JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1801-01-01
Om Begravelse udenfor Staden. Det var Fornuftens Fordring, Menneskehedens og Regieringens ønske, at den Skik at jorde de Døde midt i en befolket Stad maatte ophøre af sig selvt til den Ende fik Staden Afssistentskirkegaarde uden for dens Volde. Lidt efter lidt have Indvaanere faaet Lyst til at have deres affjælede Venner her begravne, og til at pryde over deres lille Bolig efter Evne. Men efterhaanden som denne Lyst vorer, tiltager ogsaa Vanskeligheden i at fyldestgjøre den. Det er kommen saa vidt, at et Areal af 25 Kvadratalen ike overlades til Begravelses Monument for mindre, end. 8o Rdlr. paa 100 Aar. Hvor forskrækkelig dyrt dette er, vil man allerbedst kunne bedømme, ved at sammenligne det med den Priis Staden uylig har faaet for den til Bryggerlaget solgte Vangt man vil da see, at bemelte Lag, hvis det vilde indrette denne Vang til en Kirkegaard og overlade Pladser til samme Pris, kunde udbringe 44soo Rixdaler af hver Tønde Land, og ved hvert Sekulums Ende erholde atter samme Sumt
Politivennen, 1801-01-01
Bekjendigjørelse. 1) Det Halsjern, der før saa upassende hængte i Frederiksbergs Kirkemuur, er nu borttaget.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) Omtrent Kl. 81 om Aftenen til den 6 dennes blev det observeret, at en Lue brød frem under Rendestensbrettet paa Hiørnet af Højbroeplads og Strandent ved at undersøge Tingen blev det befundet, at nogle skadefroe Mennesker havde nedlagt en Mængde gamle Klude og deri antændt Ild, formodentlig i den Hensigt at see Rendesteensbrettet afbrændt eller foragrage Sammenløb. 2) Til Advarsel for enhver, der har Ærende eller noget at aftale med dem, der boe i Huset paa Vesterbro, hvor Hr. Price viser sine Konster, tjener at de maae være vel forsgkede med gode Prygle, da en Arbeidskarl den 8te om Formiddagen blev anfaldet af 3 store glubske løse Hunde hvoraf den ene ganske forrev hans Beenklæder og de 2de andre foer op paa ham, han gjorde adskillige Gange Anskrigt men ingen kom ham til Hjelp og med megen Fare undløb han disse Hundet han spurgte adskillige i Huset, hvo tilhørte disse løse Hunde, men ingen vedkjendte sig dem, men da han gik fra Hr. Price saae han, at 2 Karle var i Færd med at binde den ene fast i Gaarden og de 2 andre gik løse uden for. 3) I lille Grønnegade er paa det Huus uden Nummer, som ligger imellem Hjørnehuset og en stor hvid Gaard, en Tagrende, som ikke allene er farlig i Ildebrand, men især meget farlig for de Gaaendes Klæder, da den rækker langt ud ligeover Fortogsfliserne. Ogsaa skeer det at denne Rende løber midt i Tørrevejr. 4) I Pisstræde er udenfor No. 92 og 91 et Fortog,ts gliser højlig trænge til Forbedring. *) Ogsaa for Frederiksborggadens Fortog beder man om Opmærksomhed. 6) Paa Østergade lige uden for No. 24 ligger Steenfliserne paa Gadesiden af RenDestenen saa ujevne, at mere end et Menneske er faldet derover og kommet til Skade. 7) Paa Hiørnet af Brolæggerstræde og Badstustræde staaer en heel Mængde Afvisere fra forrige Tider, men nu ikke mere passende, da de staae midt udi Gaden. Disse kunde dog med liden Umage optages.
