Københavns Adresseavis, 1771-12-30
Qvarantaine=Anordning. (dateret Hirschholm den 28de October 1771. 1) Saasnart Lootserne bliver vaer, at noget Skib ankommer, som enten ved Skionen eller andet Tegn forlanger Loots, skal af de privilegerede og dertil dygtig erkiendte Lootser den, som dertil nærmest er, eller det ved Rad tilfalder, strax giøre sig færdig at udfare til samme Skib, og saa længe nogen af deslige privilegerede Lootser ere tilstæde og hiemme, haver sig derfra at entholde alle andre Søe=Folk og Fiskere, samt Færge=Folk med deres smaa Baader og Joller. 2) Til Skibet kommende, haver Lootsen, uden at træde derover om Borde, sig strax uden for Borde, nøye at erkyndige, hvorfra Skibet kommer, hvad Ladning det indehaver, og hvorhen det sig agter, og alvorligen at foreholde Skipperen reent ud at bekiende Alting, med Advarsel, om han siden udi nogen usandfærdig Udsigelse skulle betrædes, og Lootsen, som gaaer Skibet om Borde, der enten kommer fra en mistænkt Plads, i Følge bemeldte Forordning, og hvad anden Forordning herefter maatte gives, eller indehaver nogen derfra komne Vahre, skulle foraarsages derover at holde sin Qvarantaine, det da vi komme Skipperen til Bekostning, Ansvar og Afstrafning. 3) Skulle Lootsen nu, ved saadan nøye Erkyndigelse, komme udi Erfaring, at Skibet, som begierer Lots, kommer fra nogen Plads i Øster Søen, eller fra Levante, Archipelago, de barbariske Kyster, Gibraltar, Port Mahon og andre Stæder udi Middelhavet, hvor smitsom Syge kunde befrygtes at grassere, eller og Skibet haver inde nogen derfra komne Vahre, da forbydes Lootsen hermed strængeligen, enten at sætte Fod selv der om Borde, eller tillade nogen af Skibets Folk og Passagiers, være sig med eller uden Gods, til sig at overtrine, og han maae end ikke anføre noget Skibet tilhørende Takkel eller Toug, medmindre det først vorder udi Søen afskyldt, men forud, uden for Borde, forene sig med Skipperen om Loots=Pengene, og dennem betinge in Natura, uden at annamme noget det ringeste udi Vahre, hvilke Loots Penge ham dog ikke tillades at annamme, førend de vorder kastet udi Strippe, Spand, og om ey nærmere er for Haanden, da udi hans Øse=Kar, og derudi med Vand vel afskyllet, ifald de gives udi klingende Myndt, men skeer Betalingen udi Sædler, maae de tages imod udi Viin Ædike eller paa Enden af en spaltet Stok, og overrøges med Svovel eller deslige, hvormed Lootserne i deres Baade maae vare forsynede. 4) Naar saadan Forening imellem dennem er gjort, skal Lovisen begive sig ufortøvet til sin Lootsning, selv løbe forud, og bruge dertil sin store Loots=Baad, og ingen mindre Fartøy, for dermed at kunde holde Søen udi uformodentlig paakommende haardt Veyr, givende Skipperen fuldkommen Underretning med sit Skib at følge Loots=Baaden saa nær, som allermeest er mueligt, at den ene den anden kan tilraabe, og Skipperen høre og efterkomme, hvad Lootsen siger, være sig med Seyls Tilsætning eller Formindskning, eller i andre Maader. 5) Skulde noget saa strængt Veyrligt Loots=Baaden, overkomme, eller og om Vaar Høste og Vinter Dage Loots=Mærkerne vande saa stærkt, at Lootsen seer Umueligheden for sig at kunde seyle og lootse Skibet forud, da tillades hannem i saadanne Tilfælde, som og ellers paa Orlog Skibe, naar Cheferne endelig paastaaer det, at overtræde for sin Person om Borde paa Skibet, som skal lootses, og der sin Lootsning tiltræde, samt giøre sin yderste Fliid Skibet in salto at bringe, dog forinden betinge sig hos Skipperen, foruden de sædvanlige Loots=Penge, endnu hvad han med billighed kan prætendere for hans Qvarantaines Holdelse, hvilken han derimod skal være tiltænkt og strængelig tilholden, under Livs Straf, efter overstandene Lootsning, at holde om Bord, efter Forordningens 5te Post, ligesaavel som det øvrige Skibs=Folk og Passagerer der kommer fra nogen