Aalborg Stiftstidende, 1835-12-03
Stænderforsamlingen i Roeskilde. Nr. 12 af Stændertidenden, der er 2 Ark stor, indeholder i 1) Sagen angaaende Lovudkastet til en Forordning, indeholdende, Forbud mod Eftergjørelsen af Malerier, Skulpturararbeide m.m.; og 2) den foreløbige Beretning om Forhandlingerne ved Forsamlingens Møder den 17de, 20de og 21de Nybr. - Den førstnævnte, udførlige Artikel indeholder, deels selve Lovudkastet, og sammes Motivering af den kgl. Commissair, deels Committeens Betænkning, den kgl. Commissairs Yttringer under Sagens foreløbige og endelige Behandling, de forøvrigt over denne Sag stedfundne Discussioner, Afstemningen med Hensyn til Committeens Jndstillinger ved Udkastets forskjellige og og endelig Forsamlingens Betænkning. Jfølge denne, der, med Tilføining af et af Kammerjunker Scavenius foreslaaet Amendement (hvorefter den Beskyttelse, som i Lovudkastets 92 og 3 hjemles Maleren, med Hensyn til Afbildninger af ders Arbeide, ogsaa burde til staaes Kobberstikkerne), er overeensstemmende med Committeens Jndstilling, var det af Pluraliteten anseet rigtigst: at 5 1 (hvorefter Jngen i de første 2 Aar, efterat et Maleri eller Billedhuggerarbeide er blevet færdigt, uden Kunstnerens Samtykke maatte frembringe Efterligninger af samme, ved Kobberstik, LithographiAfstøbning &c.) aldeles bortfalder; at 992 og 3 (hvorefter det naar Konstneren selv eller ved en Anden inden 2 Aar lader sit Arbeide stikke, lithographere eller afstøbe &c., i 5 Aar derefter er enhver Anden forbudt at foretage nogen saadan Efterligning deraf, og at denne Eneretstid, efter Arbeidets Omfang og andre særdeles Omstændigheder, ved Cancellibevilling kan fordobbles) antoges med det ovenfor nævnte Amendement; at 4, (hvorefter den, der, efter de første 2 Aars Forløb, først stikker, lithographerer eller afstøber et saadant Arbeide, skulde kunne erholde Eneret dertil paa nogle, indtil 10 Aar) aldeles bortfalder; og at 995 og 6 (indeholdende Mulct- og Erstatningsbestemmelser for Lovbudets Overtrædelse) antoges med tvende at Committen foreslaaede Amendements (angaaende en Præskriptionstermin for Erstatningssøgsmaalets Anlæg og en abitrair Pengestraf for den, der vitterligen forhandler de ved Lovudkastet forbudne Efterligninger). - Forhandlingerne ved de ovenmeldte 3de Møder vare følgende: a) nogle, af Sognefoged H. Larsen modtagne, Andragender og Fourageleverancens Ophævelse henvistes til vedkommende Committee, b) Committee til en Undersøgelse af Grev Reventlows Forslag om en ny Lovbogs Udarbeidelse: Algreen=Ussing, Bang og Haagen; c) Sagen angaaende Justitsraad Salicaths Forslag om en Forandring i Tyvs lovgivningen blev første Gang discuteret og dens endelige Behandling ansat til den 23de Nybr.; d) Agent Bruun forelæste Forsamlingen et Forslag til en Petition om tvende Fyrs Anlæggelse paa Hirschholm ved Frederikshavn og paa Forenæs ved Grenaa. Da imidlertid Capitain-Lieutenant Sandholdt tilkjendegav, at han vilde indkomme med et Andragende om flere Fyrs Anlæggelse og forskjellige Tønders Udlæggelse, saa blev Spørgsmaalet om en Committees Nedsættelse i Anledning af Agent Bruuns Forslag udsat indtil videre. e) Kammerraad Rasmussen forelagde et Andragende fra Amtsforvalteren i Frederiksborg District, Justitsraad Kynde, om Ophævelsen af de saakaldte Førings= eller Herredskasse=Penge, hvilket Andragende fornemmelig er bygget paa, at det var forbundet med megen Uleilighed, at opkræve denne i sig selv ikke betydelige Afgift til Fattigvæsenenet. (Den kgl. Commissair bemærkede i denne Anledning, at det vel, med Hensyn til de med den omhandlede Afgift, Jncassation forbundne Uleiligheder og de flere Spørgsmaal, der kunde opstaae om, hvem det paaligger at udrede samme, kun de synes ønskeligt, at den ophævedes, men at det neppe var raadeligt, saaledes som Forslaget indeholdt, at Amtsfattigdirectionerne skulde have en ubetinget Ret, til at paaligne vedkommende Sogne, hvad der behøves for at bestride de Udgifter, der, efter Fattigdirectionernes Bestemmelse, skulle udredes af Amtsfattig kasserne, og at det paa den anden Side vilde altformeget lamme disse Kassers Virksomhed, naar de, uden Vederlag, skulde miste denne eneste visse Jndtægt, hvorimod det da ialtfald vilde være nødvendigt, andensteds fra at tillægge disse Kasser Vederlag for den Jndtægt, der saaledes berøvedes dem. (Forts.)