Politivennen, 1801-01-01
Et Forordningskontor. Danmark er vel lille, som Stat, men stor i Mængde af Love. Disse udgjøre under Navne af Love, Forordninger, Anordninger, Reskripter, Plakater, Reglementer, approberede Planer, Præjudikata, Responsa, og maaske endnu flere Navne, en Masse, som det er tungt nok for Juristen selv at anskaffe sig, hvormeget mere for alle dem, der ikke have ander med dem at gjøre, end den lille Ting at efterleve dem. Følgen er, at Lovene ere for det meste ukjendte, og at man ofte, med den bedste Villie til at lyde dem, maae søge hos Peer eller Paul efter den Lov man frygter at handle imod. Er der nu ingen hvor man kan faae den laant hos, eller ved man ikke, om ej maaske atter en senere Lov har gjort Forandring, saa løber man den største Fare for at overtræde. Staten gjør endel for at udbrede Kundskab oln Lovene, den lader dem tildels promulgeres, og oen har indrettet Forligelseskommissioner, hvor man kan vente anthentisk Forklaring. Men deels er Promulgationen ufuldstændig, deels komme Forligelseskommissionernes Lovforklaringer egentlig efter, og ikke for, Handlingen. Det synes derfor, at Staten, om det end ikke var dens Pligt, vilde gjøre vel i, at oprette overalt i Stæderne en Lovmeddelelses og Lovforklaringsanstalt. Maaske kunde denne bestaae i et Kontor, hvor ikke allene alle vore gældende Love, af hvad Navn være kunde, vare at finde og laae til alles Gjennembladning, men hvor tillige en Lovkyndig var visse Timer af Dagen nærværende, og lønnedes af Staten for i disse Timer mundtlig at vejlede og underrette alle og enhver, der ønskede at kjende Lovenes Villie i enkelte Tilfælde af det daglige Liv.
Politivennen, 1801-01-01
Om Flobergs Ovn. Forhen er i disse Blade omtalt den ypperlige af Hr. Floberg inventerede Stueovn, hvis Brændselbesparelse der er saamange højttroværdige Vidnesbyrd om, at man ikke nok kan ønske denne Opfinder ved kongelig Understøttelse sat istand til, at anlægge et Fabrik, der for taalelig Priis kunde forsyne Landet med en Ovn, hvis almindelige Brug vil være en uberegnelig Vinding for Landet. Imedens Hr. Floberg venter herpaa, er han aldeles ikke usysselsat, han har nylig hos Hr Blikkenslager, Løser, der selv har Fortjeneste af Oekonomien for sine Komfurer, ladet gjøre til Amtmand Mandix paa børnholm en Ovn, som med Opfindelsens hele Oekonomie forener en saa siirlig Form, at den ikke overgaaes deri af nogen støbt Ovnt denne staaer for nærværende Tid i Dekonomie og Kommeree Kollegiet, men man haaber, at den før Afsendelsen offentlig vil blive fremsat tilskue.
Politivennen, 1798-01-01
Uordener. 1) Politievennen klager over de tvende Fortogsuordener for No. 18 og 20 i Vimmelskaftet, og lader Fortoget i Store Stræde No. 131 og 32 hvor Casserer Krone boer, ligge gandske roelig, da det dog er meget værre end noget af de andre, thi der gaaer Rendestensbrættet 6 Tommer højere end Fortoget. Mage til saadant et Fortog kan man faae i lille Canike Stræde paa højre Haand fra store Canikestræde. 2) For Gaden i lille Helliggejst Stræde hvor der skulde staae No. 152 over Porten, er Fortoget ikke allene spærret ved den Boutigue som staaer der, men ogsaa en langTrærende som spærrer Passagen, ligesom den i Pilestræde No. 111 og i St. Jørgensgade; og oven i Købet er der 2 store Kampestene, som pryde Fortoget. 3) J Skidenstræde No. 162 er ligeledes en fæl Rende, som spærrer Fortoget. 4) Paa Hjornet af Skidenstræde og Nørregade har været et Rendestensbræt, det sees paa de Jernstænger, som sidde tvers i Rendestenen; at der ingen er for nærværende Tid, det vise mine Støvler, som gik i Stykker, da jeg kom deri i Søndags Aftes. 5) Mage til slige Rendestene kan forevises paa Hjørnet af Helsingørsgade og Adelgade, en dito paa Hjørnet af Myntergaden og Pilestræde, 2de dito paa Hjørnerne af Nyegade og Torvet, og 2de dito paa Hjørnerne af Friderichsborggaden og Torvet. 6) Da vi maaskee ikke saa hastig kan vente Lygter i Kronprindsensgade, saa var det maaskee ikke saa galt, om man paalagde enhver, der vil gaae derigjennem, at tage en Lygte med. 7) Paa Gammelmynt No. 162 er et farligt Rendestensbræt, da det staaer op ved den ene Ende, (hvor det ikke burde) man ønsker at samme Huses Vert vilde gjøre det i Stand, da det ingen Bekostning udfordrer.
