Viborger Samler, 1838-12-24
J disse Dage er i Kjøbenhavn opdaget en Fabrik af falske Femdalersedler. Det gik til paa følgende Maaderen Smed kom ned til en Skipper i Nyhavn og kjøbte nogle Fjerdinger Smør, hvilke han betalte med bare Femmere. En Toldbetjent blev opmærksom herpaa, fik Sedlerne at see og opdagede, at de vare falske. Sjoueren, som havde kjørt Smorret hjem, fører nu Skipperen, der tog et Par Politibetjente med sig, hen til Smeden, og man opdager da her en Faldder i Gulvet, aabner den, og finder enonhyre Mænge af falske Sødler. Manden bliver forskrækket og troer at hjælpe sig ved at sige, at han ikke har sabrikeret Sedlerne. Mann opfordrer ham da til at opgive Fabrikanten, og han fører nu Politiebetjentene hen i et Huus i Laxegaden, heelt op paa Qvisten, hvor han, efterat have givet sig tilkjende, bliver indladt. Her finder man to gamle Plattenslagere, siddende i fuld Arbeide, med Pladerne a. foran sig, og omgivne paa alle Kanter af Blaahammere (et Studenterudtryk for en Femdalerseddel). De bleve naturligviis alle arresterede, og videre vides foreløbigt ikke. - En anden mærkelig Begivenhed er den, at Worms Lig virkelig er opgravet, uden at man veed af hvem. Jeg hørte forleden Dag en gammel Kjærling udtrykke sig saaledes herom: "Det er saamæn ikke saa urimeligt endda Kongen kunde nok sige, at han skulde døe, men, der er Een, der er høiere end Kongen, og han siger: Nei, Han skal leve!" (Almuen har nemlig faaet den taabelige Tro, at Worm er bleven uretfærdigt henrettet.) – Endvidere har en Skrædder F. i disse Dage stukket sin Kone ihiel med – en lang Sax, fordi han traf hende i utilladeligt Forhold med en Svend, (Aalb. Av.) Vi troe at burde henlede den offentlige Opmærksomhed paa den efter vor Mening ufortjente Ære, der er viist Peter Saaby derved, at der er tilstaaet ham Friplads i Theatrets Hofparqvet. Da dette Jndivid skal være formuende, og da i alt Fald Uformuenhed umulig kan være nogen tilstrækkelig Grund til, at Skatteyderne skulle betale 8 Rigsbankmark hver Aften til Jndividets Fornøielse, saa kan denne Bevilling ikke betragtes som en Almisse, og da den nævnte Saaby efter Statscalenderen ikke staaer i Hoffets Tjeneste eller paa anden Maade har nogensomhelst offentlig Betiening, saa kan hiin Bevilling heller ikke betragtes som et Agrement, der kunde følge med en eller anden Stilling. Heller ikke har det oftnævnte Jndivid enten digtet eller componeret eller oversat eller balletarrangeret for Theatret, og hiin Bevilling kan altsaa heller ikke betragtes som en Deel af det ham derfor tilkommende Honorar. Der bliver saaledes vel ikke andet tilbage end at ansee denne Gunst som en offentlig paa det Offentliges Vegne ham beviist Udmærkelse, og her troe vi da frit at kunne paastaae, at han ikke er værdig til en saadan Udmærkelse. J det mindste maae vi paa det Jnd stændigste opfordre Enhver, der maatte troe at kunne anføre det Allermindste, der om endog kun tilsyneladende kunde begrunde for den nævnte Peter Saaby nogensomhelst Adkomst til national Hæder, at fremkomme dermed, for at saadant da tilbørligen kan vorde drøftet, Mod hvilke Øine, de ærede Herrer i Hof parquettet ville betragte den dem saaledes tildeelte Kammerrat, vide vi ikke; men med hvilke Øine det danske Publicumvil see Peter Saaby og Albert, Thorvaldsen hædrede paa samme Maade, det vide (Kbh.) vi saa En Mærkelighed, vor Journalistik vedkommende, er det, at en Mand i Stuttgart har subscriberet paa Kjøbenhavnsp. og forlangt sig den tilsendt ugentlig, hvilket maa gjore den overordentlig kostbar. (Ab. A.)Der fortælles, at Ole Bull paa Hs. M. Kongens Spørgsmaal om, hvilken Skole han havde havt, skulde have svaret: "Modgangens, Deres Majestæt." (Aalb. Av.)