Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-05-29
Om bem. Balparee hedder det i Fædrelandet: Allerede om Eftermiddagen fyldtes Gaderne af en uendelig Række Vogne, der førte Balgjæster til Christiansborg. Opgangen til Riddersalen var prydet med Blomster og duftende Potteplanter, og Salen selv, en af de skjønneste i Europa, straalede i den rigeste Belysning. (Væggene og Søilerne, som bære Galleriet, ere saa blankt polerede, at Virkningen af Lyset, ved Gienskinner af de ualmindelig store Speile, er overordentlig imponerende. Blandt de Gemakker som støde til Riddersalen udmærket sig især et, hvis Vægge ere decorerede med et yderst kostbart rødt Stof, og hvori de kgl. Herskaber holdt deres Taffel.) Alt hvad et omhyggeligt Toilette formaaer at frembyde af Kostbart og Smagfuldt, udfoldede sig i denne Glands, og den meest henrivende Musik udstrømmede fra Galleriet og fyldte Salen med sine Toner. Ballet aabnedes med en Festuadrille, componeret af Hr. Bournonville. Efter denne blandede Kongen og Dronningen sig i Mængden og saae paa Dandsen, der i forskjellige Sale fortsattes med uafbrudt Liv og Munterhed indtil Kl. 4 om Morgenen. Hs. K. H. Kronprindsen opførte Cotillonen, og udbragte ved Slutningen et Længe leve!" for Kongen og Dronningen, der af Hs. M. med megen Hjertelighed besvaredes, idet han forsikkrede: "at Hs. M. altid følte sig glad ved Andres Glæde, at det derfor havde været ham en glad Aften, og at han ønskede endnu oftere at opleve en saadan. Consistoriet har gjort en ny Opfordring. til Studentersamfundet og erklæret, at det ikke kan indestaae for Følgerne, hvis Samfundet hæver Forbindelsen med Universitetets Foresatte, samt gjørt de Studerende opmærksomme paa, at de ville derved tillige udelukke dem selv fra al Adgang til Universitetets Goder og Rettigheder. Vi lægge nu - saaledes slutter Opfordringen - de Studerende paa Hjertet, ikke at foretage noget, som kommer i Strid med det i Sagens Natur grundede og ved Universitetslovgivningen hjemlede Forhold, som bør finde Sted mellem Universitetets Lærere og de Studerende, eller svække den Velvilliesfølelse og den Tillid, som ved Kjøbenhavns Universitet stedse har bundet Professorer og Studerende til hverandre. Vi opfordre de mange selvstændigt tænkende Studerende, som deele vor Overbeviisning, til at hævde og udbrede denne med al Kraft, og ikke lade Studentersamfundet beherskes af et Mindretal, som ikke i Virkeligheden repræsenterer den almindelige Mening hos Studenterne." Enigheden mellem Professor David og Fædrelandet eller i det mindste dets Redacteur, Procurator Christensen, synes aldeles at være ophørt. I Discussionen om den Petition, der af Trykkefrihedsselskabet skal indgives til Stænderne, havde nemlig Professor David opponeret mod at petitionere om Ophævelsen af 5 20 af Frd. 27de Septbr. 1799, og derhos erklæret, at denne § maatte ansees som Slut stenen af Forordningen. Mod denne Yttring er nu Fædrelandet optraadt og har i en omstændelig Afhandling søgt at vise, at den nævnte § ikke kunde tillægges denne Benævnelse, og derhos tillige erklæret, at Bladet ikke vil bygge nogen egentlig Anklage mod Professoren for det mindre vel overveiede Ord, hvilken bemærkning Professoren finder høist upassende og fornærmelig mod sig, ligesom han heller ikke frygter for nogen enten egentlig eller uegentlig Anklage, for Offentlighedens Domstol, men opfordrer ligefrem Fædrelandet til at fremkomme med denne, dersom det troer derved at fremme den sande Frihedssag, der ikke er ham mindre hellig end Fædrelandet.""Folkebladet har trukket sig ud af Forviklingen med Hensyn til det saameget omtalte Foredrag af Balthazar Christensen, ved at give sine Abonnenter et Blad reent Papiir, hvorpaa Enhver kan indføre sine Tanker om denne alvorlige Sag. Den Fest, endeel unge Studerende havde bestemt at give Digteren Steen Blicher i Charlottenlund, blev paa Grund af det daarlige Veir afholdt i Forgaars paa Enighedsværn, hvorved der herskede megen Munterhed og Jovialitet. Digteren blev til Slutning baaret i Triumph til hans Vogn. Følgende blev ved denne Leilighed afsjunget til Steen Blichers Ære.