Den Vest-Sjællandske Avis, 1837-06-26
Udenlandske Efterretninger. Fra London meldes den vigtige Nyhed, at den en gelske Konge er død paa Windsor Slot om Morgenen den 20de Juni, 13 Minuter efter Kl. 2. Ved hans Død vare flere Medlemmer af den kongel. Familie tilstede, og ligeledes Erkebiskoppen af Canterbury, som strax efter begav sig til Kensington, forat overbringe den nærværende Dronning og hendes Moder, Hertuginden af Kent, Efterretningen herom hvilken til samme Tid ved Jilbud forkyndtes Ministeriet. Den nye Dronning lod strax en Opfordring udgaae til Premierministeren Lord Melbourne, om at komme til sig Kl. 9, og et Geheimeraad blev sammenkaldet Kl. 11. J dette indfandt sig, foruden Ministrene og et stort Antal andre Geheimeraader, og saa Hertugen af Wellington og Ærkebiskoppen af Canterbury. Den udmærkede Maade, hvormed Dronningen ved denne Leilighed fremtraadte, satte Alle, selv Wellington, i Forundring. Efterat hun havde tilbageleveret Ministrene Statsseglene, som de overrakte hende, og hvorved de igjen indsattes i deres Embeder, holdt hun følgende Tale: "Det tunge og sørgelige Tab, som Nationen har lidt ved Hs. Majestæt, min elskede Onkels Død, overdrager mig den Pligt, at føre Regjeringen i dette Land. Dette vigtige Ansvar overdrages saa pludseligen og i et saa tidlig Periode af mit Liv, at jeg maatte føl mig fuldkommen nedtrykt ved Byrden, dersom jeg et blev holdt iveiret ved det Haab, at det guddommelige Forsyn, der har kaldet mig til dette Værk, vi give mig Kraft til at fuldføre det, og at jeg i mine Hensigters Reenhed og i min Jver for Statens Velfærd vil finde den Understøttelse og de Resoureer, som pleie at ledsage en modnere Alder og en længere Erfaring, Jeg sætter min faste Tillid til Parlamentets Viisdom og til mit Folks Loyalitet og Hengivenhed. Jeg agter det ogsaa for et særdeles Fortrin, at jeg følger efter en Souverain, hvis uafladelige Bestræbelse for hans Undersaatters Rettigheder og Friheder, og hvis Ønske, at fremme Forbedringen af Lovene og Landets Jnstitutioner, har gjort hans Navn til Gjenstand for almindelig Hengivenhed og Høiagtelse. Opdragen i Engelland under en saa kjærlighedsfuld Moders ømme og oplyste Omhyggelighed, har jeg fra min Barndom af lært, at agte og at elske mit Fødelands Forfatning. Det skal vorde min uafladelige Bestræbelse, at opretholde den reformeerte Religion, som Lovene anerkjende, men tillige at sikkre Alle en fuldkommen Nydelse af religieus Frihed. Jeg vil uafladelig beskytte mine Undersaatters Rettigheder af alle Classer, og saameget det staaer i min Magt, befordre sammes Lykke og Velfærd." De tilstedeværende Medlemmer gave derpaa befaling til at proclamere Prindsesse Alexandrine Victoria, som Dronning af det forenede Kongerige, Storbritannien og Jrland (dog med Forbehold af Enkedronningens Rettigheder i det mulige Tilfælde, at hun endnu kunde efterlade sig Arvinger, og aflagde Eed til hende som saadan; hvorefter Dronningen ligeledes aflagde den sædvanlige Eed, at ville opretholde den protestantiske Religion. Eden blev forelæst af Erkebiskoppen af Canterbury. Samme Dag modtog hun ogsaa Hyldingseden af Over- og Underhuset. – Ved Efterretningen til London og Kongens Død lukkede de fleste Handlende i den vestlige Deel af Staden og i City deres Boutiker; ligeledes bleve alle Theatre og offentlige Forlystelsesteder lukkede, og andre sædvanlige Tegn paa Sorg udvistes. Skibene nedlode deres Flag paa halv Masthøide, Kirkeklokkerne ringede, og alle Blade have deres Rand indfattede med Sort.