Viborger Samler, 1840-12-31
Tydskland. Udtog af en Skrivelse fra Mannheim af 18de Decbr. Jfølge de nyeste Efterretninger kan man vel antage, at det orientalske Spørgsmaal er saa godt som afgjort, men den Gjæring, Julitractaten har fremkaldt i Frankerig, de slemme Lidenskaber og Begierligheder, den der har antændt, ere ikke qvalte; de krigerske Rustninger, nærmest og øiensynligt fremkaldte ved Forviklingerne i Orienten, ere ei standsede; meget mere bibeholdes de, og fortsættes med Plan og Bestemthed, Derfor kan kun en overfladisk Bedømmelse af de politiske Forhold antage, at Faren er hævet og ryddet af Veien; den mere dybtskuende Politiker vil ikke hengive sig til Sorgfrihed, men fæste et skarpt Blik paa den nye betænkelige Side, den nuværende Tilstand fremviser for Frankerigs Nabolande. Saalænge Striden fandt Sted i Orienten, kunde Frankerigs Bevæbning kun gielde de sig af denne Kamp udviklende Chancer eller revolutionaire Formaal. Men nu, da hiin Kamp er udfegtet, da "Revolutionens Søn, er falden, da Propagondens Udraab er henveiret, hvad betyde da hine Rustninger, hvortil skulle 500,000 Slagfærdige Krigere anvendes, - Ved har Kamrenes sunde Sands paa en rigtig Maade bedømt hine Forslag af Thiers, at storme, naar Vaaren indtræffer, med 900,000 Md. frem imod Europa, at aabne Krigen tilsøes og tillands, at hugge løs til høire og venstre Side, for, som det hedte, at vaske Frankerige Ære reen; – men denne sunde Sands har dog ikke kunne hæve sig til den Erkjendelse, at det dybe Saar, der er tilføiet Frankerig ved een af dets egne Sønners Snildhed og Troløshed, kun kan lægges paa den langsomme normale Maade, at den tabte moralske Vægt kun efterhaanden kan gjenvindes ved at indtræde i det europæiske Fyrsteraad, og ved i dette at lægge for Dagen et aabent og loyalt Forhold, samt at materiel Jndflydelse kun kan gjenoprettes ved paa ny at knytte de Alliancer, Liighed i Jnteresser frembyde. Guizots Tale i Pairskammeret, Dupins, skjøndt i Formen forfeilede, Udkast til Adressen hentydede paa et saadant System. Men dermed kunde den franske Forfængelighed og Utaalmodighed ei stilles tilfreds, som Rettesnor foreskreves den franske Regjering, og antoges af den: 1) Vedbliven i den isolerede Stilling; 2) bevæbnet Fred og 3) Fuldstændiggjørelsen af Rustningerne indtil 500,000 Md. hvilket Antal Marschal Soult har erklæret at være tilstrækkeligt til at byde alle Begivenheder og Tilfældigheder Spidsen. Saaledes væbnet, med Trods i Blikket og Harme i Hjertet, skal man først oppebie, og dernæst gribe det gunstige Øieblik, for at rehabilitere Frankerig, og atter tilkæmpe det den nødvendige Jndflydelse i Verdensanliggenderne, det er efter franske Begreber: begrunde Frankerigs Overvægt. Det er ophøiet over enhver Tvivl, at Frankerigs Politik for den nærmeste Fremtid skal og vil være af en saadan Beskaffenhed. Og denne Frankerigs Stilling er det, man foreholder os, forat vugge Tydskland i Rolighed, for at inddysse den vakte Folkestemning, og opgive de begyndte Rustninger. – Som politisk Viisdom stemples følgende Sætning: "Da man har stillet urokkelig Rolighed imod Thiers's krigerske Rodomontader, saa tør man ikke besvare med Rustninger Guizots Fredensord, ikke lægge Vanskeligheder i Veien for denne Statsmands usikkre Stilling, ikke endnu mere ophidse Stemningen imod ham. Men betænker man da ikke, at den kampfærdige Hær, Marschal Soult vil faae opstillet til Foraaret, truer med langt større Fare end Thiers's og hans Journalisters knyttede Næve, Klogskab byder at bedømme enhver Regjering efter dens Handlinger, ei efter dens glatte Ord; faare Ord gielde her saa meget mindre, som man veed, at den nuværende franske Regjering ikke kan, hvad den vil. Antager man endog, at Frankerig oprigtig ønsker Freden, saa vil det desuagtet ikke mindre en overveiende Jndflydelse. Og hvilket Sprog vil det da ustraffet i sin nuværende Stemning og veludrustet kunne føre ved enhver Anledning, ligeoverfor de andre Stater, der endnu ere i Fredstilstand, og sine forholdsmæssig værgeløse Naboer, Derhos kan det stedse forsikkre, at det alvorlig ønsker Freden, og Denne vil ogsaa stedse kunne opretholholdes, naar man kun vil opfylde dets Villie. Men vil man længe kunne finde, sig i en saadan Tilstand, der truer med større Fare end Hunkiar=Skelessi og Beirut Byder ikke den simpleste Forsigtighed, hurtig paa en eller anden Maade at gjenoprette Ligevægtsforholdene – enten ved at afvæbne Frankerig eller ved at lade de truede Stater ruste sig efter samme Maalestok, som Franterig har fulgt, Derfor tage det tydske Statsforbund sig Udi Agt, Saalænge Frankerig staaer under Vaaben, tør Tydskland ei overlade sig til nogen illusorisk Rolighed, og skulde Tydsklands Modrustninger føre til alvorlige Forviklinger, da kan Ansvar kun ramme den Stat, der først stred til krigerske Demonstrationer.