JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1790-11-21
efter erhvervet Dom og Udlæg, lader Sr. Christen Dahl i Jorbroe-Mølle, som Domhaver, Dauberg Mølle udi Dauberg Sogn og Fiends Herred beliggende, med dens matriculerede Mølleskyld 1 Td. 4 Skppr. 3 Fdkr. Harekorn, samt det til samme Mølle værende Jnventarium, og en liden Toft norden Møllen beliggende; ved offentlig Auction opraabe og bortsælge Onsdagen den 15de Decembr. førstkommende, udi bemeldte Danberg Mølle om Formiddagen Kl. 10 Slet. Den Kiøbende kan strax tiltræde Møllen, om fornøielig Bud skee; hvilket til alles Underretning herved bekiendtgiøres. Viborg den 19de Novbr. 1790. Jens Bering, Auctions-Directeur.
Viborger Samler, 1790-11-21
gelet Dom og Udlæg bliver førstkommende Fredag den 26de Novembr. ved 3die og sidste Auction opraabt og bortsolgt. Borgeren Lauriz Groses hidtil riede og iboende Sted i Lem vigs Søndergade, samme bestaaer af 19 Fag muuret Bindingsværk til Gaden med 2 Fag Portrum iberegnet, 8 Fag dito med Leervægge norden i Gaarden, samt 7 Fag dito af mindre Bygning østen til, altsammen Straatag og i god Stand, forsikret i Brandkassen for 200 Rdlr.; Stædet har fornøden Gaardsrum med Jndkiørsel fra Gaden, saavelsom et fortrinligt godt Stykke Hauge Jord, som for sig selv er indplanket og ligger ved Stædet, overalt ansees samme beqvem til en Vertshuusmand og Haandværks Brug, saa N. 671 S. meget mere som ingen af saadanne boer der i Gaden eller Nærheden. Auctionen foretages sammesteds berørte Dags Eftermiddag ved 2 Slet, hvor Auctions Conditionerne kan erfares. Lemvig d. 12 Novbr. 1790. Gustav Ludvig Baden, Auctions-Directeur.
Viborger Samler, 1790-11-21
Fredagen den 3die Decbr. førstkommende om Formiddagen 2) ved 10 Slet, er berammet Auction paa Asmild Kloster over den sig der opholdende og nu afdøde Christen Jensen Hiulers Efterladenskabet, bestaaende for det meeste i Gang og Linklæder, samt nogle faa Sengeklæder og Meubler. Thi ville Liebhaberne behage til samme Tid og Sted at indfinde sig, da Conditionerne til Auctionen bliver bekiendtgjort. Viborg den 19de Novbr. 1790. N. Sehestedt. Laagegaard i Coldinghuus Amt, af Hartkorn, Hovedgaards Taxt 27 Tdr. 5 Skp. 2 Fkr., bliver Fredagen den 17de December næstkommende Kl. 10 Formiddag ved Auction paa Gaarden bortsolgt i Parceller saaledes: Hoved Parcellen, Hartkorn omtrent 13 Tdr., bestaaer af den ypperlig Ege= og Bøge=Tømmer indeholdende, med Opgrøde vel forsynede, tæt ved Gaarden liggende Skov, omtrent 40 Tdr. Land. Ager og Eng, de særdeles gode Eiendomme, som ligge vesten og sønden Gaarden og Landeveien, omtrent 180 Tdr. Land, alt a 12000 Alen. Bygning: Saltshuuset og de 2de andre Borgergaards Fløie, Laden, Stald=Længden, den Længde, hvori Faarestien er: Haven, som har meget gode og fine Frugttræer, og de ved Gaarden liggende gode Fiskedamme. De øvrige Parceller, som ere 14, indeholde Ager fra 7 1/2 til 17 1/2 Td. Land, Eng fra 2 Tdr. til 4 Tdr. 2 Skpr. Land hver, erholde Huusbygning omtrent 5 Fag hver. Til de fleste af dem er god Tørveskiær, Hartkornet paa hver er fra 3 a 4 til 8 a 9 Skpr. Til Hoved Parcellen er ligeledes fornøden god Tørveskiær. Saavel