Viborger Samler, 1842-12-12
Viborg Stænderforsamling. To og forgetyvende Møde, den 3die Decbr. – Sagen betræffende Udkast til en Placat, angaaende en aarlig Afgift til nye hensigtsmæssige Straffeanstalters Opførelse og Jndretning, blev foretagen til foreløbig Behandling. Som Referent for den nedsatte Comitee oplæste Landsoverretsprocurator Jespersen dennes Betænkning. Den gik nærmest ud paa at undersøge, hvilket Straffesystem, det philladelphiske (der bestaaer i fuldkommen Adskillelse i eenlige Celler baade Nat og Dag) eller det auburnske (Adskillelse om Natten i eenlige Celler og fælleds Arbeide om Dagen under bestandig Jagttagelse af Caushed, hos os burde følges, og fandt da, at det philladelphiske var at foretrække, som det der vilde vise sig virksomst til at afskrække fra at begaae Forbrydelser og paa den anden Side til at forhindre Forbrydernes større moralske Fordærvelse under Straffens Afsoning. Betænkningen ansaae det nødvendigt, deels at opbygge, deels at indrette følgende Straffeanstalter: A. J Kongeriget. 1) For Mandsfanger: Philladelphiske Straffeanstalter: Een for Østifterne med 300 Enkelteller. Een for Nørrejylland, med 168 Enkeltceller. Tugthuse: Eet for Østifterne til 430 Fanger. Let for Nørre-Jylland til 200 Fanger. 2) For Qvindefanger: Eet Tugt- og Forbedringshuus for Østifterne. Eet dito for Nørre-Jylland. B. J Hertugdømmene: 1) For Mandsfanger: Een philladelphisk Anstalt med 300 Enkeltceller. Et Tugthuus for 150 Fanger. 2) For Qvindefanger: Een philladelphisk Anstalt med 50 Enkeltceller. Eet Tugthuus for 40 Fanger, hvorved det forudsættes, at det hidtilværende Tugthuus i Flensborg, ved det nye Systems Jndførelse, som saadant vil blive nedlagt. Discussionerne, som fandt Sted i Anledning af denne Sag, gik fornemmelig ud paa, om Omkostningerne, som de nye Straffeanstalter vilde medføre, skulde tilveiebringes af Finantserne, eller ved Ligning fordeeles paa hele Landet, samt om det philladelphiske eller anburnske System var at foretrække eller om overhovedet noget af disse Systemer burde indføres. Saaledes fraraadede Auditeur Roulund aldeles de paatænkte Forbryderpalaier, som han kaldte dem, og frabad sig i ethvert Tilfælde at Bygningsomkostningerne skulde søges hos Hartkornet. Jøvrigt begyndte denne Deputerede (Ultraliberalismens Repræsentant i den jydske Stænderforsamling) sit Foredrag med følgende især fra hans Standpunct mærkværdige Ord: "Jeg er ingen Lovgiver; men var jeg det, troer jeg, at jeg ikke vilde tage i Betænkning, for en Tid at gribe Drakos Pen og dyppe den i hans Blæk. Naar Loven da havde gjort sin Virkning, vilde Forbryderskaaren være halveret, og den tilbageblevne Deel vilde være indpodet en Rædsel, som vistnok vilde være gavnlig for Samfundet!" – Til foreløbig Behandling foretoges fremdeles Sagen betræffende Udkast til en Forordning angaaende den Tilbagesøgningsret, som i Fremtiden skal tilkomme den ældre Eier af kgl. Obligationer og andre offentlige Penge=Effecter fra yngre Besiddere. Til Hempels-Avisens Digter. Du som qvæded heel ofte lyrisk Nu er Du bleven da og satyrisk Du taler og Mandens den talrige (!) Moder, Der tæller ham blandt sine bedste Poder, Endskjøndt hun ham fødte med Suk og Vee Og nu, fordi han lidt sært sig mon tee, Udsukker: Gud frie og bevare os For hannem som vor Commissarius! Ofyl det var dog en hæslig Sentents! For Pokker, naar blev Du saa ganske læns Paa attisk Salt og paa digterisk Vid, Hvoraf Du dog fordum eied en Bid, At ikke Du kunde en saadan Tanke, Hvis absolut Sligt der skulde vanke, Jdetmindste lidt fiin paa Papiret faae sat Og ei saa umiddelbart iisnende plat!