JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1808-01-01
Om Affalds Benyttelse. J Politivennen No. 525 er yttret det Ønske, at der maatte bekjendtgjøres af alle Ejere af Fabrikker, hvad Affald af dem kan benyttes og modtages, samt hvor og mod hvad det modtages. Siden den Tid er i Addressavisen bekjendtgjort, at det Ørholmske Jnteressentskab modtager Affald af Papir til følgende Priser: Af Papir og Karduspapirer Lispundet 12 Sk. af forskjellige Papirsorter mellem hinanden Lpd. 16 - af beskrevne Papirer Lpd. 24 - af hvidt dito Lpd. 28 - Det Ørholmske Jnteressentskabs Oplag er i Vimmelskaftet No. 40. Det Drevsenske Papirfabrik har meddelt Udgiveren, at det modtager: Hvide Hørlærreds Klude til 5 Sk. Pd. Hvide Blaarlærreds dito til 2 - i 1 - - Hvide Sejldugs dito til Hørlærreds Klude opsankede paa Gaderne 1 Sk. Pd. Blaarlærreds dito Det Drevsenske Fabrik har sit Kludekøberi i Helsingørsgaden. Udgiveren haaber, at alle andre Fabrikejere, der ere istand til at bruge noget slags Affald, ville behage at tilmælde ham deres Priser og Modtagelsessteder.
Politivennen, 1808-01-01
Uordener. 1) Mad. Bertelsen paa Høibroplads No. 39 vilde uendelig forbinde de mange Forbigaaende saavel som Naboerne, ved at istandsætte den i Bombardementet lidte Skade paa hendes Huus. Brokker ned, falde fra Tid til anden, og fra saadan en Højde, kan endog et lille Stykke Sten eller Kalk gjøre stor Skade. Man tænke sig det Tilfælde, at det faldt paa et Barns Hoved. Man forlader sig paa, at en Begjæring opfyldes paa det snareste, der maae stemme med Ejerindens eget ønske, da hends smukke Sted nu ved dette Bombe-Saar er saa særdeles skæmmet. 2) J Badstuestræde No. 135 ved Hr. Grosserer Tuteins Port, ere tvende farlige Huller, hvori Stillads Bomme for omtr. et Aar siden have staaet, som ønskes at vedkongende ville lade istandsætte, førend de Mørke Aftener komme. J forrige Uge stod paa Nørregade ligefor Fruetaarn et Plankeværk, som hældte stærkt ud til Gaden, og var bag ved opstablet med Muursteen. 4) J Frideriksbergallee i Runddelen til Siden, paa højre Haand naar man kommer fra Kbhvn, ligger en Bunke Skarn som ikke synes at klæde altfor vel paa saadant Sted,
Politivennen, 1808-01-01
Spørgsmaal og ønske angaaende Frederiksborg Slotshave. (Efter Jndsendt.) Da det er Tilfældet, at den konstituerede Gartner ved Frederiksborg Slotshave, Hr. Teisner, omtrent fra Midten af Juni til September Maaneds Udgang aflukker Haden for de Spadserende, og denne Fremgangsmaade spilder Stedets Jndvaanere saa mangen uskyldig Glæde, saavel for sig, som besøgende Venner, der tilligemed det skjønne Frederiksborg Slot oftest attraae at see dets ej mindre smukke Have, har man længe ønsket at see det Spørgsmaal afgjort: hvorvidt Gartneren kan være berettiget til Slotshavens Aflukkelse, da jo de fleste Kongelige Haver ved Kongehusets Mildhed mod Folket forundes samme til fri Spadseregang i den blide Sommertid, og det dog vist er afgjort, at Gartneren er tilstaaet et for Havens gode Tilsyn - endog i Frugttiden - tilstrækkeligt Antal Folk. Saameget mere ønskes dette Spørgsmaal offentlig besvaret, som den Lov for Havens Aflukke nu i nogle Sommere, uagtet gjentagne Anmodninger, ubrøddelig følges af Hr. Teisner, hvilket dog i afdøde Slotsgartner Kunffes Tid ikke var Tilfældet.