Politivennen, 1801-01-01
Dom i Sagen imellem Kollektør Iuda Jakøbsen og Kandidat Juris Dahl Paa Begiering af Hr. Kollektør I Jakobsen indrykkes efterstaaende Udskrivt til Oplysning af det i No. 180 Indførte af Hr. Kand. Juris Dahl. Udskrivt af Københavns Politi Rets DomProtokol, Torsdagen den 15 October 18o1: I Sagen anlagt af Candidatus Juris Christian Friderik Dahl imod Klasselotterie Collectør Iuda Jakobsen blev af Rettens Tilforordnede afsagt
Politivennen, 1801-01-01
Dom. Udi Bladet, Politivennen kaldet, No. 18o har Candidatus Christian Friderich Dahl anmeldt: At Klasse-Lotterie Kollectør Iuda Jakobsen havde udlejet til ham nogle Sedler Trækningsdagen den 23 September sidstleden, hvoraf tvende nogle Dage forhen vare udtrukne, og har derfor villet give Advarsel imod, at indlade sig i slig Handel uden behørig Forsigtighed, og tillige forbeholdt sig ved Blodet at tiltale benævnte Jakobsen for siturigtige Forhold. I Følge heraf har fornævnte Dahl ved Klage af 6 October begjert Jakobsen indkaldet og ti pligtet at tilbagebetale de for 6 Lejesedler bekomne 6 Rdlr. og desuden at ansees med en anseelig Mulkt eller anden passende Straf for den paaankede Handlingt hvilken Paastand har i Retten har udvidet derhen, at Jakoksen maae blive tilpligtet at betale ham de tvende højeste Gevinster, som den fornævnte Dag udlom siden det lunde være muligt, at disse vare faldne paa Nummerne af de lejede Sedler, naar samme ikke allerede vare udtrukne. Indklagte Jakobsen har benægtet at være vidende om, at de af ham udlejede Sedler vare udkomne, og har til Beviis for sin gode Tro fremlagt Fuldmægtg Efchilsens Attest om, at ham Trækningsdagen fra Lotto-Contoiret bliver meddeelt Liste paa de i hans Kollection udtrukne Numre, og at de tvende paaankede Nummere af bemeldte Efchilsen i disse Efterretninger vare blevne udeladte, fordi han var uvidende om, at Jakøbsen havde Lodsedler af det 28000, hvorhos Indklagte har fremlagt Addresse-Contoirets Efterretninger No. 321, 22 og 23, i hvilke han under Bekjendtgjørelse har givet Efterretning om den indløbne Fejl og tilbudet Lejeren Penge eller andre Sedler for de Lejede. Da det nu i Følge heraf maae antages, at Indklagte var uvidende om, at de af ham udlejede Sedler vare udtrukne, og han altsaa ikke efter Sagens Beskaffenhed kan ansees at have gjort sig skyldig i nogen bedragelig Handling, kan han ikke med Straf ansees, hvormed Indklagte, sou efter den i Retten gjorte Erklæring ikke kan ansees overbeviist om at have udlejet Klageren mere end tvende Sedler, bliver pligtig efter sit gjorte Tilbud at tilbagebetale de derfor bekomne 2 Rdlr. Thi kjendes for Ret: Indklagte Inda Jakobsen bør imod at betale Candidatus Juris Christian Frederiek Dahl 2 Rdlr, for videre Tiltale i denne Sag fri at være Udskrivtens Rigtighed bekræfter O. H. Hvidberg
Politivennen, 1801-01-01
