JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
J Anledning af Rimet: Zeloten er af Hundeart, Er glubsk, og løber med en Fart, vil jeg blot bemærke, at man gjerne maa anvende det paa mig, thi at være Zelot J. Nidkiær er ingen Skam, naar man kun er det for Sandhed, naar man ikke er hundsk, taaler man godt at lignes ved en Hund i Troskab mod sin Herre og Glubskhed mod Tyve og Kieltringer, og det er godt at kunne tage Benene med sig, naar man kun ikke fægter med Hælene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Om Ulven, der siges at gaae paa Luur ved Kirken og stiæle Troens Giæs og Faar, vil jeg kun sige Saameget, at dersom nogen af de Smaa har Lyst og Mod til at kalde mig en saadan Ulv skal jeg vise ham, at jeg ikke sparer et vantro Faar. Hvad de saakaldte Troens Giæs angaaer, da tiener til Efterretning, at de har aldrig været til, men Navnet har med saamegen anden Løgn kun indsneget sig i Aandens Naturhistorie, derved at man saae med Gaasesine, og tog saa Troens Svaner for Giæs. J Øvrigt er det ganske passende, at Digteren lader sin lille Giæsling see Kirke, Tro og Svaner med sine egne Øine. Endelig finder jeg et mærkeligt Prognosticon, for den Lille i Rimene: At skrive Folk et & for U Mit Barn, forgiæves prøver du Med Øge Navne skal du kneise, Og ud i Verden langt omreise. Med Efterskriften har jeg Jntet at giøre, thi der kan jeg slet ikke finde Digteren, men kun Drengen, som altsaa ventelig har skrevet den paa sin egen Haand. At for Resten Abeceten allerede paa en Maade er indført i Jnstituterne, tvivler jeg ikke paa, og især derfor, anseer jeg Pegevinden for nyttig, ligesom jeg af samme Grund vil tilføie i en Sum, hvad der i Abeceten er udeladt, Budene nemlig, der kan indbefattes i det ene: Du skal, vær en evig, pibe, Troes=Artiklerne, som ligeledes falde sammen i den ene: jeg troer, vær en evig, jeg er klogere end hele Verden; og Bønnerne, som alle gaae ud paa det Ene: gid jeg bare var en Stærkodder, og havde en Pibe som Rundetaarn, saa skulde J, være en evig. bare see Løier. Nu vil jeg haabe de Smaa nok kan stave sig frem, og stave sig til, hvad de vil baade ved at stampe imod Braadden, seer jeg imidlertid, at de endnu behøve nogle Timers Underviisning, som den Riimbrevet gav dem, skal jeg tjene dem, thijeg har fuldt og fast besluttet, ikke at standse deres Optugtelse paa Halpveien, men blive ved saalænge, til de lære, de ere Drenge, som skal læse bedre over, førend de vil snakke med, eller til de lære mig, at jeg er Drengen, som jeg umuelig kan troe paa deres Ord, om de end beseigle det med deres høieste Trumf, ja om de saa viste mig, at de kan skiælde, bande og banke alle Gammelstrands Matroner baade sønder og sammen, thi det beviser i mine Øine hverken meer eller mindre, end hvad jeg veed, at de ere store Bengler, og at, naar man regner Statister, Figuranter og Klappere med, er deres Navn Legio. Gid det for Resten gaae dem vel, der ikke vide hvad de giøre, og gid de Andre maa ligge som de har redt, saa man kan faae Ørenlyd og Tid til noget Bedre. N. F. S. Grundtvig. Om Markeders Gavnlighed og Skadelighed. Markederne, siger man, tjene i de smaa Kjøbstæder til at forskaffe mange Artikler for en lettere Priis, ja endog til at faae mange Ting tilkjøbs, som ellers ikke kunde overkommes. Men hvad der især taler for deres Vedligeholdelse er: at de, som Folkeforsamlinger, ere Folkeforlystelser, hvori Nationaliteten giver sig tilkiende, og som almindelige Samlingssteder give de langt fra hverandre boende Landmand Leilighed til at faae hverandre i Tale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