Politivennen, 1808-01-01
Forslag, tilegnet Kbhvns høje Magistrat. (Efter Jndsendt.) Efter den Kbhvn i 1795 overgangne betydelige Jldebrand, blev i Politivennen foreslaaet, at det ved Lovbud maatte befaJs, at i de ny opførende Bygninger ej maatte anlægges de sædvanlige med murede Kasser forsynede Vandhuse, men at det derimod maatte paalægges enhver Gaarde eller Husejer, at indrette Vandhusene saaledes, at i den kunde anvendes Lønder. Da nu atter en stor Del af Staden er af vore saakaldte Venner lagt i Aske, og vi kunne vente, at den forskjønnet vil fremstaae af sine Ruiner, saa vil det vel ikke ansees upassende, at bringe hint Forslag paa ny i Erindring og tillige at henvise til hvad vor saa højligen fortjente Callisen herom har sagt i sine ypperlige afysiske medisinske Betragtninger over København, 1ste Deel, S. 188 til 1952. i Haab om, at det maatte værdiges de høje Foresattes Opmærksomhed.
Politivennen, 1808-01-01
Farslag til Frederiksberg Byes Jndbyggere. Længe har Deres By trængt til Vandfutet godt Vand har været eller er endnu at faae, uden Slotskildevandet inde i Haven, som giver en lang og møjsomm. Afhentelse, der ikke engang til alle Tider er mulig, og endelig Vandet af den, som staaer tæt ved Staldene, hvis Aand, skjøndt meget brugeligt, dog ikke er K... Man frygter imidlertid for, at et ine Post muligt kunde vorde ilukket for andre end Slotsfolket. Højlig kjerkomment maatte det altsaa vel være Dem, om en Lejlighed gaves til at skasse Deres By Vand, der kan trodse Slotskildens i Skjønhed og Renhed, og det uden store Bekostninger. En saadan Lejlighed er nu kommen. J den afvigte Uge er af sig selv opvældet en Kilde i Pilealleen paa selve Vejen lige over for Degnens, dog saa yderlig i Jordvejen paa højre Haand, at den ved at bryde Jorden fra har aabnet sig Vej ned i Grøvten. Dette Vand er ikke allene, som ovensagt, fundet for Smagen fortreffeligt, men ogsaa ypperligt skummende med Sæbe, og altsaa blødt, og velskikket til Madravning. Nu er mit Forslag, at De, mine Herrer, modtage med Kyshaand den Velsignelse Vor Herre har sendt Dem. Herved forstaaer jeg, at De net indhegne Kilden, saaledes, at den er værnet mod Overlast, føje Anstalt til Vandets Opsamling i en net og smuk Vandbeholder, forsynet med Haner, og endelig ansætte en Vogter derved, til dens fulde Betryggelse. Det tilstaaes, at dette ikke kunde skee, uden at borttage 2 til 3 Alen af Vejens Brede; men da Vejen er mere end bred nok til Stedets liden Færsel, og Gjenstanden vigtig, vil det ikke være vanskeligt, at erholde Tilladelse til at gjøre dette Jndgreb i Vejens Brede, Linie og Udsigt.
