Berlingske Tidende, 1785-05-09
Siden i Gaar ere vi her Vidner til forskrækkelige Tildragel, ser. Oderstrømmen voxede i nogle Dage saa stærkt, at den brækkede de fleste Damninger, og anrettede en Ødelæggelse som de i Aarene 1736 og 1780 neppe ere at sætte i Ligning med. Den Lebusiske Forstad staaer gandske under Vand, og man har med Møie ræddet dens Jndbyggere. 2/3 Dele af den store Oder=Broe ere afrevne og bortførte, saa at ingen mere kan rædde sig derover. Paa denne Side forsvinde alle Huse uformærkt. Mere end 50 ere allerede saaledes borte, at manikke kan see noget Spor af dem, og alle de øvrige true paa alle Sider med at styrte ind. Vandet har udgydet sig med saadan en bortrivende Hastighed, at de fleste Jndbyggeer i Forstaden, have maattet tage deres Tilflugt paa de vaklende Tage eller Grene af Træer, hvorfra de da raabte om Hielp. Man søgte at rædde dem paa Færger, saa meget end Færgefolkene maatte udsætte sig for uophørlig Fare. Hvor man vender Øinene, bliver man vaer Ødelæggelser; alle Gader ere fulde af Ulykkelige, som begræde Forliset af deres ringe Formue, spørge hverandre efter deres Fædre, Mødre, Ægtefælder og Børn, og bestandig frygte for at høre noget ulykkeligt. Den største Deel af Qvæget er druknet, eller døer af Mangel paa Underholdning. J Gaar fra Kl. 6 til 10 ræddede man endnu saa meget som man kunde; thi da var Faren øiensynlig. En stor Deel af Broen, forsvandt da paa engang; men til al Lykke var ingen levende Siel paa denne Deel. Dette Forlig lader sig dog erstatte, men et, som endnu formerer den hele Stads Skrak og Bedrøvelse, nemlig Forliiset af vor gode Hertug Leopold af Brunsvig, er uerstatteligt. Da Prindsen ved Middagstid kom til Strandbredden, kastede en Kone sig ned for hans Fødder, og bad ham, at han dog maatte lade rædde hendes Børn, som hun af Forskrækkelse havde glemt i hendes Bo. pæl. Nogle Soldater raabte ogsaa om Hielp. Hertugen søgte om en Færge, men ingen vilde allene eller med ham vove sig udi den farlige Strøm, hvor mange Penge han endog bød Han blev saa inderlig rørt over de ulykkelige Jndbyggeres Klager og Jammer, at han i en Hast besluttede selv at rædde dem. Man raadte ham derfra; men fuld af Følelse over denne Jammer raabte han: Hvad er Jeg mere, end J. Jeg er et Menneske som J, og her kommer det an paa Menneskekierlighed. Herpaa steeg han med 3de Skibsfolk i en liden Baad, og foer hen over. Baaden var kun endnu trende Skridt borte fra Dæmningen, da den stødte mod et Træe, blev angreben af en heftig Strøm, og kastet om kuld. Hertugen og de trende Skibsfolk styrtede paa en gang i Strømmen. J et Øieblik forsvandt det hele Fartøi tilligemed dem, som havde været i samme. Efter nogle Minuter kom Hertugen igien op af Vandet, og holdte sig nogle Øieblik fast ved et Træe, men Strømmen tog ham snart bort igien. Nu stod kun den ene Haand op af Vandet, men snart forsvandt ogsaa denne, og endnu er ikke Leopold, uagtet at Eftersøgning og Møie igien bleven funden, endskiønt de trende Skippere neppe en Time derefter bleve ræddede, og nu ere friske og i Sikkerhed. Hertugen allene maatte blive et Offer for sin brændende Menneskekiærlighed. De kunde ikke tænke sig den Bedrøvelse, som paakom alle Stadens Jndbyggere over denne forskrækkelige Tildragelse. Neppe hørte man, at Hertugen var druknet, førend 6 Soldatre spændte sig for hans lette Vogn, som var fyldt med Sengeklæder, trak den i største Hast til Oderen, og holdte der saa længe med samme, indtil alt Haab om at finde Prindsen igien var forloret. Allevegne seer man Officerer, Soldatre, Borgere af alle Stænder, Fattige, Enker og Fader, løse med Taarer i Øinene, og disse Taarer ere den beste Lovtalover ham. Han levede ikke fyrstelig for at kunde være vel giørende. Han var den meest nedladende, mildeste og meest medlidende Fyrste. Dette er ingen sædvanlig Berømmelse over afdøde Prindser; man talede og saaledes om ham medens han levede. Af den gode Hertug, jeg synes endnu at see ham, hvorledes han ilede frem og tilbage ved Strandbreden for at føie Anstalter. Formodentlig er har bleven anfaldet af et Slagflod, da han efter at være bleven meget varm, styrtede i Vande, og dette har gjort det umueligt for ham at rædde sig, endskiønt han tilligemed andre Legemsøvelser besad den Kunst at svømme.