Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-09-11
Berl. Tid, meddeler efter et Privatbrev fra Hamborg af 7 Septbr. Kl. 10 Aften: "J dette Øieblik indløber Efterretning igjennem Cöllner Zeitung," at Nationalforsamlingen i Frankfurt har (trods Vaabenstilstands=Betingelserne) antaget med en Majoritet af 17 Stemmer at de tydske Forbundstropper foreløbig skulle forblive i Hertugdømmerne." Denne Beslutning maatte, ifald den bekræfter sig, være bleven tagen i Løbet af 5 Septbr., paa hvilken Dag Sagen skulde for til endelig Behandling. J Hamborgerbladene af 6 og 7 naae Efterretningerne fra Frankfurt kun til 5 Septbr. Morgen. Dengang vilde Man vide, at den forenede Kommittee, til hvilken Sagen var henviist den 4de, havde med 11 mod 8 Stemmer besluttet hos Centralmagten at andrage paa, at Troppernes Tilbagetog fra Hertugdømmerne foreløbig skulde standses, men at Rigsministeriet (rimeligviis af Frygt for Preussen) derimod havde besluttet at gjøre Vaabenstilstandens Anerkjendelse af Rigsforsamlingen til et Rabinetsspørgsmaal, skjøndt Udenrigsministeren Heckscher, Dagen forud havde erklæret, at Preussen i enkelte Punkter havde overtraadt den af Centralmagten givne Fuldmagt. Meddelelsen af Betingelserne, der fandt Sted i Rigsforsamlingens Møde den 4de, havde nemlig vakt en betydelig Storm i Forsamlingen; især skummede de schleswigholsteinske Medlemmer af Harme. Dahlmann stillede følgende 5 Spørgsmaal til Ministeriet: om det var sandt, at den provisoriske Regjerings Forsamlinger skulde ophæves, at Carl Moltke skulde bestyre Hertugdømmerne, at de slesvigske og holsteenske Tropper skulde adskilles og endelig Vaabenstilstanden vare 2 Maaneder, og hvis det var sandt, og Rigsministeriet da var gaaet ind paa eller vilde samtykke i saadanne Betingelser. Han forlod Tribunen unter dem rauschendsten befalle. Der foresloges nu, at Man skulde negte at anerkjende Vaabenstilstanden og opfordre Centralmagten til hurtig at føre Krigen til Ende, og de Hidsigste i Forsamlingen, vilde have dette Forslag øieblikkelig forhandlet. Jmidlertid var dog den store Majoritet enig om at opsætte Forhandlingen, indtil Altstykkerne vare trykte og Beretning saa snart som muligt afgiven af den forenede Kommittee (den folkeretlige og den for Centralmagtens Jndretning). Et andet Forslag, at Nationalforsamlingen strax skulde beslutte at forlange Troppernes Tilbagemarsch fra Hertugdømmerne standset, forkastedes ogsaa, og Spørgsmaalet henvistes til den samme Kommittee. Klubbernes Meninger vare meget deelte og Resultatet derfor uvist. Professorerne og de schleswig holsteinske Afsendinge ville for enhver Priis have Vaabenstilstanden hævet; Andre derimod have faaet Nys om Nordslesvigernes tydske Sind og have derfor tabt Jnteressen for Schleswigholstein. Selv om Ministeriet, der paa det Allerbestemteste vil modsætte sig Jndstillingen, skulde falde, saa tvivlede Man dog paa, at noget andet vilde kunne dannes, der var i Stand, til at sætte Krigens Fortsættelse igjennem. Blandt de i den tydske Nationalforsamling meddeelte Actstykker ere tvende Supplementartikler til Vaabenstilstandsbetingelserne, som her endnu ikke ere blevne offentliggjorte. Den første bestemmer, at den nye samlede Regjering for Slesvig og Holsteen skal sammensættes saaledes: Præsident Grev C. Moltke, eller som Suppleant Baron A. Blome til Falkenberg, Medlemmer: Khrre Heintze, Etatsraad Prehn, Landfoged Boysen og Overappellationsraad Preusser, eller som Suppleanter: Kammerjunker Warnstedt, Grev Reventlow Jersbeck, Khrre A. Moltke og Justitsraad Callisen. Den anden bestemmer Regjeringen for Lauenborg, nemlig: Præsident Grev Ranzau Ratzdorff, Medlemmer: KhrreReventlow og Etatsraad Susemihl, eller som Suppleanter: Vice-Landmarechal Bülow og Assessor Linstow. Endelig meddeler Frankfurter Journal den under 7 August af Rigsforstanderen udstedte Fuldmagt for Preussen til at slutte Stilstand paa Tydsklands Vegne. De heri indeholdte Betingelser ere: at den samlede Regjerings Sammensætning skal aftales for Stilstandens Afsluttelse, at under de Love, der ifølge Art. 7 skulle ophæves, indbefattes alle siden 17 Marts udgaaede, og endelig, at de i Hertugdømmerne tilbageblivende Tropper stilles under den tydske Overfeltherre. - J Preussen er der stærk Bevægelse i Anledning af et Slag, der skulde staae den 7 d. M. i den konstituerende Forsamling. Venstre synes lidet tilbøielig til at lade sig afskrække af Ministeriets Trudsel om at afgaae, dersom Forsamlingen fordrer Udførelsen af sin engang tagne Beslutning om at hindre reaktionaire Bestræbelser i Armeen. -"Journ. des Deb." af 4de vil vide, at Østerrig har foreslaaet følgende Ordning af de italienske Forhold: Afstaaelse af det egentlige Lombardi til Sardinien, Oprettelse af Venedig til en Fristad omtrent som Hamborg, Dannelsen af det venetianske Gebeet med Friaul til en Stat under en Søn af Erkehertug Rayner, samt endelig Overtagelsen fra italiensk Side af en forholdsmæssig Andeel af den østerrigske Statsgjæld (Man siger 400 Millioner Fr.). Stemningen i Paris skildres som meget krigslysten mod Østerrig. Cavaignat holdt den 3die en stor Revne paa Marsmarken over 64 Batailloner Jnfanteri, 20 Batailloner Nationalgarder, 125 Eskadroner Kavalleri og 48 Kanoner. Der var ialt 700,000 Mand under Vaaben. Frankrig har for Øieblikket 510,000 Mand under Vaaben og en Reserve af 240,000 Mand, eller i Alt en Armee paa 750,000 Mand.