JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-08
En Bondegaard paa Falster, med c. 70 Tønder Land gode, veldyrkede Jorder, staaende for 7 1/2 Tde. Hartkorn, med solide, for faa Aar siden af Nyt opførte Bygninger, en velbe plantet Frugthave, Markskjællene forsynede med frodige Plantninger, ønskes bortforpagtet, eller i Mangel heraf Halvdelen af Gaardens Jorder bortsolgte. Man henvender sig til Eieren, Gaardmand Jens Krøll, Udflytter fra Skjelby. Adkast til Døve den Agerdyrkningsskole for mindre Jordbrugere, som agtes oprettet i Lollands-Falsters Stift.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-08
Kassereren har Anstaltens Pengevæsen under sin specielle Opsigt. Han modtager og opbevarer dens Midler, og besørger Udtællingerne. Det paaligger Formanden at sammenkalde Bestyrelsen, naar han finder det nødvendigt, og lede dens Forhandlinger. Dette maa idetmindste skee to Gang aarlig. Han fører Correspondencen. Han afgjør foreløbig alle Gjenstande. Forstanderen, Lærerne og Anstaltens Betjente skulle rette sig efter hans midlertidige befalinger; men paa deres Forlangende er han pligtig til inden 14 Dage at foredrage Sagen for den samtlige Bestyrelse. J alle Sager af Vigtighed og i saadanne, som ei trænge til øieblikkelig Afgjørelse, er Formanden forpligtet til at indhente hele Bestyrelsens Beslutning, Dog maa hverken Formanden eller nogen Enkelt af Bestyrelsen blande sig directe i Underviisningen og sammes Detaille; men alle befalinger eller Tilhold skulle udgaae fra Bestyrelsen eller sammes Formand til Forstanderen. § 15. Bestyrelsen affatter en Jnstrux for Forstanderen, Lærerne og alle Anstaltens Betiente. Denne maa nøiagtig overholdes, og herfra maa ingen Afvigelser skee uden Bestyrelsens Tilladelse. § 16. Bestyrelsen udvælger Lærerne. Deres Antal og Lønning blive at bestemme efter de pecuniære Kræfter, som komme til at staae til Selskabets Raadighed. Til faste Lærere ansættes i det Høieste 3. Underviisning i enkelte Fag kan gives ved Timelærere. Lærefagene fordeles af Bestyrelsen mellem Lærerne efter deres særegne Kundskaber og Dygtighed.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-08
Den første Lærer, der skal være en videnskabelig dannet Mand, skal tillige være Anstaltens Forstander, til hvem hele dens Detaille overdrages, og alle ved Anstalten Ansatte ere ham underordnede og pligtige at lyde hans Befalinger, indtil Bestyrelsens Afgjørelse er indhentet. De faste Lærere kunne af Bestyrelsen opsiges med 1/2 Aars Varsel. Timelærerne kunne antages og opsiges efter Godtbefindende. Samme Ret til Opsigelse have Lærerne fra deres Side. 17. Eleverne kunne antages naar de ere confirmerede; men under forresten lige Forhold have de Ældre i Alder Fortrin til Optagelse, fremfor de Yngre. Naar der melder sig Flere til Optagelse, end Anstalten kan modtage, bør de faste Lærere, i Forbindelse med 2 af Bestyrelsen udvalgte Censorer, bestemme efter den Dygtighed, som er udviist ved den afholdte Adgangsprøve, hvo af disse der, ifølge deres Kundskaber og andre Egenskaber, blive at optage. (Cfr. §§ 8 og 9.)