JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1805-01-01
Et Mekanisk Akadem. Kirurgien har faaet et eget Akadem hos vs, og vi spore de skjønneste Frugter deraf. d. Nathistoriske vækkede vare nær ved at faae et eget Akadem. og Følgerne havde sikkert været ønskenge de foresager at oprette i MetanAltale, og at nydet en, at vi til havt de skjønneste kunne og net af vore Lufters og Haandværtetes disse, og en kaldet til forNytte. Nu omstunder kunne de mekanske Videnskaber, ligesom deres Læremoder eller Vejlederinde, Mathemarken, regnes for de meest forsømte hos os. Og dog ere disse af største Vigtighed i en Stat, der avler Korn som skal forædles, Oliefrøder skal udpresses, Skove der skal benyttes, Bergverker der skulle drives, Sifart der skal forsynes med Skibe, og Skibe, der skal regjeres o. f. v. o. s. v. Dog den mangfoldige Nytte det borgerlige Liv høster af Mekaniken drages vel ikke i Tvivl; dens Opregnelse var altsaa ligesaa overflødig som vidtløftig. Men hvor skal de mange ypperlige Mekaniske Hoveder, der findes hos os endog i Bondestanden, finde Lejlighed og Opmuntring til Uddannelse? Hvor finder Arbejderen Modeller til Efterlignelse? Hvor finder den Mand, der vil lade en Mølle eller anden Maskine bygge, en dulig Mand til Udførelsen? Og hvorved sikkres et nyt nyttigt Foretagende fra at vorde betroet en ukyndig Landstryger eller Praler, der ved en slet Jverksættelse ikke blot bedrager Bygherren, men skræmmer alle andre fra lignende nyttige Foretagender? Et Mekansk Akadem, forsynet med kyndige Lærere og alle Slags dulige under den staaende Haandværkere, udstyret med en komplet Modelsamling, som stedse forøgedes med alle i fremmede Landgjørende Opsindelser, forsynet med Bygninger til fri Bolig og Jndkomster til fri Kest for et tilstrækkeligt Antal AkaDemister. En saadan Stiftelse vilde snart vise den skjønneste Virkning paa en stor Mængde Produktions og Forædlings Brug. Her skulde den fattige Dreng eller Karl, som Naturen gav nekamst Anlæguden Betaling, frit huset og født, den vide sine ikke fattige Yngling dermed foren taalelig Betaling, udrustes med de mathematiske Forkyndskaber, der ene kunsikre ham for Jndbildningskraftens Forvildelser. Her skulde Akademisterne ved Synet af Modellerne finde Føde for deres Snille. Her skulde der gives praktisk Undervisning i de Handverker, uden hvilke de, for at udføre deres Tanker, maatte tye til uvidende Folk, der altid have Modbydelighed foret Ar ej de ikke forstaae og en uovervindelig Afsky for hvad der blot afviger fra den gamle Slentrian. Her skulde endog Maskiner i det store, paa Bestilling, bygges af Lærlingerne under Opsyn, og saaledes den allerbedste Lejlighed gives til praktisk Dulighed. Kun Akademister, der vare afskedigede med Akademiets Duligheds Skadsmaal, burde det tillades, at paatage sig Maskinbygning i Provindserne.
