JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Indenlandske Efterretninger. Under 20de August er, igjennem det Kongel. danske Cancellie, udfærdiget en Placat for Kjøbenhavn, saa lydende: "Ligesom det i Anledning af Nicolai Taarns Jndretning til et Vagttaarn, ved allerhøieste Resolution af 7de Junii 1820, kundgjort ved Cancellieplacat af 22de f. M., og ved allerhøieste Resolution af 2den Mai f. A., kundgjort ved Cancellieplacat af 8de f. M., allernaadigst blev bestemt, at de Laan, som Kjøbenhavns Brandforsikkring havde at optage for at udrede de dertil fornødne Omkostninger, skulde dækkes ved med 1 Rbs. Sølv at forhøie den ved Placat af 20de Junii 1816, til Brandvæsenets bedre Organisation paabudne aarlige Afgift af 2 Rbs. Sølv pr. 100 Rbdlr. Sølv, hvortil samtlige Gaard- og Huuseiere her i Staden have forsikkrer deres Steder, saaledes er det, da der til Taarnets Jstandsættelse og Jndretning, foruden de ved fornævnte allerhøieste Resolutioner bevilgede Summer, endnu behøves et Laan af 12000 Rbdlr. r. S., som Kjøbenhavns Brandforsikkring, ligeledes er bemyndiget til at optage, ved allerhøieste Resolution af 31te f. M. allernaadigst bestemt: "at til Dækningen af dette Laan, den ved Placaterne af 22de Junii 1820 og 8de Mai f. A. paabudne Tillægs Afgift af 1 Rbs. Sølv. for hvert 100 Rbdlr. Sølv, hvortil samtlige Gaard og Huuseiere her i Staden have forsikkret deres Steder, maa vedblive, indtil ogsaa dette sidstnævnte Laan med Renter er bleven afbetalt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Jfølge hertil indløbne Efterretninger er Pesten atter udbrudt i Algier, og vor derværende General-Consul, Capitain og Ridder Holsten, blevet et Offer for denne skrækkelige Sygdom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Mariboe, den 20 Aug. Det Franckske Skuespillerselskab vinder ved sine fortræffelige Forestillinger større og større bifald. Onsdag Aften den 21de dennes opføres: første Deel af "Donaupigen eller Nixedronningen", comisk Trylleopera i 3 Acter, Musiken af Kauer, og Fredagen den 23de opføres samme Stykkes anden Deel. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Den ulykkelige Gaardmand R. Kruse i Selstofte, hvis Gaard sidstafvigte Torsdag afbrændte ved Lynild, fik slet intet reddet af sit Gods, uden en Dyne igjennem Vinduet. Samme Dag slog Lynilden ned i Nørresøe her ved Mariboe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Efterretninger fra Stockholm. Jeg skulde egentligen berette Dem Meget fra Stockholm, thi nu har jeg allerede været over sex Uger i Skandinaviens Hovedstad, og man kunde forlange af mig, at jeg i det mindste burde have lært at kjende Noget til, hvad Staden besidder af Mærkværdigt og Eiendommeligt. Naar De tager dette Noget i den meest indskrænkede Forstand, saa kan jeg maaskee udholde denne Examen; men i modsat Fald ingenlunde. De Familier, hvis Repræsentanter, jeg ved min Ankomst havde Anbefalingsskrivelser til, have for det meste viist sig utilgiængelige; mange Forhold af det herværende selskabelige Liv kjender jeg derfor aldeles ikke; men forsaavidt jeg har havt Leilighed til at lære at kjende dem, finder jeg sammes Tone overensstemmende med andre store Stæders, og at den paa den kjedsommeligste Maade ligner dem i Henseende til Convenience og Etiquette, Mode og Coquetterie, Forfængelighed og Prunkelyst. Tager den Fremmede nu sin Tilflugt til Hoteller og Caffehuse, saa finder han der rigtig nok Mennesker, men Enhver af dem spiller en ganske stum Rolle, naar han ikke har