At man paa Markederne kan faae Ting til lettere Priis i smaa Kjøbstæder, er mueligt; men ere disse Godtkjøbsting ogsaa altid forsvarlige, Er det ikke tvertimod en Leilighed til at blive at med de sletteste Varer, Men sæt, at man ogsaa kunde kjøbe Varene noget lettere der end hos Kjøbstædskræmmeren og Kjøbstædsprofessionisten, er det da billigt, at de fra andre Stæder kommende Kræmmere, Marchandiser eller Professionister skulle skade hine i deres Næring, Fortjene vore saa dybt sjunkne Kjøbstæder ække tvertimod Opmuntring? For Folkeforlystelser behøver Staten ikke at sørge; Folket sørger desværre alt for meget selv for sine Forlystelser. Saalænge man har Kroer, Danseboder og Skienkehuse i hver Vraa, er der flere Leiligheder dertil end man til Almuens og det Heles Tarv bør ønske. At Nationaliteten tilkjendegiver sig paa Markeder, skjønnes ikke letteligen. Markeder ere i alle Landerens, hvad enten man kalder dem Messe, Roire eller Fair. Marked, som aabenbart kommer af det latinske Mercatus (Kjøb, Torv) ligesom. Fore og Kair af Forum (Torveplads) viser noksom dets oprindelige Bestemmelse. Sande Nationalforlystelser tilkjendegive sig paa en ganske anden Maade end ved al skjøns=Snurrepiberiers Jndkjøb og dygtig Sviren. Nødvendighedsvarer ere sædvanligen at faae i Kjøbstæderne, hvor smaa disse end ere, og Overdaadighedsartikler er Landboen langt bedre tjent med aldeles at undvære. Som Samlingsteder, kunne Markeder ikke være til synderlig Nytte, da de kun holdes eengang om Aaret. Desuden staaer Bonden næsten aldrig i saadanne Forbindelser, at han behøver at reise til Markedet, for der at mu des med Nogen. Hans Bekjendtskaber, strække sig sjeldent længer end 1 eller 2 Miil fra hans Hjem, og der kan han, som i Almindelighed eier Heste og Vogn, og selv i Mangel af disse, er enten vant til at gaae, eller letteligen kan komme til at kjøre med een af sine Byfolks Vogne, nok træffe den, han vil tale med, uden at han behøver at tye til Markedet. Men det være nu, som det vil, med Marke ders tilsyneladende Fordele, allerede den Leilighed de give til Sviir og Svig, og de Hindringer, de lægge i Veien for Kjøbstædernes Opkomst ere altfor overveiende Grunde, hvorimod tilfældige Fordele ikke kunne komme i Betragtning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Jøvrigt er det vist, at alle Folkeforsamlinger, der ikke have andet Formaal end sandselig Forlystelse og Nysgierrigheds Tilfredsstillelse, altid medføre større Skade end Gavn. Et virksom Politie kan vel forhindre de store Uordener, men der gives mangfoldige Misbrug, der ikke henhøre under denne Classe, uden derfor at være uskadelige eller af Politiet at kunne forhindres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Til Berigtigelse af den i Skilderiets No. 21 indrykkede Artikel, angaaende den i Qværkebye Sogn, paa Sorøe Amt, angiventlig herskende Forraadnelsesfeber, er Udgiveren sat istand til at meddele følgende, paa officielle Actstykker grundede, Efterretning: Den i bemeldte Sogn herskende, men nu i mærkelig Aftagende værende, endemiske Sygdom, er aldeles ikke Forraadnelsesfeber, men en galde agtig Feber, som vel, naar ikke itide anvendes de behørige Midler, lettelig gaaer over til Nervefeber, ja vel endog til Forraadnelsesseber, men som dog ikke i og