Politivennen, 1808-01-01
Endnu et Bevis paa det danske Sprogs Behandling af endel Malere. (efter Jndsendt). Paa Huset No. 243 i Aabenraa findes et Snedkerskildt, der seer meget galant følgende Ord ere anbragte ud, og hvorpaa akkurat saaledes: Her Faar Ferdiges Alle forter sneker Møbel Arbejde af J. F. Obelender. 179,
Politivennen, 1808-01-01
En strafværdig Kaadhed og Letsindighed af en Karl i Frederiksberg Allee. (Efter Jndsendt). J Fredags (d. 1ste Juli) i Aftningen kom en i blaa Trøje klædt gemen Karl, der saae ud til at være Kudsk, Staldkarl, Gaardskarl, Rideknægt o. fl. m. ridende, og med en anden Hest ved Haanden, fra Vesterbroes Port ind i Frederiksbergs Allee. Saasnart han var kommen derind, slap han strax Haandhesten løs, og denne, frydefuld over sin Frihed, og formodentlig endnu et ungt Tyr, fløj strax omkring, snart til Siderne, snart tilbage, staaende Kaptioler, og kastende Bagdelen i Vejret, medens dens Kammerat, som sad paa den anden Hest fløftede og ohoede til den paa det kjærligste. For alle de Gaaende, og disse vare mange, qvar dette et rædsomt Skuespil, da det ubændige Dyr i det stærkeste Rend snart satte ind i een Sideallee, snart i den anden, lige ved Siden af Flokke af Børn. Man talte til Karlen; men det hjalp ikke. En af de Gaaende forstærkede imidlertid sin Gang nok til at følges med ham, for at see hvor denne uforskammede Person vel hørte hjemme; og fandt han da, at han tog ind i den sidste af de nye Bygninger paa højre Haand, før man kommer til Carlsens, og som skal have tilhørt Hr. Murmester Qvist. Her kunde den Gaaende nu ikke bare sig for at spørge Knægten, hvorledes han kunde være saa sandsesløs eller skadefro, at sætte saamange Børns og Andres Liv og Lemmer i Vove, og saamange Mennesker i Skræk. Men Hestemennesket svarede, som man kunde vente sig af ham, med Trods: Hvad kommer det ham ved? og Hesten gjorde jo ingen Skade! og: jeg behøver jo ej at gjøre ham Regnskab o. s. v. - Efter det her Opgivne vil det være let for Hestenes Ejer, der efter Rimelighed er Menneskets Husbonde, at see, hvad for en letsindig og lidet tænkende Karl han har i sin Tjeneste. Man forventer af hans Menneskekjærlighed, at han vil give Personen en tilbørlig Jrettesættelse og det strængeste Forbud imod oftere at gjøre sig skyldig i slig ubesindig og strafværdig Opførsel.
Politivennen, 1808-01-01
Om Gadernes Vandelse i meget hede Sommerdage. (Efter Jndsendt.) Det er virkelig for den Tænkende et sandt Problem, hvorledes den største Del, Jndsenderen havde nær sagt alle, Mennesker kunne beherskes af en saa snæver, saa lav, saa hverdagsagtig Regel som den: Jeg vil ikke gjøre mere end de andre. Og desværre i tusinde Tilfælde maae man finde, at kun den regjerer deres hele Handlemaade. Et Exempel herpaa er ogsaa den Forsømmelse man seer hos os af et andetsteds afbenyttet Middel, til i store Stæder at svække den skadelige Jndflydelse af Sommerhedens Kraft, af Solstraalernes stærke Tilbagekastelse fra lutter haarde Gjenstande, og af det af Vinden oppustede Gadestøv. Dette Middel er: at vande Gaderne. En Ting hvortil i Paris enhver Husejer er forpligtet under Straf.
Politivennen, 1808-01-01
Forslag til vore Skribentere, om at skrive Bøger for vore Soldater. (efter Jndsendt). De unge raske Mennesker, der som Krigere ere fra alle Kanter af Riget forsamlede her paa Sjælland, for at værne om os, ere saa mange, og deres Forhold baade nu og i Eftertiden af saa stor Vigtighed og Jndflydelse for hele Staten, at Patrioten ikke kan andet end ønske dem al den Dannelse, al den Oplysning, al den uskyldige Tidsfordriv, som kan passe si Naar Jndsenderen seer en Soldat, efter at have ved Mad, Drikke og Søvn forvundet Exersitsens eller Vagtturens Møje, at staae halve Dage i en Port eller Dør, eller paa et Fortog