Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-22
Naturkyndig. Født i Schafhausen i Schweitz midt i September 1726. Dagen vides ikke nøjagtig, men han blev døbt d. 22 s. M. Hans Fader. var Stadsbygmester. Efterat han i Skolen havde faaet de første Underviisninger og tillige Grundene i Geometri og Tegning, blev han i Efteraaret 1734 sendt til Regensburg i Lære hos den da berømte Mekanikus og Kunstdreier Teuber. Senere begav han sig paa Reiser paa Professionen, og kom paa disse til England, fremvoxen baade i Kunstfærdighed og videnskabelig Dannelse. J London blev han blev bekjendt med den udmærkede Kunstner Tuscher fra Nürnberg, som fik Kaldelse til Danmark, for at stikke de til Norden's bekiendte Værk over Ægypten hørende Tegninger. Tuscher overtalede ei blot Spengler, men og den berømte Steenskjærer Natter til at følge sig, og disse tre Kunstnere kom saaledes til Kjøbenhavn imod Slutningen af Aaret 1743, en mærkværdig Tidspunkt i Spenglers Liv, da han fra denne Tid af ikke reiste mere, men ofrede sin Virksomhed og Videnskabelighed for Danmark, der nu blev hans andet Fædreneland. Den Kunst, hvori han var saa udmærket, var alt for overeensstemmende med hin Tids Aand og Hoffmag, til at han, hvis Berømmelse gik forud, ej skulde have været velkommen og her have fundet stort bifald. Han blev udnævnt til Hof=Kunstdreier, og fik Værelser paa Slottet. Kong Christian 6 med Dronning Sophie Magdalene, og dennes Søster Caroline, Fyrstinde af Ostfriesland, med flere Personer af den kongel. Familie, toge Undervisning af ham i Dreier kunsten; ligeledes den efterfølgende Konge Frederik 5 og hans to Dronninger, Louise og Juliane Marie. Han havde tillige, da han tog Borgerskab i Kjøbenhavn, sit eget Værksted i Staden; hans Arbeider bleve meget søgte. De bleve forfærdigede med megen Nøiagtighed, med Finhed og Skjønhed i Formerne, og med Fuldendelse; under hans Veiledning dannedes gode Kunstnere, der have nedsat sig fordeelagtigen baade i Hovedstaden og i Provindserne. Hans Kunst blev nu ikke længere saa sjelden hos os, som den før havde været, og ikke saa indskrænket til et Punkt. Spengler forenede med sine Kunstsysler videnskabelige Arbeider, og blev efterhaanden som højagtet Videnskabsmand, især i visse af Naturhistoriens Fag, Medlem af baade det kjøbenhavnske og flere Videnskabs-Selskaber. 1754 udgav han sit første Skrift, om electriske Virkninger i visse Sygdomme. Han sysselsatte sig meget med Electrictteten og dens Særsyn, og virkede til Electricitetslærens Udvikling; hans Afhandlinger angaae ellers især konkyliologiske og insektologiske Gjenstande. Linnee opkaldte flere Konkylier efter ham. 1771 blev han Kunstkammerforvalter, hvilket Embede han forvaltede til sin Død. Han døde d. 20 Decbr. 1807, i sit 88de Aar. Lykken havde ledsaget hans Stræbsomhed, og givet ham Leilighed til at anlægge store og kostbare Samlinger af Malerier og Naturalier. Hans Maleriesamling, bestaaende af ikke mindre end 430 udmærkede Stykker, (hvorom Hauber S. 12428. Ramdohr S. 174180, og den korte Udsigt, forfattet af Sønnen, J. C. Spengler, som 1809 blev trykt, 38 S. 8.) blev efter hans Død solgt til Kunstelskeren Liotard i Holland. Hans Samling af Kobbere og Haandtegninger blev kjøbt af Kongen. See Thaarups Kjøbenhavns Mærkværdigheder 1821, S. 1723.