt, saaledes er det heller ikke paa anden Maade under Sagen, imod Tiltaltes Benægtelse bleven oplyst, at de paaankede Udtryk ene og allene sigte til bemeldte Anordning; Anken imod denne Anordning er i detmindste kun formeentlig og ikke aabenbar, hvilket efter Grundlovens §. 100 er en væsentlig Egenskab, for at de udi et trykt Skrivt indeholdende Fornærmelser skal ansees strafbare; thi der tales med ganske almindelige Udtryk om, at Advocaternes Embede er uretfærdigen bebyrdet, uden at der er berørt, ved hvilke Anordninger saadan uretfærdig Bebyrdelse er skeet; og for formeentlige Forbrydelser kan ingen straffes. Da de paaankede Udtrykke saaledes, ifølge foranførte, ikke, efter denne Rets Formening, virkelig indeholde den formeentlige Anke eller Beskyldning som Actions-Ordren har tillagt samme, saa synes det overflødigt at undersøge, hvorvidt Udtrykkene i sig selv ere lovstridige, men ogsaa i denne Punct anseer Retten Tiltalte at være brødefri Jngen kan nemlig straffes for noget trykt Skrivt, siger Grundloven, med mindre han forsætlig og aabenbar har viist eller tilskyndet andre til Ulydighed imod Lovene o. s. v., hvorhos frimodige Yttringer over Statstyrelsen eller hvilkensomhelst Gienstand er enhver tilladt.