JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-14
J Moritzkirken i Senlis findes endnu et af Marmor og Alebaster, forfærdiget Gravmæle, oprettet for een af hine Narre, med den Jndskrift, Ci git Therenin de S. Legier, for du roi notre sire, qui trepassa l'onzme jouillet Pan de grace 1375. (Her hviler Therenin de St. Legier, Kongen, vor Herres Nar, som døde den ellevte Juli i Naadens Aar 1375.)J. A. Galise fortæller i Italv. and its Inhabitants &c., Lond. 1820, at i Rom alle Heste og Æsler, Mankene og Halerne zirede med Baand, bringes til St. Antonie Kirken for at indvies. Anførerne for denne Ceremonie, blandt hvilke der er mange Kudske, der drive otte, ja endog ti af saadanne Creature, give Præsterne Offer og til Gjengield bestænke disse Dyrene med Vievand, og forære Eierne smaa kobberstukne Afbildninger af St. Antonius. De sædvanlige Offere ere enten nogle faa biacchi eller et Voxlys, prydet med Baand, alt efter Giverens Ævne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-14
Kjøbenhavns Børs, d. 14 September. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer, (uden Renter) 92 a 92 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4de Febr. 1829, uden Renter) 100 Rbd. r. S. eller 120 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819. 3000 Bcomk. 97 3/4. Dito 4000 Bcomk. 97. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104 a 104 1/2. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16 1/2. - Svenske Sedler 65. - Asiatiske Actier . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-14
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. kenogtyvende Aargang. No. 75. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 18 September 1824. Till Danska Allmanheten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
Efter denna forklaring hoppas jag att bade Allmanheten och Herr Professor R. inse, det allwidare skriftwexling i detta amne maste fran min sida for altid upphöra. Lund, den 9 Sept. 1824. Es. Tegner Nogle bemærkninger, vort Seddelvæsen &c. vedkommende. (Slutning; see No. 73.) Nærmere Oplysninger til det foran fremsatte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
Hvad det mere almindelige Spørsmaal angaaer, om overhovedet Papirpenge kunne gaae ligesaa godt som Guld- eller Sølvpenge, da er dette ved Erfaringen, og kunde desuden ellers være det, saa fyldestgjørende besvaret, at man ikke let i nogen Sag af Vigtighed kan have større Vished for sig; saa at alt hvad man kan indvende, at Sedlerne dog have gaaet, og endnu kunne gaae slet, ikke har meget mere at betyde, end om den samme Jndvending gjordes imod Guld-og Sølvpenge, naar Folk ikke forstode sig bedre paa disse end paa Sedlerne. Der skal være større Sikkerhed ved Sølv- og Guldpenge i et Land end ved Sedler, men naar undtages, at disse vistnok lettere kunne falskeligen efter gjøres, og at et saadant Falsknerie ogsaa let kunde blive fordærveligere end det, med hine, en Omstændighed, som hidindtil dog har været den mindste Ulykke ved Sedlerne, og som endnu vel lod sig adskilligt modarbeide, – saa finder jeg ingen synderligt større Usikkerhed ved Sedlerne end ved Sølv, idetmindste ingen saa stor, at den ikke rigeligen skulde opveies ved de Fordele, som en fuldkommen, Seddelcirculation i andre Henseender, især i occonomisk, kan yde det Almindelige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
Jeg overlader herved Sagen om vort Seddelvæsen til andres nærmere Prøvelse og Undersøgelse, og anbefaler dette mit Bidrag hertil, til en velvillig og indsigtsfuld Bedømmelse. H. P. Freuchen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
Orlogsskibet Dronning Maria.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