medbragt en Ledsager, eller finder en Bekjendt, og man vilde fornærme, dersom man begyndte med en fremmed Nabo en Samtale. Jeg var Medlem af det store Sallskap. Ja, Du gode Gud, der sidder man næsten fuldkomment fastnaglet og studerer i Aviserne i største Dødstilhed. At faae Kongen at see er endeligen lykkedes mig; thi da han næsten aldrig kommer i Skuespillet, saa har man næsten kun Leilighed til at see ham paa Søndagsparaden i den indere Slotsgaard. Her vrimlede det af Mennesker, sammenpræssede af Husarpatrouiller; det var netop den Dag, da Kronprindsen overgav Grev Brahe Commandoen over sit Husarregiment, fordi han selv nu var blevet Chef for hele Artilleriet. Kongen gik til Fods, i prægtig Uniform, langsomt gjennem alle Troppe afdelingerne, hilsende venligen Enhver Enkelt og hvert Hurra, og takkende med Hatten i Haanden. Han selv vinkede adskillige Gange til den urolige, mod Skrankerne stimlende Hob, og sagde: "o tilbage, mine Herrer - De seer jo nok, at Artilleriet skal passere her!" - Prinds Oscar er en overordentlig smuk Mand; men han er ogsaa et sandt Universalgene, og utroligt er det, hvad han alt yder. Han arbeider med i Statsraadet, bestyrer det hele Artillerievæsen og Militairskolen, og jeg har selv hørt af duelige Artillerieofficierer, som jeg kjender, med hvilken omfattende Sagkundskab, med hvilket dybt Skarpblik den 22aarige Chef examinerer Officiererne i Artillerieskolen. Derhos interesserer han sig for alle Videnskaber, og Berzelius læser nu for ham en tredie Cursus i Chemien. - Man er her meget begierlig efter at erfare Resultatet af Prindsens Reise til Tydskland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
J et i Paris 1820 udkommet Værk under Titel. Revne chronologique de Histoire de France &c., læses følgende om Bonaparte: Saaledes faldt Napoleon, et overordentligt Menneske blandt alle de overordentlige Mennesker, der have levet paa Jorden, og som leve i Verdenshistorien. De fjerneste Kyster følte Stødet eller Virkningen af hans Magt. Hans Navn vil leve, indtil Tidens Ende, bærende et Præg, der var ham ene forbeholdent. Aldrig faaes et saa vel overeenstemmende Møde, en saa ganske passende Forening af Mennesker og Ting til at exaltere et Menneske; upaatvivleligen vil ingen Tidsalder see ham igien. Det var ham medgivet at fordunkle Alt, hvad der syntes stort og beundringsværdigt fra Verdens Begyndelse af. Men han fornedrede sig selv ved sit Hovmod; han har stødt sin ædle Bestemmelse fra sig. Det var ham ikke nok et beklæde den første Plads under Solen; han har frivilligen forstyrret sin egen Natur, og, istedet for at være for evig den ypperste Dødelige, vil han for Efterverdenen ikke være andet end den berømteste Æventyrer. Nei, hans Forstandsævners Overlegenhed uagtede, var han ikke et Genie af første Rang; thi han oprettede den vilkaarlige Magt. Cæsar, Trajan, Carl den Store, Ludvig IX., Henrik IV., Gustav Adolph erkiendte Grændser for deres Myndighed. Man seer derimod hos alle berømte Herskesyge, hvis Forstand ikke hævede sig til det sande Skjønne, mindre Genie end Beregning. August, Crommell, Philip II. af Spanien, Ferdinand II. af Østerrige, Carl Xl. af Sverrig, yttrede Utaalmodighed, ved den mindste Modstand, deres Villie mødte. De besadde kun almindelige Kongers Ærgjerrighed, at regjere paa en herskesyg Maade: den høieste Jndskydelse, der leder til Udødeligheden, manglede dem. Napoleon opreiste sin Bygning paa Ruinerne af Troner og Tribuner, paa Vragene af gammel Orden og paa Gruset af