Ribe Stifts Adresseaviser, 1837-03-31
Brigaden Godfrey havde i Begyndelsen af Træfningen lidt saameget, at man havde maattet trække den tilbage og lade den danne Reserven. Christinernes Tab paa denne Dag anslaas til 500 Md. Døde og Saarede. Den sidste Storm blev ledet af Evans selv. Efter Venta-Høienes Jndtagelse syntes Hernanis Erobring at være en let Sag, for imidlertid at undgaae det større Mennesketab, som en øieblikkelig Storm vilde medføre, lod Evans d. 16de Hernani beskyde fra Kl. 7 Morgen til Kl. 12 1/2 Mdg., da der blev givet Ordre til at storme. Det hele Corps under Evans, 10000 Md. stærkt, var deelt i 3 Divisioner. Centrum holdt Venta-Høiene besat; den høire Fløi stod mellem disse og Landsbyen Lasarte, den venstre støttede sig til Broen ved Astigarrag. Allerede begyndte Tropperne at rykke frem, da der hørtes Hornklang fra Santa Barbara, en Høi bag Hernani, og strax derpaa 10 friske carlistiske Batailloner, Jnfant Sebastians Hovedcorps, lode sig see. Saasnart disse Tropper havde forenet sig med Corpset i Hernani, skrede de strax til Angreb. Christinernes Centrum og høire Fløi modtoge dem med Fasthed og dreve dem tilbage til Staden; men paa den venstre Fløi, hvor der stode 2 spanske og 2 engelske Regimenter, fandt de 5 angribende carlistiske Batailloner kun i Begyndelsen nogen Modstand; da de fornyede Angrebet, tog det andet lette spanske Jnfanteriregiment Flugten og rev de brittiske Regimenter med sig. 3 carlistiske Batailloner søgte at benytte den derved frembragte Aabning til at bemægtige sig OriamendiHøiene, i Ryggen af Christinerne; men der bleve de saaledes modtagne, at kun omtrent Fjerdeparten kom derfra. Jmidlertid var Centrum heller ikke istand til at udholde de bestandig med friske Tropper gjentagne Angreb, et Tilbagetog blev nødvendigt, og dette blev dækket af den brittiske Marinebataillon under Oberst Owen og af Legionens Officerer under Oberstlieutenant Wakefield paa en saa udmærket Maade, at Carlisterne intet alvorligt Angreb vovede, og Tilbagetoget, uagtet Forvirringen, udførtes uden betydeligt Tab. Evans trak sig tilbage til St. Sebastian; dog efterlod han en Besætning paa Ametzaganna-Høiene, og indtil d. 18de havde Carlisterne intet Angreb vovet paa dette Punkt. Tabet er endnu ikke nøie angivet, men anslaaes til 1000 Md. Døde og Saarede. Carlisterne, hvis Antal var henimod 17000 Md., angive deres Tab ligesaastort, og man formoder derfor, at det har været langt større. Med disse Correspondents=Efterretninger stemmer General Evans's officielle Rapport til Esparters i Hovedsagen overeens; kun at Evans beskylder et brittisk Regiment for at have været det første, som forlod sin Post og derved foranledigede Forvirring og Flugt paa den venstre Fløi. - Correspondents=Efterretningerne fra St. Sebastian erklære reentud, at Forræderi af Sarsfeld og Espartero var Skyld i den hele Ulykke, og at de dermed havde i Sinde at styrte den forhadte fremmede General og hans Legion i Fordærvelse, hvorfor der ogsaa blandt Legionens Officerer skal herske en saadan Forbittrelse, at Mange af dem ikke længere ville blive i Tienesten. Hvorvidt Beskyldningen træffer Sarsfield med Rette, kan være heelt uvist, da han kun havde 10000 Md. mod Carlisternes Hovedcorps, som var fuldkomment i Stand til at dække den besværlige Vei, han maatte tilbagelægge, forat forene sig med Evans. Desto ubegribeligere er Esparteros Uvirksomhed, eftersom han, i Spidsen for 20000 Md., kun havde nogle faa fiendtlige Batailloner imod sig. Jmod ham have derfor ogsaa de liberale Londonner blade fornemmelig rettet deres Angreb, i det de tillige bittertdaade den franske Regjerings Politik, hvem Frygten for demokratiske Jdeers Udbredelse afholder fra kraftig Medvirkning, skjønt, efter deres Mening, 20000 Mands Jndmarsch i Spanien vilde være langt mindre farlig for den franske Trones Sikkerhed end det forhadte Apanagerings Project. Coureren opfordrer Regjeringen til endelig at sætte sig ud over alle Betænkeligheder og ved kraftig Jndskriven at gjøre Ende paa Krigen. Efter deres forskjellige Charakteer, yttre Torybladene enten temmelig uforbeholdent deres Glæde over Carlisternes Seier, eller deres Beklagelse over den unyttige Cooperation og den Vanære, som den, efter deres Mening, har paadraget de brittiske Vaaben. Saaledes blandt Andre Times, der tillige, som oftere tilforn, underkaster General Evans's militære Dygtighed en skarp Kritik. Pariserbladet Messager, som mener, at ved dette Nederlag er Christinernes hele Plan for 1837 forstyrret, finder, at Jnfant Sebastians Operationer minde om Napoleons i Jtalien og om Klebers i Ægypten. Maaskee tør Messager have Ret, saavel heri, som vel endnu mere i den Paastand, at hvor brave og tappre end Soldaterne ere, saa ere Dronningens Generaler og Officerer udulige, og kunne derfor ingenlunde maale sig med Carlisternes Anførere, som ere Revolutionens Børn. - Efterretningerne fra Madrid ere ei heller synderlig trøstende. Tilhængerne af det kongelige Statut synes mere og mere at løfte Hovederne i Veiret og at gjøre sig det til Opgave, at bekæmpe det saakaldte Anarchi tilligemed Carlismen, til hvilket Øiemeds Opnaaelse de ansee fremmed Jntervention for det bedste Middel. Regjeringen ladet til at begunstige dette Parti, om det ender at gaae for vidt, naar man vil finde et Beviis derfor i den Omstændighed, at Almodovar er, i den syge Calatravas Sted, udnævnt til midlertidig Præsident istedetfor Mendizabal, hvilket vel kan forklares deraf, at Almodovar er ældre Medlem af det nærværende Ministerium. - Cabrera skal med 6000 Md. være i Anmarsch mod Saragossa, medens Forcadell troer Valencia, og Curvillas gjennemstreifer Toledo. Man frygter for, at den nylig udnævnte Guverneur af Barcellona, Baron v. Meer, er paa Reisen didhen faldet i Carlisternes Hænder.