Jyske Efterretninger, 1802-09-07
Tirsdagen den 31 August kom Hans Excellence Hr. Generallieutenant von Moltke her tilbage, efterat have ledsaget H. K. H. Kronprindsen ned igjennem Landet, og derefter været i Kiøbenhavn. Officeer Choret af det her garnisonerende tredie jydske Jnfanterie Regiment, der er saa lykkelig at have denne sieldne Mand til Chef - ønskede ved denne Leilighed at vise dets elskte General sin Hengivenhed og den Glæde ved at see ham vel igien, som det følte dobbelt, fordi han ikkuns halv helbredet efter et langvarigt Sygeleie havde forladt det. Efter Forslag af dets Kommander, Hr. Oberstlieutenant og Generaladjutant von Bülow, udvalgte Choret sig derfore fire Formænd, som det overdrog at ordne alt til denne Hensigt. J Lunden ve. Andeerupgaard, to Mile her fra Byen tæt ved Landen veien, foranstaltede de en Collation under Telte. Den forsamlede Choret sig om Formiddagen, og modtog Hr. Stiftamtmanden med en Deel af Byens første Borger re og alle herværende fremmede Officerer, som samtlige vare indbudne at hædre denne dets Hierters Fest med deres Nærværelse. Om Eftermiddagen Kl. 4 ankom Hans Excellence, og i det hans Vogn standsedes, blev han af Hr. Oberstlieutenanten og de stre Formænd modtaget, og under Lyden af Regimentets fulde Mu sit, indført i en Kreds af Choret, hvor da Anditeuren paa dettes Vegne bød ham velkommen med nogle faa Ord, søn den trængende Glæde ved at have Manden, imellem sig afbrød, og han førtes ind i et Telt, hvor den øvrige Forsamling af Hædersmænd og Dame modtog ham. Man gik derpaa til Bord, hvor almindelig Froesind trydrede Maaltidet. Ved Slutningen af en til denne Hensigt indleveret Sang udbragtes Hans Excellences Skaal med et tredobbelt Hurra; hvorefter Choret paa samme Maade hilsede dem, som havde været Vidner til dets Glæde, og det Borgerskab, hvis Venskab det stedse er et af dettes vigtige Formaal at fortiene og vedligeholde. Omtrent Kl. 6 hævede Selskabet sig. De af Choret, som vare ridende, tedsaagede Generalen til sin Gaard Frideritshøi. Under et gientaget Hurra drog han hen. Den hiertelige Vennehed, hvormed han modtog alle og alt, lod med Vished formode, at hans Hiertesvægedes ved den Følelse, at være elsket af Undergivne, og skattet af Medborgere, og just dette var det, som man havde ønsket Borgeren og Kongens Mand Adam Ludevig Moltke. Formeldte Hilsen paa Officeer Chorets Vegne, tilligemed de af en unævnt Forfatter indleverede tvende Sange vare som følger: Til Hans Excellence Hr. Generallieutenant von Molt te, Ridder, Kammerherre, kommanderende General i Nørrejylland og Chef for det 3die jydske Jnfanterie Regiment, da Officeer=Choret af dette Regiment modtog ham ved hans Hiemkomst d. 31 August Hil være Dig Med trefold sønlig Glæde, Saae vi Dig, Fader, nys i denne KredsAf Sygekampen endnu svag at træde; Dit Øie hvilede paa den tilfreds. Mit kiære Chor: - saa var det jo Du talte - Mit kiære Chor jeg ønskede at seen Og Glæden sig i hvert et Aasyn malte, Og hver en Barm sig hævede derved. Hver ønskede troehiertig Dig at sige, Hvor tiert det var at see Dig tarsk igien. Men endog blotte Ønsket maatte vige, Da Du kuns havde Ord for Tienesten. Snarts sagde Du, asnart kommer vores Herre. Den sieldne store Fyrste Frederik Derfor enhver fordoblet Omhue bærer. At alt er udi vanlig bedste Skiken. Og da Du nu med Klogskab havde redet, Og ordnet alt, og ham at møde gik, Enhver af os saa varm for Dig har bedet J det vi fulgte Dig med bange Blik. Thi hvo - som kiender end kuns halv den Jver Den Nidkiærhed for Konge og for Land, Hvormed Du saa aldeles Dig hengiver; Som veed, hvor ganske Du er Kongens Mand - Hvor kunde han vel see Dig bort at ile Og ei uroelig ængste sig derved? Imedens svag Du trænger end til Hvile, Til Færd og Arbeid drager Du afsted. Han kom den ædle Fyrste - ved hans Side, Saae vi Dig vandre - Alt var Glædelyd - Vi saae Din Hæder; men vi saae Dig lide, Og vores Fryd var veemodblandet Fryd. Da atter Dig Dit høie Kald paalagde Ten Pligt at drage giennem Landet hen; Med Længsel vemed vi den Dag som bragde Det Bud, at snart Du kom til os igien. Og derfor nu med tregang trefold Glæde. Modtages Du af Dit hengivne Chor. At Du er atter der hos os tilstæde. Derover jubler Dit hengivne Chor. Og derfor hørtes knap blant os fortælle, Snart kommer han den ædle General; Før vi hinanden sagde: Vi eidræken. At hilse ham vor elske General; At sige ham, hvad vi med Lyst erkiende, At blid er vel den danske Krigers Lod; Og hvor vi end vort Øie vilde vendes. a Som her man ei belønner Dyd og Mod. Men dobbelt blidt at tiene og adlyden. Det er det der, hvor Viisdom udi Raad a Og Kraft i Daad og Fadermildhed byde; Og under Molttes Banner er det saa. Vel veed han det, at vore Hierter brænde For ham, som fører os hiin blide VeilMen ogsaa andre det skal see og tiende, At Utatnemmelige er vi cir Saa talte hver af dem som Dig adlyde. Saa talede den Mand som staaer Dig næst Og derfor er det, vi Dig her indbyde: Vær, ædle General, i Dag vor Gæst! Undskyld, at vi en føie Tid Dig hindre, Glæd os, for hvem Du er saa eene kiær, Med Din Nærværelse. Stue Glæden tindre. J hvert et Øie og velkommen vær Og mig, som Ordet fik, vil Du undskylde, At jeg mig vovede paa slibrig Vei. Troe at jeg vel forstaaer Dit Værd at hylde, Men tolke det, - nei det forstaaer jeg ei Sang.