Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-05-29
Hertuginden af Berry siges atter at være bleven fanget, idet hun, klædt i Mandsdragt, og fulgt af General Bourmont, vilde overskride den sardiniske Grændse i Nærheden af Nizza. Denne Efterretning meldes fra Provence; derimod vilde man vide i Toulon, at Hertuginden skulde være mellem de første Syv som Dampskibet havde landsat ved Rosas i Catalonien, hvorfra hun vil styre Opstanden i Sydfrankrige. Man paastaaer, Regjeringen vidste meget vel hvor hun var, men at den omhyggeligen undgik at faae hende fat. Alle de Personer som vare ombord paa Dampskibet ere bragte til Toulon og satte i Fængsel. Den ubekjendte Dame som havde spillet Hertugindens Rolle, befandt sig derimod endnu paa Corsika; hvem hun er, vidste endnu Jngen, men flere Personer havde aflagt Vidnesbyrd om, at det ikke, er Hertuginden. Hun skal nu bringes til Marseille, og her stilles for Retten. Den Fardiniske Consul i Toulon har paa det høitideligste protesteret mod Dampske bets Opbringelse, og forlangt de med sardiniske Passer, hæftede Personers øieblikkelige Løsladelse. J det Modenesiske holdes offentlige Bønner for den karlistiske Expeditions lykkelige Udfald, og Præsterne lovede alle dem Aflad, som vilde tjene under den hvide Fane. Perriers Liig er bleven aabnet i Nærværelse af alle Parises første Læger, og det befandtes, at Sygdommen havde havt sit Sæde i Jndvoldene, og ikke i Hjernen, som man havde villet paastaae. Han var død, omgiven af sin Familie, og ved sin fulde Bevidsthed, da hans Aandskræfter vandt i Styrke, efter som Legemets aftog, Den Dag han begroves, var der anlagt en almindeliSorg i Paris, og Liigbegængelsen var accurat begynd da Posten tog derfra. Marskal Soult, Baron Pasquier, General Lafajette og Hr. Royer Collard bare Liigklædets fire Hjørner; Marskal Lobau anførte Processionen med 2 Esqvadroner Kavallerie, 4 Batailloner, Jnfanterie, 4 Batailloner Nationalgarde og 1 Bataillan Artillerie. Kronprindsen var med i Følget, som var uhyre stort. Royer Collard vilde holde en Tale, som man var meget spændt paa Perrier kom til at ligge ved Siden af General Foy, og man vil opreise en prægtig Mindestøtte paa hans Grav. Moniteuren har givet ham det hæderlige Vidnesbyrd, at Frankrig og Kongen have lidt et stort Tab ved hans Død. Hvergang han under sin Sygdom havde havt et lyst Øieblik, havde hans Aand været uafladeligt beskjæftiget med Politik, og alle hans Yttringer vidnede om hans Systems velgjørende Hensigter. Han ahnede sit nære Endeligt, men yttred aldrig mindste Frygt for Døden. Til sine Læger havde han den største Tillid, og da engang Dr. Broussais spurgte ham, om han havde Modbydelighed for en vis Anordning, sagde han: "Jeg vilde styrte mig i en Brønd, naar De forlangte det." Han efterlader sine to Sønner, en Formue af 6 til 700,000 Fr. aarlige Renter. (Casimir Perrier var født 1777 i Grenoble, hvor hans Fader var Kjøbmand. J sin yngre Alder var han Militair, og gjorde Felttogene i Jtalien 1799 og 1800 med som Jngenieurofficeer, men overtog efter sin døende Faders Ønske, Handelshusets Forretninger, og oprettede siden i Forening med sin Broder et Banquierhuus i Paris, og satte dermed saamange Jndustrieanstalter i Forbindelse, at flere tusinde Arbeidere havde deres Ophold, ved ham. Valgt til Deputeret grundfæstede han som Oppositionstaler sin Berømmelse, og bidrog især til at styrte det Villeleske Ministerium. Hans senere Daad og Virksomhed under Julidagene, og navnlig siden 13de Marts 1831, er i frisk Minde. Skade at han ikke oplevede sin Aandsfælle Greys nyeste Seier, der nu udentvivl vil have mægtig Jndflydelse paa Valget af hans egen Eftermand.)