Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-11-03
Efter Forlydende vil Kongen opholde sig længere i Sevilla, end Man havde ventet. Jblandt flere ere den pavelige Nuntius, de franske Ministre Villele og Chateaubriand &c., Greverne Brunetti og Bulgari udnævnte til Storkors af Carl IIldies Orden. Af nye Kongelige Dekreter udmærker sig et af 9 f. M., hvorved befales en høitidelig Sjelemesse i alle Kirker for alle dem, som siden den 7 Marts 1820 ere omkomne, i Forsvar for Guds og Kongens Sagt, for at afbede de menneskelige Svagheder, som disse, Martyrer, for den helligste Sagt ikke selv have kunnet skrifte. Et andet vidtløftigt Dekret er vente, hvorved de politiske Forbrydelser ordnes i bestemte Klasser, og Livvagten, som var opbrudt fra Madeid, for at tjene Hs. Majestæt til Eskorte, har faaet befaling at vende tilbage, for at purificere sig, eller godtgjøre at de stedse have været Kongen troe og Konstitutionen imod. Jmidlertid har Rygtet og Armeens Opløsning, forenet med den Omstændighed, at Kongen ved sit Jndtog i Sevilla størstedelen var omgivet af franske Tropper, virket ufordeelagtigt paa nogle Regimenter i Madrid, og tusinde Officerer ere derved bragte til Fortvivlelse. Overalt synes Lykkens Soel alt igjen noget formørket, og selv Munkene, hvoraf mange virkede for Cortes, skjælve for de kommende Dage. Endog Hertugen af Angouleme skal være høist utilfreds over, at Man ikke følger hans vise og menneskekjærlige Raad, eller holder det givne Løvte om, at slaae det Forbigangne i Glemmebogen. Ja, der ymtes endog om en tagen Beslutning i det franske Ministerkonseil, hvorefter Man vil gjøre Hs. katholske Majestæt Forestillinger imod Don Saet dobbelte Ansættelse til Statssekretair og Skriftefader, og om muligt formaae den russiske Regjering til lignende Forestillinger. Antallet af de Personer, som ifølge Dekretet af 4 f. M. maae forlade Madrid, anslaaes til 15000. Fra alle Handelspladser lave en Mængde Kjøbmænd sig til at udvandre, og 27 af de første Huse Madrid have ved Cirkulairer anmeldt deres Kontoirers Lukning. Mange Store, saasom Fyrsten af Anglona, Hertugerne af Abrantes og Medina Celi, Marqvis St. Crux, Alcaniz og Villa Franca ere landsforviste. Hertugen af St. Fernando, forhen Kongens særdeles Yndling og Besvogrede, da han er givt med en Søster til Fredsfyrstens Gemalinde og Datter af Kongens Farbroder, Jnfanten Don Louis, har faaet befaling at begive sig til Murcia. Marqvis de las Amarillas og Grev de CasaSarria have ligeledes maattet forlade Sevilla, og der tales om, at det Ministerium, som var ansat ved Revolutionens Udbrud 1820, vil blive krævet til Regnskab, fordi det ei gieb kraftigere Forholdsregler til at dæmpe den. Aldrig saasnart var den nye spanske Gouvernør fra St. Lucar den 8 Octobr. ankommen til Cadix, før han lod optage Fortegnelser over alle dem, som havde kjøbt Nationalgodser eller tjent ved den frivillige Milits. Den 1ste franske Garde-Bataillon afmarscherede igjen den 10de herfra til Port=Real; den sidste Municipal-Junta er opløst og alle hemmelige Selskaber afskaffede. Udvandringerne vedvare ogsaa herfra, og Gibraltar er især Tilflugtstedet for Ex Medlemmerne af Cortes. De opvække - hedder det i en Londonner Skrivelse - her kun liden Deeltagelse, da de saa slet have opfyldt deres ofte yttrede Beslutning: at ville forsvare Konstitutionen indtil Døden. Saa lidet som dette Udtryk i ethvert Tilfælde bør forstaaes lige efter Bogstaven, saa træffer Bebreidelsen dog langt fra ikke Alle. Saaledes havde den dærve Argnelles fast besluttet at blive og underkaste sig sin Skjebne, skulde det end blive Skaffottet, men gav først efter, da Man forestillede ham, hvor lidet han dermed baadede den konstitutionelle Sag. Heller ikke vilde alle hans Bestræbelser lykkes ham, at bringe Cortes til, for deres Adskillelse at nedlægge en formelig Protest, som Tilfældet var i Lissabon, Efter Breve fra Madrid iler Man saa stærkt med Riegos Process, for at faae ham henrettet, forinden der muligt forkyndes et Slags Amnestie. Til at opnaae enten Konstitution eller Charte har Jngen nogen Troe mere.