Politivennen, 1799-01-01
En Uorden bag Nybørs. Det andet Huus, i den Gade, som gaaer bag Nybørs, har i adskillige Aar, havt en Rende, formodentligen fra et Køkken som 3 til 4 Alen fra Jorden endes i en udstaaende Tud. Jkke nok at det igjennem denne Rende nedflydende Vand, overstænker de, fortogselskende Gaaende, men dette Vand bliver endog staaende saavel paa Fortoget som paa Gaden i store Pøle, saa at man selv i den største og mest vedholdende Tørke der vil finde et evindeligt Søl, som kun i Frostvejr er passabelt, dog med tilbørlig Varsomhed for ej at falde. Den samme Ulejlighed har man i Regnvejr og Frostvejr, naar man gaaer langs med Børsen, paa den Side som vender mod Banken og hvor Fortoget er saa overmaade smalt, thi de fra Taget gaaende Trærender, som ogsaa ikke gaae længer, end at de netop skænke al Regnvandet i Ansigtet paa de Forbigaaende, have ikke heller noget Afløb eller Rendesten, men udgyder al deres Vædske over hele Gaden, her har man dog den Trøst, naar man endeligen skal den Vej, at det dog er reent Vand man faaer i Ansigset og paa sine Klæder, hvilket derimod aldetes ikke er Tilfældet med de flydende Materier, som komme fra det ovenfor paaankede Huus. Vedkommende vilde gjøre sig velfortient, om de paa Børsen lode sætte Blikrender, som gik lige ned til Jorden, og udgyder det nedflydende Vand i en Rendesten. En af Trærenderne er desuden itu, og jeg troer endag, om jeg mindes ret, rent borte.
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Jgjennem det tydske Kanselli er givet Befaling, at Avertissementer om hemmelige Lægemidler herefter ikke maae indrykkes i de altonaiske Aviser. Denne vise Befaling kan Udgiveren ikke undlade at yttre sin Glæde over i dette Blad, der saalænge har anket saavel paa slige Falbydelser, som paa de maaskee ligesaa farlige Udgivelser og Falholdelser af Bøger, der anvise og anprise Selskurer i de vanskeligste Sygdomme, hvorved sikkert mange Menneskers Helbred og Liv forspildes. 2) Politiet har nu føjet den meget skjønne Jndretning, at Valdbyere og Frislagtere holde paa den Deel af Areltorvet, der før kaldtes Nytorv, og Bondevogne allene paa den Deel der forhen kaldtes Gammeltorv. Herved er Torvet blevet fremkommeligere, og det er tillige redere for Køberne, at finde de Vare de søge.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) J Kannikestræde uden for 249 ligger et Rendebret saaledes opvæltet at det er farligt for Fodgængere. Jnsenderen heraf har faaet et slemt Fald derpaa. 2) Udenfor den første Gaard i Silkegaden, naar man kommer fra Pilestræde, er nu lagt en fæl Mødding paa Fortoget for at spare den Umage at ophugge Gaardrenden. Denne Dræk er her saa meget ledere, som Fortoget tæt ved desuden er idelig ækkelt ved en med Staldurenligheder opfyldt Gaardrende fra Hjørnebygningen. 3) Ofte er i dette Blad anket paa skævtliggende Fortogsfliser. Vinteren som allermeest viser Farligheden af dette Slags Forfald, er vel ikke skikket til dets Afhielp, men desmere burde man om Sommer, Foraar og Efteraar vaage over, at de bleve omlagte. Ved Forsømmelse heraf, er det nu kommet saa vidt, at Fortogsfliserne paa en utrolig Hob Steder ere snarere til Skade, end til Gavn. Da der ingen Tvivl er om, at der jo strax bliver gjort Ændring heri, naar Husejerne straangive en saadan Brøst, bør man haabe, at de herefter ville være mere omhyggelige herfor. Den Husejer, der forsømmer at angive en skæv Flise for Brolægningsvæsenet, er den egentlige Aarsag til ethvert Fald Fodgængerne derved kunne gjøre.
Politivennen, 1805-01-01
Om bedre Tagsteen. De røde Tagsteen man nu omstunder faaer at købe, ere af meget slet Forarbejdelse, som oftest fulde af Porer, der siden foraarsage Afskallinger, desuden er deres Tykkelse, ved deres Vægt, Tagene til stor Byrde, og Tætheden er ikke ved deres Dannelse ret vel sørget for. Ved Trondhjem er et Teglbrænderi, hvor man gjør Tagsten ikke allene af en meget god tæt Masse, men ogsaa kun halv saa tynde som de almindelige Tagpotter. Formen er ganske ny. De ere flade, romboidalske, og klæde i Tækning usædvanlig godt. Der er ingen Tvivl om, at naar vore Teglværker frembragte saadanne Sten, de jo da vilde finde overmaade stor Afsætning. Dersom disse Verkers Ejere ønskede Underretning, kunde de let faae den nu, da Opfinderen af hin Sort Sten, Hr. Barlien, der ejer det omtalte Verk ved Trondhjem, for nærværende Tid er i Kbhavn, og logerer i Springgaden hos Postbud Hr. Halseth.
