Berlingske Tidende, 1830-08-27
Af en fra Tours hidkommen Jndberetning om de nøiere Omstændigheder ved Exministerens Peyronnets Fængsling, uddrage vi Følgende (det Øvrige er allerede forhen bekjendt), i Kabrioleten med den Rotschildske Coureer, var Fyrst Polignac Rygtet udbredte sig snart, at den Ubekjendte, der havde være To Nationalgader, som jeg havde sendt til Barrieren, for at spærre Udgangen for alle Fremmede, bragte en ubekjendt Mand en blaa Overkjole. Jeg forhørte ham strax. Han foreviste er Pas, udstædt i Chartres paa en Mand ved Navn Cambon, fød i Lectours, boende i Paris, og signeret Billiard. Underskriftelignede ikke Hr. de Peyronneis, som jeg nogle Dage tilsom havde seet. Han var roelig, men hans Svar vare ubestemte. De mine Spørgsmaal bragte ham i Forlegenhed, sagde han omsider Ja, sagde jeg Dem det, saa vidste De jo Alt!" Dette Svar fjernede næsten al Mistanke; thi jeg kunde ikke forudsætte, at Fyrst Polignac eller Hr. de Peyronnet vilde svare saaledes hen i Taaget. General Alava, Medlem af den forrige Cortesforsamling i Spanien, kom ind og forsikkrede os, at den Paagrebne ingenlunde var den Fyrst Polignae, som han havde kjendt i England Derpaa vendte jeg mig atter til den Ubekjendte, og sagde til ham"Har De, enten som Civillist eller Militair, hørt til Carl X. Hoff, saa sig det kun uden Frygt; De kunne da uden mindste hindring, reise videre; vi forfølge blot Forfatterne til de Ordonancer, der have voldet saa mange Ulykker." Smilende svarede han, at vi tiltroede hans Person en Vigtighed, som ikke tilkom den. Jmidlertid troede to af de Tilstædeværende i den Fremmede at gjenkjende Hr. de Peyronnet. Jeg lod en ung Mand hente, den havde arbeidet i hans Bureau, men denne erklærede, at han aldeles ikke kjendte den Fremmede. - Denne Uvished havde allerede varet i to Timer, da en Fredsdommer fra Omegnen forlangte at tale med mig; han forsikkrede mig, at den Paagrebne var Hr. de Peyronnet, som han nøje kjendte. samme Øjeblik indtraadte en gammel Generalprocureur, der var bleven afsat af Hr. de Peyronnet, gjenkjendte ham og hilsede ham ved Navn. Fra dette Øjeblik var det ham umueligt, at bevare sit Jncognito. Med den stolte Mine, der i hans Magts Dage gjorde ham saa modbydelig, sagde han nu "Ja, mine Herrer, jeg er Peyronnet. Derpaa vendte han sig til den Mand, der havde gjenkjendt ham, og sagde: "Min Herre, De kunde i Dag frelse mit Liv. Det var en Vildfarelse, thi han var jo desuden allerede gjentjendt. Derpaa vinkede han af mig, og sagde: "Min Arrest er maaskee nødvendig, men den er ikke constitutionel, jeg kan ikkun arresteres efter befaling fra de Deputeredes Kammer; jeg reclamerer en Pairs Rettigheder." - Imidlertid forefaldt adskillige høist foruroligende Optrin. Almuen havde forsamlet sig udenfor Posthuset. Indgangen dertil blev bevogtet af en Piquet Nationalgader; den Officeer, der kommanderede den lod os vide, at Forbittrelsen hvert Øjeblik tiltog, og at han ikke længer kunde være ansvarlig for Følgerne. Jeg gik ud tilligemed Flere, og tiltalede Almuen; det lykkedes os at beroelige den, dog fordrede den, at den Paagrebne, hvis Navn, som vi søgde at skjule, dog lydeligen nævntes, skulde føres igjennem Byen til Fods. Vi underhandlede, og enedes endelig om, at han skulde transporteres i en aaben Vogn. - De fornødne Anstalter krævede megen Tid. I det Øjeblik, han skulde kjøre bort, gav jeg ham mine Briller, for at gjøre ham mindre kjendelig. To Offficerer af Nationalgaden stege ind tilligemed ham i Vognen Tre Medborgere gik med mig foran den, for at stille Hoben til freds. Vi opmuntrede den til at raabe: "Chartet leve Da han var kommen ind i Fængslet, bevidnede han Nationalgaden sin Taknemmelighed, og tilføiede: "Mine Herrer, jeg troede ikke, at de havde Jndflydelse nok paa Almuen, til at frelse mi Liv. - Medens Foranstaltningerne i Henseende til hans Fæn sels Indretning skeete, underholdt han sig med os om de nyeste politiske Begivenheder og de Aarsager, der havde fremskyndet den "Jeg kunde sagde han - retfærdigjøre mig, dersom jeg vild anklage mine Colleger; men det vil jeg ingenlunde gjøre." De tilstod han, at han var Forfatter til Forordningen af 25de J. angaaende Valgene.