mistænkt Plads eller indehaver der fra komne Vahre, hvilket dog er at forstaae allene om de Skibe, som her eller i Helsingøer agter at losse 6) Med de øvrige egne og fremmede Skibe, som fra mistænke Steder her ankommer, og andenstæds eller uden for vore Riger og Lande agter at losse, forholder Lootsen sig saaledes, at, efter overstandene Logtning, kan han vel, ifald ey noget Fartøy fra Qvarantalne Pladsen er ved Haanden, med Loots Baaden, dog afsides fra de andre Folk meest mueligt, gaae der fra Borde, men han maae ikke begive sig nogensteds udi Vore Stater i Land, ey heller forføye sig om Borde paa noget andet Skib, kommende fra noget mistænkt eller umistænkt Stæd, det at betiene med Lootsning, eller og med andre Personer omgaaes, forinden han, som forberørt, haver holdt sin Qvarantaine ved Kiøbenhavn paa den for det første dertil udlagde Fregat Møen, ligesom og Fregatten Bornholm er destineret til Vahrenes Qvarantaine, eller hvad anden Plads hannem af Qvarantaine=Commissionerne eller næste Kongelige Betient vorder anviist, og derom haver rigtig Attest at fremvise. 7) Skulle ellers paa saadan Lootsning Skibet ved een eller anden ulykkelig Hændelse komme paa Grund eller til Skade, saa det maa hielpes, da tillades Lootsen det at lade forrette ved Ankers Udbringende, og i Fald Losningen skulle behøves, da det lade ved en eller anden først forekommende Amts Betiente eller andre angive for Qvarantaine Commissionerne, Amt manden eller paa Told=Kammerne, og der annamme om af ting fuldkommen Ordre, helst om Skibet, som lovtses, kom mer fra noget mistænkt Stæd, eller indehaver fra saadant et Stæd komne Vahre, imedens hvilken Tid, naar Ordren ikke kan oppebies, tillades Lovtsen Skibet at hielpe til rette, paa hvad Maade best skee kan, naar han ikkun holder sig før omrørte Ordre efterretlig med Qvarantainens Holdelse, og Frahold at omgaaes med andre Folk, indtil den er overstanden, og lader heele Tilstanden angive hos Øvrigheden, for at Fornemme, hvorledes med den lossede Ladning skal forholdes 3) Ved Kiøbenhavns Rhedes Passering skal Lootsen i saaDan Tilfælde anmelde hos den paa det Kongelige Vagtskib commanderende Officier, hvad Skib han lotser, hvorfra det kommer, hvor det hører hiemme, hvad Ladning det indehaver og hvorhen sig agter. Og paa samme Maade i Sundet anmeldes det paa det den liggende Kongelige Vagtskib, som paapasser, at de fra mistænkelige Stæder kommende Skippere er gaaer fra Borde i Land, førend de have viist deres Sundheds Passer, og dertil faaet Tilladelse, da og Vagtskibets commanderende Officier underretter Skipperne om i Fald Omstændighederne berefter skulle udfordre og det bliver befalet, at, i Følge Forordningen af 13de Mai 1737., den Øresundske Told skal betales paa Vagtskibet; De Skibe, som i Sundet maatte holdes fornødent at lade ligge nogen Tid ud Qvarantaine, henlægge sig paa Vest=Kanten af Disken, under Vagtskibets Canoner og dets Opsyn, at intet imod Qvarantainen foretages. 9) J saa Fald at Lootsen ikke selv med Skibet følger til Sunder, da haver han ikke desmindre at advare Skipperen paa Fartøyet, førend han det qvitterer, at han ved Ankomsten i Sundet sig sammesteds anmelder og forholder udi alle Ting efter det, som næst forrige Post befaler. 10) Skulle Lootsen sig vidende forsee imod nogen af disse foreskrevne Poster, eller og befindes, for at undgaae sin Qvarantaine, at have behiulyet sig med nogen falsk Angivende enten at Skibet, som han haver lovtset, ikke er kommet fra noget mistænkt Sted, eller haver havt Ladning derfra kommen og hannem skiællig overbevises, derudi at have været Viden de, da straffes han, naar han paagribes, foruden al For skaansel, efter Omstændighederne, ja endog paa Livet. 