Viborger Samler, 1840-05-14
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Paris, den 4de Mai. "Thiers's Horizont, siger Børsenhalle, "begynder at formørkes, en meget bemærkelig Forandring aabenbarer sig i Meninger ne om denne Minister, Pressen bliver ham fiendsk, den venstre Side henvender sig med truende Forestillinger til ham; de Conservative angribe ham med Heftighed; en vis Uvillie viser sig i næsten alle Journalers Tone, hvilke endnu for faa Dage siden opløftede ham og tilkjendt ham guddommelig Ære. Det er øiensynligt, at Ministeriet af 1ste Marts imødegaaer en ny Periode af dets Tilværelse. Hvad vil det kunne gjøre for den venstre Side, hvad for dets Tilhængere, Og sammenligne man Antallet af de Stemmer, det har ethvervet, med Antallet af de Tilhængere, det har mistet; hvor mange Stridsmænd kan det da giøre Regning paa, Kan Cabinettet fyldestgiøre Pressens Forhaabninger og Fordringer, Det er klart, at dets politiske Lykke er ifærd med at dale. Det tage sig i Agt; Symptomerne ere alvorlige. Har Thiers sagt: "Jeg vil spille paa samme Jnstrument, som mine Forgængere, men jeg vil spille bedre paa det," da er det nu paa Tiden at fremkomme med Beviset. Duponts (de Eure) Vægring at modtage den ham tiltænkte Plads i Cassationsretten sysselsætter Journalerne, og forstyrrer meget Thiers's Transactionsplan. Det synes, at han ved Embeder og Værdigheder haabede at bevirke Partiernes Transaction; han haabede at tilfredsstille det conservative Parti ved at give GenBugeand en Commando i Africa, og den reformyndende venstre Side ved at overdrage Dupont en Plads i Cassationsretten. Begge have afslaaet det dem gjorte Tilbud, og denne Transaction, der kun er at ansee som en reen Bestikkelse, var vel altsaa et forgjeves Forsøg. De redelige Mænd ville ikke modtage Embeder, der vilde gjøre dem utroe imod deres Meninger; men disse Meninger ere uforeenlige. Hvad vil Thiers foretage sig? Hvorledes vil han trække sig ud af sin Forlegenhed, Kan har gaae frem eller tilbage, uden at staae forladt og isoleret: Det er et Spørgsmaal, der er vanskeligt at besvare. Maa han ikke forblive ubevægelig imellem de tvende Partier i Kammeret, hvilke, som Viennet nylig har bemærket, ere adskilte ved Jordens Diameter, og ville ikke begge Partier vredes over hans Ubestemthed? Det er i Sandhed ikke saa let at faae de to Revolutions-Poler fra Aaret 1830 til at nærme sig hinanden." Revue de Paris siger, at den af England angaaende Svovlmonopolet antagne franske Mægling geraader Cabinettet til Ære. Denne Mægling beviser og stadfæster den Jndflydelse, vor Gesandt i London har vidst at forskaffe sig. Fyrsten af Talleyrand og Gen. Sebastiani havde gjort Posten vanskelig. Guizot var lykkeligere i sit Foretagende, da han forstod at hævde sin ædle Simplicitet og Værdighed. Han viste Englænderne, hvad de sætte størst Priis paa, en stærk og sand Originalitet; man saae i England, at man nu havde at gjøre med en Mand af en sjelden fast Characteer, man erindrede sig, at Guizot var den anden protestantiske Gesandt, som Frankerig havde sendt til Britannien; – Sully, den store Sully var den første. Den imellem Grizot og Thiers herskende gode Forstaaelse bidrager ikke lidet til Fordelene i Guizots Stilling. Det er ikke sjelden Tilfældet, at Conseilspræsidenten tager med sig i Conseilet Guizots Depescher, og oplæser af disse de meest interessante Steder.