§ 18. Naar saamange Elever ere optagne, som Anstalten kan modtage, skal altid idetmindste 2/3 af disse være Sønner eller Myndlinge af Landmænd, som drive eller have drevet et Jordbrug indtil i det Høieste 12 Tdr. Hartkorn. § 19. Eleverne skulle behandles med særdeles Humanitet, men holdes til Flid, Orden og Sædelighed. Deres religiøse Sands skal næres og styrkes. Jngen maa antages, af hvis foregaaende Levnet det lader sig formode, at han kan blive til Byrde for Anstalten og til Fare for de andre unge Mennesker. Det er Forstanderens Pligt at være opmærksom herpaa, og i saadanne Tilfælde tilmelde Bestyrelsen det. J 20. Arbeidet ved Agerdyrkningsskolen, det være sig i Mark, Have eller Huus, udføres tildeels af Eleverne. Det paaligger Forstanderen at paasee, at deres Helbred ingen Skade lider ved det paalagte Arbeide. De skulle være befriede fra saadant reent mechanisk Arbeide, som vilde medtage Tiden for dem til ingen Nytte, og forhindre dem i at bivaane Underviisningstimerne. Nærmere Bestemmelse med Hensyn til den hensigtsmæssige Fordeling af Tiden mellem Underviisningen og de practiske Øvelser fastsættes halvaarlig af Bestyrelsen efter Forslag af Forstanderen. Om Vinteren anvendes dog Tiden fornemmelig til Underviisning; om Sommeren deles den mellem denne og de practiske Øvelser. § 21. Eleverne boe deels paa Anstalten, deels hos Beboere i sammes Nærhed. De, som boe paa Anstalten, betale for Kost, Logis og Underviisning 30 Rbd. aarlig, der erlægges halvaarsviis forud Seng og Sengeklæder, Vadsk og det fornødne Bohave maae de selv forsyne sig med. Levemaaden bliver tarvelig, ordentlig og reenlig. Bespiisningen indrettes efter et af Bestyrelsen aarlig affattet Reglement, hvis Overholdelse Forstanderen har at paasee. J Sygdoms Tilfælde indlægges Eleverne paa Anstaltens Sygestue, hvor de faae fri Læge; Medicinen betale de selv.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-08
De skolebesøgende Elever maae ei boe længere borte end at de til rette Tid kunne være tilstede ved Underviisningen og de practiske Øvelser. De betale 10 Rbd. aarlig. De Elever, som ere skolebesøgende, og hvis Forældre eller Formyndere boe 1/2 Miil og derover borte J. Wegener. G. Aagaard. H. Olesen. P. Estrup.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-08
Trykt i W. Laubs Enkes Officin i Nykjøbing. fra Anstalten, have Fortrindret til at oprykke paa Anstalten ved forefalden Vacance. § 22. Eleverne maae ei forlade Anstalten, reise bort eller udeblive af Læretimerne uden Forstanderens Tilladelse. De ere pligtige til at deeltage i alle Lærre gjenstandene og Øvelserne. Undtagelse fra denne Regel tilstaaes kun af Bestyrelsen, efter Jndstilling af Forstanderen. §. 23. Læregjenstandene ere: 1) Danske Læse Skrive- og Taleøvelser. 2) Historie, især Fædrelandets, samt en kort Fremstilling af de vigtigste verdenshistoriske Begivenheder og Personer. 3) Geographi. 4) Populær Tænke- og Sjælelære samt Bibellæsning. 5) Regning og Bogføring. 6) Geometri, Tegning, Landmaaling og Nivellering. 7) Naturvidenskaber, afpassede efter Forholdene og Formaalet. 8) Sang. 9) Legemsovelser. 10) Prartisk Øvelse og theoretisk Underviisning i Landbovæsen, Havevæsen, Avlsredskabers Fabrikation og Construction. 11) Underviisning i Veterinærfaget. Alle disse Gjenstande ere vigtige og nødvendige; men dersom Skolen ei skulde faae alle de Kræfter at raade over, som ønskelige vare, saa maa Bestyrelsen, gjøre et Udvalg af disse nævnte Lærregjenstande, og Forstanderen har halvaarig at forfatte en Tabel over den hensigtsmæssigste Fordeling af disse. Denne Time tabel approberes af Bestyrelsen. 24. Enhver af uplettet Rygte har Tilladelse til at overvære Underviisningen og de practiske Øvelser. 25. De aarlige Ferier bestemmes nærmere af Bestyrelsen. 26. Et fuldstændigt Cursus indtager 2 Aar.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-08