Politivennen, 1805-01-01
Et Ord i Anledning af det i Politivennen No. 354 gjorte Forslag om Skoler ved Hospitaler. (Eftet Tilsendt.) Det vilde unægtelig være meget nyttigt, om ethvert Hospital, især de, der belæg, ges med unge eller afsindige Patienter havde passende Skoler, eller Jndretninger til Skoleundervisning. St. Hans Hospital veed Jndsenderen har havt en Skole, og han formoder at samme endnu vedvarer. Fredriks Hospital har ingen Skoleindretning. Men almindelig Hospital har alt i flere Aar havt en saadan. Om denne venter Jndsenderen nøjere Underretning, for at meddele Bladet samme. Han vilde imidlertid gjøre Publikum opmærksom paa, at vi ikke ere ganske blottede for den gode Jndretning Udgiveren har foreslaaet, hvilket han dog synes at have troet eller forudsat.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) Den offentlige Post i Pilestræde mangler ofte og længe Vand. 2) J Ulkegaden, paa venstre Haand naar man kommer fra Lillekongensgade, er omtrent i Midten af Gaden, og netop hvor den er smallest, en Tagrenderibe, som i Mands Højde fra Jorden spøjter sit Vand langt ud paa Gaden.
Politivennen, 1799-01-01
Gadepatrol i Klareboderne. Denne lille Gade har altfor smalle Fortog i Forhold til sin skjønne Brede, og desværre langt udgaaende Trapper. Rendebrætterne foran de fire Huse næst ved Købmagergades søndre Hjørnehus ere dels ikke i den Stand de burde være dels tilstrækkelig brede, og endelig gjør Afviserne dem tildels ubrugelige. Maskandiseren paa Hjørnet af st. Købmagergade optager Fortoget paa en ulovlig Maade. Hjørnegaarden af store Købmagergaden paa Nordsiden har en aaben bred Rende fra Gaden som virkelig er meget farlig, da Gaaende i Mørket let kunde faae Foden deri naar de allerede ere ifærd med at snuble ved Fortogets pludselige Nedsynkning paa dette Sted. To saadanne Render er der ogsaa for Hr. Agent Gyldendals Gaard. Ved at bedække disse Render med Brætter vil han bevise Publikum en sand Tjeneste. Hjørnehuset af Pilestræde paa Sydsiden har ogsaa en saadan aaben Rende.
Politivennen, 1805-01-01
Forslag til en bedre Fremkommelighed, paa Østergade. Neppe nogen Gade i Kbhvn er ved sin Beliggenhed udsat for saa stor Færsel som Østergade. Denne Gade er imidlertid saa smal, at den ikke engang har en Trediedeel af den Brede, som en Middelpunktsgade for en Stad som Kbhvn burde have. Som en Følge heraf, køre Hyrekudskene endog ofte en lang Omvej igjennem andre Gader, for at undgaae Vogntrængselen paa Østergade. Som en anden Følge af at en Hovedgade er for smal, vil man finde, at Brolægningen der snarere forkøres. Men den værste Følge er dog den, at Fodgængere i en saadan Gade ere meget ilde farne og det bør dog aldrig glemmes, at Gaderne egentlig ere for dem. Fortogets Beskaffenhed nøder dem hvert Øjeblik at træde ud paa Kørebroen, og der maae de med Ængstelighed have Øjnene baade for og bag, for ikke at overkøres. Det var imidlertid en let Sag, at hielpe noget paa dette Onde. Dersom Jndsenderen blev overdraget den fornødne Magt hertil, vilde han ræsonnere saaledes: Udgaaende Trapper gjøre en Gade smallere. Altsaa skal enhver Husejer paa Østergade borttage sin paa Fortoget udgaaende Trappe, og anlægge den saaledes, at den gaaer ind i Huset. Udstaaende Hosekræmmerskildter og andre udstaaende Skildter