Den Vest-Sjællandske Avis, 1840-11-16
Slagelse. Da vi tidligere have omtalt den Skrivelse, endeel medicinske Candidater og Studenter have indgivet til Consistorium i Anledning af Mag. Schar lings Ansættelse som Lector i Chemie ved Miversitetet, ville vi bemærke, at Consistoruun har svaret dem i en Skrivelse, som findes i Berl. Avis Nr. 264. Man erfarer heraf, at Mag. Scharlings Ansættelse ved Universitetet er en Følge af de Forhandlinger, som have fundet Sted for at bevirke en nærmere Forbindelse mellem det chirurgiske Akademie og det medicinske Facultet. Paa Grund af Fagenes Fordeling afgik Prof. Stein, som var Docent i Anatomie ved Universitetet, til det chirurgiske Akademie, og Mag. Scharling, som var Docent i Chemie ved Akademiet og af dettes Professorer havde faaet Vidnesbyrd om at være en udmærket duelig Lærer, til Universitetet. Endvidere bemærker Consistorium, at der ikke er nogen Anledning til at antage, at det medicinske Studiums Tarv ved denne Ansættelse ikke skulde være tilbørligen varetaget; heller ikke er det Consistorium bekjendt, at der gaves nogen Dueligere, hvem Lector Scharling er bleven foretrukken, og man har ingen Grund til at formode, at han skulde mangle de Egenskaber, som kunne fordres hos enhver Universitetslærer. Dernæst gjøres opmærksom paa det særdeles Mislige i, at unge Studerende, hvoraf de fleste ikke formaae uden hist ufuldkomment at bedømme deres Læreres Dannelse og Dygtighed, komme sammen og afsige og offentligen bekjendtgjøre, hvad de udgive for en fælles Dom i saa Henseende; de ere fremdeles ude af Stand til saavel at bedømme, hvo der er meest skikket til en ledig Lærerpost, som til at overveie alle de Hensyn, som ved Valget af en Lærer bør komme i Betragtning. Paa Grund heraf fraragdes alvorligen ethvert lignende Foretagende i Fremtiden. – Fremdeles meddeles i Berl. Av. Nr. 265 en Skrivelse fra Conferentsraad H. C. Ørsted, til Consistorium i samme Anledning. Forfatteren bemærker deri blandt Andet, at bag alle de medicinske Studerendes Demonstrationer ligger den Tanke, at Scharling er bleven hævet ved Patronskab og navnlig ved hans (Ørsteds). Han bemærker dertil, at Sch. er en af de Mange, som han har opmuntret og ledet i deres Studier og anbefalet til Forfremmelse; men hans Forfremmelse ved det chirurgiske Akademie er skeet igjennem dettes Direction, og han indstilledes til Ansættelse ved Universitetet med Roes af vedkommende medicinske og chirurgiske Professorer, da det chemiske Lectorat ved det chirurgiske Akademie skulde gaae ind. Forf. bemærker videre, at en af Hovedgrundene til Misfornøielsen er, at Sch. er bleven Lector ved Universitetet uden at være Student, og udleder den uhyre Vægt, som Medicinerne lægge paa Studenternavnet, fra deres gamle Strid med de ustuderede Chirurger. Han erkiærer endvidere, at man kan have meget tilfredsstillende Garantier for en Mands videnskabelige Dannelse uden Examen artium eller philosophicum, og anfører til Exempel Professorer, som ikke have taget Examen artium, nemlig Olufsen den Ældre, Ochlenschlæger, Molbech og Forchhammer. Fremdeles fremsætter han de Beviser, Sch har givet paa Kundskaber og Dannelse. – Vi indskrænke os til disse Udtog, da vi ikke kjende Mag. Scharling eller ere istand til at bedømme hans videnskabelige Dygtighed. Jøvrigt maae vi give Conferentsr. Ørsted Ret i, at man kan være en meget duelig Mand uden at have taget Examen artium, men vi mene, at det ikke bør oversees, at vel ikke denne Examen, men den grammatikalske Dannelse, som er Grundlaget for den lærde Underviisning, er et væsentligt Moment af den almindelige videnskabelige Dannelse, og at den, hvem dette Moment fattes, ikke let vil kunne skjule denne Mangel eller erstatte den ved andre Kundskaber.