Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-04
Subskription paa dette Værk, der vil ud udkomme maanedlig hefteviis 6 Ark stort, modtages i den Gyldendalske Boghandling, hos Hr. Schmidt i Antonistrædet No. 236, og hos Hr. Hegelund paa Børsen. Prisen bliver for Heftet 1 Rbdlr. J. L. Berg. bemærkninger i Anledning af den i Skilderiet No. 85 indrykkede Begjering til General-Toldkammeret. Naar man læser dette Stykke, skulde man virkeligen troe, at Kjøbenhavn, med Hensyn til Levnetsmidlers Forsyning, befandt sig i en Trængsels-Tilstand, og at Skibes Ankomst med Fødemidler var en Sjeldenhed; at Tidernes Beskaffenhed var saaledes, at den, der kjøbte i Dag, kjøbte bedre end i Morgen, og at det var en stor Fordeel, at komme først til Havnen, naar Skibe ankom; at Stadens Jndvaanere ikke vare i Stand til at kunne forsyne sig med de nødvendige Forraade fra Skibene selv, uden at holde paa Toldboden og ved Canalerne lønnede Dagdrivere, der strax kunne underrette dem om Skibenes Ankomst, da de ellers gik Glip af Varene, eller i det mindste af Alt, hvad der var godt og nødvendigst; hvilket Alt strax ved Skibenes Ankomst blev opkjøbt af Høkerclassen og Speculanterne, der siden igjen i dyre Domme solgte det til Jndvaanerne. Hvor meget forskjellig er denne Skildring, ikke fra Tingenes nærværende sande Tilstand, Havnen ligger fuldproppet af Skibe, næsten Deel ligger bagved, formedelst Mangel paa Plads at komme til Bolværket, og dog har en i adskillige Uger staaende Østenvind været Skibenes Ankomst fra Øerne og Hertugdommene ganske imod. Man behøver blot at gaae fra Knippelsbroe langs med Havnen til Holmensbroe, og Snese Anmodninger fra de ved Bolværket ledigstaaende Skibsfolk, om at kjøbe, vidne om, at Skibene ikke ligge der tomme. En almindelig Klage over Mangel paa Kjøbere finder der, ligesom i alle andre Udsalgsteder, Sted. Den senere Tids Erfaring har viist, at mange Fornødenheder ere faldne i Prisen, nogle endog betydelig; den Sag kyndige maa endog forudsee, at de fleste maa falde endmere, især de Artikler, som endnu ikke nogen mærkelig Forandring ere undergaaede; han maa tillige kunne indsee, at ingen Vareartikel kan stige under nærværende Tidsomstændigheder, forudsat at Coursen eller Pengenes Værd ikke forværres, men blot forbliver omtrent saaledes, som den nu er; – en endmere Forbedring i Coursen maa nødvendigen tilveiebringe end lavere Priser, om end ikke for Øieblikket, saa dog om føie Tid. - Hvorledes kan Opkjøb og Prangerie under slige Udsigter finde Sted, – Jntet Opkjøb eller Forprang med almindelige Varer og Fornødenheder kan hemme Tingenes ordentlige Løb, hvor der er Fred og fri Handel, saaledes som vi nu have den; det er kun indskrænkede Hoveder og ukyndige Folk, som kunne troe sligt. Man undersøge upartisk Tingene, og man vil erfare, at netop det Modsatte af hvad Forfatteren opgiver og frygter for, finder Sted. Mange Skippere have været nødsagede til, omsider at sælge deres Varer med stort Tab, efter at de adskillige Uger forgjeves have ligget i Havnen i det Haab, at slippe skadesløs derfra; der er endog dem, der med halve Ladninger have maattet gaae bort igien; Smør har hidtil været den eneste Artikel, der har holdt sig i Priis, men ogsaa dens Tour maa komme. Man see ellers hen til Priserne i alle Boutikker, og man vil finde, at de næsten hver Uge blive ringere, at den Ene undersælger den Anden, og det uden at Kjøbere i Mængde indfinde sig; Sælgerne lide betydelige Tab, og mange Handlende ville endog blive ødelagde. Tingenes Gang fører det med sig; Varene ville vedblive saalænge at falde, til Jndkjøbsprisen, Pengenes Værd og en billig Fordeel komme i rigtigt Forhold til den Priis, der sælges for. - Midler imod Opkjøb behøves sandeligen for Tiden ikke, da intet unødvendigt Opkjøb finder eller kan finde Sted; man behøver ei heller at være forlegen for at vide, hvad der er ved Stranden at faae; man behøver blot at gaae til Stranden for at faae Alt, hvad man vil. Ho kerne ere ved Lovbud, ja under betydelig Mulct, forpligtede til, inden Vinteren at være forsynede med anseelige Qvantiteter Fødevarer; at de nu begynde paa at gjøre disse Jndkjøb, vil Forfatteren dog vel ikke regne dem til Onde, ei heller at de gjøre sig Umage for at kjøbe gode Varer; det vilde ellers være vel haardt imod den mindre Formuende, der ingen Vinterindkjøb kan gjøre, men maa i Smaapartier kjøbe hos Høkeren.