Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-08-30
AVERTISSEMENTS. At det har behaget Forsynet i Gaar Aftes Kl. 9 at bortkalde til det Bedre, efter et kort Sygeleie, vor kjære Moder og Svigermoder, Anna Sophie fød Flock, Enke efter Controlleur Jencker her af Odense, i hendes Alders 75de Aar, bekjendtgjøres herved paa egne og fraværende Søns Vegne af Odense den 29 Aug. 1838. F. Fencker, T. Fencker, Jbsen. Premierlieutenant. fød Dreyer. Overbetjent. E. Jbsen, E. Fencker. fød Fencker. 100 Rbd. Sedler ønskes til Laans snarest muligt, og forsvarlig Sikkerhed stilles i en Eiendom her i Odense. Adressekontoiret anviser. Da den almindelige Agtelse (og hvilken jeg tillige personligen nærer for ham), Hr. Stænderdeputeret H. P. Langkilde til Juelskov nyder, er mig Borgen for, at hans Opfordring i denne Avises Nr. 151 ikke er fremkaldt ved nogetsomhelst personligt Hensyn, men alene derved, at den ærede Spørger har anseet Oplysning om denne Sag af almeen Jnteresse, skal jeg ikke undlade til det fuldkomneste at give den af ham begjærte Oplysning, og det saa meget mere, som jeg ikke indseer hvorlunde det skulde staae i Autoriteternes Magt 2), at oplyse de factiske Omstændigheder ved den berørte Afhændelse fra den Eiendom, der, dengang Valghandlingen foregik, begrundede min Valgbarhed. Om det judicielle kan jo aldeles ikke være Tale, eftersom Rets=Protokollerne ved Valgets Foretagelse udviste, at Alt med Hensyn hertil var i sin Orden, ligesom jeg saavel ved Stændernes Jndkaldelse som endnu, den Dag i Dag, efter disse Protokoller, har ubestridelig Eiendomsret over mere Hartkorn end der udfordres for at være valgbar, hvis følge der eiheller med Hensyn til de judicielle Former kan være noget at sige imod, at jeg tog Sæde i Stændernes nu anstundende Forsamling. Forøvrigt gjør det mig ondt, at den ærede Opfordrer har forudsat, at jeg vilde vægre mig ved at afgive de forlangte Oplysninger; min private Vandel berettiger ham ikke til at antage, at de factiske Omstændigheder her skulde være af den Beskaffenhed, at jeg skulde have Grund til at unddrage dem Publikums Omdømme, og offentlig har jeg erklæret mig som en afgjort Ven af den størst mulige Offentlighed i Alt hvad som kan have almeen Jnteresse. Efter disse forudskikkede Bemærkninger, vil jeg gaae overtil Hovedsagen: Fremlæggelsen, for Publikum, at de factiske Omstændigheder ved den berørte Afhændelse. Længere Tid forinden Valghandlingen, der foregik den 20 og 21 Decbr. f. A., hvorved jeg blev valgt til Deputeret, havde jeg staaet i mundtlig Underhandling med en Naboe om en Deel af den Eiendom, der, med over 10 Tdr. Hartkorn, gjorde mig valgbar; jeg søgte og erholdt Rentekammer=Bevilling til Udstykningen, hvorefter det blev tilladt at incorporere en Parcel af min Gaard, stor 1 Td. 7 Skpr. 1 Fdkr. 2 1/2 Alb., under min Medcontrahentstilstødende Eiendom; om Kjøbesummen bleve vi enige, dog forbeholdt jeg mig, hvis jeg fordeelagtigere kunde arrangere mig, frie Hænder. Den indledede Handel var saaledes tildeels paatænkt, ikke fordi det var mit Ønske at sælge, men for, i min desværre dengang indviklede pecuntaire Stilling, at kunne reise Contanter, naar det var nødvendigt. - Det store Tab jeg leed ved Christiansdahls Brand, gjorde min Stilling, end mere præcair, jeg henvendte mig til den omtalte Liebhaver til Parcellen qvæst, erholdt af