11) Ligesom nu Lootserne haver alt det forestrevne ubrødelig at iagttage, saa tilholdes og de ankommende Skipper nøye at bruge god Søemands Manonevre, ved enten at brase op eller saaledes at mindske Seyl, at det er mueligt for Loots Baaden at kunne lægge til Borde, naar der giøres Signal efter Loots, som og Skipperen strængelig og under Straf efter foregaaende Post, befalee, uden nogen Indvending, at underkaste sig og svare paa den Lootsen i foregaaende 2den Post anbefalede fornødne Forespørsel om Sundheden med Skibsfolk og Ladning samt Reysens Beskaffenhed, hvor udinden, som ellers i alle Tilfælde, Lootserne og Færge=Folkene kunde tage deres Tilflugt til Vagtskibenes Hielp, naar samme maatte være fornøden. Naar det da befindes, at saadant et Skib kommer fra de Stæder og med de Vahre, der efter Forordningen ere Qvarantaine underkastede, haver Skipperen saaledes at mannevrere sit Skib, at det er muelig for Loots Baaden at kunde forrette sin Loots=Tieneste ved at seyle forud og og holde det med Skibet. 12) Alle Skippere blive og strængelig anbefaled ey at besvige Lootserne med Betalingen, naar Lootsen maae seyle for ud og lovtse enten til Norder=Middelgrunds Tønden, eller Helsingøer, eller til Dragøe=Tonden, men rigtig at betale den akkorderede Loots=Penge, hvorover og ved Øresunds ToldKammer maa vaasees og Skipperne derom tilholdes 13) Alle og enhver paa Strand=Kanterne omkring Helsin gøer og langs Kysten op af, saavelsom alle paa Dragøe, Castrup og heele Amager Land, men fornemmelig Lootser, Færge=Folk, Strandsiddere og Fiskere vorde, under haard Straanbefalede at holde Vagt paa de Steder, hvor kunde forventes, at nogen Skipper, Skibs Folk eller Passagiers, der fra de mistænkelige Pladser maatte ankomme, sig kunde eller vilde enten selv eller med Vahre i Land indsnige for at forekomme at ingen kommer i Land uden de beviser af Vagiskibene at vær examinerede og dertil have Tilladelse, og skal saadanne sig i Land indsnegne Personer ligeledes med haard Straf ansees. Til hvilken Ende den Anstalt haver for det første været føiet at alle fra Østersøen og Middelhavet ankommende Skibe stopper og ankrer uden for Vagtskibene, hvortil de i manglende Fald anholdes fra samme ved Varsel Skud, og da, forinden nogen tillades at gaae til eller fra Borde, at lægge Vagtst bene tilborde med deres Baade for at overlevere fine Passer og Papiirer til Eftersyn paa den i 3die Post foreskrevne Maade, og giøre al den Forklaring, som foregaaende 2den, 8de og 11te Post tilholder, hvorefter Vagtskibene enten tillader dem fri at passere, eller befaler dem at blive stille beliggende, uden at nogen maae komme fra eller omborde, indtil nærmere Ordre er indhentet og dem given, hvilken Foranstaltning endnu haver Sted i Sundet. 14) Men for desto bedre at undersøge alle her til Kiøben. havn ankommende Skibe, er paa Toldboden ved Enden af Batteriet imod Kastellet lige ud for det gamle Mægler=Kontoir, indrettet et Anmeldelses=Kontoir; Saa anbefales Skipperne og Loøtserne til nøye Efterlevelse, at herefter alle paa Kiøbenhavns Rehd ankommende Skippere uden Forskiæl af hvad Nation de ere, eller fra hvad Stæd de kommer, bestandig haver at begive sig til bemeldte Anmeldelses Contoir, for at giøre Reede for, hvorfra de kommer, og hvad de haver inde, med hvis videre Underretning, som kan angaae enten Sundheden eller Handelen og Søefarten, men især de, som arrivere fra Øster=Søen og Middelhavet, haver ved Ankomsten ei allene, som i næst forrige Post er sagt, at stoppe og ankre uden for Vagtskibet, men endog at hidse deres Flag paa StorToppen, eller de smaa Fartøier i Vandet, som er Signa for Vagtskibet at have dem udi Opsigt, og gjør da igjen Vagtskibet Signal for Anmeldelses Contoiret ved at hidse et Particulier Flag fra Fortoppen eller Krydstoppen, hvor det bedst kan sees, hvorpaa den ankommende Slipper, uden at nogen ellers maae komme til eller fra Borde, begiver sig udi sin Baad, med opsat Skion til