Aalborg Stiftstidende, 1837-10-31
(Af Kjøbenhavnsposten.)¬ J Aaret 1834 nedsattes en Parlamentscommittee, med det Hverv, at undersøge Spørgsmaalet om Hvilke Forholdsregler, der bør tages med Hensyn, til de Jndfødte i de Lande, hvor der findes brittiske Colonier, for at forene den skyldige Agtelse for deres Rettigheder med Civilisationens Udbredelse og den Hensigt, at lede samme til en frivillig Antagelse af den christelige Religion. Denne Committee har nylig ladet udgaae i Trykken Resultatet af dens Efterforskninger. Gienstanden er bleven behandlet udfør ligt, men langt fra ikke fuldstændigt. De adspurgte Sagkyndiges Udsagn fylde henimod Tusinde Foliost der; derhos er en Mængde vigtige Statsskrifter til yderligere Oplysning ligeledes bleven publiceret. Beretningen omfatter alle uciviliserede Stammer, der staae i Forbindelse med engelske Colonier og Besiddelser, med Undtagelse af Jndbyggerne paa Ceylon og nogle Horder i Hindostan. Beretningen omtaler i Jndledningen det høie Kald, England har til Afgjørelsen af hiint Spørgsmaal, da et Blik paa Kortet over begge Hemisphærer viser den uhyre Udstrækning, de brittiske Besiddelser have, og gaaer derpaa over til Carl den Andens Lov for Raadet for de udenlandske Coloni Anlæg. Dette Document er fra Aaret 1670; det tilkjendegiver den meest omhyggelige og christelige Anskuelse, og er i dets Aand slet ikke forskjellig fra den i Juli 1824 eenstemmig i Underhuset antagne Adresse til Kongen. - Beretningen indrømmer, at, uagtet disse velmeente Ord, er kunaltfor ofte de Jndfødtes Jordbund med Magt bleven tagen i Besiddelse, deres Eiendom bleven frarøvet dem, deres Caracteer bleven nedværdiget og fordærvet ved europæiske Laster. Det hedder dert: "Englands Forhold medføre, at det meer end nogen anden Magt kommer i Forbindelse med Jordens ucivilise rede Nationer. Paa saa mange Puncter ere vi i Con tact med dem, at Bestemmelsen af de hidtilværende Resultater af vor Opførsel imod dem og de Forholdsregler, der i Fremtiden derved bør lagttages, maa vise sig bydende nødvendig. Vi betegne disse Stammer med det almindelige Navn af Vilde, og holdes os vel derved fritagne for de Forpligtelser, vi skylde dem som vore Medmennesker. Men det er indlysende, at en saadan Udflugt ikke kan formindske vore Forpligtelser. Gienstanden viser sig i sin frygtelige Storhed, naar vi betænke, at Englands Colonialpolitik, saaledes som den allerede har handlet stridende mod mange Tusinde Urindvaaneres Jnteresse - og vi befrygte at maatte tilføie, fældet talløse Offre ogsaa endnu er bestemt til at virke indflydelsesrig paa Millioner af Menneskeslægtens Caracteer og Skjæbne. Spørgsmaalet omfatter den beboede Jordklode, paa en stor Deel af dens Overslade vil Samfærselen med Britterne være den meest heldbringende Velsignelse eller den haardeste Svøbe. Vi ere som Christne forpligtede til at handle saaledes mod andre Landes Jndvaanere, hvad enten de ere oplyst eller ei, som vi ønske, at Andre i lignende Tilfælde skulle handle imod os. Men, foruden den almindelige Retfærdigheds Pligt, ere vi, i Forhold til uciviliserede Stammer, forbundne ved tvende særegne Hensyn, først at vi ere istand til at yde dem uberegnelige Velgierninger, og dernæst, at de ere de Svagere, og ikke formaae at modstaae vore Jndgrei deres naturlige Rettigheder. Partiet er ulige: vi leie Tusinde Midler til at udføre vor Villie; Ur-Jndvaanerne besidde kun faa og ere for svage til at hævde deres Ret; af dette Forhold fremgaaer en ufravigelig Opfordring til vor Medlidenhed. Dog, hvo har nogensinde negtet, at Pligten bød os at ordne vor Forbindelse med uciviliserede Folkefærd