Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-12-12
For kort Tid siden indtraf ifølge Aalb. A. i Aalborg det Uheld, at en Fjordskipper faldt overbord fra sit i Østeraa beliggende Fartøi. Ved en Tilstedeværendes (Hr. Kjøbmand Chr. Nielsens) Raskhed blev han selv hurtigt trukket op, men med Forliset af sin Tegnebog, hvori befandtes noget over 150 Rbdlr., hvilket naturligviis for en Mand i denne Stilling udgjorde et betydeligt Tab. Alle Forsøg bleve anvendte paa at tilveiebringe det Tabte, et Fiskevaad blev udsat o. s. v., men Alt forgjæves, da Strømmen sandsynligviis strax havde bortført Tegnebogen. Først adskillige Dage senere havde en Arbeidsmand, som var beskjæftiget med at sprede Gjødning paa en af de østligt ved Fjorden beliggende, af Byen forpagtede, Eiendomme, vinet Tegnebogen, der stak frem af noget ved Stranden opdrevet Tang, og hvori han ogsaa, paa nogle ødelagte Rigsdalersedler nær, havde forefundet hele Beholdningen. Den usalige Lyst til fremmed Eie øvede imidlertid ogsaa der sin Jndflydelse, idet Finderen, istedetfor at oplyse Fundet, satte sig i Besiddelse heraf og allerede havde udgivet nogle af Pengene, indtil ved tilfældig Leilighed Mistanke opstod og Sagen anmeldtes for Politiet, for hvilket ogsaa Finderen har bekjendt Alt. 38te J Randers Avis opfordrer en Meddeler til Subskription paa "Fædrelandet, og siger blandt Andet: Slesvigs Bevarelse for Danmark er en Livssag for Danmark, det maa Enhver erkjende; men just derfor er det, at de fortjene alle Danskes Tak, som djærvt, med glødende Begeistring for Fædrelandet, ved Ordets Magt bestræbe sig for at sætte en Grændse for Tydskhedens Anmasselser, og som med aandelige Vaaben bygge paa gamle Dannevirke. Men af Alle, som i denne Henseende have viist sig som sande Fædrelandsvenner, fortjener neppe Rogen at nævnes for Fædrelandet;" dette Blad, som ofte har hørt ilde, men som ved sin ædle Aand selv vinder Anerkjendelse der, hvor det for har fundet Modstand, har ved Artikler, som just ere fremkaldte ved den truende Stilling, hvori Slesvig sætter sig til Danmark, godtgjort sin Adkomst til det Navn, det bærer; det har ved den Begeistring og Varme, hvormed det hævder Danskhedens Ret, vundet Beundring og Tak hos alle dem, der endnu føle, Hvad det er at være Dansk, som oprøres ved Tanken om, at der kunde komme den Tid, da Danmark kun bestod af Navn. Beklageligt vilde det derfor være, om et Blad, hvis Tendents er saa dansk, skulde falde som et Offer for den bestaaende Trykkefrihed, om den Røst skulde forstumme, der lyder saa stærkt og saa velklingende i sine dybe Toner for danske Ører, og dog indsee vi ikke rettere, end at det maa skee, hvis Udfaldet af de mange Sager, der svæve for Retten, ikke bliver bedre, end deres Skjæbne, har været, for hvilke Bladet alt er dømt, thi naar dette ikke længer kan bære sine Mulkter, og ikke ved en talrig Subskription, den eneste Maade, hvorpaa det ikke skrivende Publikum kan lægge sin Medvirkning for Dagen og understøtte den Sag, det billiger, erholder Midler til at bære alle de Udgifter, som et Blads Redaction fører med sig, - da maa det gaae ind. Der synes saaledes at være Anledning for alle dem, der interessere sig for den Sag, som "Fædrelandet, har gjort det til sin Opgave at forsvare, til ikke at indskrænke sig til blot passivt at nyde og glæde sig ved Udbrudene af en varm Fædrelandskjærlighed; men ogsaa bidrage til, saavidt Enhvers Evne maatte tillade det, at Bladet kan bestaae derved, at det erholder pecuniair Kraft til at udholde de Conflicter, hvori det, endog med den bedste Villie, ikke kan undgaae at komme med Lovene."