Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-11-19
Udenlandske Efterretninger. Spanien. For nogenlunde at kunne oversee den hele Sværm af Efterretninger om dette Land, vil det være nødvendigt, at ordne dem efter de Hovedgienstande, som de nærmest angaae, og disse blive da fornemmelig følgende: Hovedstaden, Jnsurgenterne i de nordlige Provindser, General Sarsfield, Don Carlos og Bourmont. Hvad Hovedstaden angaaer, da indeholder den Madrider Statstidende af 24de Octbr. det flere Gange omtalte Amnesti-Decret, som, efter hvad Dronningen i Jndledningen forsikkrer, allerede var besluttet af den afdøde Konge i de sidste Dage af hans Liv. Dets væsentlige Jndhold have vi allerede forrige Gang angivet efter et Rygte, som ved Decretets Bekjendtgjørelse er blevet stadfæstet. Den samme Statstidende indeholder fremdeles adskillige andre Detteter, sigtende til at forbedre flere Grene af Statsbestyrelsen, ved eet af dem er General Vinente Quesada udnævnt til Præsident i det kongelige Raad og Generalcapitain over Gammel-Castilien. Tilstanden, i Madrid syntes iøvrigt at være høist betænkelig. Den sidst omtalte urolige Bevægelse d. 27de, skal være bleven fornyet nogle Dage efter i en endnu høiere Grad. De franske ministerielle Blade udlade sig meget varsømt og ubestemt derom; de fleste andre Tidender, tilstaae, at de ikke have nyere Efterretninger fra Hovedstaden, end til d. 27de; men National vil af Breve, fra Madrid vide, at d. 30te havde en utallig Menneskemasse forsamlet sig udenfor Slottet og forlangte høit og udtrykkelig Hr. Zeas Hoved. Garnisonen lod til at være enig med Folket, og Rygtet føiede til, at Ministeren var bleven hentet ud af sit Hotel og slæbt igjennem Gaderne. - Paa Børsen i Paris gik endnu andre ugunstige Rygter, saasom, at Dronningen havde forladt Madrid, enten, som Nogle meente, fordi hendes Nærværelse var nodvendig i Provindserne, eller ford hun under de nærværende Omstændigheder ikke turde blive længere i Hovedstaden. - Hvad Jnsurgenterne i Norden angaaer, da seer man af en Bulletin fra Generalcapitainen i Arragonien, hvilken Journal des Debats meddeler, at Don Manuel Lorenzo, som tog Santos Ladron tilfange, har, efter andre Smaa affairer, havt en alvorlig Fægtning ved Logrono med et Jnsurgentcorps paa henimod 1000 Mk., som anførtes af Pedro Miranda og Bacile Garcia. Paa Oprørernes Side faldt over 100 Rd.; 80 bleve fangne og benaadede, da de anraabte Dronningens Naade; hele Corpset blev adsplittet til alle Sider. Derimod har El Pastor lidt et Nederlag ved Aspeylia; han og General Castannon have derpaa seet sig nødte til at kaste sig ind i St. Sebastian; Jnsurgenterne besatte den 7de Novbr. Tolosa, og hele Guiposcon, med Undtagelse af Hovedstaden, befandt sig i deres Magt. J og omkring Bilbao stode næsten 16000 bevæbnede Jnsurgenter under Anførsel af en Oberst Cabala; ogsaa fra Navarra haves kun ugunstige Efterretninger, saa at Dronningens Sag synes i disse Egne at staae paa yderst svage Fødder. Om Sarssield veed man Jntet med Vished. Det bemærkes, som noget Paafaldende, at de ministerielle Pariserblade stedse forbigaae ham og hans Tropper med Tanshed, medens de til Kjedsommelighed gientage intetsigende Efterretninger fra Provindser, hvorom Jntet er at fortælle. Man sluttet deraf, at Regieringen heller ikke maa have gunstige Efterretninger fra denne Kant, og desto lettere finde allehaande foruroligende Rygter Tiltro. Snart hedder det, at Sarsfield er slagen af Merino; snart, at Begivenhederne i Madrid have kaldt ham didhen; snart, at han har erklæret sig for D. Carlos; snart endelig, at hans Tropper have forladt ham, og at en farlig Opstand har organiseret sig i Castilien, Asturien og Leon. Horlidet nu end de omløbende Rygter ere overeensstemmende med hinanden, saa ere de dog alle enige i at sætte Dronningens Stilling i et ufordeelagtigt Lys. Hvad endelig D. Carlos og Bourmont angaaer, da læses nu atter fra Førstnævnte en Proclamation, som er udbredt i Biscaia, og hvori han forsvarer sig imod de Bagvaskelser, som Jldesindede udsprede om