Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-07-21
Mødet den 29 Junii. Den kongelige Commissarius aabnede de i forrige Møde afbrudte Discussioner over Stiftsprovst Halds Forslag. Hvor vist det er, at Løsagtighedssynder have en saa indgribende Jndflydelse paa Folkets hele sædelige Tilstand og paa dets Velfærd, at Lovgivningen er opfordret til at gjøre hvad der staaer i dens Magt for at hemme dette Onde, var der meget, som Loven hverken har forbudt eller kan forbyde, der dog af Alle erkjendes for syndigt, f. Ex. Drukkenskab, Ubarmhjertighed, ligesom derimod Adskilligt, der forbydes ved Lovene, ikke saa lige fordømmes af Folkemeningen, f. Ex. ulovlig Brændeviinsbrænden. Det er ofte faldet Commissarius selv ind, om det ikke maatte være gavnligt, paa nogen Maade at fornye de afskaffede Løsagtighedsstraffe, men han har dog altid fundet overveiende Betænkelighed derved, navnlig den, at en Lov, der satte Straf for de simple Løsagtighedsforseelser, vilde jevnlig i sin Anvendelse komme i en saadan Strid med de almindelige Følelser, at den enten ved Benaadninger eller paa anden Maade snart vilde blive saaledes svækket, at det tilsigtede Øiemed ikke vilde opnaaes, men derimod megen Ulempe forvoldes. J ethvert Tilfælde begaaes denne Forseelse saa hyppigt, at der deri vilde være mere end Grund nok for Lovgivningen til at gribe ind med Straffebestemmelser, naar det iøvrigt kunde antages, at Forseelsen virkelig derved kunde hemmes, uden at noget andet Ondt vilde stiftes. Ved imidlertid at underkaste den Forudsætning at Løsagtigheds-Forseelsen i en foruroligende Grad skulde være tiltaget siden Leiermaalsbødernes Ophævelse en Prøve, oplyste Commissarius af det statistiske Tabelværk, at dette ingenlunde er Tilfældet. Jde nærmest paafølgende Aar efterat Pl. 12 Juni 1812 traadte i Kraft, findes endog et noget fordeelagtigt Forhold i Tallet af uægte Børn, og det uagtet det ikke kan nægtes Forholdene i de senere Tider som flere Lovbestemmelser ere til Hinder for tidlige Ægteskaber, saa at en Forøgelse af de uægte Børns Tal endog let kunde finde Sted uden nogen Slappelse i de sædelige Begreber. Andre Landes Exempel bestyrker heller ikke den Mening, at Leiermaalsstraffens Ophævelse har fremkaldt et særdeles stort Antal uægte Børn. Mærkeligt er det saaledes, at Frankerig, hvor Man i en lang Række af Aar ei alene ikke har kjendt til Leiermaalsstraf, men hvor endog al Undersøgelse om Faderen til et uægte Barn er forbudt, er et af de Lande, hvori de uægte Børns Antal er allerringest, og at ligeledes de tydske Provindser, hvori den franske Lovgivning er indført og endnu staaer ved Magt, frembyde et paafaldende fordeelagtigere Forhold end de øvrige Lande, med hvilke disse Provindser nu ere forbundne til een Stat, f. Ex. de preussiske Rhin provindser ved Siden af det øvrige preussiske Monarkie, og endnu mere Rhinbaiern ved Siden af det øvrige Baiern, i hvilket sidste Land de uægte Børns Antal er overordentlig stort. Ogsaa bekræfte de statistiske Data aldeles ikke den paaberaabte Sammenhæng imellem Løsagtighed og andre Forbrydelser, navnlig Tyverie. Fyens Stift er, som bekjendt, det, hvori det forholdsmæssig største Antal af uægte Børn fødes; hvorimod Siellands Stift, med Udelukkelse af Kjøbenhavn, og Lollands Falsters Stift i denne Henseende have et særdeles gunstigt Forhold. Jmidlertid vise de kundgjorte Kriminaltabeller, at i Fyens Stift de ved de ordinaire Retter for nogen Forbrydelse eller Forseelse dømte Personers Tal forholdt sig til den hele Folkemængde i 1835 som 111920, og i 1834 som 111591, men at Forholdet derimod førstnævnte Aar for Sjellands Stift, med Udelukkelse af Kjøbenhavn, var som 11992, og for Lollands Falsters Stifter, som 11100, og i det sidste Aar for hiint Stift som 1925 og for dette som 111048. For Aalborg Stift, der næst Fyens Stift frembyder det ufordeelagtigste Forhold af uægte Fødsler, er ligeledes Forholdet gunstigt hvad Forbrydertallet angaaer. Det kan naturligviis ikke falde Commissarius ind, at Forbrydertallet skulde staae i omvendt Forhold til Tallet af de uægte Børn. Ligesom dette vilde være en indvortes Urimelighed, saaledes er det og i Særdeleshed