JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
J Feldttoget 1812, mod Rusland, anførte han ved Kraonne Cavalleriet, og udmærkede sig, 1814, under Paris's Mure, Kongen tog ham, ved sin Tilbagekomst til Frankrig, velvilligt op, og udnævnte ham til Major General over den Armee, som Hertugen af Berry skulde anføre mod Buonaparte. Men da den sidste faldt ind i Frankrig, førte han ham sine Tropper, med trefarvet Cocarde, i Møde, og blev da sendt til Murat, for at lede dennes militaire Operationer, men kunde intet udrette mere. Han blev heftet i Paris. Grev Ornano anførte i Feldttoget 1800 den korsiske Jægerbataillon. Han udmærkede sig ved Austerlitz, blev Chef for Garde-Dragonerne, var 1806 og 1807 med i Feldttogen i Preussen, og Polen, og høstroe i Spanien, i Fægtningen ved Albade Tormes, stor Hæder. Han blev i Slaget ved Moskwa paa Valpladsen udnævnt til Divisionsgeneral, og Kong Ludvig XXVIII gav ham siden Commandoen over de Kongel. Dragoner. Slaget ved Waterloo kunde han ikke deeltage, fordi han endnu var syg af det Saar, han havde faaet i en Tvekamp med General Bonnet. Han har allerede siden forrige Maaned siddet i Abbediet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
General Dronot er født i Nancy. Han tog 1793 Tieneste, som Artillerielieutenant, og deeltog ogsaa i alle Revolutionens Feldttoge. Ved Latzen anførte han, i et Gallopangreb, det lette Artillerie, og tog Deel i Fægtningerne ved Wurschen, Dresden, Leipzig og Hanau. Han gik med Buonaparte til Den Elba, og landede ogsaa igjen med ham i Cannes. Den 2 Juni blev han ophøiet til Pair, han afgik derpaa til Armeen, udmærkede sig ved Waterloo, og bidrog meget til, at samle de adspredte Tropper under Lavns Mure. Ved sin Tilbagekomst til Paris retfærdiggjorde han Armeen mod Marschal Neys Beskyldninger, blev af den provisoriske Regjering udnævnt til Chef for den Kongel. Garde, og senere, efter Kongens Befaling, arresteret. Gener. Dufour er henved 60 Aar gammel. Han er født i St. Seine i Burgund. Under Pichegru blev han Officier, saaredes ved Neervinden, tjente i Vendee som General, fegtede ved Montaigu, blev fangen ved Rhinen, og udvexler mod General Provera. Han var siden med i alle Feldttoge, tog 1815 igjen Tjeneste under Buonaparte, og blev i Dec. f. A. arresteret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
General Decaen er en Gjæstgivers Søn, fra Creuilly ved Caen. Han udmærkede sig meget, og blev hurtigen befordret. Efterat han havde tjent ved Rhinen gik han 1802 som General-Capitain til Jsle de France, og udleverede denne Colonie ikke til Engellænderne, førend han aldeles ikke meere kunde holde sig. Efter hans Tilbagekomst til Fædrenelandet blev han ansat ved den spanske Armee, og holdt sig, som Gouverneur over Catalonien, meget længe mod Spanierne. Da Buonaparte vendte tilbage, var han i Begyndelsen, Bourbonnerne tro, og understøttede Hertugen af Angoulemes første Forholdsregler; men omsider traadte han dog over til Buonapartes Fane.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
Admiral Lindis var allerede førend Revolutionen Officier i den Kongel. Marine. Han fik snart Commandoen over en Escadre, med hvilken han krydsede i det indiske Occan, og tilføiede den engelske Handel megen Skade. Man udsendte en betydelig Magt imod ham, og han kom med sine Skibe midt ind under Admiral Warrens Esendre. Denne tog ham til Fange, og førte ham til Engelland. - Kongen gjorde ham, 1814, til Gouverneur i Guadeloupe; han afgik strax did, men ved Efterretningen om Buonapartes Landgang i Frankrig, erkiendte de under hans Befaling staaende Tropper Ex Keiseren, og man bebreider Lindis, at han ved denne Leilighed ikke har viist Eftertryk og Fatning, saaledes som han burde. Han blev strax efter sin Tilbagekomst sendt til Abbediet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