Advarsel, at ingen kommer dem nær, og farer forbi Vagtskibet hen til bemeldte Anmeldelses Contoir, under den der værende Land=Vagts Opsyn for paa Trappen uden for Jern=Gitterværket af Contoiret til de i samme værende anordnede Personer, i den vagthavende Officeers Paahør, at aflægge sandfærdig Underretning og Forklaring, som i 2den, 8de og 11te Post er sagt, saaledes, at han uden mindste Forbeholdenhed udsiger: hvor han har hiemme, fra hvilket Sted og naar han er afseylet, og hvorledes Sundheden var der, hvad han haver inde med et Manifesteller en Fortegnelse over hele Ladningen, som han forsyner sig med paa det Sted, han kommer fra, eller og selv tillig med Styrmanden haver opsat og underskreven, for hvem Ladningen er, og til hvilken Kiøbmand adresseret, hvor mange Skibsfolk og Passagerer han har, om nogen af dem er syg eller død om Bord, og af hvilken Sygdom, om han underveys har været noget Sted inde eller om Bord paa noget Skib, og hvor fra det kom saa maae han og aflevere sine Breve og Sundheds Passer for Ladningen, Skibs Folket og Passagererne, og deres medhavende Folk, Vahre og Tøy, især Jodernes, alt nøye forklaret, hvorved den i 2den Post ommeldte Forsigtighed iagttages, og maae de tykte Breve af Skipperen selv igjennemstikkes med en Kniv, paa det Eddiken destobedre kan trænge ind, hvilken Forklaring i Anmeldelses Contoiret korte lig føres til Protoriis. Naar de ved Dectarationen og Passerne intet mistænkeligt er, og alting befindes rigtig og overeensstemmende med om tale den 13de Junii udgivne Allernaadigste Forordning dens 2den Postes 1ste Meinbrum, saasom naar Ladningerne ere bestaaende udi Korn, Tømmer og Føde=Vahre, Aske, Olie, Viin, og i Almindelighed alle andre Vahre, som ey ved Forordningens 3die Post ere undtagne, da haver de ved Anmældelses Contoiret anordnede Personer Ordre at tillade Skippe, ren frit at gaae til og fra Borde, samt indlægge og losse uden videre, i hvilket Fald og fra Anmeldelses Contoiret hidses Flaget til Signal for Vagiskibet, at de ey videre bekymrer sig om det ankomne Skib, Men i vidrig Tilfælde og saavidt angaaer bemeldte Forordnings 2den Postes 2det Membrum eller Slutning, saavelsom dens 3die Post, haver de ved Anmeldelses Contoiret anordnede Personer at lade Skipperen, fortøve og rapportere Omstændighederne til Qvarantaine Commissionen, som giver fornøden Ordre til Qvarantaine eller anden Anstalt, da fra Anmeldelses Contoiret hidses Flaget i Skou til Signal for Vagtskibet, at det haver samme Skib udi nøye Agt, at den givne Ordre, som Chefen paa Vagtskibet til Efterretning bekiendtgiøres, vorder efterlevet og at ingen kommer til Skibet, ey heller nogen derfra, enten til andre Skibe eller udi Land, andensteds end til Anmeldelse, Contoiret, hvor allene for Gitterværket det tillades Skipper, ne at tale med Folk, samt at levere eller afhente et eller andet som Breve, Proviant og andre Ting, dog med Forsigtighed, som ovenmeldt. Men i Henseende til alle øvrige ankommen de Skibe gjøres intet Signal, hverken for Vagtskibet, elle Anmeldelses Contoiret. 15) Dersom under de ankommende Skibes Ladninge skulle være Vahre, hvis Slags og Beskaffenhed ey ere nave givne, blive de, som samme ere adresserede til, forbund ved Breve og Regninger at bevise, hvad Slags saadann Vahre ere, og i Fald Connoissementerne skulle være stillede til Ordre og Skipperen ey vide, hvo samme skal imodtage bliver slige Vahre, nagtet at Ladningen eller maatte vær Qvarantaine frie, bragte om Bord paa Qvarantaine=Fregatten, og der aabnede, for at erfare, hvad Slags de ere, og ere de da Qvarantaine frie, bringes de strax i Land, naa nemlig ingen andre Vahre tillige ere udi Qvarantaine, Th. ellers maae de der forblive, indtil Qvarantainen er ude, og hvad enten de gjøre Qvarantaine eller ey, betales derfor lig fuldt, som om de holdt Qvarantaine. 