Berlingske Tidende, 1836-04-08
Spanien. Cortes-Moderne bleve den 22de Marts aabnede af Dronning Regentinden med følgende Tale: Høje Proceres og Herrer Procuradores af Kongeriget. Med samme Glæde seer jeg Dem ogsaa denne Gang atter samlede om min ophøiede Datters Trone, og venter af Dem, at De, overeenstemmende med Hovedøjemedet for Deres Jndkaldelse, nu ville fremlægge mig Nationens Ønsker over et af vor constitutionelle Statsrets væsentligste Grundlag, over Valgloven. Min Regjering skal uopholdelig forelægge Dem Valglov=Udkastet. Jeg haaber, at De ville prøve det med det modne Overlæg og med den Hurtighed, der, hiin formedelst Gjenstandens Vigtighed og denne formedelst den trængende Nødvendighed, paabydes. Dette er den lovmæssige Vej, ad hvilken vi maae stræbe til en Revision af vore Jnstitutioner, og sikkre den høihjertede spanske Nation alle de Fordele, til hvilke den hver Dag gjør sig meere værdig ved sin Loyalitet, ved sine frem baarne Offere og ved sin Udholdenhed. Skjøndt nu hiin Lov vil være Hovedgjenstanden for Deres Arbeider, saa ville dog ogsaa andre, ligeledes saare vigtige Materier blive underkastede Deres Prøvelse. Jsær skulle de Underhandlinger, der ere indledte med de spansk americanske Stater, blive anbefalede Deres Opmærksomhed. Det er paa Tiden, at tvende Folkeslag, hvem Naturen har budt at være Brødre, for stedse indgaae Venskab med hinanden, og at Eendrægtighedens og Lighedens mildere og varigere Baand, knyttet af fælleds Fordeel, træder istedetfor det opløste Lydighedens og Afhængighedens. – Deres Tilfredshed, vil ligne min, naar jeg siger Dem, at de ophøiede Monarker, der ved Quadrupel-Alliants-Tractaten have gjort Dronning Jsabellas Jnteresse til deres, daglig give os nye Beviser paa deres trofaste Venskab og paa deres Ønske, at see vor legitime Sags Triumph fuldendt og Halvøens Rolighed gjenoprettet. Frankerig og England yde os al den Bistand, vi forlange af dem, og treffe bestandig de virksomste Forholdsregler, til at forekomme enhver Bistand, der kan tilflyde vore Fjender til Lands eller til Søes. Endelig forener sig da ogsaa det portugisiske Hjelpe corps, der, i Overeensstemmelse med Fordraget af afvigte September, er rykket ind i Castilien, med vore Tropper, for med dem at bekæmpe den fælleds Fjende. – Forholdene, hvori min ophøiede Datters Krone staaer til de øvrige europæiske Regjeringer, til Keiseren af Brasilien og til Nordamericas forenede Stater, have ikke lidt nogen væsentlig Forandring, Disse Forhold ere forblevne paa samme Fod af gjensidigt Venskab og velmeent Velvillie mod min Regjering. Jngen Roes, hvor omfattende den end maatte være, vilde formaae værdigt at prise vore Land- og Sø Troppers Fortjeneste. Ogsaa de engelske, franske og portugisiske Hjelpe-Legioner ere vi Tak og Roes skyldige, at de have forenet deres Anstrengelser med vore, at de med os udgyde deres Blod og, idet de dele vore Møysommeligheder og vor Hæder, bevise, at alle Kræfter maae virke harmonisk og fælleds Offere bringes, naar et fælleds Maal skal opnaaes. Vintren, skjøndt den er overordentlig streng og lang, varig, har ikke formaaet at standse deres Daad. Deres Troskab, deres Udholdenhed og deres Virksomhed stege ved den Modstand og de Vanskeligheder, som Aarstidens Strenghed medførte. Uophørlige, anstrengende Marscher gjorde dem det muligt, at være overalt, hvor Faren var, og hvorhen end Fjenden vendte sig, bestandig fandt han dem foran sig, bestandig fandt han dem rede til at kæmpe med sig Deres heeltemodige Exempel har i Navarras Dale, opflammet Lysten til at kappes med dem i Pligtfolelse og Trang til Daad. Hine Dale have plantet min Datters Banner, og de 70,000 Mand, der, fuldkommen udrustede og exercerede, fra den sidste store Udskrivning, ere stødte til Armeen, ville kappes med denne i Troskab og Hengivenhed. Det staaer til at haabe, at slige Anstrengelser ville gjøre en Ende paa Borgerkrigen. Med mig vil Nationen yde de Laurbær, som de skulle bryde, deres AnerkjendelsesTribut, skjøndt den, ligesom jeg, med mere Glæde vilde anerkjende vore Krigeres Roes, hvis den ikke maatte høstes paa en Jordbund, der er gjødet med Blod af Spaniere, der, skjøndt udartede og oprørske, dog altid ere Spaniens Børn. (Slutningen følger.)