for sig er farlig, da den, naar Patienten strax anmelder Sygdommen, og efterlever Lægens Forskrifter, i Almindelighed mere eller mindre hurtig hæves, saa at ikkun de, som enten slet ikke, eller ikkun da, naar de ved Øvrighedens Foranstaltning dertil blive tvungne, hare villet bruge Lægemidler, ere blevne haardt angrebne, og tildeels bortrevne. Fra Øvrighedens Side føiedes, efterat Anmeldelse om Sygdommen var gjort til samme, under 3 Februar sidstleden, alle Foranstaltninger, til de Syges Helbredelse for offentlig Regning, og under Lægens og Sognefogdens stadige Tilsyn, de smittede Huses Spærring, alle Almues Sammenkomsters Forebyggelse, Ligenes uopholdelige og forsigtige Begravelse, m.v. i Fr. 17 April 1782. foreskrevne Forsigtighedsregler, hvorved den fortjente Sognefoged Knudsen havde nye Leilighed til, at lægge sin roesværdige og utrættelige Jver for Sognets Tarv for Dagen. - Ved disse Foranstaltninger er Sygdommen ogsaa meget aftaget. Ved Udgangen af Februar Maaned vare saaledes 36 Personer angrebne af samme, hvoraf dog 18 kunde være oven Senge; til 20 Marts derimod var de Syges Antal ikkun 15, hvoraf 4 over Senge, og paa sine Steder i Sognet var den aldeles hævet. Jalt have til den Tid 80 Personer været syge, af hvilke dengang 5 vare helbreddede, 15 endnu under Kuur, og 8 døde, men af disse vare 3de bortrevne førend nogen Anmeldelse skeede til Øvrigheden, og det maae derhos bemærkes, at de Døde meest have været aldrende og skrøbelige Folk, og saadanne, som, al Tvang uagtet, ikke vare at bringe til betimeligen at bruge Medicamenter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Hvad in specie angaaer det i fornævnte Artikel fortalte, om en Bondekone, der havde ladet sit sunde og friske Barn die en af Sygdommen angreben Naboekone, hvilket ogsaa havde Barnets Død til Følge inden 24 Timers Forløb, da er denne Historie aldeles opdigtet. Af Sygdommen er i hele Sognet kun bortrevet et Barn, hvis Forældre og hele Familie af Sygdommen vare angrebne, som først udbrød i dens Gaard, saa at de, endog førend nogen Foranstaltning skeede fra det Offentliges Side, selv havde kaldet Lægen. Gaarden var derfor ogsaa spærret, lige fra den Tid af at Spærring blev iværksat, og Barnet, der først døde 10 Dage efter Spærringen, havde aldeles ikke været udenfor Gaarden. Molesworths Bemærkning over Christian den Fierde. Bygningerne saavel i som udenfor Kjøbenhavn, siger Molesworth (Account of Denmark 1692 P. 10), ere i Almindelighed meget slette og af Bindingsværk. Det fortjener at bemærkes, at alle gode offentlige Bygninger her, saasom Børsen, Arsenaler, Rundetaarn o. s. v. ere byggede af Christian den Fjerde, den nærværende Konges Bedstefader, en meget tapper, skjøndt ikke lykkelig Fyrste, der gjorde mere med færre Jndkomster end alle de efterfølgende Konger; i hvorvel Kongeriget den Gang hverken var arveligt (?) eller spuveraint. Han pleiede ofte at sige, at har vidste at hans Undersaatters Punge altid vilde være aabne for hans og Rigets retfærdige Sag, og at han ønskede heller, at de skulde være hans Casserere, end hans Overskattemester, der kunde bedrage ham. Uagtet Hovedstaden skylder ham sine vigtigste Prydelser, saa har han dog enten forglemt eller forsømt at bygge et Slot for sig og sine Efterfølgere, og ingen har begyndt derpaa siden; uagtet man i intet Kongerige har større Grund dertil, da denne Konges Huus, i Henseende til Beliggenhed, Ringhed og Ubeqvæmhed er det