Aarhuus Stifts-Tidende, 1811-05-25
Den bekiendte Grev Caylus, der var nærværende, indvendte: "man skulde dog søge at erfare, om der i Gaden St. Apolline boede en saadan Mand. Jeg har just efter Maaltidet Forretninger i den Egn, og tilbyder mig med Kassereren at kjøre derhen." Forslaget blev antaget, og de la Place satte sig med i Vognen. De kiørte lige til den betegnede Gade, spurgte Huus for Huus, fandt ingensteds hvad de søgte, bleve ofte udleete og stode i Begreb med igien at vende om, da en Vaskerkone underrettede Grevens Tiener om, at der i Forstaa den endnu var en anden Gade St. Apolline. Der besluttedes ogsaa at giøre dette Forsøg. Man kom i en elendig, smudsig Gade, som syntes blot at blive beboet afden ringeste og fattigste Pøbel; Kassereren havde ikke Lyst til at kjøre videre; blot Tieneren skulde endnu engang spørge sig for. Han kom snart tilbage med den Efterretning, at der rigtig nok boede en Hr. M. mid i Gaden; men - sagde han leende - denne Hr. Ma handler med Svovelstikker. Kassereren vilde strax vende om; men man overtalede ham til, dog i det mindste at lære Manden at kiende, for at erfare, om han havde havt Deel i det plumpe Spøg. Herrene stege af, og Udseendet af Kræmmerens liden, uanseelige Bolig, bestyrkede dem i deres Vantroe. De gik giennem en lang mørk Gang, ved hvis Ende et svagt Dags lys skinnede imod dem; da de havde samlende og mur rende naaet dens Ende, bleve de meget overraskede ved at finde en meget smuk Hauge. J Midten stod et ned Lysthuus, i hvilket de saae en venlig middelaldrende, Mand i en Silke Slobrok og med en sort Fløiels Hus paa Hovedet. Han kom sine Giæster med en munten fri Anstand imøde. "Velkommen mine Herrer, saade han, jeg formoder, hvad der fører Dem til mig. De har en Vexel fra Cadix paa mig, stor 20,000 Franker. - Giettet. - Behager De at komme med mig oppaa mit Contoir." - De Fremmede saae paa hinanden og fulgte tause. Pengene bleve udbetalte, og tillige blev en Bajønner Skinke, en Bologneser Ost og en Flaske Champagne sadt paa Bordet. Den venlige Vært skiænkede i, og nødte trohiertigen til at spile og drikke. De vil have funden Indgangen til min Bolig lidt mørk sagde han; det kommer deraf, at jeg nu, af Mangen paa Plads, har opstablet Svovelstikker, som udgiør en Deel af mit Magazin, til begge Sider. For at forekomme al Fare, hænger jeg ingen Lygte i Gangen. Kassereren kunde ikke længer skiule sin Forundring. Hvor er det muelig, sagde han, at man ved en saa ubetydelig Handel kan betale Vexelbreve paa 20,000 Franker." Ubetydelig, min Herre, svarede Svovelstikkræmeren, med nogen Alvorlighed, intet i Verde er ubetydeligt, naar Flid og Klogskab forener sig om at benytte det. Denne Handel har min gode salig Onkel bragt i Gang, og jeg bestræbet mig for, at haandhæve den ved ham erhvervede Roes." Næsten havde Giæsterne ved det Ord: Roes, leet høit, men Lysten til at spotte, forvandlede sig snart i Høingtelse, da Hr. M." saaledes vedblev. "Jeg forsyner Spanien, begge Jndierne, de engelske og hollandske Colonier med Svovelstikker. J Catir er mit Hovedvarelager, og over Cadix henter jeg ost- og vestindiske Vare, som jeg igjen en gros forhandler. Denne Gang oversteeg min Commission paa Varer den Sum jeg havde at fordre, og dette sieldne Tilfælde, skylder jeg den Fornøielse, at beværte Dem, mine Herrer, hos mig. Kassereren pakkede med Ærefrygt sine Penge sammen, og Greren skammede sig ikke ved Afskeden at trykke den ætlige Svovelstikkræmmer Haanden. (Handelstid.)