De Elever, som forpligte sig til at besøge Anstalten i 2 fulde Aar uafbrudt, have ene af den Grund Ret til Antagelse fremfor Andre, som ei ville paatage sig denne Forpligtelse. § 27. En Afgangseramen afholdes aarlig med dem, som have freqventeret Anstalten i 2 fulde Aar; kun disse erholde et trykt Testimonium underskrevet af Lærerne og Bestyrelsen, og betragtes som Udlærte eller Anstaltens Candidater. § 28. Saadanne fra Agerdyrkningsskolen afgaaede unge Mennesker, som fortjene et roesværdigt Vidnesbyrd saavel fra Dygtighedens som Characterens Side, skal det paaligge Bestyrerne som Pligt at anbefale til fordeelagtige og behagelige Virkekredse og Livstillinger, samt forresten, forsaavidt de formaae, understøtte dem med Raad og Daad. Dette Forslag vil blive forelagt den næste Generalforsamling, paa hvilken Comiteen nøiere skal forklare sig over de enkelte Paragrapher; men førend denne berammes, har Committeen troet først at burde gjøre nærværende Udkast bekjendt, som herved anbefales til Medborgeres Overveielse og Bedømmelse.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Møller. Maa trykket Lollands-Falsters Stiftstidende. Udgivet i Nykjøbing af W. F. Laubs Enke. Redigeret af Chr. Jørgensen. Mandagen den 10de Sugust. No 100.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Jndenlandske Efterretninger. Roeskilde Stænder. J 18de Mode, den 6te August, oplæste Godseier Tutein sit Andragende, at Stænderne ville petitionere Hs. Majestæt om: at det maatte behage Allerhøistsamme at tage under nærmere Overveielse, hvorledes det geheime Statsraad, ved en forandret Sammensætning og Organisation maatte blive meere egnet til at opfylde sin høie Bestemmelse, og til at tjene den kongelige Magt som Raad i alle Landets vigtige Anliggender. Det senest ankomne Nr. (48) af Stændertidenden indeholder endnu kun Andragendet og Begyndelsen af Discussionen af denne synes det imidlertid allerede klart, at det med stor Majoritet vil blive undergivet Comitee-Behandling.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Hs. Majestæt Kongen er den 4de de, ankommen til Flensborg og har funden den hjerteligste Modtagelse. En Mængde Festligheder vare foranstaltede til hans Ære, og en glad Stemning herskede overalt. Hs. Majestæt selv var synligen i en tilfreds Stemning, og gav navnlig ved sit Besøg i Borgerforeningen, tydeligt tilkjende, hvor kjært det var ham at tilbringe en glad Time i sine Borgeres Midte. – Den 4de om Morgenen havde begge Flensborgs Stænderdeputerede, Kjøbmændene Jensen og Nielsen, tilsøes begivet sig til Holnis, hvor de oppebiede det kgl. Dampskibs Ankomst, for at overrække Hs. Majestæt en af 300 Borgere i Flensborg undertegnet Takadresse for det kgl. aabne Brev. Kongen modtog dette Beviis paa Anerkjendelse med levende Glæde, og indbød Overbringerne af Adressen, til at blive ombord og seile med til Flensborg.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Fra Aalborg skrives af 4de August i Aalb. Av.: En Ædling har forladt os og det Jordiske denne Byes Æresborger, forhenv. Byskriver og Raadmand her i Byen, Etatsr. Ridder Rasmus Bonde Brorson, er imorges tidligt blidt indslumret til det andet Liv efter tilbagelagte omtrent 80 Støvets Aar. En lang Række af disse virkede han som Embedsmand, først som By- og Herredsfoged i Sæby, senere i hans herværende Stilling, hvor hele Byen for adskillige Aar siden med den inderligste Hengivenhed feirede hans 50 Aars Embedsjubilæum og senere ved Fratrædelse udnævnte ham til dens første Æresborger. Han var som Embedsmand et Mønster og en Ære for sin Stand; han følte stedse hele Betydningen af dens Ansvar og Pligter, ikke blot indenfor Embedsgrændsens administrative Skranke og i dens lovforeskrevne Former, men i hele dens udstrakte Virken, i hele dens Aand at arbeide for den Statsborgerkreds, i hvilken og til hvis Vels Fremme han var hensat."De beslaglagte Nr. 179 og 180 af Fædrelandet ere af Cancelliet igien blevne frigivne.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