Skure at holde i Ly under ved Siseboderne, uden for Stadens Porte. Allerede engang tilsorn har det i disse Blade været foreslaaet, at der ved Siseboderne oprettedes Skure, hvorunder man i Regn, Sneeo. s. v. kunde holde for at visiteres. Men dette er endnu ikke skeet. For enhver, der selv har reist, der altsaa har prøvet, hvormeget den nødvendige Ubehagelighed, at blive visiteret, forhøjes ved undertiden i det hæsseligste Vejr at maatte holde stille ved Siseboderne, ikke allene medens man selv, men ogsaa medens andre visiteres - for enhver saadan behøves intet videre at siges til Anbefaling for Forslaget. Man skulde endog troe, at dette var unødvendigt for den, der, skjønt han ikke selv har prøvet det, dog veed Besked om Sagen og har en Smule Fantasi. Man forestille sig den syge, den aldrende eller sogge, der trænger til Vederkvægelse, og netop ved Porten maae døje endnu en god Deel af Uvejret. Man forestille sig Beskadelsen af Tøj, som beskues i de Kufferter, der maae aabnes midt i Regnen! og man vil ikke finde Forslaget overflødigt.
Politivennen, 1801-01-01
Forslag tilbedste for Huslejere og Husejere. Det er en hidtil vedtagen Skik, at de Lejere, som udflytte, aflevere Værelserne rengjorte og vaskede før Udflytningen. Denne Skik er i sig selv meget god, og grunder sig gemenlig paa de derom i Lejekontrakten indførte Ord, skjøndt den, om disse ikke vare, dog sikkert vilde efterkommes af alle dem, der have Sands for Renlighed og Følelse for deres egen Ære. Men denne Skik har som oftest megen Ulejlighed og Tidsspilde i Følge med sig for Lejerne, og Urolighed for Ejerne, da baade Indflytningen og Udflytningen derved hindres fra at gaae saa hurtig for sig, som ellers var muligt. Den Udflyttende vil nemlig ikke indrømme den Indflyttende nogle eller alle Værelser, førend disse ere rengjorte, vaskede, og Gulvene skurede. Dette forsinker altsaa Indflytteren. Naar han nu endelig faaer Værelserne i sin Magt, maae han lade sit Tøj indbære af Karle med skidne Fødder og urene Klæder, der i et Øjeblik tilintetgjøre al denne Renhed, som Piger og Vaskerkoner møjsommelig have arbejdet paat han maae altsaa, hvis han vil have reent, paa ny begynde hvor der var sluppet. Den friske Gulvvaskning er skadelig, hvis Indflytteren, som ofte er Tilfældet, kun seent kommer ind og i den Hurlumhej ikke kan saae opsat Sengesteder, men maae rede paa Gulvet. For den Udflyttende er det en stor Ulejlighed midt i Flytningens Tummel at skulle besørge Rengjørelsen, leje Vaskerkoner, hvis Troskab ikke altid er urokkelig, og som virkelig aldrig kunne have bedre Lejligtil at rapse. For Husejeren er det en Urolighed jo længer Udog Indflytningen staaer paa. Alt dette kan undgaaes, hvis man almindelig vedtog, at den Udflyttende overleverte Værelserne ledige, uden videre Omstændighed, men betalte noget vist til den Indflyttende, hvorfor denne besørgede Rengjørelsen efter Bekvemmelighed og efter sit eget Hoved. Jeg indseer ikke, at nogen Ulejlighed skulde kunne følge af denne Indretning, thi selv i det Tilfælde at Afleveringen ikke skeer til Indflyttere men til Husejeren, er denne dog bedre tjent med en Rengjørelse, som han selv bestiller og overvanger, end med den, som sædvanlig i slige Tilfælde besørges af Udflytteren. Ved denne Lenighed maae jeg atter yttre det ønske, som engang tilsorn har været fremsat, at Almanakken maatte tilkjendegive de bestemte Flyttedage, da der immer hos mange er Uvidenhed derom.
