JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
No 196. en Decbr. den 2. Onsdagen. privilegeret. Kongelig Stifts-Tidende. Aarhuus Redigeres og udgives 4 Gange ugentlig af Overkrigscommissair A. F. Elmquist.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Fædrelandet. J den slesvigske Stænderforsamling ere Andragenderne om en slesvig-holsteensk Forfatning og Slesvigs Jndlemmelse i det tydske Forbund næsten eenstemmigt blevne antagne. (Hertugens Constitutionsandragende havde kun Agent Jensens og Senator Nielsens Stemmer imod sig, og det andet kun 3, nemlig Nielsens, Jensens, og Petersens fra Dalbye. Den kgl. Commissarius var ikke nærværende ved disse Forhandlinger.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Den Commission, der er nedsat angaaende den intenderede Folkeforsamling i Nortorf den 14de Septbr. og som bestaaer af Medlemmer af den holsteenske Overcriminalet, har den 18de Novbr. begyndt sine Undersøgelsesmøder, der holdes i Rendsborg, i det Dulfertske Hotel Stadt Hamburg." Blandt de allerede af samme forhørte Personer befinde sig: Major v. Feska, Ritmester v. Torp, Kherre Amtmand v. CosselKammerj. v. Stemann, Stænderdeputeret RohverAdvocat Bauditz, Fuldmægtig Sievers, o. fl.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Under de Discussioner, der forefaldt i den slesvigske Stænderforsamling angaaende Fortolkningen af Stænderlovens 50de, havde Hertugen af Augustenborg bl. A. yttret sig saaledes: "Jeg aflægger Hr. Præsidenten min dobbelte Tak, fordi han har afviist det af den kgl. Commissarius gjorte Forlangende, thi havde han ikke gjort det, vilde han fuldkomment have compromitteret sig og hele Forsamlingen. Ogsaa jeg maa, ligesom det hæderlige Medlem fra Adelby, tilstaae, at den Maade, hvorpaa den kgl. Commissarius undertiden har tiltalt Forsamlingen, dybt har krænket mig. Bl. A. har han nylig erklæret, at Forsamlingens Adfærd var ulovlig, at han derfor ikke kunde deeltage i Discussionen, og ved Forhandlingen om de private Propositioner maatte paalægge sig Taushed. Men ifølge Loven er han forpligtet til at besvare de Spørgsmaal, som muligen kunde henvendes til ham fra Forsamlingens Medlemmer, og give de af ham forlangte Oplysninger. Det stemmer altsaa ikke over eens med Loven, at han paalægger sig Taushed. Jdag har han sagt, at han har faaet allerhøieste befaling til at forlade Forsamlingen, saalænge den gaaer frem mod Loven. Det staaer ikke foreskrevet i Loven, at det er den kgl. Commissarii Pligt at bivaane Forsamlingens Forhandlinger. Naar han derfor troer, at Fors. er paa ulovlig Vei, saa har han Ret til at forlade eller opløse den; men naar han er tilstede i Forsamlingen, saa har han ikke Ret til at erklære, at han vil aldeles tie stille." Derpaa svarede Commissarius: "Naar jeg ikke har svaret paa de mod mig rettede utilbørlige Personligheder, saa har jeg gjort det paa Grund af den Agtelse, jeg skylder Forsamlingen og mig selv Det adelbylske Medlems store Tapperhed har ikke forbauset mig. Jeg staaer ikke tilbage for Nogen i Kjærlighed til Stænderinstitutionen og i det Haab, jeg nærer og samme. Gjerne inddrømmer jeg den durchl. Jndhaver af Virilstemmen Alt, hvad der tilkommer ham, men naar han beraaber sig paa sin