Viborger Samler, 1783-12-01
Til en Herregaard, Armvang, som staar for 32 Td. Hartkorn, ligger 200 Tdr. Hartkorn Hoverie=Gods, beboes af 50 Bønder, a 4 Tdr. Hartkorn pr. Bondegaard. Disse 232. Tdr. Hartkorn beboes altsaa og drives af 51 Familier, men med den Forskiel, at Armvang, i Henseende den ikke drires med egne Folk og Bester, aarligen kan sælge og af Landets Produkter udskibe Korn og andre Vare, omtrent for 1500 Rdlr. Og derved forsaavidt hielpe til Landets Han deel=Ballance med Fremmede; Eller, med andre Ord, aarligen indløse saamange Banco=Sedler fra Fremmede, og følgelig merkelig formere Landets Kapital. Bøndergaardene derimod have intet synderligt Overskud. Her samles til saamange, for unge og for gamle, skrøbelige og affældige, dor skee og lade, som alle fortære, men intet fortiene. Desuden de fornødne Arbeids Bester; At, om end en af disse Bøndergaarde har noget Overskud, maae en anden ofte kiøbe. Kort sagt: Noget Overskud bliver her vel, men ubetydeligt, der ingenlunde kan, efter Forholdet, staae i Ligning med Armvange. Lader os nu sætte 8 Beboere paa Armvang. Det vilde gaae dem, som de øvrige, de vilde fortære hvad de fortiente. Her er altsaa 58 Familier om det samme Arbeide, men have, enhver især, ikke den samme Fortieneste; Thi, endvidere, enten maatte Hoverie=Bønderne, i Armvangs forrige Stand, have drevet Armvang med de samme Folk og Bester, som de holde til deres egne Gaarde, der gielder de fleste Steder, og overalt, saavidt bekiendte: Og da blive enten de nye Colonister paa Arm vang, eller og forsaavidt og tildeels af dens forrige Hoveriebønder, Lediggængere, eller unyttige Byrder for Staten. Eller og, de maatte holde saamange fleere Folk, som til Armvangs Drift behøvedes: og da kom, ved Armvangs Beboelse af Bønder, ingen større Folkemængde ud, thi en ten Armvang holder selv Folkene, eller Armvangs Hoveriebønder, bliver Folkemængden den samme, thi Folkene ere her jo ligefuldt. Men om de end ikke det vare, saa var det, naar det samme Arbeide blev forrettet, naar Hoverie bønderne med de samme Folk og Bester, som de holde til deres egne Gaarde, tillige dreve Armvang, endnu saameget bedre og fordeelagtigere; Thi det er en afgjort Sag, at med jo færre Folk et og det samme Arbeide, en og den samme Næringsvei kan bestrides, des fordeelagtigere er det for Landet. Tvertimod lader det, som endeel vore Skonomister vare for, alene for at have et stort Antal af Folk, at hensette 4 Hænder til det Arbeide, som af 2 kan bestrides des. En aabenbar urigtig Regning, som enhver enkelt Familie, og følgelig den store Familie, hele Staten med, vil befinde sig ilde ved. Herforuden, naar alle Herregaarde, bleve afdeelte til Bøndergaarde, og disse paa lige Hartkorn, i Forhold mod Herregaarde, ikke kaste 10de Delen fra sig til Landets Export=Handel, hvorledes vilde vi da kunne balancere i Handelen med Fremmede. Nu, det store Tilskud, skeer fra Herregaardene, kunne vi det ikke engang, som vi see deraf, at vi ikke kunne indløse vore Banco=Sedler uden med Rabat af 10 til 14 pro 100. Vore Skonomister tænke ikke paa, det i sig selv er mere om Penge end Folk at giøre. Det er egentlig med Penge, med Landets Kapital, man driver Landet, eller som er det samme, formerer Landets Produkter, og ikke med Folk; Thi med Penge nok kan man altid faae Folk nok, som Holland saavel i nærværende Tid, som fornemmelig for omtrent 100 Aar siden, da den var i sin største Velmagt og Styrke, kan vidne om. Men Sætningen gielder ikke omvendt. Landet maa være saa fuldt af Folk som man vil. Uden Penge vilde det dog i disse Tider giøre en slet Figur, og ikke kunne udrette noget. Besynderligt er det, hvad der forleder saa mange fornuftige og vittige Hoveder til at støde an paa disse blinde Skier: Folkemangel og Folkemængde. Der kan vel ikke være anden Aarsag, end at den ene udskriver den anden. De følge den bare Teorie, og kunne ikke tage Praxin til Hielp. De kiende slet intet til Landet. Man har seet, at et Land, som er rigt paa Folk, er gemeenligen og rigt paa Penge, paa Styrke, eller, med et Ord, paa Velstand. Strax giør man sig den Slutning, at Folkemængden giør hele Sagen. Og betænker ikke, at det er Fortieneste, Nærings=Veie som har frembragt Folkene: Og at i et hvert Land i Verden skal med den samme Fortieneste, de samme Nærings=Veie, foruden Regieringens mindste Omsorg, forinden et føie Tids=Rum, være den samme Folkemængde, om det saa endog var paa Nye=Øe, der i Sommer er opkommen af Havet. Jeg siger de kiende slet intet til Landet; Thi, om saa var, kan der da tænkes noget mere bagvendt, end at see aarligen vel over de 10000 at gaae ud af Landet af Mangel paa Tieneste, foruden at kunne anvise dem noget Arbeide her hiemme. Og dog klage over Folkemangel, Dog er det ikke sagt, at disse 10000 aarligen forlade Landet. De 9 Parter komme hvert Foraar eller Sommer igien, men vel den 10de Part bliver borte. (Fortsættelsen følger) Nyeheder.