gjøre ogsaa en Gade smallere. Disse maa herefter ikke findes paa Østergade. Kælderpomper betage Pladsen. Disse skal Husejerne paa Østergade flytte ind i deres Gaardepladser. Døre og Vinduesskudder, som aabne sig ud ad, maa ikke herefter findes paa Østergade, med mindre de lægges og fæstes fladt paa Væggen. Kælderlemme maae ikke haves paa Østergade, men Husejerne skulle anbringe Nedgangene til deres Ubeboelige Kældere inde i Gaardene. Grønkonestader og Amagerstader skulle herefter aldeles ikke tillades i den smalle Østergade. Vil en Maskandiser endelig boe paa Østergade, saa maae han tage sig i Agt for, at han ikke sætter sine Vare ud paa Fortoget. Naar alt dette er iverksat, og man endda ikke har Plads nok, skal Rendestenene overlægges med Brædder, saaledes som i Skovbogaden og i Skindergaden ved Frueskole. Herved vindes i det mindste 12 Kvarteer paa hver Side. Til de skrigende Østergaaere vilde jeg sige: J drage langt større Fordelaf jere Huse end andte Husejere i Staden, altsaa er Byrden ikke meget følelig. Desuden vil det vel snart blive ligesaadan med alle de andre Gader.
Politivennen, 1805-01-01
J Anledning Gangstiens Afskaffelse over Fælleden, ved Assistenskirkegaardens Udvidelse. En af den sildigere Tids ypperlige Jndretninger, i og om Kjøbenhavn, er unægtelig Assistentskirkegaarden; ja, det var at ønske, at vor Regjerings, paa det almindelig Vel saa utrættelige Opmærksomhed, ogsaa maatte strække sig dertil, at alle Kirkegaarde og Begravelser i og uden Kirkerne for Fremtiden bleve afskanede, imod at Ejerne af Begravesesteder erholdt en passende og billig Godtgjørelse, saaledes, som der er skeet ved Bryggerlaugets Ophævelse; samt, at Kirkegaardene bleve forvandlede til frie Pladser, og Kirkerne indhegnede med Jernkjeder, lig Staterne paa Amalienborg og Kongens Nytorv, Byen vilde ej allene derved vinde usigelig meget i Skjønhed, da Kirkerne ej længer kom til at ligne himmelske Fæstninger; der, som oftest, ere slet besatte, afskrækkende Mængden ved deres Ringmure og Gravhøje, hvilke sidste, i varme Sommerdage, just ikke dufte indbydende, men en friskere Luft vilde og oplive Stædernes desuden noksom svækkede Sundhed, og Kirkerne vilde komme nærmere deres Maal at være den rene Uskyldigheds empler, Samlepladser for Dyd og Enighed. Vi gaae tilbage til Assistentskirkegaarden, som, ved sin nye Tilvert, dog synes at have foraarsaget een Ulempe, at nemlig Gangstien, som tilsorn gik over Fælleden derved er spærret, men turde man ikke vente sig denne Ubehagelighed paa en behagelig Maade afhjulpen? ved, i det mindste om Søndagen, og under den strengeste Opsigt og alvorligste Bestraffelse for Forstyrrere, at aabne en Gjennemgang paa Kirkegaardens Muur, ved sammes Begyndelse herfra Staden paa Nørrebro, hvorfra en Sti kunde fore over Kirkegaarden igjennem en paa den modsatte Side af Muren anbragt Aabning, ud paa Fælleden. Kjøbenhavns Jndvaanere vilde ej alene derved gjenvinde en af deres behageligste Spadsereture, men hvor meget godt turde man ikke spaae sig heraf, da de Spadserende her først kunde gjennemvandre de Dødes Rige og anstille nogle alvorlige Betragtninger, førend de naaede de Levendes Rige, i Frederiksberg Hauge hvor den nøgne Dyd let forvildes i tryklende Labyrigter, af engelske og franske persensiserede Anlæg.
