Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1807-10-30
Skilderie af Kjøbenhavn. De forskesterFemte Aargang. No. 6. Udgivet og forlagt af J. Wersel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Höeckes Enke. Fredagen den 20 October, 2907 Napporten angaaende Capitulationen, Det Læsenligste Jndhold af General. Major Walterstorff, Admiral Lütkens og General Adjutant Kirchhoffs Rapport i Anledning af Capitulationen, er følgende: Det var om Aftenen d. 6 Sept. Kl. 7 1/2 at de to første og Hr. GeneralAuditeur Bornemann, efter den commanderende Generals Ordre, forlod Hovedqvarteret og mødte den Engelske General Wellesley, Oberst Lieuten Murray og Home Popham, udenfor Østerport ved det Huus, som stod lige for Acriseboden, og nu var kommen i Brand. Ved Lysningen af denne Jld læste de Engelske Officierer General sens Brev. General Walterstorff sagde, at eftersom General Peymann allerede havde tilkjendegivet Lord Catheart og Admiral Gambier, at han antog de af dem gjorte Forslag, saa havde man kun at foreslaae, at et Sted maatte blive bestemt i Nærheden af Kjøbenhavn, hvor man næste Morgen kunde aftale det Fornødne i Henseende til Detaillen og Fuldførelsen. Popham svarede, at General Peimanns Brev var tvetydigt, og saavel han som de to andre fjendtlige Officierer erklærede, at de paa ingen Maade kunde indlade sig i mindste Udsættelse, at de vare beordrede at underhandle paa Stedet eller at følge med til Byen. Da General Walterstorff forestillede dem, at General Peimann nødvendigen maatte have Tid til at raadføre sig med de offentlige Authoriteter, og at det hver ken vilde være billigt eller anstændigt at pressere Tingen saa meget, efterdi man vidste, at han var syg, og man desuden allerede var enig om Hovedpuncterne, svarede de Engelske ideligen dersom De ikke har noget Nyt at foreslaae og maa man begynde igjen. Disse sidste Udtryk gjentoge de fem til sex Gange. Da General Walterstorff udlod sig med, hvor meget det havde krænket General Peymanns Følelser, at man havde tilladt sig at yttre den Tanke, at vi havde ladet sætte Jld paa det Huus, som nu brændte, forsikkrede de, at de vidste det var skeer hændelsesviis. Paa den Bebreidelse, man gjorde dem, at de havde den afvigte Nat, under Vaabenstilstanden ladet opkaste Batterier, svarede de, at ingen Fiendtligheder havde havt Sted, eftersom General Catheart aldrig havde samtykket i nogen Vaabenstilstand. Efter at de adskillige Gange havde gjentaget det Forslag, at de vilde følge med ind til Byen, svarede de Danske Commissairer, at de ikke ansaae sig beføiede til, uden General Pehmanns Tilladelse, at bringe ham et saadant Besøg, men dersom een af dem vilde følge med General-Auditeur, Bornemann til Byen, havde man intet derimod. Dette Forslag blev antaget; og Ste Home Popham paatog sig dette Ærinde. De øvrige fire Officierer bleve i to Timer staaende under aaben Himmel ved det brændende Huus. Efterat de Danske Commissairer vare komne tilbage, til Byen, ledsagede af General Wellesley og Oberstlieutenant Murray, og efterat GeneralAdjutant Kirchhoff, som ved hines Udsendelse havde været tilstede i General=Auditeur, Bornemanns Sted, har indergade i Commissionen, begyndte Regociationen med de Engelske Commissarier i Raus Gaard. Gen. Wal. terstorff aabnede den med en Tale, hvori han forestillede Fienderne, at dette Øieblik, hvori der skulde underhandles om at skille Fædrenelandet ved det, som med Grund kunde kaldes dets Siel, og som enhver Dansk hidtil har betragtet som Dannemarks Stolthed, har det bitreste i hans Liv, men at han stoler paa, at han taler til Mænd, der ville vide at tænke sig ind i hans Stilling uden at miskjende hans Følelser, at