Politivennen, 1801-01-01
Om Vesterbroes Forsynelse med Gader og Torv. (efter Indsendt) De har i No. 179 skrevet saa varmt, og hvad der betyder meer, saa rigtigt imod den Afskyelighed, at hele Vesterbroes Hovedgade er saa besat med Slagterier, at det er umulig! andet, end at det foreslagne Middel, en ny Gades Anlæggelse ned mod Søen og Slagt teriernes Forviisning didhen, jo maae gribes af Københavns for Statens Siir og Værdighed vaagende Magistrat. De har ligeledes forhen udviklet den Nødvendighed, der er i, at anlægge ikke allene denne Strandgade, men ogsaa et Torv og en Gade om til Farimagsvejen. Dette er det jeg at er ønskede paadrevet. Det er til sligt Anlæg den høje Tid, da ellers engang, naar Nødvendigheden endog bliver synlig for den Starblinde, alt for store Bekostninger maae gjøres til Arealets Ankøb, saasom Bygningerne stedse blive højere og af større Værdi. Ingen Plads synes bekvemmere til et Torvs Anlæg, end den ud til Gaden støden- de Deel af Reberbanens Plads: denne Plads er endnu ikke bebygt, synes heller ikke vigtig for Ejeren, og vilde vel altsaa kunne købes for billig Priis. Slagtergaden kunde neppe anlægges rigtigere, end langs ned med den Aa, der løber under Gaden ved Bjørnsdal, da Aaen kunde omdannes til en rummelig her særdeles passende Kloak. Til Nørregaden, eller den Gade om til Farimagsvejen maatte en af de ringeste Bygninger ankøbes, helst lige over for Reberbanerne, saa at den gik ud til Torvet. Da det ikke er at tvivle om, at disse Forbedringer, især Slagtergadens Anlæg, vilde drage mangfoldige Beboere til denne i sig selv saa fordelagtigen beliggende Forstad, og samme altsaa efterhaanden blive tættere bebygt, og med højere og skjønnere Bygninger, var det fornødent at forsyne den med adskillige Bekvemmeligheder, som der endnu mangler: med en Skole, med Doktorer, Kirurger og Jordemødre, med et Posthus, med Vognmænd og Hyrekudske, med offentlige Vandposter, og maaske med en Kirke. For ikke engang, paa flere Steder, at komme i Forlægenhed for Gader, var det vel ikke afvejen, at det allerede bestemtes, hvor der engang, hvis Vesterbro kommer til at strække sig ud til Kongens Kro, atter blev at anlægge en Strandgade, og hvor der altsaa ikke maatte opføres Bygningt ligeledes Stedet, hvor engang en Gade maae trækkes fra Vesterbro ved Kakkelovns Fabrikken op til Fredriksbergallee, og fra Alleen til Farimagsvejen. Derved vilde man undgaae store Udgivter i Fremtiden.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. Tygterne ved Porten til Frideriksberg Allee ere smukke, men desto beklageligere er det, at de ikke holdes saa rene som de burde. Det er en større Harm at see Trannen spildes i skidne Lygter, end slet ingen at have. 2) Hyrekudsken i store Strandstræde har sine Vogne staaende paa Gadent det samme skeer med Hr. Fæderholts Vogne i Pilestrædet skjøndt det var at ønske, at dette ikke skede i saa smale og færselfulde Gader. Men foruden heraf flydende Spærring følge andre Ulejligheder, hvoraf det er een, at disse Vogne blive rengjorte paa Gaden, hvorved de Forbigaaende udsættes for enten at faae en Spand Vand paa sig, eller ved Børstningen at see deres Klæder overstænkede med Skarn. Overalt trænge vi til et Regulativ for Hyrekndske, hvorved disse ganske forveses fra smale Gadert hvorved hver offentlig Plads forsynes med forspændte færdigholdende Karetert hvorved alle Lejekareter Tie kjendelige Nummere paa Siden og Bagen, og Lygter, som om Natten maae være tændte, for at døve Personer dog have en Advarselt hvorved ingen Hyrekudsk tillades at boe udender, hvor han har rummelig Gaardsplads, hvor Bygningen er af fuld Grundmuur, og hvor Gaden eller Pladsens Bredde tillader den idelige Udog Indtørseluden Besværlighed for Færselen m. m. 3) I Vingaardsstræde hos Hr. MauriBen holdes tre overmaade store løsgaaende Hunde, hvis Nytte er vanskelig at indste, men som er til mangehaande Ulejlighed jor alle dender skulle ud eller ind. Pan haaber at den veltænkende Ejer vil enten afskaffe dem eller holde dem bundne. 4) I Pilestræde uden for No. 91 og 92 er et Fortog, der venter med Længsel efter Forbedring.
