Berlingske Tidende, 1804-05-28
Moniteuren indeholder den Efterretning, at alle i Paris tilstedeværende Medlemmer af det lovgivende Corps allerede den 2den d. M. havde forsamlet sig i deres Qvæstorers Sal. og yttret: "At de, ved en saa vigtig Anledning som den nærværende, da det kom an paa den franske Nations største Jnteresse, ansaae sig, formedelst deres ærefulde Embede, forpligtede til at lægge deres Grundsætninger og Tænkemaade for Dagen paa en holtidelig Maade; de beklagede, at de ikke kunde proclammere samme fra det lovgivende Corps Talestol, men de vilde nu dog i det mindste optegne enhvers Mening i en authentisk Act og yttrede derfor følgende Ønske: At den første Consul Napoleon Bonaparte, skulde erklæres for Keiser; at den keiserlige Værdighed skulde være arvelig i hans Familie; at det repræsenterende System skulde befæstes paa en urokkelig Grundvold og at vore politiske Jndretninger skulde faae den Character af Storhed, som anstaaer den franske Nations Majestæt, samt at de tillige skulde sikkre Regieringens beskyttende Authoritet og Borgernes Frihed." Derpaa meddeler Moniteuren en mærkelig Adresse fra Prasidenten for det lovgivende Corps, B. Fontanes, hvoraf følgende er det vigtigste: Borger første Consul Medlemmerne af det lovgivende Corps ere ikke meere forsamlede, men have stedse af Jver for Fædrelandet Omgang med hinanden og kunne ikke være ligegyldige ved denne store Leilighed, ved dette fra alle Sider yttrede Nationalønske. Fordeelte paa de forskiellige Punkter af dette store Rige kunne de bedre bedømme sammes Tarv og Skikke; de vide, at den regierende Magts Kraft og Virkning maae svare til Landets Folkemængde og Størrelse. - Menneskets første Gode er Ro, og Ro findes ikkun i varige Indretninger. Den høieste Værdighed, der sikkrer samme, maae derfor ikke være udsat for Valgenes Egensindighed. Enhver Valgregiering er vaklende, voldsom og svag ligesom Menneskenes Lidenskaber, imedens Arveligheden paa en vis Maade giver det selskabelige System, Naturens Kraft, Varighed og Bestandighed. Historien viser overalt et eneste og arveligt Overhoved i Spidsen for store Selskaber. er blot oprettet til fælleds Bedste. Er den svag, saa synker Men denne høie Magistraturden; er den voldsom, saa styrter den, og i begge Tilfælde fortiener den at falde; thi den undertrykker Folket eller forstaaer ikke meere at beskytte det. - Den menneskelige Forstand, hiemsøgt af den værste af alle Sygdomme, nemlig Fuldkommenhedsygen, vilde skabe andre Mennesker, et andet Selskab, en anden Verden. Men, forfærdet overalt, hvad den havde frembragt, og udmattet af saa mange Anstrængelser, underkastede den sig snart Erfaringen og Seclernes Authoritet. J det Øieblik, da den indsaae, hvor dens Grændser vare, har den virkelig forstørret sig; fra nu af vil den bruge sin Kraft vel, fordi den veed, hvorden bør standse. Erindringen om dens Forvildelser vil forskaff den en nyttig Forsigtighed, og Frygt for at falde tilbage til fine forrige Feil vil ikke stytte den i de modsatte. Trældommens Taushed vil ikke følge paa Democratiets Støsen. Nel Borger første Consul, De vil ikkun herske over en fri Nation; der veed den, og derfor vil den stedse adlyde Dem, Statslegemerne ville viselig holde sig i Ligevægt; de ville beholde alt, som kan bevare Friheden, men intet, som kan ødelægge den. Den keiserl. Regiering vil stadfæste og forøge alle Consular=Regieringens Velgierninger. Den første behøver mindre Kraftanstrængelse, end den sidste. Den arvelige Magts Sikkerhed formilder alle dens Bevægelser; den er mindre streng, fordi den har færre Hindringer og Farer at overvinde; jo mere den modererer sig, jo bedre vedligeholdet. den sig; vil den udvide sig for meget, saa udmatter og ødelægger den sig. Keiserens rigtigere bestemte Prærogativer ville altsaa blive meget mere indskrænkede, end den første Consuls. Factionerne havde gjort Oprettelsen af en ikke vedblivende Distatur nødvendig. Denne Tid er forbi. Monarklet begynder igien, Friheden kan ikke tabes. Dictatuten hører op og den naturlige Magt tager sin Begyndelse Advocaten Carbonnet, som har besørget General Moreaus Pengesager, er nylig bleven arresteret. Man forsikkrer, at det store Forhør over de Sammensvorne vil endes med en Benaadningsact. General Moreau og Georges have Tilladelse at spadsere i Haven ved Temple, saa længe denne Spadseretour varer staae stedse 20 Mand under Gevær i Haven. General Moreaus Gemallade tilbringer hele Dagen hos sin Mand, men om Aftenen tager hun tilbage til sit Ho Den nordamericanske Gesandt Livingsion er afreist til London. Hensigten med hans Sendelse skal angaae visse Anliggender, som staae i Forbindelse med Louisianas Afstaaelse.