revolutionairt Anarchie. Han begyndte med Brutus's Sprog og endte med at handle som Tarquinus og Octavius... Verden troede længe, at intet var umueligt, da den saae en uden Formue født Corses Banner veie paa Taarnene af Fastlandets stolteste Hovedstad. Det Vidunderlige er intet uden noget Almindeligt for ham; han bortgiver Provindser, Riger, Kroner, og lægger et Folk af Konger for sine Fødder. J Dag beundre Soldaterne ham i Bivouaquen; i Morgen høre de ældste Hoffers meest slebne Mænd ham med Henrykkelse i Salonerne. . . Han foreskriver Caren Love paa en Han lader sig see, Tømmerflaade. og Friedrich den Andens Rige forsvinder."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
En Slagter i Grevskabet Warwick, som sønderhuggede et gammelt Asketræ, han nyligen havde fældet, fandt midt i Stammen, der var 9 Fod høi, Hovedskallen af et i Engelland ubekjendt Dyr. Det Ved, der omgav samme, var fuldkomment sundt, og man har aldeles ikke kunnet opdage, hvorledes denne Hovedskal er kommet ind midt i Træet. Det Dyr, den havde tilhørt, synes at have været meget stort
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Kjøbenhavns Børs, d. 27 August. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1 s. Obligationer (med Rente fra 11te Juni 1822) 76 1/2. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 2 Febr. 1820) 100 a 100 1/2 Rbd. r. S. (uden Renter, eller 125 1/2 a 126 Rbdlr. Sedl. pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Rigsbanksedler 11 2 a 12. - Svenske Sedler 61 s. - Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-31
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. no. 20000 Raa Nittende Aargang. No. 70. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 31 August 1822. Prindsessen med Roserne, og Katten med de grønne Blade og Tornene. (Fortsættelse; see forr. No.) Ved Tallet stødte den ene Dame til den Anden, og fornøiede sig over de Øresigen, Vistrens Frue havde faaet, medens denne med sine bludsende Kinder beregnede, hvor stor hendes Jndflydelse vilde blive, naar hendes Søn ægtede Sultanens Datter. Hun dræbte alt i Aanden alle de Prindser, som kunde fødes Sultanen, for at sætte Sin paa Thronen. Medens hun gjorde sine Planer, ærgrede Zaide sig saa smaat over, at Merline havde forenet hendes Datters Skiæbne med en Undersaats Søns.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-31
Jndenlandske Efterretninger. Løverdagen den 24 August 1822 forsvarede Hr. Andreas Ruddelbach, Cand. Theologiæ, sin for den philosophiske Doctorgrad skrevne Jnauguraldissertation: De ethices principiis huusquevulgo traditis. (Om de hidtil almindeligviis foredragne Moralprincipier.) De ordentlige Opponenter vare Dhrr. Prof. Dr. Theol. P. C. Müller. og Professor F. C. Sibbern. Af Auditoriet opponerede Dr. Theol. Prof. C. F. Hornemann, C. af D.; Etatsraad Thorlacius, R. a. D., Justitsraad N. Schow, Prof. F. C. Petersen; Prof. H. N. Clausen, Auditeur og BureaucheJ. C. Kall. Cand. Theol. Brynsulvsen. Respondens var Hr. Adjunct S. N. Toft.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-31
Disputationsacten fandt Sted i Regentskirken, og varede fra Kl. 9 til 2 1/2 Formiddag, og fra 4 til 8 Eftermiddag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-31
