Ribe Stifts Adresseaviser, 1842-10-26
Ved et paa Assens Raadstue d. 24. Juni 1841 foretaget Valg paa en Borgerrepræsentant erholdt Kammerraad og Amtsforvalter Bentzon sammesteds de fleste Stemmer; men efterat Valget var tilendebragt, fremsatte Feldberedermester P. B. Hansen, en Protest imod dette Valg, hvilken Protest væsentligen grundede sig paa, at Bentzon formeentligen uretteligen var i Besiddelse af nogle af Byens Jorder, og derfor ikke behørigen kunde paasee Communens Tarv. Nogle flere tilstedeværende Borgere, protesterede ligeledes imod Valget, men ved Valgbestyrelsens samme Dag afgivne Kiendelse forkastedes den nedlagte Protest J Anledning heraf indgav en af de protesterende Borgere, Snedkermester Peter Christian Lund, et Andragende til Cancelliet, underskrevet, foruden af ham selv, af 6 andre Borgere, hvori de yderligere udviklede og gjentoge den over det trufne Valg fremførte Besværing. Da to af de Underskrevne, næmlig Hans Sørensen og L. P. Lund, imidlertid senere for Agent Bruun skulde have yttret, at de ikke havde underskrevet bemeldte Andragende, samt at deres Navne imod deres Vidende og Villie vare blevne satte under Samme, og Communalbestyrelsen i sin over Andragendet afgivne Erklæring havde anført dette, blev der af Stiftsøvrigheden, givet Procurator Knudsen Ordre til, i denne Anledning at optage et foreløbigt Forhør, efter hvis Slutning Snedkermester Peter Christian Lund beordredes tiltalt for Falsk, ligesom ogsaa Procurator Knudsen constitueredes til at paakiende Sagen. Endskjøndt det nu ved Forhørerne oplystes, at alle de hvis Navne fandtes under Andragendet til Cancelliet, om de end ikke egenhændig havde underskrevet Samme, saa dog vare fuldkommen bekiendte med Jndholden og havde forlængst befuldmægtiget Tiltalte, deres agtede Medborger," til at indgive det paa deres Vegne, ligesom de i Et og Alt ratthaberede det; saa kom Proc. Knudsen dog, igjennem et Raisonnement, over hvilket Defenfor for Overretten ikke har villet levere nogen Commentar" af Frygt for ikke at kunne vedligeholde den nødvendige Alvor, " alligevel til det Resultat, at idømme den Tiltalte, efter Analogi af Lovgivningens Bestemmelser og falsk Underskrivt, en arbitrair Straf af 2 Gange 5 Dages Fængsel paa Vand og Brød. Den Domfældte erklærede Appel og Overretten frifandt ham, dog med Paalæg af Actionsomkostningerne. Procurator Knudsens Behandling af Sagen er i Overrets=Dommens Præmisser censureret saaledes: "Skjøndt Overretten, ikke kan Andet, end at misbillige den af Sættedommeren under Sagen brugte Fremfærd, findes dog efter Omstændighederne ikke tilstrækkelig Anledning til at drage ham til Ansvar." Denne Procurator Knudsens "Fremfærd, der nu af Fædrelandet er bragt til offentlig Kundskab, bestod i, at da Tiltalte i Forhøret d. 29. Jan sidstle nægtede at besvare det ham forelagte, Sagen aldeles uvedkommende Spørgsmaal, hvem der havde reenskrevet" det omspurgte Andragende, yttrede Dommeren, at han nok skulde curere ham, og lod ham derpaa, uden at det forinden tillodes ham at gaae hjem og beskikke sit Huus, belægge med personlig Arrest, ikke i Borgerarresten, men i et af de mørkeste Huller ud til Raadstuegaarden, hvor tvende for Tyveri indsatte Personer bleve udtagne, for at give ham Plads. Paa denne sin Arrests syvende Dag blev Lund atter stillet for Forhør, og, da han vedblev sit Svar, at han ikke erindrede hvem der havde reenskrevet Andragendet, af Dommeren, under Paaberaabelse af Rescriptet af 23. Octbr. 1792, "decreteret 5 Dages Fængsel paa Vand og Brød." Tiltalte blev nu virkelig hensat paa Vand og Brød, men dog ikke længere end til den følgende Dag, da han nu udsagde: "at Andragendet var skrevet i Odense af en Person, som han ikke kjendte eller vidste at navngive." Lunds Defenfor for Underretten androg nu hos Stiftamtet paa, at Sagens Paakiendelse og videre Behandling maatte overdrages en Anden i Knudsens Sted, uden at dette dog blev bevilget. Den Tiltalte, der er bleven behandlet, eller rettere sagt, mishandlet, paa denne Maade, er Huus- og Jordeier, Hovedet foren talrig Familie, har ikke blot ingensinde været criminaliter dømt, men der er endog i 3 under Sagen af forskjellige Embedsmænd og Borgere i Assens fremlagte Attester om ham bevidnet: "at han er en redelig, retskaffen og uegennyttig Borger." "Fædrelandet har omtalt denne Sag saa udførligt, ikke blot fordi det er Pressens Pligt i Tilfælde, som det foreliggende, at tage sig af den Forurettede, men ogsaa for at bidrage Sit til, at Sagen maa blive underkastet Landets øverste Domstols Paakiendelse; thi det kan ikke paatvivles, siger bemeldte Blad, at Høiesteret ved, i Henhold til sine tidligere Præjudicater, ikke blot at misbillige, men at mulctere Procurator Knudsen vil give ham og andre Underdommere, der kunde være tilsinds at bruge en lignende Fremfærd, en Belæring om, og Folket en Bekræftelse paa, at, efterat den senere Lovgivning har hævet den Skamplet paa vor Justits, der hvilede paa Samme, næmlig den saakaldte skarpe Examination i Stokhuset, skal Tortur ikke være tilladt. (Rd. A.)