Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1832-07-20
Jndenlandsk. Af de i forskjellige af Hovedstadens Blade optagne flere Afhandlinger i Anledning af de erfarne og oplyste Mænds Forsamling, der alle gaae ud paa at vække Deeltagelse for Fædrenelandets Vel og anbefale Offentliggjørelse af Provindsialstændernes Forhandlinger, antage vi, at følgende, som optages efter Kjøbenhavnsposten, vil læses med Jnteresse: "Den 10de Juli. Saa have vi da hilset den forventede Dag, der begynder Rækken af de Delibirationer, som skulle danne et nyt Tidsrum i vor Historie. Aarhundreder have forberedet den, og den vil, hvad den end fører med sig, virke paa Aarhundreder. Fædrenelandets Ven betragter den med et ahnelsesfuldt og uvist Blik. Han behøver ei at spørge, om de Mænd, der skulle samvirke til at skabe os en nye Fremtid, ere erfarne og kyndige, thi Hans Majestæts Viisdom har udvalgt dem; men han spørger, om de alle ere sig bevidste, hvor betydningsfuld deres Stilling er, hvor stort deres Ansvar for de kommende Slægter, hvor uberegnelige Følgerne ere af de Beslutninger, der fattes, kort, om de alle have en klar Plan og Fasthed til at udtale den med Kraft; han spørger, om de, der besidde disse Egenskaber, ville kunne overvinde andre Jndflydelsers Jndvirkning paa de Øvrige. Folket staaer med spændt og tans Forventning. Blive Provindsialstændernes Forhandlinger offentlige, da priis dig lykkelig Fædreneland, blive de det ikke, kan der let opstaae Tvivl om Jnstitutionen vil være af væsentlig Betydning, eller i mærkelig Grad vil naae alle de Formaal, der ere tilsigtede. Derfor er Offentlighed Folkets varmeste Ønske, det lytter med Deeltagelse til de Stemmer, der skildre de valgte Mænds Aand og Characteer; thi det vil med Henrykkelse udtale de Navne, af hvem det venter Selvstændighed og Kraft til at tale Fædrenelandets hellige Sag, hvilke det vil gjemme i taknemmelig Erindring og overlevere til Efterkommerne. Dets billige Haab er, at hvor det gjælder om et heelt Folks, om tilkommende Generationers Velfærd, hvor det gjælder Fædrenelandet, som dog er det dyrebareste af Alt, hvad Manden har kjært paa Jorden, at der alle Hensyn forsvinde, som sigte til andet end det Hele, at alle snævre Anskuelser, der ene dvæle ved temporaire Forhold, ved Forretnings livets Maskineri, ved Statens blot materielle Formaal, af sig selv vige for den Aand og Energi, som griber Tidens Tendents og handler efter Statslivets høiere og aandelige Øiemeed. – Fædrenelandet fordrer som Pligt af Krigeren, at han skal offre sit Liv, for at forsvare dets Grændser, og han adlyder gjerne dets Stemme; og det skulde ei gjøre den Fordring til Borgeren, der sættes til at opbygge dets Velfærd ved Fredens Værk, at han skal opoffre sine Fordomme og Tilbøieligheder, Han skulde ei med Begeistring følge sit høie Kald? Fædrenelandet var den store Tanke, som forenede de danske Hjerter i Kampens Dage, det skal ogsaa forene dem i Raadslagningens Time, thi de ville kalde de lykkelige Timer tilbage, som Fædrene have seet. Andre Europas Folkeslag have faaet deres Stemmer til at gjenlyde for Tronerne under Trods og Strid, have udtalt deres forskjellige Meninger med Kanonernes Torden, i det Blodstrømme randt; Danmark har viist dem, at en Konge kaldte Folket til sig, naar det ei forlangte det; Tiden vil lære – det haaber Man – at det kan vise dem en Raadslagning, der talte med Enighed og Kraft, alene for Almeenvellet. Fædrenelandets Venner ere uvisse, men de frygte ei, thi Kongens Jndsigt, Jver for det Gode, Kjærlighed til sit Folk og Opoffrelse for det have altid været og ville ogsaa blive sig selv lige; han har erkjendt, at Statens Formaal er Folkelivets Udvikling; han vil tjenes med Kjærlighed og Ærefrygt, men ogsaa med Frimodighed; og han har hver Mand ved sin Side, hvis Jndsigt og høiere Sind Nationen høiagter. Han, fra hvem alt Godt kommer, styre Kongens og hver Mands Raad til Velsignelse for det danske Folk, J et overordentligt Bidrag til den Augsburger "Allgemeine Zeitunge af 30te Juni læses en Skrivelse fra Slesvig af 15de Juni, hvori Brevskriveren, ved at berøre, hvorledes den offentlige Mening tør i Kjøbenhavn udtale sig frit om indenlandske Anliggender, og ved at omtale Festen paa Skydebanen den 28de Mai, og den Enthusiasme, hvormed Man der mindedes Hædersmanden Anders Sandøe Ørsted, tillige yttrer Følgende: "Begge Brødrene Ørsted ere i Sandhed ogsaa en Pro delse for den danske Nation; den ene af dem, Professor i Chemi og Physik, har ved Opdagelsen af ElectroMagnetismen erhvervet sig et europæisk Navn, og den Anden er i Udlandet heller ikke mindre berømt som Jurist. A. S. Ørsted, tidligere Assessor i Lands-Overretten, derpaa i Høiesteret, derefter Deputeret i Cancelliet og nu tillige General-Procureur for Danmark, udmærker sig ogsaa ved sine frisindige og fordomsfri Anskuelser. Den offentlige Stemme betegner ham som Ven af Pressefriheden, af Offentlighed ved Provindsialstændernes Forsamlinger og af en muligst liberal Valgmaade." – Det maa glæde enhver for sit Fædrenelands Ære varmt følende Dansk, ogsaa i Udlandet at see udtalt Erkjendelsen af Fortjenester, som saa stærkt have medvirket til Danmarks Held og Hæder. (Dagen.)