ham. Han forsikkrer, at han er ingen Fanatiker, men en religiøs Mand; at han ærer Geistligheden, men aldrig vil tillade, at den blander sig i Statens Anliggender; at han stedse har raadet sin afdøde Broder til Maadehold og Mildhed; at dennes onde Ministre maae bære Skylden for, at hans Raad ikke bleve fulgte; at han vil samle alle Spaniere om sin Trone og Jngen undtage; at han vil belønne Fortjenester, tilgive Forseelser, sammenkalde Cortes, hvis Fædrenelandets Vel udkræver det, og overhovedet ene have det for Øie, at fremme sit Lands Velfærd og Lykke. Om D. Carlos selv haves endnu kun usikkre Rygter. - Nogle sige, at han var endnu i Protugal og vovede sig ikke over Grændsen, fordi man allevegne lurede paa ham; at han havde haabet, at General Morillo skulde fra Gallicien gjøre en Diversion til hans Fordeel; men at denne ganske havde skuffet hans Forventning og derimod ladet ham vide, at han, hvis han fik ham fat, vilde lade ham skyde. Efter andre Rygter befandt han sig i Spanien og havde betydeligt Tilløb, atter andre lade ham endog være landet i Biscaia og der modtagen med Jubel. Det gaaer ligesaa med Bourmont. Snart er han fænge slet i Badajos, snart er han indskibet i Cadix, snart staaer han i Spidsen for D. Carlos's Hær og har holdt et Slag, hvori tre Generaler ere faldne. Hidtil har det bestandigt hedt, at der var fuldkommen Rolighed i det østlige og sydlige Spanien, men nu hører man af og til betænkelige Rygter ogsaa fra disse Egne. Værst lyde de sidste Efterretninger fra Paris, som ere fra den 10de Novbr. Ifølge disse vare til den franske Regjering Depescher indløbne, der skildrede Dronningens Stilling som næsten fortvivlet, saaat intet andet Redningsmiddel fandtes for hende, end eet af disse Alternativer, enten at kaste sig i de Constitutionelles Arme, eller at anraabe Frankerig om Hjælp. Portugal. Herfra haves over London Efterretninger indtil 3die November; men de indeholde intet Nyt af Betydenhed. Saldanha omringede Santarem med omtrent 14000 Mk.; men denne, paa et eenligt Bjerg midt i en vidtudstrakt Slette beliggende, Stader saa stærkt befæstet og saa godt forsynet med alle Fornødenheder, at det vil blive meget vanskeligt at fortrænge D. Miguel derfra. Denne traf ogsaa alle Foranstaltninger til et haardnakket Forsvar. D. Pedros Tropper befandt sig formedelst det slette Veir og de idelige Regnskyl i en ubehagelig Stilling. J de sidste Dage lede de tillige stor Mangel paa Levnetsmidler; men da Beboerne i Omegnen mærkede, at Alt blev godt betalt, forsynede de Tropperne tigelig. Man vidste endnu ikke, om O. Pedro vil tage Staden med Storm, hvorved hans Hær rimeligviis vil lide betydelige Tab, eller om han, hvad der synes nemmere at ville føre til Maalet, vil efterhaanden tvinge den ved Indslutning. D. 25de forlod han Lissabon og aflagte et Besøg hos Hæren; men vendte efter nogle Dages Forløb igjen tilbage. Sine Planer havde han alene meddeelt Saldanha, for alle Andre vare de en Hemmelighed. Et andet pedroitisk Corps, 6000 Md. stærkt, under General Nepomuteno de Macedo, stod ved Golegam. To Batailloner Frivillige vare fra Lissabon, indskibede til Aldegalega, og alle endnu disponible Tropper havde faaet Ordre at holde sig færdige til en Expedition til dette Sted. De miguelistiske Guerilla bander i Syden havde den 17de lidt et Nederlag ved Cassem og mistet henimod 300 Md. General Stub havde gjort et Streifetog, forat opsøge og angribe Miguelisterne; men var vendt tilbage til Oporto, igjen, uden at have fundet nogen. Denne Stad var ganske rolig og havde Levnetsmidler i Overflødighed; Handelen begyndte at opblomstre paa ny. J Lissabon, var der vel ogsaa Rolighed; men der yttrede sig dog nogen Misfornøielse med nogle af Regjeringens Foranstaltninger, især med dens altfor strænge og egenmægtige Fremfærd imod Besidderne af Tobaksmonopolet, i hvilken Anledning Grev Talpa havde skrevet et meget alvorligt Brev til O. Pedro, hvori han advarede ham om at vogte sig for, at det ikke skulde hedde, at hans Regjering kun var lidet forskjellig fra hans Broders.