værste i Verden; og ligesaa udmærket for sin Slethed, som Havnen for sin Godhed. Adskillige af Adelen, saasom Hs. Excellence Gyldenløve, Storadmiralen Juul, og flere boe uendeligen bedre end den Kongelige Familie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Indenlandske Efterretninger. J disse Dage er blevet færdigt et Konstværk, under Titel: "Haandtegninger af den afdøde Historiemaler Kratzenstein=Stub, Medlem af Konstacademiet i Kjøbenhavn, stukne af Wønzler, trykte i stor Folio. Det indeholder: 1) Familiesorg, tegnet af Konstneren faa Dage efterat han havde mistet de tvende yngste af sine Børn; 2) Fingal, kjæmpende med Lodas Aand; 3) Orest, forfulgt af Furierne efter Clytemnestras Mord, søger Tilflugt i Pylades's Arme; 4) Engelen, der befrier Petrus i Fængslet. Prisen er 6 Rbdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Dette Værk, som udgives til Fordeel for den alt for tidligen tabte Konstners Enke, er det første i sit Slags, vor Literatur kan opvise, og kan i alle Dele sættes ved Siden af de bedste udenlandske i dette Fag. Efter de nyeste Beretninger fra Jsland, beflitter man sig der paa den roesværdigste Tarvelighed, og søger saa meget som mueligt at opmuntre den indenlandske Konstflid og handlyse al fremmed Overdaadighed. Allevegne paa Landet væver man nu selv sit Klæde, og i Nordlandet har en eneste Kjøbmand nyligen ladet væve 3000 Alen Klæde. Man har bragt det saavidt heri, at Jslænderne nu kunne levere Cassemir, der næsten er lige saa fiint som det engelske Caffe, Sukker, Thee o. s. v., har man afskaffet, og paa denne Maade søger dette af Naturen i adskillige Henseender kun alt forlidet begunstigede Land, ved Tarvelighed og Hjem flid at bøde paa naturlige Mangler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Udaf en Skrivelse fra Kiel af 4de April. Med Kornudførslen er man her meget sysselsat og adskillige engelske Skibe ere allerede expederede med Ladninger; 5 ligge endnu her for at indtage Ladninger. Til Holland og Brabant ere allerede 30 Skibe og circa 40 siden Febr. expederede med Kornvarer. Endskjønt Priserne sammesteds ikke ville stige saa vinder dog Staten og Landmanden, i det Hele. - Rahtsverwandt og Stadsraad Rohlfs i Apenrade er ved Døden afgaaet d. 22. f. M., ved hvilket Dødsfald denne Post er bleven ledig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Odense, d. 4 April. Ved Graabrødre Kirkes. Nedbrydelse sees tydeligen, at samme har været bygget i 3 forskjellige Perioder. Choret først, derefter Skibet, og siden Vaabenhuset; hvilket sidste er ikke ældre end siden 1581, som Jnskriptionen paa en indmuret Steen viser, da samme er bekostet af tvende Borgere, hvoraf den ene maae have været en Skoemager, saasom ved Enden af hans Navn findes en Halvstøvle. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Aarhuus, d. 1 April. Storkenes Ankomst her i Omegnen giver os nu Haab om at virkeligt Foraar er forhaanden. - Som noget mærkeligt herfra anføres, at der i Dag er fanget 10 Stykker Lax i Mølleaaen; de solgtes for 4 Mk. Pundet. Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Aarhuus, d. 4 April. J Slutningen af næste Uge kan ventes her til Aarhuus det store keiserlige kongelige Voxkabinet, der siden det for endeel Aar siden sidst var her, blandt mere er forøget med en Gruppe af Personer i legemlig Størrelse, udgjørende en Deel af et Slag ved de Franskes Retraite fra Moskau, mellem franske Soldater og russiske Kosakrer, saaog med en anden Gruppe, forestillende Napoleon, hans Mameluk og Murat, som i en Kane reddede sig ved samme Retraite. - For Tiden er det i Horsens. (S. Bl.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
