Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1737-02-01
Persien. Ligesom dette store og mægtige Kongerige overgaaer alle af dre nu værende Riger udi Ælde; Saa viger det og intet Reg mente i Staats-Forandringer og ind- og udvortes RevolutioDet er bekiendt, at Persien fordum var det andet store Minarchie, hvilket havde undertvung. ste og største De Aar 1787. af Verden, men blev af Grækerne under deres tappre Konge Alexandro Magno efter 3 blodige Treffninger, undertvunget og kuldkastet, fra hvilken Tiid af samme Rige har haft de største Regiments=Forandringer. Thi neppe havde den Store Alexander udi Babylon lukt sine Øyne, førend Grækernes Herredømme over Persien fik Ende. Der vare til den Tiid udi samme Rige et talrigt og stridbart Folk, som man kaldte de Parther, hvilke da de fornam, at de Grædske Felt-Herrer og Fyrster laae hinanden inbyrdes udi Haarene betienede sig af denne Leilighed, og udjoge inden kort Tiid alle Grædske Tropper og Besættninger, vel vidende, at forbemeldte Fyrster, for deres Privat interesses skyld, ikke havde Tiid til, at vende Øynene saa langt bort til Persien, hvorfore det faldt Partherne ikke tungt, at oprette det kuldkastede Regimente igien, og paa den Kongelige Throne at sætte een af deres egne Landsmænd. Disse Parthiske Regentere toge udi kort Tiid saaledes til, at de ikke allene bemægtigede sig det Persiske Rige, men ogsaa siden, formedelst deres Tapperhed og fornuftigt Regimente, bleve en Skræk for alle deres Naboer, Ja, man maa bekiende, at hvis disse Parthiske Konger udi Persien ikke havde imodstaaet de mægtige Romere, var heele Asien bleven for dem et Rov og Bytte; men saa maatte de lade sig nøye med at udbrede deres Herredømme indtil Euphrat=Floden, og naar de vilde gaae videre, bleve de gemeenligen totaliter slagne. Parthernes Regimente stoed altsaa udi Persien ved Magt, indtil det blev Mode i Verden, at Nationerne fast allevegne gjorde et Udtog af deres Fæderneland, for at indtage nye Stæder, og undertvinge sig bedre og rigere Lande; Thi da blev dette noble Kongerige oversvømmet af Tyrkerne, Araberne, Saracenerne og andre, hvilke gandske forstyrrede det udi Landet værende Regimente, op oprettede igien deres eget. Dette varede saa længe, indtil en anden Sværm af fremmede Folk gjorde Ende med samme igien, saa, at det Persiske Riges Regimente stedse har været meget foranderligt, ogsaa den nu regierende Kongelige Familie ikke undtagen. Begyndelsen til denne store indvortes Uroelighed skeede 1722, da Fyrsten eller Gouver For Februarii-Maand. verneuren udi den til Persien hørende Provintz Candahar, Navn Mirives, gjorde et Oprør mod sin retmæssig Kon Schach eller Sophy Solymann II., stødte ham fra Thronen, tragtede efter, at sætte sig selv derpaa igien; Men det slog han feyl. Thiendskiønt han ikke forsømte at sætte sine Sager paa en fast Fod, og at indtage Hoved og Residentz-Staden Jvahan saa fandt han dog ey liden Modstand udi Riget, hvor mange me saadan Opførsel meget ilde vare tilfreds; De fortrøde en De paa, at Miriweys havde skilt Kongen og den Kongl. Familie va Cronen, en Deel misundte de ogsaa Miriweys Regimentet, med nende, at de vare lige saa gode og værdige til at regiere som har hvorfore Miriweys hans egen Fætter Efreff, af saadan Regierings Syge drevet, tog Leiligheden i Agt, og forflyttede ham til de Dødes Rige, for at efterfølge ham udi Regimentet, og saa ledes blive en Tyrann ved sit eget Fæderneland; Et klart Exempel for misfornøyede Undersaatter, hvor liden Nytte Rebellione- og de ofte derpaa følgende Regiments Forandringer med sig føre Thi naar de tænke at blive en Byrde qvit, saa underkaste dest selv 2 eller 3 igien, som ere værre, ikke at tale om, at Regenten meeste Tider udi det Undersaatterne paalagte haarde Aag er uskyldig, og ikke selv