Hoved Parcellen som de øvrige 14 Parceller ere med alt Tilliggende ved en Kongl. Land-Jnspecteur inddeelte, afpælede og nummererede, og kan behagelig tages i Øiesyn, da de, paa Forlangende, forevises fra Gaarden af. Det kan alt tiltrædes Majidag 1791., og enhver Kiøber fra Approbationen frit fælle i sin Lod. Forholdsmæssig Giøde følger med hver Parcell. Den halve Kiøbe Sum kan, om forlanges, blive indestaaende imod 4 Procent. Beskrivelse over Parcellernes specielle Jndhold bliver fra 1ste December at faae for alle og enhver; paa Aggersbøll ved Weile hos Hr. Forvalter Aagaard, i Horsens hos Hr. Oberstlieutenant von Paulsen, i Haderslev paa Posthuset, i Fridericia hos Hr. Land Jnspecteur Bie, i Colding hos Hr. Lieutenant von Rosenkrantz, i Aarhuus hos Hr. Kammerraad Brask, i Odense, Aalborg og Viborg hos Stiftamtmandens Fuldmægtig. Ligeledes opraabes og bortsælges tillige: 1) en nær tilstødende Bondegaard paa 2 Tdr. Hartkorn, som svarer Landgilde 16 Rdlr. 2) et Huus paa 1 Td. Hartkorn, som svarer Landgilde 9 Rdlr. 3) et Stke. Jord paa Nyeborg Mark. 4) et Huus i Hougaards Eng, som giør aarlig 40 Dage. Skulde nogen betimelig nok inden Auctionen, ville kjøbe Eiendommene samlet, enten med eller uden Besætning, behage de at henvende sig til Hr. Oberstlieutenant von Paulsen i Horsens.
Viborger Samler, 1790-11-21
erved bekiendtgiøres: at efter høie Øvrigheds Foranstaltning, bliver i Sønder-Haubroe Bye, beliggende i Aalborghuus Amt, Aars Herred, Mandagen den 27de Decbr. førstkommende Kl. 11 Slet om Formiddagen holdt offentlig Auction over Anner Gaarden i bemelte Sønder=Haubroe med tilliggende Herlighed, bestaaende foruden denne Gaards meget gode Jorder med tilliggende Enge m.v., som er af Hartkorn 3 Tdr. 3 Skppr. 1 Fdkr. 1 Alb., at samme har Friehed for Landgilde og alle 3de Tiender; thi ville de Lysthavende til bemeldte Tid og Sted behagelig indfinde sig, da Conditionerne som ere meget antagelige, paa Auctionsstedet nærmere skal blive bekiendtgjorte. Løgstøer den 16 November 1790. J. Scharling.
Viborger Samler, 1790-11-21
En kyndig og sparsommelig Huusholderske, som derom fremviser paalidelige Skudsmaale, anvises fra Klokker Randrup en god Tieneste strax eller til Nyeaar. Fuhms samlede Skrivter, 6 Deele, Campes Sildlære, for Børn, med 16 Kobbere, Nigede. - Gier Hændelser, m. fl. ere at faae hos Klokker Randrup, som og modtager Subskription paa Maanedsskrivtet Jris, der skal udkomme paa Hr. Boghandler Poulsens Forlag i Kiøbenhavn. Til No. 47 af den Viborger Samler 1790.
Viborger Samler, 1790-11-21
Bekiendtgiørelse. Proclama. Vallerunderdanigst Medhold af Hans Kongel. Majestæts allernaadigste Bevilling af 27de Augusti sidstl., bliver herved med Aar og Dags Varsel, sub poena præclusi & perpetui silentii, 3de Gange efter hinanden indkaldet alle dem, som formeene sig at have noget at fordre efter afgangne og forhen paa Pension staaende Major Jacob Friderich v. Kohl, deres havende Prætensioner at anmelde og beviisliggiøre for underskrevne Skifteret. Jnden samme Tids Forløb ville og enhver behagelig erlægge, hvad de til Stervboet maatte være skyldige. Horsens, den 10de October 1790. Fussing. Grundahl.
