Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-11-16
(Jndsendt.) Samtale mellem Hr. A. og Mad. A.A. Ha, ha, ha, kan Du see lille Kone, Du vandt ingenting. Ha, ha, har Mad. A. (Med Classelotteriets Trækningsliste i Haanden). Nei, desværre; men hvor mon de 50,000 Rbd. ere faldne? A. Kan Du spørge derom, naturligviis - paa Lotteriets Lodder. Mad. A. Nei, det troer jeg rigtignok ikke. Skal vi vædde 1 Rbd. Jmorgen vil det nok erfares af Aviserne. A. Jeg indgaaer Væddemaalet. – at sige, hvis man kan kalde det et Væddemaal; – thi jeg er ligesaa sikker paa at jeg vinder, som at jeg staaer her. Mad. A. Saa det er Du; men lad os nu see. (Dagen efter).A. Her er Aviserne, nu skal vi see hvem der har vundet den Rigsdaler. (Læser): "Ved Classelotteriets Trækning igaar faldt de 50,000 Rbd. paa Lotteriets Lodder. Ha, ha, ha, kan Du see lille Kone, jeg vandt. Mad. A. J, du forbarmende Gud, er det muligt? A. Ja vist og Du er ret en Taabe at ville sville i det Lotteri. Mad. A. Aa, jeg synes da rigtignok ikke Du har noget synderlig at lade mig høre i den Sag. Det er nu iaar Duhar holdt op at spille, Du har jo ellers spillet i over 30 Aar, og det veed jeg, at du idetmindste ikke i de sidste 20 Aar har vundet saameget som der kan ligge paa en Regl A. Ja der har Du saamæn Ret. Siden Ambelotteriet blev indført har jeg ikke vundet noget, - ligesaalidet som Du. – Desuagtet havde jeg dog blevet ved at spille, havde ikke Jnspectoratet iaar ophørt med at tilsætte Collecteurernes Navne paa Trækningslisterne; men da det berøvede os den Glæde, da sagde jeg, stop, og jeg skal saamæn heller aldrig i mine Dage probere det oftere. Mad. A. Ja det er rigtignok skammeligt, og hvad der især ærgrede mig var, som Du nok erindrer, at en Classe lotterispiller i Foraaret i "Den Frisindede lod indrykke en meget høflig Anmodning til Jnspectoratet om at det atter vilde tilsætte Collecteurernes Navne paa Trækningslisterne og at Jnspectoratet i "Den Berlingske Tidende svarede foruden flere Uhøfligheder, – at den Stik, at vedsætte Collecteurernes Navne ingen anden Nytte medførte, end at give Enkeltes Nysgjerrighed en tarvelig Næring. Har man hørt Mage til Uforskammenhed. Jovist, bild os det ind Hr. Jnspectorat. Aarsagen til det er snarere, at Folk derved erfarte, hvor Gevinsterne faldt, og da disse i de sidste Aar næ idetmindste de store – faldt paa Lotte sten allesammen, riets egne Lodder og Spillerne derved tabte Lysten, saa opfandt det høie Jnspectorat den vise Jndretning med Collecteurernes Navnes Udelukkelse paa Trækningslisterne. Ja det lover jeg Dig, kjære Mand, at jeg heller ikke skal spille mere, med mindre det atter skulde behage Jnspectoratet at opfylde vistnok enhver Spillers Ønske, atter at tilsætte Collecteurer nes Navne. A. Du er rigtig vred paa det stakkels Jnspectorat. Mad. A. Ja, har jeg ikke Aarsag dertil, A. Nei ingenlunde; thi efter min Mening har vistnok Jnspectoratet aldrig opfundet den nuværende nye Jndretning; Skylden ligger vistnok hos det høivise Ren. . . . . . . .(Her blev Samtalen pludselig afbrudt ved en Fremmeds Jndtrædelse). Til L. i N. Hør L., troe Du mig forvist, Jeg vil Dig blot advare, Søg ei at stifte Kiv og Tvist, Thi ellers staaer Du Fare, At Du kan træffe paa en Mand, Som børste kan Din Trøie. og paa en Anden, hvis Forstand dig kunde Spot tilføie. Grib Du udi Din egen Barm, Husk egne Feil og Lyder, or Du saa ondskabsfuld og harm din Næstes Feil udskryder: Thi den retskafne, ædle Mand, Der christent, ærligt tænker, Sin Næstes smaae Feil skjuler han, Ei aabenbar ham krænker. Følg derfor mit velmeente Raad, Lad ei Din Ondskab trives: Thi farlig stikker Slangens Braad, Naar den til Vrede drives.