Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-04-10
Denne Fæstning er i de nyere Tider bleven mere berømt end Ancona, og den staaer ikke tilbage for den i Mærkværdighed med Hensyn til de ældre Tiders Begivenheder. Det Land og den Egn, hvori den ligger, er ulige vigtigere og riig paa store Erindringer, end den hvori Ancona er beliggende; thi St. Jean Acre ligger i det hellige Land ved en Bugt ved Havet, og paa den anden Ende af Bugten ligger, det i det gamle Testamente, saameget omtalte, Bierg Karmel der er saa berømt af Propheten Elias Foretagender, og hvorom saameget lod sig fortælle naar her var Plads dertil. Skuer man fra Fæstningen ind i Landet mod Østen, saa har man Stæderne Nazareth og Cana for Øinene; hiin saa berømt af Jesu Ophold der i sin Ungdom, denne af hans bekiendte Underværk, saa hæver sig for Blikket Thabor, om hvilket man antager, at det er det Bierg, hvorpaa Jesus blev forklaret; ogsaa øiner man i en Frastand Søen Tiberias, fordum Genezareth, omkring hvis Bredder saamange Minder af den hellige Historie svæve. Fra denne Fæstning udbredes saaledes Synet over en viid Mark af religiense Betragtninger og rørende Erindringer; men denne Egn, hvorpaa Jøder og Christne have et saa stort Krav, er nu Mahomedanernes Eiendom, og de udgyde i vore Dage hinandens Blod paa den Jordbund, hvortil de Christnes ømmeste Følelser ere heftede. 1800 Aar ere hengangne og endnu har Christendommens gode Sag ikke tilfægtet sig en fuldkommen Seier, er ikke kommen i Besiddelse af sin Eiendom. St. Jean d'Acre, som de Romerske Skribenter, kalde Polemais, var allerede i Oldtiden en berømt Stad. J Bibelen kaldes den Akko; da Js raliterne bemægtigede sig Canaans Land, det nuværende Palæsting (saaledes kaldet af Phillisterne, egentlig Philistæa) saa formaaede de dog ikke at erobre denne Stad; den synes først at være kommen i Flor ved Phoenicernes Glasfabriker, den spilte allerede en anseelig Rolle under de Persiske Kongers Herredømme; endnu mere berømt blev den i Middelalderen, da den i Korstogens Periode var et vedvarende Stridens Æble imellem de Christne og Mahomedanerne. Den blev flere Gange erobret af Frankerne, og indtaget paa nye af Mahomedanerne; indtil den tilsidst forblev i disses Besiddelse. J de nyeste Tider har den erholdt en stor Udmærkelse ved at den var det Punkt hvorpaa Bonapartes Lykke første Gang strandede; da han ved sit Jndbrud i 1799 fra Ægypten i Syrien følte sin seierige Marsch standset for dens Mure, som den berømte Engelske Admiral Sir Sidney Smith forsvarede. Den synes i vore Dage ligeledes at ville blive Vendepunktet for Mehemed Alis Lykke og Hæder, og maaskee blive paa nye en Position hvorfra Glands og Velstand vil udgaae over det Brittiske Folk. Denne Stad har store og faste, men ingenlunde prægtige Bygninger, foruden de flade Tage af Husene og Topperne af nogle lave Minarets, seer man i en Afstand kun to Kuppler og det høie og slanke Taarn af en Moskee. Englænderen Buckingham var i denne Stad i 1816; han fandt Stadens Mure at være meget faste; paa den sydoftlige Side saae han en Rad af Kanoner bag ved uregelmæssige Skydehuller, og foran Muren en bred Grav. Jndgangen i Staden var imponerende; han saae en vel broelagt Gade med en Rad af Haandværksboder paa venstre Haand, et Toldhuus og en Fontaine; men naar man kom længere ind i Byen vare Gaderne snevre og smudsige. Pragt og Usselhed sees paa en paafaldende Maade ved Siden af hinanden i denne Stad, Jndvaanernes Antal anslaaes til 10000, Halvdelen bestaaer af Mabomedanere og den anden Halvdeel af Jøder og Christne. Den Jødiske Apperstepræst der, paastaaer at han nedstammer i lige Linie fra Aaron; han var dengang, da Buckingham var i Staden, Paschaens første Minister. De Christne have i denne Stad Klostere og Kirker. England og Frankerige holde Consuler i den, da Staden er vigtig formedelst Bomuldshandelen. - Hr. Bramsen siger: at Acre er den smukkeste Stad han har seet i Orienten. - Den Engelske Major Light, som var i Acre i 1814 siger: at Jndvaanerne vare af den Mening, at Aarsagen til at Erobringen af Acre mislykkedes for Bonaparte var, at der herskede en Misforstaaelse iblandt hans Officere. Han lod flere Gange løbe Storm paa Staden, og det lykkedes ogsaa en Colonne, as trænge ind i Seraillets Haver, hvori den daværende Pascha, den grusomme Diezzar, opholdt sig; men da den ikke blev understøttet, saa blev den nedsablet, og nu ophævede Bonaparte Beleiringen. Havde han erobret Fæstningen, saa vilde de Christne have forenet sig med ham forat afkaste det Tyrkiske Aag. Hr. Light siger, at Besiddelsen af denne Fæstning er saa vigtig, at ingen Magt kan betragte sig som Herre over Syrien førend efter dens Erobring; dette indsaae Bonaparte, og derfor anstrængede han sig saameget for at faae den i sin Magt, og rømmede Syrien da det ikke vilde lykkes. Vi see i vore Dage en Gientagelse af et lige saadant Foretagende med et ligesaa tvivlsomt Udfald.