Politivennen, 1802-01-01
Til Bedste for mange agtværdige Damer. Disse Linier have til Hensigt at lægge for Dagen et behageligt og kraftigt Middel til at formilde endeel agtbare Personers og Familiers Kaar, der uagtet Kongens og Publikums Gavmildhed ikke ere uden Kummer, og ved Virksomhed og opfindsom Flid at fordrive Ørkesløsheds og Trangs og Kedsomheds forenede Tyranie. Anmælderen agter sig lykkelig, hvis de Personer, han skriver dette for, vilde skænke ham deres Opmærksomhed. Behøver man at ønske mere for en Tanke, hvis Kilde er reen, og hvis Hensigt er almeennyttig. Da Smagen for Broderier nu er den herskende Modes, igjennem alle Statens Klasser; Da Lysten til denne Øjet saa behagende Forskjønnelse kan skabe og vedligeholde en, Nationen selv helliget, nanional Næringsgren; Da endelig ingen uden de Fremmede hidtil have skaffet os disse Prydelser, hvorved saavel Toldindkomster lide Jndustrihæder, hvis Pung; som Nationsens, de beskatte; Hvi skulde det ikke være tilladt at ønske, at denne Smag og denne behagelige Jndustri gjordes fordelagtig for Landet, og at forestaae Forholdsregler i denne Henseende, der ere den landsfaderligste Regiering værdige. Anmælderens Jdee var den, at et Kongebud gjorde vitterligt, at Brugen af Broderier i et vist Tidsrum, f. Ex. et Aar, skulde være tilladt; at fremmed Broderie ikke allene strængeligen forbødes, men at Hs. Maj. med største Mishag vilde ansee Brugen deraf, medens han ønskede og med Velbehag vilde ansee enhver Fremvext af det nationale Broderie, og de Personers Patriotisme, der gave det Fortrin for det fremmede. De danske Stater og især Hovedstaden tælle et betydeligt Antal af agtværdige Fruentimmer, der ikke have andet til Underhold end en Pension, alt for liden for deres Nødvendigheder, men trykkende nok for Staten, der altsaa nødes til at modtage Velgjerninger af Venner, imedens deres Hjertes Ønske er hellere at kunne være disse og Staten til Tjeneste, end til Udgivt. Det er ligesaa bekjendt, at København har mange Fruentimmer, der ere fuldkommen istand til at undervise i Broderie, at mange agtbare Familiers Børn have gjort store Fremskridt i denne skjønne Kunst. Og det var let at fremvise Dansk Broderie, hvis Smagfuldhed og Skjønhed kan staae ved Siden af det bedste Fremmede. Men en urimelig, Moraliteten og Selskabet lige skadende Fordom, som at den, derlever af anstændig Flid, eller derved forbedrer sine Kaar, skulde tabe noget i Agtelse, slapper de kunstigste Hænder, og saaledes skiller en ilde forstaaet Stolthed mangen Familie ved den ædelste Hielpekilde. Lad disse Personer indbydes og opmuntres af dem, hvis Yttring er istand til at dæmpe en saa skadende Fordom. Lad en Priis sættes paa deres nydelige Frembringelser, der kan give dem Agtelse for deres Konst. Ogsnart vil det vorde Meningen at den, der hielper sig og sine kjæreste Venner ved en prisværdig Brug af Tiden, er langt over den der gjør sig paa en barnagtig Maade til af at fortære en Pension i Ørkesløshed. Nationsen vil hædre disse vakre Syslerinder med sit kostbare Bifald, og enhver Tænkende vil skænke dem sin Agtelse, som nyttige Borgerinder for Staten og deres Kreds. For Staten, da deres Hænder tilbageholde i den en betydelig Summa, der nu udgaaer til fremmed Broderie, og for Enkelte, ved det Underhold deres Venner nyde ved dem, og det Exempel de give deres Bekjendte. Men da maae ogsaa Landsmænd sætte en Ære i at bære indenlandsk Broderie og med patriotisk Jver give det Fortrin for det Fremmede. Den der gjør dette, gjør Staten en Tjeneste, der ikke er meget mindre, end den prisværdige og fordomsfrie Brodererindes egen. Og heri være den elskte øverste Families, Hoffets, og Stadens vakkreste og meest agtede Huusfædres og Huusmødres Exempel det første. Mere behøves ikke. Den opvakte Kappelyst, den ved Vanen forøgede Færdighed, vil efterhaanden gjøre Priserne mere modererte; Personer af Smag ville gjøre sig en en Fornøjelse af at give 8deer til Sysselens Simplifisering uden at Smag uld heden tahes, og man vil snart befinde sig istand til at rivalisere eller overgaae Udlænderinden; det silkerste Middel mod fremmed Broveries Jndforsel. 4ette ver da Anmælderens Jdee, at forandre et behageligt Talent til en nyttig og indbringende Nasionalflid, og saaledes forjage af vore Beder, disse betydelige Sortementer (nu tigange større end før) af fremmede Broderier, som ere en Skat paa Jndvaanerne og et Tab for Staten. J København kunde oprettes en Bod blot hertil, med et tilhørende Kontor, hvor Broderierne henbragtes, nummereredes mærkedes og protokolleredes tilligemed Ejerindernes fastsatte Priser. Hver Ejerinde fik et Beviis fra Kontoret, og Protokollerne vilde altid vise hvad der var solgt eller i Behold. Til Udsalget maatte helst ønskes artige, velopdragne og sædeligs Fruentimmer, ligemeget om unge eller aldrende. Enhver Person af Følelse og Sæder veed, hvor behageligt det er for en Køber, at handle med en høflig og anstændig Sælger.