JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Medens det franske Militairdespotie saaledes udstrakte sine Polyparme over Europa, og Alting truedes med at sætte Menneskeheden tilbage i Hunnernes Tidsalder, saae man dog i Frankrig selv adskillige til Almeenoplysning sigtende Jndretninger opstaae, der ydede Menneskevennen et Glimt af Trøst. Der oprettedes overalt i Riget Lyceer og Secundærskoler, og Nationalinstitutet fik en forbedret Jndretning. At de Videnskaber, som Politiken ikke kan støde sammen med, maatte, selv under en saadan Militairregjering, kunne blomstre, er begribeligt, thi hvorfor skulde en Delalande eller Delille ikke ligesaa godt kunne leve under en Napoleon som en Aristoleles og Senea under en Alexander og Nero. Ufornuftigt vilde det være at nægte, at Buonaparte har gjort meget for Videnskaberne; uretfærdigt at fragaae, at Frugterne af Frankrigs store Lærdes og Videnskabsmands Bestræbelser under hans Regjering jo have været mange og ypperlige; men man maa tillige indrømme, at de aldrig turde komme i mindste Berørelse med hans Politik. Selv Delille maatte udelade af sit Digt Lapitis de Steder, hvor de Emigreredes Seiersindtog paa deres gjenerobrede Godser skildredes med livlige Farver, og sætte i deres Sted Lovtaler over den gjenoprettede Gudstieneste, endskjøndt Buonapartes Vælde ikke kunde forhindre, at en ubeskaaren Udgave af dette Værk bebudedes i London, hvor Forfatteren selv adskillige Gange havde oplæst det, og hvor især Slutningen endnu var i levende Erindring. At imidlertid Fru Stael=Holsteins Roman Delphine, efter den franske Regierings Forlangende, blev under Straf forbuden i Sachsen, og at man tilraadte Forfatterinden at forlade de franske Stater, i det mindste Paris, kunde nok ikke saa meget tilskrives Bogen selv, som den Omstændighed, at denne Forfatterinde næsten ene holdt sig til saadanne Mænds Selskab, der ikke vare Venner af Regjeringen. Jøvrigt lod denne passere Alt, saafremt man kun skaanede den selv og afholdt sig fra at politisere anderledes end den ønskede det. Man sporede, i det mindste under Consularregjeringen, intet til hiinCollegialdespotisme, der troer at have Menneskehedens helligste Rettigheder i sin Vold, og, som behandler en Nations aandelige Repræsentantere, dets fortjente Skribenter, med Haanhed og Ringeagt, eller, som skyende Publiciteten, indhyller sine Handlinger i et uigjennemtrængeligt Mørke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Den første Consul skal, som man forsikkrer, have erklæret sig imod Censurens Jndførelse og den Anordning, at alle trykte Skrifter skulde forevises Politiet førend de offentlig falholdtes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Saalænge en Regent tænker saaledes kan ikke enhver Embedsmand, lige fra Ministeren til Posekigeren, handle egenraadigen, og skaffe sine Uretfærdigheder et Skjul, sølv bag Lovens Palladium, eller Forfatterens hellige Kald, som Sandheds og Retfærds Tolk, sættes i lige Rang med den foragteligste Forretning i Staten. Denne Tænkemaade gjorde Buonaparte saa meget større Ære, som Midlerne, hvorved han var kommen paa Frankrigs Trone, gjorde det næsten nødvendigt for ham, at bortfjerne Alt hvad der i mindste Henseende kunde bidrage til at rokke dens svage Støtter. Det er overalt ikke saa meget Førsteconsulen som Keiseren, at man kan bebreide Tænkefrihedens Undertrykkelse og Publicitetens Banlysning De egentlige franske Tidender vare nu sande Antipoder af de engelske, og man kunde være forvisset om, at de ikke indeholdt en Linie, som