Skrivelse fra Falsters nordlige Egn af 20de August. Æbletræer staaer her paa adskillige Steder i fulde Blomster paa anden Omgang, ja nogle bære endog baade Æbler og Blomster paa eengang; Hyldetræet blomstrer ogsaa, og Rosentræerne have Knopper til at blomstre paa ny. Alt begynder som et nyt Foraar. Rug, Hvede og Ærter ere indhøstede, men derimod seer det sildigt ud med at høste Byg og Havre, der endnu staaer ganske grønt, som en Følge af, at samme først efter Regnen er begyndt at voxe. Det ustadige Veir har forsinket Mange med Jndhøstningen, men vil sikkerlig blive bedre, naar hundedagene ere forbi III.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-31
Odense, d. 27 August. Ligesom Hr. Kjøbmand Nissen allerede ved sit smagfulde Haugeanlægpaa hiin Side af Torvegen har gjort en heldig Begyndelse til at forskjønne vor Byes nærmeste Omgivelser, saaledes er i Aar blevet anlagt en ny stor og smuk Planteskole imellem Aaen og Byens Heed, af Handelsgartner Hr. Petersen, en værdig Svigersøn af den afdøde Kgl. Hauge inspecteur Møller, hvis Minde hæderlig lever i hans mange Haugeanlæg og Naturforskjønnelser. Foruden Nytten, som dette nye Anlæg lover, gjør det en behagelig Virkning for dem, der passere Faaborger og Assens Landevei, og er saa meget roesværdigere, som denne unge dristige Mand ingen Anstrængelse eller Opoffrelse har skyet, før i næsten utrolig Hast, at faae Jorden planeret og beplantet, hvorved her under hans Konstnerhaand er ligesom fremtryllet et smukt Parti, og desuden endeel Mennesker i disse næringsløse Tider givet Leilighed til Fortjeneste. J Haugen selv er ved begge Sider opført suffisante Mure af Stampeleer, til Espaliers, og ud til Vejen en høi Jordvold med levende Hegn og en smuk Stakitport for Jndgangen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-31
Viborg, d. 21 August. Det skjønne Høst veir er nu kommet, Vaarsæden vinder derved hastig Modenhed, som den og efter den lange Regn trængte til. Rugen er her høstet og hjemført mellem Regnbyggerne. Paa de ellers gode Rug marker i Fiends og Nørlyng Herred, klager man almindelig over en saare maadelig Høst, da man ikke i mange Aar har avlet mindre Rug, og Rugen er disse Egnes fornemste Sædart. - Da alle Havefrugter i Aar modnes 3 a 4 Uger før sædvanlig Tid, saa seer man og i denne Tid, at man drager til Hesselskovene, for at plukke Nødder. Man finder rigtig nok Nødderne, men den vandagtige og umodne Kjerne skulle dog, efter Rimelighed, sige de Lysthavende, at det er ret at spilde sin Tid og øde Frugten, naar man river dem af i den Tilstand. - De forhen omtalte underjordiske Orme, der afgave i Aar ikke allene alle Slags Kaalplanter i Jordskjellet, men endog Selleri, Persille, Løg og Erter ere endnu i fuld Virksomhed her og mægte at afbide en Plantestilt af en Pibestilks Tykkelse. Der findes undertiden, naar man søger i Jorden, hvor Planten stod, 3 saadanne Fraadsere, der, efter et sligt Maaltid, ligge ganske mætte og sammenkrøllede. Den er, saavidt skiønnes, Linn. Phalæna noctua Brassicæ, og meget skadeligere, end Sommerfuglelarven: Papilio Brassicæ et Rapæ, der vel i Aar endog afæder Kaalbladene i Plantebedene, men dog skaaner Hjertet og selv Stilken, og kan findes og afpilles eller ved paastrøet Svovlpulver fordrives. Denne underjordiske Orm er skidengrøn af Farve, tyk, og forsynet med et rødbrunt Hoved; ved Munden har den nogle spidse men stærke syleformige Tænder til at bide med. Den findes her i Aar endog i Markjorden, hvor der voxte Vikker. Uvidende Gartnere tilregne Stær og Spurve dennes Ødelæggelser. Mærkeligt er det ellers, at Spurvene, som i Aar have utrolig formeret sig, meest opholde sig i Æbletræerne, ventelig for der at fortære de mangfoldige Orme og Jnsekter, saa at man dog nøie maae betænke sig, inden man ønsker disse Dyrs formeentlige skadelige Tilværelse formindsket. Af Skader saae vi her i flere Aar slet ingen, da vi dog før havde Mange, saa at deres Sommerføde maa være borte; derimod ere de hvide Sommerfugle efter Regnens Ophør nu komne i Mængde igjen, for atter at besudle den sidst plantede Kaal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-31