(Corresp.) Kjøbenhavn, den 7de August. Major v. Jrminger, Adjutant hos Hs. Maj. Kongen, skal, efter Forlydende, være udnævnt til at assistere den kgl. Commissarius ved Forhandlingerne om Værnepligtssagen i Stænderne. Hr. v. Jrminger har deeltaget i Udarbeidelsen af det nye Udkast til Værnepligts anordningen, og han er en Mand med gode Talegaver, hvorfor vel han, skjøndt den Yngste, er bleven valgt til at repræsentere den Militaircommission, som har forfattet Udkastet, og hvis øvrige Medlemmer, saavidt vi vide, skulle have været dHrr. Oberster v. Rømeling, v. Hansen, og v. Bruhn.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Hr. Overskou har nu faaet den af ham ansøgte Bevilling til Oprettelsen af et Folketheater, som imidlertid da ikke vil blive realiseret i næste Vinter, da Bygningen endnu ikke haves. Den vil rimeligviis blive paa Pladsen ved Nikolaitaarn, saafremt Grunden kan erholdes paa taalelige Vilkaar. J Førstningen turde det ogsaa blive vanskeligt for Hr. Overskou, at samle sig et godt Personale. Efter hvad en Mand, der meget nøie kjender Provindstheatrene, har yttret for os, vil han ikke kunne vente mange Rekrutter fra dem. Heden har i denne Tid været sand africansk. J Skyggen 25-26 Grader, og i Middagssolen har Thermometret ved to Prøver, som vi selv have anstillet, den ene Dag naaet 41 Gr. og den anden Dag endog 43 Gr. Midlertid er dog Sundhedstilstanden, efter Lægernes Forsikkring, ret god, la Grippe og gastriske (Underlivs) Sygdomme have været de almindeligste, dog uden at antage nogen sær farlig Characteer.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Freqventsen af Reisende har været ualmindelig stærk i denne Sommer, og vi have hørt forsikkre, at der i forrige Uge skal være afviist over 100 Reisende fra Hotel d'Angleterre. Jsær er Samfærdselen mellem Skaane, og Sjælland overordentlig livlig; i forrige Uge havdes saaledes paa Klampenborg et Besøg af 150 Gjæster fra Helsingborg og Omegn, og man har paa Kjøbenhavns Gader aldrig seet saa mange svenske Cocarder, som nuomstunder. Hertugerne af Augustenborg og Glücksborg have ved den Førstes Hofchef, Hr. v. Cossel, ladet overrække Hs. Majestæt en Protest mod Arveerklæringen. Allerhøistsamme modtog den i et Par af sine Omgivelsers Nærværelse, og skal, uden at indlade sig i nogensomhelst Discussion, have lagt Papiret – ad acta. Efter hvad der saaledes er passeret, ansee vi det for ligefrem, at Hertugen af Glücksborg og Prindsen af Augustenborg, (Hertugen af Augustenborg er allerede for længere Tid siden udtraadt af Krigstjenesten) maae tage eller gives deres Afsked af dansk Tjeneste. Vi formaae ikke at indsee, hvorledes to Mænd, der nedlægge Protest mod en af den lovlige Statsmyndighed afgiven Erklæring om Statsarvefølgen og om Statens Udelelighed, kunne forblive i denne Stats Tjeneste. Som redelige Mænd maae de erkjende, at dette Tjenesteforhold ikke lader sig forene med deres samvittighedsfulde Overbeviisning, og Staten tør ikke udsætte sig for, at der ved muligt indtrædende Tilfælde skulde opstaae en Kamp mellem deres Anskuelser og deres Tjenestepligt. En her bosat Mand, der pleier at handle med en Skipper fra Kappel, talede fornylig med denne om Handelsaffairer, og kom derved meget naturligt i denne bevægede Tid ogsaa til at berøre de politiske. Kappeleren erklærede sig for en god Slesvig=Holstener, og declamerede med megen Hæftighed mod Danmark som Ausland; men da han kort efter atter vilde til at tale om Handelsaffairerne, fik han tørt til Svar af Kjøberen: "Jeg handler ikke med Udlændiger." – Vi tør næsten sige, at med dette Svar vil man kunne omvende hele Kappeln.