Viborger Samler, 1844-03-04
J Overeensstemmelse med Forordningen af 27de Septbr. 1799, 20 bringes herved til offentlig Kundskab, at i en mod forhenværende Redacteur af Bladet Fædrelandet J. A. Hansen for Overtrædelse af Trykkefrihedslovgivningen anlagt Sag, i hvilken inden Lands-Over- samt Hof- og Stadsretten den 30te December 1813 saaledes er kjendt for Ret: Tiltalte forhenværende Redacteur af Bladet Fædrelandet J. A. Hansen bør til Kjøbenhavns Fattigvæsens Hovedkasse bøde 100 Rbd. Sølv og være Censur undergiven i 1 Aar. Saa betaler han og Actionens Omkostninger, og derunder i Salair til Actor, Procurator Bang 8 Rbd. Sølv. er Onsdagen den 21de Februar 181, saaledes kjendt for Ret: "Lands-Over- samt Hof- og Stadsrettens Dom bør ved Magt at stande. J Salarium til Justitsraad Liebenberg, for Høiesteret betaler Tiltalte 20 Rbd. Sølv. Høiesterets Justitscontoir, den 21de Februar 1844. Hammerich. Det er almindeligt anerkjendt og erfaret af alle de Geistlige, som have sluttet sig til nogen af de især i de senere Aar paa mange Steder oprettede Præsteconventer, hvor stor en Jndflydelse disse Sammenkomster have til at vække og nære det christelige og videnskabelige Liv hos dem ved at give den gavnlig Anledning til at udtale sig for hverandre om Sager, som angaae Kirken og Skolen, samt Præstens Embedsvirksomhed og Stilling i det Hele, og ved endvidere at knytte en inderligere Forbindelse mellem mange af dem. Men det kan ikke let undgaaes, at der i de engere Kredse, hvor de samme Medlemmer hver Gang skulde afhandle de opkastede Spørgsmaal, danner sig en vis staanerende Tone og Form, som hindrer den alsidige Udvikling, ligesom det ogsaa letteligen kan svække Lysten til en udførligere og meere indtrængende Behandling i de forelagte Sager, naar disse efterat være prøvede og gjennemgaaede af Continentsmedlemmerne, dog henlægges, uden nogensinde mere igjen af komme frem til Afgjørelse. Dette i Forening med en levende Erkjendelse af det Vigtige og høist Ønskelige i, at ogsaa de Geistlige fra større Kredse sluttede sig sammen til fælleds, kraftig Samvirken, har foranlediget os til herved at foreslaae vore Brødre Oprettelsen af et Provinds convent for Jylland. Naar dette, saaledes som vi formene, kom til at bestaae fornemmelig af Deputerede fra de mindre Conventer og geistlige Foreninger, vilde de Sager, som i disse vare undergaaede en foreløbig Behandling, og som maatte ansees for at have almindelig Jnteresse, bør kunne fremlægges til en mere alsidig Drøftelse og endelig Afgjørelse, og det vilde da her kunne bestemmes, hvorvidt de egnede sig til offentlig Bekjendtgjørelse, hvorved de vilde erholde en større Vægt og maaskee ofte vilde blive ledede ved Bestemmelser, som angaae hele Geistligheden. Fra dette større Convent vilde da ogsaa forøvrigt Liv og Virksomhed atter udgaae til de mindre Forsamlinger, og hvilken rig Anledning det vilde give de Geistlige til at slutte Bekjendtskader af den gavnligste Jndflydelse imellem de nu fjernede Brødre, behøver ikke nærmere at omtales. Et saadant Convent burde da efter vor Formening samles een Gang hvert Aar ved Midsommerstid, og til Samlingsted foreslaaes Viborg; til Mødet kunde alle Geistlige i Jylland have Adgang hvorimod det nærmere kunde bestemmes, om kun de fra Committeen Deputerede eller alle tilstedeværende Geistlige maatte tage Deel i Discussionerne og have Stemme ved disses Afgjørelse. Naar vi have erfaret, hvorvidt dette Forslag finder Gjenklang hos Endeel af Brødrene her i Jylland, ville vi tillade os at indbyde dem, der have Jnteresse for Sagen, til et foreløbigt Møde i Viborg, hvor da en Plan til Udførelsen kunde gjennemgaaes, Bestemmelser tages, og Bestorere udnævnes, samt Tiden bestemmes til det første ordentlige Møde.