Viborger Samler, 1790-11-21
Flensburg. Efter afgangne Niels Clausen i Rindum, Sønder Holm gaards Gods ved Ringkiøbing er, efter foregaaende Forseglings Forretning, Dags Dato holdet Registering og Vurdering, bragt til Summa p. p. 60 Rdlr. Det blev ved samme Forretning anmeldet: at den Afdødes Arving var en Søsterdotter, hvis Navn og Opholdsted ei anderledes vides, end at hun skulle have opholdt sig i Holsteen. Denne angivne Arving, og fleere, om de ere til, indkaldes altsaa til Møde i Stervboen i bemeldte Rindum, 6te og 12te Ugers Dagen efter undertegnede Datum, for at bevise den Ret, de vil paastaae, for Skifteforvalteren Hr. Niels Rindum til Holmgaard, eller hans Fuldmægtig. D. Klon, Rindum, Sønder Holmgaards Fuldmægtig paa Gods ved Ringkiøbing den 30. Ringkiøbings Amtstue. Octobr. 1790. Ped 12 Ugers Varsel indkaldes herved alle de, som formeene Nesig at have nogen endnu uanmeldte Fordringer efter forrige Forpagter og Forvalter ved Weschum, afg. August Wilhelm Buch, enten i Henseende til Administrationen over Wischum og Himmestrup Godser, eller private Affaires, intet i nogen Maade undtagen, dermed at melde sig hos Hr. Rødike, Forpaater ved Wischum eller Forvalter Swendsen ved Schiern inden bemeldte Tids Forløb, og deres Fordringer beviisliggiøre. Schiern pr. Randers, den 28de October 1790. Peder Hougaard i Farre-Hougaard, Silch borg Amt ved Aarhuus, er for kort Tid siden ved Døden afgangen; Hans Enke Mette Povelsdatter formoder ei, at der hæfter meere betydelig Gield paa Sterbboen end de 400 Rdl. hun efter et mellem hendes afgangne Mand og hende oprettet og under 1ste Octobr. 1784 allernaadigst confirmeret Testamente til hans der benævnte Arvinger skal udbetale, samt den efter 2de Obligationer prioriterede Gield. Jkke destomindre har benævnte Enke befuldmægtiget mig som hendes antagne Laugværge, herved 3de Gange i den Viborger Samler at indkalde dem, som formeene sig at have Krav i Sterbboen, eller efter Optegnelser og Beviser maatte være noget skyldige, at møde i Storbboen 6te og 12te Ugers Dagen efter Dødsfaldet, den 23 Novembr. dette Aar og den 4de Januarii næstfølgende Aar, de første at godtgiøre deres Krav med saadanne Beviser, som efter død Mand udfordres, og de sidste at betale hvad de maatte befindes at være skyldige, da enhver kan forsikre sig lovlig Omgang. Støering Præstegaard ved Aarhuus den 30 Octobr. 1790. Enke i indbemeldte Boe med Laugværge, Mathias Thistrup.
Viborger Samler, 1790-11-21
Paa Ørslev Klosters Gods i Halds Amt og Fiends Herred, er af Fæstebonden Jacob Espersen i Nyegaard, i Øslev Klosters Sogn, sit stafvigte 22de Octobr. bleven funden paa sin Mark, en sortbroget 3 Aars Stud med en liden hvid Snippe i Panden og paa Næsen, i det høire Horn findes 3 Skurer, og en Splitte i det høire Øre, hvo samme beviislig maatte tilhøre, vilde melde det paa Øslev Kloster, der anviser, hvor samme mod billig Findeløn og Omkostningers Erstatning kan bekommes.
