Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-02-26
Det er en anden vigtig og paafaldende aparte Egenskab ved Polaregnene i det mindste i de Egne, som ere opfyldte med Jis, at der finder ingen haarde eller farlige Vindstød Sted. Jeg kan siger Hr. Parry efter min Erfaring i Polaregnene ikke erindre mig et eneste Exempel paa et saadant Vindstød, som derimod i andre Climater nøder Søemanden til at tage sit Topseil ned saalænge det varer. (Hr. Barrov troer, at der ved Polen hverken finder Blæst, Ebbe og Flod, Regn, Snee eller Torden og Lynild Sted, og dersom de forekomme der saa maae det dog være i den allersvageste Grad). Det hører til Planen at imedens denne tremaanedlige Seillads og Kiøretour til Polen varer, skulle de Baade, som høre til Skibet Hekla anvendes til videnskabelige Undersøgelser, da en duelig Mathemathiker bliver sendt med, som skal undersøge og optage heele Østkysten af Spitsdergen, som man med en Slags Undseelse maae tilstaae at være saagodt som uvidende om, thi de Aftegninger af den som man har paa Kaartene, grunde sig paa de gamle Hollandske Søekaart, om hvis Paalidelighed man ikke er forvisset. – De som blive tilbage paa Skibene kunne ogsaa blive beskiæftigede paa en nyttig Maade, saaledes med at anstille Observationer med Pendelen, ligesom ogsaa med mangehaande magnetiske Jagttagelser; ogsaa kunne de være opmærksomme paa de forskjellige Phoenomener som Climatet tilbyder. Det vil endelig være vigtigt at undersøge om der ikke kunde opdages paa Østsiden flere gunstige Posttioner for Hvalfangsten for at erstatte de for brugte paa Vestsiden, hvorfra Hvalerne enten ere blevne forjagede ved den evige Jagd paa dem eller ogsaa ødelagte, ligesom Erfaringen har lært at det er Tilfældet i Davisstrædet. Der fandt men heller ingen flere Hvaler paa Østkysten indtil Capitain Parry opdagede Farten paa Vestkysten, hvor nu alle Hvalfangere søge hen og komme tilbage med rige Ladninger. Naar vi erindre os den Russiske Baron Vrangels Expedition som tilbragte 40 Dage paa Jisen i Polarhavet, og det paa Slæder, som ikke kunde forvandles til Baade, saa maae vi tilstaae, at Capitain Parrysforehavende Reise forekommer os ikke at være forbunden med nogen udmærket stor Fare. J det mindste, da hans Slæder kunne forvandles til Baade, saa kan han dog ikke risikere det, som mødte Baronen, at han blev kastet paa et Styrke Jis og blev drevet omkring af Vinden, som dog til Lykke bragte ham til Kysten af Siberien. Jmidlertid kan Expeditionen være farlig nok: men Capitain Parti kan svare dem, som ville giøre ham Forestillinger derom, ligesom den berømte Sir Martin Frobisher svarede dem, som vilde fraraade ham at giøre Forsøg paa at finde den nordvestlige Passage: det er det eneste i Verden, som endnu ikke er gjort, og hvorved et Menneske af Mod og Aand endnu kan giøre sig berømt. – det mindste er dette Foretagende, om det endog mislykkes, vigtigt med Hensyn til Storbrittanniens nationale Jnterresse; thi saadanne dristige Foretagender tiene til at hæve det i enhver civiliseret Nations Øine. Det er med Grund en Gienstand for en ædel Stolthed, og skal vedblive at være det, at saalænge der endnu gives en Pres paa Jordkloden, som ikke er betraadt af Menneske fødder, skulle Storbrittanniens Undersaatter være beskiæftigede med at oplede den, og at dets Flag skal ved en liberal og oplyst Politik, som er hævet over den umiddelbare og udelukkende Fordeel være det første, som maae vare i de fierneste og hidtil utilgiængelige Egne af Jorden fra Æqvator og indtil Polen.