Jyllandsposten, 1841-02-23
(Jndsendt fra Horsens.) Aalgene ere nu for en Deel tilende og de dermed forbundne Debatter vel tildeels ogsaa. Den levende Deeltagelse i Kampen, som Valghandlingen selv har i det Hele viist, at det er ikke Nogen af de Kæmpende ligegyldigt, hvo der vælges; men begge Parter have Jnteresse for hver efter sine Principer at bidrage Sit tilat fremme Statens Vel. Uheldige Angreb og Forsvarere førte; Jnconseqventser begaaede som andensteds saaledes ogsaa hos os, og det endog hos den sidste Vælger i Aarhuus Stiftsavis, der efterat have spurgt: Mon de Maneuvrer, hvorved man efter ringe Evneafmønstrer Stændercandidaterne, snart ere endte, selv afmønstrer den Mand, som efter Stemmernes Udfald hos os kun manglede 2 i at blive Byens Suppleant; en Mand, der, som saa at sige Fremmed iblandt os, blev valgt til Repræsentant, ja endog til Formand blandt Repræsentanterne, og altsaa maa antages at besidde usædvanlig Tillid i sin Kreds. For den, som i udenbyes Blade seer Fremstillingen af Resultatet af vor Valghandling, synes det ikke upassende til Sandhedens Oplysning at fremstille Grundene for Hr. Schyttes, Valg i Horsens, og Meddeleren mener, at de kunne henføres til Følgende: 1) Fordi Hr. Oliemøller Schytte repræsenterer i politisk Henseende Hovedstemningen blandt Vælgerne; hvorom blandt Mere den i sin Tid indsendte Adresse vidner, der var underskreven af Repræsentanterne og en stor Deel af de meest ansete og agtede Borgere. Fordi det aldrig kan for den rolige Betragter af Forholdene være fornærmeligt for Nogen at forbigaaes ved Valg, undtagen forsaavidt som den Paagjældende har været Deputeret og ei frasagt sig samme. J dette Tilfælde maatte denne have viist sig uværdig til sine Medborgeres Tillid ved at skuffe deres Forventninger i politisk Henseende eller ved sin Uvirksomhed i Stænderne. J intet Tilfælde kunde saadan Misbilligelse falde i Hr. Schyttes Lod. Hovedegenskaberne hos en Deputeret: sundt Omdømme, Frimodighed, Redelighed, Fordomsfrihed, Kiendskab til Communen, og som Tilgivt practisk Jndsigt i det Juridiske mangle ingenlunde Hr. Schytte. 4) Fordi Rescriptet af 31te October 1840 har maattet stemme mange og maaskee de fleste Borgere for den Mening, saalænge som det er muligt at vælge af egen Midte og ikke uden i Nødstilfælde at tye til Embedsmændene, hvis Mening desuden ad andre Veie kunne komme til allerhøieste Kundskab; og især ikke at vælge Embedsmænd, om hvis Anskuelser i Politiken, de enten tvivle eller ei vide, om de stemme med deres egne. Om muligen nogen Jndflydelse paa Valget kan tilskrives det uheldige Forsvar eller Angreb med Mærket "Flere Vælgere; der istedet for at bevise et Prøvevalgs Uhensigtsmæssighed, det Rette i at vælge Embedsmænd i Almindelighed, og endelig at en Jkkevælger ingen Mening i denne Sag kunde eller burde have, Det synes for Øvrigt ikke ubilligt, at Jkke=Vælgere kunne om Valget yttre sig privat og offentligen med eller uden Navn, saavelsom Vælgerne; thi vort Vee og Vel indbefattes jo dog under Valget, ligesom vi ogsaa bære vor Andeel i Stænderskatten. gik ind paa det Personlige uden Nødvendighed, kan Meddeleren ei bestemt afgjøre; men at Valget længe før hine Jnserater, saavidt kunde skjønnes af Samtaler om denne Sag, var afgjort, just som det blev, og at det har gjort mig og Mange ondt, at see en Strid om en alvorlig Sag aldeles overført paa formodede Personligheder, og den indirecte Paastand fremført, at brave Borgere ei kunde være uenige i, hvem de skulde vælge; men skulde vælge just som de Flere Vælgere", kan jeg med Sandhed tilføie. Meddeleren tør om sin Person sige, at han ingen Partimand er, ingen Jndflydelse har villet eller kunne udøve paa Valget, og endelig at han ønsker Landet mange Borgemestere som Hr. Justitsraad Ræder, for hvis gavnlige Virksomhed, og ubestikkelige Redelighed han føler stor Høiagtelse, men derfor ikke mindre ønsker Stænderforsamlingen, mange liberale Mænd, som Hr. Schytte, valgte som her efter Medborgeres egen Overbeviisning.