og sælge Hovedkjød, som man siger, saa kan han ikke andet end ynkes over, at dette raske unge Menneske ikke enten har et og andet nyttigt Sysleri, for ej at vænne sig til Ørkesløshed, der i Ordsproget hedder Fandens Hovedpude, eller nogen god og til hans Fatteevne nedstemt Bog, der, medens den udvider hans Begrebers Kreds, tillige gjør ham ædlere, tænksommere og opmærksommere paa hans Pligter, baade i hans nuværende Stand, og i den højst vigtige Agerdyrkerstand, hvori han om nogle Aar skal træde tilbage Hvad Sysselsættelsen angaaer, da har vor Regjering ved Soldatens Benyttelse paa Vejarbejd, ved Kristiansborgs Nedrivelse, o. s. v., viist, at den fuldkommen erkjender hint krigske Roms Regel, at denne af Arbejdsklassen tagne Karl for alting ikke bør tabe sin Arbejdsvane og Færdighed. - Men hvad den omtalte Læsning angaaer, da savne vi saadanne Bøger aldeles, som Jndsenderen vilde ønske i Soldatens Hænder. At beskrive nøje hvorledes en saadan Bogburde være, blev møjsommeligere, end at forfatte den. Det være nok, at nævne nogle af Hovedfordringerne. Stilen maatte være let, og paa ren Dansk uden alle ækle Spækkelser af franske eller andre fremmede Ord: Indholden maatte dels være Exempler paa vakre, modige og snilde Handlinger af Krigerlivet, hvorved Tænksomheden og Opfindelseskraften vættes, til i ethvert paakommende Tilfælde, i enhver tilstødende Fare stedse at kunne udfinde og gribe til det bedste Middel; Sundhedsre ler for under det saa møjsomme og paa Afvexlinger rige Krigerliv, at kunne undvige Helbredens Tab ved Uforsigtighed og Uvidenhed; Anprisning af Renlighed, Arbejdsomhed, Maadehold, Menneskekjærlighed, Nænsomhed mod Dyr, Nøjsomhed, og Fædrelandskjærlighed; o. s. v. o. s. v. Saadanne Bøger vilde vist enten af Regjeringen eller patriotiske Borgere købes og seit uddeles til den hele Armee; og hvo er den, der tør paastaae, at de ej skulde virke meget Godt, og bringe Samfundet mange herlige Frugter!
Politivennen, 1808-01-01
Til Hr. Justitsraad Lange uden for Østerport. (Efter Jndsendt). Hr. Justitsraaden har ikke villet istandsætte Hegnet omkring sin Have ud mod Kastelsvejen, men istedet derfor opslaaet en Plakat, hvori fortælles, at der i Haven er lagt Selvskud m. v. Her spørges for det første: Har Justitsraaden Ret til, efter vore Love, at skyde paa enhver som han seer i sin Have, i den Tanke at det er en Tyv. Giver Loven ham ikke denne Rettighed, hvorledes tør han da skyde nogen ved Selvskud? For det andet: Kan ikke en Hund eller en Kat trække Selvskuddet af, og derved skyde Folk, som i al Uskyldighed gaae paa Vejen uden for Haven? Er det blot et Skræmselsmiddel Justitsraaden vil anbringe, saa skader det ikke at gjøre ham opmærksom paa det højst Upassende, i offentlig at true med noget, som Loven vilde straffe ham for at have udført, og som vort aarvaagne Politi ikke vilde taale Det blev i Grunden intet andet end at drive Gæk med den offentlige Orden.
Politivennen, 1808-01-01
Spørgsmaal Helsingers Postankomster angaaende. (Efter Jndsendt.) Da det i lang Tid har været meget sjeldent, at Dagposten er ankommen til Helsingør før Kl. 4 1/2 og 4 1/2 og Postkareten sjelden før Kl. 6 til 6 1/2, som Postkartene maae kunne udvise, og Dagposten dog fordum paa denne Aarstid sædvanlig plejede at ankomme paa den bestemte Tid Kl. 3 1/2, saa opkastes ofte Spørgsmaal, om Aarsagen til denne usædvanlige Forsinkelse. Gaaer Dagposten nu sildigere fra Kbhvn end sædvanlig? Det burde da bekjendtgjøres: Er det Karlens eller matte Hestes Skyld? Det kunde da paasees og forebygges. Er det Rejsendes Skyld? Det kunde dog let forebygges. Hvorom alting er bliver det dog meget uønskeligt, at en saadan Forsinkelse kan finde Sted og længe finde Sted, tvertimod de Kongelige Anordninger og den deri bestemte Tid.
