Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-09-14
Oversættelse. af et gammelt Engelsk Digt, som blev overleveret til Kong Jacob den anden af England paa hans Fødselsdag og som indeholder en Forudsigelse. af det Tyrkiske Riges Undergang. Bogen er bleven Redacteuren tilsendt til Afbenyttelse og Oversættelse. Forfatteren er den underKongerne Carl den 1ste, Carl den 2den og Jacob den 2den berømte Engelske Digter Edmund Waller, som døde i Aaret 1687). See Englands Konge den Ære skal have Ai Grækenland beiver ei længere Slave; Den Konsters og aandrige Tankers Moder, De Romas og siden Brittannias Poder. Forviiste Muser ei længer skal klage Men vende med Friehed til Hellas tilbage Thi Slaven, liig Fuglen, som Buuret tvinger Mister sin Aand og poetiske Vinger; Homerer igien og Pindarer skal komme Med store Bedrifter, naar Tiden er omme Kun Portens Rige kan holdes i Live Naar Christne Fyrster ei eenige blive; Men Bretlands Konge dem skal forene Paa Verdens Theatrets store Stene. Til Kamp mod den fælleds Fiende dem kalde Og Korset skal stige og Halvmaanen falde Lettres de St. James. (Fortsat.)Der er ingen Tvivl paa at den politiske Revolution i Spanien vil erholde Fremgang, da hverken den hellige Alliance vil forhindre dens Udvikling og der heller ikke er et mægtigt Parthie nok i Landet til at modsætte sig den; men der er som sagt to forskiellige Revolutionsparthier i Landet selv, hvoraf det ene søger at giøre en Ende paa Revolutionens Løbebane og det andet at holde den aaben. Denne Skilsmisse i Parthier er næsten en nødvendig Betingelse ved alle Revolutioner, hvorved det kommer an paa at forskaffe et Folk democratiske Rettigheder, som det hidintil ikke har besiddet; thi for at opnaae dette, maae Folket omstyrte det ældre System; det vil sige: det maae tillintetgjøre dets Aristokratie. Demokratiet er ifølge sin Natur forblindet og behandler de som Fiender, hvilke ville føre det tilbage under Lovenes Tømme af Frygt for at de skulle føre det tilbage under Aaget. England har havt sine Jndependen ter, Frankerige sine Jacobiner og Spanien maatte saaledes have sine Communcros; men denne Kamp vil dog erholde en mindre frygtelig Characteer end den havde i Frankrig, da Spanien ikke har en saastor Modstand at bekjæmpe; eftersom Revolutionen er kun en Følge af en Bevægelse der finder Sted i hele Europa, imedens den først begyndte i Frankerige og fordi Drivestæderen ved den Spanske Revolution ere af en anden Natur. Den Spanske Revolution har egentlig taget sin Retning imod den politiske og geistlige Statsbestyrelsesmaade, som holdt Nationerne under Aaget og ikke saameget imod dette Lands sociale Constitution. J Frankerige derimod var det omvendt (det vil sige i Spanien var det revolutionaire Parthie meere fiendtlig findet mod Regieringen, i Frankrig derimod meere imod de herskende Stænder). Den fornemste Driveflæder til Revolutionen i Frankrig var derfore Liigheden, i Spanien derimod Frieheden. J hiint Land holdt man sig mere til Personerne og i dette mere til Tingene. J Frankerige var heele Adelen en Modstander af Revolutionen. J Spanien derimod have de Addelige forholdet sig ligegyldige ved de politiske Bevægelser; allene Geistligheden har viist sig som dens Modstander. Men ogsaa imellem dens Medlemmer ere Meningerne forskiellige; men endskiøndt Reglutionen ikke har i Spanien at bekæmpe et mægtigt Aristokratie saa er den dog langt fra endnu at kunne opstille et nyt defensiv System i Staten. Magten er deelt imellem Parthierne og det vil vare længe inden en fast og stadig Orden kan blive tilveiebragt.