Ribe Stifts Adresseaviser, 1787-06-01
Odense, den 18de Maji. Lykkelig den Meenighed, hvis Lærere baade selv føle for deres Tilhøreres saavel legemlige som aandelige Trang, og tillige have den heldige Gave at opvække hos andre Medlidenheds Følelser, for at afhielpe den Nød, de ei selv formaar at indre. Saadan Lykke har Middelfarts Meenighed i Sognepræsten Hr. Bredal. Rørt ved den almindelige Nød, som afvigte Vinter trykkede Byens talrige og fattige Almue, den de tvende foregaaende Aars haarde Vintre og dyre Tider havde saa indplyndret, at de fast intet havde tilbage enten at sælge eller udsette for Livets Nødvendigheder og nu tilsidst, i det dyreste Aar, intet var betroet en inter kunde fortiene, da Omstændigheder nøde de hvert Huus at holde tilbage med det meeste af det, hvorved Almuen kunne fortiene noget til Livets Ophold, ansøgte han i al Stilhed, Byen ubevist, det Kongelige Huses Personer, om Understøttelse; var og saa heldig at finde aabne Hierter til Bønhørelse. Hendes Majestæt Dronningen skienkede 50 og Hans Kongelige Høihed Kronprindsen 100 Rdlr. J at anvende disse Gaver udvalgte han den for sig besværligste og for de Fattige nyttigste Plan, Han vilde ei følge de flestes Raad, at give den Fattige den rede Skilling i Haanden; thi han vidste, at den rede Skilling, som lettest kommer sielden bliver bedst anvendt. Han vilde ei, at den Fattige skulde fødes i Dovenskab, kjøbte derfor 1 Skpd. Hør som blev omdeelt blandt de fattigste til Forarbeidelse : derved bleve mange Hænder satte i Virksomhed; de Fattige fandt den Fortieneste de manglede til Livets Ophold, med at hegle, spinde, m.v., og blev hver Deel betalt, ei paa den nedrige Maade, som den graadige Egennyttighed med at betiene sig af, naar den, Skin af at ville unde den Fattige Fortienester, tvinger, ham, i de besværligste Tider, at Arbeide langt under sædvanlige Priser; men her blev alt saaledes vel betalt, at Almisse, paa en fornuftig og sparsom Maade, blev forenet med Fortieneste. Det heraf udbragre Hør og Blaar=Lærred blev saaledes anvendt: meere end det halve blev uddeelt til nogle og 30 fattige nøgne Børn, og nogle faa Gamle, saaledes at hver kunde faae 2de Sæt Under=Linned, Resten blev solgt ved offentlig Auction, og hvad deraf blev udbragt, er i disse Dage anbragt at give dem Overklæder, Pigerne stribede Skiørter og Trøie af hiemmegjort Tøi, og Drengene fik deels brune Vadmels, deels stribede Trøier. Da Manden strax merkede, at den Fortieneste, som herved gaves den Fattige, ei vilde foreslaae til Livets Ophold; thi den Skilling der skal udpilles ved Rokken vilde ei være klekkelig i een Tid, da 6 til 6 og et Fierdingspund Brød kostede 1 Mark, kiøbte han Rug, lod den male og bage i Brød hos een af Byens Bagere (thlhan vilde ei at det mindste deraf skulde dannes i hans Huus, i det han vilde være ligesaa umistænkt, som uegennyttig) og blev samme, i 8 Uger hver Løverdag uddeelt til 50 Fattige, fra 5 til 7 Pund, og 2 til 3 børnerige Fade hvert Huus at holde tilbage med det meeste milier, hver 12 til 18 Pd., alt efter de Trængendes forskiellige Beskaffenhed. Paa denne Maade blev de Høikongelige Personers Gave udbredt i mange Grene, og derved blev de Fattige mere nyttig, end om de strax havde faaet Penge i Hænde. Saadanne baade gode og vel overlagte Handlinger kan ei andet end erhverve Manden Meenighedens, Kierlighed, de Fattiges Velsignelser og de Veltænkendes Agtelse. Saaledes tænker hver ærlig Mand. F. Finantz Sager.