politiske Dannelse og parlamentariske Dygtighed, saa maa jeg tilstaae, at min Tro dertil ikke er stor, og at den endnu for nylig er bleven svækket. Jeg vil ogsaa gjerne tilstaae, at hans Constitutionsandragende er stillet i en god Hensigt, men det er min Overbeviisning, at dette Skridt af ham er et politisk Selvmord." – Hertil gjensvarede Hertugen, at han vilde anmode Commissarius om, at naar han taler i Forsamlingen, dette da maa skee paa parlamentarisk Maade. Hans yttrede Personligheder vilde Hs. D. lade beroe indtil videre. – Dr. Gülich talte sit sædvanlige Kraftsprog og sagde bl. Andet: "Vel maa de allerhøieste Befalinger være bindende for den kgl. Commissarius, men at adlyde dem her, tillade ikke Landets og Forsamlingens Rettigheder. Regjeringens Forhold i denne Diæt er lovstridig og uværdig!" (Denne Yttring havde dog Præsidenten fundet at være vel drøi, thi han lod Taleren kalde til Orden derfor, saa han maatte formilde sit Udtryk.) I Anledning af, at Commissarius havde sammenlignet den Deputerede, Pastor Lorenzen af Adelby, med den bekjendte Præst Götze i Hamborg, erklærede Lorenzen, at Pastor Götte er en Mand saa ærværdig, at ikke engang den kgl. Commissarius er værdig til at løse hans Skoremme.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
J Sommer indgik Rendsborgs Borgere og Haandværkere atter med en Forestilling til Hs. Maj. Kongen om, ligesom Haandværkerne og Leverandeurerne i Kjøbenhavn, at erholde Tilladelse til Leverancer af Reqvisiter til Militairet. Ligesom i Aaret 1843 have de ogsaa denne Gang, ved Skrivelse fra Generalcommissariats=Collegiet af 3die Octbr. d. A., erholdt allern. Afslag. Endeel af samme Byes Kjøbmænd ere indgaaede til Generaltoldkammeret med Bøn om, at det i Betragtning af den Vanskelighed, hvormed Courant penge og Species kunne anskaffes, maa blive dem tilladt at erlægge deres Told i preussiske Dalere og Zweidritteler. (Dr.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Forleden krævede i Kiel den umaadelige Nydelse af Brændeviin atter et sørgeligt Offer. En Skomagersvend, der om Aftenen Kl. 10 1/2 var kommen beruset hjem i sin Mesters Huus, reiste sig om Natten Kl. 2, endnu bestandig under Rusens Jndvirkning, op af sin Seng, og begyndte at stige ud af det 3 Etager hvis Qvistvindue. Forgiæves søgte hans Sove kammerat, en anden Svend, at holde ham tilbage; han slog denne endog med knyttet Ræve i Ansigtet, og faa Øieblikke derefter styrtede han fra denne betydelige Høide ned paa Steenbroen, hvor han blev liggende bevidstløs og svømmende i sit Blod. Just som Vægterne og en Politibetjent i deres Viisdom havde besluttet, at læsse den Ulykkelige paa en Trillebør, for at fore ham til Politiarresten, kommer en Student til og erklærer, at en saadan Transport ufeilbarligt vilde koste ham Livet, men at man burde bringe ham ind i Mesterens Huus saalænge, indtil han (Studenten) havde hentet Hjælp fra Frederikshospitalet. Henved en Time var imidlertid hengaaet med disse Deliberationer, hvilken Tid den Ulykkelige blev liggende hjælpeløs paa den kolde Steenbro, indtil en medlidende Leier endelig tilbød at modtage ham hos sig, og kort efter kom de fra Hospitalet reqvirerede Folk og førte ham did, hvor han, uagtet anvendt Lægehjælp, halvanden Time efter opgav Aanden. Ved Sectionen viste det sig, at Hjernen var splintret.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
