Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-11-26
Det hedder i Breve fra London, at hvor politiske Foreninger finde Sted udbryder ikke Podelens Misfornøielse til Voldsomheder; flere offentlige Blade, saaledes som Morning Chronicle og Times raade derfor til ved den herskende Stemning i Landet, at man skal overalt oprette saadanne Foreninger under de meest anseete Personers Bestyrelse; disse Foreninger blive ogsaa til en Nødvendighed, naar ikke saadanne Demagoger som Hunt og Cobdet skulle komme til at lede Folket. Man raader Medlemmerne af disse Foreninger til at bevæbne sig baade for at holde Pøbelen i Tømme og for at imponere de Torys. Bladet Courier giver denne Plan sit bifald under den Betingelse, at man vogter sig for at lade de laveste Folkeclasser faae Vaaben i Hænderne. Regieringen besidder ingen Magt til at modsætte sig disse Foreninger og Ministerne kunne næsten ikke heller ønske det i deres nærværende Stilling. Ved Oprettelsen af disse politiske Unioner kommer saaledes hele Folkebevægelsen til at gaae ud fra Middelstanden, og bliver i de store Stæder ledet af rige og fornemme Folk; selv Torys tage Deel i disse Forsamlinger, hvilket nyeligen har været Tilfældet ved de Forsamlinger, som ere blevne holdte i de store Grevskaber Hamp shire og Cornvalt. Ved Forsamlingen i det første erfarede man hvor nødvendigt det er, at saadanne Mænd ikke holde sig tilbage under den nærværende Crisis; thi i denne lod Cobbet ved en af sine Medhielpere foreslaae en lidenskabelig Addresse til Kongen, hvori Adelen og Geistligheden bleve angrebne paa det haanligste; dette Forslag understøttede Cobbet med en Tale, hvori han paa en skammelig Maade smigrede Dagleiernes Egennytte, hvilke udgjorde en stor Deel af Forsamlingen. Havde ikke de anseeligste Mænd i Grevskabet været tilstæde, saa vilde dette raae og revolutionaire Dokument være blev i forelagt Kongen, da selv disses Nærværelse neppe formaaede at forhindre dets Antagelse. Det er derfor gaaet slemt til i mange Skottiske Folkeforsamlinger, hvor de fornemme Folk enten ere Torys eller dog for stolte til at indfinde sig i Forsamlingerne. Saaledes skulle 30,000 Mennesker have været tilstæde i Glasgov ved den Forsamling, som blev holdet for Grevskabet Lanark. Talerne og Beslutningerne vare i høi Grad revolutionaire; intet forblev angrebet og især hvad biskopperne angik henvendte Ordførerne sig til Folkets Lidenskaber. J Skotland hersker som bekiendt den Presbyterianske Kirke, som betragter biskopsværdigheden med Afskye og nu udraabe de halvt religiøse og halvt politiske Fanatiker: Hvorledes have vore Forfædre kjæmpet saa tappert imod Prælaterne, skulle vi da lade os beherske af Biskopper og de skulle faae Lov til at forholde os vore Rettigheder; Biskopperne maae ud af Parlamentet - En saadan Tale i Forbindelse med den herskende Stemning er meget farlig for Biskopperne, ogsaa skal een af de anseeligste af dem have yttret: at de have handlet meget uklogt i at stemme mod Reformbillen. Stemningen iblandt det Engelske Folk er desuden farlig i nærværende Tidspunkt og man holder det ikke for rimeligt at Overhuset tør vove paa anden Gang at forkaste billen. Nu er det vel lidt tyst om Skattevægringer; men man holder dette frygtelige Vaaben i Beredskab, dersom et andet Ministerium skulde komme i Spidsen for Statsbestyrelsen.