Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1801-02-07
Fædrenelandet haver nu i meere end 80 Aar ikke været hiemsøgt med Krigens Rædsler, og har vedblevet at nyde denne ulignelige Lykke, endog i Tider, som disse sidste Aar, hvor omtrent det heele øvrige Europa har været Krigens og Forfærdelsens Skueplads. De danske Stater prises derfor, og især prise sig selv for dette med meere hvist Lykkelige under dets Regierings prøvede Klogskab, og Landets Borgere have den glade Forviisning, at Fredens uskatteerlige Gode vil dem bevares, ligesaa længe, som nogen menneskelig Viisdom kan formaae at bevirke saadant. Jmidlertid bliver det dog evig sandt, at Freden best beskiermes, hvor ikke fattes Ævne og Moed til at mandeligen forsvare sig imod ethvert fiendtligt Angreb; Dets Aarsage have vi og aarligen seet vor Regiering at udruste Krigskibe, til Handelens og Søefartens Beskyttelse, og at den utrættelig vaager for, at Krigsmagten til Lands og Vands skal stedse kunde svare til sin Hensigt, ligesom og at vore Fæstninger, hvor og naar fornødiges, vedbørlig vedligeholdes, hvilket og gielde om Bergens Fæstning, der paa nærværende Tid er et Formaal med for Regieringens aarvaagne Omhyggelighed. Dette sidstanførte, om Bergens Fæstning, anlediger fornemmelig denne offentlige Opfordring, som, i Medhold Stedets Magistrat, og adskillige denne Stads agtede Borgeres derom indhentede Formeeninger, haabes at af samtlige Stædets velsindede Borgere og Jndvaanere, vil, ikke allene biefaldes, men og vil med ædel Daad tilsvares. Naar Regieringen ønsker denne vor Bye i alle herefter mødende Tilfælde betrygget ved passelige Forsvars-Anstalter, og useilbarlig vil treffe de dertil, efter Omstændighederne, tienligste Midler, skulle det da ikke være saare passende, at Stædet selv gaaer med kraftig Medvirkning og Deeltagelse disse Ønsker, og Bestræbelser i Møde? Af Regieringen vente vi, naar Tid og Leilighed dertil gives, Bergens Fæstningsværker vedbørligen. istandsatte, og forsynede med tilstrækkelige Batterier og Canoner, og alle videre fornødne Forsvars Anstalter; men vi Stædets Jndvaanere, vi selv, bør med Moed og Troeskab og Fædrenelands Kierlighed vise os denne Beskyttelse værdig. Mange Tvilling Rigets Stæder og Egne have hædret sig ved ædle Bestræbelser, i Hensigt Forsvarsvæsenet, men Bergen, i Hensigt Handel og Folkemængde, Norges første og fornemste Sted, vil umueligen i det vigtigste, og naar det gielder om Borgerhæder, forsage sin Rang Dette forudsat, ønsker jeg her at giøre Bergens Borgere og Jndvaanere opmærksom paa, hvorledes at i paakommende fiendtlige An falds-Tilfælde, som Gild i Naade afværge! men som dog, uagtet Regieringens kraftigste Bestræbelser for at værne Staten Fred, kunde omsider ved en eller anden Leinghed indtræffe, de ikke formaae at opfylde de dem paaliggende borgerlige militaire Pligter, og at personligen deeltage i Byens Forsvar, saalænge de ikke foreene med Jnfanterie-Tienesten, Artillerie Øvelser, som det, der væsentligst passer sig med denne Stads Forsvar, saasom samme ikke, uden fra Søe-Siden, og altsaa med Canoner, vil lætteligen kunde anfaldes, og derfor et heller, uden med det samme Slags Vaaben, vil kunde forsvares. Saaledes er det da en opfaldende Mangel, at Staden intet borgerligt Artillerie haver, og hvor skiønt, om denne Mangel nu ved Vedkommendes frievillige Bestemmelse kunde afhielpes? Til den Ende indbydes herved Bergens borgerlige Militaire, baade de Commanderende og Commandeerte, der med Borgersind og Kiækhed forene Ungdoms Styrke og legemlig Beqvemhed, at vilde behageligen møde paa Raadstuen.