16) De Vahre, som Commissionen beordrer at skal holde Qvarantaine, henlægges udi Fregatten Bornholm, og besørges didbragte af Vedkommende med Skibets, som haver bragt dem, dets Baad, eller og en leyet Pram, men ved Skibets eget Folk, thi ellers maae Prammanden holde Qvarantaine med Skibet; dog skal Vahrene, førend de til bemelde Qvarantaine Fregat overbringes, først optages efterhaanden, saavidt mueligt, paa Dækket af Skibet, de kommer med, og derudi een eller nogle Dage udluftes; Hvornæst Skibet, efterrat Vahrene saaledes fra Borde ere overbragte forbliver visse Dage, efter Omstændighed og Qvarantaine Commissionens Ordre, beliggende under Vagtskibets Opsigt, som oven sagt, paa sin Anker Plads med aabne Luger, og lader Folket røre sig paa Dækket til fornøden Udlutning. Naar de Vahrene haver lagt den beordrede Qvarantaine Tid lader Vedkommende dem afhente, ved hvad for Fartøyer og Folk de selv vil, imod at dertil Qvarantaine Commissionen Omkostningerne til Hielp, og da der, i Staden for Skibets Folk efter Forordningens 4de Post skulle forblive i Qvarantaine ved Vahrene, er satten Opsyns Mand og Folk, betales en Recognition af en Fierdendeel pro Cento af Vahrenes Værde efter Factura, eller for et Bundt Hamp paa 5 a 6 Skippund 16 Skilling, en Pakke Hør paa 1 a 2 Skippund, 8 Skilling, 1 Bundt Blaar 12 Skilling, 1 Sæk Uld eller Fiædre 12 Skilling, for en Kuffert 8 Skilling, og saa videre i Proportion. 17) Alle friske Personer af Passagerer og Skibs=Folk kan holde Qvarantaine om Bord paa det Skib, med hvilket de kommer, med mindre de heller skulle forlange at gaae om Bord paa den til Personerne og Lazareth for samme bestemte FregaMøen. Men de syge Personer, der dog tilforladelig ikke have Pesten, bringes om Bord paa bemeldte Lizareth Fregat Møen efterrat de først, saavidt giørligt, have skiftet Klæder, i sæ uldene, hvor de da i mueligste Maader vorde pleyede, og der fore betale noget taaleligt ef er Beskaffenhed, 18) Da der nu med disse føyede og iagttagende Anstalter figtes ey allene til at sætte Vore egne Lande i Sikkerhed, men endog at forskaffe de derfra til andre Lande gaaende Skibe fuldkommen Tillid, saa, for at vedligeholde samme og befri dem fra unødig Ophold, vil det være fornødent, at alle her fra Staden afseylende egne og fremmede Skibe forsyne sig hos Qvarantaine=Kommissionen med Sundheds Pas, hvorfor betales een Rdlr, der ligeledes kommer Qvarantaine=Væsenet til Bedste. Svar paa Klage over Hoveriets Bestemmelse. (Magazinet Nr. 103 og 104, En Mand, der i Magazinets 103 og 104 Nummer kalder sig den nye Philopatrejas, fører stor Klage over Hoveriets Bestemmelse. Med de Love, der hidindtil har beskyttet hans Person og Eiendomme, er han heel vel fornøyet, men Lovgiveren maae ikke fordriste sig at beskytte hans Medborgere imod ham, thi da bliver han vred. Os tykkes, at Bondestanden, der rundeligen udgjør trefierde Parter af Nationen, fortiener Lovenes Beskyttelse imod 6 a 700 Proprietairer, der hidindtil har kundet paalægge de res Bønder, ikke paa nogen kort Tid, men paa deres og deres Afkoms hele Livstid i tusinde Leed, saa store Hov nings=Byrder, som de lystede Denne nye Philopatreas opfører en Beregning over den Skade, Hoveriets Bestemmelse har foraarsaget i dette Aan paa et gandske lidet Distrikt, og han bringer dem ud til mange tusind Daler. Videre anfører han en Samtale mellem en Proprietair, som denne Skade paagieldede, og hans Bønder, hvilken løder ud derpaa, at Bønderne, for di de nægtede at gjøre meere, end det i Forordningen bestemte Hoverie, ikke maatte faae Sædekorn til Laans hos deres Propritair, og at følgelig en Deel af Bøndernes Jord blev usaaet, af Mangel paa Sæd, ligesom en Deel af Proprietairens egen Jord blev ubesaaet, af Mangel paa tilstrækkeligt Hoverie. Proprietairen, mener vi, kunde have forekommet det første, ved