Aarhuus Stifts-Tidende, 1813-04-09
Den 2den April angrebes det ved Lüneborg fra tvende Sider, nemlig i Ryggen af tvende til General Te tenborns Korps hørende Kosakregimenter, og paa den anden af General Döenberg, der med sit hele Korps pludseligen brød frem paa Veien fra Dannenberg. J Staden Lüneborg selv kom det til en afgiørende blodig Fegtning. General Morand er haardt saaret faldet i Russernes Hænder, tilligemed 9 Kanoner, flere end 100 Officerer og 2200 Langer. - Den omstændelige Beretning over denne Russernes tilkiempede Seier er saalydende: Jfølge de af General Wittgenstein trufne Dispositioner skulde de tre flyvende Korpser under Generalerne Dørnbergs, Tschernischeffs og Tettenborns befaling gaae foran Armeen og passere Elden mellem Hamborg og Magdeborg. Medens Overgangen ved Ferchland, Havelberg, Sandan, Werden, Lenzen &c. forberededes, trak sig den franske Armee sammen i En nen af Magdeborg, og forstærkede sig ved de fra Dresden og Leipzig tilbagekom nende Tropper. Dens venstre Fløi bestod af tre betydelige Korpser, og hele Armeen stod under Marschallerne Davoust og Victors Befaling. General Tornberg ankom først til Havelberg, gik derpaa den 26de Marts over Elden og rykkede ind i Werden. Den 28de kom de Franske 4 til 5000 Md. stærke, og tvang hiint Korps til igjen at gaae tilbage over Elben. Jmidlertid var ogsaa General Tichernischeffs Korps ankommet, og gik ved Sandkrug over Elben besatte Byerne Sechausen og Lichtenseld for at sikre det Dörnbergske Korpses nye Overgang. Neppe vare de fornødne Dispositioner trufne før det sig i Lichtenfeld befindende Regiment Kolakker blev angrebet af 3 Batailloner fransk Jnfanterie, 2000 Mand Kavallerie og tvende Kanoner. Endskiøndt denne overlegne Styrke opholdet dog hiint Regiment de Franske saalænge in til et tillende Cavallerieregiment kom dem til Hielp. Nu angrebe begge Regimenterne Fienden og drev ham tilbage indtil Werden. Medens dette havde GeneralDørenberg nede ved Lenzen foretaget sin anden Overgang over Elben. Marsch. Dispositionerne vare nu saaledes at Dørenberg gik med Jnfanteriet af Dannenberg, Benkendorf med Kavalleriet af Lückew, og Tichernischeffs Korps af Wustrow. Snart erfores at den franske General Morand trængte frem med Lüneborg med et Korps af meer end 3000 Mand Jnfanterie, 11 Kanoner og 300 Mand Cavallerie, for at revse denne Stads Jndvaanere fordi de havde vover at gribe til Vaaben, og, understøttet af 50 Kakker af det Tettenbornske Korps, havde tilbagedrevet en Eskadron fransk Kavallerie, som vilde besætte Staden. De russiske Generaler besluttede herpaa, uopholdeligen at ile til Lüneborg for at beskytte dens brave Jndvaanere fra den dem forventende Skjebne. Uagtet at Tropperne gjorde en forceret Marsch af 10 Mile i 24 Timer kunde de dog ikke ankomme til Brettenstem og Brevenbüttel for om Morgenen den 2den April, 12 Timer efter de Franskes Jndtog i Lüneborg. Her erfore de at endnu samme formiddag adskillige Exekutioner skulde finde Sted i Lüneborg. For nu om mueligt at forebygge disse besluttedes et øienblikkeligt Angreb paa Staden. Fra flere Sider paa engang stormede Russerne frem mod Fienden, der paa et Sted rykkede ud med 2 Batailloner Infanterie og 2 Kanoner og paa et andet med en Bataillon Jnfanterie og 150 Mand Kavallerie ligeledes med 2 Kanoner, Paa alle Kanter vare begge Partier ifærd med hinanden. Jfet Nu styrtede sig alle tre russiske Generaler i Spidsen af deres Korpser mod Staden selv, hvis Porte, Volde, ja selv Huse vare besatte af fiendtligt Infanterie. Her kom det til en af de meest haardnakkenste og morderiske segtninger. Russere og Preusere koppedes om Kiekhedsprisen, og det russiske ikkun omtrent hundrede Skridt fra det ettede de skrækkeligste. Ødelæggelser i Stadens Gader. Endeligen lykkedes det Preuserne, efterat Kampen saaledes havde vedvaret længere end i to Timer, at bemægtige sig en anden Port og bane Binkendorfs og den øvrige Deel af Tschernischeffs Kavallerie, Veien. Dette tvang Fienden til at rømme Staden, og det i saadan Jil, at han maatte efterlade sig en af sine Batailloner der var bleven ham afskaaren, og nu fra alle Sider var indsluttet af det russiske Kavallerie. Endnu ikke givende sig men bestemt til det yderste forsvar, formerede sig hiin i trende Quarreer, og saaledes vovede et nyt rasende Angred paa Russerne med Bajonetten. Dette var imidlertid den sidste Anstrængelse af Fienden, der, nedtordnede ved den russisk preusiske Kartætsk-Jld, nu indsaae at Redning var umuelig, paa alle Punkter strækkede Geværet. Denne hede Dags Resultat var 9 Kanoner og 2300 Fanger. Blandt de Fangne befinde sig Korpsets haardt saarede Anfører Divisionsgeneral Morand selv, samt hans Generalstabs Chef, de Lourde, den sachsiske Oberst Eber stein, Oberst Polsy og Generalstabens samtlige Officerer. - Dette var altsaa den første betydelige Figtning paa tydsk Grund.