Politivennen, 1801-01-01
Til læserne. Ved Slutningen af det nu afvigte fjortende Fjerdingaar af dette Blads Tilværelse anmældes følgende, til Udgiverens Kundskab komne, Forbedringer og Indretninger, hvorom Forslage have været gjorte i Bladet: Et Rekværk sat paa Aalekistebroen nær ved Hirschholm. En Jernlænke borttaget af Fortoget uden for Glashandlerens i Silkegade. En skarp opstaaende Jernkrampe botttaget fra Fortoget uden for Pilestræde og Antonistræde. Et Bræt forbedret uden for No. 101 paa store Købmagergade. Ryddeliggjort uden for Hjørnet af Studiistræde og lille Larsbjørnstræde. Skaffet Beviis paa, at et Par Børn er falden i den dybe Grav ved Cutin, hvorved det er desmere at haabe, at denne Grav bliver for Fremtiden bedækket. En Jernspids borttaget af Rendebrættet uden for det røde Huus i Midten af Silkegaden paa Solsiden. En Vogn, som atter tog Stade paa Fortoget uden for Hjørnet af Pilestræde og Antoniestræde, ført ind i Porten. Renovationen bedre besørget i Larslejstræde ved Kirken og Præsteboligen. Et Hegn sat for den stejle Brinke ved Lundehuset. Et Halsjern borttaget af Fridriksbergs Kirkemuur. En Lygte i Bredgade skraas for Fridrikshospital forbedret. En Hund sat i Lænke ved Institutet paa Vesterbro. Forskaffet Publikum Forsikring af vedkommende Læge, at der ikke var nogen smitsom Syge blandt de fra Vestindien hjemkomne Mennesker.
Politivennen, 1802-01-01
Et nyt Slags Opkøb. Jndustrien i Handelen er nu kommen saa vidt hos os, at Spekhøkere endog møde med Vogne paa Toldbodvejen, for der at opkøbe alt det Tømmeraffald eller saakaldet Ros, som Arbejderne paa Holmen tage med sig derfra, naar de gaae fra Arbejd. Det var hidtil de mindre og fattigere Familiers Trøst, ved denne Lejlighed for nogle saa Skillinger at faae daglig det saa nødvendige Brændsel og for noget bedre Køb, end det ellers var muligt. Nu vil vel derpaa være 2923 kerne ville skamme sig ved, at bruge deres større Formuenhed til at borttage disse Brændebundter lige for de fattige Køberes Næse, for siden at udpinde Dem i mindre og dyrere Porsioner til dem i deres Spekhøkerbod Det forstaaer sig at denne Nærsomhed, nok vil tages i Forsvar af mange, ligesom ethvert andet Opkøb. Det kan vel heller ikke ligefrem forbydes, eller straffes. Midlertid skal dog dette Blad, hvis denne Handel fortsættes, offentlig nævne de Høkere, der ere slettænkende nok til at drive den, og maaskee kan dette hielpe. Man veed, at mangen handler slet, men, kun saa ville kjendes, som de der handle slet. Den revsede Høker vil vel sige: Hvorfor skal jeg allene da nævnes, hvorfor nævner da Politivennen ikke hver Kornpuger, der paa Torvet og før Torvet opkøber Kornet, hver Hørkræmmer, der opkøber Smør, Gjæs og Fedevare for siden at prange dermed, hver en af de vakre Mænd, der vandre ud, for at møde Torvevognene paa Landevejene, hver Steenkulspuger, hver Brændekniber. Jeg svarer: skaf Beviser for enhver saadan Handling, saa skal Gjerningsmanden ogsaa strax vorde nævnet.
