Berlingske Tidende, 1791-02-11
Bordeaux, den 18de Januarii. Det her værende Commerskammer har fra Martiniqve faaet følgende Efterretninger, og ladet samme ved Trykken bekiendtgiøre: Beretning om de afskyelige Optrin, der ere forefaldte paa Martiniqve efter de paa Handelskibene værende Capitainers Udsagn. Den 18de November 1790 om Aftenen Kl. 7 1/2, traf vi af vort Corps deputerede Capitainer for Handelskibene Capitain de Reviere, om Bord paa det kongel. Skib la Fermei Jndløbet af Bugten ved Fort=Royal. Man raabte os strax an, og spurgte, hvorfra vi kom, Vi svarede: Fra St. Pierre. Hvorhen vi agtede os, Om Bord paa Skibet la Ferme. Strax raabte man i største Hast til os: Til det aabne Hav. Vi ere alle deputerede Capitainer, svarede vi, tal paa den franske Handels Vegne og forlange Audience hos Commandeuren. Han svarede, at han efter Hr. de Da mas's Ordre ikke modtog nogen Deputation. Visagde endnu engang, at vi i Commercens Navn forlangte Audience. Derpaa sagde han, at han vilde sende os sin Baad. Den ankom bevæbnet og under Commando af en Skibe=Lieutenant, Hr. Sinson de Preclare, og en Underlieutenant, der havde tvende Pistoler i Beltet. Vi sagde dem, at vi kom i Commerens Navn, forlangte Skibets Beskyttelse og at tale med fr. de Riviere. De lode Baaden igien støde fra, og sagde og nekengang, at vi efter Hr. de Damaske Ordre ikke maatte tale med Hr. de Rigiere. Dette paastode vi. De sagde, og at forekom dem mistænkeligt. Vi svarede dem, at Commerten havde. mistænkelig, og at vi kun forlang: te det, som man var samme skyldig, nemlig Beskyttelse. Samtalen blev hidsig, og da Lieutenanten saae sig i Forlegenhed, gav han Ordre, at lægge Baaden igien til Siden. Vi sagde derpaa: Hr. de Damas formaaer intet; han har grædt i vor Nærværelse, og sagt, at han ikke var Herre, men maatte selv bede, naar han vilde have noget. Vi paastode derfore, at tale med Commandeuren; han var sendt fra Frankrige for at beskytte Handelen, men ikke for at befordre den Undergang; vi vare Franske og ingen Fiender. Paa vore indstændige Anmodninger truede han med at skyde os i Grund. Vi svarede: dette ventede vi, og han kunde giøre det, dersom han troede sig anthoriseret dertil. Vi vedbleve vor Paastand om at tale med Commandeuren eller at faae et skrivtligt Afslag. Han gik igien om Bord, og vi ventede nu paa at han skulde skyde paa os. Da han havde aflagt Rapport hos sin Commandeur, sendte denne os ved Goeletten, la Bigotte, Ordre til at lægge os paa samme Side som Skibet. Man truede os adskillige Gange med at bore os i Grund, dersom vi ikke pakkede os. Vi lagde den hele Nat bi, udenfor Kanonerne af Skibet og Goeletten, la Bigotte, i den Hensigt, at gjøre den følgende Dag Forsøg paa at saae Commandeuren. i Tale, og at overlevere de Paketter, som han allerede havde vægret sig for at imodtage. Den hele Nat laae vi bi, snart paa den ene snart paa den anden Side. Kl. 4 om Morgener, lode vi Seilene sætte til og loverede, for at naae Skibet. Ved Solens Opgang hissede vi hvide og andre Flag. Kl. 7 1/2 naaede vi Skibet, som skiød heftig paa os. Vi holdte derpaa Raad, og besluttede, at frafalde vor Ærende, og igien at seile tilbage til St. Pierre. (Undertegnet af 11 Skibscapitainer.)