Viborger Samler, 1844-01-06
For nogen Tid siden var der Bal i Borgerforeningen i Haderslev. Bed Bordet udbragte de allestedsnærværende Nordaldingier deres Lieblings-Toster. En ung Mand fra Kjøbenhavn, der var bleven indført som Gjæst, sad ved Bordet i rolig Samtale med sin Dame, og troede ikke at være forligtet til at tage Notis af disse Traster. Efter Bordet kommer imidlertid en stor Skoledreng, som Faderen, en vis Herredsfoged og Ridder, havde bragt med paa Ballet, ind i Dandsesalen, og opfordrer den Fremmede til at følge med sig ud i Gaarden, hvilket ogsaa skeer. Ude i Gaarden erklærer Drengen, at han er Secundant for en polytechnisk Candidat B., som havde udbragt een af de nordalbingske Tvaster, og at den Fremmede maatte vexle Kugler med denne paa 10 Skridt, næste Morgen, fordi han var bleven siddende, da B. udbragte sin Toast. Forbauset over denne Anmodning, føres den Fremmede af den haabefulde nordalbingske Ung ling tilbage til Huset, ind i et afsides liggende Værelse. Her omringedes han af en heel Flok, hvoriblandt nogle Baldirecteurer, Advocat S., Herredsfoged K., B. og andre lignende Subjecter, under Skrig og Skraal saaledes, at han ikke kan flippe fra dem. Her overøses den fremmede Gjæst med Uartigheder, fordi han ikke vil duellere paa Pistolen med B., og venter hvert Øieblik at blive traadt under Fødder og mishandlet. Man henter endelig Viin, tvinger den Fremmede et Glas i Haanden, skriger Hurra for Schleswigholstein, Alle drikke, og derpaa erklæres der ham haanligt, at han nu var fri, nu kunde han gaae Den Fremmede reiste næste Dag bort fra Haderslev, men førend han forlod Byen, blev han endnu udskjeldt og forhaanet paa Gaden af bemeldte Herredsfogeds Søn og dennes Cammerater, da de kom af Latin-Skolen. Dr. M. var som Directeur paa Ballet, og yttrede sin Glæde over, at den udenlandske Gjæst saaledes blev tracteret. Det var jo, efter nordalbingisk Talemaade, ein verfluchter, Dane, som insulteredes, og Saadant kan tjene andre Subjecter af samme Klasse til Advarsel om, ikke at vove sig paa noget nordalbingisk Bal. (Fædrl.)J en anden Beretning fra det Nordslesvigske hedder det ligeledes i Bladet Fædrelandet: "Pastor Nissen i Onsbye, en lille Pave, der har eet af de saakaldte fede Præstekald, med en 4 a 5000 Rbd. Jndtægt aarlig, slynger i den senere Tid sin Tordenkile fra Prædikestolen imod den "slesvigske Forening, og er ikke langt fra at sammenligne den med et Diævelens Værktøi osv. Pastor Petersen i Hoptrup, forhenv. Lærer ved Haderslev Latinskole, prædiker ligefrem om det danske Sprogs Undergang. Man har forbudt Skolelærere at reise til Skamlingsbankefesten, og man har paalagt Børnenes Forældre at anskaffe tydske Skolebøger. Alt dette viser, hvad man endnu, stolende paa Vedkommende, troer at kunne vove, Kongen og Folket til Trods", Det er bekjendt nok, hvilket Sammenhold der hersker imellem Almuen i Jylland, naar det gjælder om at gjøre Toldvæsenets Jnqvisitioner efter ulovlige Brændeviinstøier, paa Landet frugtesløse. Qvinder og Børn, Tyende, Vogne og Heste, Alt sættes i Bevægelse for at underrette Egnen i saa viid en Omkreds som muligt: Signaler – snart ved Skud, eller Trommeslag, snart, især i den sidste Tid, ved opsendte Raketer – udgaae til alle Kanter. Det er et i psychologisk Henseende mærkeligt Phænomen, at den jydske Bonde ikke vil overbevise sig om, at han handler urigtigt ved at udøve eller befordre det ulovlige Brændeviinsbrænden; kun heraf kan hiint Sammenhold imellem Almuen forklares. Skjøndt der herpaa haves utallige Beviser, er det dog, saavidt vides, uden Exempel, at døslige Handlinger, der tilsigte at gjøre Embedsmændenes Bestræbelser til Smugbrænderiernes Opdagelse frugtesløse, er gjort til Gjenstand for Domstolenes Afgjørelse fordi de saa sjeldent komme for en Dag. En saadan Sag er i denne Tid paakiendt ved Bølling Nørre-Herreders Politiret, og derpaa ved Ringkjøbing Amts Overpolitiret. Det var oplyst, at P. T. Oldager, da Toldvæsenet i Ringkjøbing, den 16de Mai f. A. indfandt sig paa Herredsfogdens Bopæl, hvor han havde Arbeide, af den Karl der kjørte for Toldvæsenet blev underrettet om Hensigten med dettes Ankomst, og derefter gik til Tiltalte Mette Nielsdatter, – efter hans Udsigende for at laane en Almanak, – og fortalte det med Tilføiende, at det var godt, om der kunde komme Bud ud i Sognet for at lade dem der det vide. Mette Nielsdatter begav sig strax til Abelone Nielsdatter, eller Homand, denne til Tiltalte Karen Smedegaard, denne til Tiltalte Nielsine Eiby, og denne atter til sin Mand, den ligeledes Tiltalte Villads Simonsen, i Nørgaard, alle med Anmodning om at skaffe Efterretningen videre, sidste reed strax til Lundenis og Albek Mølle, hvor han underrettede dem om hvad der var i Gjære. For dette Forhold kunde, efter Underrettens Formening, de Paagjældende ikke drages til Ansvar, navnligt fordi Jnqvisitionen ei gjaldt eller blev foretaget paa nogen af de Steder, hvor Anmeldelse skete. Overpolitiretten skjønnede imidlertid ikke rettere, end at den Virksomhed i Anledning af en Forbrydelse, som gaaer ud paa at unddrage Forbryderen Opdagelse og Straf, maatte under alle Omstændigheder ansees som en Lovovertrædelse; hvorfor Retten, da de Tiltaltes Tilstaaelse derhos fandtes at gaae ud paa, ikke at have villet bringe Efterretningen just til et bestemt Sted, men derimod omkring i hele Sognet, ikiendte En boer af dem, undtagen Jens Oldager (der ikke var overbeviist om at have opfordret Mette Nielsdatter til at befordre Underretningen ud i Sognet, men kun at have sagt, at det var godt om der kunde gaae Bud derud), en Mulct af 1 Rbd. til Amtets Fattigkasse.