Norske Intelligenssedler, 1766-07-30
Natur-Historien og Botaniquen har man overdraget til de faae Medicis her har været. Urtergaardsmændene have meere bykymret sig om udenlandske Geværter, end Landets egne. Chymien har jo næsten været indelukt i Apothekernes Laboratoria, og Haandgrebene anseete som Hemmeligheder i den sorte Kunst. En Bergmands Videnskab har næsten været urandsagelig. Dersom man vidste almindelig, hvorledes Klæde og Stoffer bleve vævede, og havde Mønster dertil, vilde man snart finde ligesaa mange Klæde=Fabriquer i Landet, som Væver-Stoele. Og dette vili mine Tanker blive en Opmuntring til Faare-Avlingens rette Drivt, da Fruentimmeret paa Landet allerede kappes med hinanden i Spinden og Vævning, Vidste Folk den rette Maade at barke og bereede alle Slags Huder og Skind, bleve ikke saa mange Huder paa sine Stæder opskaarne til Reeb og Tømmer, Mon alle de Urter, som groer paa de store Fielde her i Norge, ere skabte til at være unyttige for det menneskelige Kiøn, Mon de ikke, siden de groe der i deres Clima, kunde dyrkes, sankes og omføres, dersom man kiendte deres Nytte, og Maaden at behandle dem paa Mon det ikke kunde være til Fordeel, om man dyrkede Nælder og gjorde Lærret deraf Zels-Næpen kunde ogsaa fortiene Eftertanke, Mon ikke den norske Jaspis, Marmor, Kleber-steen, Schieffer, som er ligesaa god, og maaskee bedre, end den der bringes os fra Tydskland; Krystal, Mariengles, Oker, og mangfoldig Slags Leer og Sand ey kunde tiene til Udførsel, Skulle det da være skadeligt, om der blev fadt publique Premier: 1) for den, som opfandt noget virkeligt nye tigt for Kongen og Landet, eller udgav en nyttig Bog, angaaende Jord-dyrkning, Fiskerie, Vævning, Farvning, alle Slags Arbeide i Metaller, Steene, Leer og Træe, eller deslige, tilligemed de dertil brugelige Jnstrumenter, 2) for dem, der bygde deres Huus, i sær Fæe-huuse, der først raadne, af Steen, 3) for dem, der plantede et vist Tal nyttige Træer paa de til Agerdyrkning utienlige Stæder, saavelsom allevegne ved Giærder og Veje. Men efterdi der til slige Premier udfordres en anseelig Kapital, saa kunde jo vel en aarlig Skat paalægges virkelig Overdaadighed og Pragt, saasom: prægtige Giæstebuder med overflødige Retter Mad. Viine, Brændeviine, Thee, Kaffe, Chokolade, Silke-Klæder, Kareter, Phatons, og Hæster i Kiøbstæderne, Mængde af Tienere og Tieneste-Piger, alle Slag prægtige Meubler, alt Guld- og Sølv-Tøy, hvad Navn det end havde, &c. Th. har Folk Lyst at give sine Penge, der kunde roullere i Landet, ud for unødvendig Ting, endog til Fremmede, vil de endelig lade Landets løbende Midler smælte op og staae frugtesløse, som mange Fattige ønskede at kunde bruge, og fortiene Livets Ophold ved, saa er det jo og billigt, at de bør i Særdeleshed kontribuere til Udgivterne naar Kongen og Landet behøve Penge. Og saadan en Skat var visselig langt billigere, end Vindues-Skat i Sverrig, Privet-Skat i Rom, og Koe-Rumpe Skat fordum i Danmark. Paa denne Maade er jeg viss paa, at der kunde udkomme en saa stoer Kapital, at der foruden de ovenmeldte Premier, kunde tilbydes fattige udsøgte Subjektis af Studentere, at lægge sig efter nogle nyttige Ting, enten Fabriquer, Jord-dyrkning, eller deslige angaaende, imod at nyde noget efter enhvers Studium i visse Aar, saa at de kunde leve uden Foragt og Tvang til andre Udveje thi disse to Ting qvæle alle gode Jndretninger. Og naar saadane Mennesker enten opfandt noget nyttigt, eller sadte sig need, og søgte at ernære sig af hvad de havde lært, uden at tragte efter Embeder, de da kunde faae noget at begynde med, at de ej skulle begiære særdeles Friheder og Monopolia, hvorved de kunde trykke andre fra den samme Levemaade. Heraf vilde følge, at Kunster og Videnskaber vilde i en Hast blive bekiendt; Overdaadighed, Pragt og Ladhed blev meget hæmmet, og Arbeid, somhed blev Mode; Landets Exporter bleve mærkelig forøgede, og Jndbyggerne fødde til Nytte; De publique Skoler vilde Efterhaanden faae deres rette Drivt. Grundig Videnskab kom i Flor, og ikke alle Studerede tragtede efter Embeder