Berlingske Tidende, 1758-07-03
Den i Livet Høyædle og Velbaarne Frue, Frue ELISABETH MUHLE LEMWIGH fød WITII, hvis dødelige og jordiske Deel her bevares til en ærefuld Opstandelse, fik Liv i Verden og i Kirken Aar 1686, og levede, saa længe hun levede, i Medgang og Modgang, Glæde og Sorg saaledes, at Hendes Siel nu lever hos Gud i en Sallig Ævighed, og Hendes Dyd bør leve hos alle skiønsomme Efterlevende i en uforglemmelig Eftertanke. Hun levede først i sine Forældres Huus indtil Sin Alders 20 Aar, som et yndigt, fromt og lydigt Barn, og var derfor høyt elsket af Sin Fader, den velbekiendte Guds Mand Mag. Albert Witth, Sognepræst til Trinitatis Meenighed i Kiøbenhavn, og Sin Moder Mad. Barbara Muhle Witth. Hun levede siden som HuusModer i sit eget Huus, da Hun Aar 1707 kom ved Guds Raad i første Ægteskab med Mag. Christen Lemwigh, den Tid Adjunctus Pastor ved Trinitatis Meenighed, siden Confessionarius og Hof-Prædikant, og levede med Ham paa 18 Aar, som det havde været een Dag, som en fornuftig, huuselig og kierlig Ægtefælle, og derhos som en omhyggelig Moder for 4 Sønner Hun blev velsignet med, af hvilke de 3 Efterlevende bør og vil ære Hendes Støv indtil de selv bliver til Støv. Hun levede fra Aar 1724 til 1731. som en høybedrøvet, men derhos gudfrygtig Enke=Frue, da vilde Guds vise Raad og naadige Forsyn, at Hun skulde paa nye indtræde i Ægtestand ved Forening med Hendes nu efterlevende dybsørgende Ægtemand, Høyædle og Velbaarne Herre, Hr. Vice-Admiral Wilhelm Lemwigh, og med Ham levede Hun til sin Døds Dag, uden videre Livsarvinger, et ligesaa kierligt endskiønt paa 10de Aar længere varende Ægteskab end det første, og imidlertid af 17 Børne=Børn og 3 Børne=Børns Børn Hun oplevede, blev overlevet af de 15. Hun levede, saalænge Hiertet levede i Hendes Bryst, med et hengivet Hierte til Gud og Hans Ord, et trofast Hierte til sin Ægtefælle, et ømt og bekymret Hierte for sine Børns sande Velfærd, et medlidende Hierte til de Trængende, et godt Hierte til alle. Hun lod af at leve i Verden Aar 1758 den 12 Jun., efterat Hun havde levet saavel sin Tid, og oplevet en velsignet Alder af 71 Aar 9 Maaneder og 1 Dag. Lær Læser af Hendes Exempel, hvorledes du ved Guds Naade bør leve, om du vil som Hun døe salig. Sal. Etatsraad Andreas Lowsons Liig blev i Gaar Morges udført, for Standsmæssig at begraves i Lyngbye Kirke, og var følgende at læse paa den Sal. Herres Liig plade, nemlig: Herunder hviler den fordum Høyædle og Velbaarne nu Sallige Hr. ANDREAS LOWSON, Kongel. Majestets Assessor i Høyeste Ret og Kirke-Jnspecteur udi Sielland, Fød Aar 1704 d. 28 Jul, paa Dallund i Fyen, begavet med de ypperlige Egenskaber, ved hvis Hielp han saa vel og saa længe tiente sit Fæderneland, som Landets Børns Folk, hvis Tarv Han havde den Lykke at tale i 31 Aar for trende milde og retfærdige Kongers helligste Aasyn, og høyeste Domstoel, anmodet og betroet dertil, med ligestor Begierlighed og lige sikker Fortroelighed af de Mægtige og de Ringe, de Rige og de Fattige, efterdi Hans Raad gavnede dem alle, men han gav ingen af dem Fortrin til Hans Aarvaagenhed, Redelighed og Nidkierhed, uden det maatte være de Forladte og Fortrængte. Han nedlagde dette Sit Kald Aar 1757 d. 22 Dec. siden Han da allerede var tilforordnet at tage Sæde i Høyeste Ret med Etatsraads Rang, og giøre Forslag til Lovens Forbedring, hvorpaa Han efter Sin medfødte Skarpsindighed og med Sin utrættelige Flid troeligen arbeidede, indtil Gud kaldede Ham til Sin Evige Hvile Aar 1758 d. 19 Jun. udi Hans Alders 54 Aar.