JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-10-31
J øvrigt siges intet til Eiendommenes Berommelse, der bedst kan omdømmes af Kiendere, naar de komme paa Stedet, og det vil da tillige befindes, at det nyttige med der fornøielige her forbindes udi en høi Grad. Auctionerne holdes paa Sønderbyegaard bemeldte Dage, om Formiddagen Kl. 9, og jener til Liebhabernes Efterretning, at Gaarden opbydes paa 2 Maader, nemlig, samlet og 1 Parceller, til hvilket sidste haves det Kongel. Rentekammers Tilladelse under 11te August d. A. i Følge hvilken Parcellerne ere inddeelte og afpælede, som paa Forlangende blive Liebhabere forviiste, naar de derom henvende dem, enten til hvi Hofjunker von Sturup som beboer Gaarden, eller Hr. Smith til Hønneberggaard som boer en Fordedeel Miil derfra. Fridericia, den 23de Ocbr. H. Buhl Herredsfoged.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
Fortsettelsen af Jen. algemeine Litteratur Zeitung, for Mai. Paris und Angers b. Garnery undParrie : Histoire Publique et secrette de Henri 17, for de France etc., seul ro, de qui la peuple aft garde, la memoire. F. M. Du. gour, 1790 gr. 8, 452 S. Dette Verk er just ikke en fuldstændig Levnetsbeskrivelse over benævnte store Konge, Forfatteren siger selv. "jeg leverer her ingen fuldstændig Historie, men kuns et simpelt Abrege, som jeg skulde kaldet Essais (Forsøg), hvis Publikum ei allerede længe siden var keed, af denne Titel. Bath., b. Cruttivell. an Essayen chepreservation ofthe healht of persons employed in Agriculture and. onthe Cure offthe diseases incident to that man of lise, by M. Falconer, M. D. 1789, 88 S. 8. (1 Sh. 6 D.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
Det var maaskee at ønske, at noget veldædigt Selskab paatog sig at besørge denne Bog oversat og uddeelt iblant Landalmuen, naar Landalmuen kunde formaaes til Læsning. Liebau, Ueber den moralischen Be weis fur das Daseyn Gottes, von Ludv. Henr. Jacob, 1791, 196. S. 8 (12 Gr., 2 Jndholdet af dette Skrivt er følgende den første Deel fremsætter en almindelig kort Betragtning over alle muelige Maader at bevise Guds Tilværelse ialmindelighed. J 2den Deel berøres det Spørgsmaal. Er det Kantiske moralske Beviis for Guds Tilværelse det eneste, hvilket besvares med Ja. Den 3die har den Opskrivt. Over den Methode ret at befæste eller giøre Troen paa Gud levende hos Mennesket, og handler 1) om de almindelige Before dringsmidler og Hindringer, som ligge i den menneskelige Natur til dette Øiemeed. 2) Om den Maade, hvorpaa Troen paa Gud best befordres og forsikkres. 3) Om Maaden at kiende Gud paa. 4) Om Nytten af den moralske Troe paa Gud, om dens Sammenhæng med Moraliteten og det moralske religgiøse Sindeelag. Leipzig, von Remarks in somme parts of Europa, Asia and Afrikaby. A. lex. Biscom vird eine deutsede Urberzetung, erseheinen. Jn Tubingen; ist soeben fertig geworden. Repositorium for die neneste Geographie, Statistik und Geschichte, herausgeg. von P. J. Brand.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
Prof., in Helmstadt und C. A.W. Zimmermann Hofr. und Prof. in Braunschweig iste Band. Jndeholder gode Stykker. Halle: Briese eines Engelanders uber den gegenmartigen Zustand. der Deutschen Literatur und besonders der Kantischen Philosophie, ans den Engl. 8. (14 Gr., Denne Oversettelse er først udkommen. til sidste Paaskemmesse, imidlertid kunne man vel længes efter at høre en Engelænders Dom over Tydsklands Litteratur Stand.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
Berlin, nene Qvartalschrift zum unterricht und Unterhaltung, aus den nenesten Reisebeschrebungen. auf Jahr 1792, 1stes Stuck, (20 Gr.) For dem, der ei have Evne at eie de nyeste Reisebeskrivelser, kan dette periodiske Skrivt være underholdende. Der Weltburger. 4de Hefte. 1) Betrachtungen eines aufmerksamen Weltburger uber den Verfall. der Litteratur und des Buchhandels in Deutschland.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