Politivennen, 1808-01-01
Ønske til Fordel for Vesterport Frederiksberg og Valdby. Allerede for lang Tid siden og oftere er i Politivennen gjort Forslag til en Karethfart paa bestemte Tider af Dagen mellem Kbhvn og Vesterbro og Frederiksberg. Planen var, at en Kareth afgik hver Formiddag og hver Aften fra Gammeltorv til Broen, og en dito hver Morgen, Middag og Aften fra dette Sted paa Broen til Byen, og der til hint nævnte Sted. Planen forudsatte, at en Hyrekudsk nedsatte sig paa Vesterbro. Man kunde ogsaa have Tingen saaledes, at hvis f. Ex. en Hyrekudsk boede paa Vesterbro Slotsgade (jeg forstaaer derved den Gade, der fra Aabyes af løber opad Slotskroen til, saa lod han sin Kareth hver Morgen til et vist Klokkeslet køre af op til Bakkehuset, ned igjennem Pilealleen, igjennem Hovedgaden i Frederiksbergby, ned ad gl. Kongevej, op ad Egholmsdals Gaden (man forstaaer mig og det er nok; jeg veed ej hvad Gaden hedder), og ind ad Vesterbro til et Sted inden for Vesterport, og afsatte der sin Ladning. Dersom Karreten ankom til bestemt Tid paa hvert Sted, saa er der ingen Tvivl om, at den jo vilde faae Læs. Den fra Kbhvn afgaaende Vogn gjorde maaskee bedst i at afgaae fra et Sted omtrent midt i Byen. Dersom det imidlertid ikke er at haabe, at nogen af disse Planer udføres, saa maatte man dog meget ønske, at Vesterbro fik en Hyrekudsk, da det dog er en sand Mangel for Beboerne af de mange smukke Steder saavel der, som paa Frederiksberg, i de ikke faa Tilfælde, hvor man kunde ønske en Kareth, ingen at kunne faae. Da det synes at mangle paa Opmuntring, kunde denne maaske ved en Subskripsion sammenbringes. Saameget maatte vel sagtens Udkomme, at derfor 4 eller idet mindste 2 Heste og en Karet eller to kunde købes. Der fandtes da vel den Karl, der vilde ansee det en god Lykke nok, med saadan en Fremhielp, var den endog kun et Forskud, at kunne sætte sig ned og begynde at være sin egen, som man kalder det.
Politivennen, 1808-01-01
Bøn til Købstædernes Øvrigheder. (Efter Jndsendt fra en af de mellemstore Købstæder i Sjælland). Ligesom Landsfaderen har, til Fordel for Købstæderne, og for at forebygge at disse ikke skulde lide Mangel paa Kjød og Flesk, eller betale samme efter en af egennyttige Slagtere sat og af den selv bestemmende uhyre Pris, saa kan ikke andet end formodes, at jo Øvrighederne ville bidrage alt til at fremme Hensigten af denne kgl.Tilladelse; og bidrage kunne de alle, enhver i enkelt Købstad, ved at anvise Landboslagtere en egen Plads, hvor de under Skur eller Tag kunne i Skjul for Regn, Sommerens Hede, Vinterens Kulde og Snefog falholde og udsælge deres Varer. J enhver Købstad vil vel udfindes en saadan Plads, hvor et Skur til Udsælgningsboder kunde indrettes paa offentlig Bekostning, og denne igjen indkomme ved at lade enhver Slagter erlægge daglig en liden og ubetydelig Udgivt. En ærbødig Bøn fremlægges i denne Hensigt for Købstædernes Øvrigheder; og ønskes det offentliggjort, hvilken Købstad der først erholder slig ønskelig og nødvendig Foranstaltning.
Politivennen, 1799-01-01
En Tanke om Brandvæsenet. Svar paa Spørgsmaalet i Politivennen No, 43, Brandvæsenet angaaende. For at spare de Bekostninger med Kædeler og Brænde m. v., især da Brændet er i saa høj Pris, synes mig det var bedre, at der i stærk Kulde i Kanalerne. NB. Sort Snee kan sees i alle vore Kanaler. 12) Jngen bør tillades i Frostvejr at hugge selv sin Rendesteen op, dette bør foretages i en heel Gade ad Gangen, og immer neden fra op efter mod Løbet, og aldrig en højere Gade førend den Laveres Render ere rene. F. Ex. Nørregades Render bør ikke ophugges førend Gammeltorvs, Gammeltorvs ikke førend Raadhusstrædets. Ophugningen maae bestyres offentlig og Udgivterne lignes. Hver Gang der ophugges, bør Vogne være ved Haanden for at bortføre Iskamperne. NB. Intet Fejeskarn maae udkastes i Frostvejr, men bæres paa Vognene naar der skraldes. blev beordret et vist Antal Sluffer, til at hente Svalevand hos Brændevinsbrænderne, som en veltænkende Borger ikke vilde nægte, naar det var paa en Tid han havde det.
