Viborger Samler, 1831-11-16
De græsselige, i Englands nyere Historie uhørte, Optrin i Bristol have endnu mere forbittret Partierne mod hinanden. Medens Torierne forekaste deres Modstandere disse Tildragelser som Frugterne af deres Lærdomme, søge disse igjen Aarsagen i Toriernes Halstarrighed. Ustridigt ere store Feil begangne paa Stedet selv; man burde ikke have givet efter for SiCh. Wetherells Egensindighed, at ville aabne Assiserne i en Stad, hvor han var notorisk forhadt, og da det alligevel skeete, havde Autoriteterne ikke skullet paa en Maade opmuntre Folket ved altfor ængstelige Forsigtighedsregler. For at beskytte ham, havde man nemlig ladet flere 1000 Borgere indskrive som Gardister (special constables, en Vagt, der oprettes i særegne Tilfælde, og forsynes med svære jernbeslagne Stokke); dette Optog gjorde naturligviis Opsigt, da alle disse Bevæbnede ledsagede den forhadte Recorder, uden derfor at kunne forbindre, at der kastedes en Hagl af Stene, raadne Æg og døde Katte. Paa Raadhuset fandt Aabningen af Assiserne Sted under en saadan Larm og Brølen, at det var bogstaveligen umuligt, kun at høre et eneste Ord af de holdte Taler. Fra Raadhuset reddede Recorderen sig gjennem Caminen over Taget i en Staldknægts Dragt, og undkom paa en næsten vidunderlig Maade, indtil det lykkedes ham at faae en Postchaise, hvori han flygtede til Oxford. Masser af Mennesker forfulgte ham med den frygtelige Trudsel at flaae ham levende. Den bristolske Pøbel blev især opbragt over det 14de Dragonregiments (Oneens Guards) Opførsel, der gave for tidligt Jld og dræbte nogle Mennesker. Ogsaa have Specialconstablerne slaaet uden Skaansel om sig med deres Stokke og ombragt Flere. Jmidlertid var det ikke saa meget Stadens Jndvaanere, som hjemlost Pak af alle Slags, der formeredes ved tilstrømmende Bønder og tilsidst ved de løsladte Fanger, der forøvede de frygteligste Grueligheder. Soe folkene stode i Spidsen for Tumulten; deres Stemning, der syntes at være ophidset ved Kunst, viiste sig allerede tidligere; thi da Mayoren for at holde dem i Orden, vilde lade et Antal af dem tage i Eed som Specialconstabler, vægrede de sig Mand for Mand, med de frygteligste Eder mod Sir Charles Wetherell, hvem Jngen vilde beskytte. Som Deelta ere i Opstanden vare ogsaa Arbeiderne i de nærliggende Kulværker (colliers) særdeles dristige; dog skal en Deel af dem være tvungen dertil af Pøbelen, der truede dem med at tilstoppe Indgangen til Minerne med Halm, og antænde denne for at qvæle dem. Den raae Hob drev omkring med Straalnipper, som den siden brugte til at antænde Bygningerne. Eierne bleve fordrevne fra flere Huse, disse derpaa plyndrede og stukne i Brand. Alle Udsalgsteder for Viin og Brændeviin bleve opbrudte, hvad der forefandtes, for Størstedelen slugt paa Stedet, og Resten odelagt. Mennesker i Hundredviis og blandt disse Qvinder og Drenge paa 12 a 16 Aar droge omkring med Flasker i Haanden og solgte, hvad de ikke kunde fortære. Gaderne vare skjulte af Meubler, Klædningsstykker og Spisevarer, og svømmede i Viin og Liqueur. Mayoren, i Øvrigt en Liberal, vilde just gaae tilbord, da Tumulten vedblev stedse stærkere at rase; han oplæste Oprørsacten, men fandt ingen Opmærksomhed; Folket trængte ind i Kjøkkenet, fordreve Kokkene og lode sig Mayorens Maaltid ypperligt smage, hvis Peruque og Sværd blev haaren omkring i Triumph. Man gjorde ogsaa Sir Charles Wetherells Vadsæk til Bytte