J Torsdags Middag løb et nyt Linieskib paa 84 Canoner, som fik det Navn Dronning Maria, af Stabelen paa Nyholm, i Overværelse af Deres Majestæter Kongen og Dronningen, Deres Kgl. Høiheder Kronprindsesse Caroline og Prindsesse Wilhelmine, Hs. H. Prinds Christian med Gemalinde, og de andre herværende Prindser og Prindsesser. En utallig Mængde Mennesker havde begivet sig ud paa Nyholm og Toldboden, for at være Vidne til dette stolte Syn Om Maaden, hvorpaa man lader et Skib løbe af Stabelen, læses i Encyclopædia Britannica følgende, som ved denne Leilighed fortjener at anføres: "For at lette et Skibs Løben af Stabelen", siger Forfatteren, og forekomme enhver Standsning deri, understøttes det af to stærke saakaldte Lazarether (Platforms, der lægges i gradeviis Skraaning mod Vandet, og paa den modsatte Side af dets Kjøl, med hvilke de ere parallelle. Paa Overfladen af denne Skraaning anbringes to Rader til hinanden svarende Planker, der udgjøre Grundlaget for en Ramme, som kaldes Afløbnings Puden, hvis Overdeel omgiver Skibets Bund, som det er vel befæstet til. Saaledes ligger Nederparten af Afløbnings-Puden, nøie overeenstemmende med den af Rammen nedenfor, fladt derpaa i Længden, under den modsatte Side af Skibets Bund, og, naar den første lider ned paa den sidste, trækker den Skibet langs ned med sig. Overfladen af begge indsmøres godt med Tælle og Sæbe. - Naar alle de fornødne Tilberedelser til at lade Skibet løbe af ere gjorte, løsnes alle Blokke og Kiler, hvormed Skibet har været befæstet, indtil dets hele Vægt gradeviis kommer til at hvile paa Afløbningspuden, som desaarsag kaldes Løbene. Støtterne, hvorved det holdes paa Stabelen indtil det Øjeblik, det skal løbe af, hugges omsider bort og Skruerne bruges til at flytte det frem, naar fornødent gjøres. Bevægelsen tager i Almindelighed sin Begyndelse, naar Støtterne ere hugne bort, og Skibet glider ned langs med Løbene, som sædvanligen forlænges under Vandets Overflade, til en tilstrækkelig Dybde, saa at Skibet kan blive flot, saasnart det naaer den yderste Ende deraf.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
Efterat vi have meddeelt en Efterretning om Maaden, hvorpaa man lader et Skib løbe af Stabelen, være det os tilladt at anføre en meget berømt Konstkjenders Skildring af en saadan Scene: "Jeg saae, siger Ramdohr i sine Studien: "et Par store Skibe løbe af Stabelen paa Nyholm. Et mere majestætisk Skuespil lader sig neppe tænke. Det er bekiendt, at Skroget af Skibet staaer paa Bredden af Vandet i en skraa Retning paa Støtter. Disse borttages, den ene efter den anden. Nu staaer Skibet frit, paa et Par Kiler nær, der endnu foran fra synes at standse det. Endeligen tages ogsaa disse bort. Man venter, at det nu strax vil glide ned. Man frygter for Udfaldet; thi ethvert Skibs Løben af Stabelen er stedse forbunden med virkelig Fare for Skibet og med tilsyneladende for den ikke saakyndige Tilskuer. Det ringeste Søm, der findes i det Løb, hvori Skibet nedglider, er istand til at kuldkaste det og beskadige dets Skrog. Man troer, at det maatte sønderknuse den Skare, der trænger sig frem som Tilstuere. Denne Betragtning forøger den Spænding, hvormed man venter Bevægelsens Øieblik. Men den indtræffer ikke i det Øieblik, Støtterne ere borttagne. Først ved Vinder, der trække Tougene, som omfatte Skibet, til sig, kommer det til at glide. Nu troer man det begynder at faae Liv, først rykker det meget langsomt ned; derpaa skrider det stolt frem og for og bag paa fremkommer Røg, der adspredes i Skyer af Vandstøv. Skibet synes at ville synke; men snart hæver det sig stolt frem igjen, og det ny Element optager den Fremmede venligen i sit Skjød. Dertil kommer Skibsfolkenes Hurraraab paa Dækket, deres Spingen med Hattene, deres Rolighed ved tilsyneladende Fare, de Omkringstaaendes almindelige Deeltagelse. I Sandhed, jeg veed intet paa Jorden, der i Henseende til det Jndtryk, det gjorde paa mig, saa meget lod sig sammenligne med den af Havet opstigende Sol, som et Krigskibs Løben af Stabelen." Skuepladsen. Mandag (20 Sept.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
Jntermezzet, Comedie i 3 Acter af Kotzebue, og en Entree. An Tyge Rothes Gruft. Vor Jym!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