General Boyer stod i Begyndelsen, som simpel Officeer, ved Pyrenæernes Armee, men opsvingede sig snart til Generaladjutant, udmærkede sig i Jtalien, gik til Ægypten, ledsagede General Leclere til St. Domingo, og reddede det 1802, da Toussaint Louverture angreb det. Paa hans Tilbagereise til Frankrig blev han fangen af Engellænderne og ført til London, men en Tid derefter udvexlet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
J Aaret 1814 blev han udnævnt til Commandant paa Guadeloupe, erklærede sig 1815 for Buonaparte, maatte overgive sig til Engellænderne, og blev ved sin Tilbagekomst til Frankrig arresteret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
Hvor meget Myntkundskaben kan bidrage til at oplyse mangt et Mørke i Historien, det har man nyligen havt et paafaldende Beviis paa. Hertug Albert V. af Bayern havde en haard Kamp med sine efter Religionsfriheden stræbende Stænder. Maadeholder i sin Tænkemaade, indrømmede han dem, hvad han troede, at burde tilstaae dem. Men da de baierske Biskopper vilde udsætte Opfyldelsen af Adelens Fordringer, indtil Paven eller Concilium havde givet sin Kiendelse, vilde de Misfornøiede ikke tøve længer; de dannede indbyrdes et hemmeligt Forbund, hvis Øiemed var, at befrie sig for Hertugens Person, for da destofriere at kunne indføre de nye Religionsgrundsætninger i Bayern. Hemmeligen lode de endog hverve Tropper udenlands. Men deres Forehavende og de Medskyldige bleve opdagede. Hertugen iler nu med Beviserne i Haanden, at qvæle de paa hans Undergang pønsende Modstanderes Anslag i Fødslen. Han lod dem alle komme for sig, og da de ikke kunde nægte deres Forbrydelse, tilkjendegav han dem, at de, efter Landets- og Rigslovene, havde forbrudt deres Liv og deres Familie deres Godser. Men hvor forhausedes de ikke, da den høimodige Fyrste lod tage Signetringene af deres Fingre, og slaae istykker for deres Øine, ligesom om kun de Adeliges Ædelstene havde opsat sig imod ham. Selv de Sammensvornes Navne bleve holdte hemmelige, og, efter Hertugens udtrykkelige Befaling, turde denne Sag kun omtales i Almindelighed. Saaledes fortæller Brunne og Adelzreiter denne Historie, men uden at anføre noget Document, hvoraf de havde taget deres Efterretning. Det synes som ogsaa i Archiver Alt hvad der havde Hensyn hertil er blevet tilintetgjort. Men en Sølv Medaille af usædvanlig Størrelse fra Aaret 1558 i det Kgl. Mynteabinet i München har nu oplyst hele Sagen. Dette Cabinets Overopsynsmand, F. J. Streber, har udgivet en Beskrivelse over denne Medaille med hosføiet Kobberstukken Afbildning. Forf. formoder, at Hertugen har ladet Formen tilintetgjøre, og det eneste Exemplar deraf opbevare her til at documentere Sagen. Det skal være meget vanskeligt at faae Noget at vide af den aandrige Frue Lavalette om hendes Mands Flugt. Hun holdes endnu fangen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
Den Person, der udgav sig for en Søn af Ludvig den 16de, og kalder sig Phelippeau, er den 12te dennes for sin Aandsforvirrings Skyld, bleven ført fra Rennes til Hospitalet i Rouen. Man bestræber sig ivrigen for at erstatte det bortførte Pariser Museum ved Malerier, som bringes dertil fra Rigets Hovedstæder. J Særdeleshed maae Kirkerne dertil levere de smaae Gallerier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