at laane sine Bønder Sæden; saavelsom det sidste, ved selv at forstaffe sig det Fornødne til sine Jorders Dyrkelse og Avlingens Drift, saavidt Hoveriet havde været ut strækkeligt. Da skulde hans Skade vel ikke have beløbet sig over et par hundrede Daler. Men efter Samtalen at dømme, saa har han ikke vildet indslaae denne Vey, Her skulle absolut vise sig et Tab, og dette Tab skulle ikke skrives paa den raadvilde Proprietair, men paa HyverieForordningens Regning. I øvrigt viser Samtalen en underfundig Mand, der, ved at nægte sine Bønder Sædekorn, meere i dette, end i de forrige Aaringer, har villet tiltene sig større Hoverie, end Lovgiveren tillader. Han Hensigt har været, at udhungre Festningen, paa det Indbyggerne saa meget snarere skulle overgive sig paa Seyer, herrens Naade og Unaade. Den gode Borger, den lybige Undersaat, tabes her gandske af Sigtet. Han tænker saa Lad Lovgiveren kun bestemme, jeg skal være underfundig nok til at udfinde Midler, der kunde befrie mig fra Lydighed. Sandelig den Maade, han har udtænkt, forat unddrage sig Lovgiverens Hevn, er saa fiin og snild, at vores smaa Cartoucher neppe skulle udrede sig paa en finere Maade, Men vi bør lade Proprietairerne vederfare Ret. Ikke een iblant hundrede tiltroer vi, at skulle tænke saa uædel og dristig, som denne vores nye Philopatreas. Forgieves ven ter han retsindige Proprictairers Bifald, men allerminste kan gode Borgere finde Behag i at høre denne Mand offentlig imod al sund Sands forsikkre, at Hoveriets Bestemmelse er Vold; at Lopgiveren ikke har Magt dertil, at Gud sel finder Behag i Hoverie=Bondens Trældom; at Bibeler, authoriserer Proprietairen til at paalægge sine Bønder uden Jndskrænkning, saa meget Arbeyd, som han vil ne. bemeldte nye Philopatreas, denne oprørske Aand, denn farlige Borger, synes ellers ikke uvittig. Han har rigtig nok stavet sig frem i et Par Bøger af den nyere Litteratur. De bibelske Sprog forstaaer han at endevende til sin Sags Besmykkelse, og lad være, han ikke just forstaaer meget Latin, saa synes han dog ikke uskikket til, at udskrive an dres Latin Han lover os en tredie Betragtning i samme Materie. Vi tager os den Frihed at bringe ham et Par Titler i Forslag, Publikum er, saavit vi har kundet erfare, endnu ikke tilstrækkelig overtydet om de Stæders gode Anvendelse, som han til sin Sags Bestyrkelse har laant af Thenlogien, Hverken vil det troe, at Gud finder Behag i trefierde De le af det menneskelige Kiøns uophørlige Treldom, ikke heller kan der fordøye den Sads, at Lovgiveren skulle være ubemyndiget, berudi at foreskrive Grendser. For at beskiemme disse Modsigere, ønskede vi et Par med det for nødne Latin beblandede Afhandlinger. Den første kunde kaldes: " Englenes Frydesang over den mishandlede, eller " figere sagt, over den vilkaarligen behandlede Bondestand, " grundet paa 1 Mose Bogs 47 Kap. 18 v. og s.v. condi" heret med 1 Tim. 6, 1. og 1 Cor. 7,21. Jo mere han forstaaer at endevende disse Sprog, og at uddrage dem af deres Connection med de øvrige Deel af Bibelen, jo bedre vil hans Afhandling lykkes. Den anden skulde før saadan Tittel; " Udførligt Beviis, at en Konge, ved at be" stemme sine Undersaatters fælleds Pligter, er skyldig at " forbigaae Proprietairerne, som Personer, der i Henseende " til deres Omgang med Bønderne, aldrig bør staae under " nerslige, men allene under theocratiske Love. Skulde det her fyle ham paa tilstrækkeligt Beviis, som vi befrygter, saa synes det sikkerst, han sætter en Trumph derpaa og erklærer Modsigerne for Atheister, Hunde m. m., saa ledes som han allerede i Magazinet heldigen har gjort, og som den fineste Smag udfordrer Er nu den nye Philopatreas heldig nok ved disse Afhandlinger, saa lover vi ham af det taknemmelige Publikum hiin phrygiske Konges Hovedprydelse, som en velfortient Belønning. Nyheder.