Jyllandsposten, 1839-02-11
- Hos en Handlende i Randers blev forleden Dag et ubetydeligt Tyverie begaaet, idet en simpelklædt Person ved at ville forlade Hiins Bopæl gjennem en Gang, som førte ud til Gaarden, bortstjal en sammesteds hængende nye Kaskjet. Heldigviis blev Krabaten strax derpaa greben og tilstod efter flere Benægtelser dog Tyveriet, medens han paa Tyveviis, bønlig skuttende med Skulderbladene, tryglede den Handlende i Barmhiertighedens velsignelsesrige Navn om endelig at maatte slippe ud paa Gaden. Denne, som fandt det pligtstridigt at lade en Tyv slippe, som, foruden at have benægtet Gierningen, saae yderst fordægtig ud, fandt sig imidlertid opfordret til at lade Stedets Politiebetjent hente ham til bedre Bevogtning. Neppe var denne kommen indenfor Døren, før han udbryder: "Hør, Ven, siden Du har stiaalet her til Hovedet, har Du vel ogsaa idag stiaalet et andet Sted til Fødderne." – Tyven udbrød besippet: "Jh, nei bevare mig, nei." Politiebetjenten svarede: "Hold Mund, lad see, Benet iveiret!" Som sagt saa skeet, og rigtignok befandt det sig nu, at Tyven var iført de samme Dag fra Postcontoiret bortstiaalne Støvler. Vandringen blev nu fortsat til det sikkre Qvarteer, og ønske maa man, at enhver Huusfader undsaae sig ved den utilgivelige Medlidenhed at lade de smaae Tyverier hengaae upaatalte, som ofte lægge Grundvolden til de større og paadrage Vedkommende stort Ansvar ved at udsætte Medborgernes Velfærd for lignende Antastelser. Vore Forhold, baade de nuværende og fremtidige, blive mere og mere Gienstand for Artikler i fremmede Blade, flere af disse vise sig tydelig som danske Forfatteres, der, paa Grund af vore Trykkelove, vælge det fremmede Terrain, for der at udtale sig om Gienstande, der her synes at være uomskrivelige; men andre bære ogsaa tydeligt Præg af ikke at skylde nogen dansk Pen deres Oprindelse; til disse sidste hører en i flere Henseender ret mærkelig Correspondance-Artikel i Göteborgs femte Handels och gjöfarts Tidning Nr. 8 for 19de Januar. De, der have eller ville læse Artiklen, turde imidlertid upaatvivleligen give os Ret i, at vi ikke hidsætte den her. En Sætning kunne vi dog, uden Uleilighed for Politimesterens Medhielp, giengive: "Det store Skridt, Danmarks Konge ved Jndførelsen af raadgivende Stænder gjorde til Dannelsen af en friere Statsform, er allerede et ganske smukt Offer til Oplysningen og en betydningsfuld Erkjendelse af Billigheden af Tidens Fordringer; og om man endog maatte ansee dette Skridt blot som en halv Mesure, saa er det imidlertid altid et Skridt nærmere Maalet." Forøvrigt taler Forfatteren Adskilligt om la fore des choses", Ruslands Keiser, Mester Erik, det danske Folk, moden Mand, Selvstændighed, Naturens Orden, Stilladsen og Bygningen", den nye Tid, Thronfølgeren", Røgelseoffer, (Khuusp.)"Souverainetteten."- Dr. Lardner har nylig efter flere paa LiverpoolManchester-Jernbanen anstillede Forsøg fundet, at Atmosphæren er en langt betydeligere Hindring ved Hurtigheden, af Bevægelsen paa Jernbaner, end man almindelig antager. Han paastaaer, at ved en Hurtighed af 32 engelske Miil i Timen udgjør Atmosphærens Modstand, 80 pCt. af al den Modstand, som Dampkraften har at overvinde, og at samme tiltager i et umaadeligt større Forhold end Hurtigheden, saa at det er umuligt, at bringe Bevægelsen til den Hurtighed, som Mange have forestillet sig. Han mener, at ikke engang en Hurtighed af 40 engelske Miil i Timen lader sig opnaae, undtagen med saa stor Bekostning, at Sagen derved bliver practisk undførlig. (Khvusp.) Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.