Københavns Adresseavis, 1783-05-23
J Anledning af Ægte=Foreningen imellem Hr. Sekretair Johannes Carlsen, Controlleur ved det kongl. privilegerede Assistentshuus, Mad. Charlotte Margarette Flensborg, født Leth, Onsdagen den 21 Mai 1783. Et, elskte To, herefter leve De For Dyd, og Pligt, og Kierlighed, og Glæde! Til Venners Fryd De mange Aar betræde Den Vey, De gaae, som er Guds Villie! Hans Forsyns Haand, som Deres Hæld optroner, Nu gladest Haab, nu fromme Ønsker kroner. De have seet, hvad han for Sine giør. Hans Kørelse Dem evig hellig være, Som Deres Liv hans Navn, hans Naades Ære, Og denne Dag til Flor Dem aabne Dør! Velsignelsen her ovenfra ledsage. Den svorne Pagt i lige klave Dage! Fred over Dem i Enighedens Aand Han byde høyt, som bød Dem at foreenes! Med Sundheds Skat, og hvormed De bedst tienes, Begaves De af hans algode Haand! Enhver Bekiendt med Dem og Deres Dyder, Det Ønske giør, og sig ved Pagten fryder. Forbunden Dem, jeg ønsker det især, Hvis Hiertes Agt De altid skulle have, For Godheds Skienk, for ædel Huldskabs Gave, For viiste Præg af bedste Charakteer. Beløn Dem, Gud! Beløn saa fromme Hierter, Med Livets Lyst! Med Værn for Livets Smerter, O D. E. paa den 14 May. som foreenede Hr. Barn med Jomfr. Nrken, O! hvilken hellig Fryd strømmer i dette Bryst! Svulmer mit Hierte ey høyt op til Skaberen, Hvorfra den himmelske Vellyst, som fastlig Hæver mit Hierte. Hvi zittre Tonerne paa frydbeduggede, Læber, Hvi svæve de lyse og glimrende Himle omkring mig. Kan Storer da skue Aandernes Syner, Svøbt i en sølvklar Skye, paa den gladsmilenck Soel Straalende Throne, omringet af Himlenes Sölvbevingede lyse Serapher. Nedstiger Dagen. Thronens Velsignelser bringer den i sit Skiød Venskab den følger og Dyd og den himmelske Kierlighed - Hvem til I Yndige krone, Med eders Skatte, Himlene aabne sig - giennem de blendende Straaler, igjennem ti tusinde Soles Lys Seer jeg - Hvem styrker mit øye, - An Throne, Himmelske Konge, Hvad - eller skuffer mig henrykt Indbildningskraft Hörer jeg ikke gjenlydende Himles Lov? Hörer jeg ikke den flammende Cherubs Hellige Toner. O! men den svæver paa gyldene Vinger hist Krandsen, som flettet af Dydens og Kierligheds Yndige Blomster og duftende Roser, Synker til Jorden. Gud, men o hvilket Syn i kierligomsyngede Staaer der min Ven og Veninde for Himlenes Frige Konges velsignende Öye. Kronte med Krandsen. O! jeg lyksalige! Himlen velsigner dem, Retskafne Ven og din udvalgte Elskede - Kierlighed, grundet paa Dyden, omskaber, Jorden til Himmel. Ba *** *n. Ved Foreningen imellem Hørkræmmer Hr. Peder Waagensen og Jfr. Birgitte Kirstine Gotsche, den 14 May 1783. Muse, følg min muntre Aand Til Hymnæl skiønne Dale, I de høye Bierges Svale, Som han hæved ved sin Haand. See, hans Høytidsfakkel brænde. Klar, som Guld, som Phobe mild. See, den Hierterne antænde. Med en nye og hellig Jld. Tiis mit heele Hierte her, Hvor forvirret i sin Glæde, Da de To for Hymen træde, Som i Dag skal bindes der. Hiertet ønsker, Øyet smiller, Da jeg seer dem lykkeligt; Fra en Ven til Ven jeg iler, For at glæde dem med mig. Ofte komme denne Dag, Altid fyldt med nye Glæder, J sit gyldne Favnetag, Det er ene det jeg beder. Matth. 25, 23. Velfortient Æreminde. over den i Livet gudfrygtige, efter dette Liv i Døden Salige. Hr. Emanuel Kahle, fordum Skoleholder paa Christianshavn. som endte sit møysommelige Livs Dage den 2 Mai 1783, i sin Alders 63 Aar 2 Uger 6 Dage, retsindigst. Saa gik du bort, min Ven! fra Verdens sure Møye, Den du, som Plantere i Herrens Urtegaard, Har her paa Christianshavn i 18 Aar maatt døye Med stor Besværlighed og maadelige Kaar. Nu er din Siel hos Gud i reene Aanders Boelig. Mens Kroppen hviler ud i fælleds Moder=Skiød; Nu faaer du Naadeløn, fordi du haver troelig Opført dig i dit Kald ved ringe Levebrød. Du nedgrov ey dit Pund, men aagrede med samme, Som en god Tienere, vel dig! naar Dovenhed, Paa Dommens store Dag, skal rødmet staae til Skamme, Du Herrens Glæde faaer for vittig Flittighed. Ale Thes. Nyheder.