Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-07-03
Fædrelandet. Varde. Ogsaa denne Byes Jndvaanere yttrede, deres Kjærligheds og Taknemmelighedsfølelser for den bedste Konge saagodtsom locale Forhold gjorde muligt. Ved Vesterport og midt i Kræmmergaden var der opreist smagfulde Æresporte, Gaderne vare bestrøede med Blomster, og alle Huse vare illuminerede og tildeels prydede med Transparenter, Blomster og Krandse. Efterat Hs. Majestæt allernaadigst havde behaget at træde af i Hr. Kammerjunker v. Wedel-Heinens Gaard, og ladet sig Byens og endeel af Omegnens Embedsmænd, præsentere, anholdt Byens 4 Repræsentantere allerunderdanigst om, at Borgerskabet maatte tolke sine glade Følelser over den tilbedte Konges Nærværelse ved at bringe Allerhøistsamme et Vivat. Efter dertil meddeelt allernaadigste Tilladelse blev under Fakkelskin en Sang: afsjunget udenfor Hs. Majestæts Vinduer. Festligheden endtes med et flere Gange gjentaget jublende HurraRaab. Det behagede Hs. Majestæt allernaadigst i aabent Vindue at anhøre Borgerskabets Glædesyttring, og Lykønskning. Torvet var oplyst med Lamper, og prydet med en ligeoverfor Hs. Majestæts Vinduer opreist Løvhytte, i hvis Midte var anbragt en Transpatent. Om Morgenen Kl. 7 behagede det Hs. Majestæt at eftersee endeel Embedsprotocoller og Regnskaber, og derpaa at tage de offentlige Jndretninger i allernaadigst Øiesyn. Kl. 9 fortsatte Hs. Majestæt Reisen, gjennem den festligen pyntede søndre Port, ledsaget af alle Jndvaaneres bedste Ønsker, og efterladende sig et Minde som staaer undsletteligt i Alles Hjerter. Ribe, den 24de Junii. Jo mere levende Ribe, endnu bevarede Erindringen om Landets elskede Fader, som for fire Aar siden havde glædet Byen med sin Nærværelse, desto større var Længslen, med hvilken Hanadressesen. denne Gang ventedes af sine Børn, desto fyrigere deres Bestræbelser for at tolke de Følelser af Kjærlighed og Hengivenhed, som ikke mindre besjæle dem end Landets øvrige Sønner. Den 21de Junii var den lykkelige Dag, som opfyldte Byens spændte Forventning, atter at see Sjette Frederik inden sine Porte. Noget over Middag bebudede det fra Domkirkens Taarn vaiende Dannebrogsflag i Forbindelse med Klokkernes festlige Lyd, Monarkens Ankomst. Under Fryderaab af den forsamlede Mængde drog Han med sit hele Følge ind i Byen, hvor paa flere Steder Løvbuer og Æreporte vare oprettede, Husene behængte med Guirlander, og Gaderne bestrøede med Grønt og Blomster. Paa Torvet paraderede Borgervæbningen under fuld Musik. Ved Stift amtmands Boligen, hvor Hs. Majestæt allernaadigst behagede at aftræde, var en hæderlig Skare forsamlet af Embedsmænd og Øvrighedspersoner, ikke blot fra Byen, og Omegnen, men endogsaa fra længere bortliggende Steder, som Haderslev, Tøndern, Flensborg, for at modtage Kongen. Efter Taffelet behagede det Hs. M. at tage Byens offentlige Jndretninger i Øiesyn. J Cathedralskolen modtog Skolens Rector Kongen med nogle i bunden Stiil indklædte Tanker fra Talerstolen, og et Chor af Disciplene. Om Aftenen begav hele Skolen, et sig med Musik og Fakler til Stiftamtmandens Have, og opførte en af Rectoren forfattet Sang, som Kongen allernaadigst behagede at anhøre fra det aabne Vindue. hele Byen var illumineret. Liv og Glæde herskede overalt. Næste Morgen eftersaae Hs. Maj. Embedsprotocollerne og gav derpaa Audients. Kl. 10 forlod Hs. M. atter under Folkets Udbrud i de varmeste Lykønskninger, det gamle Ribe, som vilde prise sig lykkelig, hvis Yttringen af dets undersaatlige Følelser saavist har fundet Yndest for Monarkens Øine, som deres Kilde var reen og uforstilt Kjærlighed til Landets eiegode Fader. Ved Hs. Maj. Hjemkomst til Kjøbenhavn. Af Dagen No. 150. Vor Fader kommer=Folkets Jubel klinger Bag grønne Vold i Axets gamle Stad, En lille Fugl med Troskabs holdne Vinger Sig hæver op mod Sommerbe en glad Dens røde Bryst betyder Folkes Glæde, Det hvide Kors er Fredens skjønne Tegn; Kom, Faderl kom, - blandt Dine Børn Du træde, Skjoldungen elsker dog sin Føddeegn. Stolt Cimbrig gav Fredrik Blomsterkroner, Saa blussende saae Møen Drotten staae; Nu lyde atter hendes Afskedstoner, Veemodig seer hun ud paa Bølgen blaae; I Kjøbenhavn i Haabets Morgenrøde. Hver Borger iler mod den sølvblaa Strand, J Festens Stund han vil sin Konge møde, Han signer Fredrik og sit Fødeland. Fra Barndoms Aar til Dødens Time luer. Et Ønske i den danske Borgers Bryst; Held Dig, min Drot Dito elskte Navn Du skuer I hver en Barm paa Danmark grønne Kyst: Fra hver en Vraa, hvor Vaarens Storm har suset, Gjenlyder høit fra Barns og Oldings Mund. Gud signe Frederik og Kongehuset! Det blomstre evigt trygt i Herthas LundiGarbrecht.