Nyligen lod man det til en Opdagelsesreise i det indre Africa bestemte Skib Kongo løbe af Stabelen i Deptford, i en stor Mængde Tilskueres Nærværelse. Med det første vil man anstille Forsøg med det paa Themsen, og undersøge, om det ogsaa virkelig er skikket til det Øiemed, i hvilket det fornemmelig er bleven bygget og indrettet. Russisk Sølieutenant Lasarew har paa sin Reise til de russiske Besiddelser i America opdaget fem nye Øer, som han efter sit Skib har kaldet Sumarowsøerne. Den 2den Decbr. f. A., med hvilken Dag det 1231 Aar af den muhamedanske Tidsregning begynder, blev Storherren glædet ved en Prindsesses, Emine Sultanes, Fødsel, og denne Tildragelse bekjendtgjordes Constantinopel ved Canon salver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
Efter Forlydende vil Hs. Kongel. Høihed Prindsessen af Wallis, der for nærværende Tid opholder sig i Athen, indtræffe til Constantinopel med det første.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
Pesten vedvarer endnu uafbrudt. Gaade. Raad min Gaade: Naar jeg tages heel er jeg blandt de Jordiske den største, stolt som Templet i min anden Deel, blid som Azurbølgen i min første. Tusind Hjerter sittred for mit Blik, tusind Hjerter elsked mig saa saare; Lykken sveeg mig efter gammel Skik, da flød mangen Fryds og Vemods Taare. Levende nedsteeg jeg i min Grav, ingen Dødelig har seet dens Lige, Bunden hviler i det dybe Hav, Laaget titter ind i Himlens Rige. Bølgen qvad min Gravsang og mit Liig venter der Opstandelsen at skue, mange Siele haabe den med mig, mange Siele anne den og grue. Og naar mine Fiender forgaae, skal mit Navn for Efterverdnens Øie evigklart paa Tidens Tavle staae, mens min Stierne tindrer i det Høie. F. Schaldemose.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-03
Subscriptionen paa dette Blad modtages hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. Gods Trettende Aargang. No. 11. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 6 Februari 1816. J Anledning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Herved, mine Høistærede, haaber jeg, at have viist Rigdommens Fortræffelighed i sit klareste Lys, og intet vil nu være os mere indlysende og naturligt, end den almindelige Veddestrid om det høieste af alle jordiske Goder. Og i Sandhed, naar den tappre Mand vover sit Liv, for at erhverve sig et glimrende Eftermæle, hvorledes skulle vi da fortænke Tyven, naar han vover sin Hals, for at erhverve Rigdom, som dog sikkerligt er et større Gode end Eftermælet? Lader os nu endeligen gaae over til vort Thema, og først betragte Konsten at blive rig, i Almindelighed, dernæst de enkelte Praktiker og Konstgreb, hvorved man bliver det. Overhoved maae vi tilstaae, at Lykkens Gudinde har stor Deel i, at vore Planer falde godt ud, thi det er bekiendt nok, at hun har sin Næse i alle menneskelige Anliggender. Hendes Naade, Fru Fortuna, har, som alle Naader og næsten alle Fruer, sine Nykker og Luner, endskiønt hun er en Gudinde, hører hun dog til Qvindekjønnet, og hendes Yndest kan altsaa kun vindes ved Mod, Urokkelighed og beskeden Selvfornægtelse. Naar vi see saa mange kloge Folk strande i deres Forsøg, at blive rige, saa kunne vi gjøre sikker Regning paa, at de mangle een af disse Egenskaber. Enten vare de bange for, at vove deres Hals, eller for betænkelige i at sætte deres Ære