jo var efter Regjeringens Ønske og Sind. Ligesom man i Engelland virker paa den offentlige Mening ved at optage i Aviserne alt uden Forskjel, og den Bevidsthed, at man har Lov til at skrive hvad man vil, giver dem saa meget større Jnteresse, saaledes vare derimod de franske Aviser, under Buonapartes Regjering, intet uden et Middel til at fremstille Statens og Armeernes Anliggender i et saadant Lys, som Førsteconsulen vilde de skulde sees. Gjenstande og Begivenheder, hvis sandfærdige Kundgjørelse mueligen kunde være ufordeelagtig for Regjeringen, bleve enten forbigaaede med Taushed, eller fremstillede saa fordreiede og vanskabte, at ingen Upartisk meere kunde fæste Lid til de franske Avisefterretninger. Selv Moniteuren, der siden d. 7 Nivoso Aar 8 var det eneste officielle Blad, tabte meget af sin Authenticitet, da den, formodentlig for ikke at være ansvarlig for alle Artikler, erklærede: at fra 7 Nivoso Aar 8 ere de Actstykker fra Regjeringen og de constituerede Authoriteter, der findes i Moniteuren, officielle. Det egentlige Regjeringsblad kunde altsaa nu optage Alt hvad man fandt sin Regning ved at bekjend Kjøre, uden at det egentlig kunde tilskrives Regjeringen. De franske Blades Upaalidelighed og Partiskhed ville endnu længe gjøre det umueligt at levere nogen sandfærdig Historie om Frankrigs Statsforhold og Statsbegivenheder under Buonaparte hele Regjering; thi uagtet de engelske Presser nok sørgede for, at intet af alt det, som Buonaparte lagde Dølgsmaal paa, blev ubekjendt, saa var den ved Krigen stegne Forbittrelse dog alt for stor, til at de engelske Journaler kunne betragtes som nogen reen og usvigelig Kilde. Om de i Vende i Høsten 1803 udbrudte Uroligheder har man saaledes aldeles ingen bestemte Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Fra nu af syntes Buonapartes Hensigt, at gjenoprette den franske Trone, at blive alt mere og mere aabenlys, og alt hvad han foretog sig pegede derhen; men at han endnu ikke var enig med sig selv om Midlerne er at formode. J Julii Maaned udkom i London en mærkværdig Proclamation i Monsieurs eller Greven af Artois's Navn, der stadfæstede hvad Courier de Tondres og andre engelske Blade havde fortalt. "Den 26 Febr. nemlig ankom en anseet og mægtig autoriseret Person (man kaldte ham en preussisk Officier, Maier, thi Buonaparte havde i den Anledning henvendt sig til Lucchesini) hos Kongen af Frankrig i Warschau, og gjorde Hs. Maj. i de artigste, men tillige alvorligste Udtrykke det forunderlige Forslag, at frasige sig den franske Trone, og forlange af alle Medlemmer af Huset Bourbon samme Afkald; til Belønning for dette Offer vilde Buonaparte give Skadeserstatning, ja endog være Borgen for en ) Men Kongen overrakte glimrende Tilværelse." den 28 Oct. det Svar. Jeg forbytter ikke Hr. Buonaparte med hans Forgjængere; jeg agter hans Tapperhed, hans militaire Talenter, og vil vide ham Tak for meget Godt, han har gjort mit Folk. Men tro den Rang, min Byrd giver mig, skal jeg aldrig frasige mig mine Rettigheder. Som den hellige Ludvigs Ætling vil jeg end i Lænker vide at agte mig selv. Som Franz den 1stes Efterfølger vil jeg i det mindste kunne sige som han "Vi have tabt Alt, kun ikke Æren. Kongen underrettede derpaa Monsieur om hvad der var foregaaet, og paalagde ham, at meddele de øvrige Prindser af hans Blod Efterretning derom. De forsamlede sig d. 23de April og erklærede, at de af deres ganske Hjerte samtykkede i hvad Kongen havde sagt, og ikke vilde give Slip paa deres Rettigheder. Jmidlertid havde den samme