Viborger Samler, 1840-01-04
Kiel, den 23de Decbr. Allerede i flere Dage forberedtes her en Adresse, paa hvis Udfald man var saameget mere spændt, da man havde erfaret, at der fra Politiet var udfærdiget Skrivelser til de 3 Selskaber: Harmonie", Verein, og "Union i denne Anledning, og at Directionen i disse tre Selskaber havde svaret, at de ikke kunde anerkjende Politiets Competence til at blande sig i deres Klubanliggender. Den 22de Decbr. blev deri "Unionen" holdt en Forsamling og voteret Selskabets Taktil Directionen for dennes værdige Holdning. Derpaa blev ved Directionen oplæst et Udkast til en Adresse, der iforveien havde været prøvet af de meest udmærkede, anseeteste og intelligenteste Mænd. Adressen blev eenstemmigen antagen og underskreven. Denne Adresse betegnedes som et Mesterstykke i sit Slags. Blandt Underskrifterne ere: Dr. Balemann, Præsident ved den holsteenske Stænderforsamling, og Senator Lorentzen, Deputeret for Neustadt og Helligenhafn. (Alt. M.) - Af hiin Adresse, der læses i Kbhavnsposten, og som, skjøndt Kiel tæller over 12000 Mennesker, dog kun efter Fædrel. Angivelse havde 120 Underskrifter, meddeles her følgende: Fra den Tid af da vore Forfædre af frit Valg kaldte den første Christian, høilovlig Jhukommelse, til at være Hertug af Slesvig og Greve af Holsten, og indtil den Dag idag har Slesvig=Holstenernes Troskab og Hengivenhed for det oldenborgske Regenthuus aldrig, end ikke under de mest trykkende Tidsforhold, vaklet noget eneste Øieblik, og stedse have disse Landes Beboere med Taknemmelighed anerkjendt, at Fyrsterne af denne Stamme have regeret med faderligt Sindelag, om ogsaa ulykkelige Forholde og Tildragelser betyngede Landet med trykkende Byrder. – Det vil ikke være undgaaet D. K. M.s Jagttagelse, hvilke store Offre navnlig Hertugdommerne Slesvig og Holsten have maattet bringe i en lang Række af Aar ifølge Statens beklagelsesværdige Finantstilstand. D. K. M.'s Viisdom vil have udforsket Grunden til dette Onde og erkjendt Hielpemidlet for de dybe Saar, der truede med at fremkalde Landets Ruin, og det beskyttende Middel mod Gjentagelsen af saadanne Onder. For en Fyrste, der ærer og elsker Sandheden, der har henvendt de mindeværdige Ord til sine Undersaatter: "at han ikke forlanger mere end Sandhed og at kun Sandheden kan Regeringen ønske bliver gjeldende, for denne Fyrste tør hans tro Undersaatter i Hertugdømmerne i haabefuld Tillid gjentage det, hvad allerede mange af deres danske Brødre have udtalt for D. K. M.'s Throne: at de, paa det inderligste overbeviste om D. K. M.s landsfaderlige Sindelag, dog ikkun kunne see et helbredende og beskyttende Middel mod de Landets Velstand tilintetgjørende Onder fra den forbigangne Tid i Udvidelsen af en Jnstitution, som, bestemt til at knytte Tillidens Baand fastere mellem Fyrsten og Folket, hidtil ikke har formaaet at opnaae dette priisværdige Formaal. – Nei, Allernaadigste Konge og Hertug, vi behøve ikke at frygte for, at D. K. M. derfor skulde holde os for mindre tro Undersaatter, naar vi i dette skjæbnesvangre Øieblik vove for D. K. M. frimodig at udtale den længenærede Overbeviisning, at kun Gjenoprettelsen af disse Hertugdømmers gamle Forfatning under tidsvarende Modinicationer, kun Gjenoplivelsen af Skattebevillingsretten og saadanne Landdage, paa hvilke Landets fritvalgte Repræsentantere have at afgjøre og Beraadslagningens Gienstande, ville yde et helbredende Middel mod de nuværende Onder og et beskyttende Middel mod sammes Gjentagelse. – Gud opholde D. K. M.s Liv til Held for Deres tro Folk. Han velsigne Dem med sine bedste Velsignelser!