Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1787-12-07
Som Du i Skrivelse til Vores Danske Cancellie haver meldet, at adskillige af Betienterne udi det Dig anbetroede Trondhiems Amt have forestillet, hvor besværligt det falder Almuen og andre Vedkommende, som behøve enten at forsvare eller forvisse sig sine Land=Eiendomme ved Aastæds= og Markeskiel=Sager. strax en limme litis at lade optage Situationskart, og Du derhos tillige haver indstile, om det i den Henseende for Bergens Stift under 9de Novbr. 1781 allernaadigst udgangne Rescript ikke maatte blive extenderet til Trondhiems Stift, siden Grundene og Motiverne tilsammen, ere lige passende paa begge Stifter; saa give Vi Dig hermed tilkiende, at Vi, i Anledning heraf, allernaadigst indtil videre ville have anordnet og befalet: 1. At i alle Aastæds= og MarkegangsTretter udi Trondhiems Stift høy Citanten for sunder Retten ved Stevningen. at rettelægge, efter Dommerens Tilspørgsel og Vederpartens lovlige Tilkaldelse. erklære, om han er fornøiet med, at Sagen uden Afridsningskart efter Beviislighederne og Rettens befaring paa dømmes; erklærer han og Vederparten, dem da fornøiet med, at Sagen uden Afridsning over Anstædet paakiendes, maae det være Underdommeren tilladt med sine Meddomsmænd, Sagen, uagtet intet Situationskart er taget, til Paadømme at antage, og derudi efter Omstændighederne at fælde Dom, 2. Skulde Citanten ansee Kart nødvendigt, tilkommer ham og at anskaffe samme, som da bør indeholde ei alene hans formeentlige Strækning, men endog den Strækning, hans Vederpart paastaaer; men erklærer han efter 11te Post ingen Afridsning at forlange, bør Vederparten, om han samme paastaaer, bestride de paa Kartet, der ligeledes bør indeholde, saavel hans som Citantens formeentlige Strækninger, medgaaende Omkostninger, uden at Citanten, hvad enten han vinder eller taber, derudi bør tage Deel. 3 Paaanker nogen af Underretten, uden taget Afridsningskart, paakiendt Sag, for Laugtinget, forholdes med Sagens Paadømme og Situationskartet, som udi de tvende foregaaende Posterer bestemt, da Laugmanden, ligesaavel som Underretten, tillades, naar Parterne dermed ere fornøiede, Sagerne, efter Aastæderne at have befaret, uden foregaaende Afridsningskart at paadømme. 4. Det forbliver, som hidindtil, at ingen Aastæds- eller Markegangs=Sag. maae, uden foregaaende Afridsningskart, af Over-Hofretten til Paadømme antages; skulde derfore nogen finde sig be følet, for Over-Hofretten at lade indkomme nogen af Laugmanden og Underretten, uden Situationskart, paadømt Sag, paaligger det ham, forinden Stevning ham til Over-Hofretten meddeles, udi sin Vederparts og de foregaaende Dommeres samt de førte Vidners lovlige Tilkaldelse, ved Conducteuren over det omtvistede, Stykke, efter Vidnernes forhen gjorte Udviisning, at lade tage en nøiagtig Afridsning, der bør tydelig vise saavel hans som Vederpartens formeentlige Strækninger. 5. Denne Afridsning, for hvis Rigtighed Conducteuren i alle Tilfælde bør staae til Ansvar, bør, paa det Parterne kunne befries for unødvendige Omkostninger, med at lade samme, som hidindtil, af de foregaaende Dommere med Aa stædet conferere, af begge Sagens Parter paategnes med det omtvistede Stykke, at overeensstemme, da den af Parterne, som skulde beskylde Kartet, bør paa egen Bekostning, imod Regres til Conducteuren, om det skulde være urigtigt, lade samme, af Dommeren med Strækningen conferere; og paa det Sagen ei desformedelst unødvendig skal opholdes, bør al Jndsigelse imod Kartets Rigtighed enten skee under sammes Tagelse paa Aastædet, eller saasnart det Vedkommende til Paategning vidnesfast anvises; ligesom og Kartet; bør inden 4 Uger derefter, eller saasnart Dommeren dertil for andre Forretninger haver Leilighed, af ham i begge Parters Tilkaldelse confereres, da Afridsningen, naar ei saaledes bliver modsagt og forfulgt, skal i alle Maader ansees for rigtig, og Vedkommende, som ei i rette Tid have Skade for Hiemgield. Og 6. De paa denne, i Tilfælde af Sagens Jndstevning for Over-Hofretten, befalede Afridsning, medgaaende Omkostninger, forskyde Sagens Parter, hver det Halve; hvorimod Citanten, om han for Over Hofretten skulde tabe Sagen og Laug mandens Dom ved Magt kiendes, bør tilforpligtes, foruden de øvrige OmkostVederparten det ninger at tilbagebetale. af ham til Afridsningen i saa Maade, udlagde. Derefter Du Dig allerunderdanigst haver at rette, og Vedkommende sligt til Efterretning at tilkiendegive, samt Os ellers at indberette, at du denne Vores befaling haver bekommet; befalende Dig Gud; skrevet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongelige Residensstad Kiøbenhavn den 13de Julii 1787.