Aarhuus Stifts-Tidende, 1837-11-18
Blandinger. Da Victoria, Englands jomfruelige Dronning, ved Borgerfesten i London (see Gaarsavisen) sidstl. 9de Novbr., steeg ud af sin Vogn i Raadhuusporten, havde hun det Uheld, at hendes Diadem faldt af og gik istykker, saa Diamanterne trillede rundt omkring til alle Sider, men alle fandtes igjen. Et langt hvidt Kniplingsstør var befæstet i de skjønne Haarlokken om den venstre Skulder hang Hosebaandsordenen, og St. Georgsordenen tæt derved. Folket var saa henrykt ved at see hende, at det gjerne havde baaret hende paa deres Hænder, hvis det havde kunne komme til dermed. Ved et Trompetstød blev det forkyndt da hun satte sin Fod paa Vogntrinet for at stige ind- og Folkejublen svarte paa alle Kanter. Trængslen var skrækkelig. Ved Temple=Bar var det næsten umuligt at komme frem. Her stod Magistraten opstillet, Lordmajoren (Lysestøber John Cowan) i karmoisinrød Fløiels Kaabe med mange Fjedre i Hatten; Scheriffer og Aldermen i Skarlagen med Guldkjæder og spidspullede Hatte, Alle med talrigt Tjenerskab; de øvrige Medlemmer af Raadet vare i mazaringrønne Kjoler. Ved Dronningens Ankomst traadte Lordmajoren hen til hendes Vogn og overrakte hende Statssværdet, hvilket hun med naadige Udtryk gav ham tilbage igjen. Nu satte hele Magistraten sig til Hest. Statssværdet blev baaret foran Lordmayoren. Endeel af Raadsherrerne, for det meeste aldrende Mænd, sad meget ængsteligt tilhest, og en af Hr. Aldermen(Raadmænd) faldt af, idet han vilde hilse paa nogle Damer, og da det var Regnveir, blev han slemt tilsølet, og under almindelig Latter blev den korpulente Mand løftet op igjen paa Hesten. Flere Gange maatte Processionen standse, og Dronningen saae næsten ængstelig omkring paa den uoverskuelige Folkemasse, dog hilste hun altid mildt til alle Sider, og det var ikke muligt at høre sit eget Ord for lutter Fryderaab. JLutgatehill styrtede et Stellads ned og mange Mennesker kom slemt til Skade. Ved Mariekirken var oprettet et uhyre stort Stellads hvorfra Studenterne sang God saave the Queen under en kgl. Standart. Ved St. Paulskirken var reist en Platform, hvorpaa der var opstillet 730 af Christihospitalets Skole. Den ældste Elev holdt en Tale til Dronningen, som takkede smillende. Børnene sang derpaa ligeledes Gud velsigne Dronningen!" og Folket stemte i med. Der blev ringet med alle Klokker, i Husene, hørtes Folkehymner, alle Tage vare saa overfyldte, at man maatte grues ved at see derpaa, fra Vinduerne vajede Faner og Tørklæder, og de pyntede Damer afgave en synderlig Contrast mod den mylrende Mængde af alle Slags paa Gaderne. Ved Jndtrædelsen i det ældgamle Guldhall blev Hs. M. modtaget med en Tale der oplæstes af Stadens Archivarius, som hun besvarede klogt og sindrigt. Jndgangen bevogtedes af to Riddere i Rustning fra Middelalderens Tid, og om Kjæmperne Gog og Magog vajede tredive Faner. Den store Sal, der kan rumme 4 a 5000 Personer, var over al Maade prægtig. Den kgl. Throne var heel udziret med Guld, Sølv og Atlask, og Lænestolen ved Taflet ligeledes. Det kgl. Taffel stod paa en Forhøining; fire andre vare for Statsministrene, det diplomatiske Korps, Stadens høieste Embedsmænd s. og sex for Magistraten og de fornemste Borgere. Damernes Toilettepragt overgik al Beskrivelse. Haandkysningen var en gammel Ceremonie som nu er kommet i Mode igien; den varede næsten en Time. Derpaa fulgte Ridderslaget: Lordmajoren blev ophøiet til Baronet, og begge Scherifferne, John Caroll og Moses Montefiore, slagne til Riddere. Sidstnævnte er den første Jøde som i Engelland har faaet Ridderslaget. Ved Taflet sad Hs. Maj. imellem begge sine Onkler, Hertugerne af Susser og Cambringe. Der blev fortæret 220 Terriner Skildpaddesuppe, og alt Øvrigt i Forhold dertil. Ved Desserten havdes Granatæbler af 2 til 3 Punds Vægt. Paa Dronningens Taffel var Alt af Guld, paa de øvrige af Sølv, vurderet til over 400,000 Pd. St. Da Lordmayoren udbragte Dronningens Skaal, reiste Hs. M. sig og takkede til alle Sider. Strax derefter lod Hs. M. udbringe en Skaal for Lordmaiøren og Londons Borgerskab. Der herskede en overordentlig Munterhed, flere Sange bleve sjungne og mange Skaaler drukne, og Dronningen tog Deel i Alt, og henrev Alle. Om Aftenen, da Hs. M. kjørte hjem, var hele Staden illumineret paa det allerbrillanteste.