Aarhuus Stifts-Tidende, 1833-08-09
Frankrige. De tre mærkværdige Julidage ere dennegang blevne høitideligholdte uden nogen Forstyrrelse, som man dog havde været i stor Angest forDen 27de feirede Pariserne med høitidelig Alvor, og Jntet var forsømt som kunde give denne Julirevolutionens første Erindringsdag et ærefrygtbydende Præg Religionen forenede i alle Templer sine Bønner med Borgernes Følelser. Alle Kirker vare eens dekorerede. De til Ære for Martyrerne opreiste Mindemærker besøgtes med en Anstand og Værdighed som intet Øieblik fornægtede sig. Mangfoldige Evighedskrandse bleve nedlagte paa deres Grave. Udenfor Louvre havde man reist en Støtte, der var omvunden med sort Flor, og hvorpaa læstes: "De døde for Fædrelandet. Det syntes denne Dag, som alle politiske Lidenskaber, vare for et Øieblik forstummede; alle Følelser forenede sig i den ene: "Lader os græde for vore Brødre, som gik i Døden for Fædrelandet." Næste Morgen Kl. 6 blev der slaget Generalmarsch over hele Paris. Kl. 9 var al Militairet opstillet. Da Kongen med et høist glimrende Følge havde passeret hele Linien, begav han sig til Vendomepladsen, hvor paa en Vink af Monarken det grønne med Guldstjerner besaaede Overtræk faldt ned fra Napoleons nye kæmpemæssige Billedstøtte, og som med eet Raab lød det af hundredtusinde Munde: Keiseren leve Kongen, Prindserne og deres Følge blottede Hovederne, trak Sablerne og lod dem synke ned for Billedstøtten. Alle Husene vare behængte med Tæpper, og trefarvede Faner vajede fra Vinduerne. Damerne vare næsten Alle klædte i Hvidt, og Alle klappede paa een og samme Tid i Hænderne. Støtten var smykket med Guirlander og Immorteller. Paa ethvert af dens fire Hjørner var opreist tre smaae Støtter, hvorpaa stod de Generalers Navne som havde kommanderet, i Slaget ved Austerlitz. Ved Foden af Monumentet stod en Soldat af den gamle Garde som havde bivaanet bemeldte Slag, smykket med det gamle Æreslegionskors, Ørnen paa hans ene, og Napoleons Hoved paa den anden Side. Noget længere derfra stod flere Officerer og Soldater af den gamle Garde, saavelsom og en Deputation af Julidekorerede. Nu defilerede Nationalgardens Legioner og hele Garnisonen forbi Hs. M., hvilket varede ved til om Efterm. Kl. 6. Hver Peloton som kom forbi Statien raabte: "Keiseren leve, Kongen leve!" Da hørtes ogsaa pludseligt Nogle raabe: "Væk med Forterne Ingen Bastiller mere!" Og Kongen sagde høit, idet han vendte sig omkring til Folket: "Nei, mine Venner, ingen Bastiller, det forstaaer sig, det er afgjort!" Og Folket raabte jublende: "Kongen leve!" – Kl. 7 om Aftenen viste hele den kgl. Familie sig paa Thuilleriernes Balkon, og paa et Vink hvirvlede 300 Trommer, hvorpaa den høist grandiøse Concert begyndte med Marseillanerhymmen, istemt af 500 Musici og 300 officielle Sangere, hvormed alle Tilhørerne forenede sig, saa at den udførtes af over 50,000 Stemmer. Da dette var forbi, aabnede sig et nyt Skuespil. Kl. 9 ankom der paa Seinefloden en Flaade af 20 illuminerede Fartøier, og begyndte i Forening med et paa Qugien opkastet Batterie paa 18 Kanoner, et Angreb paa Linieskibet Ville de Paris. Dette var heel oplyst med bengalsk Jld, og besvarte Kanonaden saa heftig som om det var en Alvorskamp.