Aalborg Stiftstidende, 1843-06-17
Committeen holdt under Opseilingen til Stockholm Statsraad, for aabne Døre. Jndianerne ryge, som bekjendt, ved deres høitidelige Deeliberationer Raadslagningspiben, Nordamerikanerne skjære i et Stykke Træ, vor Committee havde en tredie Methode. Hvert Medlem fik en Appelsin, som han skrællede og spiste. Da Appelsinen var spist, var Sagen afgjort. – Den republicanske Regjeringsform medførte forresten alle de larmende Folkebevægelser, som høre til dens Natur Hvert Øieblik constitueredes en Generalforsamling, som i Grunden var permanent, da man ikke kunde gaae fra hinanden. Den ubetydeligste Tanke, som En under Maaltidet fandt ved Kjøbet – var nok til at bringe en Generalforsamling in optima forma tilveie. Engang havde en af de opvartende Kammerherrer – jeg mener en Skibsdreng, snydt en svensk Student for 6 s. Dansk, og strax afholdtes en Forsamling, der gik over til en Krigsret. Den Skyt dige forsikkrede, at det var skeet ved Uagtsomhed; men, da han saaledes i alt Fald havde gjort sig skyldig i en uforsvarlig Tilsidesættelse af pligtskyldig Opmærksomhed, lode vi, som om vi vare hjemme, og dicterede ham en Næse, og det blev en slem Næse: Den næste Dag kunde jeg ikke kjende hans egen igjen. Blandt Passagererne vare to Præster og flere theologiske Candidater. Disse holdt regelmæssig Gudstjeneste med en talrig Menighed, idet de nemlig offrede til Neptun. Her gik det ikke efter det gjængte Mundheld, man lægger Præsterne i Munden: "J skulle handle efter mine Ord, ikke efter mine Gierninger", thi man fulgte netop deres Gierninger. - De Svenske glemme aldrig Finland. Naar man i det gladeste Lag nævner Finland for dem, farer en alvorlig Skygge over deres Ansigt. Os Danske modtage de som Brødre, det var Synd at sige Andet; de finske Studenter modtoge de, ikke mere kjærligt, men med en Bevægelse, som Faderen, hvem man bringer den døde Hustrues Barn. Da den finske Student stod paa Talerstolen, fagde han kun, at han takkede, og derpaa, kort og ligesom afbrudt: "Leve Sverrige!"Et Øiebliks Pause fulgte disse Ord, som om man ventede Mere, men, som om man med Eet begreb, at den russiske Undersaat ikke kunde sige Mere, udbred fra alle Kanter i den store opfyldte Sal et næsten forfærdende Hurta. Den Tone, der viblerede i dette Hurra, fik aldrig Lov til at passere dansk Censur. Den næste Morgen Kl. 5 var al den Herlighed ude, vi lettede Anker og seilede tilbage til Danmark. – At en levende Begeistring havde grebet os Danske og ligesom forklarede vore Ansigter derover, har jeg alt omtalt. Kun naar to Danske mødte hinanden efter at have været adskilte mellem de Svenske, og saae paa hinanden, syntes det mig, at deres Ansigter pludselig bleve lange. Jeg troer, Gud forlade mig det, at de gjensidig faae et lille Stykke Danmark J Tirsdags Aftes mistede Handelstanden en af sine agtværdige og meget dristige Kjøbmænd, Grosserer Jacob Melchior, af Handelshuset M. & Søn G. Melchior, i en Alder af 47 Aar. Dette Dødsfald er saameget meer at beklage, da Handelstanden ikke uden Savn kan taale Tabet af de enkelte driftige Kjøbmænd, som forene Lyst og Evne til udstrakt Virksomhed. (B. Td.)J Sagen imod Bogtrykker Trier for at have trykt Bladet "Den Frisindede, af hvilket en Person var angiven som Redacteur uden at være det, er nu afsagt Høiesteretsdom, hvorved Tiltalte er frifunden for Actors Tiltale. Ved Hof- og Stadsretten var han idømt en Mulct af 100 Rbd.