efter retfærdige Love; Abstract har det stedse været indrømmet; men Praxis var ogsaa her en Forhaanelse af Theorien. Vi, som Nation, have ikke undseet os for, at indgribe voldsomt i mange af de oprindelige Stammers hellige Rettigheder. - Parlamentscommitteen har gjort sig det til Opgave, at eftersee, hvorvidt de anerkjendte Grundsætninger, med Hensyn til Ur=Jndvaanernes Behandling, ere blevne fulgte eller overtraadte. Derom udtaler sig de Sagkyndiges umaadelige Masse af Erklæringer, blandt hvilke flere forstandige Missionairer særdeles udmærke sig. Resultatet er sørgeligt. Vi sige ikke for meget, naar vi opstille den Sætning, at Samfærselen med Europæer i Almindelighed, uden nogensomhelst Undtagelse til Fordeel for engelske Undersaatter, har, naar den kikke var ledsaget af Missionairernes Bestræbelser, været en Kilde til mange Calamiteter for de uciviliserede Folkestammer. Kun altfor ofte bleve deres Jorder usurperede, deres Eiendom borttagen, deres Antal formindsket, deres Caracteer fordærvet; i Stedet for europæisk Civilisation, bragte vi dem europæiske Laster og Sygdomme, ja, vi have gjort dem fortrolige med de tvende mægtigste Redskaber til Lihvets langsomme og hurtige Ødelæggelse: med Brændeviin og Krudt. Har Europa maaske vundet noget ved dette System, Nei, Vor Adfærd var stridende mod vor Jnteresse, ligesom mod vor Pligt; den har ført til Tab, ligesom til Forbrydelser, Den sydlige og vestlige Deel af Afrika, Anstralien, Øerne i Sydhavet, en stor Strækning af Sydamerika bag Establissementerne ved Essequebo, den nordlilige Deel af det amerikanske Continent - disse ere de Lande, hvor England har Colonier eller driver Han deel. Hvilke Grundsætninger har det fulgt der, Man skulde troe, at Ur-Jndvaanernes Ret til deres, Jordbund kunde umulig gjøres dem stridig. Men Hvermand veed, at Europæerne aldrig have agtet denne hellige Ret. Ville de handle anderledes i det nittende Aarhundrede? Man har Ret til at betvivle det ved et Blik paa Nordafrika, Circassien og Louisiana. Uindbudne komme de Hvides Sønner; Herredømmet anmasse de sig paa den fremmede Jordbund; ville Jndvaanerne ikke godvillig gjøre Plads for dem, saa fordrives de med Magt, som om dets var en Forbrydelse at ville boe i sine Fædres Land. Uretfærdigheden heraf anerkjendes. Beretningen sparer selv ikke paa Farver til at skildre den afskrækkende. "Traf vi Jndbyggerne paa deres Grundeiendom, saa behandlede vi dem som Tyve og Røvere, udstødte dem i Skovene som Hunde og Kænguruker, J hele store Strækninger have vi ganske udryddet, dem, saa at intet Spor af dem findes, og selv der, hvor vor Fremfærd var mindre ødelæggende, har den havt samme Følger, thi vi frarøvede de Vilde deres Jagtrevierer og derved Midlerne til deres Ophold. Vi fremsætte nu en Række af Spørgsmaal, der fra Undersøgelses=Commissionens Side ere blevne gjorte Missionairerne Contes, Brecham og Ellis Er det Eders Mening, at de Europæer, der i Colonierne komme i Berørelse med de Jndfødte - uden at see hen til Missionsanstalterne - fordærve Ur Jndvaanernes Sæder, At der opstaaer nye Sygdomme blandt de Vilde? At Ur-Jndvaanernes Antal aftager, At de Jndfødte blive ved Europæerne bekjendte med Nydelsen af spiritusse Drikke og Brugen af de ødelæggende Vaaben, Fører Omgang og Samfærsel med Planteurerne de Jndfødte til Forførelse af Koner og Døttre? Forhindrer den Civilisationens og Christendommens Udbredelse? Har i den Hele taget Berørelsen med Europæerne været en Calamitet (Landeplage) for de vilde Stammer." - Paa alle disse Spørgsmaal svarede Missionairerne - den ere bekjendte som Mænd, begavede med Kraft til sand apostolisk