Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-09-04
Nogle Engelske Konger, især Carl den 2den, have taget denne Forlystelse under deres Beskyttelse, og flere Parlamentsacter ere udstædte for at begunstige den, da man derved vilde hæve Hesteavlen. - Da Georg den 4de endnu var Prins af Wales fandt han megen Fornøielse i Hesteveddeløb, og Smagen derfor udbredte sig i de høiere Stænder. For og den afdøde Hertug af Bedford vare altid de første paa Rendebanen, og flere andre Adelsmænd og Personer af Anseelse fulgte deres Exempel. Saasnart Prinsen var bleven myndig anlagde han sig et complet Stutterie at Veddeløbsheste, og da han afgav sig meget dermed, saa blev han snart een af de meest indsigtsfulde Kiendere i dette Fag i England. Hans Heste bleve overalt holdt for de bedste, og han selv nedlod sig ofte til at beære Newmarket og andre Forsamlingssteder med sin Nærværelse. Man veed ikke med Vished hvor store Pengesummer Prinsen anvendte paa sit Stutterie eller paa Vedbemaal. Tab og Fordeel afvexlede vel saa temmelig ved disse Veddemaal; man holder vel forat han har tabt meget betydelige Pengesummer; men heri kan være meget overdrevent. (Det er bekiendt at Prinsen giorde megen Gield, som Parlamentet siden betalte.) Var det mueligt at udgive en Forordning, som kunde rense Fornøielsen ved Veddeløbet for Mistanken om Bedragerie, som Liebhabere, saa ofte beskylde hinanden for, saa vilde det sikkert endnu blive meere behageligt. De Personer, som indfandt sig hyppigt paa Rendebanen, faldt derfor paa at oprette imellem sig en Ret, som skulde paakiende ved de Stridigheder, som kunde opkomme iblandt dem, og som erholdt Navnet Jockei-Klub. J Aaret 1791 opvakte en Kiendelse af denne Ret en stor Opsigt, fordi Prinsen, af Wales følte sig saameget fornærmet derved, at han for bestandigt trak sig tilbage fra Rendebanen. Den 20de October blev nemlig Prinsens Hest Escape, som blev holdet for den hurtigste Hest paa Banen i Newmarket overvundet af to Heste, som slet ikke vare berømte. Veddemaalene for Escapes Hurtighed, som hidindtil havde været meget høie, bleve nu tilbageholdte, og der bleve indgaaede store Veddemaal om, at Escape vilde tabe den næste Dag; men til alle deres Misfornøielse, som havde indgaaet Veddemaalet, vandt den. Man mistænkte nu Prinsens Jocke, Sammel Chifney, som havde redet Escape begge Dagene, for et Bedragerie, og Sagen blev bragt for Jocke=Klubben. Dennes Kiendelse udfaldt ufordeelagtigt for Chifney, og Sir Charles Bunbury underrettede Prinsen om, at naar han oftere vilde lade Chifne, ride smeHeste, saa vilde ingen reel Mand i Fremtiden indlade sig paa noget Veddemaal med ham. Prinsen svarede: at naar Sir Charles eller nogen anden Person kunde bevise at Chifne havde giort sig skyldig i nogen Uredelighed, saa vilde han aldrig tale et Ord med ham; men naar de ikke kunde det, saa vilde han ikke opoffre ham forandres Skyld. - Chifney udgav 10 eller 12 Aar derefter og kort for sin Død, et ganske artigt lille Skrift om denne Begivenhed; og det synes virkelig, som at Mistanken for et Bedragerie var meget lidet grundet. Prinsen paastod, at Jockey Klubben skulde paa det nøiagtigste og bestemteste forhøre ham, og tage ham i Eed over hvad der var passeret paa disse to Dage, hvilket Chifne erklærede sig villig til. Man erfarede nu at han den første Dag ikke havde indgaaet noget Veddemaal, og den anden Dag kun paa 20 Guineer. Hvad Prinsen angaaer, saa havde han ligeledes den første Dag ikke indgaaet noget Veddemaal, og den anden Dag kun paa 40 Guineer, og det er en høist usandsynlig Formodning, at han for en saa ringe Fordeels Skyld skulde have spilt under Dække med sin Tiener. Men det er høist sandsynligt: at nogle Personer ønskede at faae Prinsen fjernet fra Rendebanen, da hans Heste vare saa ypperlige, og en Hr. Vernon skal have sagt: at da Prinsen har de bedste Heste og Jockes, saa var det godt, om han ikke indfandt sig paa Rendebanen. - Men det fortiener mere Roes end Dadel, at Prinsen forlod Newmarket end at have jaget sin Jocke bort uden at der var tilstrækkeligt Beviis for at han fortiente denne Straf. Han var ogsaa af den Mening, at Chifne, var blevet slet behandlet og gav ham en aarlig Pension af 200 Pd. Chifne fortæller ogsaa i sit Skrift: at i Aaret 1802 da der var Hesteveddeløb i Brighton og Leves, saa var han gaaet hen til Prinsen og sagt til ham, som spadserede med en der bekiendt Mand: at man havde klaget høit over ham i Newmarket; hvorpaa Prinsen svarede: Sammel Chifne, der er aldrig bleven talt godt; de have behandlet mig og Dig slet; det er slette Folk, jeg skal aldrig sætte min Fod der igien. - Saaledes endtes Prinsens Forbindelse med Newmarket.