Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1765-06-10
Udgangne Jægter. Af Sennien 3, af Loefoden 1, Salten 4, Helgelland 2, Nummedalen 5, og Syndmør 1 tilsammen 22 Jægter. Følgende er indsendt Min Herre, deres sidste Skrivelse tilkiendegiver De en paa triotisk Utaalmodighed over, at man ei i Bergens Stift forbedrer Ager og Jord-Dyrkningen. saaledes som man burde og kunde. Efterladenhed af de vore Landmænd, som ere merre end Bønder, til regner De alt dette. De kunde, siger De, de burde foregaae Bønderne med gode Exempler. De have Leilighed til at faae den Kundskab, som Bønderne umueligen eller meget vanskeligen kand faae. Danmark og Norges occonomiske Magazin, den occonomiske Journal ere eller bør være dem bekiendte. Der finde de Underretning nok om adskillige Græs-Arter, som Esparcette, Klover, Lucerne o. s. v. Om de Korn-Arter, som vel ere bekiendte her i Landet, men man dog alt for lidet lægger sig efter, som Hvede, Rug, kunde slige Landmænd let faae Underretning fra de faae i Stiftet, som lægge sig derefter. Om andre, for Exempel Mays, kand man saae Kundskab af Hr. von Justi samlede veconomiske Skrifter, som her ei ere ubekiendte. Slige LandMænd, vedbliver De, burde Udenlands fra forsyne sig og Bønderne med de her endnu ubekiendte Korn- og Græs-Arter m. v. Paa denne Maade yttrer De deres patriotiske Utaalmodighed. Men tillad mig, at jeg og herom maa sige Dem min Mening. De Landmænd, som haver gjort eet eller andet Lykkeligt Forsøg i Land-Dyrkningen, de, som have fulkommen Kunskab om det, som andre for deres Tid heri have foretaget, burde giøre sligt bekiendt. Faa af dem kand med god Grund klage over, at dem ei fra deres andre Forretninger skulde levnes den hertil fornødne liden Tid. Efter Jndbydelsen fra det bergenske Addresse-Contoir kand sligt, uden Vanskelighed og Bekostning, bekiendtgiøres i dets ugentlige Efterretninger. Hvad antagelig Undskyldning disse, som kand og et vil tiene deres Lands Mænd med disse fornødne Underretninger, vil frem føre, kand jeg ei see. Disse Underretninger kunde man fordre og paastaae af dem. Men, at de skulde forsyne Landet med det til Saaning fornødne af de fornævnte og andre fremmede Korn- og GræsArter, var meere end af dem kunde forlanges. De af dem, som ved Læsning have faaet Kundskab, om een eller anden af de foranførte Korn- og GræsArter, have ei altid Leilihed til at forskaffe sig. dit behøvende Frøe og Saae-Korn. De føre ingen Breve-Vexel paa de Udenlandske Stæder, hvorfra sligt maa forskrives. Faa af dem staai Handel og Brev-Vexel med saadanne Byens Kiøbmænd, som dem samme Udenlands fra vilde og kunde forskaffe. Det var derfor at ønske, at enten den Patriot, som i No. 5 af de Bergenske Addresse-Efterretninger har ei alene bekiendtgjort sine Lands Mænd den saa kaldede Standen Rokken, men og vil forsyne dem med fornødent SædeKorn dertil, vilde giøre det samme med andre fremmede Korn- og Græs-Arter, eller og at andre hans patriotiske Medborgere, som drive udenlandsk Handel, heri vilde følge hans nyttige og rosværdige Exempel. Vandtes ei herved meget, saa var Umagen og Haarden ei heller stor. Hvilken patriotisk Kiøbmand vilde vel ei agte det høire end en Vinding af nogle Tusinde, at han ved sligt kunde tiene ei alene de nærværende, men end de følgende Slægter, Vilde jeg bebreide vore Kiøbmænd, som drive udenlandsk Handel, dette, at ingen af dem hidtil har gjort det, hvorved forberørte Patriot har vist sin Attraa til at tiene vore Land Mænd, saa fortiente jeg selv den største Bebreidelse. Disses Handel og Brug skaffer dem saa meget at tænke paa, at sligt ei kand rinde dem i Sinde. Men dette er jeg vis paa, at naar de, sær de af dem, som med saa megen Møie og Bekostning forbedre deres her i Nærheden havende Jorde Gods, herom af nogen blev erindred; saa efterlod de aldrig paa den Maade at forævige det Navn af ægte Patrioter, hvortil de allerede have vist sig saa værdige. Disse vilde deraf selv have Nytte. Hvo var den bedre værd end de? Devilde derved tillige nytte Landet, Man kiender dem alt for vel til at tvile om at de deraf skulde giøre sig største Glæde og Ære. Saaledes meente jeg Kiøbstæd-Folk burde og kunde tiene Land Mænd. Saaledes meente jeg den ene Landmand burde opmuntre og undervise den anden. Saadanne, Min Herre ere herom mine ringe og ufuldkomne Tanker. Disse underkaster jeg Rettelse og Forbedring, af Dem, som har bedre Tid end jeg til at tænke paa sligt og andet lige nyttigte for det Almindelige, bedre Gaver, end jeg, til at udtrykke hvad De har tænkt. Dette veed jeg, De troer, at saaliden min Ævne er, saa redelig er min Villie, fortsættel. Fortsættelsen følger.) til at tiene det Almindelige og min Attraa til virkeligen at fortiene Navn afMin Herres, oprigtige Compariet. Bergen i Norge. den 30te Maji 1765. Phillaletha.