Sendelse og fjernede fra hiin Fanatisme, der vil paatvinge Kjærlighedens Tro - med et eenstemmigt og høit Ja! - Men det Stærkeste, er endnu tilbage. Spørgsmaal: Siig os, i de Tilfælde, hvor de Jndfødte geraadede i Strid med Europæer, paa hvis Side Retten da var - Ellis Mig er ikke forekommet et eneste Tilfælde, i hvilket, naar Sagen blev undersøgt, Retten havde været paa Europæernes Side. - Et andet Vidne (ingen Missionair) aflagde følgende Udsagn: "Vi have et Alter, nativ for os: Samfærsel, Handel, Fred, Civilisering - eller Udryddelse. At blive staaende, lader sig ikke gjøre; J maae fremad; J kunne vel en kort Tid herske ved Skræk, men Modstanden gjentager sig, og J have ingen Ro, førend den Sidste af Stammen er skudt. - Beretningen drager den Slutning af den umaadelig Mængde Materialier, som i de tre Aar blev sammenhobet, at dette Vidne har truffet Sandheden og udtalt den paa det Nøiagtigste. England har at vælge; det bør bestemme sig. Store Onder have vi længe beskyttet og opmuntret contenanced) : Slaveri og Negerhandel, begge Dele have vi bragt Forsonings-Offre; Negerhandelen, have vi opgivet, for at gjøre Slaverne frie, have vi offret tyve Millioner Pund Sterling. Tilmed kunde disse Onder maaske nogenlunde undskyldes: de vare saa gamle, at man næsten saae dem retfærdiggjorte ved Tidens Hævd; mægtige, hensynsværdige Jnterbesser vare desuden nøie forbundne dermed. Dog, de ere ophørte. - Et Onde af lignende Caracteer, ligesaa frugtbart paa Menneskeelendighed, er endnu tilbage. Undertrykkelsen af de Jndfødte i ucultiverede Lande er en Skik, der ikke lader sig undskylde ved Noget; den er af nyere Oprindelse, har udfoldet sig uden Begunstigelse af Staten, og aldrig været sanctioneret af Parlamentet. Jngen er i Stand til at opvise nogen retlig Adkomst til at pine og udrydde Ur-Jndvaanere. Selv den usle Undskyldning, at Undertrykkelsen er til det almene Vel, bortfalder her. Tvertimod, hvad Besparelse, Sikkerhed, Handel og Rygte angaaer, da kan kun kortsynet Politik tilraade eller tillade de Jndfødtes Mishandling. Det hidtil fulgte System var en tung Byrde for Staten; det har kastet hemmende Bjerge i Veien for fremadskridende Colonisering; det har fremkaldt Krige, der foranledigede Udgifter og ikke kunde bringe nogen, Fordeel; det har fordrevet Ur=Jndvaanerne fra vore Grændser eller ganske udryddet dem, der kunde have blevet Arbeidere, Kunder og gode Naboer. Disse sørgelige Resultater udsprang ikke af nogen Beslutning af Statsmagten, at omgaaes haardt med Nautionerne paa de laveste Culturtrin, men ere derimod opstaaede af Uvidenhed, paa Grund af den lange Afstand, der ikke tillader, strax at forhindre Utilbørligheder og straffe de Lykkeriddere, der trænge ind i Ur=Jndvaanerner Land og skye nogen Forbrydelse, for at kunne bedrage dem for deres naturlige Retgtigheder. Mange Aarsager forene sig, for at forhøie den skadelige Jndflydelse af den hidtil af Colonial Øvrighederne brugte Fremfærd, og Udførelsen af afgjørende Forholdsregler mod dette Onde bliver derved en bydende Pligt. Hovedmotivet ligger i Nødvendigheden af at finde en sikker Afledningscanal for Jrglands overflødige Befolkning. Udvandringen skal lettes; men i Spidsen for Emigrations=Systemmet bor staae: at ingen Plan tillades, som grunder sig paa at ansee som tilladelig Overmagt eller Bedrageri ved Erhvervelsen af de Jorder, der skulle opdyrkes. Den engelske Regjering tør ikke længer lukke Øinene for Ur=Jndvaanernes Undertrykkelse; den maa meget meer paatage sig Forsvaret for Folkeslag, der ere for svage og for uvidende til selv at værne om deres naturlige Rettigheder. (Fortsættes.)