Wir endlichen Geister Halten uder und selbst. Blindes Gericht. Klopstock. Hier denn ruhet der Staub eines geliebteren Todten, welchem ich Dank, innigen, heiligen, Wie dem Sanger des Mittlers, Vor dem Ewigen schuldige. Tyge Rothe. Wie bebt frendig die Seele mir, Also bedte sie jungst, da sie Dein christliches Wort vernahm und nun Gott sah. Wie allweise er Volker lenkt. O, nun seh ich nicht mehr Ursach und Wirkungen, Unabsehnlichen Strom uber die Volker hin Dunkel fluten; es schwebet Gottes Geist an den Strome hin, Licht, wie Gott, ist der Strom, seiner Vergangenheit, Seiner Gegenwart Spur. Aber des Ewigen Spur erkennen die Menschen. Jn dem Leven der Volker nicht; Nur ihr egenes Bild, Ursach und Wirkungen, Jhrer Leidenschaft Spielsen und entwickeln sie, Liegt zerrissen der Faden. Gehn sie irre im Labyrinth. Und nun finden sie nicht Gott in dem Labyrinth, Denn beim Licht der Vernunst, der sie allein vertraun, Sehn sie menschliche Werke, Nicht die Liebe des Ewigen, Sehn zur Gade nicht auf, welche zur Seligkeir, Aller Gott durch den Bund ewiger Liebe gab, Als er Mittler und Gott war, Unergrundlich der Endlichtet. Strahlt der Endlichkelt Licht denn zur Unendlichkeit. Und zum Bunde nicht auf, welchen die Liebe schlos, Ueber Menschen und Volker, Halt dann blindes Gericht der Mensch, Der im Glauben, als Christ, Gott nicht zu schauen vermag. Dieser richtete blind uder die Volker nicht, Dessen Sterbliches Liebe Hier zur Theuren ins Grab gesenkt. Herrlich, ehrenvoll Grab unter den Grabern Dans Monumentes Geprang stort die Verebrung nicht Welche Leben und Liebe, Dein gebliebenes Denken wirkt. Zur Verehrung, die Dir weihet Dein Vaterland, Danket Telyngesang Dir in dem Rubehain, Denn Du zeigtest den Weg mir, Den ich wollte und doch nicht saa Wenn ich tren nungeliebt König und Vaterland, Treu gewandelt den Weg, die Du mir gleich erschufsk Las dann neden mir, Gott, ruhn, Las und schlummern, wie Diese hier. *) Tyge Rothels Liebe zu seiner Gattinn, deren Leben er schrieb, brachte ihn ins Grab. JhrTodesjahr ward auch das seinige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
Kjøbenhavns Børs, d. 17 September. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer, (uden Renter) 91 a 91 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4de Febr. 1820, uden Renter) 100. Rbd. r. S. eller 120 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819. 3000 Bcomk. 97 1/2. Dito 4000 Bcomk. 97 1/2. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 15 a 16 1/2. - Svenske Sedler 55. - Asiatiske Actier .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-18
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 200001300 Mo Enogtyvende Aargang. No. 76. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 21 September 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
Reisen til Hamburg. (Fortsættelse; see No. 70.) Bygningerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
J Europa gives der neppe en Stad, som indeholder flere Carricaturer af Bygninger end Hamburg. Det er en Sammenblanding af Gammelt og Nyt, der næsten ikke har sin Mage, men det første har i høi Grad beholdt Overvægten over det sidste. Jeg kan ikke sammenligne denne Stad med en stor Biekube, thi ellerne ere deri alt for symmetrisk inddeelte og for reenlige. Vilde jeg end ligne Stadens vindskibelige Indbyggere med flittige Bier, saa er Staden, selv dog langt fra ingen Biekube.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
Hamburg med sine 8000 Huse er et Slags Verden i det Store, hvert af disse Huse igjen en Verden i det Smaa. Man maa ikke tænke sig et Huus i Hamburg som et Huus i Kjøbenhavn. Forskjellen er i Almindelighed meget stor. Man boer her enten paa Sahle, i Boder, Kieldere eller Huse. Sahlene ere de øvre Etager af Husene, til hvilke sædvanligen en Trappe fører op fra Gaden af. De have ingen videre Forbindelse med Huset, som har sin særegne Indgang. Tildeels ere de tre, fire til fem Etager høie, vende ud til begge Sider, og have heller indbyrdes intet videre Fælleskab, men enhver af disse Boliger er skilt fra den anden og bestaaer sædvanligen af en Forsahl, paa hvilken en Skorsteen er anbragt, af een Stue, men aldrig flere end to Værelser, og et