Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1770-07-30
Udgangne Skippere: J J. Møller af Bergen til Dantzig med Sild; M. Huun af Bergen til Havre de Grace, A. Nielsen, P. Petersen, C. Jbsen, C. H. Becker af Sønderborg, H. Spur af Vordingborg, til Danmark, M. Görbitz med Sild, Fisk; C. Lauridsen af Ærøeskiøbing, H. Paulsen af Rudkiøbing, G. Altenaar af Dordrecht til Holland med Fiske varer. Jndkomne Jægter; Af Helgeland 3. Udgangne: Af Numedal 5. Viede: J Domkirke-Sogn 1 Par, i Korskirke-Sogn 1 Par: J alt 2 Par. Døbte: Domkirken Dreng 1. Begravne: I Domkirke-Sogn Mandfolk 1, Qvindfolk 4, (hvor blant Elisabeth Jueldsdatter, Tønnis Andersens Hustrue, gammel 80 Aar;) i Korskirke-Sogn Mandfolk 1; i Nyekirke-Sogn Qvindfolk 1. J alt 8. Oversættelse af Telemaque 12te Bog, Pag. 284 og følgende: (See dette Aars Nr. 5.) Han besaae dernest alle Ting i Staden. Han forbød alle de fremmede Kiøbmands Varer, der kunde forføre til Yppighed og Overdaadighed. Han indrettede deres Klædedragt, Huusholdning og Møbler, samt hvad Prydelse et hvert Huus efter sine Omstændigheder maatte have, Han udryddede all Slags Prydelse af Guld og Sølv, sigende til Jdomineus: Jeg veed ingen anden Vey, at føre eders Underhavende til Tarvelighed paa, end at J foregaae dem med eders eget Exempel. Det er vel fornøden, at J udi eders udvortes Opførsel bør vise en majestætisk Myndighed; Men den skal sees af eders Liv-Vagt og de fornemme Betientere, som ere om eder. Brug selv og til eders Hof Stat ei uden Klæder af god Uld, smuk farved (siden Silke ei avles i Landet.) Særskilte Farver bør tiene til at skille enhver Stand fra hinanden, uden at bruge Guld, Sølv eller kostbare Stene. Jndret Stænderne efter deres Fødsel. Sæt dem i første Klasse, der er af en berømt gammel Adel. De, som ellers har Fortieneste og anseelige Embeder, kand ei være misfornøiede med at sættes efter de gamle berømmelige Familier, Den Æres Post, som er mindst Avindsyghed, underkast, er den, som har en lang Rad hen i Tiden af berømmelige adelige Forfædre. De af første Nang efter eder, bør bære hvide Klæder, med en Guld-Fryndse neden om, bør have en Ring med Stene i paa Fingeren, og en Guld, Medallie om Halsen med eders Portrait. De af anden Rang bør være blaae klædde med en SølvFryndse om, en Ring, men ingen Medallie. De af Tredie grøn, uden Ring og Fryndser, men med en Medallie. De Fierde gylden guul. De Femte rosen, eller bleegerødt. De Siette lyse graae, og de Syvende, som de ringeste af Folket, bør klæde sig med en af hvidt og gult blandet Farve; Og alle gemeene Tienere bør væreklædde mørke grøn. Saaledes kand enhver Stand uden Vidtløftighed kiendes paa sin Farve. Af Staden bør man uddrive alle Kunster, der ei tiene uden til Stolthed og Overdaadighed. Alle de Arbeidere, der øve slige skadelige Kunster, bør sættes enten til fornødne Kunster og Handt verker, hvis Tal er gemeenlig lidet, eller til Skibs, eller til Agerdyrkningen. Man burde ei taale nogen Forandring i Dragten, enten i Henseende til Tøiet i sig selv, eller til Moden. Thi det er uanstændigt for Folk, der vil føre et ærbart og ædelt Liv og Levnet, at forlyste sig med at ophitte tvungne Prydelser, ey heller at tilstæde deres Fruentimmer (der dog have mindre Skam deraf) at falde til slig Yderlighed. Han, ligesom en god Urtegaardsmand udtydder af en Frugt-Have alle unyttige Træer, søgte at urydde af Staden all Pragt og Stolthed, der fordærver gode Sæder, og ligesom lede alle Ting til en simpel Tarvelighed. Han indrettede og Levemgaden i Mad og Drikke, saavel for Borgere som Tienere. Hvad Skam er det ikke, sagde han, at ret fornemme Folk vil sætte deres Fornemhed i Satser, der foraarsage et kiælent Sind og et sygt Legeme, De bør lade deres Lykke og Høihed bestaae i Maadelighed, i Duelighed at kunde giøre andre Mennesker godt og i den Ære, som nyttige Handlinger kunde tilveiebringe dem. Nøgternhed giør den sletteste Spise behagelig, den gir best Sundhed, og den reneste og bestandigste Sinds Fornøielse. J dør derfore indskrænke eders Maaltider med godt Kiød og Fisk, men laved uden lækre Sauser; thi det er en Kunst, som forgifter Folk, og opvækker en ufornøden Begierlighed. Heraf udkommer hver Mandag et Blad fra det Bergenske Addresse-Contoir hos Ole Brost