Berlingske Tidende, 1764-03-16
Paa Hiørnet af Canalen og Kongens nye Torv er Værelser, Staldrom med Vogn=Remisse til Leye førstkommende Paaske. Som til Hans Kongel. Majest. Tieneste paa Fortresset Christiansborg udi Guinea behøves nogle Ober= og Under=Assistentere der ved Kiøbmandskab og Pennen i sær have anvendt deres Tid, saaog endeel Handværkere, nemlig: Huustømmermænd, Muurmestere, Bødkere og Bogbindere a. at udgaae med det første didhen herfra udsendende Fregat Cronprinzens Ønske kal det, førendes af Skibs=Capitain Johannes Grundt. Saa ville de, som dertil have Lyst, udi Høystbemeldte Hans Maje Tieneste med forommeldte Skib herfra at udgaae, jo før jo bedre indfinde sig paa det Kongel. Rente=Kammer udi det We indiske og Guineiske Districters Told=Contoir hos RenteskriveAndreas Lossejus Dreyer, om Formiddagen fra Klokken 9 12, og om Eftermiddagen fra Klokken 4 til 7 Slet, da indtil videre ikke allene skal blive antegnede men endog alle de øvrige Conditioner dennem bekiendtgjort. Westindiske Gulneiske Rente, samt General=Told=Kammeret den 15de M., Samtlige Høyeste, Høye og Velfornemme Herrer Jnteressentere, udi den for Aggershuus Stift oprettede Enke=Cassa, bliver herved til behagelig Efterretning communiceret Cassens nu iværende Tilstand, som er denne: Udi forrige, af Forstanderen, udstædte Efterretning af 7de Mai 1762, opgav han, at Cassens Beholdning for Aaret 1761. til 5te Febr. 1762. inclusive, i alt var 8598 Rdlr. 36 Sk.; At der udi Socictetet, til samme Tid, var 202 Jnteressentere, og 89 Pensionister. Nu mældes : at CassaBeholdningen for Aaret 1762. til 5te Februar. dette Aar, i alt opløber til 929. Rdlr. 62 Sk.; deraf er, imod Pante=Forskrivelser og andre Beviser, til Regnskabets Slutnings Dato den 30te April dette Aar udsat paa Rente 8092 Rdlr. 18 Sk., og de øvrige 1206 Rdlr. 44 Sk. siden ligeledes bleven udlaant til Renters Jndavling, som nærmere udi næste Aar 1764, angaaende Cassens Tilstand, ved aflæggende Regnskab for dette Aar 1763, skal udi disse Tidender tydeligere vor de adverteret; Jnteressenternes Antal for afvigte Aar 1762. decli, neret til 194, og Pensionisternes Antal derimod forøget til 95. de øvrige manglende 2de Pensionister ved Døden afgangen. Endskiønt nu saa vel af dette, som de forrige Aaringers, udi disse Tidender, førte Efterretninger, klarligen er befunden at Jnteressenterne i denne Cassa, Aar for Aar ere blevne formindskede, og Pensionister, nes Talderimod mærkelig forøgede, saa maatte det dog derimod behagelig observeres : At Cassen paa 4re Aar, fra 1759 til den 5te Febr. 1762. inclusive, dog alligevel har avanceret 3662 Rdlr. hvoraf øiensynlig og af alle ret Skiønnende fornuftelig kan befattes: at denne Cassa, uden mindste Tvivl, maa, og kan, blive bestandig, nyttig, og til en temmelig god Hielp for mangen en nød trængende Enke; ad Notam, naar allene det stipulerede Antal at Jnteressentere bliver complet, da kunde visselig, inden nogle faa Aar, Enkerne vidst vente sig den udlovede fulde Pension efter Fun dagen, hvilken man nu nogle Aar har maattet nedsætte, for ikke at angribe Cassens Fond, som ellers da, i saa Maade, inden føye forTid havde undergaaet, ligesom med mange andre skeet er, og bleven omsider til slet intet. J Anledning at nogle Stands=Personer, og andre fornemme Folk, for nogen føye kort Tid siden, har gjort denne Proposition : At naar der maatte blive modtaget udi JndskudsPenge, for hver, 100 Rdlr. paa engang, foruden de 5 Rdlr. Jndskrivelses Penge, som tillige a parte af hver, det første Aar de indtræde, efter Fundatzen skal svares, vilde De indtræde udi dette Societet, har samme vel fundet vores, som Cassens nu værende Directeurers bifald, at det kunde blive Cassen til stor Fordeel og Nytte, i Betragtning: At af de 10 Rdlr., som enhver Jnteressent hid, til aarligen har betalt udi Indskuds Penge, ingen Renter kunde udkomme og indavles Cassen til gode; Derimod, naar en 10, 20 eller flere, indgik i Cassen, og, som herudi meldt, strax udbetalte 100 Rdlr., og naar 10 Aar var forløben, siden aarlig ikkun 5 Rdl. fik Cassen strax en anseelig Capital, som blev lagt til forrige Fond, og hvoraf kunde avles en fordeelagtig Jnteresse, Cassen til gode ligesom og Pensionisterne derved i saa Maade kunde upaatvivlelig vente en langt større Pension, end de nu nyder. Men da denne Proposition er uden for hvad udi den sidste allernaadigst approberede, Fundation sub Dath 17de Octobr. 