Aalborg Stiftstidende, 1840-02-04
Udlandet. Frankrig. (See Gaarsavisen.) Blandt de øvrige Blade vitter Commerce (Mauguins Journal, blandt Andet Følgende om Dotations=Spørgsmaalet: "Skal da Frankrig udplyndres, anseer da Regjeringen hele Landet for en Forpagtning, som den ikke engang behøver at forbedre og som den kun bedømmer efter sit aarlige Udbytte deraf: osv." Sidele (Odilon Barrots Organ) udtaler sig saaledes: "Denne Efterretning, der optoges med Munterhed, formedelst Navnet Sachsen-Coburg", der figurerer i alle vor Tids kongelige Frierier, ligesom Atridernes Navn i den antike Tragoedie, havde kun kunnet give Anledning til nogle Lykønskninger hos den kongelige Familie, hvis den ikke havde været ledsaget af Dotationsfordringer paa en halv Million Revenuer for de nye Ægtefolk og en halv Million, Franes til Brylluppet og Udstyret. Har Conseilspræsidenten godtgjort Privatdomainernes Utilstrækkelighed, Jngenlunde. Ja, hvad der er endnu Mere, han har ikke talt et Ordberom. Paa lignende Maade vitter Constitutionel sig. Courier fr., der ligeledes udtaler sin bittre Dadel over at Frankrig paa en saa opoffrende Maade skal udstyre en af Continentets rigeste Prindser og en af dets rigeste Prindsesser, siger bl. A. Følgende: "Finantsaaret 1840 aabnes med en sandsynlig Deficit paa 70 til 80 Millioner. De ocientalske Anliggender og det brittiske Cabinets Dispositioner kunne føre til en almindelige Krig. Ulykkestilfældene i Algier paalægge nye Offere. Manufacturerne fattes Arbeide, Brødet er dyrt, 62,000 Personer ere indskrevne paa Parises Fattiglister - og dette Øieblik vælger man til at fordre en aarlig Medgift af 500000 Fr. Naalepenge for at formæle, en kongelig Prinds!" Civillisten - siger den endvidere - har en Jndtægt af 20 Millioner, hvortil endnu kommer den Kronprindsen tilsagte Medgift af 2 Millioner Rente. Den er vel altsaa tig nok til at udstyre Kongens Søn uden at bebyrde Nationen. Det maa for Prindserne som for det øvrige Borgere, staae frit, at vælge til Hustru hvem dem behager. Vi ære altsaa Hertugens Valg og ønske, at det maa være lykkeligt, men Ministeriummet maa ikke, efterat det forgiæves har banket paa saa mange Dørre og efterat Rusland har nægtet os enhver Forbindelse selv med de tydske regjerende Fyrstehuse af anden Rang, træde frem for Kammeret og prale med den Erobring, som skal ligge i Forbindelsen med en østerrigsk Generals Datter. Desforuden synes Prindsessens Familie just ikke at have udviist stor Uegennyttighed; den forlanger en eventuel Enkepension paa 300,000 Franes aarlig Rente. - Men Ministrene, som forelægge dette Dotations=Andragende, ere de samme, som engang ved Talle og Votum virkede med til at forekaste Apanage-Forslaget, Men som behændige Casuister ville de let kunne bevise, at en aarlig Rente paa en halv Million Fr. er noget Andet end et lige saa stort aarligt Udbytte af Appanagegodserne. Alting gaaer altsaa godt og efter Hoffets Ønske. Et Budget med en Deficit, et Cabinet uden Ansvarlighed, en DotationslovDet kalder man hos os en constitutionel Regjering!" - Et andet Forslag, der er forelagt Kamrene, nemlig om en Godtgjørelse af 40 Millioner Fr. til Runkeltoesukker=Fabricanterne for den nedsatte Jndførselstold paa Colonialsukker, har ogsaa vakt Bevægelse i Kammeret, da dette Forslag ligeledes staaer i grel Modsætning til den forestaaende Deficit.