Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-08-07
Endnu samme Dag udstedede Kongen følgende Proklamation: Franskmænd, Nationalgarden og Hæren ere hensatte i Sorg; franske Familier ere utrøstelige; mit Hjerte er sønderrevet ved et rædsomt Skuespil. En gammel Kriger, en gammel Ven, hvem hundrede Slag havde forskaanet, er falden ved min Side ved Kugler, som Snigmordere havde bestemt formig. For at ramme mig, toge de ikke i Betænkning, at offre Rolighed, Ære, Fædrelandskjærlighed, fredelige Borgere, Qvinder og Børn, og Paris har seet de bedste Franskmænds Blod flyde paa samme Plet og paa samme Dag, paa hvilke det for fem Aar siden flød for at hævde Landets Love. De, hvis Tab vi nu beklage, ere faldne for den samme Sag. Det er atter det konstitutionelle Monarkie, Lovenes Frihed, Nationens Ære, Familiernes Sikkerhed, Alles Velfærd, som endnu engang trues af mine og Eders Fiender; men den almindelige Smerte, som svarer til min, er tillige en Hylding for Mindet af de ædle Offre og et kraftigt Vidnesbyrd om Enighed imellem Frankerig og dets Konge. Min Regjering kjender sine Pligter, og vil opfylde dem. Dog maa istedetfor den Fest, som var bestemt til at forherlige den sidste af disse Dage, træde andre Festligheder, som bedre harmonere med de Følelser, af hvilke vore Hjerter ere gjennemtrængte. Det sømmer sig, at vise Mindet af dem, som Fædrelandet saa nyligen har tabt, den skyldige Ære, og derfor skal det Sørgeflor, som igaar tilhyllede den trefarvede Fane, atter omsløre dette ægte Symbol paa hele Landets Følelser." Herpaa følger en Forordning, som paabyder alle JuliFestligheders Ophør og Afholdelse af en Sørgegudstjeneste over samtlige Faldne, der skulle begraves paa eengang. Om Aftenen oplæstes en Bekjendtgjørelse i alle Theatrene, som den følgende Dag lukkedes, ligesom næsten alle Boutiqver frivilligen vare tillukkede. Overalt raabte Man: "Kongen leve!" og yttrede den meest levende Uvillie over Attentatet, hvilket ogsaa er Tilfældet i Bladene af alle Farver. Den følgende Dag dekreterede Kongen, at Pairskammeret, overeensstemmende med Chartet, skal sammentræde som Justitsret og ufortøvet skride til Undersøgelse af Attentatet o. s. v. Generalprokuratoren Hr. Martin er udnævnt til offentlig Anklager, med Generaladvocaten FrankCarre som Medhielper. Kammeret konstituerede sig strax som Ret, og udnævnede en Jnstructions=Kommission, bestaaende af Dhrr. Pasquier, Decates, Portalis, de Bastard og Montalivet, som samme Dag begave sig til Mor og Boer deren og forbleve flere Timer hos ham. Han har siden paa eget Forlangende skriftet og nydt den hellige Nadvere; men erklæret, at han skriftede blot sine egne Synder, Andres angik ham ikke. Pairerne vilde iøvrigt ugjerne see, at Jnstruktionen skulde lede til et Komplot, da de allerede have nok paa deres Skuldre i Procesuhyret. Efter saaledes at have vælet ved denne ligesaa skjændige som sørgelige Begivenhed, fristes den opmærksomme Jagttager let til at opkaste det Spørgsmaal: "Hvilken Jndflydelse vil hiin Forbrydelse have paa Frankerigs offentlige Anliggender, og især paa Regjeringens Politik, Med Vished lader dette sig endnu ikke besvare. At Regjeringen imidlertid har isinde at benytte, om end med Maade, denne Omstændighed, seer Man allerede deraf, at Deputeertkammeret ufortøvet skal samles. Telegraphen arbeider i alle Retninger, for at tilbagekalde de ministerielle Deputerede, som ifølge Mødernes faktiske Ophævelse ere afreiste til deres Hjem. Man haabede, til den 4 August at have et tilstrækkeligt Antal samlet. Hvad nu de Lovforslag angaaer, som Regjeringen agter at forelægge, da hersker der megen Tvivl i Publikum, og formodentligen ogsaa i selve Regjeringens Skjød. J Pairskammerets hemmelige Møde den 29 Juli har Hertugen af Broglie svaret paa nogle Spørgsmaal desangaaende af Hertugen af Cogny. Dersom Spørgeren har læst Kongens Proklamation, saa vil han have seet, at Kongen har erklæret Nationen, at Regjeringen kjender sin Pligt og vil opfylde den. Jeg har Jntet at føie til denne Erklæring; den er betydningsfuld nok. Kamrene, om end faktisk opløste, ere dog de jure endnu forsamlede. Jeg tvivler ikke om, at de Deputerede ville ile med, paa Efterretningen om denne rædselsfulde Begivenhed, strax at vende tilbage til Paris. Jndtil da vil Regjeringen have Tid til at overveie de Forholdsregler, som Omstændighederne maatte fordre." Ogsaa skulle Dhrr. Guizot og Thiers undvigende have svaret de Deputerede, som trængte paa dem, om at benytte denne Anledning til at indskrænke Friheden. Hertugen af Orleans lægger Man følgende Ord i Munden: "Retfærdighed, stræng Retfærdighed maa haandhæves. Men Man maa ikke ville drage Fordeel af denne Begivenhed. Maaskee vilde den offentlige Mening i dette Øieblik billige en Overtrædelse af Chartet; men siden vilde det være vanskeligt, at vende tilbage til Chartet, og udenfor Chartet seer Uagtet disse. jeg kun Fare for Kongen og Nationen." - tilsyneladende beroligende Yttringer, frygter dog den uafhængige Presse, at Man har isinde at omgaae, om just ikke formeligen gjøre Brud paa Chartet. Almindeligst synes dog den Mening at være, at Ministrene ville lade sig nøie med Love, som sikkre Kongen for Bespottelse, og forbyde Diskussioner over Regjeringens Politik. De paastaae, at slige Love ere mulige, uden at krænke Chartet, som de skulle have erklæret, ikke at ville forlade. Ogsaa "Journal des Debats" yttrer sig om Nødvendigheden af at gjøre Ende paa de daglige Bespottelser over Kongens Majestæt, Karrikaturerne paa alle Gadehjørner o. s. v.; Lovene anseer den for tilstrækkelige dertil, naar de kun sættes i Kraft. (Der vilde altsaa ikke være Tale og Censur). Karrikaturerne over Kongen ere siden blevne nedrevne paa Hjørnerne. de, melsess Grækenland.