Blandede Efterretninger. Grev Castlereagh var Greven af Londonderry's ældste Søn, født i hans første Ægteskab med Marquis af Hartfords Søster, 1769 i Dublin. Han begyndte sit Studium paa Universitetet i Armagh, under Horreck, og fuldendte det paa Universitetet i Cambringe. Efterat han nyligen var kommet fra Universitetet, blev han valgt til Medlem af det irlandske Parlament, og, efterat Lord Canden, en nær Paarørende af ham, var bleven kaaren til Vicekonge i Jrland, blev han første Statssecretær, og beholdt ogsaa under hans Efterfølger sin Plads. Efter Jrlands Forening med Engelland og Skotland, i hvilket store politiske Anliggende Castlereagh tog betydelig Deel, indtraadte han i det almindelige storbritanniske Parlament (Imperial Parliament). Under Addingtons Ministerium beklædte han i Bestyrelsen en Kongelig Geheimeraads Post, og da Pitt, efter Brudet af Amiensfreden, igjen havde taget Regjeringsroret, blev Castlereagh Krigsminister. Ved Pitts Død udtraadte ogsaa Castlereagh, tilligemed hans Colleger, fra Ministeriet, indtil efter Perevals Jndtrædelse i samme, hvor han igjen fik sin gamle Post. Over Foretagendet mod Walchern kom han i Uenighed med Canning, hans Collega, og der fandt endog en Tvekamp Sted imellem begge, hvori den sidste blev saaret, og som en Følge deraf, efter sin Helbredelse, udtraadte af Ministeriet. Nu blev Castlereagh (1809) Minister for de udenlandske Anliggender, hvilken vigtige Post han forestod i den stærkt bevægede Tid fra 1809 til 1816. Han viste sig som een af Napoleons ivrigste Modstandere, og ham tillægges især Skylden for en Begivenhed i Aaret 1807, som Storbritanniens tilkommende Historieskrivere neppe ville kunne forsvare. J Fredsunderhandlingerne i Wien og Paris tog han, mod de engelske Ministeres Sædvane, personlig Deel, og selv til den nu forestaaende Kongres ventedes han Oppositionspartiet stiklede meget paa hans Forfængelighed og antagne Stolthed, siden den Tid, han havde daglig Omgang med Keisere og Konger. Han har siden 1794 været gift med Grev af Buckinghamshires yngste Datter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-31
J Paris er i Aar udkommet: Memoires du Due de Lauzin, 8vo, P. 400, der af Konstdommerne erklæres for et høist forargerligt Skrift, En ægte og upartisk Levnetsbeskrivelse af Hertugen, af Biron (der, saalænge hans Bedstefader levede, kaldtes Hertugen af Lauzun) vilde vist nok være ligesaa morsom som lærerig, men den nærværende skal være saaledes, at man end ikke vover at tillægge samme den i Livet saa høist letsindige Biron.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-31
Dr. og Prof. Rhesa i Kønigsberg siger i en Tale, som han ved en derværende Bibelfest 1818. har holdt, i Anledning af Bibeludtoge, at de ikke ere nødvendige, da menig Mands rigtige Tact vil lade ham overspringe de mange Slægtregistere, Offerforskrifter og andre Ting, og gribe efter Evangelierne, Psalmerne og Ordsprogene. Herimod erindrer Skriftets Rec. i Leipz. Literat. Zeit. Haaber man og ønsker man, og maa man ønske dette, hvorfor opfylder man da ikke selv dette Ønske, og giver kun det Brugbare, og det, der er uden Fare, En