Norske Intelligenssedler, 1795-02-11
Jntelligenz Sedler. Norske Onsdagen den 11. Februarii 1795. Resten af: Carmen Justi Honestiqve fantori SacrumJustii cultor servansqve fideelter RavCulqve saum tribuit, nee alius commoda turbet: Non metus et studium, non ambitiosa cupido, Non furiosa Venus, non auri splendor inanis, Non species Recti, non fraus pia, picta colore, Hane mutant mentem: facie stat Justus dem, Cunctis distribuens inforum singula lætus Talia nobilitant landemqve merentis fastaaQvemvis, cat curæ cordiqve est nobile nommen. Ipse, sacrum Justi, Justus sot, romen er Eqvi ved fici praviqve tenax semper violarit: giecin agat Justus, non: mavult dignior esse piir, selvans Recti, vir servantissimus ÆqviOvem neqve posteritas neqve tangit fama saperstes, qvemqve etiam cumulant post mortem landbus ommes. Longe aliter res eft, sida pietate suiqve Cur regind: sua qvisqve amat atqve tueturCommoda, sed gelide curat, qvæ sur aliorum. Lex bona, vir malus eft: qvi sit, num forte lateret, Vix parcit templis cupidus eupidiqve minister: Fraus exercetur, desenditur atqve politur Fraus paa, frausqve minans contraria legibus Æqvi Justi Rectiqve his: qvod non tibi vis fieri, nedObtrudas allis, nee cuqvam reddere debes. Est mihi prætertus, sub qvo nune vivitur, alter Majori minor est cessurua singula, notus: Res facilis dictu: majori cedere oportet: Factu difficilis, fiat si sumtibus Eqvi Major justitie studio pietatis et ægviInelytus, offici solers Præstandi et ameris, Commodus atqve probus, studiorum virqve bonorum, Cultor virtutum, Resti servansqve tenarqveSemper honorandus colitur celebrabitur atqve Høie ommes cedant, assurgunt, præmia cernunt, Major si fuerit cupidus fastuqve resertus, Nullius obloqvio contra dictamina svetus, Asper vinqve sui, pulsus moderamine, compos: Qvid tum, edendum eft: sine murmure, mente modestaaCede: vide: cave: ne flammes Tua concipianturQvi poterit vim vi depellere roboris expers, Nititur in majus magnus: vult maxima major Cedas major, sie, rumor acerbe, loqveris, Qvin loqveris, loqvitor dum vis: hand immemor ille Verborum, qvondam cecinit qve rite Poeta Cede repugnanti: cedendo victor abibis; Qvid. Victor erit, i se vicit, nee læsus abibit: Vive: vale: præstat lædi qvam lædere: Dixi. Honesto In Honorem. Ehen, decessit vite integer scelerisqve purusGERHARDUS ESSENDROpqvi olim sacra coetus Rollougensis sanctissime curavit, natus decimo sexto Calendarum Novembris 1724. Vir humanitate nemini secundus placidus, molestiarum patientissimus amans recti, omnibus fult exemple maritus optimus et plane incomparabilis Pater pientissimus Paterfamilias benignissimus amieus fidelissimus. Licult ei in dem dixisse, virangoribus molestiaqve muneris confectus septuagenarius occiditoctaro Calendarum Februarii 1795. omnibus flebilis bonis Patri posuit. Christiernes Styr Essendrop. Juledning af Sal-Conferenceraad og Laugmand Corningen og Sal. General Auditeur WSSENi Död, hvilke begge i deres Ungdom have som Disciple frequenteret Cathedral-Skolen i Christiania, og af hvilke den første baade ved et Pengelegat og paa anden Maade har betænkt denne Stiftelse, den sidste, foruden andre Fortienester af Videnskaberne, ogsaa har skiænket en betydelig Mineralsamling til det Deichmannske Bibliothek, blev sidstafvigte 19de Januarii paa Skolen af Hr. Doctor og Rector Tarschow for en anseelig Forsamling holden en Dansk Tale om Æren efter Döden, som en ingenlunde tom eller forfængelig Udsigt. Til denne Höitidelighed var af Hr. Doctoren skeet Indbydelse vedet latinsk og dansk Program i lapidar Stik hvilket indeholder en Sammenligning imellem de tvende Afdøde. For og efter Talen blev opført et Sörge-Cantate af Skolens Cantor Hr. FIINTENBERG: I Kronprintzens Klub paa Strømsøe, blev, sidstleden 28de hujus, Hans Kon Födselsdag celebreret, af Klubbens Medlemmer og fleere Strømsøe og Tange hvor, under Canoners Skrald, tillige blev afsynget fölgende Sang, som Hr. JustieFLETn til denne Anledning, havde skiænket Selskabet. SNG. lamme Kur SNG. den 20de Januar. 17. I Kronprintzens Klub For CHRISTIANS Eyksalighepaa Strømsøe be Glædens efter en tember, Nor GE. den 28de Januar. 1795. Vor Kor Bec en 10 B: Bid som Curopas for Steen Hans Møye, Pak og Hæder At Fred maae hegne om han Sme Folkets Frihed om hans Venner denne Dag indbyder, Hver, som Normands Hjerte bær, Vi nyde Frihed - Brødre - V Hver, som Fred og Fril nyder, E Fredens magelige Skygge. Hver, som Norges Hel har Kier Ved Lovens Hegn vil leve fri Fulde Glass - og Skaalen være Og, under Konge-Værnet, tryk Glædens Gud til Velbehag Or saaret igen Voldsmands FRIIIC! Du, vort Selskabs Ære, Ey Overmod, ei Trusel, ski FRIDRIC. Held din Födselsdag. Ol Venskab Kjerligt Be Hvis nogen Vanhæld til os si Glade blive dine Stunder Dig - som Fader, Sön og Mand, Thi Skaal fra . Kon Faae det Selv, dit Hierte under Troe, Sir Tvilling Prets Ef Det saa kjere Födeland, Med Vi saa for vor Re Frugtbar, Dig MARIA give Og lod sig ey af List besnære: Mandig Sön, som ligner Dig: Fid Bra SohvidYndig Datter moden, blive Vor sidske Slægt, hans Navn, Hendes dyre Moder lig. Gid Hans, som Tronens StytSyvarigt Hæld hans Hæder i Stocksleth. Sr. en, sidstleden 28de hujus, Hans Kongelige Høyheds sidder og lette Stede og rongens Paaske, synget fölgende Sang, som Hr. Justice-Raad STo et Selskabet. Nor lampe Kirk den 29de Januar. 1795. For CHRISTIANS Eyksalighed, 4; G. Offer vil fra beha Fort Held er dog hans Øyemed; Vor Kjerlighed er 10 hans Ære. Gid som Europa NAReifterland, Hans M: Pak og L en Krone; AFra paa Forie af hans Land, Folkets Frihed og have Frone, N: Bede Frihed. - N. V. E Fredens magelige Skygge. Ved Lovens Hegn vil leve fri Eg, under Ro- Værnet, forigge; De saaret ingen Voldsmands om, Ey Overmod, ei Trusel, skrækker, Og aabner Venskab kierligt Barn, Hvis nogen Vanhæld til os strækker Thi Skaal for Ham, som, Kongen troe, Tide til er til Kiøer, Re Med Viisdom vaag de for vor Roe Og i sit at af Fisk Besvær Gid BERNSTOREr sneehvid Alder naae, Vor sidste Slægt, hans Navn velsigne: C Han som Tranans Stritte staaer Syvarigt Hæld hans Hæder ligneCockslet.