paa Spil, eller for dovne til at fortsætte deres Bestræbelse, at forfølge Hendes Naade. med nye Kjertegn. Men alt dette er Udyder og Efterladenheder, som hun aldrig tilgiver. Den kjekke Vovehals derimod, der sætter sit Liv paa Spil, for at erobre vor Guldbørs; den behændige Lykkeridder, der trodser Opdagelsen og Beskjæmmelsen, for at rapse vore Ducater, og den Listige, der forstaaer at kjøre i Ring med Lovene og jage Retfærdigheden ind i et Musehul, kan altid være vis paa Fortunas Gunst. - Et Jernhjerte, en Jerntaalmodighed og en Jernpande, ere Hovedmidlerne til at vinde denne Gunst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Efter denne almindelige Theorie, ville vi nu gaae over til den praktiske Deel af vore Forelæsninger, eller til de særdeles Practiker, Konst- og Haandgreb, der lede til Rigdom. Naar vi lægge Mærke til de Rige, uden Undtagelse, saa finde vi, at de enten have Tilfældet, eller et og andet Naturanlæg, det være nu legemlig Fuldkommenhed eller Aandskraft, at takke for deres Rigdom. Hændelsen hielper os til en betydelig Arv, til det store Lod i Classelotteriet, til et Liggendefæ o. s. v. Skjønhed og Legemskraft hane os Veien igjennem Amors og Hymens Tempel eller igjennem Venus Vulgivagas Tempel til Plutus's Rige; ved Plutus forstaaer jeg Rigdommens Gud, som for Alting ikke maae forvexles med Helvedsguden Pluto, endskiønt nogle Profane paastaae, at deres Riger grændse meget nær til hinanden. Om dem, som ere blevne rige paa denne Vei, kan her imidlertid ikke være Talen; thi vi kunne ligesaa lidet byde over Tilfældet, som give os selv Skjønhed og Legemsstyrke. Vi kunne derfor blot misunde disse Lykkelige, der hverken behøve at svede, speculere, eller raffinere, men kunne sidde med Hænderne i Skjødet, for at overøses med Lykkens Gaver. Disse Lykkelige fødes i Almindelighed, ligesom Poeter. Der bliver os nu kun tilbage, at betragte alle dem, der ved deres Forstands- og Sielskraft, ere komne til Rigdom, og her aabner der sig en viid Mark for vore Undersøgelser, naar vi paa den ene Side vise Geniets Konstgreb og Viisdommens dybe Combinationer, og paa den anden det Mod, og den næsten utrolige Udholdenhed og Taalmodighed, der ofte udfordres til at aftvinge Lykkens lunefulde Gudinde et Smiil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Alle disse Berigelsesmidler deler jeg i farlige og ikke farlige, ligesom nogen Fare for Liv, Legeme, Ledemod, Ære og Formue er forbunden dermed eller ei. Blandt de farligste er Ran eller Tilegnelsen af fremmed Eiendom ved et ligefrem aabent og eftertrykkeligt Angreb paa andre Folks Lommer, Kister, Pengepunge, Chatouiller, Pakhuse, o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Da den lige Vei, som hver Begynder i Mathematiken veed, er den korteste *), saa fortjener Ran, blandt alle Berigelsesmidler, den første Plads; thi den fører saa hurtigen og sikkert til Maalet, at Mesteren i denne Konst, ved et eneste Mester greb, kan blive Eier af mange Millioner og hele Riger, men da maae han ogsaa drive Haandværket systematisk, og saaledes i det Store, at han tilsit Øiemeds Opnaaelse kan bringe Armeer paa Benene. Den, som vil gjøre Lykke heri, maae flittigen studere Machiavels Bog og Regjerings konsten. Han maa gaae ud fra den Grundsætning, at Mennesket kun er skabt til Lænker, og at den Bjørn, der skal danse, efter Bjørnetrækkerens Sækkepibe, maa have en Jernring om Næsen. Besjellet af denne Grundsætning, samle han allede Kraftgenier, som af den store Hob kaldes