Berlingske Tidende, 1778-10-01
Lehnsbrevet meddeelte Hertug Albrecht Lehn paa Nedre Bajern af hans egen, eller hans Moders Ret, og gjorde det til et Qvindelehn, som i Henseende til det unægtelige Mandslehn. af Nedre Bajern, som tilhørte de endnu værende mandlige Bajerske Linier, umueligt kunde bestaae. Det samme strider imod den saa kaldte Contract, saasom efter samme Keiser Sigismund har givet det paa den endnu værende Bajerske mandlige Linie bestaaende Mandslehn af Nedre Bajern til sin Datter, og hendes Arvinger af begge Kiøn, og altsaa villet giøre det til et blandet eller Qvindelehn, og det formedelst den gandske ugrundede Forudsættelse, at Hertugerne af Bajern havde foretaget egenmægtige Deelinger, og derved forbrudt Lehnet, da dog ingen ægte Rigslov er til, som forbyder Rigsfyrsterne at deele de dem ved ordentlig Arv tilfaldne Lande, uden Lehns herrens besynderlige Samtykke, ligesom og Fyrsterne af Bajern havde uden Keiserens Modsigelse offentlig foretaget saadanne Deelinger, og dertil været tilstrækkelig befuldmægtigede ved det af Keiseren og Churfyrsterne bekræftede Arve=Forliig Pavia. Keiser Sigismund har og i Julio 1426, og altsaa 4 Maaneder efter det meddeelte Lehnsbrev, anmodet Erke Bi skoven af Maintz om, at sammenkalde Churfyrsterne, og paakiende Rigets, samt Hertugernes af Bojern og Østerrig Prætentioner paa Nedre=Bajern, hvilket aabenbare viser, at den af Keiseren tiltagne Inddragelse af det Nedre=Bajerske Lehn til det tydske Rige, ei har været afgjort, eller erkiendt, og at det Hertug Albrecht meddeelte Lehnsbrev ligesaa lidet, som der med ham trufne Accord er kommet i Stand, men maae enten være blevet modsagt, eller reent ophævet, saasom det ellers ikke havde behøvet en nye Undersøgelse og Paakiendelse. Men da denne Churfyrste Dag og Erklæring ikke er bleven holdt og gaaet for sig; saa har samme Keiser Sigismund i Aaret 1420 til Presburg i Ungern, holdt med nogle tilstædeværende Fyrster og Adelige en høitidelig Fyrste=Ret, hvorudi han først har eftergivet Hertugerne af Bojern den formeente Lehnsforbrydese, og dernæst fastsat, hvorledes de skulde deele Nedre Bajern imellem sig. Hertugens af Østerrig foregivne Lehns=Ret. blev ved denne Paakiendelse hverken omtalt eller taget i Betragtning, og er altsaa, da samme desuden uden gyldig Aarsag var bleven meddeelt, derved saa meget mere bleven ophævet, som bemeldte Lehns=Ret var især paa Grund af det til Riget forbrudte Lehn bleven meddeelt, men Keiseren havde eftergivet og maatte eftergive Hertugerne af Bajern denne Forbrydelse, samme desuden ei kunde geraade de til Nedre Bajern berettige. de Palzgræver, som ei havde havt nogen Andeel udi Deelingerne, til ringeste Skade. Dersom Keiser Sigismund efter den sædvanlige Rets Formular, har forbeholdt enhver sin Ret. hvorfra man nu paa Østerrigsk Side, vil paa en gandske ubegribelig Maade hidlede en det Østerrigske Huus efter den Bajerske mandlige Linies Afgang forbeholdet Successions=Ret, saa har han derved i det mindste ikke givet, eller kundet give Hertugen af Østerrig større Ret, end han forhen har havt, og alt saa bortfalder den hele Prætention med de ubetydelige Grund af det Hertug Albrecht givne Lehn. Dernæst er det gandske urimeligt, at Keiseren ved denne blotte Reservation, skulle have meddeelt det Østerrigske Huus en evig Expectance=Ret paa Nedre=Bajern, indtil den Bajerske Mandlinies Afgang.