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Nykjøbing, den 10de Aug. Angaaende Festen paa Høiskamling er os velvilligen tilstillet følgende Meddelelse: Festen blev afholdt den 3die August. Alt tidlig havde en gunstig Østenvind ført en Snees Baade og Smaafartøier fra den fyenske Kyst sammen paa den ellers øde Strand under Bakken. Kl. henved 9 ankom Dampskibet fra Assens med omtrent 70 Passagerer. Med en Dannebrogsfane i Spidsen droge de under Musik op ad Bakken, hvor alt talrige Skarer vare forsamlede. Besøget fra de fyenske og jydske Nabostæder, Assens, Middelfart, Colding og Fredericia, var vel som de foregaaende Aar. Fra Slesvig manglede ikke Faa. Jfjor saae man Herskaber og Tjenerskaber, Karle, Drenge og Piger. J Aar maatte Tyendet blive hjemme ved Høstarbeide. Efterhaanden samledes de Ankomne omkring Talerstolen. Efterat en Sang var afsunget af Eleverne fra Høiskolen, i Rødding, betraadte Kjøbmand Sommer fra Lygumkloster Talerstolen og fremsagde et Digt, værdigt den skjønne Seene, hvor det første Gang hørte, med en Kraft og et Udtryk, som vidnede om, at han fattede Betydningen af den patriotiske Fest, der havde samlet saa Mange paa Høiskamling og som han dermed aabnede. Efter ham fulgte Laurits Skau. Han blev ved sin Fremtræden hilset med bifaldsraad. Det var ikke Forudbetaling til Opmuntring, at han med Lyst maatte gaae til Værket. Det var gamle Restancer fra forrige Gang, man greb Leiligheden til at afbetale Noget paa. Hans Tale vidnede mindre end sædvanligt om Forberedelse og Udarbeidelse. Trykt vil den maaskee ikke udholde Sammenligning med nogle af hans tidligere. Avislæserne ville maaskee finde, at deres Forventninger ikke bleve opfyldte. Men de, som reiste til Skamling, fandt sig ikke skuffede; de fik ogsaa i Aar Laurits Skan at høre. Skau udmærker sig som Taler ved en Egenskab, som især er nødvendig for den, som taler til en stor Mængde: han har en reen Jntonation. Med sikker Haand slaaer han i første Greb de rette, enkelte, faa Strænge an, som i ethvert Menneskes Bryst lyde reent og harmonisk. Et Menneske til dagligdags og end mere en mangestedsfra sammenstimlet Mængde befinder sig i en, mildest talt, saare svævende Stemning. En mindre Øvet vil forvirres, gribe feil, slaae falsk an, og vække Følelser høist forskjellige fra de, han ønskede og agtede at fremkalde. Feilen laae ikke i hvad han sagde. Han holdt sig nøie til, hvad han havde skrevet for sig; og i Talen, som den staaer paa Papiret, er der maaskee ikke en Tøddel, et Komma at rette. Det var kun Mangel paa Sikkerhed hos Taleren i Anslaget, i Anblæsningen, i Jntonationen, da det kom til Udførelse. Skau griber ikke feil. J det Mindste gjorde han det ikke her paa Skamling.