J Viborg er nylig udkommet: "Efterretninger om Faaborg Kjøbstæd. Et Bidrag til Fædrelandets Statistik, ved Stephan Jørgensen, Justitsraad og Assessor i den Kongelige Lands-Overret i Viborg; og faaes for 1 Rbd. indheftet hos A. F. Just.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Kjøbenhavns Børs d. 8 April. Cours. Hamb. 2 M. 662, a vista 570. Amsterdam 2 M. 516, a vista - . London 2 M. 24 1/2 Rbdlr. Paris 2 M. - - . Spec. 675. - Specier solgtes til 34 Rbmk. 12 s., for Committeesedler blev givet (med Rente) 93 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 80. Norske Sedler 24 1/2. Svenske Sedler 10 Mk. 12 s. - Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Blandede Efterretninger. Blik paa de nuværende tydske Tidender. Naar man seer det store Antal Tidender, der udkomme i Tydskland - saa spørger man sig selv, hvor faae de alle deres Nyheder fra og hvor finde de alle Læsere? – For tilfulde at besvare dette Spørgsmaal maa man skue ind i deres indere Forhold, og see, hvorledes de fremkomme og hvorledes de forfærdiges. Man kan deele dem i to Classer, i Hovedtidender og i Bi tidender. Hovedaviserne, som Hamborger Correspondent, Berliner Avisen, Allgem. Zeitung &c. have deres egentlige Correspondenter, holde de vigtigste, udenlandske Tidender, og have sædvanligen Redacteurer, der deele Arbeidet imellem sig, og selv i Udlandet forskaffe sig en Læsekreds. Ved Udlandet forstaaes her Alt hvad der ligger paa hiin Side Grændserne af den Provinds og den Stad, hvor Avisen udkommer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Af disse Hovedtidender forfærdiges nu i hver Provinds og hver Stad igjen Biaviser paa følgende Maade ved Hielp af Saxen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
En Bogtrykker, der har den Speculation, at udgive en Avis, begynder med at anskaffe sig to eller tre af Hovedtidenderne, og at udklippe med Sax de Stykker, som forekomme ham særdeles mærkværdige, og at optage dem i samme. Nu trykker han bag disse alle Slags Bekjendtgjørelser, om Dødsfald, Giftermaal, Fødte, Faldbydelser o.s. v. og saaledes kommer hans Avis sædvanligen med 100 til 200 Exemplarer i Gang. Den er nu egentligen et Jnteligentsblad for det borgerlige Liv, i hvilket foran trykkes saa meget Politik, som de fleste Mennesker behøve til Huusbehov. Thi Hoben er tilfreds, naar den veed, hvor der har været en stor Storm, hvor mange Skibe der er forlist – og, naar det er Krig, hvorledes de slaaes langt borte fra os, i Tyrkiet eller paa hiin Side Rhinen. - J Løbet af et Par Aar stiger Afsætningen til 300, 400 indtil 500 Exemplarer, og bliver tilsidst staaende paa 6 eller 700, som er Alt hvad den Provinds, den skrives for, behøver. Den kan ikke overstige dette Tal fordi Avertissementerne ikke kunne have nogen Jnteresse udenfor Provindsen, og fordi den politiske Artikel i Hovedtidenderne kunne læses meget bedre end i de med Saxen skrevne Biaviser. - Af den berlinske Avis, der gaaer over hele Monarkiet, afsættes sædvanligen 6000 Exemplarer. - Af den thinske Merkur, som Prof. Görres udgav, tryktes, da den blev forbuden, 3000 Exemplarer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Blandt de franske Blade har Journal de Debat større Afsætning