Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-05-25
Nyeste Post-Efterretninger. De nyeste Efterretninger fra London af 16de Mai indeholde: Der fortælles: at det for nogle Dage siden er blevet anseet for nødvendigt at giøre Hs. Majestæt Kongen af England opmærksom paa den critiske Tilstand hvori han befinder sig, og hvorom han ikke syntes at have en nøiagtig Forestilling. Der blev holdet et Cabinetsraad, hvorved Hertugen af Vellington paatog sig denne Commission, imod hvilken nogle af de andre Ministre have yttret Betænkeligheder. Han gik til Vindsor og anmeldte for Hs. Majestæt: at hans Læger havde troet at de ikke burde skiule for Cabinettet, at hans Sygdom var forbundet med farlige Symptomer; hvorpaa Hs. Majestæt svarede med megen Fatning: at han fuldkommen underkaster sig Forsynets Villie, og kun frygter for en legemlig Smerte, som kunde overgaae hans Taalmodighed. Hs. Majestæt takkede Hertugen for den Maade hvorpaa han havde skilt sig ved dette besværlige Budskab. Man forsikkrer at Kongen har ikke saa store Smerter; men hans Sygdom synes dog at være Vattersot. Bladet Times af 15de siger: at ikke allene ifølge Bulletinerne, men ogsaa ifølge andre Beretninger, har man Grund til at troe, at Thronen vil meget snart blive ledig. Hs. Majestæts legemlige Lidelser ere saa stærke, at han har tabt al Lyst til Livet; men i Mellemrummene imellem Symptomerne besidder Hs. Majestæt en fuldkommen Fatning og er beredt paa at gaae sin Ende imøde, som han bestemt forudseer. Bulletinen af 15de lød saaledes: Kongens Søvn har været nogenlunde qvægende og Hs. Majestæt befinder sig noget bedre. Coureren bemærker derved: at denne Bulletin er trøstelig, og at desuden Rygterne fra denne Morgen ere beroelgende; men at det destoværre kun er altfor sandt at Hs. Majestæt lider af en haard Sygdom, der er af den Natur, at hans Livs Lys kan pludselig blive udslukket; men dog, tilføier det, have vi erfaret med Tilfredshed, at hans Kræfter ikke ere saa svækkelige, at der jo finder imellem nogen Lindring Sted ved hans Lidelser. Det er grusomt handlet imod den almindelige Medfølelse, at yttre en Mening, som gaaer videre end hvortil Bulletinerne selv give Anledning. - Det er forresten besynderligt nok, at man aldeles overlader det til Publikums Gietning, at forklare sig hvori Kongens Sygdom bestaaer, og at Lægerne slet ikke have erklæret sig offentlig derom. - Uagtet den mørke Skye som svæver over Publikum, skriver man fra London, saa holde dog Stoks sig med megen Fasthed. - De Franske Blade, som vide Alting og Jngenting, fortælle nu ogsaa, at naar Kongen er død saa ville de to Medlemmer af Oppositionspartiet i Overhuset, Lord Grey og Manqvien af Landsdovn, træde ind i Cabinettet. Der skrives fra Vien under 13de Mai, at Posten, som ankom til denne Stad den 12te Mai om Aftenen og havde forladt Constantinopel den 26de April, har medbragt den Efterretning: at de tre Ambassadeure havde den 24de April modtaget en Note, som var udfærdiget i Sultanens Navn og indeholdt den skriftlige Antagelse af de tre Magters Beflutninger angaaende Grækenland. Ogsaa omtale disse Breve et Rygte, som var i Omløb i Constantinopel, og som man der holdt for sandfærdigt: at Porten vil aftræde til Rusland Souverainitten over Fyrstendømmerne Moldau og Vallachiet, imod at de Krigscontributioner, som den skylder denne Magt ville blive eftergivede. (Forholder dette sig saaledes, saa vilde det blive en meget net og fordeelagtig Acqvisition for Rusland af to Lande, som ere omtrent saa store som Kongeriget Nederlandene, og besidde en høist frugtbar Jordbund; Rusland vilde tillige derved erholde en meget fordeelagtig Naturgrændse) Med denne vigtige Efterretning, men som naturligviis er endnu tvivlsom, ville vi forbinde et Stykke Politik. Fra Preussen skrives uder 17de Mai, at man der taler med Varme om Opløsningen af de politiske Qvæstioner med Hensyn til Frankerige og Kongen af Storbrittanniens Sygdom. Reisende, som komme fra Paris forsikkre: at der hersker en overordentlig Spænding i denne Stad, som endog allerede begynder at meddele sig til de lavere Folkeklasser. Selv de findigste Personer begynde at nære Bekymringer; vel er det nogenlunde lykkedes Ministeriet ved Expeditionen til Algier at bortvende Opmærksomheden fra sig og drage den til Afrika; men Jlden glimrer dog bestandig under Asken og en eneste Ulykke, som kunde møde Expeditionen, vilde giøre Ministeriets Stilling høist precair. Orientens Anliggender ere endnu indhyllede i et dybt Mørke, kun saameget troer man at vide med temmelig Vished, at Rusland holder alle sine Stridskræfter paa Krigsfod, og bereder sig til at foretage sig et nyt Feldttog mod Sønden. Den Russiske Armee vil vel i Sommerens Forløb gaae tilbage over Balkanbierget; men vil lade blive tilbage i Burgas ligesom i Adrianopel et Lazaret med en Bedækning af et eller to Regimenter. De Russiske Generaler have benyttet Occupationen af Landene paa denne og hiin Side af Balkanbierget til at optage de omstændeligste Kaarter over hele Egnen. Som det hedder vil Hs. Majestæt den Russiske Keiser til Sommer komme til Berlin. Hvad de Franske Blade have skrevet og Uroeligheder i det Russiske Rige og om vigtige Opdagelser i St. Petersborg o. s. v., har slet ingen Grund; tvertimod hersker der den største Harmonie imellem alle Folkeklasser. Den hellige Synode skal ogsaa have beqvemmet sig til at forandre den Russiske Statskalender, som endnu holder sig til den gamle Tidsregningsmaade. Der skal ogsaa foregaae, ifølge Keiserens og Nationens Ønske, en Forandring med Hensyn til Folkeklassernes Forhold til hinanden. - J 3 Aar have Chanen af Chiva og Chanen af det store Tartarie ført en blodig Krig, med hinanden, hvorved den Russiske Keiser er bleven indbudt til at være Mægler; han har ogsaa bevæget flere Folkestammer til at trække sig tilbage fra denne Krig, som naar den engang bliver bragt tilende vil have en gavnlig Jndflydelse paa Afsættelsen af de Europæiske Manufakturvarer i Asien.