Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1773-12-03
Om Præmier. 4.) Vil vi at mange af de Ting, som længe har været forbudne at føres indtil os, (og som daglig føres ind) aldrig skal blive indførte, man skulle see at det skulle lykkes og det uden Forbud, man merke uden Forbud. 5 Onske vi, at de mange øde Jorde, store Heeder og Lyngmarker, som ligge unyttige i Landet, kunde giøres frugtbare, da sætter et Præmium derpaa, og jeg tør sige, at vore Efterkommere skal see, jeg veed ikke hvilken Mængde af Korn og Qvæg; af Huuse og af Mennesker mere i Landet end hi 6.) Ville vi see vore misserable Landeveye forbedrede, som ruinerer saa mange Hæste, giør Kiørselen og QvægDriftene saa besværlige og Provisionerne tidt saa dyre i Kiøbstæderne, da skulle vi ved et Præmium uden Tvivl faae et behageligt Middel dertil. 7.) Ja ville vi see Træer plantede i Landet ved Mellioner, som i Grevskabet Kinkardien i Schodtland og i Li mossin i Frankerig, som saa mange deylige Forordninger her, saa længe og saa inderlig har søgt at bringe tilveye, og det uden at miste nogen Jord, da maatte det jo vel være et Præmium værd. For dersom der i en Nat voxte Tusinde Ege-Træer eller Valnød Træ Træer op, langs alle Veye og Gierder paa en Herremands Gods, saa vilde han vel regne sit Gods 5, 6 og kandske 10000 Rdlr. mere værd end før, er det da ikke Skade, at fordi de ikke i Morgen og til Aare staar der, saa skiøtter, vi det ikke. Endelig for det 8.) Dersom det og skulle være et Gove for Dannemark, at Dannemark hvervede Regimenter, kunde recruteres med Nationale, og engang blive fri for at holde Piqvet-Vagt i Freds=Tider i vort eget Land, og om vore egne Byer for Desertioner, da vilde et Præmium muelig bringe en Plan tilveye, hvorledes det kunde skee og det uden at tage dem enten fra Bonden eller de Rationale Regimenter. See saadanne mange flere og store Ting skulle Præmier kunde udrette. Og at det ikke er nye ideable eller ugrundede Formodninger, men saadanne, som have gamle Erfarenheder til Grund, saa lader os see til Engelland, og Jrland, uden at tale og Frankrig, Holland og Sverrig, som have imiteret Engeland. Der sættes ikke allene af Parlamentet, og af mange andre privat Personer (for Kierlighed til deres Fæderneland) mangfoldige store og smaa Summer Aarligen ud, som Præmier for at befordre Commercen og Manufacturer, Agerdyrkelsen og andre Videnskaber; men man reyser dem og til Admindelser, Ære=Stytter op. Man gaaer saavidt med disse Opmuntringer, at man setter Præmier paa, hvoe som kan giøre det beste Stykke Steentøy, hvo som kan spinde den fineste Traad af Hør, af Uld og af Bomuld, hvoe som har plantet de fleeste Træer, hvo som har gjort de fleste Beg=Tønder og samlet delfleste linnede. Klude til Papiir=Møllerne. See! saadan Omsorg drager man der, endog for de allerringeste Ting, paa det Holland og Frankerig deres Commerce=Rivaler, ikke maae have et Skrit for den i Handelen. Og see vi nu hvad disse Præmier have udrettet der, da er det ret forunderlige og utrolige Ting. Man husker kun først, hvordan Frankerig fordum førde Sæde=Vahre til Engelland og det for saadant Kiøb, at de Engelske ikke kunde holde Markets Priis med dem paa deres egne Torve, og tænke dernæst hvordan det staaer nu til. Nu have de Franske ikke allene af solgt i Engelland, og Engelland er fremfor mange andre Lande, bevaret fra dyrTiid og Hungers=Nød. Men deres Agerdyrkelse er og ved disse Præmier bragt til saadan en Høyde, at SædeVahrers Udførsel nu bringer Engelland, (efter Engelske Regning) over 70 Tønder Guld ind om Aaret. Tænk over 70 Tønder Guld, og det uden at regne al den anden store Nytte, som Landet drager deraf og som gaaer i det Uendelige. Et Beviis, som jeg skulle tænke var ene nok for at vise hvad Præmier formaaer; men jeg skal anføre et par endnu. Det er disse Præmier, som have gjort den mægtige Rabati de 80 Tønder. Guld, som Frankerig aarligen fordum drog fra Engelland. Det er dem, der har gjort, at i Steden for Engelland forskikkede sin Uld til Brugge og Genth, at forarbeyde for sig, saa skikke de nu forarbeydede Uldne Vahre til andre for 100 Tønder Guld om Aaret, foruden egen Forbrugelse, som gaaer til 300 Tønder Guld; Det er Præmier som have givet de Engelske Aftræk paa deres Stoffer og Uldene Manufacturer i Tyr Tyrkiet, og stukket Venetianerne udDet er Præmier, som nyeligen har aabnet Silde- og Hvalfiske-Fangsten for dem igien. (Slutningen heraf skal følge.)