Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-02-23
Det hedder i et privat Brev fra London: at hos os i England gaaer Alting sin gamle Gang, liller rettere Klagerne blive stedse stærkere og lydeligere. J de Forsamlinger, som ere blevne holdte paa forskiellige Steder i Landet, have at er nogle af de gamle radicale Reformatorer ladet sig høre og have fundet ved deres falske Theo er meere Gehør af dem, som lide under Tidernes Tryk, end de i Grunden fortiene. Af alle Forsamlinger giør den i Birmingham den meste Op set (man vil ogsaa vide at Hertugen af Velling sen skal have giort sig megen, men forgiæves mage, for at forhindre den.) Denne Paatrængen eller Paadrivelse paa praktiske Reformer er nu bleven saa stærk hos de høiere Stænder, især hos de Torys, at Regieringen maae gribe ind med Kraft førend disse speculative Theoretiker, funne vinde Terrain. Journalen Qvaterly Re blev, som er Organet for dette Partie og hvilken det kort Tid siden forlangte en absolut Stilstand, alle Ting, har paa nye meddeelt to lange Afhandlinger og Reforme i Kirke og Statsvæsenet, hvori den blandt andet paastaaer Nødvendigheden af at fornye Underhuset ved betydelige Forandringer ihenseende til Valglovene; da Parlamentet er saameget sundet i den offentlige Tillid, at Nationen sætter sit Haab om Hielp i Nøden til Hertugen af Vellingion istedet for til Parlamentet, som ved sin Duelighed og Virksomhed vilde bevirke det, som den fornemme Ladhed nu forsømmer. Dette Tidsskrift tilstaaer ogsaa, at Tienderne vel bør conserveres til Fordeel for Kirken, men at de bør bedre fordeeles. J begge disse Henseender har dette Blad udisputeerlig Ret; thi det er dog et sandt Standal, at den høiere Engelske Geistlighed skal være saa overordentligt rigt aflagt, imedens den store Masse af Geistlige paa Landet har neppe saameget, at den til Nød kan opholde Livet, og isærdeleshed, at det skal være de Geistlige tilladt, som have store Embeder, at fortære Jndkomsterne i London, og at lade Embederne besørge af Vicars; som ere usselt aflagte. Og hvad Valgene angaaer, da er som bekiendt Maaden hvorpaa Parlamentslemmerne vælges bygget paa forældede og aldeles uretmæssige Principer og det Scandal, som foregaaer ved Valgene til Parlamentet, ved de uhyre Bestikkelser, og forskiellige lastværdige Maader for at tilkiøbe sig Stemmerne, og som Hogart i sin Tid har saa fortræffeligt skildret med sin Pensel, ligesom saamange andre med deres Pen, er en saa skrigende Uorden, og som saa aldeles contrastere mod den tiltagende Oplysning iblandt Folket, at den kan foraarsage de farlig ste Følger. At saadanne grove Misbrug blive staaende, uden efterhaanden at afhielpe dem, kan saare let foraarsage en Revolution, saasnart Tidsomstændighederne blive ugunstige og Folket begynder at befinde sig i en trykket Tilstand, thi saa er det villigt til at forklare sin Nød af Feil i Statens Jndretning. Man maae derfor haabe at Hertugen af Vellington, som med en saa kraft. fuld Haand forandrede de Jrlandske Forhold efter hvad Tidsomstændighederne udkrævede, vil giøre det samme i England, og rette disse Statsfeil saameget som muligt, og ikke overlade Statens Reform til Personer, som Hr. Cobbet og hans Lige, hvilken for nærværende Tid trækker omkring i Leeds, Manchester, Bolton og deres Omegne for at indpræke de brødløse Fabrikanter, Had imod deres Fabrikherrer og Altraae efter en Parlamentsreform; thi saadanne urolige Demagoger ere høist fordærvelige Mennesker.