Aalborgs Stifts Adresseavis, 1820-10-21
Indenlandske Efterretninger. J Collegial=Tidenden læses nu en udførlig biskrivelse over alt hvad som er foretaget med den Person, som i afvigte Julii Maaned gav Anledning til mange falske og besynderlige Rygter. Af hans Døbeattest og begge hans Forældres, samt andre hans Slægtninges og Bekiendtes, saavelsom hans egne Forklaringer er det oplyst: At hans fulde Navn er Jacob Gattfred Poulsen, født den 20de Juli 1797 i Kiøbenhavn, og døbt i Helliggeistes Kirke den 26de August næstefter. Hans Fader er Handelsgartner Hans Poulsen i Holbek og hans Moder Anne Cicilie Jacobsen, der i Aaret 1804 blev separeret fra bemeldte sin Mand, og nu lever i Helsingøer hos en Datter. Ved hans Forældtes Separation, kom han med Moderen i Huset hos en Søn, denne havde af et foregaaende Ægteskab ved Navn Meischer, Bouteller i det asiatiske Compagnies Tieneste. Hos denne Halvbroder, var han i nogle Aar, og nød Underviisning i en Friskole, i Lavendelstrædet. Siden har han opholdt sig nogen Tid hos en Farbroder og nogen Tid hos sin Fader, saa og et Aars Tid faret til Søes. Han blev confirmeret i Holmens Kirke og kom 1813 i Lære hos Sadelmagermester Randel i Kiøbenhavn, som giorde ham til Svend 1818 Siden har han arbeidet paa Herregaarde og hos Bønder. Randel giver ham det bedste Vidnesbyrd om Lærvillighed, ligesom og de øvrige Oplysninger om ham, fremstille ham, som et særdeles godmodigt Menneske. Det er befundet at han har været meget tilbøielig til Læsning, og er ikke uden Dannelse; men det er tillige oplyst, at han har havt et selsomt og hemmelighedsfuldt Væsen, en særdeles Stræben efter at komme høiere i Veiret end hans Stilling og Dannelse gav ham Udsigt til, og for at hæve sin Person har han brugt adskillige Opdigtelser om sin Herkomst, Stilling og Formues Forfatning; dog har han aldrig anbragt noget, som har Lighed med det, Rygtet om ham har opspundet. Professorerne Schumacher, Herholdt og Withusen have i en Attest den 25de Julii 1820, bevundet, at han vel ikke er afsindig i Ordets egentlige Forstand; men at han, mystisk fordybet i ercentriske Forestillinger og bedaaret af mørke phantastiske Billeder, baade bedrager sig selv og miskiender Livets Værd. Bemeldte Professorer yttrede derfor den Formening om hans physiske Tilstand, at han uvilkaarligen plages af enkelte fire Jdrer, og at disse, hver Gang de ere vakte hos ham, for en Deel beherske hans Fornuft eller berøve ham Frihed til at tænke og handle som et klogt Menneske Af ovenanførste sees, at Jacob Gottfred Poulsen, uden i stræng Forstand at være afsindig, dog er et phantastisk og forkeert Menneske, mod hvem Samfundet, naar han blev overladt til sig selv, ikke kunde ansees betrygget. Men da han imidlertid var et naturligt godmodige Menneske og det var antageligt, at han med den Forfængelighed han besad og den hele Retning hans Tænkegang havde, vilde, ved at indspærres som Afsindig, ganske tabes, saa fandt Hs. Majestæt at det burde forsøges at forene dette unge Menneskes Vel med den offentlige Sikkerhed, hvilket bedste syntes at kunne skee, naar han paa et langt fraliggende Sted blev sat i nyttig Virksomhed. Paa Grund heraf og overeenstemmede med Poulsens eget Ønske, behagede Hs. Majestæt at foranstalte, at han blev medtaget af Governøren for Hs. Majestæts Establissementer paa Kysten Guinea, som i disse Dage er afgaaet til sin Bestemmelse, for at han af denne Embedsmand kan anbringes i en eller anden for ham passende Stilling, hvorved der kan gives ham Leilighed til muligen i Fremtiden at blive en nyttig Mand.