J Henseende til de forestaaende Stændervalg have ogsaa i Byen Haderslev Nogle sat sig i Bevægelse.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Man har, efter Forlydende, den Plan, at gjøre Advocat Heiberg i Slesvig valgbar ved at tilskrive ham Besiddelsen af den Haderslevske Borgerforenings Bygning. Hvorvidt Borgerforeningen vil være villig hertil og hvorvidt en Mand lovlig fremtræder som Valgeandidat, efter kort iforveien at have erhvervet sig den fornødne Eiendom, vil Tiden snart lære. J ethvert Tilfælde vil den hele Operation nok være uden Følge, da Borgerne af Erfaring ville have lært at indsee, at de til Stænderforsamlingen bør vælge En af deres egen Midte og ikke oftere kaste Øinene paa nogen Advocat og allermindst paa Advocat Heiberg i Slesvig. (Dv.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Det Titchenske Skuespillerselskab vedbliver at gjøre Lykke i Haderslev. J Mandags Aftes gaves Jeppe paa Bjerget og "den Usynlige paa Sprog. Jeppes Rolle gaves af Hr. Adam med megen Naturlighed, Kraft og Conseqvents. Han blev derfor ogsaa ved Tæppets Fald fremkaldt og lønnet med Acclamation.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
J den "Usynlige udførte Hr. Søborg i Damedragt den spanske Dands med Liv og Gracie, og høstede Publicums lydelige bifald. Hr. Søborg – tilføier "Dannevirkes Beretning – er en Pryd for Selskabet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
J en til Overretten fra Sunds og Gudme Herreder indanket Justitssag, imod Arrestanten Peder Jensen fra Albjerg Mark, er der fra denne til Retten indkommen en Klage over Hr. Kammerj. v. Jessen, der som Sættedommer har paadømt Sagen i 1ste Jnstants. Arrestanten klager nemlig bl. A. over, at han efter Hr. Jessens Foranstaltning i tyve Uger har siddet i en Arrest, der var formørket ved anbragte Fjal" for Vinduerne, og over at han i over 30 Uger har været belagt med Feltkjæde, Springere og 3 store Laase, hvorved Huden gravedes af hans Been, saa at hans Madratser bleve blodige. Endvidere klager han over, at hans under Sagen medtiltalte Moder, der, ligesaavel som Arrestanten, af Hr. J. selv er frifunden for Tiltale, i længere Tid, ligeledes efter Sidstnævntes Foranstaltning, har været belagt med Feltjern, skjøndt hun er over 60 Aar gammel. Hvilken Vægt og Virkning der iøvrigt vil være at tillægge denne Klage, bliver det naturligviis Overrettens Pligt at afgjøre. (Fædrel.)J Fredags blev den nye Cathedralskolebygning i Odense høitideligt indviet. Hs. K. H. Kronprindsen. bivaanede Høitideligheden. Den af Hs. H. Biskoppen holdte Festtale udhævede især den rene Villies Betydning for Skolen, eller at det er Skolens Pligt ved Siden af Underviisningen tillige at vaage over de Unges Opdragelse, for saaledes at luttre deres Villie." Derefter holdt Skolens Rector, Mag. Henrichsen, en Tale, hvori han viste, at ogsaa Skolen er Guds Tempel, da den, saafremt den opfylder sin Pligt, ikke alene underviser og danner, men ogsaa leder til Gudsfrygt og Dyd. - Om Middagen var Diner hos Kronprindsen. Festen sluttedes med Bal og Soiree i den nye Bygning, hvor Hs. Kgl. H. ogsaa var tilstede. Skolen viste sig som en fortrinlig Vært, og den muntreste Stemning herskede i den meget talrige Forsamling (over 400 Mennesker) til langt ud paa Natten. (H. Av.