Forfatteren giver Universitetetsanstalterne Skyld for Lærdommens Antagelse: men ikke for Litteraturens; thi Tydskland tæller for nærværende Tid 8000 Skribentere og over 300 Boghandlere; altsaa kan man ikke egentligen sige, at disse 2 Poster ere i Aftagelse, men Smagen for det Skiønne fortrænder al grundig Studeren: Alle vil være skiønne Aander etiam indita Minerva, og derover, forsømme de grundigere Studeringer, hvortil de ellers kunne været oplagte, alt hvad der smager af det Skiønne, har desuden flere Læsere og meer Aftrek og beriger snarere baade Skribenten og Boghandleren. 2) Ueber den Verfall des Jndenthum, und uber einige merkmürdige, nenere Vorfalle unter den Jnden in Deutschland und Holland. Aus dem Schreben einer Rabbinen an einen seiner Freunde, ubersett. *) Forfatteren klager over, at Jøderne reent vanslegte fra deres gamle Tarvelighed, og forfalde til Yppighed, ja efterabe de vantroende Christne, ære ei længere Skiægget, men rage sig og bruge Pidsk i Haaret, ja lyde ei længere deres. ærverdige Rabiner; men vorde kolde og lunkne i deres Religionsskikke. Han anfører til Ex. en Reise han gjorde med en Portugisføde (hvilke de Tydske Jøder, betragte som Kiettere, hvilken saaledes opbragte ham, at han næsten glemte sig selv.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
Den første Dag, vi reiste sammen, aabnede jeg og Portugisen paa en Tid. Pungen med de 10 Bud; men neppe havde jeg endet den sædvanlige Forbøn, før Portugisen allerede stak sine 10 Bud igien i Lommen. Med Møie kunne jeg berge min Forundring: Jeg tænkte paa denne Strofe af Talmud: Naar du forrettet din Bøn, saa taler durmed Gud, saa er du en reen Aand, intet Jordiskt maa beskæftige dine Tanker et Øieblik Bider en Slange sin hule Tand ind i din Fod, ryk ei din Fod af J For dette merkverdige Brevs Egthed, hvis lige Publikum vel aldrig har seet, borger Jndsenderen, der selv har oversat samme af
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
Her faaer Aristokratiet sande og vel fortiente Smek. 7) Beilage zu den Briesen uber Frank reichs gegenmartige Lage. 8) Auszug ans einem Briese vom Strasburg vom 14ten December. 9) Aristoltaten=Unfug in Deutschland. Lykke for os, at Exempel paa slige, Aristokratiske Vederstyggeligheder ei findes hos os 10) Ueber die Priester=Ehe. 11) Zwei Beispiele religiøsen Betrugs in unserm Zeitalter. 12) Ein Probchen Phaffengeist ans dem 18 Jahrhundert. 5te Hefte. 13) Biographi des Grafen Joseph. vom Nr. Ein Betrag zur Geschichte der gewartigen Zeit. 14) Jesuiten in Constant.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
Her vises, at endskiønt Jesuiterne ere forsagede af alle de vestlige Lande, formaae de endnu meget hos mange Smaa hoffer i Tyskland, især Fyrstbiskopen af Costanz, som endnu ganske lade sig til sin egen Skam og Skade regiere af Exjesuiten Sturm. 15) Erweis: das ein ehrlichen Brandenburger bankerot werden mus. Dette gielder nok om de fleste Europæiske Stater, at en Kiøbmand, der redeligen fortolder sine Vare og ingen Contrebandehandel driver, maa blive Banqverot, saa længe Andre, der handle tvertimod, undersælge ham. 16) Ueber den Religions=Zustand in Wien. Her vises, hvormeger Keiser Joseph. virkede paa Religionen, hvor mange Misbrug han afskaffede, og hvor ivrigen han arbeidede paa at dæmpe Overtroen. 6te Hefte. Jdem. (Beschlus.) 18) Biographie d. Graf Phil. Jos. (Beschlus) 19) Fortsetzung der Betrachtungen. uber den Verfall der Litteratur a. (vid. No. 1. 20) Ueber die Verbesserung des Calenders in dem Wirtembergischen. Jnteresserer og kun lidet. 21) Merkværdiges Privilegium, welches Kaser Leopold 2 den Juden zu Mantua ertheilt han. Er allerede heelt indrykket i Ugebladet. 22) Schreben ans Dresden. Forfatteren melder, at man ved hans Afreise for 3 Dage virkeligen havde i Berlin lagt Plan til at forbyde alle Skrivter, Journaler, ja indtil Aviser, som handlede om den Franske Revolution; det var endog forbuden Postamterne at forskrive den lærde Gothaiske Tidende, men hvorfor, var han ubekiendt. Skulle denne Relation vær, saand, som den neppe er, geraader det ikke Ministeriet til Ære og er neppe den sikkerste Vei til at forebygge Revolutioner. 23) Aus einem Briefe ans Stras. burg.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
