Viborger Samler, 1819-08-07
London, den 23de Juli. Ved Forsamlingen paa Smithfields i Gaar fore læstes 18 Beslutninger. Man besluttede nemlig følgende: "Enhver Mand, der er født i Storbrittonnien eller Jrland, er fri. En ny Lovbog og en hensigtsmæssig iværksættende Forvaltning bør indføres. J en fri Stat kan Enhver give sin Stemme, til den ny Lov og til Forvaltninger. De Personer, der nu fortiden udgjøre det brittiske Parle ment, ere ikke fri og ordentlig valgte. Skatterne det har paalagt og de Love der paalægges af det brittiske Underhuus kunne ikke ansees som forbindende. Fra 1ste Januar 1820 af, bør ingen anordningsmæssige Foranstaltninger befales ude at saadanne Folkerepræsentantere, der ere valgte fri og retfærdigen. Man skal ved en Addresse søge Prindsregenten om, at lade vælge nye Repræsentantere af Folket, der i Januar førstkommende kunne samles som Parlement. Enhver Britte har Re til at yttre sig frit over sin Religion og sine Meninger, uden derfor at være nogen menneskelig Domstoel ansvarlig. Katholikerne i Jrland som man berbarisk indskrænker, bør have lige Rettigheder med deres brittiske Brødre. Nærværende Forsamling opfordrer alle sande Venner af en Reform at forene sig med dem. Forsamlingen tilbyder Fred og en god Villie til alle dem der forhen have ladet det beroe ved blotte Ønsker, især den brittiske Soldat, paa det han ikke, af Frygt for at dø af Hunger, skulde forliides til at forsvare et System, som han i Hjertet afskyer. Forsamlingen erkjender ingenlunde den Gjeld som man falskelig og uforskammet kalder Nationalgjelden. De denne Gjeld er stiftet af Pengemæglere og FinantsSpekulantere uden Folkets Tilladelse bor og disse Folk betale baade Kapital og Rinter. Forsamlingen erklærer, at den ikke har den ringeste Deel i Napoleons nederdrægtige Behandling, som man lader omkomme paa en ode Øe, udelukt fra det menneskelige Selskab, skildt ved sin Søn og udsat for haard Behandling af en leiet Fangevogter." Efterat disse Beslutninger vare forelæste, holdt Præsten Hr. Harrison fra Stockport en Til fra den dertil indrettede Vogn: "Endskjøndt jeg - sagde han - ikke har seet enhver Tanke til de anførte Beslutninger; kan jeg dog ikke andet end give dem mit høieste bifald. Aldrig er en skjønnere Samling af Beslutninger fremlagt i en Folkeforsamling. Folket maae have de Rettigheder tilbage, som man berøvede det. Det synes som om man endnu vil henvende sig til Prindsrigenten - Jeg har intet derimod. For saavidt Prindsen har Krøv paa Kronen og Thronen, ville vi erkjende ham saalænge han bestemmer sig til at forsvare Folkets Rettigheder og Friheder, saalænge vil og Folket beslutte sig til at beskytte ham (lutter bifald); saalænge han opfører sig som en god Fader vil og Folket opføre sig som gode Børn - Handler efter Eders Værdighed, under de mange Tusinde, som her ere forsamlede gives der tilvisse Jngin, der jo afskyer at see de franske Blodsemmer fornyede i det skjønne England. (Bifald) Dersom enhver Stad og ethvert Sted i Brittanien handler paa samme Maade som Hovedstaden, saa ville vi snart faae vore tabde Rittigheder tilbage. Da Harrison var færdig med denne Tale, trængte endeel Politibetjente frem og arresterede ham - Nogle Stemmer raabde "Lad den ikke føre ham bort!" Men Hunt formanede dem til at lade det skee, sigende: "Dersom Spioner ville sværge falskeligen, dersom man og vil arrestere mig, da er jeg bered og frygter ikke, da jeg her har over 50000 Vidner, der ville modsige Spionen. (Man loe) Handler jeg mod Lovene; saa straffe man mig efter Loven. Vil J være min Vidner eller ikke (Det ville vi Alle, raabde en utallig Mængde.)