Politivennen, 1802-01-01
Til Theatrets Foresatte. Aftenen før Arnsens Benefisstykke skulde opføres, blev det tilkjendegivet Publikum, at Forestillingen var udsat. Men det blev tilkjendegivet paa en Maade, som Publikum ikke havde ventet sig, da Opraaberen imellem Skriget paa dem hvis Vogne ventede, ogsaa i et lignende Skraal fortalte, at der blev intet Stykke af i Morgen. Da det paa alle andre Theatre er Brug, at sligt forkyndes ved en Skuespiller fra Skuepladsen, saa ønske des det samme iagttaget her, og det saameget mere, som man altid kan vente sig et artigere Parterre, jo artigere man begegner det.
Politivennen, 1798-01-01
Bekjendtgjørelse. 1. Rendestensbrættet for No. 1 paa store Kjøbmagergade er desverre ikke istandsat endnu: da det er en Gade hvor der er saadan en stærk Passage, saa burde Ejeren desmindre være saa efterladen. 2. Den store Disk paa Hjørnet af Myntergade og Pilestræde er nu borttaget, men Verten har uden Tvivl glemt, at give os et Bræt istedet for det han har borttaget. 3. Det paaankede Bræt i No. 301 i Christenbernikovstræde er strax bleven borttaget, men de har uden Tvivl ligeledes glemt at give os et andet Bræt istedet. 4. Det farlige Bræt i Antonistræde No. 313 er nu i god Srand. 1. Den i No. 19 paaankede Jernskin udenfor No. 157 paa Gammelmynt, er nu borttaget. 6. Det paa Gammelmynt No. 163 paaankede Bræt, er meget maadelig istandsat, da det er næsten færdigt paa ny at falde i Rendestenen. Brættet er udueligt. Det var at ønske, at Ejeren anskaffede sig et nyt Bræt.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal om Saugskærere. J Andledning af at en, der kaldte sig Saugskærer Thor Thortsen, fod i Jarlsberg Grevskab i Norge, som, efter eget Sigende, er at finde udi en Kroe i Adelgaden, yttrede Onsdagen d. 21 October om Morgenen den Formening: "at der gaves ingen Love for Saugskærerne," spørges af en Læg i Lovkyndigheden; om denne Mands Yttring forholder sig saa i sig selv?
Politivennen, 1802-01-01
Advarsel til alle Snedkere. Den 23 gik jeg ind i det ny oprettede Møbelmagasin paa Østergade, for at besee samme, da jeg ønskede at forøge mine Kundsraber i mit Fag, men blev baade af Manden og Konen gjennet paa en uhøflig Maade ud, fordi jeg var Snedler. Jkke for at forbedre disse Folk, men for at advare mine Kunstbrødre bekjendtgjøres dette. Dideriksen Snedkermester boende i lille Kongensgade.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. For Anmelderen i Politivennen No. 182, angaaende de tre Hunde i Vingaardstræde, tjener det til behagelig Efterretning, at hans Ønske om sammes Bortskaffelse alt er opfyldt og de altsaa ikke meere kan være nogen til Hinder enten ud eller ind. Manritjen.
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 6Rd. -6Rd. 3 M. (i Havnen) Rug Td. - 5 Rd. 2 Mk. - 6 Rd. Byg Td. - 21 - 23 Mk. Havre Td. 10 Mk. - 12 Mk. Fersk Flesk Lpd. 12 Mk. - 13 Mk. Æg Snesen- 24 Sk. Smør Pd. 18 - 22 Sk. Ærter Sk. 4 Mk.