Jndeholder Jntet interessant
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
24) Kurte Nachrichten aus einigen Briefen aus Strasburg. Man beskylder med den meest uforskammede Frekhed den Franske Nation for Uretferdighed. Saa læser jeg i Schirachs Journal, at den patriotiske Udstyr er saa trykkende, eftersom en Borger maa give Fierdedelen af sin Formue - Det er grundfalsket, man giver kuns for een og alle gange Fierdedelen af sine aarlige Jndkomster og det i 2 Terminer, et Aar af Gangen. F. Ex. Jeg har 120 Livres aarlige Indkomster, følgelig betaler jeg 30 Livres. i Patriotstyr, og det ei paa eengang, men i 3 Aar, 10 Livres om Aaret. Er det trykkende Desuden er man jo ikke tvungen dertil, man gav frievilan, hvad man ville give, og derved skeede det, at Folk af stor Formue gav neppe Ottendelen af deres aarlige Jndkomster. Andre ifær Kiøbmænd her gave meer end en Trediedeel af deres Jndk.; ster og ingen klagede uden Gierrige og slette Borgere. 25) Beilage zu den kurgen Nachrichten. aus Strasburg. 26) Eine fur die gante Menschheit, Kusserst wichtige Nachricht, die Kurder Wasserschen over der Folgendes tollen Hundbissens betreffend.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
(Oversat af Brissots Fatriote Francois, et Maanedsskrivt.) For næsten 3 Aar siden blev jeg bidt. af en gal Hund og paa samme Tid tillige med mig et ungt Fruentimmer. Vi have begge betient os af en Kuur, og leve endnu begge. Jeg tog strax min Tilflugt til de dueligste Læger; men de vare uovereenstemmende i deres Forslage og deraf sluttede jeg, at Jngen af dem vidste noget sikkert Middel. Den Læge, jeg havde meest Fortroelighed til, fortalte mig, at den afdøde berømte Læge og Anotomiske Le Cat engang ved at anotommer et Menneske, der var død af Vandskye, havde det Vandheld at sære sig dybt, i Fingerne med Kniven, saa Blodet og Fugtighederne af det døde Legeme. trængte ind i Saaret. Le Cat befrygtede onde Følger deraf og da han ei troede alle sine Lægemidler imod Vandskye, tog han det den Gang for dette Onde virksom angivne Lægemiddel, den saa kaldte Valignysdrik (Breuvage de Valigny), det koster kuns 30 Sols. (omtrent 2 Mark Dansk.) Dette anførte Ex, bestemte min Beslutning, og efter 3 Dages Forespørgsel var jeg saa heldig at finde denne brave Mand, som Hr. Valigny ved Testament har anfortroet sin Hemmelighed. Han kalder sig Hr. Gerard og Adressen er (Mr. Gerard, rue de, &cole, an coin de cellede Ganterie, à Rouen). Han meddeelte mig sit Lægemiddel og siden. den Tid har jeg nydt en bestandig god Sundhed. Endnu kan jeg efter troeværdige. Personers og adskillige Øjenvidners Udsigende forsikkre, at blot de Rødder, der udgjøre Hovedingredientsen i denne Drik, tørrede og stødte til Pulver, naar man tager deraf en stærk Dosis ind i hvid Viin, er allene istand til at hemme det første ja endog det andet Anfald af Vanskye. Der gives saadanne Exempler i vor Egn, og Patienterne ere fuldkommen helbredte. Dette er da et Middel, hvormed man burde anstille oftere Forsøg, og have i Forraad paa Hospitaler (hvorfor ikke paa Apotekerne: I Tilfælde, at saadanne Forsøg finde Sted, tilbyder jeg mig for min Deel at skyde 100 Livres dertil. Det er dog den fattige Enkes Skjærv, " Rouen d. 13 Januarii 1792. Mangendre. 7de Hefte. 2) Ein Par Briese uber Strasburg.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
