Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-03-10
J Stuttgard udgives de romerske Prosaikere i nye Oversættelser, besørgede ved et Selskab af bekiendte Lærde. Tydsklands Kunstdommere rose disse Oversættelser for Nøiagtighed i at opfatte og giengive Meningen, samt for Rigtighed og Smidighed i Sproget, uagtet de Feil, der klæbe ved dem. Recensenten af Rafns Oversættelser vil studse, naar han hører disse Feil. Thi meget rigtigen erindrer han selv, at det til at charakterisere en Oversættelse i Almindelighed mere kommer an paa Feilenes Beskaffenhed, end paa deres Antal. Nu ere de i nogle Bind af hine Oversættelser begangne Feil ligesaa mange, som i Rafns Oversættelser, men langt betydeligere end i disse. Man høre engang, stellæ trajectio, en Stiernes Skyden (Stierneskud); arbores hiemali tempore cum luna senescentes, Træer, som ældes med Maanskinnet, scitum, vittigt (artig, treffende) uvius atratus sanguine, en Flod sværtet af Blod(Flodens Vand farvet med Blod); singuntur impunius, opdigtes mere ustraffet (Lognen kommer for en Dag); leves et inconsiderati, svage og tankeløse (letsindige og ubetænksomme); dicito, i silentium esse videbitur, tal, naar der synes at være Stilhed (stig, om der er Stilhed?); videor antem jam nung posse rescribere, jeg troer at kunne sige (svare); legis enim suavissime et peritissime, du læser fortræffelig og mesterlig, non minora flagitia, de samme Skarnstykker; petis, at fratris tui silie prospiciam maritum, du forlanger at jeg skal sørge din Broders Datter for en Mand, non dubito fore plerosque, jeg tvivler ikke paa, at der vil gives mange Læsere, genus scripturæ, Art af Historieskrivning; von satis dignum, ikke passende: honesta atue turpia, skikkelig eller uskikkelig, Grajorum virtutes, glimrende Egenskaber; soror german, Søster (kiødelig Søster); mercede conducta, for Løn (tinget for Betaling); populo esse spectaculo vise sig for Folket i Skuespilhuset (være til Spektakel for Folket); contra en plerumque nostris moribus sunt decora, paa den anden Side er efter vore Sæder meget skikkeligt (er det meget ofte efter vore Sæder anstændigt). En heel Skok lignende Feil kunde endnu anføres, men vi have nok i de paaankede, for at indsee, at en Oversættelse, skiøndt den har enkelte Feil, dog kan være god i det Hele. Man hører ikke heller, at nogen Recensent for hine Feils Skyld har tilladt sig at sige, at Oversættelserne vare komne for Lyset i en Skikkelse, som var Selskabet lidet værdig. Tvertimod have indsigtsfulde Mænd, ved upartisk at angive Oversættelsernes Fortrin tilligemed deres Mangler, gjort, at disse Oversættelser med Begierlighed søges, og med Nytte læses af dem, hvis Bryst Titan dannede af finere Leer end de Andres. Uden at komme Patriotismen for nær, kan man endnu immer sige med Giengangeren. Kritiken, her hos os er eengang halt." De, der have andre Tanker, ville hellere tillægge Rafns Recensent vædle Hensigter. Vistnok er det en kilden Sag for den, der ikke kan hemme eller befordre vor Lykke, at bære Ordener, og være Medlem af mange lærde Selskaber. Men Nid kan ikke boe i en Redaktion, hvis høieste Lov, efter dens egen Forsikkring, er, at hylde Sanddruhed og Retfærdighed. Redaktionen har givet mig frem for nogen Anden et saa talende Beviis paa dens Agtelse for Loven, at jeg ikke kan andet end ansee den af det kongl. nordiske Oldskrift-Selskab mod Redaktionen, opvakte Mistanke for ugrundet. Om Kometen 1832.