de i denne ubehagelige Underhandling ville vise den Oprigtighed og Ædelmodig hed, som kan ventes af Mænd og Krigere. Gen. Walterstorff gjorde nu forslag til et Brev, som skulde tilskrives Catheart og Gambier, og hvori der erklæredes, at Gen. Peymann antager det i begge disse Overcommanderendes Skrivelse af 1 Sept. gjorte Forslag, at den Danske Flaade overleveres dem som et Depositum, og at samme bortføres paa det Vilkaar, at den tilbageleveres i samme Stand ved en almindelig Fred, naar den Nødvendighed, der har foranlediget dette Skridt, ophører. Gen. Wellesten svarede, det er ikke overeensstemmende med den Oprigtig hed, De ønsker der skal herske ved Underhandlingen, at De citerer den Part af vor Opfordring, som synes at være fordeelagtig for dem, og hverken taler noget om den øvrige Deel af Opfordringen eller det i samme anførte Alternativ. De indseer, at siden Fiendtlighedernes Begyndelse, have Tingene aldeles forandret sig; at der ikke kan være Spørgsmaal om, at levere Flaaden som et Depositum, men at overgive den til os i Følge Stadens Erobring. Man yttrede nu sin Forbauselse over denne ny Paastand, der var saa aldeles stridende mod det af det Engelske Ministerium angivne politisk Bevæggrund for Overfaldet paa Dannemark, som ikke var andet end blot at forekomme, at vor Flaade ikke skulde falde i nogen anden Magts Hænder. Da de Engelske Commissairer bestemt erklærede, at der ikke var Spørgsmaal om andet end Flaadens ubetingede Overgivelse, søgte man paa vor Side, i Overeensstemmelse med er Rote fra Hr. Kammerherre Bille, at modificere. Paastanden i Henseende til Skibenes Rang og Tal. Man forestillede Fienden, at det ikke kunde være Engellands Hensigt, at fratage os alle vore Rang, skibe, at den politiske Ligevægt i Europa ikke kunde være det ligegyldigt; at det neppe vil svække Dannemark saaledes, at samme end ikke kan forsvare sig mod sine nærmeste Naboer, at man derfor formodede, at Hensigten ikke kunde være at fratage os et større Antal Skibe end et saadant, der kunde blive farligt i en anden Magts Hænder, Popham svarede herpaa, at de Engelske ikke kunde indlade sig i at bedømme galtikke Constiderationer eller disputere derom men at de maatte have Alt. Da der svaredes, at dette nok var at forstaae om Krigskibene, sagde Popham, ne vi maae have alt flydende Man gjorde sig nu paa vor Side al muelig Amage for, at faae Paastanden nedsat, med forgjeves. Tilsidst kom Fjenderne frem ned den Erklæring, at Staden ikke kunde holde sig længe, at videre Modstand vil have dens Ødelæggelse til Følge, og at de kun havde at underhandle om Capitulation. De Danske Commissairer forsikkrede nu, at et fortsat Bombardement kunde for dem som Militaire og Tropperne ikke medføre noget skrækkeligt, men at maaskee den commanderende General af Medlidenhed med Stadens ulykkelige Jndvaanere og især Koner og Børn vilde samtykke i en ærefuld Capitulation. - Pasham tilbød sig derpaa at giøre et Udkast til Capitulationen, og trak i det samme Caps Capitulation, som skulde tjene til Ledetraad, op af Lommen. Vore Commissairer samtykkede heri, for dog at erfare, hvorvidt de Engelskes Paastand kunde strække sig. Popham skrev i en Hast den 3die Artikel, i Henseende til hvilken, det ikke var mueligt at faae nogen Forandring eller Modification. De Engelskes første Paastand var at sætte sig i Besiddelse af Tre Kroners Batterie, Citadellet, Holmen, Østerport og Amagerport. De øvrige Porte skulle halv besættes af Engelske Tropper og halv af Borgere. Oberst Lieutenant, Murray var især meget paastaaende i Henseende til Amagerport, og der disputer des bestandig med den af Murray medbragte Plan over Kjøbenhavn paa Bordet.