Viborger Samler, 1836-08-19
Udenlandske Efterretninger. Spanien. Angaaende de seneste Tildragelser i Madrid paastaaer Le National, at den ministerielle Correspondence aldeles har forvansket Facta Nationalgarden var nemlig langt fra, i blind Lydighed at underkaste sig den foreskrevne Disciplin. Siden de Optrin, der forefaldt ved den Hr. Mendizabal bragte Sernade, herskede det bittreste Fjendskab mellem Borgermilitairet og Garnisonen, saa at man maatte befrygte en heftig Collision. Jfølge dette Blad havde nemlig en Hob af 200 Nationalgardister forsamlet sig paa Plaza major og udstødt det Raab: "Ned med Despotismen, Constitutionen leve! Leve Republiken!" Man imodesaae en almindelig Opstand, da General Quesada viste sig paa Pladsen og indlod sig i Underhandlinger med Nationalgardens Generalstab. Generalen erklærede, at han og hans Folk vare fuldkommen rustede, hvis det skulde komme til Haandmænge. Jmidlertid fandt han det raadeligt at give efter og ved en Dagbefaling at give Nationalgarden Satisfaction. Disse Omstændigheder forekomme National saa meget desto betænkeligere, som Borgermilitsen har maattet forøges med 3 Batailloner, da Garnisonen hvert Øieblik kunde blive opbudt til at forsvare S. Jldefonso. Kun med Møie besluttede Hr. Jsturiz sig til at afskedige Cordova, om hvem Rygter af alle Slags vare i Omløb i Madrid, snart skulde han være myrdet, snart være gaaet over til Carlisterne, snart være flygtet med Krigscassen over den franske Grændse, Den nye Overgeneral Sarsfield skildres som et Creatur af Torreno, og Le National gjør opmærksom paa, at Hr. Jsturiz har ved denne Udnævnelse givet et opbyggelig Exempel paa, hvorledes man maa tilgive sine Fjender; thi det var General Sars field, der i Aaret 1819 raadede General Abisbal at lade Hr. Jsturiz fængsle. - Angaaende SarsfieldsPersonlighed indeholder en anden Skrivelse i Messager nogle Curiosa. D. Pedro de Sarssield er Son af en irlandsk Officier, der stod i den spanske Wallonergade. Han selv tjente i dette Corps indtil Uafhængighedskrigen og svang sig ved sin Kjækhed snart op til høiere Grader. Han gielder for en af de bedste Tacticere i den spanske Hær og nød Ferdinand den II særdeles Gunst, der kort for sin Død overdrog ham Commandoen over Observationshæren paa den portugisiske Grændse. Efter Kongens Død var han, som bekjendt, den første General, der sendtes mod Jnsurgenterne i Norden. J Begyndelsen, beskyldte man ham for nogen Langsomhed i Opfyldelsen af denne Opgave; imidlertid bemægtigede han sig Vittoria og Bilbao og vilde have undertrykt Opstanden, dersom han havde viist noget større Driftighed. Man paastaaer nemlig, at denne General trods sine 55 Aar er meget rørig og kraftfuld, men Kl. 2 om Eftermiddagen pleiede Beres og Madeira ikke at forfeile sin Virkning paa ham, og da var Hæren uden Anfører indtil den næste Morgen. 2de Poster udenfor hans Dør havde den strengeste Befaling Jngen at lukke ind. J de sidste Dage af hans Commando havde man anbragt et Huul paa Døren, forat skyde de vigtigste Depescher igjennem, saa at han kunde benytte enkelte lyse Øieblik. Jmidlertid tvivlede man paa, at han vilde modtage Overcommandoen, da han allerede tidligere ved General Valdes Afskedigelse undslog sig. (Vi have allerede seet, at denne Tvivl var ugrundet.) Han er iøvrigt bekjendt for sine absolutistiske Grundsætninger, og man holder ham endog for en hemmelig Carlist. Hvad Cordova angaaer, da skal han ei alene være afskediget, men endog afsat, fordi han tvende Gange har vægret sig ved at opfylde Krigsministerens Befalinger, hvorpaa selv Grev Raineval unddrog han sin Understøttelse. Cordova ventes til Paris, da han under det sidste Feldttog skal have tabt ligesaa meget i Helbred, som han har vundet i Formue.