Sending igjen indfundet sig hos Kongen d. 14 Marts, og forlangt nogle Forandringer i Formen af Svaret. Man syntes at befrygte, at det kunde forbittre Overconsulen, og at han kunde bruge sin Jndflydelse til at forøge Kongens Ulykke. Kongen forandrede imidlertid intet, sigende: Buonaparte vilde have Uret, dersom han beklagede sig, thi, om man *) Man vilde, hedte det, tilintetgjøre Regjeringen i Algier, Tunis og Tripolis, og anvise den bourhonske Familie disse Stater. Andre talde om Polens Gjenoprettelse. havde kaldet ham en Rebeller og Usurpateur, saa havde man ikke sagt andet end Sandhed. Den Souverain, der, efter Busnapartes Forlangende, vilde ansee sig for nødsaget til at nægte mig sin Beskyttelse, vilde jeg beklage, og gaae. Jeg frygter ikke Armoden; jeg vilde, om det skulde saa være, spise tørt Brød med mine Trofaste. Men det behøver jeg ikke at frygte for saavidt vil det ikke komme med mig; dersom mine troe Undersaatter i Frankrig erfarede min Tilstand, kan De være forvisset som, jeg vilde snart være rigere end jeg er. Mod denne med saa mange specielle Omstændigheder fremsatte Fortælling maatte Hamborger Correspondent af 9 Sept. indrykke en Skrivelse fra Paris af 31 Aug., der havde en halvorficiel Caracteer: "disse Ludvig XXVIII gjorte Forslag ere Opdigtelser af tørkesløse og ildesindede Personer." J den franske Manheimer Avis af 30 Sept. læstes som meddeelt Artikel"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
J Følge indhentede authentiske Underretninger ere de i adskillige offentlige Blade udbredte Paastande, at den første Consul har gjort Skridt til at begynde Underhandlinger med de fran iske Prindser, aldeles ugrundede." Moniteuren modsagde ikke hiin Fortælling, og Preussen tang. Der er heller ikke mindste Grund for, at drage den i Tvivl. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Om Agerdyrkning og Landvæsen. Af Pastor Wedel i Everdrup. Ja, i den Tid man kunde faae Bygningsmaterialier, da var det en ubetydelig Bekostning at opføre et Landsbyehuus; men nu, da Brædder, Lægter, Sparrer o. s. v. neppe er at faae for Penge, saa gielder det om at behielpe sig som man kan. Eeg kan man dog faae paa nogle Steder, dog saare dyrt; men af skjært Bog kan man meget godt saugskiære Stolper, som da maa gjennem trækkes med Saltlage, hvilket jeg forhen har yttret, kan staae i hele halve Sekler. Af Bøg kan man meget godt skjære Bjelker, Sparrer og Brædder, hvilket sidste er noget langsomt, men bliver ganske antagelig Bygningstømmer. Af Elle har man Lægter. De ere vel noget krogede; men til Straatag, bunden fast med Vidier bedre og vare gere end Tækkegarn) kan det slet ikke sees udvendigt, naar Taget er godt lagt. - Teglsteen ere nu meget kostbare; men en Skorsteen kan sikkerlig opføres fra Grunden af blotte raae Steen, (NB. naar de ere vel tørrede, og helst fjorgamle) lige indtil Piben, der bør være af brændt Steen; dog denne Jagttagelse: at Grunden lægges af flade Kampesteen, 1 Alen høit fra Gulvet, paa det at de raae Steen ikke skulle drage Fugtighed; thi skeer det, da hensmuldre de, og foraarsage ofte hele Skorstenens Omstyrtning. - Af Erfaring kan jeg her fremsætte disse Yttringer; thi i Fjor byggede jeg et smukt Huus af Bøg, Elle, og kun Fodstykkerne af Eeg; thi dertil duer hverken Fyr eller Bøg. Væggene ere murede med raae veltørrede Steen, og siden tykt udrappede med Kalk og Gruus, og endelig kalkede. Det staaer nu ganske ubeskadiget. De mindre Dørre ere af tynde Bøgebrædder, kun Stuedørre og Vinduerne af Fyr. Hvor man just ikke vil spendere