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Det hører nu ikke til Sjeldenhederne, at finde Mænd, som med Frimodighed tør udtale sig offentligt om Konger og Fyrster og om Ting, som nærmest vedkomme dem, Politik, Regjeringsanliggender. Skan er vant at tale frimodigt derom, – forsaavidt hans Fædreland og Nationalitet angaaer, – med og til Konger og Fyrster. Stedes han end ikke for deres Aasyn, men træder op fjernt fra Hovedstad og Kjøbstad paa Bakken, under aaben Himmel, mellem Skov og Marker, i en Forsamling af Folket, da taler han dog saaledes, som var det kun under det usynlige Præsidium af Majestæten han indlod sig paa at forhandle sit Fædrelands Anliggender, og paalægger dette Hensyn ham end Jndskrænkninger, saa giver det dog den klartskuende og behjertede Bonde desmere Leilighed til at indtage en dristig Stilling, bevare en ædel Holdning, og at laane sin Tale et Udtryk af Frimodighed og Djærvhed, som den, var den end nok saa fri, vilde savne, hvis den blev holdt med Aasynet aldeles bortvendt fra den Side, til hvilken der dog hemmeligt sigtes, eller under idelige skjæve Sideblik dertil. Skan hører ikke til de Talere, som hengive sig til Gjenstanden, de tale om, og lade den faae Magt over sig. Han siger ikke meere, end han vil sige, Hovedgjenstanden for hans Tale var det kongelige aabne Brev. Han viste, at der var Grund til at glæde sig derover, at om end, ifølge Slutningen, Forbindelsen med Holsteen skulde vedblive, saa kunde Meningen dog ikke være, at Slesvig ved at bindes til Holsteen skulde løses fra Danmark, med hvilket det ifølge samme aabne Brev for bestandig var forenet. – Efter Skan indtog Skolelærer Bekker Tribunen og talte i forsonlig Aand, mæglende mellem de tvende i Slesvig stridende Elementer, Danskheden og Tydskheden. - L. Skau havde sagt, at Kongens Ord ere Gierning. Til denne Yttring troede Cand. Ploug, som dernæst fik Ordet, at burde føie nogle berigtigende bemærkninger. Og naar man seer bort fra det Almindelige, og tænker sig, at Kongen, fra hvem Ordet kom, var dansk, at Embedstanden, gjennem hvilken Ordet skulde blive Gierning, var schleswigholsteinisch, vilman neppe tvivle paa, at det kunde lykkes Taleren at overbevise om, at det ikke altid om Konger paa Jorden, gjælder: "han talede, saa skeete det, Ploug blev ved sin Fremtræden hilset med Bifaldsraad. Han fortjente det vel, om ikke for andet, saa fordi han var den Eneste fra Hovedstaden, som i Aar lod Røsten høre mellem Skamlingsbankerne. Venskabet med Slesvigerne fortjener nok at vedligeholdes. Og saalænge de Danske ikke have nogen Folkefest, som kan sættes ved Siden af den nordslesvigske, skulde de, for at deeltage i en saadan, ikke skye den Uleilighed, der er forbundet med en Dagsreise hen og en Dagsreise tilbage.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Kornpriser. - London, den 31te Juli. Tilførselen af indenlandsk Hvede har i denne Uge ikke været af Betydenhed, ikke destomindre har Handelen været meget flau, hvortil det gunstige Høstveir væsentlig har bidraget. Paa Torvet idag var allerede ny Hvede af smuk Qvalitet. – Byg var temmelig spurgt, men da Tilførselen fra Udlandet var meget betydelig, var det kun med Vanskelighed at betinge den seneste Priis. Havre i alle Qvaliteter flau. – Beretningerne fra Jrland om Kartoflerne lyde vedvarende meget ugunstige. (Folkebl.)
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Hamborg, den 4de August. J disse Dage have følgende Omsætninger i danske Kornvarer fundet Sted: 1800 Tdr. 128. a 129 Pds. Hvede, at leveres i Jylland, solgt fra anden Haand, til 7 Rbd. 1 Mk. 4 s. pr. Tde.; c. 1000 Tdr. 120 Pd. Rug, at leveres i Veile, til 5 Rbd. 4 Mk.; nogle Tusinde Tønder, 111 a 112 Pds. og 113 a 114 Pd. Byg, deels fra Jylland, deels fra Øerne, til 4 Rbd. 12 s. a 4 Rbd. 2 Mk., efter Qvalitet. For 800 Tdr. ny Rapssæd, at leveres i Fyen, betingedes 7 Rbd. 4 Mk. 8 s. (S. Bl.)
