Berlingske Tidende, 1809-04-03
Hertug=Regentens første Proclamation, dateret Stockholms Slo den 13de Mars 1809, lyder saaledes : Vi Carl af Guds Naade, Arvefyrste til Sverrig, de Gothers og Venders a., Hertug af Sødermanland, Storadmiral &c., giøre vitterligt: at eftersom Hs. Kongl. Majestæt er ved de indtrufne Begivenheder sat ud af Stand til at bestyre Rigets Anliggender, have Vi som den nærmeste og eneste fuldmyndige Descendent af den kongl. Familiefundet os foranlediget til at overtage indtil videre Regieringen som en Rigsforstander, hvilken Vi med den Høiestes Bistand skulle før saaledes, at Riget kan gienerholde indvortes og udvortes Ro og den længe standsede Handel og Næring gjenoplives, hvorved det er Vort urokkelige Forsæt, efterat have gjort Begyndelse til fornævnte Grundlag, at overlægge med Rigets Stænder og de øvrige Forholdsregler, som skulle forberede det svenske Folks Fremtids Velfærd. Vi byde og befale derfor herved samtlige Rigets Jndvaanere, Krigsmagten til Lands og Vands samt Embedsmænd af alle Grader, at vise Os den Troskab og Lydighed, som vor rene Hensigt og deres ege Vel i nærværende Tid uindskrænket fordre: befalendes Eder alle synderligen og naadigen i den almægtige Guds Varetægt. Stockholms Slot den 13de Marts 1809. Carl. C. Lagerbring. Derpaa bekiendtgjortes under 14de Marts, at Rigets Stænder skulde sammenkaldes, hvilket skeete ved følgende Proclamation : Vi Carl o. s. v. tilbyde Eder, det svenske Riges Stænder, Grever, Friherrer, Ærkebiskop, Ridderskab og Adel, Geistlighed, Stæder, nes Borgerskab og Menigmand vor synderlige Gunst Naade og Bevaagenhed med Gud den Almægtige. Da Vi efter Vor under 13de d. M. udfærdigede naadige Kundgiørelse har til et elsket Fædrenelands Redning fra uundgaaelig Undergang funden Os foranlediget til at overtage indtil videre Rigsbestyrelsen i Egenskab som Rigsforstander, saa have Vianseet det af største Vigtighed at overlægge med Riget Stænder og de nødvendige Forholdsregler til at bevirke det svenske Folks Fremtids Vel. Vi byde og befale derfor herved i Naade Eder, samtlige Rigets Stænder, at J til den Ende i næstkommende May Maaned indfinde Eder i Rigets Hovedstad Stockholm, samt at ikke alleneste Ridderskabet og Adelen derved behørigen holder sig efterrettelig den under 6te Junii 1626 af Høisalig Kong Gustav Adolph den Anden og Store, glvorværdig Jhukommelse, udfærdigede og af Vo Høisalig Hr. Broder, Kong Gustav den 3die, gloorværdig Jhukommelse, den 9de November 1778 fornyede og bekræftede Ridder, huus=Lov, men i Særdeleshed sammes 13de og 14de Paragrapher Bestemmelse og at desuden de andre Stænder, som efter Sadvanpleie at sende Befuldmægtigede og Deputerede, saadant behøriger iagttage paa den Maade, at af Præstestanden maa indstille sig Ærkebiskoppen, Biskoppen for ethvert Stift, Pastorprimarius i Stockholm, tilligemed saa mange af ethvert Stift, som sædvanligen pleie at indfinde sig, og fra de øvrige Stænder saamange som sædvanligt har været, alle forsynede med de behørige Fuldmagter, paa det Vi da kunne giør, en Begyndelse til Rigsdagen, samt efter dens lykkelige Tilendebringelse hiemsende Eder hver til sit igien; hvilket J alle hver og een have hørsommeligen at rette Eder efter. Og ere Vi Eder samtligen i Naad og Gunst bevaagen; befalendes Eder i øvrigt synderligen og naadigen i den almægtige Guds Varetægt. Stockholms Slot den 14de Marts 1809. Carl. M. Rosenblad. Proclamation til Folket af 15de Marts er allerede indrykket i Stats tiden Nr. 30. Billaget dertil var følgende : Proclamation. Et betydeligt Antal Krigsfolk have grebet til Vaaben, for at nærme sig Hovedstaden, og gienskienke vort fælles, nu ulykkelige, adsplitrede og døende Fædreneland Freden. Da enhver Medborger indseer, at vore Hensigter stemme med Samvittigheden og Ærens Bud i et hvert dydigt Bryst, saa kunne vi ikke tage Feil af den faste Overbeviisning, at vor uforfærdede Jver vil understøttes og billiges af hver Mand, som elsker sit Fædreland, ikke mindre af alle vore Vaabenbrødre end af hver ubevæbnet Medborger. - Hvilke ere da vore Hensigter, Vi have givet hinanden Haanden paa, at Rigets Fædre og Lovgivere skulle faae Frihed til, under vore Vaabens Beskyttelse at sammentræde, forat overlægge og beslufte, angaaende det lidende og snart ødelagte Fædrenelands Anliggender. Vi have rakt hinanden Haanden paa, at for deres Fødder nedlægge de Vaaben, som vi greb for deres Frihed; uforfærdede Krigsmænds samlede Sværd skulle siden danne omkring de svenske Lovgiveres Forsamlingssal en Skytsmuur, som ingen Voldsmagt er i Stand til at bryde. Vi have givet hinanden Haanden paa, at Død og Ødelæggelse skal treffe hver den, som endnu vil forlænge Sverrigs Lidelser, enten det er udenlandsk Magt eller indenlands Voldsmand. - Sverrigs tydske Lande ere faldne i Fiendens Haand; Finland, denne Fødestave for det tappreste, ædleste Folk, er erobret at Fienden. Vi have rakt hinanden Haanden paa, at ikke en Fodbred, mere af vort svenske Fædreland skal falde i fiendtlig Haand. Sverrigs Biergværker og Handel ligge øde; det unge Mandskab er bortreven fra Jordbruget for nogen og nedværdiget at blive et Rov for Sygdom og Død; Jordbrugerens Byrder og Besværligheder ere saadanne, at han med al sin Taalmod ikke længere formaaer at bære dem; udsuende Skatter ere krævede uden Skaansomhed; Afmagt, Elendighed og Forstyrrelse gribe daglig omkring sig paa en skrækkelig Maade. Vi have rakt hinanden Haand paa, at Landets Fædre og Vise skulle faae Frihed til, at gienstifte Held, Velstand og Lov og Ret i Fædrenelandet. Maatte de høiere og lavere Stænder ligesom Vi, modigen og fortroligen række hinanden Haand paa, at Fædrenelandet skal frelses, deres Enigheder Rigets Styrke; deres Uenighed er Undertrykkerens Fremgang. - Maatte Sverrigs Fædre og Vise snart tilbyde Sverrigs Naboer Fred og Fortroelighed, og maatte dette Tilbud være ledsaget af den Forsikkring, at hver Spensk heller lader sig begrave under den svenske Jord, end han seer sit Fædrenelands Selvstændighed nedbrudt eller opløst!