ham udbetalt den Sum, der imellem os var ansat som Parcellens Værdie, een af de sidste Dage i Decbr. f. A., imod Løfte om Skjøde en Gang i denne Sommer. Jmidlertid indfandt jeg mig hos min Medcontrahent den 27 Januar d. A., tilbød og meddeelte ham, uden Opfordring fra hans Side, Skjøde paa Parcellen, alene for at sikkre ham for Tab af den mig uden Sikkerhed betroede Kapital, dog under den udtrykkelige Betingelse, at Skjødet ikke maatte læses til Tinge, for ikke at betage mig min Ret til at give Møde i Stænderne, forinden disse for i Aar vare sammentraadte, med mindre jeg skulde finde det nødvendigt at Tinglæsning fandt Sted, for at sikkre ham den mig forskudte Kapital. - Denne Nødvendighed har ikke senere været forHaanden, og det under saadan betingelse meddeelte Skjøde er ikke senere tinglæst, eiheller er erlagt 1/2 pCt. Afgivt m.v., eller Hartkornet adskilt i Amtstuen fra min Eiendom, ligesom og alle Skatter og Byrder af den fulde Eiendom affordres mig. - Det vil findes klart af ovenstaaende sandfærdige Fremstilling af de factiske Omstændigheder ved denne Transaction, at jeg, da Valghandlingen foregik, saavel de facto som de jure, var valg berettiget, ja om endog virkeligt Salg dengang havde funden Sted, var der endnu Hartkorn nok til Eiendommen, da den foruden denne Parcels Hartkorn bestod af over 8 Tdr. Da jeg imidlertid senere har fuldkommen afhændet nogle Skpr. Hartkorn fra Eiendommen til anden Kjøber, saaledes at jeg ikke ved Stændernes Jndkaldelse var i Besiddelse af fulde 8 Tdr. Hartkorn, hvis NB. den her først omtalte Transaction, skal kunne betragtes saaledes, at den kan betage mig Ret til Møde i Stænderne for denne Gang, fandt jeg det passende, At Autoriteterne ikke ordentligviis kan give Oplysning om de factiske Omændigheder ved slig privat Handel, troer jeg at være indlysende; thi det beroer jo aldeles paa Contrabenterne selv, om de ville give disse de nødvendige Midler i Hænde dertil eller ikke. de Dø tildeels for ikke at blive betragtet som den der tilsigtede at el dere Lovgivningen, at indstille Qvæstionens Afgjørelse til den kongelige Commissarius, hvis han fandt samme saa reen, at det kunde være passende for ham at decidere Sagen, og ihvorvel jeg betvivlede, at Commissarius indlod sig herpaa, ventede jeg, at han muligt havde afgivet sin private Mening desangaaende; imidlertid har den kongelige Commissarius, sikkert af fuldvægtige Grunde, ikke indladt sig videre paa denne Sag, end mit Avertissement i denne Avis No. 152 udviser. Af sidstnævnte Avertissement vil det iøvrigt erfares, at jeg har frasagt mig at tage Sæde i anstundende Stændermøde. Hvorfor jeg saa snart har søgt Qvæstionen afgjort, deriverer sig derfra, at jeg har søgt indkjøbt Hartkorn, der vilde have sat min Berettigelse til Møde udenfor al Tvivl. Jndkaldelsen skete tidligere end jeg havde ventet, og dette bevirkede tildeels, at Kjøbslutning ikke betimeligt kunde komme i Orden. Sluttelig vil jeg, for ikke af dem der mindes hvad som passerede efter Auctionens Afholdelse over den ofte omtalte Eiendom, tilføie, at Salget af Eiendommen ikke af Auctionsdirecteuren blev given Lovskraft, formedelst en væsentlig Mangel ved det de secundaire Panthavere givne Varsel, samt at den formeentlige Kjøber aqviescerede ved den i den Anledning afsagte Kjendelse. Kragsberggaard den 29 August 1838. C. H. Hansen.