Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1815-08-24
Adskilligt. Den berømte russiske Verdensomseiler Krusensterne giver i 3die Deel af sin Reisebeskrivelse følgende for Øieblikket især mærkelige Efterretning om Øen St. Helena, hvor han anløb paa sin Tilbagereise til Europa i Aaret 1806. Ud ændinger maae ikke gaae uden for Staden. Dog holde Man hidtil ikke strængt over denne Forordning, især hvad Neturforskere angik, før følgende Tildragelse indtref: En Fremmed som udgav sig for Botaniker, men egentlig var en Jngenieur, havde længe opholdt sig paa Øen, og saaledes vidst at indynde sig i Gouvernerens Huus, at han tilsidst fik Tilladelse til at besee hele Øin. Men istederfor at gjøre botaniske Samlinger, havde han optaget nøiagtig Plan over alle befæstninger og Bytterier. Det Skib, hvorpaa han seilede tilbage til Europa, blev imidlerted taget af Engellænderne, og ved denne Leilighed det skjændige Spionerie opdaget. Siden den Tid overholder Gouvernoren hiin Forordning saa strængt, at Krusenstern er engang kunde udvirke Tilladelse for sin medhavende Naturforsker til at gjøre en botanisk Exkursion paa Øen. (Var hiin Spion, som ikke er usandsynligt, udskikket af Bornaparte, saa har denne Øe ogsaa tildraget sig hans Opmærksomhed paa en Tid, da han mindst drømte om at den vilde blive hans Forviisningsted.) Krusensterne roser iøvrigt meget denne Øe, som langt at foretrække Gothaabsforbjerg for Søefarende, da Jndløbet hertil en ypperligt, Rheden sikker, og Man har meget let ved en indtage Vand, ligesom her ogsaa, skjøndt til høie Priser, faaes allehaende Levnetsmidler og Grønsel af beste Sorter. Porter og Vine, især Madera, kunde faaes i Overflødighed, samt Skibsprovision, som saltet Kjød, Erter, Smør, ja endog Skibstikkelage. - Jblandt de Kobbere, som pryd dette Værk, findes og en Prospekt af den paa Øen værende Stad James Town, der ligger ved Strandbredden, tæt under to høie, nogne Klipper, igjennem hvis Mellem aabning Man einer flere lignende Klipper, der Alt giver det hele et meget grottesk Udseende. Napoleons Bopæl paa Elbalaae og paa en Klippe. En Kaserne noget derfra blev afvexlende brugt til Kour Sal, Skuespilhuus og Dandsesal. Ofte førte Nysgierrighed Fremmede her til Øen. Da nogle Kjøbmænd engang landede, just i det han befandt sig i Havnen, spurgte han dem om deres Ærinde, som de foregav var at besee Landet og undersøge Minerne. "Hvorfor, svarede han smillende, ikke reent ud tilstaae, at J kommer for at see mig? Velan, her er jeg. Da hans Stormarskal Bertrand en Aften kom fra Havnen med en Pakke Papirer under Armen, spurgte han som det var franske Journaler. - Ja Sire. - Bliver jeg dygtig gjennemheglet deri. - Nei Sire, J Dag tales der Jntet om Deres Majestæt. - Nu saa vil det vel skee i Morgen. Det er en Andendags Feber; men Anfaldene ville vel gaae over." Jsær søgde Bonaparte altid at vinde sine Grenaderers Hjerter. Som alle Soldater syntes de aldrig ret tilfreds. Han kaldte dem derfor sine Knurrebøtter (Grognards) som de gjerne hørte. Da Garderne en Dag spurgte hvem nogle Viinbjerge tilhørte, og Man svarede Keiseren, sagde de: "Jh nu saa er det vores, og plukkede for Fode af Druerne. Da Bertrand sortalte Bonaparte dette, fandt han megen Behag deri og sagde smillende: at de havde Ret Paa den sidste Tid strømmede især franske, italienske og pohlske Officerer herover, for et tilbyde ham deres Tjeneste, og da han tilsidst ikke havde Pladser nok til dem, svarede mange, at de vilde tjene som Soldater og holde sig selv. Ved Afreisen den 26 Februar hørtes ingen anden Parole end "Paris eller Død, Efter Landgangen paa Frankerig gik Bonaparte et Stykke Vei tilfods. Man marscherede hastig og han faldt flere Gange, men uden at komme til Skade. Hans Grenaderer kaldte ham imellem sig selv Kaarde-Hans (Jeande IEpee), og da En af dem saae ham springe rask op igjen sagde han: Retsaa, Kaarde-Hans maa i Dag ikke forvride sig; maa først blive Kaarde-Paris. Dette komiske Jndfald opvakte almindelig Latter, og Bonaparte loe selv med. Ofte knurrede Soldaterne virkelig over de trættende Marscher, Bonaparte lod dem gjøre, men saasnart de først havde naaet Qvarteer, sagde de: "Kaarde-Hans veed mere end Vi, den Vei, som er tilbagelagt, ere vi fri for at gjentage, Da Nationalgaden i Lyon bad Bonaparte om at maatte bevogte hans Person, svarede han Af Eders Opførsel imod Greven af Artois kan jeg slutte, hvid J vilde gjøre ved mig, hvis jeg var uheldig. Jeg takker for Eders Tjeneste.