udvendig Vurf og Kalk ning paa raae Steens Vægge, da svommer man dem med en Leervælling, der er blandet med fiin Gruus, og siden overklæder hele Væggen med Rør, som ere paahæftede med udflakte Hesselkjeppe. Dette forhindrer Fugtighed og især Vinterveirliget at virke paa de raae Steen, som saa ofte ellers smuldre dem. - Gaule kan meget godt bruges dukkede af sammenvredet Havrehalm, og saadan en færdig Gaul, vel opført, holder en simpel ud af Vægbrædder; men der maa lidt Øvelse til at gjøre det retskaffent. - Jndvendig maa de paae Steen=Vægge sættes fulde af smaa Pinde, for at holde paa Kalkvurfen; thi ellers falder alt af ved Kakkelovnsvarmen og Dunsten i Stuerne. - Mere herom siden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Kjøbenhavns Børs den 14de Junii. Cours. Hamb. 2 M. 491 1/2, London 2 M., 16 Rbdlr., Amsterdam 2 M. 388 1/2, a vista 441 1/2, Spec. 500. - Specier solgtes til 30 a 30 3/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet 68 pr. 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Blandede Efterretninger. (Af Lübecker Avis.)Et fransk Skrift indeholder følgende Betragtninger: Man maae tilstaae, at der just ikke er beredt Napoleons Eftermand noget rysenstrøet Leie Et af de første Midler til at bringe Staten i Orden skulde her som andensteds være Krigstandens Formindskelse, og Forvaltningens meest muelige Simplificeren; men vi skrækkes over de Vanskeligheder, som der frembyde sig. Regjeringens Sikkerhed maa og i en saaledes rystet Stat som Frankrig for største Deel afhænge af Armeens Sindelig, og have vi ikke seet, at en af Bourbonnens første After har været, at tilsikkre de Militaire deres Charger og Pensioner. Men det kan ikke engang blive derved. Netop Freden vil forøge den franske Regjerings Forlegenhed. 300,000 Krigsfanger, som befinde sig i Rusland, Tydskland og Engelland, vende om kort Tid tilbage; det er næsten lutter gamle Krigere, som under hele Revolutionen Jntet, andet have lært, og ellers ingen Næringsvei forstaae. Anskaffe disse, kun til Eventyr og Krige vante, Mennesker, der vanskelig ville vænne sig til denne nye Tingenes Orden, Underholdning og nyttig Virksomhed, (der ellers lod sig saare let finde ved saa mange i Krigen afbrændte Stæders Opbyggelse) saaledes at de hverken skulle falde Almeenheden til Byrde eller ved Mangel paa Sysselsættelse blive farlige for Statens Rolighed, - vil blive en af de vanskeligste Knuder for Regjeringen at løse. God Villie og ædel Hensigt har uden Tvivl var nye Fyrste; men saa agtværdige disse Egenskaber ere, saa ere de dog ikke tilstrækkelige i en saadan Tingenes Stilling og Forfatning som den, hvori vi fra Revolutionen befinde os. Øieblikkets Enthusiasme er for levende til at kunne være varig, og maa ikke blænde Regjeringen. Et usaligt Arvegods er fra den forrige Regjering overadt Frankrig; Pandoras Æske er kastet mellem den jublende Mængde. De forrige Tiders Feil ere for dybt indgroede til let at kunne udryddes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Den største Ulykke er fremfor Alt Opdragelsens Tilstand, som under hele Revolutionen har været af saadan Beskaffenhed, at den mere gik ud paa at fordærve Gemyttet end at forbedre det, En anden foruroligende Udsigt frembyder de mange tusindPolitieagenter og Spioner, som brugtes under Bugnapartes Regjering, hvilke man hverken ganske tør lade af Sigte, ei heller efter liberale Grundsætninger betjene sig af. For det første maa dog Regjeringen især søge, saavidt mueligt, at forene alle Partier, og dertil ere Talleyrand og Berthier vel skikkede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