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Ved Raadstuemødet i Mandags, hvor Ribe Byes Borgere skulde tilkjendegive, om den vacantværende borgerlige Raadmandspost ønskes besat paany eller ikke, blev Resultatet, at 24 stemte for Postens Besættelse paa anordnet Tid, imedens 51 stemte for det Modsatte, hvorved det dog bemærkes, at af sidstnævnte Antal erklærede 11 sig for Postens Besættelse, naar Functionstiden kunde blive afkortet til 4 Aar, hvorom ogsaa en Deel af dem, der iøvrigt ubetinget havde stemt for Valget af en borgerlig Raadmand, ligeledes yttrede Ønske. Sagen vil nu blive indberettet til Cancel(Ribe Av.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Da en Kjøbstads Communalbestyrelse havde begjært Cancelliets Resolution i Anledning af, at Een af Borgerrepræsentanterne vedblivende nægtede at give Møde i Communalbestyrelsens Forsamlinger, henstillede den vedkommende Amtmand til Collegiet, om bemeldte Borgerrepræsentant under Tvangsmulet kunde tilpligtes at efterkomme Bestyrelsens Forlangende, at han skulde møde i dens Forsamlinger, eller og hans Udeblivelse, uden lovligt Forfald, og hans Vægring ved at svare eller give Erklæring paa Bestyrelsens Forespørgsler til ham, ikke maatte kunne berettige Communalbestyrelsen til at udelukke ham som Borgerrepræsentant og derefter at vælge en ny Repræsentant i hans Sted. Cancelliet svarede derpaa i en Skrivelse af 15de Septbr.,at der vilde være at forholde sig efter det førstnævnte af de af Amtmanden saaledes nævnte Alternativer. (C. T.) Til Stænderdeputeret og Suppleant for det 22de Valgdistrict (Ribe Amt) for de mindre Landeiendomsbesiddere valgtes nylig Kromand Hansen i Randrup og Kromand P. Thomsen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Fra Vensyssel skrives i Fædrelandet: "Man har oftere hørt fortælle, at Vensyssel laa Norden for Lov og Ret. Jhvorvel dette nu ikke just maa forstaaes altfor bogstaveligt, kan det dog ikke nægtes, at der nu og da forefalde Anomalier af Lov og Ret, som vel høre til Sjeldenheder i det øvrige Danmark. For ikke længe siden var saaledes en Jkkejurist, Amtsforvalter Juul i Hjørring, constitueret Amtmand under dennes Fraværelse i Kjøbenhavn, og for ganske nylig see vi af Aviserne, at Procurator Nørbye i Frederikshavn har været valgbar til Stænderdeputeret.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Da nu de kgl. Forordninger paabyde, at en Amtmand skal være latinsk Jurist, og en dansk Jurist ikkun kan constitueres i Underdommer-Embeder, altsaa ikke som Amtmand, der iblandt andre Functioner er Overdommer i Politiretssager for Landet; og da Stænderloven bestemmer, at Jngen kan ansees valgbar, der har været under Tiltale for misligt Forhold, uden at blive aldeles frifunden, og Proc. Nørbye for saadant Forhold ved Høiesteret er mulcteret paa 200, hvilket neppe er Valgcomiteen ubekjendt, vilde det være interessant at see oplyst, hvorvidt Vedkommendes Forhold i nævnte tvende Casus af paagjældende Regjeringscollegium er eller vil blive approberet."