Politivennen, 1808-01-01
Uønskelig Tilstand af Kjøge Vejen. Paa en betydelig Andel af denne Vej, især nær Kjøge, er paafyldt denne Hovedlandevej en saaledes med Stene, af tidtil en Næves Størrelse o. m., blandet Grusat det overmaade fordærver Vejen. Det er bekjendt nok, at der i den Grus, som paafyldes en Vej, aldrig bør være Sten af en Valnøds Størrelse, end sige større. Ved at forklemme sig i en Hestes, ko gjør en lille Sten Tyret lamt og sigt i Foden, og de større Stene have den betydelige Fejl, at de aldrig fæste sig i Vejskorpen, men stodes idelig løs. Man vil ogsaa paa alle vore Veje idelig see løsliggende Stene, som Følge af, at ovenstaaende Regel ej iagttaden; men denne Følge er for den Agende overmaade slem, da Vognen, ved at gaae over slige Stene, giver et ubehageligt Stød. At Vognen lider mere ved slig Støden, end om disse løse Stene vare borte, er ligefrem klart, og at Hestene have godt af at trække Vognen og Læsset over dem, vil vel ingen paastaae. Men har man nu ikke villet eller kunnet forebygge, at en Vej jo er bleven belemret med disse slemme løse Stene (skjøndt i tet synes Anmælderen at være lettere, bi det galdt kun, at lade det første det bedste Læs, som Bonden førte paa sit Vejrykke, strax køre tilbage, indtil han fik Gruset Firet, saa burde der i det allermindste sørges fer, at faae dem bort. Hertil er det letteste Middel for Haanden: at tilsige enhver Gaardmand, at møde med Heste og tom Vogn, for at afsanke og bortføre te paa hans Vejpart løsliggende Stene. Et Par saadanne Tilsigelser vilde hielpe uendelig meget til, at Bonden af sig selv smukt harpede sit Grus, før han førte det paa Vejen. Ved denne Lejlighed kunde tillige anføres, at en Milsten i Nærheden af Kjøne er beskadiget saaledes, at netop Jnderivten er med et Stykke Sten gaaet føsten. Nogle ville paastaae, at det er sket i den Kastenskjoldske Baatallie, hvorom alting er, var det at ønske, at enten Jndskrivten indhuggedes paa Stenen et andet Sted, eller at en anden Sten sattes, En Milepæl uden Jndskrivt er det femte Hjul til en Vogn.
Politivennen, 1808-01-01
Opfordring til Glas Magasinets Foresatte. Man har nu faaet at vide, hvor og til hvad Pris alleslags linnede og uldne Klude, ogsaa alskens Papiraffald, smaat som stort, kan gjøres i Penge. Derimod vide vi ikke, hvad der kan faaes for Glasskaar, som der dog hver Dag frembringes saamange af her i Kbhavn, samt hvor de skulde afleveres. Man haaber derfor, at Glasmagasinets Foresatte vil bekjendtgjøre til hvad Pris hvor og naar det modtager Skaar af hvidt Glas og af Butellier. At saadan Bekjendtgjørelse forhen er gjort, er Anmælderen vitterligt nok, men alle de Tjenestefolk han har talt med, om at samle paa Glasskaar, fordi samme kunde sælges, have været aldeles uvidende om, at noget derfor kunde erholdes, samt hvor og naar sligt Affald blev at levere.
Politivennen, 1808-01-01
Uorden. En Offiser, som i Torsdags otte Dage den 30te Juni om Aftenen Kl. 7 gik igjennem Vingaardstræde, blev, da han kom uden for No. 133 overslaaet med flydende Varet dette blev udkastet saaledes paa en Tid, da det var højlys Dag, uagtet der aldrig af Vinduer maae udkastes noget paa Gaden, ikke engang om Natten. Det udkastedes af det andet Tagvindue paa Bygningen, naar man kommer fra Torver af. Man vil haabe, at den Tjener eller Pige, som begik denne lumpne Handling, der er for den der træffes ikke allene ligesaa pengespildende som et Tyveri, men tillige meget harmeligere for den nederdrægtige Ondskabs Skyld, som ligger til Grund derfor, vil vorde saaledes irettesat som Tingen fortjener.