J Form af en Reisebeskrivelse. 28) Gedanken uber die Frage, Was sind Reichsgeschafte: 29) Fragen uber die Gerechtsam der Deutschen Fürsten, welche Lander, und Guter in Frankereich besassen, und durch die Revolution verlohren haben. Bean wortet von Prof. Koch, Deputirten bei jeg gen Nationalversamlung. Efterat have besvaret de forelagte Spørgsmaal og oplæst samme i Nat. Fors. uddrager Prof. Koch den Slutning, at Frankerige er berettiget til i sine Souverainitets Lande at fuldbringe de Love, der ophæve Fendalrettighederne, dog saaledes, at de Tydske Fyrster, som eie Lehn. i de forhen Tydske Provindser Lotringen. og Elsatz, holdes skadesløse." 30) Merkurdiges Schreben eines Elsassischen Edelmanns, udwigs (Baron von) Wangen at die Munizipalitat von Achenheim ( ein Dorfrim Riederheinischen Departemment, welches vor der Rewolution unter der Herschaft dieses Herrn stand.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-01
Af en forhen værende Baron, dernu er kuns Borger, er dette skrevet i en saa demokratisk Tonne, at vi ei tage i Betænkning at levere heraf en Oversættelse. i Ugebladet. 3) Ueber das Preussische Geserbuch. 32) Beilage, von den Gesezen. Fortjene ogsaa Plads i vort Ugeblad.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
Et Par Ord foranledigede ved Etatsraad Baggers Personalia.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
17. Anlangende de Huse, som omgive Jødeqvarteret, gielder det, som hidindtil et iagttager og iværksat. Vi tillade Besidderne af bemeldte Huse, at de kan sælge samme til Hebræerne for den Priis, hvorom de med hinanden blive enige, eller hvortil samme af Kunstforstandige, der vælges af begge Parter, ere taxerede. Og skulle herefter de nye Bygninger, som opføres i Jødeqvarteret, saaledes indrettes, at deraf ikke kan befrygtes Jldebrand eller andre ende Følger, eller Skade for Sundhed, og Reenlighed. De maa heller ikke være til Hinder for Stadens udvortes Smukhed, hvorom Vi nærmere ville forordne, hvad Vi finde tienligt. Vi befale og, at Grundtegningen, over de nye Huse, som bygges i Jødeqvarteret, i Forveien skal forevises for vor Gouverneur, som da udnævner en Person, der undersøger Tegningen og erklærer den for god.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
I Henseende til offentlig Vertshuushold bekræftes hvad under 17de August 1621 er forordnet. Angaaende Natvægterne, som Hebræerne holde i Jødeqvarteret, skal Forordningen. af 4de Julii 1689 nøie lagttages. 18 Reenlighed i Huse, Gader og paa andre Steder i Jødeqvarteret, skal, i Følge Forordningen af 18de August 1683, for Sundhedens Skyld nøie holdes. 19. Vi bekræfte den Hebræerne givne Tilladelse, at de til at begrave deres Døde maa have en Begravelseplads for dem selv. Og da saavel de Christnes, som Hebræernes Begravelser, nu ere uden for Staden, men de Førstes herefter blive indrettede i Staden, saa kunne og Hebræerne, for ikke at bære deres Døde saa langt, igjen oprette deres gamle Begravelser.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
Saadanne Begravelsesteder kunne de efter eget Behag indhegne med Mure, ogsaa deri begrave fremmede Hebræere, ligesom det skeer hos de Christne. For de Liig som andensteds fra indføres i vor Stad og Land Mantua betales ingen Veipenge eller anden Afgivt. 20. Hebræerne kunne fremdeles, som forhen, om dem saa synes, benytte sig af de christne Dagvægtere efter Edictet af 17de December 1761, dog have de at tage sig lagt, at de ikke give de Christne nogen Forargelse.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
21. J Mantua bliver et Sted indrettet, hvorhen de Jøder, som ville gaae over til den christne Religion, kunne begive sig, hvilket Sted især skal staae under biskopens Opsyn. Paa dette Sted kunne alle de Hebræere af det ganske Mantnanske Land og Stad blive indtagne som ville træde over til den christne Religion, og kunne de forblive der i det høyeste 6 Maaneder, at man kan forsikkres om, at det er deres rette Alvor at ville antage den christne Religion. J denne Tid er det ikke forbudet disse Proselyter at besøge, naar de ville, deres Slægtninge, Forældre, Bekiendte og Besvogrede, om disse have et godt Navn og Rygte paa sig, og at tale med dem efter begge Parters Godtbefindende.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