J Paris ere allerede over 30, russiske Officierer omkomne i Dueller og paa andre Maader, foranledigede ved Stridigheder med de franske Officierer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Keiserne af Østerrig og Rusland vedblive at tage de vigtigste Anstalter i og omkring Paris i Øiesyn. Da Keiser Franz nylig besøgte de Blindes Jnstitut, skrev en Lærling i hans Nærværelse følgende Ord: " Dag føle vi dybt, at Lyset er os berøvet, da vi maa undvære den Glæde, at see vor Befrier." Ogsaa til Ære for Keiser Alexander prægedes nylig en Mynt, da han besøgte Mynten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Kongen af Preussen har foræret Hr. Texier, Overlæge ved Hospitalet i Versailles, som har optaget adskillige fangne og stærkt saarede preuss. og russ. Officierer i sit Huus, en Gulddaase med hans Navnechifre i Diamanter, ledsaget af en smigrende Skrivelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Keiser Alexander mønstrede d. 30 f. M. sin Garde i Paris. Paa hans høire Side befandt Keiser Franz, Kongen af Preussen og Sterf. Constantin sig. De forsamlede Tropper, blandt hvilke og den preuss, og bad. Garde befandt sig, udgjorde tilsammen 50,000 Mand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
D. 25 Mai døde i Placenza Divis. General Gratien, Command, af Æreslegionen, Reunionsordenen, og Storkors af Dannebrogen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Allerede d. 4 Maji er al Recrutering ophørt i Wien. Man formoder, at Prindsregenten af Engelland endnu i Sommer vil gjøre en Reise til det faste Land, og ved denne Leilighed besøge sine tydske Arvelande. Marquis de Riviere, Gr. Armand v. Polignaa, Maj. Rousillon, Rochelle de Brect, Charles d'Hozier, Armand Gaillard og Bouvet de Cozier, som alle have været indviklede i Pichegris og Georges's Proces, ere i en Audience blevne Ludvig XXVIII forestillede, der beklagede deres lange Fangenskab og forlehnede dem med Lilicordenens Decoration. - Hr. Gouin, een af det bourbonske Huses troefaste Tilhængere, har overrakt Kongen det Tørklæde, som Ludvig XXVI paa sin Henrettelsesdag havde i Lommen. - De Deputerede fra Lovgivningscorpset, som Buonaparte pleiede at modtage i den første Sahl, modtages, ligesom Senatoderne ogsaa af Ludvig XVIII i Fredssahlen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
De franske Damers nye Hofdragt, som Hertuginden af Angouleme havde paa i den store Audience d. 29de f. M. og som alle Damer i Fremtiden maa have paa, naar de ville have Adgang til Thuilleriernes Pallads, bestaaer af en hvid Silkeklædning med langt Slæb og Hovedpynt af Kniplinger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Paa de ny 5 Frankstykker, der præges i Paris, sees Kongens Brystbillede med Omskrift: Louis XVIII, Roi de France, og paa den anden Side det franske Vaaben med Omskrift: Domme salvum faa Regem. Der skal ogsaa præges Guldstykker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
