Berlingske Tidende, 1836-05-26
Kornvarer uformalede. er et Kornland og saaledes frembringer et langt større Qvantum Korn, end det selv for bruger, vil et Paalæg paa Jndførselen af Kornvarer til Forbrug under almindelige Omstændigheder være uden Virkning, efterdi ingen saadan Jndførsel vil kunne finde Sted, og en Afgift af denne Art vil, især om den fast sættes til en Størrelse af nogen Betydenhed, i de sjeldnere Tilfælde, da Prisen paa Korn formedelst en slet Høst er høiere her end i Udlandet, have en skadelig Virkning for Forbrugerne og ved at forhøie Arbeidsprisen lægge Hindringer i Veien for alle andre Frembringelser, hvisaarsag den under saadanne Omstændigheder efter al Sandsynlighed vil blive underkastet en temporair Ophævelse. For Finantserne kan saaledes denne Gjenstand, ei være nogen paalidelig Jndtægtskilde, hvilket Erfaringen ogsaa bekræfter, da i en lang Række af Aar saa godt som ingen Told af Kornvarer er bleven erlagt. Ligesom enhver Beskyttelse ved Jndførselsforbud eller Jndførselsafgifter tjener til mere eller mindre at disse den indenlandske Producent i Søvn og til for en stor Deel at tilintetgjøre de Motiver, som ellers maae anspore ham til at bringe sine Frembringelser, til høiere Fuldkommenhed, saaledes kan ogsaa et Paalæg paa Jndførselen af Korn have tilFølge, at Landmanden mindre end ellers vil bestræbe sig for at forbedre dette Product, og hertil kan man ikke nægte, at vore Kornvarer, i Sammenligning med de fleste andre Landes Frembringelser, der træde op i Concurrence med vore, endnu høiligen trænge. En saadan Afgift vil desuden i Henseende til Beskyttelse for Agerbruget, om denne ellers derved skulde kunne bevirkes, forfeile sin Hensigt, saalænge Creditoplag for udenlandske Kornvarer bestaaer, da danske Kornvarer, der vanskeligen, kun med liden Sikkerhed, og ikkun af meget kyndige Folk kunne skjelnes fra de fremmede, i disses Sted kunne udføres af Oplaget, og til at ophæve eller gjøre nogen Jndskrænkning i denne høist gavnlige Jndretning, der nu, som et Beviis paa, hvor tidligen den 6te Juni 1788 – fornuftige og liberale Handelsideer have fundet Jndgang og Understøttelse i vort Fædreland, næsten har bestaaet i et halvt Aarhundrede, maa det velvære betænkeligt at raade. Disse af den Committee, der af Forsamlingen var bleven nedsat for foreløbigen at prøve Lovudkastet, anførte Grunde uagtet, fandt dog bemeldte Committee overveiende Grunde for, ikke at tilraade, at Afgiften ved fremmede Kornvarers Jndførsel til Danmark ganske ophæves, og disse Grunde troede den fornemmeligen at ligge i locale Forhold, navnligen i Kjøbenhavns Beliggenhed i Nærheden af Skaane. Vel ere Skatterne paa Agerbruget i denne Deel af Naboriget neppe lavere end i vort Fædreland, men deels er Arbeidslønnen der, formedelst Almuens Røisomhed og Flittighed, endeel ringere, deels staaer Prisen paa Landeiendomme – og følgeligen ogsaa Jordrenten – der lavere end hos os, og det kan saaledes neppe være nogen Tvivl, underkastet, at Kornet der frembringes med noget mindre Bekostning. Beliggenheden af den danske Hovedstad, som, især saalænge næsten alle andre europæiske Stater, der trænge til og kunne bruge vort Korn, hindre eller vanskeliggjøre sammes Jndførsel, modtager og forbruger en stor Deel af hvad ei alene Sjælland, men og flere af de danske Øer frembringe, er imidlertid saadan, at Kornet kan fra en stor Deel af Skaane, tilbringes, ei alene hurtigere, men endog med mindre Bekostning, end fra de paa Sjælland, liggende Kjøbsteder, ikke at tale om fra de nærmest liggende danske Øer, og samtlige disse maatte saaledes ved Concurrence staae tilbage for vore fremmede Naboer. Vel kunde herfor gives et Æqvivalent, naar Danmark og Sverrig forenede sig om at lade begge Staters Kornfrembringelser gjensidigen frit indpassere, men da dette fromme Ønske neppe endnu i lang Tid kan ventes opfyldt, troede Committeen at maatte tilraade, at en moderat Told paa Jndførselen af Kornvarer, som vel passende kunde ansættes til 8 pCt. af Værdien, beregnet efter et Gjennemsnit af de sidste 10 Aars Priser, bibeholdes, skjøndt det ingenlunde var undgaaet dens Opmærksomhed, at Saadant altid vil være til nogen Skade for Hovedstaden, som derved taber den Fordeel, hvilken den vilde nyde ei allene ved de lavere Priser, hvortil den sandsynligen vilde kunne anskaffe disse første Fornødenhedsartikler, men ogsaa ved den udvidede Omsætning af Udførselsvarer, som Skaane, vilde blive foranlediget til at modtage, som Betaling for Kornet. For den modsatte, i Tarifen antagne Mening, at fremmede Kornvarer maatte kunne indgaae afgiftsfrit, har ingen Stemme i Forsamlingen hævet sig, hvorimod flere have yttret den Formening, at den af Committeen foreslaaede Toldsats ikkun vilde yde Kornproductionen en ringe Beskyttelse, og at denne derfor burde bestemmes meget høiere, ligesom og en bestemt Motion er bleven fremsat om, at Tolden burde bestemmes til for Hvede 70 sk. pr. Td., for Rug 48 s. og for de andre Kornsorter i Forhold hertil, saa at samtlige Toldsatser vilde blive ansatte til omtrent de samme Størrelser, som hidindtil have været gjældende. Men i Henseende til dette Forslag er blevet bemærket, at det neppe kan findes svarende til de Producenters Hensigt, som i en Korntold troe at finde en Beskyttelse for deres Jndustri, for dem maa det upaatvivleligen være langt vigtigere, at Tolden er vis og sikker, end at den er høi, men den lavere Told maa nu vistnok ansees for at være langt sikkrere end den høiere, efterdi der gives langt færre Motiver for Regjeringen til ved indtræffende Omstændigheder at hæve hiin end denne.