Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Nyeste. kilderie af Kjøbenhavn. Fireogtyvende Aargang. No. 75. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brysserne. Tirsdagen den 18 September 1827. Benavides, først Underofficeer i spansk Tjeneste, siden Anfører for sydamerikanske Jndianere. Følgende Fortælling om denne Mand, hvis Navn ofte bliver nævnet i de nyeste Beretninger fra og angaaende Amerika, indeholder Omstændigheder, som grændse til det Utrolige, og hvis Sandfærdighed man lettelig kunde omtvivle, derciers, Kapitain Halls, Underskrivt. Vincent Benavides var en Fangevogters Søn i den lille By Quirihen, og barnefødt i la Conception. J Begyndelsen havde han taget Tjeneste i den spanske Armee, men gik siden over til Jnsurgenterne, hvor han erholdt en Grenadier-Sergeants Post. J Membrillas deserterede han over til den fjendtlige Leir, og blev kort efter fangen i den mærkværdige Træfning, som General Makenna leverede. Nu skulde han stilles for en Krigsret, men benyttede det Øjeblik, da Independenternes Armee var sysselsat som den ikke var bekræftet ved en engelsk Offimed Forberedelserne til et natligt Overfald, tilat sætte Jld paa et Magazin og tage Flugten, under den Forvirring, som derved opstod. J Aaret 1818, efter Slaget ved Maypo, blev han atter fangen. Da han, foruden Desertionen, ogsaa havde gjort sig skyldig i adskillige Mord, blev han, tilligemed sin Broder og adskillige Medskyldige, dømt til Døden. Forbryderne førtes til San=Jago, hvor de bleve skudte; men ved Executionen blev Benavides kun farlig saaret og anstillede sig som død. Ligene bleve bort slæbte og henkastede til Føde for Gallinazos, et Slags Ravne. Sergeanten, som skulde besørge denne Forretning, var en personlig Fiende af Benavides, fordi denne havde foraarsaget en Deel af hans Slægtningers Død, for nu at køle sin Hævn, trak han sin Sabel, og gav med denne adskillige kraftige Hug i den Skindødes Hals. Benavides havde Mod og Aandsnærværelse nok, til ogsaa at udholde dette, og blev uden at give en Lyd eller røre et Lem, rolig liggende iblandt Ligene, indtil det blev Nat; derpaa reiste han sig med Møje, og naaede i en høist jammerlig Tilstand en nærliggende Hytte, hvor han høimodigen blev modtagen og pleiet. Paa samme Tid pønsede General San Martin paa sin Expedition til Peru, og søgte duelige Folk. Han erfarede, at Benavides levede; han kjendte hans Talenter og Mod, og ansaae ham for duelig til at understøtte de paatænkte Operationer. J Begyndelsen saae han ikke paa sine Redskabers Løn, naar han kun naaede sit Maal. Man har paastaaet, at denne forvovne Røver havde underrettet San Martin om sin Flugt, og at Sidstnævnte har havt en Sammenkomst med ham ved Midnat paa Torvet i San Jago. Til Kiendetegn havde de aftalt tre Slag med et Fyrstaal, hvilket Jngen kunde lægge Mærke til San Martin begav sig alene, men bevæbnet med et Par Pistoler, til denne Rendevous, hvor han allerede forefandt den ligeledes bevæbnede Benavides. Efter en lang Samtale hvervede Patriot Generalen Benavides for sin Tjeneste, saaledes, at han først skulde tjene ved den Armee, som Chili havde udsendt imod de araucanske Jndianere, men desuden være beredt til, igjen at begive sig til San Martin, saasnart denne var færdig til at afgaae med Expeditionen til Peru. Benavides svarede ikke til de Tanker, man havde om ham, thi efterat han snart havde lagt sig ud med sin General, skiftede han Parti og tilbød Jndianerne sin Tjeneste, der ansaae sig lykkelige ved at have en Mand i sine Rækker, som var berømt for sit Mod og sin Virksomhed. Hans Krigserfaring og medfødte Vildhed, gave ham snart en stor Overvægt over disse Folk; de udnævnte ham til øverste befalingsmand. Han samlede nu en stor Magt, ødelagde Chilis Grændser, gjennemstreifede den høie Bred af Bibio, og gjorde Chilleserne, hvis hele Magt var samlet paa eet Punkt til Peru-Expeditionen umaadelig Skade. Benavides nyttede Omstændighederne godt, ved sit heldige Jndfald i Chili havde han endmere forøget sin Jndflydelse hos Araucanerne, og da han allerede i Aanden ansaae sig for en mægtig Monark, saa holdt han det overeensstemmende med sin Værdighed, nu at maatte have en Flaade, ligesaavel som en Armee. Desaarsag bemægtigede han sig, understøttet af sine forvovne Kammerader, adskillige Fartøier. Om Natten, og medens de laae for Anker ved Kysten, overfaldt han først den amerikanske Hvalfiskjæger Hero og strax efter den amerikanske Brig Hersilia, da denne paa Tilbageveien fra Øen Shetland, havde lagt an ved Den Santa Maria. Dette Fartøi laae for Anker i en lille Bugt, ligefor Arauco, Landets Hovedstad og Middelpunctet for en skrækkelig Kamp imellem de gamle Spaniere og de uafhængige Jndianeri dette District. Matroserne, som ikke agtede nogen Fare, vare sysselsatte med at indtage Vand, omtrent en Miil fra Arauco, da en bevæbnet Bande brød frem af en Skov, overfaldt dem, bandt deres Hænder, og lode dem bevogte ved Strandbredden. Disse