Viborger Samler, 1790-11-21
Fra mig Underskrevne have i en Tid af 3 Uger været boret 72de sorte Mær=Plage, uden at det har været mueligt dem at opspørge; den ene er halvtredie Aar gammel, ganske kulsort af Couleur uden nogen Aftegning, den falder lidet i Ryggen men er ellers breed, især bag over, og godt skabt, den anden er ikkun halvanden Aar gammel, blakket eller skiden sort af Couleur i Særdeleshed er Hale og Mann meest blakket, den er stor af sin Alder, men meere klein og rank af Skabning end den anden ovenmeldte. Skulle disse Plage, en eller begge, blive oplyste ved Retterne, beder jeg ydmyg og ærbødig Dhrr. Rettens Betientere og den Godhed, ved et par Ord med Posten pr. Aarhuus lade at mig det vide; kan ellers nogen give mig paalidelig Efterretning, hvor disse heri omspurgte Plaae ere at finde, vil jeg med Fornøielse give en god Douceur for Uleiligheden. Lyngbye ved Aarhuus, den 1ste Novembr. 1790. Søren Nielsen.
Viborger Samler, 1790-11-21
En reisende Person har ved Kudskens Uagtsomhed Torsdagen den 4de Novembr. sidst, paa Veien fra Bidstrup til Randers imellem Haslum og Wærum tabt en Couffert, med sort Læder betrukken, hvorudi var endeel Fruentimmer=Klæder af Silke og andet Tøi, samt Lintøi og nogle Nøgler m.v. Formodentlig er samme Couffert funden og optagen af bemeldte Byers Bønder; hvorfore Dhrr. Forvaltere ved Friisenvold og Bidstrup tienstvenligst anmodes: at ville lade efterlyse om denne Couffert paa Kirke= og Gade=Stævne i disse Byer, og derved anbyde en billig Findeløn, naar Coufferten med indehavende leveres til Kiøbmand Hr. Thomas Hansen i Randers, men i Tilfælde af Fordølgelse, reserveres Eierens lovlig Ret og Tiltale.
Viborger Samler, 1790-11-21
Fra Christen Sparre med flere Beboere i Meilbye, J Gimminge og Lem ere bortkomne 5 Mærplage; den ene er sort med en liden Fedder paa Næsen, lidet Hvidt paa Bagfoden, i 3die Aar; de 2de ere sortbrune, den største i 3die Aar med en stor Stiern i Panden; disse 3 ere paa een Nat kort for Michelsdag bortkomne. De øvrige 2, som noget derefter bleve borte, havde de Kiendemærker, at den største, 3 Aar gl., var sort og havde et Kors klippet paa Lenden, den anden i 2det Aar, havde hvide Fødder og en Stiern i Panden. Hvem disse Beester maatte være forekommet, ombedes, at melde det, eller sende dem til ovemeldte Christen Sparre i Meilbye, ved Randers, da Omkostningerne skal blive betalte. En sort gammelagtig men stærk Hest, blev sidst i Høsten optaget paa Wium Mark ved Aunsberg. Den blev derpaa lyst op til Tinge 3de Gange. Da nu alligevel ingen Eier hidindtil har indfundet sig, bekiendtgiøres dette en Gang i Samleren. Hæsten syntes af Strøget, den tog, at komme Vester fra. Det forstaaer sig, at Eiermanden maa opgive dens Kiendetegn, og betale hvad den hidtil har kostet, hvorimod den strax kan vorde udleveret.
Viborger Samler, 1790-11-21
En Student, klar fra Accademiet, søger Condition som Jnformator til Nytaar Han tilbyder sig, ifald forlanges, at prædike tillige, giver ogsaa nogen Underviisning i det Franske og Tydske Sprog. Han kan forevise gode Attester. Fra Bogtrykkeriet angives hans Opholdsted. Ohrr. Postmestere i Provindserne, som ei endnu have aflagt Rigtighed til forrige Bogtrykker Mangors og afg. Hustrues fælleds Stervboe for Ugebladet den Viborger Samler for afvigte. Aar 1789, ombedes, behagelig til denne Maaneds Udgang da Proclamations Tiden nu snart er udløben, at afgjøre alt Mellemværende, bemeldte Bogtrykker Mangor vedkommende S. Gierulff, med Cancellieraad, Viborg d. 15 Novbr. 1790.
Viborger Samler, 1790-11-21
Landsdommer og Borgmester.