eller to Kamre. De høre altid til det Huus, hvortil de ere byggede og kunne aldrig sælges særskilte. Boderne ere smaa Huse paa een Etage. De staae ingensinde ved Gaderne, men i Gangene og Gaardene. J samme er sjeldent mere end et Værelse, stundom et Kammer og noget Loftsrum. De Hamburgske Kieldere maa ikke sammenlignes med de Kjøbenhavnske, der ofte ere ligesaa smukke og rummelige som en Stueetage. En stor Deel af dem bestaar af underjordiske Huller, mere skikkede til Boliger for Grønlændere end for cultiverede Europæere. Jmidlertid gives der ogsaa Vaanings- og Udsalgskjeldere, hvoraf der betales i aarlig Leie 5 til 600 Mk. og derover. For det meste findes i samme kun et Værelse. En stor med Brostene belagt Forstue indbefatter Jldstedet, og tjener til Sovepladser, Brændes Opbevaring o. s. v. Disse yderst usunde Vaaningssteder ere, især i de lavere Egne af Altstadt, ofte, ved Oversvømmelser, ganske opfyldte med Vand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
Foruden de store Gader haves Gange, Twieter, Gaardspladser (Höfe), Huuker, Dorte eller Hörn &c. Af alle disse Benævnelser sees, at der neppe gives en mathematisk Figur, hvis Typus man ikke finder i Hamburg. Faa ere de egentlige reelle Gader, som Neuen wall, Jungfernstieg &c. Mange af de saakaldte Gange ere endog smallere end Permadsens Gang i Kjøbenhavn, og næsten alle labyrinthiske Smut stræder, hvori sædvanligen kun en og ofte aldeles ingen Vogn kan kjøre. Naar man gjennem Porten ved Svaneapotheket seer ind til Permadsensgang, saa har man en temmelig tydelig Forestilling om de Hamburgske Gange. Husene ere endnu uslere end der, Smudsigheden og Jlde lugten endnu større, Brolægningen afskyelig og man finder det næsten ubegribeligt, hvorledes Menneskeskabninger kunne leve og aande her. Men ligesom man om mange Syge siger: hvor der er Liv er der ogsaa Haab, saaledes kan man ogsaa sige om enhver Vraa i Hamburg, hvor der er Haab der er ogsaa Liv, thi intet underjordisk Hul er her saa dybt, at jo Haabet om at kunne finde et nødtørftigt Udkomme fremlokker der Liv. Ingensteds gielder mere, i sin hele Udstrækning, det Ordsprog, hvor der er Hjerterum, der er ogsaa Huusrum, end her. J disse underjordiske Huller, som egentligen kun ere passende for Muldvarpe og deres Lige, opslaae hele Familier deres Bolig, leve, avle Børn, føre Huusholdning og ere Medlemmer af den overjordiske Deel af den fri Forbundsstad Hamburg. De saakaldte Höfe ligge bag Husene og ere egentligen Baggaarde, som man gaaer ind til fra Gaden, men de ere saa mørke og lave, at man her kan lære den Konst, som ellers kun læres ved Hofferne, at krumme Ryggen, naar man vil frem. Der er det endnu mere ureenligt og ildelugtende end i Gangene. Twieter er egentligen kun Stræder, der forbinde de større Gader og med hvilke man maa være nøie bekjendt, dersom man ikke vil forvilde sig i disse Labyrinther. Men selv i de færreste større Gader kunne to Vogne kjøre ved Siden, af hinanden. Da der intet Fortoug gives og Rendestenen ligger i Midten, saa maa man, forikke at blive overkjørt, bestandigen holde sig til Husene, der lykkeligviis ere saa besatte med Steentrapper, at en Retirade altid bliver muelig. Men hvert Øjeblik er man udsat for at blive lemlæstet, og uden Tvivl komme ogsaa mange ved den uophørlige Færdsel virkeligen til Skade, i hvorvel de fleste Fodgjængere ere temmelig vante til at undvige de sig krydsende Fragt vogne, Offenbachere, Giger o. s. v. Jmidlertid gives der vel faa Stæder i Europa, hvor man støder paa saa mange Krøblinger og skrutryggede Mennesker, som i Hamburg. Dertil bidrager ikke blot den anførte Omstændighed, men ogsaa Husenes overordentlige Høide og overdrevne Mængde Beboere. Børn ere der, hvor Flokken, er stor og Opsigten med den ringe, ideligen udsatte for at falde ned af de høie Trapper og lemlæstes ved Faldet. Jeg havde altid hørt meget tale om de mange Skrutryggede i Hamburg, og Hændelsen vilde, at den første, der skulde møde mig paa Hamburgsk Grund var en Pukkelrygget, der sad tvers paa en Hest, og kjørke en Karre. Lignende Ulykkelige fandt jeg siden i Overflødighed i Byen selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