Politivennen, 1808-01-01
Vandhusudskylling igjennem en Rendesten. (efter Jndsendt.) Brændevinsbrænderen, som boer i Antonistrædet No. 230 har den vedvarende, næsten daglige Sædvane, med Svallevandet, baade Morgen, Middag og Aften, at ud, skylle saavel Vandhusets Jndhold, som Koskarnet. Lettelig indsees, hvor ubehageligt, ildelugtende og skadeligt dette er for Omboerne. Man fordrister sig til, at bede den Magt, som ene formaaer det, at befale denne Uvane afskaffet.
Politivennen, 1808-01-01
Flere fejlfulde Skildtpaamalinger, som nye Beviser paa den Skødesløshed, hvormed Sproget behandles i de offentlige Jndskrivter og Opskrivter. (Efter Jndsendt). 1) No. 52 i lille Kongensgade læses følgende Paaskrivt: Prinsen af Vallis Blank Schværte i Kelleren. 2) J samme Gade No. 67. Her opvartes med Ponch og dobbelt Øl. 3) Under Børsen No. 67. Her Op Vartes med Pons i Glase Viis. 4) No. 230 i Laxegaden: Heer Er Veerelser Tel Leeje for Laafierende. 5) No. 78 Østergade: Her Opvartes med Thee Caffe og Punts.
Politivennen, 1808-01-01
Bon til Vedkommende om et Stykke Rendestens Forbedring. (Efter Jndsendt). J Borgergaden, fra Ræve- til Ulvegadens Hjørne, er dette slemme luftfordærvende Stykke, som i Særdeleshed i denne varme Tid er farligt og ildelugtende, da det er og bliver en sand Kloak, dersom ikke rigtig og hastig Hielp maae blive anvendt. Man beder og haaber den snart maae komme!
Politivennen, 1808-01-01
Mangel veed en Stenbro langs med Frederiksborg Slotso. (Efter Jndsendt.) Stenbroen, som løber fra Frederiksborg Slot langs med Slotssøen ind ad Byen til, har længe været meget forfalden, og er nu, da den midt ind paa Gaden eller Vejen er opbrudt i store dybe Huller, som dagligen forøges, yderst farlig at passere for fremmede Rejsende, naar det er mørkt, især da den opbrudte Vej falder ned med en bradt Skraaning til Søen, saa at neppe nogen, som er ubekjendt med denne Uorden og maae passere Vejen til Vogns, kan undgaae at vælte ned i Søen. Det er vist uden for al Tvivl, at Vedkommende snart maae blive opmærksom paa denne Snare og hastigst muligt see Stenbroen forsvarligen oplagt, særdeles da ellers endel af de mange Tilrejsende, Rygtet lader forvente til Frederiksborg i Sommer, vist komme til at nedvælte i Slotssøen.
Politivennen, 1808-01-01
En Forestilling til Magistraten i Helsingør. (Efter Jndsendt). Ligesom her i Byen var fordum et eller flere Fruentimmere af Magistraten ansatte til Sælgekoner, hvem Byens Jndbyggere kunne sikkert anbetroe hvad de underhaanden vilde afhænde og af dem forhandle sig de falbydne Sager, fritaget for Frygten at tilkøbe sig Tyvekoster, saa ønskes, at S. T. Magistraten vilde atter ansætte nogle saadanne Sælgekoner, som derved vandt baade Sælgerens og Køberens Tillid og til hvem disse og hine kunne sikrere betroe sig. Andre end disse antagne skulle være uberettigede til denne Handel. - Ønskeligt vilde det ogsaa være om det ved et Kongeligt Bud blev udvirket og befalet, at ingen Børn eller unge Plger maatte gaae med Frugt og Kagekurve, men kun gamle Fruentimmere, Enker i.; thi hine blive almindelig og saa tidlig bedærvede, at de ikke vide at gjøre Nytte for een Skilling eller tjene nogen ærlig Mand. Jngen ønsker heller at tage slige ryggeslose og bedærvede Tøser i Tjeneste, saa at de siden maae hænge med Kurven deres Livstid.