Almuevennen, 1844-03-20
Efter at de fra Amtsraadet opgivne 7 specielle Punkter ere besvarede overeensstemmende med de locale Forhold i Districtet, gaaer Betænkningen ud paa Drøftelse af selve Sagen i det Hele, og hvornæst Comiteen, efter behørig Motivering, kommer til det Resultat at følgende Hovedpuncter maa ansees ønskelige, ja tildeels nødvendige til Opnaaelse af Forbedring i Huusmands standens og den arbeidende Classes Kaar, nemlig: 1) At det bliver gjort til Pligt at bortfæste alle Huse med Jord, og at Jndfæstningssummen ikke maa overstige 10 Rbd. pr. Tønde boniteret Land. 2) At foruden Skatter af Hartkornet, Tiender og Communeafgifter, maa ikkun betinges Pengeafgift, og dette i det Høieste kun 8 Rbd. af Huset og 2 Rbd. 3 Mk. pr. Tønde honiteret Land, af Jorden. 3) At forsaavidt de nugjeldende Contracter og Ugedage eller andet Pligtarbeide, ikke frivilligen kan forandres, der da maa indrømmes de Huusbeboere, som ere 45 Aar gamle, Ret til Valg imellem Vedblivelse med Arbeidet, eller at yde Betaling herfor, hvilken dog ei maa overstige 1 Mk. for hver betinget Dags Arbeide, og forsaavidt der vælges at forrette Dagsarbeide, dette da bliver aldeles overeensstemmende med Fdn. 30te Januar 1807. 4) At den saakaldte Huusbondsret aldeles ophæves. 5) At den Huusmand eller Enke som ønsker at fratræde sin Stilling, maa være berettiget til at betinge sig for Livstid frit Huusly i Huset, og en passende Hjelp til Underholdning, samt at Underholdningshielpen, ikke maa paalægges Eftermanden uden forholdsmæssig Lettelse i Afgifterne. 6) At Huusmændene anvises uden Erstatning aarlig et Stk. Tørveskiær til 3 Læs paa Byens Grund, om der findes Tørv, i andet Fald saa beqvemt som muligt. 7) At der af Lodseierne ikke maa opføres eller etableres flere jordløse Huse, end for Tiden findes, uden med vedkommende Authoriteters og Sogneforstanderskabers Samtykke eller tillades indrettet Jndsidder stuer uden alene til Bolig for Aftrædere, og 8) at alle Documenter som udfordres i Anledning. af Husenes Afstaaelse og Overdragelse, maatte udfærdiges paa ustemplet, eller en ringere Sort stemplet Papiir end hidtil, samt at Bygningernes Overlevering kunne foregaae uden Udgift for Fæsteren. Comiteen antager vel at Overdragelse til Eiendom eller Arvefæste var det Ønskeligste og ene Rigtige, men da dette sandsynligviis ikke for Tiden kan ventes at ville skee, har den troet at burde holde sig til Fæstepligten, i det mindste for Jordhuse, som Noget der har baade Analogie og mulig ogsaa Hjemmel for sig i Lovgivningen og som i alt Fald er langt bedre end Leie, og ikke vil gjøre noget Jndgreb i Eierens Ret.De Jordlodder som ere udlagte til Husene, vare nemlig for Udskiftningen indbefattede under det samme Areal, hvorpaa Forpligtelse til Bortfæstning hvilede, og det er derfor tvivlsomt om denne forandrede Brug, har kunne give Godseierne Ret til den, i den nyere Tid stedfundne Praxis, at undtage Huuslodderne fra Fæstepligten og overdrage dem ved Leiecontracter. Billighed synes at tale for at Regjeringen, som i længere Tid har understøttet Huses Oprettelse, see Fdn. 8de Juni 1787 § 18, d. 21de Marts 1771 § 3 og Fdn. 16de Mai 1795, ogsaa viste disses Beboere den samme Omhu som Gaardbeboerne nyde, især da Familielemmernes Antal paa Huuslodderne, forholdsviis er meget større, og Standen i det Hele vistnok er Staten ligesaa vigtig. Fæstepligt paa Huse kan jo eiheller være et meere trykkende Baand, end Fæstepligt paa Gaardene, Tiendebestemmelserne, Control len med Skovene, Kirkerne, Fastsættelse af Rentefoden, og andet Lignende der tidligere er anseet gavnligt til det Heles Vel, og nu ei længere ansees trykkende. Godseierne vilde tvertimod derved erholde større Sikkerhed for de aarlige Afgifter, da Fæsteren altid vilde arbeide med større Lyst og Tilfredshed end Leieren, og naturligviis ogsaa bedre end denne sørge for Huus og Jords Forbedring, da han selv kan vente at høste nogen Nytte af sine anvendte Bekostninger. Men skal Fæstepligten stifte nogen sand Rytte for Huusmandstanden, da maa der sættes Grændse for at Vilkaarlighed ved at der fastsættes et Maximum, saavel for Jndfæstningens, som for de aarlige Afgifters Størrelse. Er Jndfæstningens Størrelse som nu, overladt til Godseierens Bestemmelse, vil Trangen til Huusly og andre Forhold foranledige at Mange indrømme selv de ubilligste Fordringer, og kan Fæsterens egen Formue ei tilstrække, stiftes Laan, og saaledes begyndes mangen Huusholdning, ikke alene med tomme Hænder, men endog under trykkende Gield. Dog er Fæstet i alt Fald kun een Gang, hvorimod Afgiften er en aarlig Byrde, som, naar den er overdreven, meer og meer nedtrykker Huusmanden, lammer hans Kraft, og hindrer enhver Fremgang til bedre Kaar eller til Støtte imod tilstødende Uheld. Comiteen har imidlertid anseet Pligtarbeide, især det ubestemte, som en Hovedaarsag til mange Huusmænds slette Forfatning da det gjør ham uraadig over sin Tid og Kraft, og det er derfor anseet meget ønskeligt at alt Pligtarbeide, for Fremtiden blev ophævet, og Afgift erne at Huus og Jord udrededes i Penge, og ligesom Comiteen anseer 10 Rbd. pr. Tønde boniteret Land som et passende Maximum for Jndfæstningens Størrelse, saaledes: anseer den ogsaa 8 Rbd. af Huset eller Boligen og Rbd. 3 Mk. pr. Tønde boniteret Land, af Jorden, som passende Maximum for de aarlige herskabelige Afgifter, naturligviis foruden de kongelige Skatter, Tiender, og andre offentlige Byrder.