Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-11-06
Det hedder i Journal des Paris. Man forsikkrer at Underhandlingerne imellem Rusland og Porten have taget en meget ugunstig Vending, dog søge de udenlandske Gesandte endnu, om det er muelig at mægle Forliig. Den Engelske Ambassad. Lord Strangford har den største Jndflydelse; men den Østerrigske Jnternuntius trækker sig noget tilbage. Man fø ger at beroelige Folket og styrke det i den Tanke, at Tyrkiet har Hielpemidler nok til at modstaae alle sine Fiender. - Krigens Erklæring ligger tydeligt i det sidste Firman, som Storsultanen har udstædet thi dette lyder saaledes: "Jeg indseer nu Muselmænd, hvem vi have at takke for de nærværende Uroeligheder og Omvæltnings og Oprørs Planer, som have bevæget de fredelige og roelige Raias (de Christne) til at gribe til Vaaben imod os. Den troeløse Russer er det, som har opspundet alle disse Anslag, og givet Grækerne Vaaben i Hænderne; uden hans Rænker, Planer og Penge vilde de Raias endnu have levet roelige under vor høie Beskyttelse, og ville ikke have ladet sig forføre til strafværdige Foretagender. Derfore Muselmænd, har jeg villet anbefale mine Raias til Eder, fordi de ikke have forbrudt noget, naar de ikke vare blevne forførte. Omgaaes dem derfor med Skaansel og lader være at behandle dem som Fiender; fordi jeg allene kiender de Skyldige, og min Hevn skal vide at træffe dem. Da Russerne denne vantroe Nation ikke vil angribe os med aaben Pande, men paa krumme Veie; da de enten forlange de RaiasUafhængighed, eller andre Ting af os, som mit ophøiede Riges Fordeel ikke kan tillade at bevilge, saa anbefaler jeg Eder Jvakkre og troe Muselmænd, at J Dag og Nat ville være paa Eders Post og under Vaaben for at vor troeløse Fiende ikke skal overrumple os. Jeg erklærer Eder, at den fordrede Uafhængighed for de Raias og alle de øvrige Fordringer ere saa stridende imod den Ottomanniske Magt og den høie Portes Fordeele; at vi, førend vil skulde bevilge den, ikke frygte for at indlade os i en Krig, den maae nu blive saa lang og blodig som den vil. – Divanet, skriver man fra Wien, har fattet en Beslutning, der er af megen Vigtighed Den har nemlig strængt forbudt alle Tyrkiske Soldater at maatte i denne Vinter forlade deres Hiem sted, da Omstændighederne ikke tillade det. Paschaen af Brussa har bekiendtgjort det for de Asiatiske Tropper, og ere i Begreb med at marschere frem til Donauegnen. - De Tyrkiske Tropper i Moldau og Wallachiet formeres bestandig; Porten ruster sig alvorlig til Krig paa alle Punkter, og de Tyrkiske Anførere tale ligefrem om, at det bliver til Krig med Rusland. 6000 Hetærister staae imellem Dnister og Pruth og vente paa Russernes Hielp Sultanen bereder sig til at lade alle Græske og Armeniske Christne myrde i Constantinopel; da han har den 28de September befalet: at de ikke maae have Christne hos sig i deres Huse af nogen anden Religions bekiendelse, for saaledes at skille dem fra de øvrige Christne, naar Blodbadet skal begynde. Man troer at saasnart Russerne rykke ind i Tyrkiet, saa vil Signalet blive givet dertil. Grækerne ere i Dødens Angest, især da de blodgierige Asiatiske Tropper opfylde Gaderne i Constantinopel og længes efter at udplyndre dem. Man anslaaer Grækernes Formue i Constantinopel til 100 Millioner Piastere. Dagligen bringes Christne ind i Mængde i denne Hovedstad og henrettes uden Lov og Dom. Man seer Skarpretterne slæbe de Ulykkelige Slagtoffere igiennem alle Stadens Qvarteerer og deres Blod flyder langs af Gaderne. Man kan ikke giøre sig Begreb om de Grusomheder som Tyrkerne begaae i Moldau. Over 400 uskyldige Præster og Munke ere blevne dræbte. 40 unge Nonner ere bortførte over Donauen. Paa Cypern og i Syrien have Tyrkerne myrdet ligesaavel de Catolske Christne som de Græske, og de Franske Consuler, som have villet antaget sig hine, have maattet tage Flugten. Det er vist, at den Græske Flaade er ankommen til Morea og bestaar af 135 Skibe; efterat den har forsynet sig med Levnetsmidler i Hydra, Spitza og Milo. Den commanderes af Alexis Tombasis, Nik. Apostolos og Kozias.