Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-10-05
Jndenlandske Efterretninger. J Augsb. Allg. Zeit." af 21de f. M. meddeles i et Brev fra Bryssel af 15de September en Beretning. om en oprørende Behandling, som i denne Stad, er overgaaet en dansk. Statsborger, og som indeholder al Opfordring for vort udenlandske Departement til at vise hvad det har at betyde som Middel til at forskaffe Medlemmer af den danske Stat Opreisning for den brutale Behandling, der møder dem i et fremmed Land. Brevet lyder saaledes: "En høist paafaldende Adfærd af det herværende Politi vækker stor Opsigt, ikke blot blandt de herværende Tydske, men ogsaa blandt de indfødte Jndbyggere. En høist agtværdig tydsk Læg fra Holsteen, en Mand af moden Alder, som paa en Fornøielsesreise til Paris iforgaars Aftes kom hertil Bryssel paa Jernbanen, blev paa Banegaarden anfalden af en spansk Dame, som paastod at være bleven bestaalen af ham. Da han ansaae hende for forrykt, brød han sig ikke stort derom, men blev, efterat han havde skaffet sine Effecter op paa Omnibussen, paa hendes Forlangende arresteret og visiteret i et Locale i Vane gaarden. Man fandt hos ham en meget betydelig Sum Reisepenge i andre Myntsorter, end dem Klagerinden, havde opgivet, og hans Pas at være i fuldkommen Orden. Men da Spanierinden paastod, at han havde overgivet det Stiaalne til en Kammerad, der var kjørt til Hotel de Saxe, begave samtlige Deeltagere sig derhen og en tilkaldet høiere Politiembedsmand visiterede anden Gang den Anklagede paa Legemet, ligesom ogsaa den foregivne Kammerad, en Borger fra Hamborg, og dennes Effecter. Det viste sig, at den Beskyldte var i Besiddelse af ubegrændsede Creditbreve paa de anseeligste Huse i Paris og London. Eieren af Hotel de Saxe, Hr. Kervand=Obermeyer, tilbød sig og andre brysselske Borgere til at gaae i Caution, og bad, da dette ikke blev antaget, i det Mindste at maatte give den Anklagede Spise, da han, der hele Dagen havde kjørt paa Jernbanen, endnu ikke havde havt Tid til at holde noget Maaltid. Ogsaa det blev afslaaet, den Anklagede bragt paa Politikammeret, hvor et retlig Forhør optoges, og Lægen, som man i Begyndelsen slet ikke vilde lade komme til Orde, derpaa virkelig ført i Fængsel. Han havde begjært, at Klagerinden ligeledes skulde arresteres -men forgiæves; han forlangte Papiir og Blæk, for at skrive til sin Gesandt, han fordrede Spise, fordi han den hele Dag ikke havde nydt noget – men forgiæves, man svarede, at i Fængslet vilde han finde Alt dette og tillige et godt Værelse. En af de to Underbetjente vilde nu paalægge ham en Lænke, men deraf blev dog ikke noget, da han med Magt modsatte sig. J Fængslet modtoges han af en af Fangevogterens Karle, der førte ham ind i et Kammer uden Vinduer, og da den Fængslede, der endnu noget at spise, vilde tænde sig en Cigar, slog Kar ham den ud af Haanden, blæste Lyset ud og sagde, at han imorgen tidlig kunde faae noget at spise, og forlod ham. Først henimod Midnat kom Fangevogteren selv og bragte ham et Smørrebrød og Vand i en ureen, itubrukken Krukke, saa at han uagtet sin Tørst dog ikke kunde beslutte sig til at drikke deraf. Med Møie trængte næste Morgen Gjæstgiveren, i Hotel de Saxe ind til ham, forskaffede ham et bedre Værelse og Skrivertøi, har derhos selv den Fængsledes Brev hen til den danske Gesand, Ridder v. Coopmans, og besøgte ligeledes flere af den belgiske Administrations høiere Embedsmænd for i det Mindste at bevirke en hurtig Afgjørelse. Jøvrigt erholdt den Arresterede først Kl. 10 Vand at drikke i et Glas og Frokost. Allerede en Time derefter kom den danske Gesandt selv ind i Fængslet og lovede sin kraftigste Hjelp, ligesom man ogsaa nu tillod Værten i Hotel de Saxe at sende Spise, Viin og Sengklæder, hvorved der af Vinen maatte betales 2 Fr. i Proppepenge. Først næste Morgen Kl. 10, blev i Gesandtens Overværelse i Generalprocureurens Bolig optaget et nyt Forhør, og Kl. 3 om Eftermiddagen den Fangne frigiven. Det viste sig, at Spanierinden, havde afgivet positivt falske Udsagn, og den Proces, som Hr. N. sandsynligviis nu vil anlægge imod hende, hvis hun ikke skulde være afreist, maa bringe for Dagen om hun overhovedet har været i Besiddelse af den angivne Sum 800 Frs. At der ikke er nogen Retsgrund til Klage imod Arresteringen selv er klart (?), men hvorledes forholder det sig med Underbetjentenes Adfærd, Hr. N. havde glimrende Anbefalinger og Creditbreve, Værten i hans Hotel har drevet hans Sag med al Jver, og Gesanndten har interveneret saa rask og vakkert som muligt. Hvorledes vilde det være gaaet, naar ikke derved den høieste Politiøvrigheds Opmærksomhed strax var bleven henvendt paa ham, og hvad har, hvor saadan Raahed hos den offentlige Sikkerheds laveste Embedsmænd er mulig, en Fremmed at vente, der maaskee ikke har brillante Creditbreve, ingen tjenstvillig og menneskekjærlig Vært, og hvem man negter Retten til paa staaende Fod at henvende sig til sin Gesandt?" – Denne Begivenhed kan da vel ikke hengaae uden Videre, Vi ville vel faae at see, hvad der fra dansk Side vil blive foretaget til at lære Politiet i Bryssel at behandle danske Statsborgere paa en menneskelig Maade. (Kbhpst.)