og deelte offentligt hans Linned. Man rev Byens Galge ned og kastede den i Vandet. Folket ødelagde Slagdommene og Sluserne. Plyndrerne vare saa rasende, at de fortsatte deres Excesser i det øverste Stokværk i flere Huse, medens Andre satte Jld paa det underste, saa at flere omkom i Luerne; Andre styrtede sig i deres Drukkenskab i disse og Nogle bleve halv stegte trukne ud igjen. Flere ere bragte i Hospitalerne; dog ere ogsaa St. Ann-Hospitalet og det dermed forbundne Arbeidshuus blevne et Rov for Luerne. Antallet af de ved Militairets Jld og Sabler dræbte Oprørere angives til 4 a 500. Beløbet af den anrettede Skade er uberegnelig, da Bristol, næst London, og Liverpool, er Rigets vigtigste Handelstad, og fyldt med alle Slags Varer. Mange oplagte Varer, tilintetgjordes af blot Kaadhed. Reisende fortælle, at flere Skibe i Havnen stode i Flammer. At alle Forretninger under disse Omstændigheder stode stille og alle Boder lukkedes lader sig tænke; heller ikke udkom nogen Avis i Bristol, og i tvende Dage afgiingen Poster. De meget forvirrede Beretninger i de londonske Blade ere deels tagne af Courerers og Reisendes Udsagn, deels af Breve, der kom med overordentlig Leilighed, deels ogsaa af den i Bath udkommende Tidende. Der hviler et eget Mørke over Militairets Færd; Nogle bedreide det 14de Dragonregiment dets Opførsel, medens Andre erklære den for Nødværge. Ligesaa lidet er det oplyst, om Regimentet har trukket sig ud af Staden eller er fordrevet derfra. Medens nogle Beretninger paastaae at Dragonerne droge bort paa Mayorens befaling, for at formilde det forbittrede Folk, og for at nyde nogle Forfriskninger, og virkeligt havde Folkene i 26 Timer ingen Næring erholdt og Hestene vare ganske udmattede), fortælle Andre, at Folket har bibragt det et fuldkomment Nederlag. Flere Blade have forsikkret at det 3die Fusilier-Regiment var gaaet over til Folket; dette modsiges dog udtrykkeligen, skjøndt flere Officierer synes at have talt venligt til Folket. Hvorledes det ved Efterretningens Afgang saae ud i Bristol, er vanskeligt at bestemme. Man vil vide, at Militairet var i Besiddelse af Hovedpuncterne; dog veed man det ikke bestemt. J en Omkreds af 60 (engelske) Mile ere alle Tropper opbudte; det ridende Artillerie fra Woolwich passerede Natten til den 1ste Novbr. gjennem Kensington og Hammersmith; der gjordes Beslag paa alle Postheste som man kunde faae fat paa, til Forspænd. Et Regiment, der netop fra Nordamerica var ankommet til Portsmouth blev ved en Telegraphdepesche reqvireret og øieblikkeligen paa Dampbaade indskibet til Bristol. Ved saa energiske Forholdsregler tvivler man ikke om Opstandens snarlige Undertrykkelse. Kongen kommer til London, for at holde et Geheimeraads Møde, hvori der skal udloves en Velønning af 1000 Pd. Sterling for Paagribelsen af Ophavsmændene. Et Rygte, at Sir Robert Peel skulde have skaaret Halsen over paa sig, synes ugrundet. Overalt i England finde politiske Associationer Sted. Den offentlige Mening om Nytten af disse og af Nationalgarder er meget deelt og denne Gjenstand har allerede vakt en mærkelig Splid blandt Re formerne Frankrig - sige Englænderne - behøvede en Nationalgade, da det gik frem af Julirevor lutionen, og truedes af fremmede Angreb der sandsynligviis uden den polske Revolution for længe siden vilde have fundet Sted, og nodt Hæren til at forsvare Grændsen; men for England er ingen saadan Fare at befrygte.