Berlingske Tidende, 1795-01-16
London, den 30te December og 3die Januarii. Den 30te December aabnede Kongen Parlementets Session med følgende Tale: Mylorder og Ædle, Efter den bestandig lige Erfaring, som jeg har havt om Deres Bestræbelse for mit Folks sande Beste, tager jeg igien min Tilflugt til Deres Raad og Bistand i en Tidspunct, som udkræver den fulde Anvidnelse af Deres Virksomhed og Jndsigter. Uagtet de Bedragerier og den Skade, som vi i det sidste Felttog have lidt, bliver jeg dog ved en fast Overbeviisning om Nødvendigheden, at fortsætte paa det eftertrykkeligste den retmæssige og nødvendige Krig, som vi ere indviklede i. De ville, som jeg haaber, være af samme Tanker, som jeg at vi kun af nort Mod og vor Standhaftighed kunne vente Freden istandbragt paa en sikker og ærefuld Maade, og vor dyrebare Velfærd vedligeholdt og vedvarende sikkergjort. Ved at overskue vore Fienders Forfatning ville De ufeilbarligen blive var. at de Anstrengelser, som de have deres Fordele at takke for, og de exempelløse Midler, ved hvilke allene de have været i Stand til at understøtte disse Anstrengelser, have frembragt blant dem selv de skadelige Virkninger, som man maatte vente heraf, og at alt, hvad der er foregaaet i det Jndre af deres Land, har lagt for Dagen en seemskridende og hastig Formindskelse af deres Hielpekilder og Ustandhaftigheden i deres voldsomme og unaturlige Grundsætninger, der ere ligesaa ødelæggende for Frankrig, som stridende mod andre Nationers Rolighed. - De forenede Provindsers Generalstater have ikke destomindre ladet sig ved Følelsen af de nærværende Besværligheder bringe derhen, at de ville træde i Fredsunderhandlinger med det Partii, som paa nærværende Tid er det herskende i dette ulykkelige Land. Jngen indrettet, fast Regiering, - ingen uafhængende Stat, kan, under nærværende Omstændigheder, vente væsentlig Sikkerhed af saadanne Underhandlinger. - Fra vor Side kunde de ikke blive forsøgte, uden at opofre vor Ære og Sikkerhed til en Fiende, hvis fornemste Forbittrelse, uden Mød sigelse, er stillet mod dette Kongerige. - Derfor har jeg fremdeles sat de kraftigste Midler til min Krigsmagts videre Formerelse i Værk, og jeg skal aftale det forestaaende Felt togs Operationer med de Magter i Europa, der ere, ligesom jeg, overbeviste om Nødvendigheden, at anstrænge alle Kræfter til dette Øiemærke; hvorhos jeg sætter den fuldkomneste Tillid til min Krigsmagts Tapperhed, og mit Folks Tilbøielighed og Fædrenelands Kiærlighed, for hvis Velfærd jeg segter, og hvis Sikkerhed og Lykke ere Gienstandenne for min bestandige Omhyggelighed. - Øen Corsicalslocale Vigtighed og dens Jndbyggeres modige Bestræbelser, at unddrage sig det franske Aag, have bragt mig til den Beslutning, at ikke nægte dem den Beskyttelse, som de have ansøgt om; og siden har jeg antaget dette Lands Krone og Souverainitet, i Følge et Jnstrument, som jeg har befalet at en Afskrift af skal blive Dem førelagt. - Det er mig en stor Fornøielse, at kunne melde Dem, at jeg har sluttet med de forenede amerikanske Stater en Venskabs-, Handels- og Skibsfartstractat, for paa det mueligste at udrydde al Avindsyge og Misforstaaelse, og stifte imellem begge Landene en Communication til fælleds Beste. Saasnart Ratificatiotionerne paa denne Tractat ere blevne udvexlede, skal ogsaa heraf en Afskrift blive Dem meddeelt, paa det De kunde føieAnstaltet til at bringe samme i Udførelse. - Jeg har vi ere den store Fornøielse, at bekiendigiøre Dem den sluttede formælingstractarimellem min Søn, Prindsen af Wallis, og Prindsesse Carolina, Hertugen af Brunsvigt Datter. De res bestandige hengivenhed for min Person og Familie overtyder mig om, at De tage Deel i de Følelser, som ved en saa vigtig Leilighed af min huuslige Lykke bestale mig, og at De ville sætte mig i Stand til, at indrette saadan en Hofstat, som De holde for passende for dette Riges formodentlige Kronarvings Rang og Værdighed. Ædle af Underhuset!