end Moniteuren selv, da denne er dobbelt saa dyr, og for størstedelen af meget tørt Jndhold. Moniteuren skal nu ikke afsætte over 6000 Exemplarer, medens Journal de Debat afsætter 20,000 Exemplarer. - Af alle Tidender har Hamborger Correspondent havt den største Afsætning. (Engang 32,000, nu kun 12,000 Exemplarer, som man paastaaer.) - Paa de franske Tidender anvendes mere Flid i Redactionen end paa de tydske. Aarsagen er at de, fordi de have stor Afsætning, ikke spare nogen Bekostning og have de første Forfattere som Medarbeidere i bestemte Artikler. Det er noksom bekjendt, hvor hyppigen Journal de lempire blev læst, da den aandrige Abbs Geoffroy skrev Theaterartiklen. J Tydskland er dette ikke Tilfældet. Og derfor ligne Aviserne sig saa meget, og man er stedse nødsaget til at læse een og samme Artikel i 5 eller 6 Aviser, som den ene bestandigen udklipper af den anden. - Dette er det, som gjør Aviserne saa kjedsommelige. Det er ikke Censuren, saaledes som mange troe, thi denne er i Tydskland nu overalt meget mild, men blot Udgivernes Aandsfattigdom og Uvidenhed, der omsider vænne sig til at redigere Aviserne ganske maskinmæssigen med Saxen. - At Merkuren blev forbudet var et haardt Stød for Offentlighed i Tydskland. J denne Tidende havde mange dannede Mænd truffet hverandre, og paa et freidigt constitutionelt Liv fulgte nu paa eengang en glædeløs Taushed. Heller ikke kan det nægtes, at det, som Görres skrev om Politik hørte til det Heldigste, der blev skrevet. – Da Merkuren blev udgivet af en udmærket Mand, saa sluttede ogsaa mange udmærkede Mænd sig til ham, og derved fik den saa mange fortræffelige Bidrag. - Mange af disse stode i høie Forhold, og da de nu meddeelte Udgiveren hvad deres gunstige Stilling tillod dem at vide, saa vidste Merkuren Meget, som andre Tidender ikke vidste, og derfor dlev den saa almindeligen læst. En Tidende, som ikke veed andet end hvad Alle vide, vil aldrig gaae ud over en vis Læsekreds.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Man læser nu fra Stockholm en meget udførlig Efterretning om den frivillige Norske Gardes Reise did, dens nærværende Forretninger, Qvarteer, Lønninger. Det did bestemte Detachement af Aggershusiske ridende Jægercorps bestod af 1 Præmier=Lieutenant, 1 Sec. Lieuten., 2 Overjægere, 1 Trompeter og 38 Underjægere. Paa den hele Marsch igjennem Sverrig mødte Detachementet den bedste Modtagelse. J hele Provindsen Wermeland havde det fri Fortæring, paa adskillige Steder foranstaltedes Dands for de Gemene og Bal for Officiererne. En halv Miil uden for Stockholm mødte det Chefen for det norske Cavallerie, Hs. K. H. Arveprindsen, som blev hilset af det med et J Gange gjentaget Hurraraab. Det samme var Tilfældet, da Kronprindsen tog det i Øiesyn. Efterat det var blevet præsenteret for Kongen, gav det første Gang Vagt paa Slottet den 29 Dec. Mandskabets Lønning er blevet bestemt til 24 s. Sv. Bco. for Overjægere og Trompetere, 10 s. Sv. Bco. for Jægere og Underjægere samt 2 Skaalpund Brød for hver Person dagligen. Officiererne ere tillagte en vis Appointement i Svensk Bco. saa længe de der forrette Tjenesten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Da Sørgespillet Hamlet nyligen opførtes i Berlin var det forvandlet til et fuldstændigt Lystspil. Een af Skuespillerne kunde ikke sin Rolle, en Anden, som skulde berette, at Ophelie var bleven afsindig, forstummede, og Kirkegaarden forvandlede sig i det Graverkarlene grov Graven, til en Pragtsal, hvorfra man maatte skynde sig bort med Liget - og alt dette foregik under skingrende Latter og lydelige Bifaldsklap.