Viborger Samler, 1790-11-29
de 1 a 2 (Jndsende Svar til den spørgende Philojustitie.
Viborger Samler, 1790-11-29
Besvareren forudsætter, at Spørgsmaalene i Viborger Samler No. 46. angaae Ting, som ikke allerede ere paadømte ved Domstolene; thi er dette skeet, have Dommerne ventelig angivet Grunde for deres Domme, hvilke, saalænge de endnu staae ved Magt, bør være udadlede af enhver, der ikke vil udsætte sig for den fortiente Revselse, som fra Landets høieste Domstoel nyelig er tildeelt den, der i de offentlige Tidender tilforn har villet skumle over Domme. Som sagt, i Forventning at de gjorte Spørgsmaale ikke angaae saadanne allerede paadømte Trætter, over hvilke Philojustitie og jeg, hans Besvarer, aldrig kan blive Judices competentes, men at disse ere fremsatte af en, som ønsker at faae sin Uvidenhed oplyst, besvares de saaledes: 1. Circumstantie variant rem. Vel kan to Ting synes hinanden lige, men dog ikke nøiagtig være det i alle Deele, N. 674 s. Saaledes har den vise Lovgiver tænkt, der befalede, at Præjudicata ikke maatte allegeres ved Sagers Bedømmelse. Mange Exempler kunde og oplyse, at en og den samme Ting ofte forskiellig forklares; men kuns een Forklaring kan være fuldkommen rigtig, og den, som Judencompetens ved sidste Jnstants vælger, bør af alle ansees for den retteste. 2. Naar det kommer an paa Gratialig kan en ofte blive benaadet og den anden straffet; men naar der skal dømmes efter Lovene, bør dette ikke skee; derimod kan der for Retterne forekomme Tilfælde, hvori adskillige kan have havt Deel, men kuns den bør med Rette straffes, som burde besidde saadanne Kundskaber, at han skulde have afholdt sig og de andre Paagieldende fra ulovlige Handlinger, og da bør Hovedmanden alene undgielde. Overalt er jo det gamle Ordsprog: "Ligesaa mange Hoveder, ligesaamange Sind, ikke enduun ophævet i vore Tider, og beviser sig selv passende paa Spørgeren, der absolut maae være af ulige Meening med andre, siden han spørger. 3. Den Spørgende, som ikke maae være bevandret i Rettergang, henvises til adskillige Procuratorers Arbeider, forat blive oplyst om Haarkløverie er til, og saalænge Rabulister, Vinkelskrivere, Tingstude og andet Jordens Ukrud taales, maae dette Onde ligeledes have Sted, og oversees, som enhver anden Ufuldkommenhed. 4 og 5 kan ikke tilstrækkelig besvares, før Spørgeren vil bestemt opgive, hvilke Personer og Ting han meener, da man saa haaber at kunde fyldestgiøre hans Nyssigenhed. 6. At det i denne Post omtalte Menneskeslag endnu findes paa vores Jordklode, derom kan neppe nogen tvivle, som har Kundskab om, hvad der forekommer ved Retterne, eller indløber fra Almuen til Øvrighedernes Contoirer, og skulle Spørgeren mangle slig en Addresse, var det vel ikke vanskeligt at give Anviisning paa en bekiendt Wiismand. Bliver Forfatteren af Spørgsmaalene fornøiet med denne Besvaring, glæder man sig ved at have tilfredsstillet hans Spørgelyst; svarer han til det sig givne Navn, troer man, han billiger Besvaringen, og skulde han finde sig misfornøiet derover, beviser han Publicum og Rigtigheden af Ordsproget: Veritas odium parit. I PSSESSE. To 675 Rd.
