Københavns Adresseavis, 1797-08-04
Nogle Anmærkninger ved Buonapartes Tale til Officererne af den Maylandske National=Garde, i Berl. Tid. No. 56 den 14 Juli 97. "Lader Dem lede af Moderation og respecterer Religionen (siger Helten meget smukt) " Ethvert Folk har sin men Religionen maae ei blande sig i Regierings Anliggender. Det var latterligt, ifald den vilde anmasse sig dette, thi den har blot med Himmelens og ikke med Jordens Anliggender at giøre." herved erindres: 1) At Taleren er vist nok bedre Soldat, end Statsmand, og at han halter ynkeligen, om han end i Dagbøgerne bliver malet som den store Politiker; - og maaskee store General. - Den talentfulde Corfikanske Buonaparte - bliver altid den fieldne Mand - og et udmærket Redskab i Forsynets Haand - til Dagens Historie. Men Sandhed er meere værd end alle Alerandernes smaa Seire, og det er bedre for Religionen at sige Multum end Multa; hvad der ikke er Religion, begynde vi at vide, men hvad den egentlig er, og hvor velgiørende er det første i sand Politik. 2) Er det ikke høi Tid, at bestemme de rette Grændse, imellem Religionens og Moralens, saavelsom Statskonstens Grundsætninger, og trække Linierne saaledes, at de ikke efter fanatiske og spidsfindige Sophismata komme i Collision. 3) Trænger ikke Menneskeheden i en meget høi Grad, at indsamle sig rigtige og adæqvate Begreb af Sprogbrugen, og at signata involveres rigtigen in lignis og det betegnede, for hver Mands Øie udvikles og oplyses af sig selv fra Tingenes Tegn, saa naturligen som muligt. Veed vi endnu Forskiel paa Himmelen og Himle eller Himlene, eller skal det længere være et Miskmask, et Kloster non En, og Præsieskabets piæ Fraudes. Ved det første skal, eller kan neppe forstaaes andet, end frie og fornuftige Væseners moralske Høihed, den Dydiges lykkelige Tilstand og intentive Storhed og Vedvarenhed; ved det sidste betegnes det hele Universum fra Storgranet, til den umaaleligste Fixstierne og alt hvad indbefattes under Ordet: Rum. De extensive Distanser laane gjerne ud, Beskuelsen og Tænkeren giør godt og værdig Brug deraf, mens Snakkere finske sammen. De gamle give os de beste Mønstere, og blive derfor Originaler. Den christelige Religions Stifter giør derfor tydelig Forskiel imellem Himlen og Himle, Hans Læres rette Forkyndere sige derfor om hans Dyd, og altid samme Sindelave og Tilstand, Jesus er i Himmelen og hans Efterfølgere ere paa Jorden himmelske, ædle, høimodiget. F. Ex. Kongens Son var ret høimodig og sielestor, da han, sin Menneske Caracter troe, gik imellem sal. Bernstorffs Sønner, med Mængden efter den værdige Faders Liig. Thronens Attributer ere kun smaa Symboler i Sammenligning med Borger=Adel. Denne laaner billeder af hine. 4) Man pørge dog ret alvorligen, skal Religion som reen, høi, velgiørende, ikke blande sig i jordiske Anliggenheder; Skal denne Gudindes rette Præster ikke bringe Harmonie indi Verden, skal de ei læse over Naturens Bog, skal de ikke giøre Menneskeheden opmærksom paa Mennesket, og paa Menneskenes elskværdige Fader, Skal Religionslæreren ikke vinde Barnet, danne Borgeren, vise ham, baade hans Forbindelse og bestemmelse, og selv som Folkelærer og uundværligste Medborger, have Cultur og Sæder for Øine, disse Lovgivningen, og Lovgivningen Statens Bedste velforstaaet, til sidste Øiemmed og Maal. 5) For at blive færdig med een Omveltning efter den anden, behøver man ikke altid Buonapartes Kaarde. Tonen fra Klootsenes Raadstue, den nu værende Meeningers Criis, Jndedoms og Pavedommens Efterveer a. a. ere meer end nok, at opvække først en daarlig Latter og siden Hylen og Skrig, naar Lysterne ere pirrede og Dyriskheden endes i Kiede 3) Held os held os - og Eder J Marezøller, J Reinhader, og alle Eders Medarbeidere, de jordiske og himmelske Tings plan= og klogskabsmæssige Forbindelses Mænd være hædrede og hilsede og ubeskaarne! 1) Seeldet smukke Prognost. f. de nye Frankers Ægteskabs Lykke og spørge saa om Menneskeheden er dybt simket eller den endnu ei i Enden af det 18de Aarhundrede kiender i det hele sin rette Opløftelse og Værd. De ved det Kongelig octroyerede Søe=Assurance Compagnie i Julii Maaned 1797 til Udbetaling decierede Søe Skader ere: 1) For Skibet Lisette, ført af Skpr. Christian Mathias Cappel. Dispachen er indleveret den 9 Junii d. a. 2) For Skibet Concordia, ført af Skipper John Halvorsen. achen er indleveret den 9 Junii d. a. 3) For Skibet de tre Søstre, ført af Skpr. Lars Langaard. Dispachen er indleveret den 7 Juni de at 4) For Skibet Nautius, fort af Skipper Jammes Mearns. Dispachen er indleveret den 2 Junii di a. 5) For Skibet de 4 Søstre, ført af Skpr. Morten Hansen. Disaachen er indleveret den 3 Junii d. a. Erstatningen for disse 5 Havarier er anviist til Udbetaling den 5 Julii. 6) For Skibet Julie, ført af Skor Svend Christopher Moldrup. Dispachen er indleveret den 20 Junii d. a. 7) For Skibet Aurora, ført af Skipper Diederich Antoni, Dircks. Dispachen er indleveret den 25 Junii d. a. Erstatning for disse 2 Havarier er anviist til Udbetaling den 31 Julii.