Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-01-25
Frankerig. Den 14de d. M. afgav Grev Simon i Pairskammeret Beretning om Commissionens Tykke, angaaende Loven om Sørgefesten d. 21de Januar, hvis Afskaffelse er besluttet i de Deputeredes Kammer. Commissionen fandt det betænkeligt, uden Videre at afskaffe denne Lov i dens Heethed, fordi dette vilde være det Samme, som at sige, at d. 21de Janu at 1793 var en sædvanlig Dag lig andre Dage, og fordi det anarchiske og det republicanske Parti vilde af en saadan Afskaffelse uddrage Conseqventser, som ei lade sig forene med Dogmet om Kongens Persons Uforkrænkelighed. For imidlertid at undgaae enhver Anledning til Tvedragt med det andet Kammer, foreslog Commissionen med stor Stemmeflerhed det atter forelagte Lovudkast i følgende Form: 1, D. 21de Jan. et en Sørgedag for Nationen. 2, Loven af 19de Jan. 1816 (som anordner Sørgefesten paa denne Dag) er afskaffet." Det saaledes modificerede Forslag blev, efter en Deel Debatter, antaget med 96 Stemmer mod 65, og derpaa strax afsendt til de Deputeredes Kammer. Her gjorde man ikke lange Omsvøb, Præsidenten afbrød Forhandlingerne om Departementalloven og oplæste det af Pairskammeret emenderede Forslag; det blev modtaget med alminde. lig Knurren; man skred uden Videre til Afstemningen; den første Deel blev med overordentlig Stemmeflerhed forkastet, og i Stedet for den anden Deel optog man Lovforslaget igjen i dets oprindelige Form: "Loven af 19de Januar 1816, angaaende Sørgefesten paa d. 21de Jan., er afskaffet." Det saaledes testituerede Forslag blev uopholdelig expederet tilbage til Pairskammeret; men dette havde allerede sluttet sit Møde for den Dag; man vidste derfor ikke endnu, hvorledes det vilde tre sig i denne mislige Casus. Nogle Blade øinede de betænkeligste Følger af dette Schisma som nu atter er fremtraadt imellem begge Kamre. Det er ellers Vand paa visse Blades Mølle, hos hvilke de Deputeredes Kammer ogsaa ved denne raske Fremfærd har gjenvundet en Deel af sin tabte Anseelse. Forhandlingerne om Departementalloven bleve endnu fortsatte, og det var ønskeligt, at Rummet tillod at optage dem, da de nu have vundet almindelig Jnteresse derved, at i Anledning af Hr. Comtes Forslag, at Competente til at være vælger for Departemental-Collegierne skulde indrømmes ei blot dem, der svare en vis Sum i directe Skatter, men alle Folk af Dulighed og Kundskaber, kom det Spørgsmaal, paa Bane, om den Vælgendes Penge eller aandige Oygtighed giver den bedste Borgen for, at hans Valg vil være svarende til det Almindeliges Tarv. Som den første Repræsentant for dem, der holde Penge for Hovedsagen, optraadte GrevHarcaurt, som holdt en Tale, hvis Jndhold lader sig reducere til følgende opbyggelige Hovedtanker: Til Udøvelse af politiske Rettigheder behøves practiske Mennesker; men den, derikkebenytter sin Dygtighed til at fortjene Penge, er et alde des upractisk Hoved, en teen Theoretiket, som man ikke kan bruge i Staten. (ol cives, cives &c.) - Kongen ventedes tilbage til den 19de. Blandt dem, som ved Mynstringen af Nordarmeen bleve befundne værdige til Udmærkelse, er ogsaa en Marketenderske, ved Navn Antoinette Moreau, somblev saa forfærdet over denne Ære, at hun sank afmægtig ned, hvorpaa Kongen ilede selv hen til hende og overrakte hende Korset. - Den paa Nyheder meget frugtbare Messager veed god Besked om, at den egentlige Hensigt af Grev Pozzodi Botgos Reise til London er, at Joseph Buonaparte skal erklæres for den afdøde Keisers retmæssige Arvintil den franske Trone.