J Henseende til Steentrappernes Reenlig holdelse uden for Husene ere de Hamburgske Huusmødre sande Antipoder af de Kjøbenhavnske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
J Kjøbenhavn bryder Huusmoderen, var hun end nok saa meget for Reenlighed, sig ikke meget om, hvorledes Trapperne see ud til Gaden, Sieldent feies og næsten aldrig vaskes de. I Hamburg derimod sætte fleste Huusmødre et Slags Fortjeneste i at lade Trapperne og Fliserne vaske, og mod den uophørlige Vasken og alt for overdrevne Reengjøren har endog Øvrigheden seet sig nødsaget til at udgive en Forordning, som kun lidet frugtede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
Hamburg har i det Hele taget kun faa ret smukke Bygninger inden for sine Volde. Det forekom mig som en gammeldags Spitsborger, der har Grunker nok, men i sin Paaklædning iagttager en Sparsommelighed, der ved første Øiekast opvækker den Tanke, at han er meget fattig Vil man have Guld og Sølv i Stænger og Mynter, Varer fra alle Zoner - Alt hvad der er godt at spise og lysteligt at see til, saa gaae man til Hamburg. Men søger man Mindesmærker paa en god Smag i Bygningskonsten, saa vil man ikke finde dem der saa let. Seer jeg denne Tydsklands første Handelstads Børs, saa forekommer den mig som en Millionair i en Skindpelts; thi mangen Stald i Danmark er smukkere end den Hamburgske Børs. Den ligner mere et stort Vognskuur end Samlingspladsen for en Deel af Verdens rigeste Handelsstand. Bygningen ligger et Trin lavere end Gade broen, ved og ovenfor Canalen. Den er 112 Alen lang og over 94 Fod bred, dens hele Flade indhold 11,000 Qvadratfod. Den bestaaer egentligen af den gamle og den ny Børs. Den første er ubedækket, den sidste hviler paa fjorten dobbelte Søiler, hvorpaa Handels- og Skibsefterretninger opslaaes. Over den ny Børs er indrettet en Børssahl, hvor Auctioner og Handelsforsamlinger holdes. Børsquctionerne i Hamburg udmærke sig derved, at intet Hammerslag finder Sted. Auctionarius raaber ved hvert Bud der skeer, immer beser, immer beser og den, hvis Navn han nævner, er Kjøberen. Naar han saaledes f. Ex. opraaber et Dusin Lysestager, saa siger han: 6 Mk. für das Paar 6 Mk. 4 s. immer besser. - 6 Mk. 4 s. immer besser. - Hans Runkel. Kjøberens Navn og Prisen indføres nu umiddelbart derpaa i Protocollen. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
Om Blomstertræers Salg. En af de mindre Handelsgrene, der just ikke ere saa ganske ubetydelige, men aldeles ikke synes at staae under noget mueligt Slags Opsyn, er Handelen med Blomstertræer. Omløbende Koner og Piger a. falholde saadanne Træer. Man kjøber dem, og bliver ofte narret dermed. Efter adskillige Dages Forløb gaaer det Træ, som ved Indkjøbet stod i skjønneste Flor og betaltes dyrt, ud; man maa da slænge det bort, og har intet for sine Penge tilbage, uden en Leerpotte med Jord. Skulde Misbrug af den Natur ikke kunde forebygges, naar enhver Berettiget maatte sætte et saadant Mærke paa Potten af de Træer, han falholder, at man, i paakommende Tilfælde, kunde vide, til hvem man har at holde sig?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
Udenlandske Efterretninger. Efter Forlydende agter Hr. Landinspecteur Gudme i Kiel, at udgive en Haandbog i Vandbygningskonsten. Ligesom de Forfattere, der have skrevet om Hydrotechniken, kun meer eller mindre udbrede sig over visse Gjenstande, der svare til deres foresatte Endemaal, saaledes mangler unægteligen, i Literaturen et Værk, hvori de i forskjellige Skrifter afhandlede Vandbygningsværker systematisk, fremstilles, paa det den begyndende Hydrotekt kan i Sammenhæng lære hvad han ønsker at underrettes om. Et saadant Værk maa derfor ikke blot være Vandbygningsmesteren, men ogsaa Enhver, der i det practiske Liv sysselsætter, sig med denne Videnskab og har Jnteresse derfor, velkomment. Maatte dog Forfatteren ret snart glæde os med sit Arbeid og ikke af Mangel paa en Forlægger blive nødsaget til at lade det blive utrykt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