Viborger Samler, 1790-11-29
(Jndsendt.) Noget om Mortens Aften. Altera Martinus dein Bacchanalia præbet, Qvæ colit anseribus populus multoqve Lyæo. Poeta qvidam, cirants G. J. Markis. fogle have troet, at Mortens Aften høitideligholdes til Ære for Dokt. Morten Luther, og at Mortens Gaas sigtede til det bekiendte Ordspil af Johan Huss (st credere saa est "J Dag stege J en Gaas; men om hundrede Aar skal komme en Svane, som J skulle lade være ustegt, Og, da man har vildet lade Gaasen flyde, endog efter sin Død, saa har man ikke allene tapperligen drukket til den; men og kaldt stærk Drik til Mortens Aften og andre Høitideligheder Lutherdrank. Men det er bekiendt, at Dokr. Luther blev kaldt Morten, fordi han var født paa Mortens Aften; og troværdige Skribentere fortælle, at Sankt Mortens Fest blev, allerede i Aaret 650 efter Kristi Fødsel, inskiftet af Paven Martinus, hvorefter Dagen og dens foregaaende Aften bleve høitideligholdte, især af Ludvig den fremme, der, ligesom de Karolingiske Keisere overhovedet gjorde meget af Saukt Morten. Om Anledningen til den Skik, at just Gaasen skal opofres til Mortens Aftens Fortæring, ere de Lærde (saavelsom om saa meget andet) ikke eenige. Foruden Hensigten til Joh. Huss, som forden er fortalt, heder det, deels, at Gaasen skal paa Mortens Aften miste sit Liv, fordi Giæs røbde Sankt Morten, da han han havde skiult sig, for at undgaae at blive biskop, deels at det skeer, fordi velbemeldte Sankt Morren aad sig ihiel i Gaasekiød. Men om ingen af Delene taler hans Levnets-Beskriver, Sulpitius Severus, som udtrykkeligen fortæller, at han døde paa Vistrats af en Feber. Nogle sprenglærde have ledet Aarsagen hertil fra en Romersk Gaasefest, til Æreminde for de forevigede Giæs, hvis Aarvaagenhed reddede det næsten indtagne Kapitolium. Det visseste er vel, at Aarstiden fører Giæs med sig til Kiøkkenet, ligesom Paasken medfører Paaske=Æg og Paaske lamme, Pindsetiden Stegegrise, o. s. v. Mortens Dags Festen skal ellers være kommet i Stedet for de gamle Tydskes Viinhøstfest. Hvorvidt man er gaaet i at giøre Ære i Templet for Sankt Morten, sees deraf: at man i Erfurt har forbum indringet hans Fest, hvilket kaldre, Ganslauten. Ligeledes havde man i lang Tid det Navn til TaS. 676 R. kekar, at de kaldtes Mortens Horn. (Horn vare, som bekiendt, de ældste Drikkekar, hvoraf og Februarii Maaned skal være kaldt Hornung). Man har i Tydskland brugt at give Mortens Gaver Ulrik Schwalenberg skiænkde Abbediet Korbei en Sølvgaas til Mortensfest, for Broderskab.
Viborger Samler, 1790-11-29
J Aaret 1353 var til Klosteret Eilenrostorff skienket et Partie Viin, Halvdelen til Brug for Messen, Halvdelen til Konvent paa Mortens Aften (zur Behaglichtet, heder det) Der var Mortens Broderskaber oprettede. Medlemmerne ginge i hvide Klæder, i Særdeleshed i Mayntz. Man har havt Mortens Mænd; thi da man havde faaet Riddermændsmænd, Hofmænd, Leuhsmænd, o. f., skulde de Hellige ei heller mangle deres Mænd. Man fik da Petersmænd, Robertsmænd, Albrechtsmænd, Kilionsmænd, Mortensmænd, o. a. Endnu kaldes Raadstue=Tieneren i Lybek Mortensmand, og det hele Distrikt omkring Utrecht kaldes Territorium Sancti Martini. Mortens Dag blev og en Betalings Termin. Allerede var den det i Aaret 1294. Endog Kong Christian den første forskrev sig at betale sin Broder Grev Gerhard til Martini 1460. Endnu betales Landgilde, Tiende=Akkorter, Foged-Korn og mere, ved Mortens Dags Tider, og det er rimeligt nok, om end ingen Morten havde været til i Naturen; thi ved denne Tid har Bonden indavlet sine Produkter, og udbragt endeel deraf i Penge. Jeg kan, ved denne Leilighed, ikke forbigaae den opbyggelige Fortælling af det Syn, Kong Oluf den Hellige i Norge skal have havt: For ham lod Sankt Morten sig nemlig see om Nat Det er Skik i disse Lande, at Bæggere tøm ten, og sagde: mes til Thors, Odins, og andre Guders Ære, da Du nu er en Christen, saa forandre denne Skik, og giør Anstalt, at der drikkes til min Ære!