D. 29de f. M. døde den forhenværende Keiserinde Josephine (Rose Tascher de la Pagerie), Buonapartes første Gemalinde og Prinds Eugens Moder, paa Slottet Malmaison, efter 3 Dages Sygeleie, i sin Datters og Søns Arme. Hun er født paa Martinique d. 24 Jun. 1768, blev Enke efter General Alexander Beauharnis d. 23 Julii 1794, gift med General Buonaparte d. 8 Marts 1796, og skilt fra ham d. 16 Dec. 1809. Prinds Engen og Prindsessen hans Søster, have trukket sig tilbage til St. Leu. - Det hedder, at Marschal Davoust (Eckmühl) skal have forlangt at begive sig til Buonaparte paa Øen Elba Siden 1791 indtil dette Øieblik har Frankrig ikke havt færre end 7 Constitutioner. Tallien, der styrtede Robespierre, og som saa ivrigen modsatte sig Revolutionen i November 1799, at han blev forvist til Departementet Nedre Charente, er nu kommen fra Spanien tilbage til Paris, hvor han teer sig som en meget enthusiastisk Royalist, skjøndt han endnu 1798 regnedes blandt de heftigste Jacobinere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Efter engelske Blade, gik foran Buonaparte, da han holdt sit Jndtog paa Elba, tre Violinspil lere og 3 Pibere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Under Artiklen Skaane d. 3 Junii læses følgende: H. K. H. Kronprindsen er, foruden Regimentet Royal snedois, ankommen her. Med det første ville alle Regimenterne være forsamlede og beredte til i Forening med Generalerne Adlerkrengs og Essens Armeecorps at agere mod Norge, hvis dette, imod Forventning, skulde modsætte sig den mindelige Forening med Sverrig. Den foregivne Dauphin. - J. Saaledes som Historien fortælles af Gouvernementet og Domstolene. (Slutning. Jmidlertid blev hans Forbrydelse endnu stedse ikke anseet fra nogen politisk Synspunkt, men blot overan vordet Politie=Retten (police correctionelle) til Undersøgelse og Afstraffelse. Madame Saignes blev ogsaa arresteret som Medskyldig, men da man ikke kunde overbevise hende om noget, blev hun igjen sat paa fri Fod. Hervaugeult blev derimod henimod Slutningen af Aaret 1802 for Bedrage rie og Misbrug af Folkets Lettroenhed dømt til fire Aars Arrest i Tugthuset i Ostende. Saavel Hervaugault som Gouvernements Fiscalen appellerede begge fra denne Dom. - Sagen skulde nu paadømmes i Reims; men paa eengang kommer der en ny og meget vigtig Skuespiller frem i denne Tragi=Commedie. Den gamle Prælat L. d. S.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
J St. Lo overtale de en Skrædder, ved Navn Hervangault, til at opofre sin Søn, der lignede mig meget, for den almindelige Velfærd, imod at udbetale ham en Summa af 200000 Livres. Man forsikkrer Skrædderen i øvrigt, at han skal slet intet have at frygte for sin Søns Liv, og man fortang endogsaa for ham, at Barnet ved en stærk Dosis Opium skulde dysses i en dyb Søvn. Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Postefterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
(Af Lübecker Avis.) Paris, d. 1 Junii. Dagsmoniteuren indeholder følgende: "J Dag Kl. 5 have talrige Artilleriesalver forkyndt Hovedstaden, at Freden med Østerrige, Rusland, Engelland og Preussen er undertegnet. Denne Efterretning har opvakt den meest levende Glæde, og denne første Følelse sammensmeltede strax med den almindelige Taknemmelighed for en Velgierning, der saa lykkelig betegner Huset Bourbons Gjenindsættelse paa den franske Trone. Moniteuren haaber i næste Numer at kunne levere Fredstractaten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Følge en Bekjendtgjørelse fra Krigsministeren skal Fredens Afslutning feires i alle Stæder og befæstede Pladse i Kongeriget ved 200 Canonskud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Alle de allierede Tropper have allerede faaet deres Marschordre. Tilbagemarschen skeer i Dagmarscher af 1, 1 1/2 i det Høieste 2 Mile, og hver tredie Dag skal der holdes Hviledag. - Hertugen af Angouleme er d. 27de f. M. under Folkets Fryderaab og Nationalgardens Paraderen ankommen til Paris. Ogsaa den regierende Hertug af Brunsvig er ankommen til Paris. - Kongen af Sardinien