Aalborg Stiftstidende, 1833-11-09
I et foregaaende Nr. af dette Blad er meddeelt, at en Bogtrykkerlærling ved Navn Schagfjord var ved Hof= og Stadsretten sat under Tiltale og dømt fra Haand og Ære for at have efterskrevet Conferentsraad Ørsteds Navn. Efterat denne Sag nu den 24de f. M. er bleven paadømt i Høiesteret, vil det maaskee interessere vore Læsere at erfare de Omstændigheder i Sagen, der kunne antages at have foranlediget dens forandrede Udfald ved denne Ret. - En Skrædder anmeldte en Morgen i afvigte Sommer for Politiet, at der hos ham befandt sig en Person, der udgav sig for Student og som, imod sit eget skriftlige Beviis samt Conferentsraad Ørsteds Caution, vilde have endeel Klæder, leverede paa Credit, men at Anmelderen havde fattet Mistanke om at dette ikke forholdt sig rigtigt. Da Politi=Assistenten i den Anledning forhørte Personen, tilstod hans hvo han var, og at han havde efterskrevet Conferentsraad Ørsteds Navn under den til Skræderen leverede Caution, hvorved han vilde have skaffet sig Credit for nogle Maaneder indtil han kunde faae Penge, hvilke han ventede fra sin Familie paa Island. Ved de optagne Forhører skal det have viist sig, at denne Tilstaaelse indeholdt Sandhed. Hof og Stadsretten dømte ham derfor, som ovennævnt, efter D. L. 6-18-6; men den Tiltaltes Defensor for Høiesteret bestred denne Doms Rigtighed ved at paaberaabe Budet i Forordningen af 26de October 1804 5 7. at der ingen Slags Undersøgelse maa anstilles og ingen Sag antages enten ved Domstolene eller Forligelsescommissionen angaaende Gjeldsbreve eller andre lignende Forpligter, der af Umyndige eller Mindreaarige maatte være udstædte, uden at vedkommende Foresattes Samtykke dertil er bleven meddeelt for Notarius publicus eller Øvrigheden. Paa Grund heraf paastod han de optagne Forhører og den afsagte Dom kjendte uefterrettelige. Da Høiesteretsdommen blev overeensstemmende med denne Paastand, er det antageligt at den ogsaa har bifaldt Defensors Argumentation. Det bemærkes, at den for Tiltalte beskikkede Defensor var Hr. Høiesteretsadvocat, Liebenberg. (S. Bl.) Meyerbeers Robert af Normandet, vedbliver i vort Skuespilhuus at fremkalde en Meningskamp, der alt er stegen til en ualmindelig Grad af Heftighed paa begge Sider. Bed denne Operas Opførelse (3die Gang) i Aften, syntes begge Partiers Stemmegivere at have samlet sig i en langt større Mængde end sidst. Ved selve Forestillingen (under hvilken, som bekjendt, Mishag ei maa yttres paa anden Maade end ved Hyssen, blev næsten hvert Nummer optaEget med stærk Applaus og Braveraad, kun ved nogle enkelte tydede nogen Hyssen paa at en anden Mening ogsaa vilde gjøre sig gieldende; Jfr. Zrza feirede denne Aften, i Jsabel, las Partii, endog en sjelden Triumph, idet at hendes Fordrag af Cavatinen i fjerde Att optoges med et fem til sex Gange gjentaget enthusiastisk bifald. Men neppe var ved Stykkets Slutning Dækket rullet ned, før den disharmoniske Lyd af Piber brød frem fra flere Kanter af Huset, og trængte igjennem de stormende bifalds-Yttringer. Kampe blev nu almindelig: Loger og Parket, Parterre og Gallerie toge Deel i den; det var snart ikke længer muligt at skjelne nogen enkelt Lyd eller noget Raab i den døvende Tummel, og selv de tre stærke Slag paa Gongongen (under hvilke Dækket atter er oprullet) vare ikke istand til at dæmpe Gemytternes Forbittrelse, der, hvis i Politiet nu havde gjor fin Authoritet gieldende, efter de truende Aspecter, som paa flere Kanter viste sig, sikkert vilde have endt med en Nævekamp paa Smagens Forum. - Det er mærkeligt, at den eneste Opera, man her tidligere har hørt af samme Componist, Romilda og Constance, der for 11 Aar siden i 1822. opførtes i Anledning af Hs. M. Kongens Fødselsfest, fremkaldte ikke mindre støiende Scener i Skuespilhuset.