Banditer, Landstrygere, Stiemænd, under sit Banner; og erklære sig i pralende Manifester for Verdens Befrier, der, sendt af Himlen, med Kaarden i Haanden, skal gjøre den lykkelig. Overalt vil han finde Troende, der ville tilbede ham som en Forløser og Saliggjører; overalt Jnspirerede, der ville sætte alle Penne, Pensler og Presser i Bevægelse, for at anprise ham, som en bedre Verdensordens Skaber. - Saaledes vil han bane sig Veien til Herredømmet over Jorden og Besiddelsen af dens Skatte. Derpaa fremtræde han selv som Lovgiver, erklære Plyndring for et Regal, og bringe den i et System, under Navn af Requisitions- og Continentalsystem. Men da maa han ogsaa være betænkt paa en ny Sprogcoden, for at formilde visse Haardheder i Udtrykket, ved at oversætte f. Ex. plyndre med requirere, Røver med General eller Marschal, og Røverhøvding med Protector, paa den anden Side igjen Patriot med Brigand, en Fiende af Slaverie med Jnsurgent, og en brav Mand med manvais sujet eller slet Undersaat. (Fortsættes.) 2) Endog en engelsk Mønne veed, at Diægonallinien er den korteste Vei. Store Røvere og Skielmer gaae derfor næsten altid en Diagenalvei.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Jndenlandske Efterretninger. Forordning, betreffende Forpligtelse for Militaire til at møde for de civile Domstole i Justits= og Politie=Sager, samt for Civile til at møde i Justitssager, henhørende under Søe eller Land Militair-Etatens Jurisdiction, m.v. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark, &c. &c., Giøre vitterligt: Da det vil fremme Nettens hurtige Pleie, naar enhver civil eller militair Domstoel, hvor en Justitssag behandles, har Myndighed til, selv at afhøre dem, hvis Udsigende i Sagen er fornødent, uagtet en saadan Domstoel ikke er disses Værneting; samt, da Politiesager hurtigere og bedre ville kunne oplyses, naar samme bemyndigelse tillægges alle Politieretter; saa have Vi fundet for godt, allernaadigst at befale følgende: I. Enhver Militair af Søe, eller Land-Etaten skal være pligtig at møde i Justits- og Politie=Sager, som behandles ved den civile Ret, inden hvis Grændser han opholder sig, naar han indkaldes til at afgive Forklaring eller Vidnesbyrd. 2. Ligeledes skulle de Civile, hvis Forklaring eller Vidnesbyrd maatte udkræres i Justitssager, henhørende under Søe eller Land-Militair-Etatens Jurisdiction, uvægerligen møde efter Jndkaldelse, dog ikke udenfor det District, som henhører til den civile Ret, inden hvis Grændser den Jndkaldte opholder sig. 3.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
J samme Tilfælde ere Militaire i Kjøbenhavn forpligtede at møde og afgive Forklaring eller Vidnesbyrd, de af Søe-Etaten i Forhører og Krigs retter under Land-Etatens Jurisdiction, og de af sidstnævnte Etat i den kombinerede Ret. 4. Med Jndkaldelsen skal forholdes, i Henseende til de Militaire, efter Forordningen af 10de Marts 1723 Cap. 1 s. 4, og i Henseende til de Civile, efter Forordningen af 3die Junii 1796 §. 29. saaledes, at disse indkaldes ved Tilsigelses=Seddel forkyndt ved Jurisdictionens Stevnevidner, hvilken Forkyndelse Dommeren har at besørge efter vedkommende militaire Jurisdictions Begjering. Derefter alle og enhver sig allerunderdanigst haver at rette. Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 17de Januarii 1816. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Hans Majestæt Kongen har, under 10 Jan. d. A. allernaadigst resolveret: at Beedigelsen af Søeforklaringer i Kjøbenhavn for Fremtiden skal skee for Stadens Søeret; samt at slige Sager skulle foretages næste Søgnedag, efter at Begjering derom er skeet hos Rettens Justitiarius, og i Nødtilfælde endog samme Dag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Det har under 10de Jan, behaget Hans Majestæt Kongen, allernaadigst at resolvere saaledes: "Vi ville allernaadigst have fastsat, at de Bestemmelser, som Loven og Anordningerne indeholde om fatalia appellationis, skulle for Fremtiden være anvendelige i Justitssager. Nyekjøbing i Sjælland, d. 1ste Febr. 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Hans Majestæt vor elskede Konges Fødselsdag festligholdtes her den 28 forrige Maaned, i en talrig og glad Forsamling, ved et Lystspil i 1 Act, som sluttedes med følgende, af Hans Høiærværdighed, Hr. Pastor Ahrends forfattet Epilog og Sang, under hvilken Hans Majestæts Navnetræk, anbragt i Transparent, blev bekrandset af hvidklædte unge Piger. - Et muntert Bal endte denne skjønne Fest. Epilog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
En stor og skjøn og ædel Borgerkjæde, Omslynger her vor glade Sammenkomst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Vor Frederiks Fødselsdag er Landets Glæde; Thi rækkes ham en sjelden - sjelden Blomst. Den søges smaalig paa vor Jord saa vide, Og Jordens Fyrster sjelden funde den; Men hvo blandt dem for Landet kunde lide, J Blomsten fandt en sekelvarig Ven. Den voxer dog paa Heklas høie Tinde, J Herthas Lund, og giæve Cimbrers Land; Enhver kan Blomsten i sig selv gjensinde, Hver Olding, Yngling, Qvinde, Møe og Mand, Og hvo blandt os er her, som ikke veed, At Blomstens hulde Navn er - Borgerkjerlighed. Sang. Barnlig Haand Dig Krandsen byder, Konge! Landets hulde Ven! Alles høie Jubel lyder. Vore Hjerter føle den : Store Kongeslægt Dig lærte Fast i Vanhelds Aar at staae. Landets Blod Du er begierte For en Seirers Navn at naae. Taaren randt, nu Glæden smiller. J hver Borgers glade Boe, Alles Hjerter mod Dig iler, Jublende i Sang saa froc. Mange vorde Kongens Dage, Ved Marias ømme Bryst! Leve Fredrik og hans Mage: Borgerkjerlighedens Lyst, :J Roeskilde døde d. 26 f. M. Doctor og Prof. Johan Henrik Tauber i sit 73de Aar, efter 3 Maaneders Sengeliggende. Han var født i Aalborg d. 7de Sept. 1743, hvor hans Fader var Borger og Kobbersmed. Allerede meget tidligen udmærkede han sig ved sit ypperlige Hoved J Aaret 1766 kom han i den latinske Skole i Aalborg, og her fandt hans Lærer Bjørn Glæderup ham værdig til, ved udvirket Tilladelse, at faae ham, efter 2 Maaneders Forløb, flyttet over med sig i anden Lectie, hvor han blev til 1758, da han gik 3die Lectie forbi i den fjerde. Et Aar derefter blev han sat i Mesterlectie, i det han fandtes værdig til at springe 5te Lectie forbi.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
J Mesterlectien blev han, efter hans Faders Begiering, paa Grund af sin Ungdom, i 3 Aar, (indtil 1762) da han af Prof. og Rector Ludv. de Hemmer blev afskediget fra Skolen til Academiet. Fra 1763 til 1765 opholdt han sig i Kjøbenhavn, og hørte philologiske Forelæsninger, men af Mangel paa Understøttelse, da han ved Pro cantsler Pontoppidans Død, gik Glip af fir Haab om Stivendier, reiste han til Aalborg. Her studerede han i sin Moders Huus, forsynet med de berømteste Mænds Skrifter, den profane og bibelske Philologie, uden nogen mundtlig Underviisning i Videnskaberne, indtil 1768, da han igjen reiste til Kjøbenhavn, for at høre de theologiske Professorer, Rosenstand Goiske og Cramer. Et latinsk Brev forskaffede ham den sidstes Yndest, og han fik strax Sted paa Communitetet og Regentsen, og blev antagen til Lærer i Letinen for to af Professorens Sønner. Efter hans Forslag blev et Prækeselskab af 12 Personer i Aaret 1770 oprettet paa Regentsen, hvor Dr. Cramer var Overopsynsmand. 