Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-02-18
Den Engelske Ambassadeur i Madrid Sir Vm. ACourt har været tilstæde ved alle de Forhandlinger, som ere blevne holdte i de Cortes Forsamling. Han har begyndt at give Aftenselskaber, hvori han indbyder alt det, som er stort og glimrende i Madrid, uden at tage Hensyn til de politiske Meeninger. Han og hans Gemalinde udvise det galanteste Forhold imod de meest erklærede Partier. – De Engelske Blade fælde en forskiellig Dom om de Reter, som de Allierede Magter have udstædet til Spanien, og den Spanske Regierings Svar derpaa. Coureeren dadler den Spanske Regierings og de Cortes Forhold; men Bladet Times roser det i høi Grad og siger: at den Spanske Nation har aabenbar Ret med Hensyn til de Allierede Magter, da disse have tilforn bøitidelig erkiendet den Spanske Constitution. Hermed kommer nu Modpartiet i Forlegenhed, og Journal des Debats, som nu siden det saa skal være, har anstemmet en fuldkommen krigerisk Tone, har meddeelt en udførlig Deduction angaaende denne Post, hvori den vel tilstaaer, at da Kong Jordinand var fanget i Frankrig, saa havde de Gottes og det Regentskab, som vare forsamlede i Cadix, sendt en Gesandt til Rusland og gjort Forslag til en Alliance. Denne havde Cabinettet i St. Petersborg antaget, og saaledes erkiendet den Authoritets Existence, hvormed den underhandlede; dette Skridt var nu en Følge af Tidsomstændighederne og fordi det ikke var dengang i Spanien nogen anden Authoritet at underhandle med; men da Hs. Katholske Majestæt kom tilbage til sit Rige og fandt, at de Betingelser, under hvilke man vilde tillade ham at regiere, vilde nedværdige Kongedømmet til et Slaverie, og igien og Regieringens Tømme i Hænderne efter de Regler og Former, som hans Forfædre havde fulgt, saa havde Constitutionen fra dette Øieblik af ikke meere Gyldighed for noget Menneske. – Man veed, at den Preusiske Minister i Madrid von Schepeler, den Østerrigske Grev v. Brunetti og den Russiske Grev von Bulgari forlangte deres Passer og afreiste fra Madrid, saasnart den Beslutning var bleven dem bekiendtgjort, som den Spanske Regiering havde taget. J den Skrivelse, hvori den Russiske Minister forlangte sit Pas, forekom meget haarde Udtryk imod de Personer, som have Regieringen i Hænderne i Spanien, og der blev sagt deri: at de berøve den lovmæssige Souverain sin Frihed, og at de ved deres forbryderiske Enighed er Aarsagen til al den Ulykke, som kommer over deres Fædreneland. Herpaa svarede nu den Spanske Minister for det Udenlandske, Hr. St. Miguel: Min Herre jeg har modtaget den upassende Note, som Deres Excell, har igaar tilsendt mig, jeg lader mig nøie med istedet for alt andet Svar at erklære Dem: at Deres Ex, maaskee af Uvidenhed har misbrugt Folkeretten paa en skandsløs Maade. Jeg oversender dem i Hans Majestæts Navn de Passer, som De har forlangt af mig med det Ønske, at De vil forlade denne Hovedstad saasnart som mueligt. (Madrid den 11te J nuar.) Tolv Timer efter at Grev von Bulgarii havde forladt Madrid, blev fra ham en nye Skrivelse tilsendt Hr. St. Miguel, men denne svarede strax derpaa, og da Greven var afreist, saa blev Svaret sendt til den Spanske Minister i Paris, Hertugen af San Lorerze, som sendte det til Greven; men han vilde ikke modtage det. – De tre Ministre ere allerede ankomne til Paris. – For at undgaae Ubehagelighed har den Franske Ambassadeur, Greve de la Garde, forladt Madrid den 27de Januari paa følgende Maade: at han er redet ud midt om Dagen af denne Stad, som han vilde gjøre en Tour paa Landet, men Legationen er bleven tilbage for at bevogte Papiirerne, dog har den ogsaa faaet befaling til at forlade Madrid. – Den Spanske Ambassadeur i Paris spiiste endnu den 3die Februar hos Hertugen af Orleans, men den 5te er han afreist til London. - Ogsaa den pavelige Runtius i Madrid har faaet sine Passer til at afreise, og ved en circulaire Skrivelse fra Ministeren. for det Jndenlandske er det blevet befalet de politiske Chefer at confisqvere det pavelige Decret, hvorved forskiellige Spanske Værker ere blevne forbudte hvilke