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Digteren Ramler og Maleren Tizian havde megen Lighed med hinanden deri, at de alt for meget vilde ile deres Værker, og derved ofte fordærvede dem. Den første bortfilede paa sine gamle Dage det Bedste af sine yngre Dages Digte; den sidste, der døde i en Alder af nogle 90 Aar, og endda i Pestens Tid, vilde som Olding forbedre eller overmale sine Værker, og fordærvede dem; hans Elever betjente sig derfor af det Konstgreb, at komme Olivenolie iblandt de Farver, han malede med, hvorved det blev umueligt at de kunde tørres. Naar han var gaaet bort tørrede de dem af igien med en Svamp., og derved bleve mange af hans bedste Stykker reddede. Skade at Ramlers Elever ikke kunde, i det mindste stundom, foretage et lig mende Konstgreb mod hans Skriftforbedringer. M. Mendelsohn vidste paa en fiin Maade at undgaae hans Forbedringer. Han tilegnede ham sin Oversættelse af Palmerne, og sagde i Tilegnelsen: "Om jeg end ikke havde den Lykke, at have en Ramler til Ven, hvo kunde jeg heldigere vælge til min Dommer end Tydsklands critiske Digter, uden hvis bifald jeg aldrig turde raade Nogen at udgive Poesier, mindst lyriske, det være nu egne Udarbeidelser, eller Oversættelser, Havde jeg havt Mod til at overgive Dem min Oversættelse i Haandskrift, saa veed jeg, De havde havt den samme Godhed for mig, som De ikke nægter nogen af Deres Venner; De vilde givet mit raae Arbeide den uefterlignelige Emaille, den mesterlige Eleganz, der indtil Deres Tid syntes opnaaelig for det tydske Sprog, og endnu er et ubedrageligt Kjænde mærke paa Alt hvad der er gaaet igjennem Deres Hænder. Men jeg vidste ogsaa, hvor mange kostbare Timer denne milde Artighed røver Deres Muse, og hvor mange bedre Arbeider, den unddrager Efterverdenen. Uden at gjøre mig skyldig i denne Synd mod Efterverdenen, som min Oversættelse sikkerligen ikke vilde holdt den skadesløs for, anbefaler sig denne Dem med alle sine Feil og Ujevnheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-08
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-12
Den alvorlige, tilsyneladende grundige, Jndledning vil jeg ikke svare paa, thi da han først nu kommer med Grunde, saa kommer han virkelig for silde. Kun over een Ting kan jeg ikke undlade at yttre min Forundring, og det er den Jdee han har, at jeg i min Comedie skulde have meent ham med Reisers Gjenfærd. Det er ubegribeligt, hvorledes han et Øieblik har kunnet være i saa grov en Vildfarelse. J Sandhed, dersom han har forstaaet hele Bogen saa godt som den enkelte Scene, da har han rigtig nok læst min Comedie, som Fanden læser Bibelen, og da forundrer jeg mig ikke længer over hans Riimbrev.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-12
Hans Confectural-Critik er en Underral-Critik, thi Hypothesen springer det meeste over, fordi den ikke kan forklare det; og det lidt, den forklarer, forklarer den bagvendt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-12
General=Qvitteringen er saa overmaade slet skrevet, saa utydelig og utilstrækkelig, at vist ingen Procurator vil antage den for gyldig. Det er derfor et Beviis paa min store Tro til hans Ærlighed, at jeg ikke forlanger en anden, den almindelige Forsigtighedsregel for ei at blive krævet og maatte betale to Gange.