Københavns Adresseavis, 1767-11-11
Giftermaal. De Ceremonier, som Mahometanerne bruger i dette Land ved deres Giftermaale, kommer meget overeens med dem, som ere brugelige paa andre Stæder. Thi naar Mullah eller Præsten har forrettet sit Embede, hvilket gierne skeer og Aftenen, saa gaaer de alle fra Brudehuset i Procession igiennem de fornemste Gader i Staden. Brudgommen, som er til Hest, bliver ledsaget af sine Slægtinger og gode Venner, foran gaaer mange med tændte Fakkelereller Blus, Panker og Piber, saaog nogle Gøklere, som skal forøge denne Glæde og Fornøyelse. Bruden følger bag efter med sine Paarørende og Veninder udi tillukte Vogne eller Karether, naar da denne Omgang er forbi, saa vender de igien tilbage til Brudehuset, hvor alle Giæsterne bliver tracterede. Omendskiønt det er tilladt Mahometanerne, at de maae have 4 Hustruer, saa skeer det siælden, at de Folk, som har de Vesterlige Lande i Besiddelse, tager meere end en, undtagen de Riige; Men vores Autor fortæller os, om en af Sir Thomas Rowes, tilhørende Betientere, at den samme havde ikke meere til Løn om Maaneden end 5 Sk. efter deres Penge, og dog havde 4 Koner. De, som har de fleeste Koner, ere udi høyeste Grad saa mistænkelige at hverken deres Brøder eller Fædre maae snakke med dem, undtagen Mændene selv ere derhos nærværende, ja, i følge deres Skik og Maade, er det en stor Skam for en Kone, naar hun lader sig see af nogen fremmed Mandsperson, uden allene hendes Ægtemand. Ægteskabs Brydelse og Hoverie, bliver der holden for saadanne grøve Misgierninger, at en Broder, som trax sin Søster med nogen, i saadan Gierning, skulde ikke holde det for nogen Synd, eller giøre sig nogen Samvittigheds Skrupel derover, at myrde dennem, men meget meere i fald han lod dem komme ustraffet derfra. De, som udøver denne gruelige Gierning, at myrde saadanne, bliver aldrig derfor af Øvrigheden eller nogen tiltalt, men hellere roeset. Qvinderne i denne Verdens Deel, er derudi overmaade lykkelige, at de meget hastig og let bliver forløste. Thi det er ikke noget sælsømt eller usædvantig, at man i Dag, seer en Kone at kjøre ud, der gaaer, som det heder, paa faldende Fod, og den følgende Dag derpaa igien, at kjøre ud med det nyefødte Barn paa Armen. De fattiges Børn gaaer i mange Aar nøgne og deres Mødre bedekker sig kun iblant med en slet og ringe, Kappe af Callico. Den ældste Søn, af den, saa kaldede, retmæssige Kone, har dog meget forud, fremfor de øvrige Børn, som de kalder Budda, eller deres store Broder. Om Cardinal Wolsen. Fitz Williams, en Skræder og Domestique hos Cardinal, Wolsey, vidste saa kunstig at vinde og saa forsigtigen at vedligeholde sin Herrens Gunst og Bevaagenhed, at denne paa den Tid mægtige Cardinal fik ham til Commissaire=Embedet for Quarteeret Broadstreet i London Aar 1506. hvilket han med stor Berømmelse forvaltede. Nogle Aar derefter resignerede han og begav sig til Mylan, en lille Lystgaard i Northamptonshire. Da nu Cardinalen faldt i Ungade og blev foragtet af alle, var Willians den eneste som dristede sig til at tale vel om ham, og tage ham i Forsvar. Han tog ham tillige til sig i Huset og viiste ham al Erkiendtlighed og Ærbødighed. Dette fik Kongen at vide, og lod derfor Williams hente til sig, og spurgte ham med en vreed Tone og badsk Udseende, hvad der bevægede ham til at være saa dumdristig, at tage denne Cardinal til sig, som var anklaget og erklæret skyldig i en stor Utroskab. Deres Majestet, svarede Williams, jeg bær den dybeste Høy agtelse for Dem; ja, er hverken nogen slet Borger eller utroe Undersaat, og det er hverken den forskudte Minister, eller Stats Forbryderen jeg har taget i mit Huus, men det er min gamle og ærværdige Herre, min Beskyttere og Patron, han som har givet mig Brød, og som jeg har den Lykke at takke for som jeg nu nyder, og skulde jeg vel have forladt ham i sin Modgang, denne ædelmodige Herre, denne min store Velgiører, Ach deres Majestet, saa havde jeg været det sletteste Menneske af Verden, Kongen forundrede sig høyligen over denne dydige Fitz Willians Tænkemaade, og gjorde ham strax til Ridder og kort derefter til sin Geheime Raad. Om Cochenille. Cochenille, som gir en kostbar Farve, er en Jnsect. Den lever af den Urt Opuntia, som de paa Mexico kalde Nopal. At anskaffe Cocheniller og plante disse Urter til den: Føde, er slet ikke bekosteligt, men siden meget profitabel, da Opuntia formerer sig alt det første Aar meget sterkt. Cocheniller findes paa Mexico, og St. Domingo, og opholder sig overalt paa de Planter hvoraf Bladene og Frugternere suragtige. Elmerne, Pommerantserne, Viintræer, Ana nas, Raquette eller Nopal, paa Latin kaldet: Opuntin, ere altid skiulvte at disse Jnsecter. De sette sig meget fast paa Greenene, og udgjør som Geværter eller Buller derpaa, saa at man skulde tænke at Planten var syg; hvoraf man og kalder den Gallinsecter. Den seer ud som en Veggeluus- og er hvildspættet, hvilken Couleur den faaer af et Slags Støv eller Dun der er paa den; thi naar man plukker det af den, saa har den en Kiød Couleur, og det faaes ogsaa i den Stand denne Couleur af den, naar den mases i tu, og naar den Couleur faaer været noget i Luften, faaer den en Jldfarve, som er alt meere eller mindre stærk, eftersom Dyret er gl. eller Planten er al til, som det lever af. Enropa haves ogsaa af disse Jnsecter. Kermes eller Skarlagengran er en Prodnet af en Jnfect af samme Classe som lever i grønne Egetræer i Langedøe, Provence, Spanien og Derne i Archipelage. J Pole har de ogsaa Cocheniller, men de holde sig op i Jorgen, og leve af Roden paa en Plante som kaldes paa Fransk: La Renouse, Mericanerne har 2 Slags Cocheniller nemlig den paa Marken, som ere ikke i saa stor Anseelse, og de fra Metesque, som de samlet af 3 gange om Aaret. Tiden naar de skal samles er hver 3 Maaneder da de ikke gjerne leve længere. Hunnen giør Æg og Hannen har Vinger. Naar de har parret sig sammen saa faaer de mange Æg af høyrød Couleur, hvilke Hunnen ordentlig ligger paa og kurer ud, da de ere kun halv saa store som et Seneps Korn. Naar hun nu har ruet paa Ægene længe, saa døer hun, og da er det Tid at samle Æggene, hvilke sidde paa Greenene ligesom Flue Skarn. Siden kan man omgaaes med dem ligesom SilkeOrmene, da de udstaae ligesaadan Forandring som de Naar de ere best til at tage af er ikke endnu saa nøye blevet anmærket. For at faae dem prepareret til Farvning kan man komme dem i et Klæde og dyppe dem need i kogende Vand og siden tørre dem.