Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1834-12-10
at Overhuset forkaster denne Reform, man forudsaae derfor en Forandring, og Hs. Maj. Kongen besluttede at forebygge en Collision, ved at vinde Lordernes Huus for sig, og opløse Underhuset, da han haabede ved Overhusets Hielp, at regjere hans Undersaattere, og ikke ved Underhusets Stemme, som har valgt, for sig selv. De der troe, at de Torries kunne have forandret deres Anskuelser, og erklære sig for Reformen feile, thi de kunne ikke fragaae deres Anskuelser og eengang antagne Principer; Hertugen kan ikke, som Cantsler for Oxford, blive Reformer, hvorved han tillige ville lægge sig ud med hans Tilhæng: den høie Geistlighed, altsaa er enhver Fremgang, til det Bedre, standset for Folket, Med Hensyn til den udenlandske Politik, da ere Følgerne uberegnelige, hvis at Hertugen af Wellington og Torripartiet, vil hylde de samme politiske Grundsætninger de forhen havde fulgt: Det var det mellingtonske Ministerium (som førden ædle Grey kom til Statsroret) hemmelig understyttede Usurpateuren Dom Miguel, og opretholdt dette skjendige Skrækkesystem i Portugal, hvorved saamange tusinde bleve ulykkelige, og dets ædleste Mænd, deels bleve henrettede, og deels maatte flygte fra deres Fædreland, medens fanatiske Munke og leiede Mordere og Angivere triumpherede. For Portugal kan vel ikke et Torri-Ministerium mere blive saa uheldsbringende, da Regjeringen der er ordnet, og Engeland har anerkjendt samme; men skulle det være sandt, at Hertugen af Wellington i et Brev til Don Carlos skal have lovet at understytte denne, da kan det blive slemt nok for Spanien. Og hvor uheldsbringende synes ikke det wellingtonske Ministerium at være for Belgien. Hertugen af Wellington har altid været paa hollandsk Partie, og søgt at befordre den hollandske Jnteresse, og at man ogsaa gjør Regning derpaa, sees deraf, at der skrives fra London, at man med det Første ventede Prindsen af Oranien dertil, ligesom ogsaa at den russiske Grev Orlow i et overordentlig Anliggende ventedes til Londen. Skulle da Belgien blive angrebet paa Nye af Holland, maae Frankerig tage Partie, og da er en almindelig europæisk Krig for Døren, og det kommer da an paa, om Kong Ludvig Philip ikke vil angre, at have forladt sig for meget paa Engeland, og at det franske Kabinets Politik, har været saa passiv og eftergiven med Hensyn til de store Magters politiske Planer. - Men vist er det, at Frankerig siden Revolutionen, ikke har været i en hældigere Stilling til at begynde en Krig, da det har lykkedes den franske Regjering, at befæste Monarkiet, og bringe Orden og Rolighed tilveie overalt, medens Frankerig paa de fleste Kanter er omringet af Allierede, mod Norden er dets Grændse tildeels dækket af Belgien, mod Østen har det Schweitz, og mod Syden Spanien, det er altsaa fornemlig fra Tydskland det kunne vente et Angreb, men Frankerig har ogsaa et mægtigt Partie der, hvor Gjæringen giver dets Fyrster nok at tænke paa; hvortil kommer at Frankerig staaer stærk rustet, og at Franskmandens Element er Krig; han foragter Døden, og er paa første Vind færdig til at gaae i Jlden, Jmidlertid er det dog for Fredens Opretholdelse, en trøstende Efterretning, i Fald det bekræfter sig hvad Con rier belge melder fra Brussel under 2den Decbr. og som der forsikkres af paalidelige Kilder, at nemlig den første Handling, som Hertugen af Wellington har foretaget sig, efter at have aflagt Eed som Minister, var at afsenden Coureer til Kongen af Holland, for at lade ham vide, at det var det nye engelske Cabinets bestemte Hensigt, med Hensyn til de udenlandske Anliggender, at følge den af det forrige Ministerium antagne Rettesnor, lignende Noter skulle være afskikkede til Paris, Madrid, Lissabon, Frankfurth, Berlin, Wien og Constantinopel. (Redact.)