Berlingske Tidende, 1768-12-19
Sælskabet til de skiønne Videnskabers Forfremmelse udsættet igien de sædvanlige Priser; Prisen af halvtredsindstyve Rigsdaler eller en Medaille af samme Værdie skal denne Gang tildømmes den beste Digt om Menneskets Pligt imod Dyrene i sær hvor uforsvarligt det er, at gjøre dem ved udsøgte Piinster og undværlige Plager til Offer for vor Overdaadighed eller Forlystelse. Denne Materie er saa riig paa ædle Tanker og rørende billeder, at Sælskabet har anseet den for meget beqvem til at udføres i en Ode eller anden Digt. Endogsaa Barnet, som over Grumhed paa Jnsetter, som lukker Øret for de ynkelige Toner, hvormed umælende Dyr, anraaber dets Forbarmelse, og derved forberedes til Føle, løshed mod sine Medmennesker, kan heldigen anbringes i Poesie saafremt man kun forstaaer den Kunst, at drage en Skygge over nedrige Omstændigheder, og at forædle ved ziirlige og vel afpassede Beskrivelser de Ting, der synes for gemeene til at nævnes ligefrem Prisen i Veltalenheden af fyrretyve Rigsdaler, eller en Medaille af samme Værdie udsættes for den beste Eloge eller Lovtale over Erkebiskop Absalon. Denne Mand har udrettet saa store Ting, og haft en saa betydelig Medvirkning i det Fortrin, som her i Norden, skiller saa kiendelig Udgangen af det tolvte og Begyndelsen af den trettende Aarhundrede fra de for gaaende og følgende Tider, at han særdeles fortiener et saadant Æreminde. Det bliver og lættere at skrive hans Eloge, end nogens af de nyere, da disses personlige Omstændigheder ere som oftest vanskelige at udfinde; hvorimod man har om Erkebiskop Absalon ikke allene en kort Levnetsbeskrivelse i det Danske Bibliotheks 2det Bind, men ogsaa meget udførlige og characteristiske Efterretninger om hans Tænkemaade og Bedrifter i de heele tre sidste Bøger af Saxo Grammatikus. Hvorledes ellers en saadan Lovtale bør foreene den historiske Rigtighed med Veltalenhedens Prydelser, ey opholde Fortælningen ved at anføre smaa Omstændigheder, ophøye den ved velanbragte og ualmindelige Betragtninger, omgaaes med Varsomhed den panegyriske Tone, og heller berømme ved priselige Gierningers livagtig Forestilling, end ved beundrende Udraab og prægtige Bi=Ord; alt dette vise de Eloger, som vi have i det Franske af en Fontenelle, og i sær af en Thomas, saa og tildeels den tydske Biographie, som udgives af Prof. Schrøkh. Prisen af tredive Rigsdaler bestemmes atter for en Afhandling i løs Stiil eller en Dige over en selv udvalt moralsk Materie. Og da Sælskabet ikke en nu har har den Lykke at uddeele denne Priis, og de mindste og mindst gode Skrifter hidindtil ere indkomne over selv udvalte Materier, saa foreslaaes men ikke foreskrives een for denne gang, nemlig Mods og Sindigheds nødvendige Forening. Priisskrifterne indlevere inden Augusti Maaneds Udgang til den Mummiske Boghandling paa Børsen. Forfatterne vilde behage at sætte ikke allene en Devise derpaa, men ogsaa at føye en lukt Seddeel dertil, som er uden paa betegnet med samme Devise, og hvor inden i Forfatterens Navn og Opholdsted tilkiendegives. Jndpasserede: Capit. Friboe fra Nestved. Kiøbmænd Wiel, Tørkel og Stang fra Frederichshald. Udpasserede; Capit. Bruning og Casserer Weise til Hesingøer. Justice=Raad Funk, Etats=Raad Morgenstierne og Lieut. Paaschpaa Landet.