Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1793-03-09
Fortsættelse af No. 9. Den 29de Januarii, Hans Majestæts Kongens Fødselsdag, blev om Morgenen fra 2de paa Rehden udlagte Hr. Raadmand Moe og Hr. D. Jsaachsen tilhørende Skibe, der vare behængte med en Mængde af forskiellige Nationers Flage, saluteret fra ethvert med 27 Skud. All her værende geistlige og civile Embedsmænd og de fornemste af Borgerskabet vare indbudne til Middagsmaaltid hos Stiftamtmanden Hr. Kammerherre Levetzov, samt de Militære hos HerObristlieutenant Tobiesen. Da Hans Majestæt Kongens Skaal skulde drikkes, blev først siunget 2de af Herr Rektor Gjør og Raadmand Glukstadforfattede Arier: Mel. For Norge Kiempers Fødeland &c. Kom Brødre, kom til Skaale Klang, Vor Jubel Vidne bære, At Hiertet taler i vor Sang, Og det er Nordmands Ære; Vi drømme Patrioter ei, Som digte sig Despoter, Nei, Chimærisk Ligheds Lokke-Sang, Spilt i vor Nord vil være. Saa stor er Tvilling-Rigets Held; Dets Konger Landets Fædre, De søge kierlig Folkets Vel, Og Borger=Pagten hædre, Som bød, styr du os faderlig, Og frie og troe vi lyde dig, Af Kierlighed til eget Vel; Saa svore vore Fædre. Og hellig er os Fædres Pagt; Saa fast som Norges Fielde, Vor Troeskab haaner med Foragt Hvert Stød mod Thronens Vælde; Thi Kongen ønsker hver Mands Vel, Og Thronen hævder Ret og Skiel; Og derfor Sværmeriets Magt. Hos os kan aldrig gielde. Nei, Vi Dig elske, Christian Vor Konge, Ven og Fader, Vort Vel Du fremmer, hvad Du kan, Og Frieheds Lænker haver: Din Fødsels Dag glad signe Vi, Og Fryde-Skaal vi stemme i; Og med os bad hver Norges Mand: Lev Christian, vor Fader; Du leve med Din elskte Søn, Vort Haab, og Rigets Stytte, Saa lød i Gaar hver Nordmands Bøn, Alfader ham beskytte. Han stor i sande Dyder er, Og Folkeven og hver Mand kier; Alfader, hør vor Skaal, vor Bøn Lev, Friedrich, os til Nytte, Vi ofte see Din Fader Fryd, Marias Moder-Glæde! Prindsessen ligne Moders Dyd! Gid Søn hernæst vi qvæde! Ja gid vor Konge-Stamme maae J Flor til sildigst Slægter staae; Vort Konge Huuses Held og FrydEr Nordmands Skaal og Glæde! Brødre, i Dag er vi samlet til Fryd, Jntet forstyrrer vor billige Glæde; Lad os ved Sang og Trompeternes Lyd Bortage al Sorg fra vort Sæde, Medens at Frankerne ofre sit Blod For at udrydde den Slaviske Vane, Sidde vi trygt under Frihedens Fane, Elske og drikke og ønske dem Mod Christian! Dig, som os skiænkde det Hæll, Frihedens høieste Gode at nyde, Dig, som mishager selv Navnet af Træll, Vi glade og villig adlyde. Christian, glade vi nævne Dit Navn! Smiger flød aldrig fra Nordmandens Læber; Men vel hans Blod for hver Konge, som stræber Stedse at fremme hans Fødelands Gavn. Frihed og Liighed i Handel Du gav, Gjorde os lige med Daniens Sønner: Derfor hver Nordmand Dig indtil sin Grav Med Troskab og Kierlighed lønner. Var Du tilstæde, vi gav Dig vor Haand; Tryggere Pant vi Dig ei kunne skikke, Men, da vi savne Dig, glade vi drikke: Skaal for vor Konge, Hans Søn, og vort Land! Derpaa blev, under bestandig Musik, fra det ene af bemeldte Skibe affyret 27 Skud, som det andet med ligesaa mange besvarede. Samme Salut blev igientaget, saavel ved Erindringen af enhver af de øvrige Kongelige Personer, som ved forskiellige andre Skaaler. Under Maaltidet ankom en Officier med en Hilsen fra Herr Obrist lieutenant Toblesen, at han og hans Selskab havde erindret Herr Stiftamtmanden og den heele civile Etats Velgaaende. Hvorpaa den militære Etats Skaal, under de sædvanlige Skud, strax blev drukket, og en civil Embedsmand afsendt til Herr Obristlieutenanten med lige Hilsen. Maal. tiderne vedvarede, under forskiellige muntre Sange, til Klokken 7 om Aftenen, da Herr Obrist lieutenant Tobiesen selv, tilligemed sit heele Selskab, kom for at komplimentere Herr Stiftamtmanden, som, efter deres Bortgang, paa ligeMaade forføiede sig til Herr Obristlieutenanten; Uden for Stiftamtmandens Gaard havde forsamlet sig en stor Mængde Folk, som under bestandigt Hurrageleidede Selskabet baade frem og tilbage. Begge Skibene vare om Aftenen illumineret med en Mængde Lamper, som gave et herligt Syn, og brændte til Klokken 12 om Natten, da fra ethvert Skib blev saluteret med 27 Skud, og saaledes endte denne Dags Høitidelighed. Dagen derpaa blev i det dramatiske Selskab opført Komedie, tilligemed en Prolog, hvorved de 2de Arier: Brødre, i Dag er vi samlet til Fryd, og Kom, Brødre, stemmer i med mig, bleve siungne, og Chorus af samtlige Tilskuere igientaget. Saavel for som efter Komedien, og ved begge Arierne, blev affyret 27 Skud.