Politivennen, 1805-01-01
J Anledning af en Distrikts Læges Forsømmelse, til nøjere Eftertanke. Undertegnede, hvis Datter søger en Friskole, henvendte sig, omtrent for en Maaneds Tid siden, til Distriktets Forstander, med skrivtlig Anmodning fra Skolens Lærer, om at anvise hende en Læge; da hun pludselig var bleven angreben af et Tilfælde, der forekom mig og andre at være Begyndelsen til en hidsig Sygdom. Lægen indfandt sig virkelig, og foreskrev nogle Midler, men blev borte i en 10 a 12 Dage. Jmidlertid tog Sygdommen til med saadan Hæftighed, at der var kun lidet eller intet Haab om Barnets Liv. J min Sorg og Forlegenhed, henvendte jeg mig atter til min Datters Lærer, og fortalte ham, at Lægen ej hav5798 de været mere end den ene Gang hos hende. Efter hans Raad anmeldte jeg det for Forstanderen, som lovede at foranstalte det fornødne; men endnu, da Barnet dog lidet begynder at komme sig, har jeg ingen Lige seet. Naturen, og omhyggelig Pleje, og ikke Lægemidler, har denne Gang, næst Guds Hielp, reddet mit Barns Liv. - Men det turde dog vel ej altid være raadeligt, at stole paa god Natur, mindst paa passende Pleje, især hos fattige Folk. Forsømmelse i Sygdoms Tilfældet kan fra Lægens Side saa let have et Menneskes Livs Tab til Følge, og et Menneskes Liv, hvad enten det tilhører en Kejser, eller en Stodder, bør være Lægen lige helligt og dyrebart. Ovenstaaende har jeg bekjendtgjørt, at vedkommende Læge, der dog skal være en lærd Mand, ville herefter vise storre Nøjagtighed mod sine fattige Patienter, end i dette Tilfælde. - og at om sligt Tilfælde oftere skulde indtræffe, Direxionen for Fattigvæsenet da vilde raade Bod paa saadan utilgivelig Forsømmelse. Rasmus Pedersen Værtshusholder. Udgiveren kan ikke tillade sig at troe, at en Læge frivillig skulde forsømme en Syg, fordi de me er fattig, men anseer muligt, at Lægen enten har seet forud, hvad der blev Tilfældet, at Naturen her vilde hielpe, eller troet, at hvis Sygdommen virkelig tog til, vilde vel Faderen kommet til ham, for at minde ham om al komme. Maaskee var det ikke af Vejen, om der var flere Reserve Distrikts-Læger, der i Tilfælde af Lægens eget Forfald kunde overvaage den Del af hans Dont, der kunde komme til at forsømmes. Endelig burde Klageren, hvis hans Barns Liv var ham kjært, og han ikke vilde minde den samme Læge, ikke stolet paa Læreren, men selv gaaet til Forstanderen, eller endog til en Direkter.
Politivennen, 1805-01-01
Uforsvarlig Kørsel. Uagtet et Fruentimmer blev overkjørt til Døde sidste Søndags Aften i Springgaden, maae en højaldrende Mand dog beklage, siden den Tid at have været udsat for samme ulykkelige Skjæbne. Det er vel ikke muligt, ved Tvang at forebygge disse Afskyligheder. Strasset bliver enhver ulovlig Kørsel, saasnart den angives paa Politikammeret, hvilket man maatte ønske enhver, der saae slig Uorden, vilde bekvemme sig til. Men saare nyttigt vilde det være, om enhver Hyrekudsk vilde, ved den første Lejlighed, hvor han enten ved eget Syn eller ved andres Vidnesbyrd overbevistes om, at hans Karl kørte uforsvarligt, strax afskedige ham, om han end ellers havde nok saa mange fortræffelige Egenskaber.