sandsynligt, at den større Velstand, indeholder en Hovedaarsag, hvorfor Fyens Stift staaer fordeelagtig paa Kriminal-Tabellerne. Uden at paatvivle Hensigtsmæssigheden af de foreslaaede Straffelove, kunde det neppe ventes, at de virkelig i lang Tid vilde blive overholdte i den fornødne Strænghed, men snarere Forargelse gives ved Lovens unøiagtige Overholdelse. De foreslaaede flere Gudstjenester og Overhøringer for den konfirmerede Ungdom paa visse Sognedage i Kirken, vilde være forbundne med mange Betænkeligheder. De i den 3die Række foreslaaede Bestemmelser turde neppe egne sig til at sanctioneres ved Lov. Det vil dog t. Ex. være en stor Haardhed og neppe være af god moralsk Virkning, at et Fruentimmer, der havde faaet et uægte Barn, skulde underkastes en offentlig Krænkelse i det Øieblik hun ved Ægteskab med Barnefaderen vilde gjøre sin Forseelse god igjen. - Proponenten formeente, at Man ikke burde gjøre Aaret 1812 til Udgangspunktet, men søge dette længere tilbage, og viste det sig da, at Forholdet imellem uægte og ægte Fødsler i Danmark var i Aarene 1760-1765 som 1148 og i Aaret 1833 som 11125 hvilken Sammenstilling forekom ham tilstrækkeligt at godtgjøre hans Paastand, at Løsagtighed er tiltaget i de to sidste Menneskealdere. Vilde Proponenten hente Exemplet fra sit eget Provstie, da var i Aaret 1837 i 1 Pastorat hvert niende, i 2 hvert ottende, i andre 2 hvert syvende, i 1 hvert sjette og i 3 hvert fjerde Barn uægte. Paa den bemærkning, at criminelle Tabeller ere mislige, svarede den kongelige Commissarius, at de anførte Data maatte være tilstrækkelige til at svække Paastanden angaaende den nøie Forbindelse, som finder Sted mellem Tallet af de uægte Børn og af Forbrydelser, hvilken Paastand jo egentlig skulde bevises; og der skal ikke let kunne nævnes nogen antagelig Grund, hvorfor der i Fyens Stift skulde være en langt større Masse af upaatalte Forbrydelser, end i de andre Provindser, hvilken Forskjel vistnok maatte være meget betydelig for at der endog skulde komme en Overvægt af Forbrydelser i denne Provinds. - Kammerjunker Mylius troede, som den, saavidt ham bekjendt, Eneste i Forsamlingen, der tillige er Godseier i Fyen, sig forpligtet til at belyse det af den kongelige Commissarius holdte Foredrag, forsaavidt bemeldte Provinds angik. Han kunde ingenlunde antage, at der fra det forholdsmæssig større Antal, i Fyen fødte, uægte Børn kunde drages den Slutning, at usædeligheden der var større, tvertimod var han overbeviist om det Modsatte, og støttede denne sin Mening paa den Agtelse for Religionen, som der finder Sted; thi paa Landet seer Man Kirkerne fulde af opmærksomme Tilhørere; det er ikke noget Sjeldent, at den konfirmerede Ungdom paa Præstens Opfordring træder ud paa Kirkegulvet til Catechisation, hvortil Præstens Personlighed ved god Omgang, Besøg hos sine Sognemænd og kjærlig Deeltagelse i deres Sorger og Glæder vel meget bidrager, og hvorved tilveiebringes en moralsk Kraft, som paa Menigheden er af velgjørende Jndflydelse. Huusandagten mangler heller ikke i Fyen, thi i Almindelighed finder Man Bibel, Huuspostil og andre gudelige Bøger hos enhver Familie, og paa flere Herregaarde vedligeholder. sig endnu den fra Forfædrene nedarvede gode Skik, at Folkene om Aftenen holde Bøn og derved synge en eller to Psalmer, i hvilken Andagtsøvelse Godseieren og hans Familie deeltager. Præsterne omgaaes Bønderne med Fortrolighed, bivaane med Familier deres festlige Samqvem, hvor god Skik og Velanstændighed iagttages, ligesom der i deres Huse hersker Reenlighed, og Orden tilligemed en udmærket Huusflid, hvilken især begrunder den Velstand, som i Almindelighed er fremherskende paa denne Øe, som har en dannet og oplyst Bondestand. De unge Mennesker af Bondestanden i Fyen, som ved Alder og gode Kaar ere livsglade, forlove sig i en tidlig Alder, hvoraf let følger Anledning til Svangerskab. Men er dette Tilfælde indtruffet, behandles samme ikke letsindigen eller til saadanne Byrder for Communens Fattigvæsen, som andre Steder, da en af de Forlovedes Forældre tager Barnet til sig og sørger for dets Opdragelse, indtil de Forlovede ere tiltagne i Alder og, ved begge