De hebraiske Forstandere skulle drage Omsorg for, ligesom forhen har været brugeligt og som Decretet af Regieringen og biskopen under 16de Jan. 1757 anordner, at der bliver tilbragt disse hebraiske Mandfolk, eller Fruentimmer, Spise, som er tillavet efter de hebraiske Skikke, hvilken de igien kan lade sig betale af deres Forældre, Slægtninge, Venner, eller, om de ikke have saadanne, af den almindelige Sekel, indtil disse Proselyter selv erklære, at de ikke længer, ville have saadan Spise. Skulde der opkomme Stridigheder imellem en Profelyt og hans Venner og Arveret eller andre Ting, saa maa de søge at faae disse Sager i en kort Tid mindeligen afgjorte, som først naar Parterne ikke have kundet forene sig, blive antagne ved vor Stadsret, som da har at fælde Dom efter den almindelige Folkeret. 22. Og at det altid kan være aabenbart og almindelig bekiendt, at en Hebræer eller Hebræer inde har besluttet at træde over til Christendommen, saa bliver til den Ende bestemt en Dag, paa hvilken Forældrene eller de nærmeste Slægtninge, om nogle ere nærværende, men i disses Fraværelse Menighedens Forstandere skulde kaldes; i disses samt 2de upartiske Vidners Overværelseskal Hebræeren eller Hebræerinden tilspørges om sin sidste Beslutning, og en Notarius skal føre en formelig Protokol over Svarene, hvoraf en hver interesserende Part erholder Afskrive, men original Protokollen bliver i det biskopelige Cancellies Forvaring. Naar en givt Hebræer bliver en Christen, saa kan han ikke give sin Hustrue Skilmisse=Brev, men Ægteskabets Ophævelse maa skee i tilbørlig Orden.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
Endelig erklære Vi, at den civile Formue, som tilhører en Hebræer, der har ladet sig døbe uden for det mantnanske Gebeet, bliver anseet som en Fremmeds, og hans besiddende Formue erklæres forbrudt. Vi befale derfor Hs. K. Høyhed, Erkehertug, Ferdinand vor Gouverneur, Statholder og Generalcapitain i det østerrigske Lombardie, vor elskelige Brøder; Greve Joseph von Wilzeck vor befuldmægtigede Minister ved General Gouvernementet o. s. samt vore Dommere, Forstandere i vort Hertugdom Mantua, og enhver især, at de holde sig dette af Os udgivne Privilegium efterretteligt, og hverken handle derimod, eller tillade andre at giøre det; det er vor alvorlige Villie. Givet i Wien den 1 Januar 1791 i vor keserlige Regierings første Aar. For Udfærdigelse og Segl er betalt 1099 Gylden, og for behørig Registrering andensteds bliver endnu at betale 365 Gylden. Politisk.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
Frankerig seer sig nu aldeles frie fra udvortes Fiender, da de preussiske Tropper have overgivet Longey, og trukket sig ind i det Trier ske. Man har derfor holdt op med Arbeidet paa den forskandsede Leir ved Paris, og foreslaaet at bruge Mandskabet til anden nyttig Tieneste i Staten. - Ved Overgivelsen af Ver dun har man sammesteds fundet en Tegnebog, som foregives at tilhøre Greven af Provence.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
J samme laae endeel Breve, der røbe de udvandrede franske Adelsmænds Bestræbelser for, at indføre den forrige Regieringsform. - Commandanten i Ryssel, Hr. Duhoux, har anklaget Generalen Labourdonnaye, fordi denne ikke har tilbørligen understyttet ham i benævnte Stads Beleiring; men National-Conventet har henviist denne Sag til Krigs=Commissionens Kiendelse, og Generalen synes at have gjort sin Pligt. - Efter General Anselmes Jndberetning havde de franske Tropper gjort et stort Bytte, især af alle Slags Krigsvaaben, i de piemontesiske Stæder Nizza og Villa Franca. Det forehavende Angreb paa Øen Sardininien skal tildeels udføres ved corsicanske Tropper under den bekiendte Polis Anførsel. - J Pavis vare allerede de 800 Mand ankomne, som Marseille for sin Deel sender til den foreslagne Garde for National=Conventet, og man ventede snart flere fra andre Departements. General Custine har nu med en større Krigshær gjort et nyt Jndfald i Tydsk, land; han har deelt sin Hær i 3de Corps., hvoraf det ene har besat Rigstaden Frankfurt, det andet har angrebet Hanau, og med det 3die har han selv undtaget Staden Mayntz.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