har d. 20de f. M. holdt sit Jndtog i sin Hovedstad Turin til Hest. Foran ham red de østerrigske Generaler Sr. Buona og Neipperg. - 2 Regimenter allierede Tropper gaae til Sicilien. - Et upaalideligt Rygte siger, at Buonaparte vil faae Øen Corsica imod at give Slip paa de ham tilstaaede 6 Mill. – D. 16de f. M. holdt Kongen af Spanien (Ferdinand VII) sit Jndtog i Madrid. Fra Aranjues til Madrid, 7 spanske Mile, trak Folket hans Vogn. J Følge et Kgl. Decret skal Staden, Madrid, foruden den gamle Titel den lovlige og Keiserlige ogsaa føre Titelen den heeltemdige Stad. Kongen har udnævnt Hr. Maconaz, som Napoleon i lang Tid holdt fangen i Vincennes, til Justitsminister. "). Man forsikkrer, at Jnquisitionstribunalet ved et Kgl. Deeret ) Makonaz udmærkede sig allerede 1808 ved den Modstand, han i Madrid viste de af Napoleon trufne Foranstaltninger, og til Straf maatte han hensukke adskillige Aar i den Napoleonske Bastille - Vincennes, hvor han uden Tvivl havde maattet ende sine Dage, dersom Napoleon ikke var bleven styrtet. Hans Plan med Ferdinands uventede Frigivelse bliver iøvrigt nu tydelig. laven er bleven oprettet, men dette Tribunal, hedder det, som allerede siden Revolutionen har ophørt at være frygteligt, er gaaet frem med det 18de Aarhundredes Tidsaand, (En sørgelig Compliment for denne Aand!) Den af den forrige Regjering udnævnte Gouverneur i Cadix, er bleven arresteret, og afløst af Hr. Villa Vicencio, som er sendt did af Kongen. Over 36 Personer ere blevne arresterede i Madrid. - J Corsica er det endnu ikke roligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Dr. Hess i London, har udgivet et Skrift og Værdien af Hansestædernes Frihed, der læses med megen bifald. - Major Churchill af Garden, og een af Hert, af Wellingtons Feldtadjutanter har bragt Depecher fra Hertugen til London, hvori Hertugen melder, at den brittiske Armee er nu ganske skilt fra den allierede Magt og fuldkommen beredt til at vende tilbage til Engelland; han beder derfor om Forskrifter angaaende Troppernes Jndskibning. - Endskiønt Anliggenderne i Europa have taget en gunstig Vending og Portugal derfor er ganske sikkert og roligt, saa paastaaes dog, at Prindsregenten ikke for Øjeblikket agter at forlægge sin Regjering fra Rio Janeiro til Tajos Bredde, efterdi hans gamle Moder ikke skjøtter om at reise over det atlantiske Hav. - Den i Canada commanderende engelske General, Sir George Prevost, har forslaaet Americanerne en Vaabenstilstand. Den americ. Regjering indgik den, saafremt Stilstanden vil finde Sted saavel til Søes, som til Lands. Man troer derfor, at Sagen vil komme istand. Men i Newyork frygter man overordentligen for et nyt Bombardement og en Landgang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
- Det hedder, at den unge Prindsesse Charlotte af Wallis aldeles ikke vil lade sig forestille Kongen uden af hendes Moder. - Østerrigerne vedblive at rømme Frankrig. De forskjellige Marscher igjennem Basel havde allerede været tilende, dersom der ikke i det indre Frankrig var indtruffen Omstændigheder, og hvilke man endnu ingen udførlige Efterretninger har, der foranledigede, at Tropperne have gjort adskillige Dages Holdt. De igjennem Schafhausen trækkende Tropper have faaet befaling at gjøre Holdt ved Mengen, hvor de gaae i Leir. Hele Linien langs med Rhinen synes at blive besat af allierede Tropper, uden at man veed hvorlænge denne Forholdsregel, vil vare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-14
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke