Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-01-09
J de Deputeredes Kammer afgav Hr. v. Schonen Kommissionsberetning om Udkastet til Civillisten, som nogle af Kommissionens Medlemmer havde ansat til 12 1/2 Mill., Andre til 14 Mill. Fr., hvortil endnu kommer 1 Mill. for Kronprindsen, og 2 Mill., hvis han skulde indtræde i Ægteskab. Af Ministrene vare kun Marskal Soult tilstæde. Taleren gjorde opmærksom paa at Carl Xs Civilliste beløb sig til 35,500,000 Fr., at de Slotte og Skovstrækninger, som tilhørte Kronen, neppe vilde forøge dens Jndtægt, og at alle Kronen tilhørende Kunst- og Luxusgjenstande i Grunden, vare Nationaleiendom. Den Apanage, som forhen var tillagt Huset Orleans, vilde Regjeringen nu have overført paa Tronarvingen, hvorimod Kommissionen vilde have den forenet med Krondomainerne, og til Forsvar for den første Anskuelse sagde Taleren: "Prindsen knytter, idet han bliver Konge, et uopløseligt Baand med Nationen, saa at, naar Nationen giver Kongen, giver den kun sig selv (!). De Godser, som Kongen besad for sin Tronbestigelse, blive betragtede som privat Eiendom. Beretningen blev besluttet at trykkes. Hr. Jerbette og General Demarcay vakte ved deres Opposition imod Udkastet, hvori Ministrene af Forsigtighed eller Delicatesse havde ladet Plads til Summen staae aaben, en saadan Tummel, at de af Præsidenten bleve kaldte til Orden. Dog blev den Førstes Fordring om Offentliggjørelsen af nogle til denne Sag henhørende Aktstykker, uagtet Hr. Dupins Modstand, billiget af Kammeret, og sammes Trykning besluttet, skjøndt de lidt efter lidt tilstædekomne, Ministre alle erklærede sig derimod. Ogsaa blev der forlangt Meddelelse angaaende Kongens Gaver til hans Børn. En af Kommissionens Medlemmer, Hr. Cormenin, vilde, at den nordamerikanske Præsidents Gehalt skulde tages til Maalestok, og fra Bourges er indkommet et Bønskrift om, at Civillisten maatte ansættes til 500,000 Fr., lig den første Konsuls Gage, da Kongens private Formue desuden indbringer ham 12 Mill. Fr. aarlig. Oppositionsbladene yttre sig heel utilfredse med Hr. v. Schonens Beretning. Jøvrigt er det almindeligen erkjendt, at den franske Monark endog for Julirevolutionen var forholdsmæssig ringere doteret end nogen anden konstitutionel Monark, og at de Baller, Maskerader og Divertissements, som der klages saa meget over, ikke godt kunne afskaffes, skjøndt Ministrene ikke kunne gjøre dette til en egen Artikel i Budgettet. Den 30 Decbr. blev Lovforslaget angaaende Pensionerne til de i de hundrede Dage befordrede Militaire antaget med 161 mod 111 Stemmer. Kommissionens Ordfører Hr. Jaubert blev i sit Foredrag ofte afbrudt ved Tegn paa Utilfredshed. Han forsvarede General Grouches Udnævnelse til Æres marskal med ældre Exempler under Keiserdømmet. General Lamarque beskyldte Regjeringen for, at den hverken lagde Principet om Folkesouveraineteten eller den guddommelige Ret til Grund for sin Fremgangsmaade, og at det lod, som den vilde erkjende Restaurationens Ret til at lade Marskal Ney og hans Kammerater myrde. Endeligen begyndte Forhandlingerne om Budgettet, som beløber sig til 74 Mill. mindre end forrige Aar. De overordentlige Udgivter ere anslaaede til 147,728,000 Fr., de ordentlige til 350 Mill., hvortil endnu kommer 11 Mill. til Fuldførelsen af Kanaler, og 600,000 Fr. til fremmede Flygtninges Understøttelse. Jævnlig tales der og Forandringer i Ministeriet, at General Sebastiani nemlig vilde udtræde for sit svage Helbreds Skyld, og at Marskal Soult gjentagne Gange skulde have erklæret ikke at ville være Casimir Perriers Commis. Den Sidste skal dog siden være forligt med Statsraadspræsidenten, og den Første er atter i Bedring.