Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-09-21
Portugal. Paa det umiskjendeligste banes nu Veien for Absolutismen. Et Besøg hos Enkedronningen, som for nogle Maaneder siden havde været en Forbrydelse, er nu den sikreste Anbefaling til Æresposter, og ingen Hofmand forsømme at gjøre sin Opvartning paa hendes Residents Queluz, der er beliggende midtveis imellem Lissabon og Cintra. Ved deres Lovtaler over Saldanha have flere Journalister, paadraget sig Regentindens Mishag, og alle Censorer i Lissabon og Oporto ere afsatte, fordi de ikke have udslettet hine Artikler. Til almindelig Bedrøvelse har den saa yndede General Sampaio nu og faaet sin Afsked som Gouvernør i Provindsen Estremadura og Kommandant i Hovedstaden, og General de Caula (forhen Kommandant i El vas) er udnævnt til hans Eftermand paa førstnævnte Post. J en Afskedsskrivelse til sine Underhavende formaner Sampaio dem til Kjerlighed og Troskab imod deres høie Souverain, Don Pedro IV, imod det konstitutionelle Charte, som Hs. Majestæt har behaget at give Os og Vi have besvoret, og imod Regentinden, Hs. Majestæts eneste og legitime Repræsentantinde i dette Rige. Den af Oportos Forsvar saa fortjente GeneralStubbs ankom den 31 Aug. med Dampbaaden til Lissabon. Paafaldende var Kontrasten ved hans Afreise og hans Eftermands, Grev Villaflors Ankomst til Oporto. Den Sidste bød Jngen Velkommen, medens Stubbs ledsagedes ombord af en uhyre, Folkemængde hvis Vivatraab gjenlød, saalænge Skibet kunde øines. Men andre Tider andre Skikke, netop det, at han var Borgernes og Konstitutionens Ven, er nu hans Brøde, og Man mener, at det endog vil lykkes hans Fiender at faae ham draget for en Krigsret. Ved Grev Villaflors Forflyttelse til Oporto har Regentinden, som den 27 Aug. er med sin Søstre ankommet til Palaiet Ajuda, opløst Operationshæren. Jstedetfor et Pas til Rio, som Saldanha havde forlangt, har Man tilbudet ham et andet til Frankerig, eller Engelland; men det har han afslaaet og erklæret, at ville blive i Portugal, for at indtage sin Plads som Deputeret ved Kamrenes Aabning. Det eneste Haab, de Konstitutionelle endnu have tilbage, er at den brittiske Regjering ikke skulde blive saa ligegyldig Tilskuer ved al den Forvirring, som Don Miguels Tilbagekomst muligt vil bringe over Landet. Men hertil er kun en svag Udsigt, hvormeget Times end anstrænger sig, for at vise det Urimelige i Moniterens sidste Raisonnement (S. 545), og spørger, om Man da ikke troer, at Don Miguel, Trods sit Løvte, vil nedbryde, i sin Broders Værk, Ved Moniterens Udbrud og Frei dens Bevaring spørger Times videre, om Thuilleriernes Hof da vilde begynde en Krig mod Don Pedro som Konge i Portugal, hvis han ikke overlod Don Miguel Regentskabet, Oversendelsen af de brittiske Tropper til Lissabon, hedder det, søgde Hr. Canning paa alle Maader at undgaae; men den bourbonske Kong Ferdinand vilde ikke lade sig raade, men angribe Portugal, der intet Ondt havde gjort ham. Spørger Man, hvad de brittiske Tropper skulde i Portugal, naar Don Miguel kommer til Regentskabet, da svare Vi, Jntet, saafremt han regjerer efter sin Overherres Forskrift; men efter Huset. Bourbons Grundsætninger faaer Tingen et andet Udseende, og Svaret maa da blive det samme som de franske Tropper i Cadix, Barcellona &c. hele fire Aar efter Spaniens Besættelse. Alle Legitimitetens Venner ere enige om, at den Grund, som Frankerig anførte for Jnvassionen, ikke mere finder Sted. Efter deres Paastand er Spa nen jo roligt, Carlisternes Opstand blot digtet, Ferdinand tilbedet og det konstitutionelle Partie reent tilintetgjort. Hvad skulle følgelig de franske Tropper i Spanien? Monitøren tilstaaer jo selv, at det blotte Ord Charte ingen Vandskræk kan forvolde i Spanien, og Ordet kan det vistnok heller ikke, men vel Tingen. Hvorfor skulde Man overalt gjøre Spaniens Rømning afhængig af Personernes Omvexling i den portugisiske Regjering, naar Man ikke dermed tilsigtede en Omvexling af dens Grundsætninger. Der gaves endnu ingen portugisisk Konstitution, da Spanien blev besat 1823. Paa den franske og engelske Okkupation er en himmelviid Forskjel, Jngen truer Frankerigs Bundsforvante, men Engellands blev angrebet og trues endnu at J samme Aand taler den franske Koureer og Handelsjournal, hvilken sidste mener, at Monitøren denne Gang har overdrevet Kunsten, at ville finde Alt skjønt; thi hvi skulde Chartets Fiender fryde sig saa meget, naar det virkelig var Dor Miguels Plan at opretholde sin Broders Værk, Af en langt anden Grund er Moniterens Artikel ikke heller Quotidienne tilpas, der ikke kan taale, at see en uafhængig Nation som Portugal under en Forfatnings Aag, eller Don Miguel bundet til Chartet, ligesom den ogsaa misbilliger Moniterens Vink om Sydamerikas Uafhængigheds Erkiendelse ved Spaniens Rømning, aldenstund en Bourbon sidder paa den spanske Trone. J sin Glæde over alle de gode Følger af Cannings Død udbryder den: Don Miguel kommer, Medlemmerne af det Urgelske Regentskab faae atter Plas i Ferdinands Raad, en uimodstaaelig Magt river Os med sig, saa mange af Europas gamle Indretninger leve op paa nye Menneskene ville vorde i stærke, naar de hengive sig til denne Bevægelse. Alle disse saa forskjellige Antagonister svarer Monitøren, under Eet, at den er aldeles upartisk og ophøiet over eensidige Anskuelser.