Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-11-28
Stænderforsamlingen i Viborg. Den sønderborgske Deputerede P. H. Lorentzens Skjæbne i den slesvigske Forsamling har givet Anledning til følgende mærkelige Debatter i den jydske Stænderforsamling: i det tredivte Møde den 21 Novbr. gav Præsidenten Ordet til Justitsraad With, der havde begjert samme. Justitsr. With: "Med Posten idag har jeg fra den Stænderdeputerede for det 5te Kjøbstaddistrikt i Slesvig, Peter Hjort Lorenzen, modtaget en Skrivelse, hvori han underretter mig om, at han, efter i den slesvigske Stænderforsamling først at have maattet døie mange personlige Fornærmelser og Skjeldsord, er bleven nægtet Adgang til Forsamlingen, fordi han der har villet tale sit Modersmaal, det danske Sprog; og idet han derfor har sendt mig Gjenpart af en af ham til Kongen indsendt Klage, hvori han anraaber om Hs. Majestæts Beskyttelse imod den ham tilføiede Vold, har han bedet mig om at foranledige, at der fra nærværende Forsamlings Side gjøres et energisk Skridt i bemeldte Anledning. Jeg har derfor fundet Grund til at forfatte et Andragende om, at Forsamlingen strax vil indgaae med en Petition til Hs. Maj.,at han vil antage sig den danske Nationalitet i Slesvig og forskaffe Nationen den behørige Satisfaction for den samme tilføiede Fornærmelse. Dette Andragende skal jeg nu tillade mig at afgive til Præsidenten, idet jeg derhos udbeder mig Forsamlingens Samtykke til, at det maa blive foretaget fremfor alle de private Forslag, der endnu findes opslaaede, da Andragendet ellers neppe vil kunne komme for. Kamikr. Lüttichau, "Jeg formener, at Forsamlingen i nærværende Tilfælde er aldeles ubeføiet til at give et saadant Samtykke." Den gl. Commissarius. "Jeg maa paa det Alvorligste protestere imod, at Man her befatter sig med en Sag, der ligger aldeles udenfor Grændserne af Forsamlingens Virkekreds. Ligesom det følger af Naturen af Provindsialstænder, at de alene kunne behandle Sager, der vedkomme de under samme henhørende Provindser, saaledes er det ogsaa i Anordn. af 28 Mai 1831 85 udtalt, at naar Provindsialstænderne finde Anledning til at ønske nogen Forandring i Landets almindelige eller de samme vedkommende Provindsers Love eller Jndretninger, eller de maatte finde dem beføiede til at føre nogen Besværing over Maaden, hvorpaa Lovene overholdes, eller Jndretningerne bestyres, kunne de derom gjøre Kongen Forestillinger og Forslag. Den herværende Forsamling er altsaa aldeles uberettiget til at beskjæftige sig med Hertugdømmet Slesvigs Anliggender, og jeg troer, at Man i Kongeriget vilde i høi Grad, føle sig forulempet, dersom det skulde falde de holstenske Stænder ind, at fremkomme med Andragender angaaende Danmarks eller endogsaa blot Slesvigs særlige Anliggender. Jeg tør saaledes haabe, at Forsamlingen ikke vil indlade sig paa det bebudede Andragende. Jeg har iøvrigt tilfældigviis idag modtaget et Brev fra Præsidenten i den slesvigske Forsamling, hvoraf jeg erfarer, hvad jeg allerede forud formodede, at han har erkjendt, at de Medlemmer, der ikke forstaae Andet end Dansk, maae være berettigede til at benytte sig af dette Sprog, og at han kun, med Hensyn til at den her omhandlede Deputerede er det tydske Sprog fuldkommen mægtig, og tidligere bestandigt har udtalt sig i samme, har fundet det urigtigt, at han vilde bruge et Sprog, som Fleerheden, af Forsamlingens Medlemmer enten aldeles ikke forstaae, eller dog ialtfald ikke i den Grad, at de fuldkomment ere kunne opfatte et deri holdt mundtligt Foredrag, og det er paa Grund deraf, og ikke efter et almindeligt Princip, at Præsidenten har forbudt Kjøbmand Lorenzen at tale Dansk. Det er vel en aldeles privat Skrivelse, som ikke nærmest har havt til Hensigt at meddele mig det i den slesvigske Forsamling Passerede, hvorimod Præsidenten, der ansaae sig for at være i Brevgjeld til mig, leilighedsviis har gjort mig denne Meddelelse; men jeg troer desuagtet ikke at have begaaet nogen Jndiscretion ved at meddele Forsamlingen Foranførte, for at de urigtige Forestillinger, der synes at herske med Hensyn til det berørte Factum, derved kunne blive berigtigede." Justitsraad With: "Jeg maa give den høitagtede kgl. Commissarius fuldkommen Ret i, at det, hvis det blot var den Deputerede Lorenzen, der var bleven fornærmet, ikke vedkom denne Forsamling at tage sig af Sagen. Men jeg betragter Sagen fra det Synspunkt, at Man, idet Man har fornærmet ham, ved at negte ham i den slesvigske Stænderforsamling at tale Dansk og at protestere imod, at hans Foredrag blev tilført Protocollen, tillige har fornærmet de Dansktalende i Slesvig, den hele danske Nationaliter, og derfor mener jeg, at denne Forsamling er competent til at gaae ind paa mit Andragende." Den kgl. Commissarius: "Hvorledes Man end betragter Sagen, er der dog Spørgsmaal om at gjøre en Forandring i en Bestemmelse, som Præsidenten i den slesvigske Forsamling har taget; men til at petitionere derom, er nærværende Forsamling aldeles incompetent. Hvad den ærede Taler har andraget, grunder sig desuden paa en ensidig Fremstilling fra den paagjældende Deputerede i den slesvigske Forsamling, som ikke kan have nogen Vægt, og jeg troer, at den Meddelelse, jeg har modtaget fra Præsidenten i den slesvigske Forsamling, der efter sin Stilling og sin almindelig anerkjendte agtværdige Charakteer fortjener den største Tillid, maa være tilstrækkelig til at gjendrive samme, dersom der ellers behøvedes nogen Berigtigelse."(Forts.)