Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-02-08
Fra Ægypten blev Landhandelen dreven ved africanske Caravaiter. Da Herddog besøgte Ægypten, omtrent 30 Aar efter Daris, Død, var Handelen med det inders Afrika og Æthivpienbragt i fuld Gang igjen. Jgjennem Æthiopien kunde disse Caravaner let komme til Darfur, og derfra igjen til Tombuktu. De Negerstammer, som nu boe, paa Kysten, have maaskee i ældgamle Tider boet længere op i Landet, og ere enten ved de iblandt dem endnu i vore Dage saa gjængse Krige, eller og, lokkede af Begjerligheden efter at finde frugtbarere Egne, blevne drevne ad Strandbreddenne til Vigsee heraf i hvilken Berørelse Negerstammerne stode med Æhioperne, og hvortil denne Berørelse imellem disse i Henseende til Sprog, og Sæder den Gang uden Tvivl meget nær beslægtede Folk, ledte, ville vi snart erfare. Hos Negerne paa Kysten Guinea, fortæller Rømer *), have de Fornemme den Skik, at de antage fremmede Jdamme. Saaledes lod Kongen ved Cap Monte sig kalde King William og hans Dronning, Oveen Asia, neden for Cap Monte levede en Due af Malborough. Hollænderne give de fornemme Negere, der forlange Titeler, Benævnelse af f. Ex. groote Peter Passop, kleiner Peter Passop; de Danske have fulgt deres Exempel, og paa et Par Steder opkaldet en høi adelig Familie. Nogle Mile oven for Cap Monte regjerede en King Martii. Hvad der er skeet, og skeer i de nyere Tider, maa sandsynligviis ogsaa kunne været skeet i de allerældste, og hvad enten man nu antager, at de af Rask anførte Navne ere aldeles bebraiske, eller forplantede fra det Hebraiske til det Ægyptiske og Æthiopiske, saa har man Grund til at formode, at de af Æthioper ere blevne bragte did i de ældste Tider paa samme Maade, som de forhennævnte engelske, hollandske og danske i de nyere. Denne Grund faaer saa meget mere Vægt derved, at Negerne i Benin og paa Guldkysten, efter samme troværdige Reisebeskrivers Efterretning, have noget af Jødedømmet og de gamle Chaldæeres Religion i deres religiøse Skikke. Accraerne nærme sig mere end andre Nationer til Judalsmen i deres Ceremonier, saavel i Henseende til Omskjærelsen, som til Maaden at slagte deres Offringer, paa det de ikke skulle vanhelliges. Benin ere, efter Rømers Forsikkring, begge hine *) See P. F. Romers tilf. Efterretning om Kysten Guinea, Kbh. 1760, S. 12. *) See Rømers Efterretning S. 12. Religioner aldeles kjendelige. Ogsaa har man for adskillige Aar siden i Kjøbenhavn været Vidne til, hvorledes nogle med en Ostindiefarer hertil ankomne Sorte slagtede deres Creature, thi de spiste intet andet Kjød, end af det Qvæg de selv havde slagtet, og man fandt, at de af dem iagttagne Ceremonier havde den meest paafaldende Lighed med dem, Jndgismen foreskriver. Disse Skikke kunne neppe være bragte did af Karthaginenserne, for hvilke de uden Tvivl vare fremmede, men man maa antage, at enten Jørgeliternes blomstrende Tidsalder, da i det mindste en Deel af deres religiøse Vedtægter udbredte sig tilligemed deres politiske Herredømme, ogsaa Negerne antoge de israclitiske Skikke, som man nu, skjønt under en forandret Form, finder hos dem, eller og at adskillige af hine Skikke oprindelig kom fra Africa; i det mindste regner Herobot Jorgeliterne blandt de Nationer, som have lært Omskjærelsen af Africa nerne. Denne Lighed i religiøse Skikke har formodentligen givet Anledning til den Mening, at der i Loango og midt i Africa findes forte Joder *). At hine hebraiske Navne ere bragte did *) Det er Oldendorp, i hans Historie om den Hernhuthiske Mission paa de parabiske Øer, der, efter en Loangisk Negers Fortælling, beretter, at der i Loango findes forte Jøder, og Michaelis mener, i hans ortent. Bibliothek, at hvis det forholder sig rigtigt, maatte iblandt disse findes Codices af Bibelen, der kunde give vigtige Oplysninger; thi der udfordredes mange Menneskealdere, siger han, til at give dem den sorte Farve, og i den hele Tid synes de at have været skilte fra alle andre Jøder.