Viborger Samler, 1786-12-18
J intet Skuespil kan den B. blehemitiske Stald, blive saa naturlig forestillet, som her var at see, hvorved endnu tilfældigviis en Fødende blant Pillegrimene, forestillede det Fortrinligste i den hele Scene til Fuld Fuldkommenhed. Vor Derwisch, som havde gjennembetlet Java, Borned, Malaca, Sumatra og Pegu, talede meget got Malerisk, var meget talende, og ledsagede os hen i en angenem Egn til en hellig Brønd, men bad os, at drage vor Skoe af, naar vi vilde nærme os og drikke af Vandet. Vi føiede ham i hans Begiering mere af Nysgierrighed end af Tørst. Vi saae der mange Fakitseller Bettelmunke, og ved Hilsen af Vor Derwisch blev os buddet Gorgletsvand af Leyekrukker med lange Halse. Jeg drak efter asiatisk Skik, satte det ikke til Munden, men øste det i den. Men Assistenten satte det til Munden, og da han satte det ned igien, blev det strax kasseret, som ureent. Henved Kl. 10, kom vi i det herligste Maaneskin, tilbage, og en nyfød Søn i vort Logis havde formeret Passagerernes Antal. En gl. Dame mødte os allerede med det fra Kilden, hvor hun havde renset og toet det, og lagde det ned hos Moderen paa Madrassen, efterat hun endnu havde smukt det i Munden med en rød Salve, og ligesaa dermed betegnet Pande, Næse, Bryst, Beene, Arme og Fødder. Med vor Kappe under Hovedet, overalt tildækkede med Taft søgde vi Rolighed, men den vedholdende Susen af Myggene, og de oftere Besøg af Fæet fra Stalden, som maaskee mærkede en anden Lugt hos os, og derfor stødte følelig paa og med deres Snuder, vare bestemte Forhindringer. Min gode Dervisch holdt mig godt Selskab, fortalte. talte mig lutter Eventyrer i hans Overtroes Tone indtil Kl. 12, da et besynderligt Syn tildrog sig vor ganske Opmærksomhed. Ongesær 30 Skridt fra vor Herberg, paa Veien til den hellige Brønd, var en tyk Skov, hvis dunkle Skygge blev paa engang oplyst ved mere end 50 Fakler, der bevægede sig op og ned. Det er lutterFakirs, begynte min Dervisch, som troe, at forsone den kiere Gud, Tovang allan, ved Hinken, indtil Solens Opgang med Jld i Hænderne. Paa mit Spørgsmaal, om det vel var tilladt, at see dette nærmere, tilbød han mig sit følgeskab; Vi gik altsaa derhen, og saae de meest komiske Optrin, der kan tænkes. Flere end 50 hæslige sorte Skabninger, med nedhængende Haar, og lange Skiæg, ganske nøgne, uden engang at tildække det, som Anstændighed vil have skiult, hoppede omkring paa eet Been med antændte smaa Budske af Blade, nogle paa det det høire, andre paa det venstre Been; men de torde ei omskifte, det Been, som de eengang havde valgt skulle de blive ved at hoppe paa. De hoppede uafbrudt op og ned i Omkredsen af denne liden Skov, og kun hos nogle meget Gamle bemærkede jeg, at de toge sig en liden Hvile ved Brønden, dog altid staaende paa deres ene Been. Mahomedaneren moqverede sig meget derover i Udtrykke, der retfærdiggjorde hans Fastebønner og Tugtelser. Natten forsvandt. Efter Solens Opgang bleve 10 Malke Koer fremstillede for Herberger til Pillegrimenes Vederqvægelse. En Indretning, som rige mohriske Kiøbmænd forskaffer af deres Midler, og have anviist en Fonds dertil; hvo der havde Lyst, og forstod det, kunde malke Køerne. Vor Ukyndighed kunde let have udelukt os fra Nydelsen, af denne varme Drik; men vor troe Dervisch fik strax en stor ny Potte, malkede, og bragde os en overflødig Forraad, som vi drak med Selzervand isteden for Kaffe. Henved Kl. 8 lode vore 3 store Kiøbmænd, sig see, efterat de havde badet sig, holdt deres Andagt, og bestrøgen sig paa Panden med Aske og Koe skarn. Vore Taksigelsesbeviisninger for nydte gode Soupe og Natteqvarteer bleve antagne med største Venskabelighed, ved Berørelse paa deres Bryst, hvilket tilkiendegav os den Forsikring, at alt var skeet af et got Hierte, og strax derpaa saae vi en Trop af nogle 100de Mennesker ankomme, i Midten af hvilke der lode sig 2 Palakins see, enhver baaren af 6 Mænd. Disse Bærestole ere meget beqvemme for Reisende. Nogle ere ligesom vore Portechaser, kun med den Forskiel, at man stiger ind paa Siden, da de blive kun baarne paa een Stang, hvoraf den halve Deel er fæstet foran, den anden bag til, og bliver baaren af 4, eller 6 Baras (Porteurer) efter Legemets Tyngde, ja vel og til Stads. Andre ere som Senge, med Matrasser og Puder, hvori man ligger udstrakt, oven til med en holet Stang af tyk Bambus, som efter Eiermandens Stand er besat med Sikke, Guld= og SølvFrøndser. Frøndser og Qvaster, hvorover bliver udbredt et Teppe afCattuun, Silke eller Voxdug, som indvendig kan trækkes fra og til for Solen.