Viborger Samler, 1828-01-19
J Anledning af den i Bladet Nye Freia No. 41 indførte Annonce med Overskrift: "Skranker for Præsters Ubluhed, i en Kongelig Forordning af 7de Novbr. sidstl.," med Hensyn til hvilken Biskoppen over Sjællands Stift i Skrivelse til Cancelliet androg paa, at den fornødne Undersøgelse maatte foranstaltes anstillet, har Cancelliet ladet Forfatteren af denne Bekjendtgjørelse fremkalde og af ham forlangt opgivet de Data, hvorpaa han grundede sine for Geistligheden krænkende Yttringer. - Collegiet har derefter modtaget en Erklæring fra Contoirist i Stempel Contoiret H. F. Martensen, hvori denne paa det bestemteste har paastaaet, at det aldrig har været hans Mening at ville gravere enkelt Præst, langt mindre den hele Stand, hvilket han og alt i en i bemeldte Blad No. 43 indført senere Artikel har erklæret. Han har videre anført, at hans Udtryk mueligen have været saaledes, at de have kunnet give Anledning til Mistydning, maaskee til beskyldning mod ham, i hvilken Henseende han bemærker, at dersom det omhandlede Stykke havde været betitlet: "Skranker for Præsternes Ubluhed " saa vilde der have ligget en Krænkelse for den hele Stand, men da Stykket fører Titel: "Skranker for Præsters Ubluhed," saa formener han Ordet "Præster, her kun kan forstaaes om enkelte af Standen. Han har iøvrigt tilstaaet, at han, hvis hans Overbeviisning, at en Præst ei burde tage Betaling for en Embedsattest, naar den er godvillig bødes ham, maatte være urigtig, ved denne sin Forestillingsmaade har været forledet til en mueligen uoverlagt Anvendelse af Ordet Ubluhed; ligesom han og om Slutningen af fornævnte Annonce har tilstaaet, at hans Hensigt, som han atter nægter at være gaaet ud paa at krænke enten enkelte Geistlige eller hele Standens værdige Lemmer, kunde været udtrykt med bedre valgte Ord. - Efter denne Erklærings Jndhold har Cancelliet den 5te Januar sidstl. tilskrevet Biskoppen over Sjællands Stift, at da Forfatteren har nægtet, at have havt til Hensigt at fornærme Geistligheden, og han i ald Fald uagtet den til ham gjorte Opfordring, ikke har vidst at anføre noget Factum som kunde kaste en Skygge paa Standen, fandt Cancelliet, at Geistligheden kunde med Ligegyldighed oversee den paaklagede Artikel, og det saa meget mere, som Lovgiveren, i selve J. 6 af den Forordning, hvoraf Forfatteren har taget Anledning til sine Attringer, har givet et offentligt Vidnesbyrd om sin Tillid til Præsternes uegennyttige og billige Tænkemaade. (Collegialtid.,J Søndags (13de Jan.) gav Mad. Catalani sin tredie Concert paa det Kongelige Theater, for propfuldt Huus hvortil sikkert de betydeligen nedsatte Priser paa enkelte Pladser (Logerne holdtes i samme Priis. som tilforn, ikke lidet bidrog. Deres Majestæter Kongen og Dronningen og det hele Kongehuus bedrede ogsaa denne Aften Sangerinden med Deres høie Nærværelse. - Mad. Catalani udforte ved denne Concert trende Arier, af Portogallo, Rossini og Mozart, og de berømte Rohdelske Violinvariationer, og ind hostede isærdeleshed for det sidstnævnte Nummer, som hun udførte med en høist frapperende Kunstfærdighed, og for den Mozartske Arie, overordentligt bifald. Ved Udførelsen af de tvende førstnævnte Arier var Sangerinden kjendeligen mindre disponeret; hun detonerede og erhvervede sig mindre bifald. Til Slutningen sang hun atter uopfordret God sune the King, som istemmedes i Chor af Publikum, og optoges med almindeligt Bravoraab og Applaus. Dhrr. Lüders og Kapelmusikus Bredahl assisterede Krigstilberedelser.