Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-08-27
Nyeste Post-Efterretninger. Hs. Majestæt Kongen af Englands Reise er gaaet meget hurtigt af og har været meget gunstig indtil Kysterne af Skotland. Den 12te August Kl. et blev den Kongelige Jagt ledsaget af to Dampbaade, hvoraf den ene bestandig havde den i Stabetouget, fret ved Caperomborough og samme Aften Kl. 10 foran Tyne, men ingensteds kunde man faae Øie paa Eskadren, som man formodede at maatte være bleven tilbage, siden erfarede man, at den formedelst Taage og Modvind maatte løbe ind i Havnen ved Berwich. Man frygtede for at det ugunstige Veir som nu opkom, skulde forhindre Kongen fra at ankomme til Leith, hvor store Tilberedelser vare gjorte for at modtage ham. Men et Brev fra Edinburg af 14de August melder, at man den samme Dag har i Leith havt den Kongelige Jagt i Øiesynet, nu begave sig alle Embedsmænd og en stor Folkemængde ned til Stranden; men Hs. Majestæt vilde endnu ikke gaae denne Dag i Land, formedelst det slette Veir. Man giør Regning paa at Hs. Majestiet vil den 15de faae Efterretning om hans Ministers Død. – Man bemærker det som et besynderlig Tilfælde, at Kongen af England fik i Fior strax efter, at han havde tiltraadt sin Reise til Jrland Efterretning om sin Gemahlindes Død, hun døde den 7de August, og i Aar efterat han nep ve er gaaet under Seil til Skotland døer hans Ministers for de udenlandske Anliggender, nemlig den 12te August, hvis førgelige Endelige nu kan berettes. ham (hvormeget besynderligt der dog kan indtreffe). Det var altsaa ved Dampskibenes Hielp at Hs Majestæt uagtet det ugunstige Veir naaede til Skotlands Kyster. Dette heldige Udfald vil giveDampbaadene en nye Hæder, især da den Beretning er indgivet til det Brittiske Parlament, at Dampskibsfarten i aaben Søe og end og i Storm ver er ikke meere usikker end Farten med andre Skibe, efter at man har fundet paa at giøre Damp baadene smallere og tillige at give Dampemaskinerne en større Kraft. – Dampskibene komme overalt mere i Gang i England; men det Uheld ermødt at et Dampskib fra Glasgod ved Navn Herlules har den 10de om Natten overseilet et Skib, hvori der var 45 fattige Biergskotter, hvoraf kun fire bleve reddede. – J Edinborg er en Stellage, som man havde opført i Anledning af de forestaaende Høitideligheder styrtet ned, hvorved tre Mennester mistede Livet. – Biergskotterne, som forresten ikke ere det Stuartske Kongehuus hengivne synes nu at have forandret deres Tænkemaade, i det mindste have mangfoldige af dem begivet sig syd paa for at hilse paa Kongen. Den berømte Digter Sir Walter Scot har i den Skottiske Dialect skrevet en meget smuk Velkomstfang, hvoraf hver Strophe ender med det Riim: Bonde, nu kommer Kongen. – Det Syn, som er taget over Marg. af Londonderrys Liig, bekræfter de ulykkelige Omstændigheder ved hans Død. Han var i de sidste 14 Dage førend sin Død besynderlig frygtsom og troede overalt at bemærke en Sammenrottelse imod sit Vin, som gik saavidt, at han tilsidst mistænkte Dr. Bankhead selv; denne Jndbildning giorde ham fortrædelig og vanskelig at omgaaes, som han ellers ikke pleiede at være. Allerede da han tog Afskeed med Kongen bemærkede Hs. Majestæt en Sindsforvirring hos ham og skrev desangaaende til Lord Liverpool, Kongen holdt en Samtale med ham i to Timer, hvorved dog det Lys, som ellers herskede i hans Siæl, paa nye gav sig tilkiende. Men ved den sidste Ministerdine udlod han sig med saadanne Udtryk at det opvakte en almindelig Forhauselse, og man har seet ham gaae omkring i Pall mall med saa besynderlige Gebærder, at det opvakte de Forbigaaendes Opmærksomhed. Hertugen af Wellington gjorde hans Læge opmærksom derpaa. – Ministerens Død indtraf paa en meget uheldig Tid, da saa vigtige politiske Underhandlinger ere i Værk og da Kongen er fraværende. Denne Ministerpost maae snart besættes og allehaande Rygter ere nu i Omløb om hvem der vil blive valgt dertil. – Den Franske Journal des Debats bemærker derved, at Marg. af Londonderrys Død i det Øieblik, da han var i Begreb med at afgaae til de 5 store Magters Congres hører til de uventede Begivenheder, hvorved Forsynet forrykker og forstyrrer de menneskelige Planer. En saadan Mands Tab vilde altid blive følt, men at han just døer ligesom den store Europæiske Regociation skulde begynde, er et Slag som maae standse Underhandlingernes Gang; hvortil kommer, at Ministeren besad de mægtigste Europæiske Negenteres fuldkomneste Tillid. Talet af en Mægler, som han, vil i høi Grad blive savnet; hvo skal nu repræsentere England, hvis Jndflydelse allene kan holde Rusland Vægtskaaden – Jmidlertid vedblive Tilberedelserne til Congressen. Den Russiske Keiser forlader Petersborg den 16de August; han skal have erklæret at han ikke bliver saalænge borte, som man troer i Publicum. – Det skal være vidst at der er opdaget i Bessarabien en Bestræbelse for at udbrede demagogiske Grundsætninger i den Orlogske Division. Undersøgelsen derom er bragt tilende og Deeltagerne ere blevne straffede efter Loven. Efterretningen om disse Begivenheder bekræftes ved Privatbreve, som man har faaet fra Warschau De Russiske Tropper skulle ved deres Ophold i i Tydskland og Frankerige være blevne smittede af Nutidens politiske Sværmerier, og de skulle være blevne misfornøiede over, at det ikke er blevet dem tilladt at marschere imod Tyrkerne, som saaledes mishandle deres Religionsforvandte (Denne sidste Aarsag til Misfornøielse er vel den sandsynligste, dersom der forresten er noget sandt i hele Sagen.)¬