Berlingske Tidende, 1772-09-01
J Jndien, ligesom i al anden despotisk Regiering, blive Mennesker allene holdte i Tvang ved Frygt, og denne Tilstand, bevæger dem til at skiule eller forøde deres Penge, saasnart de fortiene samme. Begge Deele ere lige skadelige for Hande sen. Endeel indfødte Jndianer have forskaffet sig nogen almindelig Kundskab om vor Indretnings Grunde; de vide, at den er grundet paa en Rettighed, som enhver Person har tilat besidde alt det, som han har erlanget, saavel ved Arv som ved egen Vindskibelighed; de vide, at bestemte og uforanderlige Love forsvare og handthæve denne Rettighed, og at de beskierme dem imod deres Capricer og Passioner som føre Gouvernementet. Jeg veed, at de Jndfødde, i sær de vindskibelige iblant dem, formedelst denne Supposition, og i Betragtning af disse politiske Grundes Fordeele, længtes inderlig efter at see vor Jnfluence og Magt istandsatte, eftersom de i Følge af det Begreb, de havde om vort Gouvernement, forsikrede sig om, derved at finde Midler til at kunde erlange Plads at røre sig paa, uden at blive fornærmede af Egenmyndighed. Men ach, hvor bedrageligt har ikke deres Haab været, hvor langt have de ikke været fra at see samme opfyldt. Det første Skrit, som man skulle have gjort, var at forvisse Jndvaanerne udi alle Provincerne og Livets fornemste Nødvendigheder paa de fordeelagtigste Vilkor, ved at lade Handelen med disse Levnetsmidler være fri for alle Jndfødde, og ved tillige at opmuntre den, det meeste mueligt var; man skulle have omhyggelig vogtet sig for, at lægge dem nogen Hindring i Veyen, og have bestemt Taxterne paa den billigste og fornuftigste Maade. Compagniet skulle deraf have trukket en meget god Fordeel, og Indbyggerne skulle have kiøbt disse Vahre for en meere billig Priis end forhen. Man burde have oppebaaret de Rettigheder, som Kronen tager af Godserne med Skaansomhed og Godhed; man burde have givet Ager dyrkerne al optænkelig Undsætning; man burde have paa den offentligste Maade bestemt enhver Jord=Eyeres Afgift, i Forhold til hans Jords Godhed og Strækning; man burde have taget de beqvemmeste Messorer til at forekomme Ligegyldighed og Skiødesløshed hos Europæerne og Graadighed hos de Jndianske Jndsamlere. Man skulle læt kunde beregne Kronens virkelige Revenner, ved at eftersee de publikke Registere. Dersom Jord=Eieren, var engang for alle bleven underrettet om, at, naar han betalte sin virkelige Andeel, alt det øvrige, som kom ind af hans Arbeyde, var sikker for at blive ranet bort, af hvem det end maatte være, saa skulle Forpagterne af de offentlige Revennehave blevet unyttige, Jndsamlernes Antal skulle kunde hav været formindsket, og de, som man havde beholdt, været holdte til deres Pligter, og satte ud af Stand til at begaae nogen Undertrykkelse, hvortil den Magt, som de have, opmuntrer dem, saa meget desmere, da de ere visse paa at undgaae Straf, ved at holde Agerdyrkerne i Armod, og ved at faae dem paa sin Side, som ere over dem. Dersom Jord=Eyeren havde været befriet fra al Byrde, undtagen de Rettigheder, som han skal betale Fyrsten, da skulle det, som han havde beholdt tilbage, have været en saa tilstrækkelig og fuldkommen Belønning, at han skulle have været meget omhyggelig for er at hazardere at miste sine Godser, ved at ville unddrage sig fra at betale Afgiften. Det fattes sielden Mennesker paa Kundskab og Jndsigt udi deres sande Fordeele, og naar andres Fordeele ere forenede med vore, da kan vi være visse paa, at disse aldrig skal blive forsømte. J Steden for at sende en eeneste Roupie ud af Provincerne, burde man draget Omsorg for at opmuntre Handelen i Fiorden og paa Manillerne, de eneste Kilder, som kan skaffe Specier, naar Compagniet ophører at sende Penge fra Europa Man har ikke tænkt paa noget af alt dette, man har aldrig anseet det, som nogen publik Attention værd. Jeg tør paastaae, at dersom Jntraderne vare blevne oppebaarne med den Agtsomhed, som passede sig paa Landets bestandige Fordeel; dersom man havde, det meeste man kunde, opmuntret Handelen med Salt, Jndianske Planter og Tobak, og dersom man ikke havde sendt Pengene ud af Landet, men befordret sammes Circulation til Manufacturernes og Agerdyrkningens Opkomst, saa skulle vi have været langt nærmere ved at erlange de store nationale Fordeele, som man med Grund kunde vente, og som man i Begyndelsen saa meget lovede os. Det Forhold, man hidindtil har brugt, har allene tien til at blotte Landet for Folk, ved at tvinge de Jndfødde til formedelst Elendighed at søge deres Ophold andensteds. Det har ikkun tient til at formindske Revennerne, at forhøye Priser, paa Manufactur=Vahre, og giøre os frygtede, forhadte og foragtede. Had og Foragt vil vedvare, og Frygten vil aftege, eftersom vore indvortes Kræfter vil svækkes, hvilket som jeg frygter for, vil skee inden kort Tid. Den Anden Deel af Betragtninger over det Ostindiske Compagnie, indeholdende Betænkninger om Tilstanden paa Kysterne af Coromandel og Malabar.