værdige Tilhængere af Benavides bemægtigede sig nu strax Hersilias, Baade, sprang ombord paa denne Brig og overrumplede Capitainen samt de fire Mand, der vare blevne tilbage som Vagt. Disse bleve, ligesom de øvrige, tagne til Fange og ligeledes indsluttede i det underste Skibsrum. Nu lettede de Anker og løb ind til Arauco, hvor Benavides modtog dem med Kanoners Torden af vaiende spansk Flag. Næste Nat blev Capitainen, tilligemed sit Mandskab, sat i Land og i nogen Afstand fra Byen mønstret af Benavides, som endnu fratog dem Alt, hvad de havde hos sig. Ved denne Leilighed satte man dem Pistolen for Brystet. Dagen efter førte man de Ulykkelige til Byen, hvor de fornemste Jndvaanere havde forsamlet sig og Enhver valgte sig en Tjener iblandt dem. Da Capitainen og fire andre ikke havde fundet nogen Herre, saa tog Benavides Capitainen paa sin Part, og overgav de fire Matroser til nogle Jndivider, hvem han under Dødsstraf gjorde ansvarlige for dem. Kort efter bleve Fangerne atter sammenkaldte og opfordrede til at indtræde som Soldater hos Søe røverne. J den Overbeviisning, at en Vægring vilde koste dem Livet, indvilligede Allee. Efteren Maaneds Forløb udrustede Benavides Brig gen Hersilia, deels med sine egne Folk, deels med sit forrige Mandskab. Han sendte den til Øen Chiloe, for at søge Bistand hos Spanierne. Skibet blev commanderet af en Matros, hvem man havde betydet, at et Forræderie vilde koster Capitainen og de øvrige Fanger Livet. Denne Trudsel havde den forhaabede Virkning; Briggen udførte lykkelig sit Hverv, og medbragte paa Tilbagereisen en 21 Punds og fire opundige Kanoner, tilligemed 2 Feltstykker, Munition, 11 spanske Officierer og 20 Soldater. Denne Understøttelse ledsagedes af en smigrende Skrivelse, thi Chiloes Gouverneur afgav, som en god og trofast Undersaat, Vaaben imod Patrioterne, og ansaae det, under disse Omstændigheder, overflødigt at bekymre sig om hans Medforbundnes Moralitet. Ogsaa den engelske Hvalfiskjæger Perseverance faldt i Hænderne paa Benavides, og derefter ligeledes den amerikanske Brig Occan, som havde adskillige Tusinde Geværer ombord. Sidstnævnte Skib var fragtet i Rio Janeiro til Lima, og havde, formedelst Mangel paa Vand, lagt an ved Den Santa Maria, hvor det, ligesom de forrige, blev overrumplet og taget af Benavides. Alle disse heldige Foretagender kunde ikke andet end giøre Søerøveren overmodig. Han fattede den Plan, at organisere en regelmæssig Armee og gaae løs paa San Jago, imedens at hans Flaade blokerede Valparaiso, og han troede, inden kort Tid at kunne erobre Chilli. For Udførelsen af denne Plan stode betydelige Hindringer iveien, men det afskrækkede ikke en Benavides; først gjorde han de fangne Matroser til Soldater, holdt dem til Lydighed og stræng Tugt, og lærte dem snart Haandgrebene med Geværet og de nødvendige Bevægelser. Capitainen paa Skibet. Perseverance, som var greben i et Forsøg paa at flygte, fik Dødsdom, og en Matros, hvis Desertion ligeledes forulykkedes, blev strax huggen i Stykker, og hans Liig udstillet til Skue, som Advarsel for de øvrige Fanger. Med al hans Characteer-Vildhed manglede det ikke Benavides paa Talenter; han var virksom, kraftfuld og modig. Af Hvalfiskfangernes Spyd og Harpuner blev gjort Landser for Cavalleriet og Hellebarder for Infanteriet; ogsaa Seilene bleve brugte til Soldaternes Beklædning; Skibs tømmermændene maatte forfærdige Pontons og Train-Vogne; Bøssemagerne reparerede Geværerne og skærpede Landserne; kort, alle Kundskaber, som Fangerne besadde, bleve hensigtsmæssigen nyttede. Officiererne kunde ikke klage, over deres Behandling; de levede i eet Huus med Benavides og bleve tagne paa Raad af denne ved alle hans Foretagender. Da han engang spadserede med Hersilias Capitain, yttrede han sin Glæde over, at han nu endelig var færdig med sin Armees Organisation, kun beklagede han, at Cavalleriet manglede Trompeter. "Disse brave Folk, sagde han, ville ikke ansee sig for rigtige Dragoner, dersom de ikke ved enhver Evolution høre Trompeterne tone, og opflammes de ikke ved disses Klang, gjøre hverken Mand eller Hest fuldkommen deres Skyldighed. Man maa søge at afhjælpe denne Mangel ved en eller anden Opfindelse. For at sætte sig i Gunst hos Søerøveren, bragte Capitainen ham paa den Jdee, at lade forfærdige Trompeter af Kobberbeslagene paa de erobrede Skibe. "Ja, deri har De Ret", svarede Benavides, "hvor er det muligt, at jeg ikke for længe siden er falden paa det!" Strax maatte Vaabensmedene tage fat paa dette Arbeide, og inden Natten brød frem gjenlød Leiren af Trompeternes krigerske Lyd. - Den vanskelige Opgave, at høste Nytte af sine tvungne Allieredes, Englændernes og Amerikanernes, Tjeneste, løste han paa den Maade, at han stedse medgav dem en overlegen Escorte, som havde befaling til strax at nedskyde den Første, som gjorde Mine til at løbe bort, og ved saadanne Foranstaltningers Tøile førte han dem ofte langt ind i Landet.