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Den i Aalborg af Dilettanter dannede Musikforening aabnede i Søndags Aftes sin aarlige Concert-Række med Opførelsen af Mendelsohn-Bartholdis store Mesterværk, det berømte Oratorium "Paulus", en Rydelse, der "sikkerlig neppe vilde være bleven os tildeel hedder det i Aalborg Avis" – hvis ikke Hr. Musiklærer Adolph Nathan ved sin, af os oftere vistnok med Rette fremhævede, opoffrende og utrættelige Jver, i Forening med en sjelden Dirigent-Duelighed og øvrige musikalske Kundskaber, havde vidst at lede Forberedelserne til Opførelsen af et Værk, der absolut maatte udgjøre Concertens Glandspunkt og ikke noksom kunde bidrage til isærdeleshed at gjøre Aftenen saa overordentlig behagelig, som vistnok Alle have fundet den.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
En Tjenestepige, 3 a 4 Miil fra Thisted, skal have gjort Ende paa sit Liv af Fortvivlelse over, at Moderen vilde paatvinge hende en Mand. Moderen skal nemlig have havt trende Døttre, en Frier meldte sig til den næstældste Datter, men dette var ikke efter Mutters Hoved, hun vilde, at der skulde være Orden i Alting, og svarede derfor Frieren: "A vil sey Dæ jen Ting, bitte Jens, a vil ingen Vrøvl ha om mi Piger, ve Do ha jen aa dem, ska De taalem fræ en End. Naturligviis maatte Frieren tage den ældste Datter, som nu hellere vilde døe, end tage den uventede Brudgom! – En Tjenestepige i Klæstrup, et Par Miil fra Thisted, har druknet sig af Harme over en Jrettesættelse, hun erholdt af sin Madmoder. – En velhavende Gaardmands Datter i Bjørredrup, paa Morsø, har hængt sig paa Loftet i en af Gaardens Bygninger. (Thist. Av.) Det er en ulykkelig Tilstand, i hvilken Beboerne af Seiers i denne Tid befinde sig. Den ondartede Typhus vedbliver i den Grad at udbrede sig, at Antallet af de af Sygdommen Angrebne nu (den 22de Novbr.) er steget til 121, over 1/3 af hele Øens Befolkning. Af disse ere 10 døde; men dog omtrent 70 helbredede. Den Kulde, der er indtraadt, synes ikke at ville bidrage til Sygdommens Standsning, og de af Ulykken haardt prøvede Seiersboere imodesee med Rædsel Vinterens Komme, da det ikke er noget sjeldent Tilfælde, at de ved Søens Tillægning med Jis i flere Maaneder ere afskaarne fra alt Samqvem med Fastlandet. (Brig. Td.)"Ringkjøbing Avis" leverer følgende corsar-vittige Meteorologiske Tabel for Slesvig-Holsteen. Paa Augustenborg. . . . . . . meget tørt. Stænderne. . . . . . . . . . . . . foranderligt. Hertugdømmerne. . . . . . . . . . . urolige. Patriotismus. . . . . . . . . tempereret Reventlau, Tiedemann, Gülich og Hansen . . . . . . . . . . . . . . Storm. Aristokraterne . . . . . . . . . . Torden og Hagel. Den slesvig-holsteenske Landbank . Frost.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Den jydske Stænderforsamling.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Viborg Avis meddeler nogle Reflexioner over Constitutionsandragendets Skjæbne i den jydske Stænderforsamling. Sammes Tilbagetagelse forklaret deraf, at det conservative Element er voxet betydeligt i den jydske Stænderforsamling. Resultatet af Landsoverretsproc. Jespersens Undersøgelser og Stemningen antages at have været, at Sagen, om der var bleven afstemmet over Comitees Nedsættelse, rimeligviis vilde være falden durch und durch igjennem i selve Forsamlingen, i det mindst sandsynlige Tilfælde vilde have faaet en saare ringe Majoritet. Under denne Sagernes Stilling havde man anseet det for klogest, at tage Propositionen tilbage.