Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-10-31
J levende Overbeviisning herom nære vi det tillidsfulde Haab, at vi ikke ville give Anledning til Miskjendelse, naar vi udtale det Ønske, at Provindsialstænderne i Kongeriget, saalænge de forblive adskilte, maae blive sammenkaldte efter hinanden ved en stadig og ligelig Afvexling. - Deres Majestæt har behaget at lade mange vigtige Lovndkast og endeel mindre Lovarbeider forelægge til vor Betænkning. Vi skulle redeligen stræbe at anvende den korte Tid, der er os given til samvittighedsfuld Overveielse af Deres Majestæts Forslag og Folkets Ønsker. Vi vide, at vor oplyste og fædrelandsksindede Konge med levende Deeltagelse følger vore Forhandlinger, og vi nære den Fortrøstning, at vor Virken ikke vil være forgiæves; kun derved kan Jnstitutionen vedligeholde Interesse og Betydning for Folket, kun derved bliver vort Hverv os kjært og dyrebart. - Der foreligger os i Deres Majestæts allernaadigste Kundgjørelse en samlet Oversigt over de Lovarbeider, som ere blevne fremmede siden sidste Session, og over de allerhøieste Beslutninger, som ere tagne i Anledning af Stændernes Jndstillinger. De har ikke troet, allernaadigste Konge, at kunne give alle vore Andragender, og deriblandt nogle af de vigtigere, Medhold, men flere af vore Ønsker ere bønhørte, og det er vort Haab, at andre, efter at være tagne under nøiere Overveielse, ville tilvinde sig Deres Majestæts allerhøieste Bifald. - Ved den betydningsfulde Indretning, som er Frugten af Deres Majestæts Omsorg for en fri og selvstændig Communeforfatning paa Landet, er Sandsen, bleven vakt for de almindelige Jnteresser, som ligge indenfor den anviste Sphære, Landbefolkningen har med taknemmelig Paaskjønnelse modtaget denne Gave, af hvilken allerede gavnlige Frugter have viist sig, og det er at haabe, at den ved Communalaandens Udvikling vil kunne modtage tidsvarende Forbedringer. – Det er os kjært at erfare, at Stændernes Ønske om en hurtigere Tilendebringelse af Provindsens Veianlæg har fundet Deres Majestæts allerhøieste Anerkjendelse, og vi imodesee med Længsel den endelige Beslutning om et Anliggende, der er af saa stor Vigtighed for Samfærdselen i Jylland. – Den Aabenhed og Udførlighed, hvormed Finantsernes Tilstand, er bleven afsløret for Folkets Øine, og Offentlighed med Hensyn til Statshuusholdningen tilsikkret for Nutid og Fremtid, har forøget Deres Majestæts Hæder i Landet selv, og vakt Opmærksomhed i fremmede Lande. Folket og Stænderne have med stadig Agtpaagivenhed fulgt dette Statens vigtige Anliggende, og om end Deres Majestæt har fundet Betænkelighed ved de flere et godt Finantsvæsen betryggende Former, som af Stænderne ere blevne foreslaaede, tør vi dog haabe, at de i denne Henseende yttrede Ønsker ville blive Gjenstand for Deres Majestæts fornyede Prøvelse. – Naar en høitbegavet Fyrste, som kjender Folkets Trang og Tarv, og føler varmt for dets Vel, stiller sig den Opgave, at føre Landets Jnstitutioner videre frem, da glæder Folket sig, og dets Udvalgte slutte sig til den ædle Fyrste, at den store Opgave ved fælles Stræben maa vorde løst til Ære for Kongen og Held for Landet. Det har vundet Deres Majestæts Anerkjendelse, at Provindsialstændernes Jnstitution bør modtage en hensigtsmæssig Udvikling, og at Statens forskjellige Dele trænge til et forenende Baand. Deres Majestæts troe Stænder skulle, i samme Erkjendelse, med varm og redelig Jver tage Deres Forslag i denne Henseende under den alvorligste Prøvelse, vel vidende, at der er Meget at overveie, mange Forhold at tage i Betragtning, for at udfinde de rette Veie, som føre til Maalet. – Ligesom vi i den Overbeviisning, at Deres Majestæt med samme Kjærlighed omfatter alle Deres troe Undersaatter, finde fuld Fortrøstning for, at Deres Majestæts Stræben efter at tilveiebringe en Liighed i Statsbyrder og Fordeele for Statens forskjellige Dele ikke vil være forgiæves, saaledes haabe vi ogsaa, at det vil lykkes Deres Majestæts Viisdom at afværge en Adsplittelse af de forskjellige Statsdele, som Tanken paa Fremtiden muligen kunde lade befrygte. Vi prise os lykkelige, at Betryggelsen af vort Fædrelands Fremtid ligger i en Fyrstes Haand, til hvis ophøiede Persøn lighed det trohengivne Folk med Tillid har henvendt sit Blik. Den algode Gud tage Deres Majestæt under sin naadige Varetægt, og give Dem en lang og lykkelig Regjering, riig paa Glæde for Dem, og paa Velsignelse for det elskede Danmark. Provindsialstændernes forsamling for Nørre-Jylland den 19de October 1842. Allerunderdanigst Bruun. Funder. (Præsident.) (Referent.) Hs. Majestæt Kongens Svar.