Berlingske Tidende, 1836-02-25
Sagen angaaende Provst Birchs Andragende om en Forbedring i Landsbyskolelærernes Kaar. (See denne Tidende No. 5556 og 3960. Det ovennævnte Andragende, som Provst Birch har indgivet til Stændernes Forsamling, er af følgende Jndhold: Nærværende Andragende har til Øiemed at gjøre opmærksom paa Trangen til Forbedring i Landsbyskolelærernes Kaar, og at meddele enkelte Forslag til denne Trangs Afhielpelse. Det angaaer altsaa en talrig og vigtig Stand; thi Danmark har henimod 3000 Landsbyskoler med omtrent ligesaa mange Lærere, til hvem Almue Ungdommens Underviisning og dermed en stor Deel af Opdragelsen er betroet. Dem er det overdraget, i Overensstemmelse med Tidens Fordringer, at fremme Folkets Oplysning og Forædling, og derved nu og i Eftertiden at sikkre den deraf flydende og derpaa beroende Velværen 3 Lyksalighed. Almueskolelærerens Stand har altsaa et ædelt Maal, imod hvilket den arbeider; den har besværlige Pligter at opfylde; og store ere Fordringerne, vi giøre til Lærerne. medens Lønnen, som dem ydes, er saa ringe, deres Brød saa knapt tilskaaret, at de næsten alle udføre deres Arbeide sukkende, under sløvende og nedbøiende Næringssorger, uden Haab, nogensinde at kunne komme i en lykkeligere Stilling, hvori Arbeidet og Løn maatte staae i et billigere og ønskeligere gjensidigt Forhold. At et virkeligt Misforhold nu er tilstede, vil være klart, naar det korteligen overveies, hvilke en Landsbyskolelærers Løn og øvrige Emolumenter i Almindelighed ere. "Skoleanordningens § 55 tillægger ham, foruden a) fri Bolig og b) Brændsel samt c) nogen Fourage, endvidere d) 6 Tønder Rug og 10 Tønder Byg, bestemte til Huusholdningskorn, og i Pengeløn 25 Tønder Byg betalte efter Capitels-Taxten; e) en Jordlod paa 6 Tønder Land, hvorhos dog bemærkes, at adskillige Skoler ere ikkun tillagte 4 eller 5 Tønder Land, ikke sjelden fra Boligen fraliggende, hvoraf han skal betale Hartkornets Skatter og Afgifter. Da det især maa være Skolelæreren vigtigt, at hans Køer og Faar, græsses vel, i hvilket Øiemed Jordlodden er ham tildeelt, og denne ingenlunde kan antages at blive hensigtspassende dyrket ved en fremmed, ofte uvillig, og næsten altid tiltryglet Hjelp uden at Besidderen kan yde det fornødne stadige Tilsyn, saa vil dens Netto Korn-Proven neppe anslaaes til mere end i det allerhøieste 15 Tønder. f) Overskuddet af Offer og Accidentser, hvilke han oppebærer imod et Afdrag i den ovennævnte Pengeløn, kan overhovedet ikke beregnes høiere end til 10 Rbd. De under Litr. d, e og f angivne Jndtægter andrage, altsaa, naar Bygget efter en Middelpriis vurderes til 15 Mk. pr. Tønde – foruden Huusholdningskornet – den Sum 87 Rbd. 3 Mk. i Penge, hvorfra gaaer Afgiften til Hjelpekassen, som er 1 Tønde Byg eller 15 Mk., Skatterne af Jordlodden 3 Rbd., ialt 5 Rbd. 3 Mk.; og der bliver altsaa tilbage 82 Rbd., hvoraf Huusfaderen, for et 6 til 8 Timers dagligt møisommeligt Arbeide, med Hustru og ofte 456 Børn, skal afholde Fornødenhederne, have Føde og Klæder og alt Øvrigt, som i sunde og syge Dage udfordres til at friske Livet. Alene Lønnen til en Tjenestepige, som umuligt kan undvære, medtager een Fjerdedeel af Summen; og det er da indlysende, at en Familie, for hvem aldeles ingen anden Bi-Erhverv er levnet, ikke med saadan Jndtægt kan subsistere. Vel er det nu saa, at Staten umuligt kan give Enhver, som i dens Tjeneste ansættes, Brød for sig og Familie, men i hvilkesomhelst andre Stillinger gives der en Stigen fra det lavere til det høiere og meere indbringende, hvorved Modet opretholdes og der er Udsigt til, ved den mere indbringende, Post siden at redressere Fortids Deficit; men idet alle Landsbyskolelærer-Stillinger, i Overensstemmelse med Skoleanordningen af 29de Julii 1814, overhoved reguleres paa een Maade og efter een Maalestok, er selv dette Haab afskaaret, og det snart opstaaende Deficit bliver det umuligt nogensinde at dække, hvorimod Mangelen og Trangen bliver med hvert Aar større og føleligere. Herved maa endvidere tages i Betragtning at den ovenfor beskrevne Lønning kan antages at være i Almindelighed den høieste, som gives; thi Undtagelserne paa enkelte af de kongelige Godser, det clasenske Fideicommis, Grevskaberne Christianssæde og Holsteinborg, samt hvor en høiere Skole Baroniet Brahetrolleborg, pe 1/ af Landets Almue løn ydes, udgjøre ne skoler, medens den øvrige Deel af Embederne end ikke, formedelst Afdrag til Enkepension eller en Medhielpers Holdelse, afgiver den ovenfor angivne utilstrækkelige Lønning. Og dog stige Tidens Fordringer. Ogsaa Bondestandens Cultur er i mægtig Fremskriden og viser sig i bedre Boliger og Klæder, i større Nydelse af Livets Behageligheder og Beqvemmeligheder, medens den til et bestemt Maximum, der end ikke kan afholde de tarveligste Fornødenheder, indskrænkede Skolelærer maa selv i udvortes Dragt blive tilbage for Bonden, maa i sin hele Levemaade nedsynke ikke blot til Huusmandsclassen, men endog dybere, taber den udvortes Agtelse, hvilket ikke kan være uden skadelig Jndflydelse paa hans Virksomhed og paa Forfremmelsen af den Cultur, man just nu vil og bør fremme. Men nedsynker Lærrestanden under den udvortes Agtelses Standpunkt, da foragtes hans Kald tillige, og det er at befrygte, at medens den udvortes Frihed tiltager, vil den intellectuelle og moralske Dannelse gaae tilbage. Dette Misforhold maa vistnok Staten ønske at forebyg- og til jo større Frihed den nu selv fremkalder Bonden, med desto større Omhu bør den intellectuelle og moralske Dannelse fremhielpes. Dette kan imidlertid umuligt skee, naar de nuværende Conjuncturer for Skolelærerstanden vedblive, naar Standen under dem vedbliver at være sat i et uværdigt, trængende Afhængighedsforhold til Menigheden, hvis Børn den skal undervise, naar den sukkende skal røgte sit Kald, under en uafladelig Kamp med Næringssorger udføre sit møisomme Arbeide.