Aalborg Stiftstidende, 1836-06-20
J Mødet den 17de Mai tilkjendegav Vicepræsidenten, at han havde modtaget følgende Andragender, som ønskedes afgive ne til allerede nedsatte Committeer: fra Sædegaardseier Christen Sørensen til Woldborg om Fordeling af Omkostningerne ved Stænderforsamlingen; fra Borgerne i Skive homBissekræmmerhandelen; fra Brugerne af det ufrie Hartkorn i Salling Land om den nye Matricul; fra Aulum Sogns Beboere, samt fra Gaardbesidderne i Nørfardrup, Vilslev og Darum Sogne om Friægter, fra Procur. Callundan som Filialbanker, og fra Skolelærerne i Hids Herred om Skole, lærernes Kaars Forbedring. - Procur. Westerby oplæste derpaa et ham fra endeel Jndvaanere i Frederikshavn og Skagen, samt nogle Fiskere i Raaberg Sogn tilstillet Andragende om Østersfiskeriets Frigivelse." Petitionairerne forklarede, den motiverende Jndledning, hvorlunde Østersfiskeriet fra Skagen til Læss fortiden er bortforpagtet til en enkelt Mand, med en aarlig Afgift af circa 300 Rbd. og 15,000 Stkr. Østers til den kgl. Huusholdning. Denne Forpagter, der betaler Fiskerne for Skrabningen af hvert stort Hundrede (120) Øster 7 Mk. i de farligste Maaneder af Fisketiden, og 6 Mk. ellers hvorhos de maae forpligte sig til at fiske en Ladning Østers ( Almindelighed 10,000 Stkr.) uden Vederlag, finder sin Regning ved kun at forsyne Markedet, som næsten udelukkende er Kjøbenhavn, med et saadant Qvantum, at de der holde sig i en høi Priis, som i Gjennemsnit kan antages at være 4 Rbd. pr. 100, ved hvilken Fremgangsmaade Østers, denne sunde og velsmagende Næring, kun bliver en Nydelse for Riigmanden, Det hele Qvantum, som i Aaret 1831, der ansaaes for et fortrinligt Aar, blev fisket, var 200,000 Stkr. Nu vil man maa ske indvende, at Østersbankerne ved et udvidet og stærkere dre vet Fiskeri vilde blive ødelagte; men denne Frygt er faa meget mere ugrundet, som det netop er det ringe Fiskeri af Østers, der ødelægger Bankerne. Østersbankerne strække sig fra Stagen til Læss, muligen lige til Hals, flere Mile ud i Havet Fiskeriet kan ikke godt skee uden ved god Kuling eller ved Dampskib, som dog neppe vil svare Regning. Men det er en Kjendsgierning, at Østersbankerne jevnlig dækkes af Sand, Kalk, Tang og Smaasteen, og kun ved at dette afrives, igjen frodes. Jo oftere Bankerne holdes rene med Skraberne, desto mindre Magt erholder Havet til, med hele Strømme af Sand og Deslige at begrave dem. Efter Krigen, i hvilken Tid Østers fiskeriet maatte standses fra 1807 til 14, viste det sig, at de Banker, som tidligere havde været benyttede og med Lethed fisket paa, vare blevne bedækkede, saa at det kostede megen Anstrængelse og gav kun lidet Udbytte i Aarene 1815 og 16 a skrabe; men siden den Tid have de gamle Banker hvert Aardet rigere og lettere deres Product. Men ikke alene at disse Banker ved hyppigt Fiskeri vilde give forøget Offer, ogsaa en Mængde andre Banker, som nu ligge ubenyttede og maaske for evigt tildækkes, vilde blive fundne, benyttede og afgive en stor Velstandskilde, uden ringeste Vold paa Naturen eller Frygt for dens Udtømmelse. Til en Priis af 6 a 8 Mk. pr. 100 Stkr. vilde denne Artikel da kunne finde en rivende Afsætning til Østersøen, ja maaske til England, og Skibsfarten derved tillige fremmes. Den kgl. Commissarius formeente, at denne Sag, som aldeles local og til hvis Bedømmelse vel Faa i Forsamlingen vilde have den fornødne Sagkundskab, ikke egnede sig til videre Behandling; saa meget mere som det ikke saaes, at Petitionairerne først havde henvendt sig til vedkommende Collegium med deres Andragende, og at det der var bleven afslaaet. Procur. Hastrup anmeldte, at han havde modtaget et Andragende fra Procur. Rørby om, at det maatte forblive med Østersfiskeriet, som hidtil TDa det blev sat under Afstemning, som en Committee skulde nedsættes i Anledning af det oplæste Andragende, blev det eenstemmig afviist. (Fortsættes.)