Engellænder, ved Navn Shoolecraft gjorde 1818-19 en Vandring til de yderste Grændser af det cultiverede Nordamerica. Skiøndt Europæere af Fødsel ligne de her boende Nybyggere, dog i Sæder, Sædelighed, Klædedragt, Modbydelighed for egentligt Arbeide, Glæstmildhed, saa ganske de vilde Jndianere, at de staae næsten paa samme Culturtrin, som disse. Deres daglige Føde er Brød og Vildt, især Bjørnekjød. Til Bog viisdom og Religion kiende de intet. At udmærke sig som Jægere, er deres høieste Hæder, og det eneste, hvorved man hos dem kan erhverve sig Agtelse. Deres Liv er et bestandigt Campagneliv. De mange Huder af vilde Dyr, som de samle, afhentes regelmæssigen af Kjøbmænd. Ogsaa vild Honning, Bjørne= og Boffelkjød høre til deres Handelsartikler, og de faae derfor Øxer, Lærred, Knive, Flinter og andre til deres Huusbehov hørende Ting. Deres hele Hu staaer til Jagt, og de ere derfor Slaver af deres Hunde. Da enhver af dem maa holde sex til tolv, saa er det ingen let Sag for dem, at forsyne disse dagligen med Kjød.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-31
Kjøbenhavns Børs, d. 30 August. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1s. Obligationer (med Rente fra 11te Juni 1822) 77. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 2den Febr. 1820) 100 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 126 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 11 1/2 a 12. - Svenske Sedler 61 s. - Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. og 800000 Nittende Aargang. No. 71. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 3 September 1822. Prindsessen med Roserne, og Katten med de grønne Blade og Tornene. (Fortsættelse; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Den unge Phantasus blev daglig mere og mere opblæst af den Roes, man ydede ham. Han fandt, at hans Lykke langtfra ikke svarede til hans Fortjenester. Han vidste, at han, ved at erholde Raisonables Haand, vilde arve hendes Faders Throne; men han havde ikke Lyst til at gaae denne ordentlige Vei. Han vilde end ikke dele sin Vælde med Prindsessen, at herske eene og uindskrænket var hans Attraae. Han begyndte at spille Cabaler, at giøre Complot med en Deel af de værste unge Galinger, der vel vare lige saa udsvævende vilde, men langtfra ikke saa sindrige, som han Med disse besluttede han at giøre en Statsomveltning. Frihed og Lighed vare de Gøgleord, hvormed han henrev dem, skiønt han i Hjertet havde foresat sig, at de alle skulde være hans Slaver, ja han loe ofte hemmeligt, naar Sultanen, (efter den unge Phantasts Mening) ikke holdt sine Undersaatter i Tømme, medens han offentligt sværmede meget smukt om Menneskets Rettigheder, skiønt han glemte de roelige Borgeres, som vilde leve i Fred, og nyde Lovenes Beskyttelse for den Skat, de ydede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Den unge Phantasus havde nu bragt et Oprør tilveje, men han havde vidst at skiule det for sin Prindsesse, lige indtil det afgiørende Øieblik. Da den vilde Sværm raste, og han stod i Spidsen for dem, nyttede det ikke at hun vinkede. Hans egne Kammerater, og han selv gjorde saadan Støv for at blinde Andre, at de selv bleve blinde, og deres Hvinen var saa umaadelig vildt, at det aldeles døvede Prindsessens Stemme, skiønt hun havde en meget klar og giennemtrængende Røst. Alt kom nu i Uorden; man raste, bandede, dræbte. Sønnens Sværd var vendt mod Faderen, og Faderen skød Pilen i sin Søns Hjerte; Moderen reves fra sit diende Barn, og Hustruen gjennemborede