Politivennen, 1805-01-01
Advarsel til Vedkommende. (Efter Jndsendt) Trende unge Mennesker, hvoraf de 2 ere klædte i røde Trøjer med grønne Kraver, den 3die i Matrostæder, gaae ofte samlede af Kaadhed, og tilføje hvem der møder dem, megen Grovhed og skandig Overlast. Man advarer disse Knøse, at holde sig fra slige Drengestreger for Fremtiden, da deres Navne allerede ere antegnede, og man ikke vil skaane dem, hvis de atter træffes paa friske Gjerninger.
Politivennen, 1805-01-01
En Forskjønnelse for Kbhvn. Kbhvn, som i Vaaninghuses Smagfuldhed og Pyntelighed har faa sine Lige, som i Amalienborg, Kristiansborg, Børsen, kunde Taarn og de to Heststatyer har noget offentligt at fremvise, er derimod ihenseende til Kirker og Broer den usleste Stad i Verden. Om Broerne er ofte talt og skal med første atter siges noget, men hvad Kirkerne angaaer, da maae det vel tilstaaes, at ikke en af dem har fra Bygningskunstens Side Værd nok til at staae i en Hovedstad for to Kongeriger. Vel har man en Begyndelse til en Marmorkirke, men dens Fuldførelse er neppe at vente. Det foreslaaes derfor at nedrive den hæsseligste af vore Kirker Garnisonskirken, der skæmmer den skjønne Plads, og paa engang fordærver alt hos den søeværts ankomne Rejsende, der, i Amaliegaden har faaet gode Tanker om os. Da dog nu Nikolajkirken skal nedrives, hvorved vil faaes en Mængde Steen, Slottet mueligt ogsaa afgiver flere end Domhuset kan modtage, saa synes dette at kunne være en Fremskyndelse mere til at skille Staden ved et Vansir for at skjænke den en smagfuld prydende Bygning. Maatte dog Kbhvn engang eje en, ikke med Grave uden og inden væmmeliggjort, ikke i Træer indhyllet, men frit liggende, velbygget, og til glad Gudsdyrkelse indbydende Kirke!
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det tils udte Bidrag, om de mange af Tjenestepigernes Lettroenhed levende Spaakærlinger, kan ikke indrykkes før Udgiveren har talt med Forfatteren. 2) Ligeledes ønsker Udgiveren at tale med Jndsenderen af et Stykke, om grov Behandling af en gammel Borgermand, som ved sidste Jldebrand vilde hielpe.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnegaarden af Vimmelskaftet og Klosterstrædet ere de over Trappen til Kielderen fra Klosterstrædet horisontalliggende Lemme formedelst der 8 Brøstfældighed farlige for Fodgængere især om Aftenen. 2) J Vimmelskaftet uden for No. 160 og 161 er et for Fodgængere farligt Rendebræt. 3) Uden for Kassernerne langs den Længde mod Volden ligger Fliserækken saa hældende at det er umuligt at gaae paa samme. 4) Uden for Hjørnebygningerne af Store Kongensgade og Toldbodvejen, ud til den sidste, sees ofte de tydeligste Spor i Rendestenen, at der fra et Hus i Nabolaget maae udpompes Ko- eller Menneskeskarn i samme. Man haaber at det er nok at have angivet dette, ser at see denne stygge Uorden for Fremtiden hævet. 3) Udenfor Barberens ved af Strandtæt op til Hjørnehuset af Boldhusgaden er et Rendebræt, som er halv overbrukket og hvor Fodgængere let kunne faae en Fod forvriet. 6) Fliserækken paa Fortoget i Raadhusstræde imellem Broelæggerstræde og Kompagnistræde ligger paa nogle Steder yderst skæv. 7) Paa Hjørnet af Boldhusgaden og Stranden er et meget stort Hul i Brolagningen, som vist kan gjøre Skade.
