Berlingske Tidende, 1834-12-18
Tydskland. Rhinen, den 1ste Decbr. – Naar Dagen synker, medens Skyggerne strække sig længere og længere hend Jorden og den larmende Virksomhed lidt efter lidt forstummer, naar Træthedens Hvile følger efter og den udvortes Stilhed trænger umærkelig ind i det Jndre, da pleier det besindige Menneske, hensjunket i sig selv, at kaste et Blik tilbage paa den blegnende Dag, og eftertænke hos sig selv, hvad den har bragt og hvad den har taget: hvad han skal skrive paa sin Regning som Jndtægt og som Udgivt, som Gevinst og som Tab. Aaret er en lang Dag; det er Staternes og Folkeslagenes Dag; thi disse saae jo ligesom de Enkelte – Haab og Nydelse, Lidelse og Selvbedrag opstaae og forsvinde. Nu staae vi ved det dæmrende Aars Aften – hvad har den bortdragende Gjæst bragt Verden, Hvad kunne vi sætte paa Regning som tabt, og Hvad som vundet, Vi ville see efter engang, f. Ex, paa Frankerigs Regnskab. Denne store Nation, skjøndt den har mistet noget af sin Storhed, vil dog nødig opgive sine Fordringer paa denne Titel; med Adelstolthed, opbevarer den Erindringen om den svundne rige Tid, den fattige Nutid stikker af med hiin. Og dog er Frankerigs Jndflydelse paa det øvrige Europa endnu betydelig, skjøndt ikke meer afgjørende. Endnu er det samme Stor forhaanden, hvoraf Begivenhedernes Gang og et Menneskes Aand dannede en Republik og et Kejserrige. Med Sindelag og Exempel virker det endnu mægtig paa den øvrige Verden, paa hvilket Trin staaer denne Stat, med Hensyn til selskabelig og politisk Udvikling? Dette er egentlig et Livspørgsmaal, der burde besvares, for vi kunne vide, hvilken Fremtid det – og vi selv gaae imøde. Vi staae under et Portal, men om til Jndgang eller til Udgang, det vil vise sig. Frankerig har oplevet Syllas og Marius's Borgerkrige og Prostriptioner; det har havt sin Cæsar. Har en Augustus senere besteget Tronen, Man roser hans Klogskab og den sine Statskunst, hvormed han hidindtil har styrer de indre og ydre Anliggender, og man roser den med Rette. Han har fundet sig i sin mislige Stilling og gjort sig fortjent af Frankerig og af det hele Europa, idet han vidste at opretholde Fred og Orden. Kun faa Herstere have havt en saa farlig Stilling, og han har dog vedligeholdt den uden Voldsomheder, eller Vilkaarlighed. Mægtige Strømninger og hylende Storme har han trodset og for det første lykkelig naaet en Havn, men dog maa han ikke glemme hine Solons Ord til Cresus, Jngen Dedelig kan prise sig lykkelig, for han ligger i sin Grav Han staaer mellem sin egen Nation og den ydre Politik, med en Fod i hver Vægtskaal: han synker med den ene, naar han stiger med den anden. J en saadan Stilling taber man let Ligevægten. Her er Stof til Roes, men ogsaa til Dadel. Det er sørgeligt at see, hvorledes den indre Statskunst ofte dreies til et listigt Børspil, hvori man kun glæder sig over Gevinsten, ligegyldigt paa hvilken Maade den er erhvervet. Hos de Mennesker, der omgive Tronerne, hvis Værd de hæve, og for hvilke de skulde hverve Agtelse og Kjærlighed, træder den smaalige Personlighed altfor stærkt frem, og Cabinetterne blive til Værksteder for Lidenskaberne, for Forfængelighed og Rovsyge, der atter afarbeyde sig i Kamp med Kamrene, Aviserne, Nationalgarderne og Øvrighederne. En Regjering, der mangler moralsk Kraft, kan ikke bestaae længe. Kun den offentlige Agtelse kan sikkre den Bistand. Man kan bedrage og overliste, og skaffe sig et forbigaaende heldigt Udfald ved Bedrageri og List; men den saaledes vundne Sejr er Varsel om et uundgaaeligt Nederlag. Det var at ønske, at Kongedømmet, hvilket vi med Oprigtighed ere hengivne, fordi vi ansee det for nødvendigt i Europa, maatte finde et bedre Grundlag at staae paa. Dette Ønske for Kongedømmet, som man vil finde fornuftigt, hvis man satter Tidsaanden, er tillige et Ønske for Kongen; og han vil indsee det Velvillige i samme. Er Frankrig kommet til det Punkt, at det trænger til en Augustus, saa lad den nuværende Konge være det; men selv dertil udfordres meget: Augustus havde en Mæcengs og en Agrippa; Ludvig Philip har kun Thiers Frankfurt a. M., den 7de December. Faderen og Stifteren af Huset Rothschild heed Mayer Anselm Rothschild, og var fød i denne Stad 1743. Han var endnu en fattig Jsralit, da han ved Keiserkronningen fik den Tanke, at lade samme afbilde paa en Medaille, og da han solgte Aftrykkene i Bly til en særdeles lav Priis, saa vandt han herved en betydelig Capital. Nu begyndte han en Medaillehandel, der ikke alene lykkedes ham særdeles vel, men ogsaa forskaffede ham mange fordeelagtige Bekiendtskaber, hvoriblandt ogsaa Landgreven af Hess sens. Denne Fyrste udnævnte Rothschild i Aaret 1801 til Hof banquier. J denne Egenskab viiste han Fyrstens Efterfølger ved Franskmændenes Jndfald 1806 en vigtig Tjeneste: han reddede nemlig en betydelig Sum i Guld, som tilhørte Fyrsten, og Rothschild benyttede den for sin Velynders Regning. J Aaret 1812. døde Faderen Rothschild og hans sidste Ord var en Anbefaling til hans Børn, stedse imellem hinanden at vedligeholde den største Enighed. Omendskjøndt adskilte fra hinanden, have de som Brødre dog aldrig ophørt at handle i Forening, og dette er sikkert en Grund meer til den store Formue, de have samlet. Det Tab, de have lidt i spanske Papirer, anslaaes til to Millioner Pd. Sterling, Siden 1813, da dette Huses største Finantsoperationer begyndte, har det gjort forskjellige europæiske Stater Laan til Beløb af 100 Millioner Pd. Sterling. Deres Gevinst derved maa have været uhyre. Deres Pengehandel er fordeelt paa følgende Maade. Anselm Rothschild, den ældste af Brødrene, er 61 Aar, gammel og fører Huset i Frankfurt a. M., hvor ogsaa Hoved regningerne efter de andre deelvise Regninger foretages. J Frankfurt finde ogsaa Familiens saakaldte Finantscongresser Sted. Salomon Rothschild, den anden Broder, er fød den 9de September 1774, og har i de sidste atten Aar opholdt sig snart i Berlin, snart i Vien, dog meest i den sidste Stad. Nathan Rotyschild, den tredie Broder, er 57 Aar gammel, og fører Huset i London. Karl Rothschild er 16 Aar gammel og er siden 1821 bosat i Neapel. Jacob Rothschild endelig, den yngste af de fem Brødre, er fød den 5te Maj 1791 og er givt med hans Broders Salomons Datter. Siden 1812 er han bosat i Paris.