at tjene, have samlet sig en liden Formue til at kunne bosætte sig for. Saaledes er det avlede Barn det Baand, som kuntter dem til hinanden med en kjerlig Hengivenhed, fremkalder Sparsommelighed og ender med Giftermaal, saasnart de dertil see sig istand m.m. - Biskop Øllgaard ansaae det, efter Alt, hvad han i sin lange Række af Embedsaar havde erfaret, for uomtvisteligt, at Løsagtigheds Synd hersker iblandt os og tiltager i en, endog blot med Hensyn til det borgerlige Samfund, høist foruroligende Grad. Uden at ville modsige dette, bemærkede den kongelige Commissarius, at derved svækkes paa ingen Maade Noget af det, der fra hans Side er anført mod den Paastand, om en fremskridende Tilvæxt af Løsagtigheds=Synder, fremkaldt ved Leiermaalsstraffens Ophævelse. Hvad Kjøbenhavn angaaer, er det et afgjort Faktum, at de uægte Fødslers Tal i dette Seculum endog har aftaget. - Agent Nielsen stemmede foren Committees Nedsættelse, da han ved et langvarigt stadigt Ophold i Aalborg, og i Særdeleshed ved i en Række af Aar at fungere som Forligelseskommissair og Medbestyrer af Aalborg, Byes og Amts Sygehuus, havde overbeviist sig om, at Sædeligheden med stærke Skridt var vegen for Løsagtighed og de med denne forbundne Onder. - Assessor With bemærkede, at den Sag som var paa Bane, er af en særdeles kilden Natur, thi Man risquerer let ved at bestemme Straffe for Løsagtighed, at fremkalde andre Laster, som deels ere skadeligere for Helbredet, deels af en grovere Natur. Dernæst maa Man erindre, at det vil være umuligt, ved nogen Lov at straffe ulovligt Sam leie, thi det er Løndommens Gierninger, som sjeldent blive dragne for Lyset. Jmidlertid formeente han, at Forsamlingen burde tage Forslaget under Committee-Behandling, om end ei andet derved opnaaedes, end at det blev vitterligt, at den fuldkomment erkjendte Løsagtighedens skadelige Følger. (Udfaldet af Forhandlingen, samt Valget af Committeens Medlemmer er forhen meldt (S. 494). for Slesvig. Nittende Møde den 29 Junii. Efter den foreløbige Forhandling over Todsens Proposition angaaende Meddelelsen af Embedsmændenes Erklæringer, fulgte fremdeles Motiveringen af Propositionen om det Haderslevske Kirke=Anliggende, og Forsamlingen erklærede sig eenstemmig for en Committees Nedsættelse. Valget af sammes Medlemmer udsattes til det tyvende Møde den 5 Julii Petersen, Lorenzen fra Haderslev og Grev Moltke). Cancelliesekretair Clausen tog for første Gang Plads i Forsamlingen som Deputeret for Byen Apenrade. J samme Møde anmeldtes 9 Petitioner, af hvilke en fra Communeforstanderne og Jndvaanerne i Norburg, at Ungdommen maatte erholde fri Underviisning i det tydske Sprog, og at det maatte blive ved det Gamle med Hensyn til Rets- og Protokolsproget, samt en anden fra flere Jordeiere og Jndvaanere af Sognet Starup i Amtet Haderslev om det tydske Sprogs Afskaffelse i alle Regjerings og Retssager. Een og tyvende Møde den 7 Juli. To Propositioner vare indgivne af den Deputerede Clausen, den ene at hele Retspleien i Kjøbstæderne i Hertugdømmet Slesvig maatte afsøndres fra Magistratens Embedsforretninger og overdrages til særegne By retter, den anden, at der af Kjøbstædcommunernes aktive Medlemmer maatte udvælges een eller flere Forligelsescommissarrer, for i Retssager, saafremt en af de procederende Parter maatte ønske saadant, at bevirke mindelig Afgjørelse eller Forlig 8 Petitioner vare indkomne, hvoraf en fra Barbeer Timmermann i Sønderborg om Jndgreb i hans Laugsrettigheder, Præsidenten foredrog derpaa en Oversigt af Stændernes Virksomhed. Af 15 Kongelige Propositioner, til hvis nærmere Overveielse der er nedsat 15 Committeer, ere nu 6 saavidt afgjorte, at kun Udarbeidelsen af Betænkningerne til Hs. Maj. Kongen er tilbage. Til at afgive Betænkning over 27 Privat-Propositioner ere 18 Committeer nedsatte. Af 245 Petitioner er i taget tilbage, 166 henviste til 12 forskjellige Committeer og 78 staae tilbage. For at der ved Slutningen af denne Stænderforsamling kan fattes en vel motiveret Beslutning angaaende de ikke afgjorte Sager, androg Præsidenten paa, itide at nedsætte en Committee til, paa en passende Maade at forberede dette Anliggende.