Viborger Samler, 1790-11-29
J gamle Calendere har Sankt Morten havt Sindbilleder af en Gaas hos sig, og dette er ligesaa fornuftigt, som at Mathæus, afmales med et vinget Menneske hos sig, Markus med en Løve, Lucas med en Øxe, og Johannes med en Ørn. Den saa tidt omtalte Sankt Morten levede ellers i det 4de og 5te Aarhundrede, og blev af en hedensk Soldat en ivrig Kristen. Han blev Biskop i Tours og en af de fornemste Munkestiftere.
Viborger Samler, 1790-11-29
Til Slutning skulde vel noget meldes om den oldfæderske Vinter=Spaadom af Mortens Gaases Brystbeen? – Ja! det heder, at naar det meste deraf er blankt, forestaaer en dreng Vinter med Frost, men, er det mørkt, da maae megen c. 677 s. Snee og Slud ventes, og er det blandet, vil en ustadig Vinter indfinde sig. Men Giæssenes Brystbene ere forskiellige, saavelsom Menneskenes, siger Dokt. Bartholin (Hist. Med. Cert. 5.), og hans Ord ere og mine.
Viborger Samler, 1790-11-29
(Jndsendt.) Til alle Duellantere. Saae jeg en Nar at træde ud, At sværge fælt, at nævne Gud, At raabe, han vil slaa's med den, Som for en Time var hans Ven: Da skreg jeg vist. - Kom her og skue, Karl er han ei, men Dreng endnu. Philantropos. Til visse Duellantere. De Stakler, som til Nød kan duellere, Marschere paa sin Vagt: – saa intet mere Betag dem ei Dueller. - Nei, Saa gik de reent den dovne Vei. Philantropos.
Viborger Samler, 1790-11-29
(Jndsendt.) Svar paa et Selskabs Anmodning om at giøre et Vers extempore Saasnart man kan faae sat en stakkels Versemager, Strax prætenderer man, at han extempore Skal kunne giøre Vers, - hvad Tid man saa behager, Ret som om en Pot ei dependerede, Af Lune - Geist - Houmeur og Tid og saadant meere Nei sligt det tænker man Minsanten aldrig paa; Peed Stympren eller sang, maa han dog producere En Pokkers Hoben Riim - thi Vers ei ventes maa; Man let jo slutte kan - hvad Vers der da kan vanke, Naar Geisten slumrer - og han ingen Luuner har - Han bide Neglene. - og Panden mør han banke! Det blier dog Pæresnavs - om han saa dievels var Saaledes gaaer det her - Derfor de mig undskylde - Min Geist saa lumskelig har absenteret sig J dette Nu jeg kan ei Deres Ønske fylde - Det tør en anden Gang vel bedre flaske sig S. T.
Viborger Samler, 1790-11-29
Af en Skrivelse fra Warschau af 10 Novembr. Fra Crimm har man erholdet den fuldkommen tilforladelige Efterretning, at den hele tyrkiske tarrariske Magt et bleven ganske ødelagt af Russerne under General BalmenDenne havde ladet General Hermann rykke an med et Corps imod den bekiendte tyrkiske befalingshaver Battal, Pascha af 3 Hesterumper; General Hermann angreb ham den 11te Octobr., slog ham aldeles, gjorde ham selv tilligemed 2000 Mand, Officeerer og Gemeene til Fanger, og erobrede over 30 Kanoner, samt den hele Leir og alt Bagage. De nærmere Omstændigheder skulle snart blive meldte. Fyrst Potemkin har givet Ordre, at bringe Battal Pascha i hans Leir.