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Kjøbenhavn, den 6te August. Omsætningen her har indskrænket sig til efternævnte Partier ovntørret Byg, 1200 Tdr. 112 Pds., at leveres i Karrebek, til 4 Rbd. 1 Mk. 12 s.; 1000. Tdr. 111 a 112 Pds., at leveres i Kjøge, til 4 Rbd. 12 s.; 1000 Tdr. 111 a 112 Pd., at leveres i Nykjøbing paa Falster, til 4 Rbd. 12 s.; 800 Tdr. 111 a 112 Pd., at leveres i Vordingborg, til 4 Rbd. 8 s.; 600 Tdr. 111 a 112 Pd., at leveres i Præst, til 4 Rbd.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Kjøbenhavns Torvepriser, den 8de August. - Hvede, 7 Rbd. - s. a 8 Rbd. - s.; Rug, 5 Rbd. - s. a 6 Rbd. - s.; Byg, 2 radet, 4 Rbd. 24 s. a 4 Rbd. 64 s.; dito 6-radet, 3 Rbd. 80 sk. a 4 Rbd. 16 s.; Havre, 3 Rbd. 64 s. a 4 Rbd. 16 s.; Flesk grønsaltet, Lpd. 1 Rbd. 64 s. a 2 Rbd. - s., dito røget, 2 Rbd. 32 s. a 2 Rbd. 64 s.; Æg, Snesen, 23 s. a 26 s.; Smør, sjællandsk, Pd., 23 sk. a 26 s.; dito, Fjerdingen, 12 Rbd. 32 s. a 13 Rbd. 48 s.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Udenlandske Efterretninger. Af Beretningerne om det sidste Attentat paa Ludvig Philip synes det at fremgaae, at Morderen, idetmindste i Gierningens Øieblik, ikke har været fuldkommen ved Fornuftens Brug. Mordvaabnene vare et Par Smaapistoler, der kun kunde række 1415 Metres, og af dem greb han een i hver Haand og affyrede dem imod Kongen i en Afstand af over 30 Metres. Nogle sælsomme Anordninger i hans Huusvæsen synes ogsaa at tyde paa Forrykthed. J Forhørerne har han erklæret, at han vilde bane sig Vei til Guillotinen; han stod ved Randen af en Bankerot, og havde ikke Mod til at berøve sig selv Livet, og ei heller til at berøve en Anden det, men da han vidste, at et blot tilsyneladende Forsøg paa at myrde Kongen medførte Straf af Døden, valgte han denne Udvei, uden at det virkelig var hans Hensigt at udøve noget Mord. Joseph Henris Bekjendte have stedse hørt ham udtale sig med megen Agtelse og Kongen, og han skal endog have yttret sig høist foragteligt om Kongemorderen Lecomte. Skjøndt han paastaaer, at Pistolerne vare skarpladte, har man dog ikke kunnet finde enten Kugler eller anden skarp Ladning paa Pladsen, og Nogle ere derfor af den Formening, at han har fyret med løst Krudt. J det Øieblik, Skuddene vare faldne, sagde Kongen: "Det er for mig og pegede paa det Sted, hvorfra de vare komne. Hans Aandsnærværelse var beundringsværdig. Dronningen kastede sig i hans Arme og bad ham fjerne sig; men han rev sig løs og traadte frem paa Balconen, idet han ved at pege paa Hoved og Bryst antydede for Folket, at han var bleven uskadt. Kun ved at stille sig under et Par tilstedeværende Militaires Beskyttelse undgik Henri at blive mishandlet af Folket. Man mener, at denne Tildragelse vil blive benyttet af Regjeringsbladene til at indvirke paa de forestaaende Deputeretsalg, og man hører alt et af disse Blade yttre, at Oppositionens hæftige Sprog har gjort et ondt og ophidsende Jndtryk paa de lavere Folkeclasser og bragt Viin husene til at gjenlyde af Smædeviser imod Kongen.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-10
Den pavelige Amnesti for politiske Forbrydelser er, som vi allerede have meddeelt, bleven modtagen med overordentlig Jubel af det romerske Folk. Gamle og Unge udgjøde Glædestaarer ved Naadesactens Oplæsning; rige Folk uddeelte Penge blandt de Fattige og fulgte den fra Monte Cavallo sig udgydende Folkestrøm.