Nationens Rettigheder blive forsvarede. Man læser nu det Svar, som Kongen af Spanien afgav den 17de Januar paa de Cortes Budskab til ham, hvilket blev ham overbragt af General Riego. Det er affattet i den stærkeste constitutionelle Aand. Han erklærer deri, at han besidder den fuldkomneste constitutionelle Frihed og siger, at de udenlandske Cabinetters Meddelelser ere fulde af Bagtalelser. –de Cortes Møder hersker nu den fuldkomneste Enighed, og at Partieaand forglemmes ved den almindelige Fare. De Cortes ere blot beskiæftigede med Armeens Organisation og Jæger-Compagnier skulle oprettes i alle Provinser; men Journal des Debats spotter alle de Cortes Udrustninger og paastaaer, at den Spanske Armee ligesaavel som Søemagten er i den jammerligste Tilstand. Mærkeligt er det dog imidlertid, at det er lykkes den Spanske Regiering under disse Omstændigheder at afslutte et Laan paa 40 Mill. Realer med Huset Bernales og Compagnie i London. Det er ikke godt at giøre sig en tydelig Forestilling om hvorledes Tilstanden virkelig er beskaffen i Spanien; da Efterretningerne derom ere saa modsigende og meddeeles ofte med stor Parthiskhed og Lidenskabelighed. Vel synes en levende Enthusiasme for Constitutionen at yttre sig paa mange Stæder i Landet og især i Kiøbstæderne. Saaledes begave alle Jndvaanerne i Staden Badajos sig, saasnart de havde faaet Efterretning om de Cortes Beslutning, den 9de og 11te Januar til den bekiendte constitutionelle General Arco Arqueros Grav og aflagde en nye høitidelig Eed paa Constitutionen. Men paa den anden Side maae man igien tilstaae, at det constitutionelle Parthies Stilling er saare mislig, at det er langt fra, at det heele Spanske Folk er fornøiet med den nærværende Tingenes Orden, og at det kan meget vel møde at store Jnsurgent-Corps ville støde til den Franske Armee, naar den rykker ind i Spanien. Landet er i Grunden fuldt af Oprør og som det dæmpes paa det ene Sted bryder det ud paa et andet. Saaledes skal i Asturien og Gallizien en nye Opstand være udbrudt, og Madrid selv har for et Øieblik været i Fare. Jnsurgentschefen Bessieres, som hidtil har commanderet i Meqvinenza, havde samlet et Corps af Jnsurgentere fra Catalonien og Valencia paa 5000 Mand, og forsøgte at indtage Staden Saragossa ved Overrumpling den 5te Januar, da dette mislykkedes ham, saa brød han uformodentlig ind i Castilien, som for nærværende Tid var blottet for Tropper. J en Hast maatte man fra Madrid udsende General O'Dali imod ham med nogle Krigsfolk, men han blev slaget og mistede endeel Fanger; men nu blev General Abisbalsendt imod ham med flere Tropper og O'Caliblev afsat. Abisbal leverede Bassieres en Træfning imellem Acala de Henares og Guadalajera, hvori denne blev slaget og adspredet. Heele Madrid var i den største Angest, da man sagde han havde ifinde at bortføre den Kgl. Familie. Formodentlig har en hemmelig aftalt Plan givet Anledning til dette Streifetog; thi man har opdaget en stor Mængde Vaaben i Madrid. General Balasteros er i O'Dalis Sted bleven udnævnet til General-Capitain i Madrid. – Mina indslutter nu Fortet Urgel paa det tætteste og be skyder det heftigt og man tvivler paa at Romagosa med sine to tusinde Mand vil længe kunne holde sig deri. Men nylig har dog Jnsurgentichefen Miralles frataget Mina en Transport, og General Milans maae endnu bestandig slaaes med Jnsurgenterne i Catalonien. - O'Donell er vel dreven ud af Spanien af Torrejos, men hans Bander ere endnu ikke betvungne. Trappisten er vendt tilbage til Spanien, og Jnsurgenternes Mod opflammes paa nye ved den Hielp de kunne vente sig fra Frankrig. Mærkeligt er det forresten at det Spanske Regentskab i Toulouse er kommen i aabenbar Strid med en stor Deel af de roialistiske Generaler, som udstæde heftige Proclamationer, imod hinanden. Generalerne beskylder heele Regentskabet og især Marqvien af Mara Florida for de største Feil, og ville oprette et nyt Regentskab af 5 Personer. General Equia staaer i Spidsen for de misfornøiede Generaler, og Regentskabets Proclamationer ere udstædte af dets Minister Statssekretair Gispert.