1771 blev han Jnspector paa Regentsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Ved Dr. Cramers Forflyttelse til Superintendent Embedet i Lübeck tabte han sin største Velynder og Beskytter. Men strax derpaa blev han antagen til Amanuensis af Biskop Gunnerus, som den Gang var i Kjøbenhavn. 1773 blev han Magister. Samme Aar blev han kaldet til Rector ved den latinske Skole i Horsens. Han giftede sig 1774. J Aaret 1781 blev han Professor Eloquentia ved Gymnasium i Odense, og Rector ved Skolen sammesteds. 1782 blev han Medlem af det norske Videnskabers=Selskab. Derefter blev han Rector ved den lærde Skole i Roeskilde. Hans Skrifter findes anførte hos Worm, med hvis Svigerdatter han var gift, og der nu som Enke, efter 42 Aars kierligt Ægteskab, begræder hans Død. Han efterlader 8 Børn, hvoraf 3 endnu ere uforsørgede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Mariboe, den 1ste Februari. Fredagen den 9de Februari, Klokken 11 og Fommiddagen, bliver, paa Cathedralskolen i Nyekjøbing paa Falster, ved Hans Høiærværdighed Hr. Biskop og Ridder Boisen, Hr. Trojel indsat til Rector for bemeldte Skole. (Mariboe Av.) Rødbye, d. 30 Jan. Vor allernaadigste Konges Fødselsdag blev her i Aar høitideligholdt paa en saare skjøn og værdig Maade af Byens Øvrighed Hr. Justitsraad Klein, som, efter foregaaende Jndbydelse, beværtede, ved et dækket Bord i sit eget Huus, de af Byens Fattige som selv personligen kunde indfinde sig. Til de Syge og Sengeliggende derimod blev Maden baaret i Husene. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Nakskov, den 30te Jan. J denne Tid ere følgende Skibs Capit. indkomne og udgaaede: Den 24 udgaaet Albreth Hermannsen Boje af Marstall til Flensborg med Havre. Den 25 indkom Poul Weiløe af Nakskov fra Svendborg med Brænde og udgaaet den 27 til samme Sted med Hvede, Rug og Havre. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Kjøbenhavns Børs den 6 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 692, a vista 700. Amsterdam a vista - . London 2 M. 28 3/2 Rbdl.,a vista - . Spec. 690. - Specier solgtes til 41 1/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 87 pr. 100; Oblig. 68. Norske Sedler
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-06
Blandede Efterretninger. Den norske Rigetidende af 27 Jan, meddeler en Efterretning fra Carlskrona af 3 Jan., af følgende Jndhold: "Jgaar Aftes imellem Kl. 7. og 8 have Ugierningsmænd forsøgt paa at afstedkomme Mordbrand, her i Staden, hvilket dog, Gud skee Lov, lykkeligen blev forekommet. Jld og brændbare Materier vare indstukne igjennem en Vindueslaage i et gammelt Vaaningshuus, tilhørende Major Fahreus, og det ind i et Værelse, der var fyldt med Birkeved. Ugierningen opdagedes af Skibstømmermand Jngel Frigren, og Majoren har udlovet en Belønning af 50 Rd. Bc. til den, som beviisligen opgiver Mordbrænderen."J den norske Rigstidende af 27 Jan. læses følgende: J Neues Journal far Chemie und Phy fik 7de B. 1ste H. læses et Udtog af Lector Han steens Afhandling om Jordens fire maanetiske Poler. Det er Skade, at denne mærkværdige Afhandling, som man siger, formedelst de faa Bogtrykkerier her i Landet endnu ikke er bleven trykt.