Da nu den Udstilling, som hvert andet Aar finder Sted i Jnstitutet for Metalarbeidere her i Staden, saavel af Elevernes som af Andres Arbeide, ifølge de først i Sommeren skete Bekjendtgjørelser, snart vil tage sin Begyndelse, saa var det ønskeligt, at der vilde være at see samlet noget af hvert Slags Metalarbeide, som forfærdiges her, tilligemed Priserne paa samme og Addresse, hvor det kan faaes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
I Hornbeks Fiskerleie har en Fisker, Marcus Mathiesen, i disse Dage optrukket i sit Bundgarn en levende Skildpadde. Mueligt er det den samme Padde, som for et Par Aar siden af og til lod sig see i Vandet ved Langebro, snart imellem denne og Stakkaderne, snart imellem Lange og Knippelsbro, men altid undveg de Fiskere, der gjorde Jagt efter den. Efter al Sandsynlighed er den ved Skibbrud eller anden Leilighed sluppen ud fra en Vestfarer, der havde den ombord. Den skal i Morgen sælges paa Kjøbenhavns Fisketorv, hvor nok aldrig tilforn en saadan Skabning har været til Fals.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
Blandede Efterretninger. J Revne Encyclopedique læses en anbefalende Anmeldelse af N. Fürstes "Vermischte Schriften, 2 Th. in 12. Wien 18237, ved Hr. Heiberg. Hr. Fürst, siger Anmelderen, har i adskillige Aar opholdt sig i Wien, hvor han er bleven saa fortrolig med det tydske Sprog, at han skriver det med Lethed, ja endog med Zirlighed. Men man opdager i alle hans Skrifter, et Slags Frygt, der røber deres Oprindelse og som locale Betragtninger have tilraadt Forfatteren. Det første Stykke i denne Samling er et Udtog af et meget omstændeligere Værk: Prof. Engelstoft om Staden Wiens Befrielse ved Polakkerne 1683, hvor den blev beleiret af Tyrkerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
Da den østerrigske Censur har troet, ikke at burde tillade Trykningen af dette Værk, saa har Hr. Fürst gjort et Udtog deraf, og man bør ikke undres over, ei at finde deri adskillige velbekjendte Anecdoter, som den uforsonlige Historie har helliget. Det er ikke det eneste Stykke, hvori Hr. F. sysselsætter sig med sit Fædrenelands literaire Frembringelser. Han meddeler ogsaa Underretning om Tilstanden af den dramatiske Konst i Danmark. Denne Notice er kun lidet væsentlig; men de Forfattere, han omtaler, ere bedømte med megen Upartiskhed. Et tredie Stykke indeholder Efterretninger om Thorwaldsens Levnet og Arbeider. Disse Efterretninger ere meget interessante og det havde været at ønske, at Hr. F. havde gjemt dem i sin Pult, for at tilføie en Mængde Oplysninger, som mangle. De øvrige Artikler, som disse to smaae Bind indeholde, bestaae af tre dramatiske Udkast, adskillige Flyve digte, Forsøg om Wiens Jndbyggeres huuslige Liv, Sæder og offentlige Forlystelser, og andre Æmner. Af de af os anførte Aarsager har Forf. Grund til at fordre, at man bedømmer ham med Overbærelse. Hans Hovedfeil er, efter vort Skjønnende den, at han ender ofte sine Artikler netop i et Øieblik, hvor Læseren venter at faae noget at vide. For at bøde paa den, store Fattigdom af politiske Nyheder, fremkomme nu Udgiverne af offentlige Tidender af og til med de forunderligste Fortællinger. F. Ex. J Ardennesskoven har man nyligen fældet en Eeg, i hvis Stamme fandtes gamle Offerfade og Samnitiske Mynter, 276 Aar. ældre end Roms Opbyggelse, hvoraf sluttes, at Træet maa være 3600 Aar gammelt – uagtet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-21
efter alle Sagkyndiges Forsikkring, den høieste Alder, en Eeg kan opnaae, er 800 Aar. - Rusland lever en Enkefyrstinde Sw (hvorfor nævnes ikke hendes fulde Navn?) paa nitten Aar, som eier en Capital, der giver 4 Million Rubler i Renter (altsaa, beregnet til 5 PC., 80 Mill. Rubler), men da hendes eneste Barn nu er død, saa tilfalder, efter Testamentet, denne uhyre Capital Fyrstens Brødre, og Enken maa nøies med en Syvendedeel, saalænge hun lever ugift, og med 37 Rubler, naar hun gifter sig, hvilket har kastet den arme Kone paa Sygeleiet.