allevegne kand see, hvorledes Undersaatter, medhandles. Den Usurpateur Efrest havde og ikke synderliLykke; Den Sophyske Families Tilhængere gjorde ham udi sit Kongelige Concepter ei liden Afbræk, i det de til og ofte afklappe de hans Tropper, og forhindrede ham at rodfæste sig paa Thronen. Omsider opstoed og blev udi Persien bekiendt GenerThamas Kouli-Chan, der u-imodsigelig er begavet med alle Qvalitæter, som udfordres til at danne en stoer Helt. Han en Herre af Majestætisk Anseelse, af et ædelt og høyt Mood, tillige elsker Billighed og Tapperhed, derforuden meget Ge mild, og vant til de største Fatiquer. Denne Kouli-Chan tog den unge Printz TThamas sin Saa an mod de Oprørske, og ite det inden kort Tid, formedelst sin Tapperhed og Strenderhen, at den eene Provintz efter den anden maatte begge sig til at erkiende den unge Thomas, som en Søn af den Aar 1777. Schach Solymann, for deres Herre; J særdeeleshed beviiste bemeldte Felt-Herre sin store Forsigtighed, Tapperhed og Vigucur ved Hoved-Staden Ispahans Beleyring. Thi de Rebeller forsiunede sig i Tide med allehaande fornødne Ting, og bestyrkede deres Sager i Staden paa det beste, saa det var vanskeligt, at erobre en Stad, som var opfyldt med saa mange 1000 Misfornøiede. Men det hindrede ikke, at jo Ispahan, efter nogle Maaneders Beleiring maatte overgive sig, og tage igien mod sin retmæssige Herre. Efterat nu Felt-Herren Koul-Chan saaledes havde satt Regieringen paa en god Fod igien, tog han sig fore, at gaae Tyrkerne paa Klingen, som udi disse Uroeligheder fra Persien havde bortsnappet adskillige Provintzer og Stæder. Han erholdt ogsaa en Seiervinding efter den anden, og forenede igien med Cronen de Lande, som Tyrkerne havde erobret udi Georgien, ja borttog omsider den stærke Fæstning Teflis eller Tiflis, saa, at Tyrkerne ved slige Nederlag bleve bragte til de Yderligheder, at begiære Fred, hvilken bemeldte Kouli-Chan dog stedse forkastede, med mindre de vilde beqvemme sig til at igiengive det Persiske Rige alle borttagne Fæstninger og Stæder. Hidindtil havde Kouli Chan ført retfærdige Vaaben til Fæddernelandets Forsvar men fordi Seieren gjerne pleyer at giøre Felt-Herren stolt, saa kunde vor Kouli-Chan, der saae sig elsket og tilbedet af den heele Persiske Armee, ikke længere lade sig nøye med Titel af Generalssimus, og derfore stødte den unge Sophy Thamas med Snedighed fra Thronen; Han holdt da et prægtigt Jndtog udi Jspahan, og blev formedelst sine store Meriter, af de Persiske Stænder, declareret til Schach eller Sophy; Hvorefter han nu lader sig kalde Schach Nadyr, og udi afvigte Sommer har afsendt en Ambassadeur til Constantinopel, for at slutte Fred med den Ortomanniske Port, hvilken og er bleven gjort paa de Vilkaar, at Tyrkerne skal erkiende Koulli-Chan for retmæssig Schach, 2. Nødsfald formaintenere ham paa Thronen, og iblant andre Conditioner for det 3.) restituere til Persien de udi den sidste Kriig fratagne Lande; Men førend denne Fred kunde blive stadfæstet, har man fornummet, at Falskhed staaer sin egen Herre, det For Februarii Maaned Aar 1787. de den unge Sopby hans Tilhængere, af de Usbeckiske Tartarer understyttede, have satt sig op imod bemeldte Kouli-Chan, den han har begaaet den Forseelse, at tage mod den Kongl. Værdighed; De have 2 Dags Reyser fra Jvahan slaaet hans Arme paa Flugten, saa at den ulykkelige Kouli-Chan med Resten af hans Tropper har maattet nærme sig de Tyrkiske Grændser, og hos den Ottomanniske Port giøre Ansøgning om den udi foromtalte Freds-Tractat stipuleerte Succurs, efter hvis Ankomst han er sindet endnu at vove et Felt-Slag med hans Modstandere. Herimod bestyrker den unge Sophy sig paa Thronen, og har erholdet en anseelig Succurs af 100000 Chinesiske Ryttere; hvorledes nu Udfaldet bliver, vil Tiden best lære.