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Strandinger. J Fredags Efterm. inddrev paa Sydsiden af Skagen en kæntret Skonnert; Folkene formodedes at være druknede. Natten imellem Fredag og Søverdag indstrandede sammesteds en Kuf, bestemt fra Pillau til England med Oliekager. Og Løverdag Morgen, paa Sydsiden af Skagens Rev Skonnerten Ann, Capt. Robert Johnsen af Sunderland, ladet med Gryn, best. fra Stettin til London. Ligeledes skal imellem Fredag og Løverdag være skeet flere Strandinger ved Frederiks(Hjørr. Av.) havn.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Et stort engelsk Skib, der kom fra Østersøen med Tømmer til Marinen, er for nogle Dage siden stødt paa ved Læss. Capitainen indgik strax Accord med Læsø boerne om at skaffe det flot for en Betaling af 1,000 Rbd., hvilket ogsaa lykkedes dem; men da det befandtes at være saa lækt, at Capitainen ikke turde vove at gaae tilsøes dermed, landsattes det igjen paa den nordlige Kant af Øen. Man mener, at det aldeles vil blive sønderslaaet, da der den 27de Novbr. blæste en stærk Nordost. Af dette Fartøi faae Læssboerne altsaa en dobbelt Fordeel: først 1,000 Rbd. for at skaffe det flot og siden Bjærg(Aalb. Av.) ningen af det Hele. Forlangte Jndrykkelser. Man maa næsten falde i største Forundring over at høre, at der endnu gives Mennesker blandt Almuen, der ere saa fulde af Overtro, at det grændser til det Utrolige, og dog er det saaledes. En Mand, ikke langt fra Aarhuus, blev for kort Tid siden frastiaalen en Hundrede Rigsbankdalerseddel, der laa i hans Chatol i Storstuen. Længe speculerede han paa at faae den viist igjen, uagtet fornuftige Folk raadede ham derfra; og det varede ikke længe inden en Mand meldte sig og villig paatog sig at vise Seddelen igjen, ligesom han ogsaa spurgte den Bestiaalne, hvilket han vilde helst, see Tyven eller have Pengene. Da hans Mammon var ham kjærere end Tyven, vilde han naturligviis have dette. Nogle Dage derefter – saaledes fortæller Rygtet – kom Gjenviseren igjen, og angav, at han havde havt fat i Tyven, og at det kostede ham meget Arbeide at slippe vel fra ham. Da Manden hørte dette, at det kostede ham meget Arbeide, skal han strax have tilbudt ham 10 Rbd. for sin Uleilighed. Men nu begyndte den værste Dyst mellem Manden og Gjenviseren. Sidstnævnte fordrede, for at vise Pengene igjen, at Manden med sit hele Huus skulde give sig i Fandens Vold til Midnat – det var nok om Eftermiddagen han gjorde denne Fordring, samt laane ham en Hest at ride paa hen til Tyven. Den første Fordring var forbausende stor, og Manden turde ikke indlade sig derpaa; men Hesten fik han og reed bort. Kort for Midnat kom han tilbage, gjorde en frygtelig Allarm i Gaarden, raabende at de ufortøvet maatte tage Hesten, skaffe ham strax 2 Lys i den Stue, hvori Seddelen var stiaalen, og Drengen, der havde henlagt Seddelen hvorfra den blev stiaalen, maatte ud af Sengen og vise ham Skuffen, hvori han havde lagt den. Da lette nu var i Orden bød han dem Alle forlade Stuen, efter at han nok engang havde anstillet sig som om han havde med den Onde at gjøre, og da Kl. slog 12 Midnat kom Gjenviseren ind til Manden med Seddelen i samme Papir, som den var stiaalen i. Manden fordrede nu Beviis for, at han havde leveret den Bestiaalne sine Penge, for, som han sagde, at Tyven kunde være fri, og at det ikke maatte komme ham til Skade paa gode Navn og Rygte, hvilket Beviis han ogsaa erholdt. Da vedkommende Øvrighed vistnok ikke er ubekjendt med at Seddelen var stiaalen, vil det vist ligge i dens Jnteresse at erfare, hvem Tyven har været, der let maa kunne oplyses, for at han efter Loven, tilligemed Gjenviseren, kan vorde afstraffet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Skipper Christensen med Kone hjemmehørende i Nyborg, der i flere Dage paa en Reise fra Aalborg vare i Havsnød, fristede omsider den haarde Skjæbne imellem Refsnæs og