Den berygtede Marat, som er Lem af NationalConventet agerer overalt en heftig Anklager imod Dumourier, Chatot, ja endog imod Ministeren, Roland, men giør sig herved ikke mindre latterlig, end afskyet. - Den afskedige sygelige Krigsminister, Hr. Servan, har faaet Hr. Pachet til Eftermand. - Den udvandrede gamle Feldtmarschal Broglio, som stod ved Emigranternes Tropper, er i et Angreb bleven farlig saaret. - Skulde end Decretet imod de fangne Emigrantere blive udført i al sin Strenghed, og ingen Formildelse finde Sted, saa vil man dog forekomme, at Folket ei herved skal giøre Skarpretterens Tieneste.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
Tydskland. Om de franske Tropper ved de res nye Jndfald vilde søge at holde fast Fod paa tydsk Bund, eller allene, som forrige Gang, giøre et Streiftog for at inddrive Brandskat samt bortføre eller ødelegge Levnetsmidler, kunde man endnu ikke med Vished slutte af deres Operationer. Rigstaden Frankfurt blev paalagt en Brandskat af 2 Millioner Gylden, i hvilken Summa man dog fik afkortet en Fierdedeel. Men derimod maa Staden anskaffe Skoe og Klæder til nogle 1000 Mand Franske, som paa Jndmarschen i Tydskland vare meget slet forsynede med begge Deele. - Staden Maynt, hvis Festningsværker ere meget vidtløftige, maatte af Mangel paa tilstrækkelig Besætning og Ammunition overgive sig; de Franskes Anfald kom og saa pluselig, at Tiden, ikke tillod at giøre de fornødne Forsvars Anstalter. Desuden var Jndvaanerne i Staden for den største Deel fransk findede. – J Hanau beredte man sig paa at giøre de Franske Modstand, og i Hessen, havde man allerede trukket endeel Tropper sammen. - Den preussiske Armee var rykket indi det Trierske for at bedække Coblents og andre Stæder. Nogle meente, at Kongenblev fremdeles ved Armeen, andre troede, at han nu vendte tilbage til Berlin, og andre vilde vide, at han agtede at giøre en Reise til Wien, for der at overlegge det Fornødne til Krigens Fortsættelse imod Frankerig. Jmidlertid er en stærk Rekrut=Udskrivning foretagen i de samtlige østerrigske Arvelande, og Krigsrustningerne fortsattes med uafbrudt Jver. - Den største Deel af de østerrigske Tropper, som i Forening med Preusserne var trængt ind i Frankerig, staaer nu i Nederlandene, hvor de Franske true med at falde ind paa forskiellige Steder. - Al Jnd Jndførsel og Falholden af Skrifter, som handle om den franske Revolution, er strengelig forbudet i de østerrigske Stater. - Mange af de franske Emigrantere, som see sig forladte af deres forrige Beskyttere, begynde nu at flakke allevegne omkring i Tydskland, men de modtages gemeenlig som ubehagelige Giester, hvis Ophold foraarsager Uleilighed, især da deres udvortes Tilstand mestendeels røber kummerlige og trængende Omstændigheder. Paa nogle Steder, tilstedes dem ikkun Ophold i visse Dage, og paa andre befales de at begive sig ufortøvet videre fort.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
J Trieste er bekiendtgjort en keiserlig Forordning, efter hvilken alle Franske, af hvad Stand de end- og ere, skulle inden 3 Maaneder i det Længste forføie sig bort, naar de ikke kunne bevise, at de allerede i 3 Aar have opholdt sig der i Forretninger. Man siger og, at Emigranternes Troper, skulle adskilles, og at det Mandskab, som har Lyst til at tiene, skal stikkes under de østerrigske og preussiske Regimenter. Den Frygt, som man paa nogle Steder har yttret, at Kongen af Preussen vilde forlade den østerrigske Alliance, og slutte en separat Fred med Franke, rig, synes hidindtil at være aldeles ugrundet og uovereenstemmende med denne Monarchs Tænkemaade.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-11-09
Copulerede. Randers den 7de November Hr. Bertel Bruun, Kiøbmand i Fridericia, og Jomfrue Brøchner.