Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-11-28
Oversigt over Dagensindenlandske Nyheder. Coursen har i dette Efteraar en Slags Utilbøielighed til at bedre sig, uagtet der er hverken Mangel paa Søgning efter Kornvarer, eller paa Udførsel deraf, skulde det være en Følge af, at Udførselen dog ikke er eller kan være saa stor som i Fior, uagtet Priserne ere forholdsviis meget høieres eller deraf, at Jndkiøbet af udenlandske Varer, ved den indenlandske Fabrik= og Huusflids stedse tiltagende Forfald, bliver Aar for Aar større og bestandigt mere undergraver Landets Velstand, eller er det endelig en Følge af, at Sølvet bliver forØieblikket meere søgt, formedelst de store Laan, som paa nærværende Tid optages i Frankrige og Rusland, og som foraarsager, at der fra Amsterdam og andre Handelstæder høres de bittreste Klager over Pengemangel. – Da de indenlandske Fabriker ikke kunne fortsætte deres Drivt, saa see de sig nødsagede til at henvise deres Arbeidsfolk til Fattigvæsnerne og at sælge deres Maskiner; vore mechaniske Hoveder finde derfore ingen videre Jnteresse ved at udtænke nye til Fabrikflidens Opkomst; men maae anvende deres Talent meere paa det Sindrige end det Nyttige, saaledes fortælles, at den opsindsomme Hørfabrikør og Mechanikus Hr. Ladebye har en Model under Arbeide til et lorpetuus mobile, eller en Maskine, som naar den engang sættes i Bevægelse, vedbliver at gaae, uden videre at trækkes og eller sættes i Gang som et Uhr, man har forresten Grund til at bære nogen Mistvivl om, at dette Foretagende vil lykkes; thi det gaaer med denne Opfindelse, som med Lykken, den er et Formaal som mangfoldige har grebet efter, og ingen har kunne faae ret fat paa. Vil Jndustrien ikke til at gaae, saa lad os glæde os ved, naar dog kun de producerende Næringsveie ville blomstre; men selv disse have været i Aftagelse. Fiskerierne have ikke været saa indbringende paa vore Kyster i Aar, som i de foregaaende, hvilket ogsaa kan betragtes som en Grund til at færre Penge komme ind i Landet; fra Belterne og hele Liimfjorden ere førte lydelige Klager derover, i denne Maaned skal det dog have bedret sig betydeligt paa det sidste Sted, og Silden er fadet meget i Prisen i Jyllands nordlige Kiøbstæder. Det er en ustadig Ven, den kiære Fisk, den besøger og udebliver, efter Luner, hvorpaa der ikke kan giøres nogen Regning. – Hovedstadens Næringsveie have mere Consumption end Production til Formaal; vi maae imidlertid glæde os, naar de kun have indenlandske Gienstænder for Øinene; saaledes vendes Blikket bort med Fornøielse fra Hovedstadens talrige Viinhandlere, til den hæderlige Øltapper paa Østergade, som i det store driver Ølskiænkeriet og har en Conversations-Sal indrettet for sine patriotiske Giæster. – Øltapperne tilligemed Vertshuusholderne i Hovedstaden, udgiøre en saa anseelig Corporation, da de beløbe sig imellem 8 til 900; at de føle deres Stands Vigtighed, og Vanskeligheden ved i Masse at afgiøre deres offentlige Forhandlinger paa Byens Raadstue, saa at de have udvalgt 8 Formænd, til at underhandle paa deres Vegne i nødvendige Tilfælde. – Hovedstadens Slagtere have havt den Modgang, at Slagtertiden er forlænget til November Maaneds Udgang. – Af alle Fabrikationsgrene her i Landet, er ingen triveligere end Litteraturens, i hvormeget der end klages paa Afsætning af Bøger, og uagtet Hr. Hempel har i sit velstrevne Blad yttret den Frygt, at de offentlige Bibliotheker, som nu oprettes overalt i Provindserne, ville aldeles give Boghandlingen sit Banesaar. Blandt de nye udkomne Skrifter, staae udentvivl Hr. Doctor og Professor Erasmus Møllers Sagabibliothek øverst, hvoraf det andet Bind, 43 Ark stort, nu har forladt Pressen og faaes i den Schultziske Boglade, heftet for 4 Rigsbdlr.; med sikker Haand fører han sine Læsere ind i den Jslandske Oldtids Litteraturs Egne, som nu blive stedse mere tagne under Culturen. – Et Værk om den Nordiske Historie, er nyeligt udgivet af en Fremmed, men som er for nyt til, at man endnu tør kalde det vigtigt, endskiøndt det er skrevet af en ovet Haand og af en Mand af Anseelse, og er at betydeligt Omfang, nemlig: Historien af Norges Revolutioner, tilligemed en Skildring af dette Riges nærværende Tilstand og dets Forhold til Sverrig; Værket er skrevet paa Fransk, og udgivet i Aar i to Bind i Paris af Cattenu Colleville, som er bekiendt af sin Skildring af Østersøen og af sit historiske Værk om Dronning Christina i Sverrig. – De litteræriste Feider ere Litteraturens Styggesice, som een sluttes udbryder en anden; den store Baggesenske Feide med det Oehlenschlagerske Partie, er vel til Lykke snart til Ende, da Baggesen nu har udgivet det sidste Brev imod sin Moostander, som i Tallet er det niende; Kiævleriets Strømme begynde desuden at rinde svagere i Hovedstadens Ugeblade; mæglende Ord blive ogsaa talte, og hvad der bedst hielper er vel, at disse Blades Udgivere føle, at deres Læsere trættes ved at læse meere derom, og at de skylde deres Blades Vel og Hæder det, at de ikke optage meere omdenne Materie. J Skilderiet er ret passende blevet indrykket en udførlig Beretning om Partie aanden, et sandt Ord og til sin Tid. Ved denne Hovedkamp tildrage de mindre Feider sig ikke saamegen Opmærksomhed, som Professor Finn Magnussens og Doctor Badens i Dansk Minerva, om Danmark Beboere var i Oldtiden raae og barbariske eller ikke. Doctor Ryges med Udgiveren af den nye Journal Theatret, Professor Kruse, og som har tilbudt sig til at ville privat, for hvem der forlanger det, retfærdiggjøre sig mod alle de af denne Forfatter gjorte Angreb, og endelig en ny Strid, som er opstaaet i de Fyenske Blade, mellem en Hr. M. Winther og hans Antagonister, i Anledning af er nyt Skrift, som denne har udgivet og Commedier, dramatiske Selskaber, Baller, blottede Bryster o. s. v.; en Strid, som nok snart vil blive forplantet til Hovedstaden, da en Hr. Christiani har i Skilderiet skrevet et Forsvar for Forfatterens Paastand, at Børn ikke bør tillades at komme paa Komoedie – en Paastand, hvorfor der vist nok lader sig meget anføre.