Asnæs at see deres Fartøi, deres eneste Erhvervskilde, synke lige ned under sig, men reddede i samme Øieblik deres Liv, som de stode og gik, i en ussel liden Pram, halvfuld af Vand, hvormed de begave sig End i Vold paa det opbrusende Havs rasende Bølger, hvor de saaledes under Forsynets Styrelse, efter 24 Timers Anstrængelse og Udholdenhed, endelig saae deres Frelse i Dampskibet Christian den 8de, hvis Forer, Hr. Capt. Luja, paa Reisen imellem Kallundborg og Aarhuus den 29de Novbr., ved Synet af de paa Havet omvankende ulykkelige Mennesker, strax beordrede nogle af sit Mandskab at sætte ud med Skibsbaaden efter dem, der da i en ynkelig Tilstand bleve tagne ombord, hvilket kjendeligt vakte alle Passagerernes Medynk, idet der strax paa forskjellige Maader vistes den med Klæder slet forsynede og af Kulde, Hunger og Tørst yderst forkomne Mand og Kone megen Deeltagelse og sand Menneskekierlighed, som Jndsenderen tillader sig at anbefale andre ædeltfølende Mennesker til Efterlignelse. Gaver til disse ulykkelige Mennesker modtager med Taknemmelighed Hr. Overkrigscommissair Elmquist.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
En Passageer. Aarhuus Borgerrepræsentantskab anmodes om, offentligen at gjøre Byens Borgere bekjendte med Jndholdet af den fra Repræsentantskabets Minoritet i Værnepligtssagen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
til den viborgske Stænderforsamling indsendte Beretning om de Forhandlinger som vare gaaede forud for det af bemeldte Borgerrepræsentanter paa Byens Vegne indgivne Andragende i Anledning af Lovudkastet om alm. Værnepligt. Flere Aarhuus Borgere. Michaeline Frederikke Lihme, født Jahnsen. From gik Du i vor mørke Dal, Og saae den lyse Stjerne, Og tænkte glad paa Himlens Hal, Og Lyset i det Fjerne. Nu boer Du i den stille Fred, Hvortil os Troen leder, Og skuer reen og salig ned Til Dine Elsktes Steder. Farvel, du lykkelige Aand! Du har Din Seier vundet; J Himlens Hall, i Christi Haand Du har Din Palme fundet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Bekjendtgjørelser. Min inderligt elskede og trofaste Hustru, Michaline Frederikke Jahnsen, blev mig og mine tvende smaae Børn ved Døden berøvet den 26de dennes, om Aftenen Kl. 11 1, efter 11 Dages Sygdom, og 5 1/2 Aars lykkeligt Ægteskab, i hendes Alders 25de Aar. De der kjendte den Hedengangnes blide Omgang og fortræffelige Vandel, beklage vist med mig hendes tidlige Bortgang, der foraarsager os et smerteligt og uerstatteligt Tab; hvilket kun Haabet og Gjenforening er istand til at lindre. Aarhuus, den 28de November 1846. Joh. G. Lihme.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Med dyb Veemod maa jeg bringe fraværende Venner og Bekjendte det sørgelige Budskab at det har behaget det alvise Forsyn, Onsdagen den 18de dennes, ved en blid og rolig Død, at bortkalde, til et bedre Liv, min inderligt elskede Mand, Kjøbmand og Viceconsul H. P. Forum, i hans Alders 47de og vort lykkelige Ægteskabs 25de Aar. Ti Børn begræde med mig Tabet af den kjærligste Mand- og Fader, hvoraf de 9 ere uforsørgede, og kun Tanken og Gjenforening er istand til at mildne Smerten i min dybe Sorg. Fire Børn ere gangne forud for at modtage ham i Evigheden, hvor han vil høste Lønnen for sin Vandel. Varde, den 23de November 1846. Anne Pauline sal. Forum, født Møller.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-02
Vor kjære Fader og Svigerfader, Skipper Willum Thomsen, som i 4 Aar har opholdt sig i vort Huus, er idag, efter 3 Dages Sygeleie, hensovet ved en blid Død, 66 Aar gammel. Dette Sørgebudskab bringe vi herved deeltagende Slægt og Venner. Rorup Præstegaard, den 27de November 1846. H. Sveistrup. Marie Sveistrup. født Thomsen.