Politivennen, 1805-01-01
Ønske Korn-Handelen angaaende. Da Vægten meget sikrere bestemmer Kornets Mængde og Gehalt, end Maalet efterdi det svange fylder ligesaa meget i Tønden som det gode; men ikke vejer saa meget: saa ønsker mange som med Kornhandel have at bestille, at Kornets Maaling maatte afskaffes; og at det derimod maatte sælges ene efter Vægt. Man kan vel ved at veje det falbudne Korn paa en dertil indrettet liden Vægtskaal omtrent erfare sammes Gehalt: men deels foraarsager det ved Jndkøb af Bonden saa megen Besværlighed, og har i Praxin saa mange Vanskeligheder, at det stælden skeer: deels er det ogsaa, ved Jndkøb af Partier som er sammenkøbte og af forskjellig Godhed, usikkert. J altona hersker den Skik at maale jydsk Geest Havre med toppet Maal, hvorved Sælgeren taber omtrent 25 p. Cto. Og altsaa, naar han ikke kjender denne Omstændighed, kommer til at lide Skade i Stedet for at han i Henseende til Prisen havde ventet en billig Fordeel. Ogsaa dette vilde ophøre om Vægt i Stædet for Maalet blev indført til Bestemmelse for Kornets Qvantitet. Schult, Premter Lieutnant ved Landværn.
Politivennen, 1799-01-01
Anmodning. Brolægningsvæsenets Vedkommende, anmodes at lade borttage tvende store Stenafvisere, som ligger i Enden af lille Kongensgade ved Nikolaj Kirkes Stakitport, paa det Politiet ikke skal falde over dem og slaae sig til Skamme. J Gaar Aftes den 12 Dec. faldt et lille halvvoxent Pigebarn Kl. 6 1/2, som havde noget at bære, over en af disse Afvisere, og slog Næse og Mund i Blod, samt nogle Fortænder løse, hvilket sidste man formoder dog ikke skulde have farlige Følger da Barnet er i Opvært og Tænderne altsaa kan groe fast igjen, eller og det kan faae nye Tænder ifald de gamle falde ud; Men Stenene bør enten tages bort eller lægges vel tilside, saa ikke flere Mennesker kommer til Skade.
Politivennen, 1805-01-01
Et Forslag til Fordeel for Ægtestanden. (Efter Tilsendt.) Jblant meget, som virker til Sædernes Fordervelse hos et Folk synes den i vore Tider saa hyppige Skilsmisse i Ægtestanden at være eet af de ej mindst til Skade virkende. Som et Middel mod denne, vist nok smittende, moralske Sygdom, ansees det at være, dersom følgende Jnde retning blev almindelig og ved Lov fastsat og ordnet: Ethvert Fruentimmer skulde i en vis Alder kunne blive ligesaa fuldmyndig, som et Mandfolk kan blive det; og Tiden til Fruentimmernes Myndighed skulde være med deres 2de Aars Begyndelse eller Opfyldelse, da de sædvanlig modnes saa meget tidligere end det andet Kjøn. Dernæst skulde ethvert Fruentimmer og Mandfolk, naar de vilde begive sig i Ægtestand, have fuld Frihed til forud at bestemme skriftlig, hvorledes der maa forholdes med deres Kapitaler, om de have nogen: hvormeget deraf deres Ægtefælle i Tiden maae faae i Hænde, hvormeget i Tilfælde af Dødsfald den efterlevende skulde have Ret til: og naar der ej vare Livs Arvinger, hvo der da skulde have det øvrige? Saadan Bestemmelse skulde Formynderne gjøre, dersom den eller de i Ægteskab indtrædende endnu ej vare myndige, og naar denne Tiid opnaaedes maatte den da myndig blevne ikke forandre, eller ophæve, stadfæste men den saaledes gjorte Jndretning. Alt maatte udstædes paa stemplet Papir til 1 Rd., og Dokumentet til Tinge læses og protokolleres, hvorfor uden Undtagelse af større eller mindre Sum, skulde gives 1 Rd. Virkningen af denne Jndretning kunde blive, at mange Egenskaber, som for Penges Skyld indgaaes, og i hvilke mangent Fruentimmer bliver ganske undertrykt og ofte mishandlet, eller snart fra en riig Brud en fattig Kone, ej bleve indgaaede; det vilde heller ikke blive saa let naligt at tvinge noget Fruentimmer til en Mand.