sin Mand; Brudgommen vaskede sig i sin Bruds Blod, man skaanede ikke Oldingens graae Haar, og den barnligste Uskyldigheds Bøn om Livet blev ikke hørt. Raisonable vovede sig lige ind blandt disse Barbarer, og spurgte hvad de vilde? – Jngen kunde svare hende; thi Jngen vidste det selv. Hun stødte paa Phantasus, som var let at kiende paa sine Blade og sin Rosenstilk, og spurgte ham ængsteligt, hvad alt dette skulde betyde. - Han havde beruset sig i Viin, kiendte ikke sin Elskerinde, og stødte med sit Sværd efter hende, i det han ravende udbrølede Ordene: "Frihed og Lighed!" – Raisonable var blevet udrydet af Jorden, dersom ikke Feen Merline havde taget hende i sin Lilievogn. J det samme lod Firlefamber sig see paa sin himmelblaae Hest, slog i Luften, og adspredte det Støv, som havde forblindet alle Phantasus Tilhængere. De saae forundrede paa hverandre, og begrebe ikke, hvad der havde forvildet dem. De kastede strax deres Mordvaaben, ja nogle vendte dem endog mod Phantasus selv. Firlesamber rørte ham med sin Tryllestav og sagde: Gaae Uhyre, bliv blandt det Umælende hvad du er som Menneske: det skadeligste af alle Rovdyr, Forfølg Alt, og vær selv udsat for hver tapper Mands Piil, for enhvers Skud, som mener det godt med sine Medskabninger!" Phantasus løb bort som en rasende Tiger. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Jndenlandske Efterretninger. Rossinis Opera: Barberen i Sevilla, som er bestemt til at opføres næste Fredag paa det Kgl. Theater, er componeret i Aaret 1817, og siden givet utallige Gange paa alle Jtaliens og de fleste af Tydsklands Theatre, saavelsom i Paris, London, Amsterdam og Pesth, med glimrende bifald. Den er, efter udenlandske Konstdommeres Mening, een af Rossinis fortrinligste Operaer, og ei allene fuld af de skjønneste Melodier, men tillige i høi Grad characteristisk og ideerig. Rossini bevæger sig her i sin eiendommelige Sphære, og hans lunefulde Jndfald og Vendinger ere her ganske paa deres rette Sted; tillige er den i denne Opera udviklede comiske Kraft fortræffeligt vedligeholdt for Orchestret. De Nr., som i Udlandet ere meest bekiendte og have vundet meest bifald, ere i 1ste Act: Figaros første uovertræffelige Arie, et muntert, levende Tonstykke, bearbeidet med stor Opfindelseskraft; det skjønne Finale, der udmærket sig ved meget Liv, og indeholder meget effectfulde Partier (det blev i Wien næsten stedse gjentaget ved Opførelsen); endvidere Serenaden i første Scene; Figaros Duet med Almaviva: "En Ducat, som er fuldvægtig &c." Rosines bekiendte Cavatine: "Kierlighedens milde Røst; Baziles Arie: "Sqvalder talen a.", og i anden Act, Duetten mellem Bartolo og Almaviva, som Syngemester; Rosines Recitativ og Arie; Bartolos Arie: "Til en Mand, som jeg &c., og den konstrige Terzet imellem Rosine, Greven og Figaro. - J Critiken over denne Opera i et Pariser Tidsskrivt hedder det, at den med fuldkommen Ret kan betragtes som Rossinis. Mesterstykke, og at man ei kan opvise et eneste Sted i samme, som jo ikke er original skjønt og fuldkomment paa sin rette Plads. - J Wien har i Sommer foruden Zelmire ogsaa denne Componists Opera Gazza ladra (den tyvagtige Skade) gjort furore.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Mariboe, d. 27 Aug. J Løverdags havde vi henimod 20 Sr. Varme i Skygge. Luften hængte fuld af tordensvangre Skyer, som dog fortrak. Søndagen derpaa havde vi omtrent samme Varmegrader, og henimod Aften begyndte det at lyne og tordne temmelig stærkt med næsten en mageløs Skylregn.