Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1748-10-01
Den 25 Octobr. udgav Rector Regiæ Universitatis Hafniensis JEREMIAS FRIDERICUS RESS, S. S. Theol. D. & P.P. O. Adsessor Consistorii, S. R. M. a Sacris in Aula Concionibus, et lærd og ziirligt Programma, ved hvilket han inviterede alle lærde Patrioter til at anhøre en Oration, som Dagen derefter skulde holdes paa det øverste Auditorio, hvor disse Tvende Høylærde Mænd, nemlig Hr. Priortion Oro BIAND pr CarVicoron og Hr. Rosserus See ANUS HINIEr med de sædvanlige Ceremonier skulde creeres til Doctores Medicinæ. Samme Dag haver Hans Kongel. Majestæt Allern kaldet Hr. Andreas Knie til at være Sogne-Præst til Tødse og ErsleMeenigheder paa Morsøe. Samme Dag er Broder Brorsen Allern, confirmeret at være Sogne-Præst til Dronninglunds Meenighed i Aalborg Stift, naar samme Kald lovlig ledig vorder. Christen Høeg er Allern confirmeret at være Sogne-Præsttil Boerberg og Nyde Sogner i Riber-Stift. Den 30 Derolk. udgav Rector Regis Universitatis Han ensis, REMIAS FRIDERICUS RESS, S. S. Theol. D. & P.P. O. Adsessor Consistorii, S. R. M. a Sacris in Anla Concionibus, atter igien er lærd Programma, ved hvilket han inviterede alle Elskere af Religion og Gudsfrygt til at anhøre en Oration, som Dagen derefter paa det øverste Auditorio skulde holdes af Hr. Professor Chris Mastis Lovhug Farts, til en Erindring om Reformationen ved Sal. Mad. MORIUS Hans Aar 1748. Hans Høyheds Arve-Stadtholderens i de Forenede Nederlande, Hans Edict angaaende det nylig i Amsterdam anordnede nye Krigs-Raad. ILHELM CARL HENRICH FRISO af Guds Naade, Printz af Oranien og Nassau, Greve af Cazenellenbogen Vianden, Dietz, Spiegelberg, Buren og Leerdam, MargGreve til Ter-Veere og Viissingen, Baron af Breda, Staden, Grave og Landet Cuyck v. Ysselstein, Cranendonk, Eindhoven og Liesfeld, Herre til Bredevoord, Turnhout, St. Gertrudenberg, Willemstadt, St. Martensdyck, Clundert, Øvre og Nedre zwalume, Zevenbergen Grimbergen, Herstal, St. Vith, Arlay, Noseroy, Butgenbach, Daasburg og Warneton, Arve=Burggreve til Antwerpen og Besancon, Arve-Marchall af Holland, Arve-Stadtholder, General-Capitain og Amiral udi de Forenede Provintzer og Ridder af Hosebaandet; Giøre alle vitterligt, at eftersom de gode Borgere og Jndbyggere udi Staden Amsterdam have af Os begjært, at Vi vilde bevilge dem et frit og independant Krigs-Raad og til den Ende at udnævne de Lemmer af hvilke samme skal bestaae og sætte 5 Obrister derudi, saa have Vi været betænkte paa at udfinde de tienligste og anstændigste Midler, til at fyldestgiøre det gode Borgerskabs Absigt og Forlangende, uden at træde saavel Provintzens Privilegier og Fundamentale Love i Almindelighed, saavel som og det nu værende Krigs-Raads Prærogativer og Friheder, hvilke ere samme tilstaaede fra dets Oprettelse, som er mestendeels ligesaa gammel, som Republiqven selv, i nogen Maade for nær, eftersom alt dette ere saadanne Ting, hvilke Vi ved vores Stadtholderskabs Tiltrædelse haver svoret paa at holde ved lige. At udi den Tiid, da Vi have raadslaaet om disse vigtige Anliggende, have Vi med Mishag fornummet, at nogle Jldesindede have søgt at indprente de gode Borgere og Indbyggere falske Begreb om et frit og independant Krigs-Raad, hvilke da de daglig meer og meer tage til, have de fæstet saa dybe Nødder, at de haver givet Leylighed til saa urimelige Begjæringer og Anmodninger, alder som samme havde bleven tilstaaede, da i Steden for virkelig at fyldestFor October Maaned destgiøre det gode Borgerskabs Absigt og Forlangende, havde det tvertimod fuldkastet deres Privilegier, og til intet giort den Friehed og Jndependence, som Vi ere anmodede om at tillægge KrigsRaadet. At alle disse Omstændigheder have bevæget Os til at bringe i Forslag et Middel, ved hvilket det gode Borgerskab kunde stilles tilfreds, saasom Vi ogsaa formedelst vores Erklæring af 10 hujus virkelig have gjort, hvilket Forslag gaaer fornemmelig ud derpaa, at de Officerer som vare Borgerskabet behagelige, skulde holde et frit og independant Krigs-Raad, for saavel at besætte de Officierers Steder, som ikke vare dem til Behag, som ogsaa at udvælge 5 Obrister, eller at de skulde udvælge et dobbelt Antall Personer, og overgive Os Fortegnelse paa dem, paa det Vi kunde udvælge de af dem, som Vi kunde holde for de tienligste og dueligste, altsammen udi den Hensigt og det billige Haab, at, da denne Anstalt, som giver det gode Borgerskab overflødig Aarsag til at være fornøyet, ogsaa tillige kunde give de ophidsende Gemytter den fornødne Tiid til at formildes igien, og man da paa den Maade kunde, som billigt er, betragte alle Ting med et upartisk Øye uden forudfattede Meeninger og efter deres rette Beskaffenhed. Men at Vi til Vores store Mishag have befundet, at uagtet den bestandige Omhyggelighed og Umage som Vi have gjort Os, med at foranstalte alle Ting paa det beste, saa haver dog ikke Udfaldet svaret til Vores Haab, saavel om at holde et frit