Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-07-04
Blandinger. Den 29 Juni feirede Prof. Falck i Kiel sit 25-aarige Jubilæum som akademisk Lærer. Paa den Jrettesættelse, som Trykkefrihedsselskabets Skriftcommittee har behaget at give Kjøbenhavnsposten (see sidste Mandagsavis), har det nævnte Blad, som Man torde vente, ikke undladt at svare. Naar den offentlige Mening - siges der i den velskrevne Artikkel - i sin Tid saa stærkt har udtalt sig mod det Princip, at Trykkefrihedsselskabet igjennem sin Skriftcommittee skulde udøve Censur over den øvrige Presse, saa skete dette fordi Man fandt, at vor Trykkefrihed allerede ved Lovgivningen og ved dennes Anvendelse var indskrænket indenfor saa snævre Grændser, at Man ikke uden Mistillid kunde see en privat Autoritet etablere sig, med den declarerede Hensigt, ikke at værne om den svage og unge Frihed, men at forene sig med Politie, Cancellie og Domstole imod dens saakaldte Misbrug. Straffen for denne selvtagne, ikke af Nationen skjænkede eller betroede Myndighed, formener Kjøbenhavnsposten videre, er ikke udebleven: Skriftcommitteen har modtaget det bekjendte kongelige Reskript. Vi have - hedder det – ikke kunnet betragte det som Andet end som en retfærdig Remesis, at det første Exempel paa en saadan allerhøieste Tilretteviisning i Danmark skulde ramme netop den Corporation, der først, og det uden at have en sand og ubestridelig Magt, havde forsøgt at sætte Autoritet i Stedet for Grunde. Man skulde troe, at den praktiske Lærdom, der saaledes var bleven tildeelt Trykkefrihedsselskabets Skriftcommittee, vilde have betaget denne Lysten, saafremt en saadan Lyst endnu skulde have overlevet den almindelige Misbilligelse, til atter at optage det, som det syntes, allerede opgivne Jntimations=System: men i Stedet derfor har en Majoritet af den nye Skriftcommittee strax efterat dens Forgænger havde erholdt hiin Tilretteviisning, som dennes Majoritet forgiæves har bestræbt sig for at holde hemmelig for Publikum, og i Anledning af hvilken den saa daarligt har redet for sig, selv givet sig til, efter ringe Evne, at gjøre noget Lignende." Sluttelig forsvarer Kbhposten de paatalte Angreb mod de 3 Embedsmænd, Thomsen, Kjerulff og Koefoed, og overlader Publikum at bedømme, om de tre Artikler, som angaae disse Mænd, kunne indeholde mindste Hjemmel for Skriftcommitteens formeentligen meget letsindige Angreb. (Denne Tidendes Redakteur har tidligere i Anledning af den famøse Sag med Hr. Proprietair Hansen, og Odense Læseforening leller rettere sagt: Foreningens Formand og Viceformand, havt Leilighed til i Bidrag til Tidshistorien, at udtale sig om Principerne i Sagen om disse Domme af incompetente eller inhabile Dommere; han vil denne Gang kun gjøre følgende Ord i Slagelse Avis til sine egne); Kjøbenhavnsposten No. 175 har i et meget velskrevet Stykke=Svar til Skriftcommitteens Majoritet forsvaret sig imod de den i Folkebladet gjorte Bebreidelser. Det er ikke vor Hensigt at ville forsvare enten de paaankede Artikler eller Kjøbenhavnsposten i Almindelighed, og vi troe at have viist, at vi ingenlunde billige alle dette Blads Artikler eller frygte for en Strid med det; men vi ansee det for enhver Bladredactions Pligt at protestere imod enhver vilkaarlig Censur, selv om de Mænd, der af selv 40 Biøre taget Magtfuldkommenhed udøve den, bære nok saa agtværdige Navne. Det er fuldkomment rigtigt, at et Blad, saa meget som muligt skal afholde sig fra at berøre Personer og personlige Forhold; men der kan ogsaa gives Omstændigheder, hvor det bliver Pligt at sætte saadanne almindelige Hensyn tilside, og da skal man kalde en Baad, en Baad. Er en mod en navngiven Person stilet Artikel urigtig eller uretfærdig, da bliver det Pligt for dem, som vide eller troe at vide dette, at oplyse og bevise det Urigtige; men istedetfor Grunde og Beviser at sætte Magtsprog er en Fremgangsmaade, som hverken kan eller bør gaae upaatalt hen.