1760. herom, og i dette Tilfælde byder, saa haver vi herudi allene ey kundet entrere og modtage dette Tilbud, men finder os forbunden saadan gjorte Proposition for de samtlige Jnteressentere herved at bekiendtgiøre, med Begier: naatte behage Dennem selv eller Committerede paa Deres Vegne at møde, eller møde udi Forstanderen Fourage ForvalterFrøyllinghusens iboende Gaard her i Staden førstkommende den 4de Junii, hvor en General=Forsamling samme Tid og Sted er berammet at holdes, for at give Deres Meening og Svar tilkiende saavel om denne Post, som hvad videre, Cassen betreffende, da maatte vorde foretaget og ventileret, til paafølgende Decision og Beslutning. Den eller De, som maatte finde Speculation udi, paa den herudi ommeldte proponerte Maade at vilde indgaae i Societetet, kunde og til samme Tid, enten selv, eller fremsende sin skriftlige Anmældelse, og derudi tillige indrykke de Forpligter at ville opfylde, som Fundatzen i saa Maade foreskriver, hvorefter De og kan vente sig, saafremt Propositionen som meenes, bliver accorderet, kan vente sig med vedbørlig Police om Deres Antagelse, strax derefter at vorde meddeelt. Endskiønt Fundatzens 6te Artic. 1ste Post determinerer Tiden, naar Pensionisten sin tilfaldene Pension skal udbetales, se. hvert Aars 1ste Mart., saa dog har endeel af Pensionisterne hidtil ikke i betimelig Tid indfundet sig til Pensionens Afhentelse, men dermed 2, 3, ja mange flere Maaneder over Tiden udeblevet, førend samme er vorden affordret, hvilket har foraarsaget en stor Uorden og Bryderie ved Forstanderens Regnskabs aarlige Aflæg; Thi averteres herved, at de til den foreskrevne 1ste Mart., og i det seeneste 6 Uger derefter enten Selv eller ved Commissionair, maa hente eller afhente lade Pensionen, saafremt de ikke vil paadresge sig at undgielde det som udi næst forrige Aars Avertissement i saa Maade er bleven opgivet og bekiendtgjort. Christiania, den 31te Decembr. 1763. Brocher. Frederichsen. With. Gruner. Jnspecteurerne for Jmanuels Kirke paa Friderichshalds søndre Side, lader, i Følge Ordre fra Kirkens Høye Herrer Directeurer, herved tilkiendegive : At da Kirken sidstafvigte Sommer blev taget under Reparation, befandtes der under Kirken, paa den søndre Fløy, en muured Begravelse, hvis Indgang med Muur var gan skee tillukket; Ved Aabningen befandtes den meget forfalden, og saaes intet andet derudi end nogle Been=Levninger og forraadnede Bordstumper, samt en gl. Liig=Plade; Hvem der egentlig fra først af har tilhørt denne Begravelse er ikke af Kirkens Papirer at udfinde, men af bemeldte gamle Lig=Plade, læses, at Præsident Niels Hansen Mengs Liig for 84 Aar siden skal derudi være nedsat, saa berettes det og, at for 30 Aar siden skal afg. Anna Meng, EnkeFrue efter afg. Assessor Peter Lorentsen, hendes Liig, som det sidste derudi være indsat; Da det nu er uomgiengelig fornøden at Begravelsen til næste Sommer maa tages under Reparation, saafremt man ikke vil befrygte at samme ganske skal nedfalde og foraarsage Kirken Skade, saa bliver ved denne Efterretning, 3de Post=Dage efter hinanden herved, indkaldet, med 12 Ugers Varsel, alle dem som til dette Begravelse Sted holder sig berettiget, at anmælde sig for Jnspecteurerne, for ikke allene paa lovlig Maade at legitimere deres Ret, men endog efter at de til Kirken har betalt den vedbørlige Contingent, som hvert 20de Aar af deslige Begravelser bør erlægges, at besørge Begravelsen uden Ophold istandsat; thi saafremt ingen med lovlig Hiemmel til den foreskrevne Tid indfinder sig, maa Vedkommende taale at Begravelsen (hvoraf ikke i saa mange Aar er betalt nogen Kiendelse) hiemfalder til Kirken, og af dens Jndkomster bliver istandsat. Frederichshald, den 11te Febr. 1764. U. F. Larsen. U. F. Schønnebøll. J. C. Leth. C. F. Glückstadt. Ved et imellem mig Nicolai Nicolaisen, boende i Gleng ved Friderichstad i Norge, og min sal. Hustrue Else Marie Jacobs Datter, den 17 Sept. 1751 oprettet og den 15de Octobr. samme Aar allernaadigst confirmeret Testamente, er den Længstlevende sat i fri Disposition af fælleds ringe Boe, og den Afdødes Arvinger ey at nyde mere af den Jgienlevende end 10 Slettedaler; Da nu min sal. Hustrue ey har efterladt sig flere Arvinger end hendes afdøde SøsterDatter Frue Mette Christine Stud, gift med Hr. Kammer=Asessoren Told=Forvalter ved Bergens Told=Forpagtning Hans Ramsbart, saa har jeg, i Anledning af hans mig indløbne Skrivelse af 11te August. 1763, ved paalidelig Correspondence ey allene sendt ham Copie af Testamentet, men endog anbudet at betale ham de 10 Slettedalere han paa hans Frues Vegne efter samme tilkommer; Men da intet Svar, efter saa lang Tids Forløb, er paafulgt: saa har jeg holdt det lovligst herved 3de Post Dage efter hinanden, udi de til Forsendelse med Posten alene privilegerede Kiøbenhavnske Tidender at indkalde og provocere velbemeldte Hr. Kammer=Assessor Ramshart, inden den i Loven foreskrevne Tid, at lade af mig modtage ovenmeldte 10 Slettedaler, imod behørig Beviis og Askald: da jeg i Mangel deraf lader samme deponere hos Magistraten i Friderichstad, som Jurisdictionens Øvrighed. Gleng i Thume Sogn, den 25de Februar. 1764. Nicolai Nicolaisen, Feldbereder.