Berlingske Tidende, 1812-09-28
Hvad der kan blive tilovers af de Livrenteberettigedes Contingent, naar Livrente og Lønninger ere fradragne, som kan tilflyde Fondet, kan kun være lidet, i Forhold til det hele Antal. Denne Suvi giør desuden de Livrenteberettigedes Kaar værre; thi jo større den er, jo længere varer det for de Livrenteberettigede førend de blive Livrente nydende. Renterne af Selskabets Kapitaler ere for Tiden Nul; hvad de kunne blive til, vil siden vorde omtat. Om det i Løvenne 5. 3 omtalte Jndskud af 100 Rd., hedder det forsaavidt som det virkelig indkommer." Om de tilfældige Jndtægter, at nogle af dem ville medgaae til tilfældige Udgivter, begge Poster ere altsaa vel neppe værd at bringe i Regning. Man seer heraf at det, der skal bringe Selskabet væsentlig Fordeel, ikke er Tilgangen, men saa godt som allene det, som Kapitalen bliver større i Forhold mod Medlemmernes Antal, formedelst den dødelige Afgang. Den Sum af 200 Rd., som enhver har indskudt, kommer ved Dødsfald de Efterlevende tilgode. Det er den saaledes efterladte Sum man i alle rigtigen beregnede Livrenteselskaber giør Regning paa; men af den kan kun udflyde, den Livrente, som man i saadanne Selskaber giver, og ikke saa urimelig en Livrente, som man i disse Selskaber tildeeler de faa Første paa de sidstes Bekostning. Af denne Jndtægt, som i Begyndelsen neppe er 1 Procent, skal nu, ifølge foregaaende, først Kapitalen forøges saameget, at 1 1/4 Rigsdaler kan haves i Renter aarlig til hver Livrentenydende, dernæst saa neger, at de 200 Rdlr., som aarlig skal tildeeles de første 10 Nummere, kunne udredes. Den Tid, som hertil behøves, er udestemt, naar Antallet ei er givet; men om Selskabet endog voxte til 4000 Nummere, vil sikkert medgaa over 15 Aar, førend denne Periode indtræffer, og i at denne Tid kun Renten ei forøge Kapitalen, siden den bruges til Livrenten. Naar man nu bemærker, at ifølge de sædvanlige Love for Mortaliteten, vil 40 Aar medgaae, førend Halvdelen er bortdøet, saa vil enhver heraf være i Stand til at bedømme, om dette er det, han tæncer sig, naar han læser Side 21: "at der efter Rimelighed ikke kan medgaae en med Hensyn til Sagens Beskaffenhed lang Tid, førend dette Maal naaes, som er at faae opsamlet 115 Rd. for hver i Selskabet værende Lod, og om der er Rimelighed for, at Tilværten skal hellere til end aftage, og at Selskabet derfor vil blive usluttet endnu længe efter at det er blevet istand til at slutte sig naar det vilde. I øvrigt maa Committeen bemærke, at den er forpligtet til at oplyse hvorledes enhver Plan er, og Hensigten hermed kan ikke være anden, end at forebygge, at de, der ikke selv ere i Stand til at dømme om Pianen, ikke skulle forledes af dem, hvis Jnteresse det er, jostre der følge den, til at indgaae i et baarligt Selskab. Committeen han ber, tydelig at have godtgjort, at disse Selskaber uden Undtagelse ere af den Art, hvor de sidste betale betydelige Summer til Gade for de første Medlemmer og for Betienterne. Hvo, som hellere vil troe de Raad, som gives ham af Mennesker, der, ifølge Tingens Natur, er kunne være upartiske Raadgivere, end Committeen, hvis Medlemmehverken kunne have Gavn eller Skade af Selskabernes Vedbliven, han tiltræde, og Erfaringen skal da vise, om han ikke, efterat have smig. ret sig i lang Tid med forgieves Haab, havde gjort bedre i, aldrig at indgaae. Enhver, som er blandt de sidste Nummere, og vedbliver, vil tidligere eller sildigere indsee, at han hellere maatte have taalt det første Tab, end efter flere Aars Forløb, naar alt Haab om Fordeeler forsvundet, at udgaae med langtstørre Opofrelse. Kiøbenhavn, i den Kongelige Committee til at undersøge alle private Understøttelses= og Forsørgelses=Selskaber, den 26de August 1812. Bugge. P. J. Vleugel. Collin. N. Søndergaard.