Krigs-Raad efter Vores i ovenmeldte Erklæring tilkiendegivne Tanke og Meening, saavel som og i Henseende til den forventede og saa høyt ønskede Forandring og Formildelse udi Gemytterne; Eftersom Henseende til det første Borgerne af adskillige Qvarterer og Compagnier ved at udvælge de Lemmer, af hvilke bemeldte KrigsRaad skulde bestaae, ikke have havt den Frihed, som de skulde have til at kunde erklære sig efter deres Sind og Tilbøyelighed, men de ere tvertimod ved trodsig Opførsel imod dem blevne gjort frygtsomme og tvungne til at indrette deres Vall efter deres Jndfald og Velbehag, som have understaaet sig til at opvække disse Uroeligheder og foretage saadanne Uordentligheder. At man haver fund. Aar 1748. fundet for got, at udelukke de Officierer, hvilke dog deres Compagnier havde erklæret at være dem behagelige, ja som allerede havde blevaanet Kriigs-Raadets Forsamlinger. At fremdeles nogle Qvarteerer og Compagnier, som allerede havde erklæret, at de vare misfornøyede med alle deres Officierer, og følgelig havde ingen, som de kunde betroe at sidde i Kriigs-Raadet, have paataget sig, strax at udnævne andre Officierer, og overgive KrigsRaadet denne deres Udnævnelse. At ved dette uordentlige Ophold var et stor Antall af de Medlemmer, som udgjøre bemeldte Kriigs-Raad, bleven betagen Magt og Evne til, at kunde efter vores offentlig tilkiende givne Villie og Meening, anstille et fra Vall af de Personer, som de holdt for de dueligste, for med dem at besætte de Officierers Pladse, som ikke vare deres Compagnier til Behag, hvilket ogsaa meer end een gang haver givet adskillige anseelige Lemmer af Krigs-Raadet Andledning til at beklage, at derved deres Valls Frihed var bleven til intet gjort, og de forhindrede udi deres Raadslagninger. At hvad den anden Punct angaaer, saa havde Vi med største Mishag fornummet, at nogle desindede have fortsatt deres onde foretagende, for at forføre det gode Borgerskab, ved store og høystrafværdige Trudseler at giøre dem frygtsomme, og ustrøe alle Slags farlige Taler, for derved at opvække Mistanke og Uenighed imellem Borgerne, hvoraf man da, naar Gemytterne engang vare ophidsede, kunde intet andet vente end den største Uorden og Uhæld til Stadens, saavelsom den heele Staats Undergang. At omendskiønt af alt dette vel er tydelig nok at see, at man i adskillige Ting aldeles ikke haver efterkommet og fult vores tilkiendegivne Meening og Villie, saavel i Henseende til de Lemmers Udnævnelse, som skulde bievaane oftbemeldte Krigs-Raad, som ogsaa i Henseende til den Frihed, som de skulde nyde i deres Raadslagninger, saa have Vi dog ikke desto mindre, for at give det samtlige Borgerskab en nye Prøve paa vores Tilbøyelighed og oprigtige Faderlige Omsorg for dem, vildet approbere de af bemeldte Krigs-Raad skeede 5 Obristers Bausaavel som de andre Officierers Udvælgelse i deres Sted som For October Maaned Aar 1748. som ikke vare deres Compagnier til Behag, og have Vi derforuden fundet for got at forordne og fastsætte, at bemeldte 5 Obrister og de andre nye udvalte Officierer tilfælles med dem, som ere blevne udi deres Charger, skal udgiøre Kriigs-Raadet, dog saaledes, at dette Krigs-Raad ikke skal forsamle sig, med mindre de først have givet de Herrer Borgmestere Underretning derom, og samme bliver kaldet tilsammen af Obristerne, hvilke man gandske overlader at dømme, om Krigs-Raadet skal kaldes tilsammen eller ey; At dette Krigs-Raad fra denne Tiid af og fremdeles steds skal have Ret til at raadslaae om alt det, som dependerer af samme, og at det skal staae bemeldte Krigs-Raad frit for, naar en Obristes eller anden Officiers Plads bliver ledig at udvælge andre i deres Sted, hvilke samme efter Privilegierne, gamle Jndretninger, Anordninger og Sædvane finder at være til største Nytte for Staden. At da Vi fremdeles have i Sinde, u-foranderlig at beholde den Faderlige Omsorg og Tilbøyelighed, som Vi bære for det gode Borgerskab og denne Stads Jndbyggere, Vida ogsaa for denne gang vil forglemme og lade gaae ustraffet bort alle begangne og Os bekiendte Uordentligheder, som her i staden. ere gaaen for sig, saavel som og de, som anden Steds kunde have tildraget sig. Og saasom Vi have tragtet efter, derved i alle Stykker at fyldest giøre de gode Borgeres og denne Stads Jndbyggeres Begjæring, saavidt som mueligt er, og saadant, uden at træde denne Stads Privilegier og Velfærd for nær, og uden at bryde den af Os aflagte Eed, kunde lade sig giøre, saa vente Vi ogsaa paa det gode Borgerskabs Side for den tilkommende Tiid alle og enhver opføre sig, som gode og lydige Borgere, saavel i Henseende til nærværende vores alvorlige Villie, som i Almindelighed i alt det, som deres Skyldighed angaaer, hvis ikke de skulde uden nogen Forskaansel efter Landets Love blive anseede, som den almindelige Roligheds Forstyrrere og vores alvorlige Villies Foragtere, og andre til xempel paa det haardeste straffes. Givet til Amsterdam, den 15 Septembr. 1748. W. C. H. Kro.