Aalborg Stiftstidende, 1835-01-03
J Tysklands Forbundstater har Rolig, heden, om man vil kalde denne Tilstand saaledes, været uforstyrret, og medens man paa mange Steder mere og mere i Stilhed og efterhaanden endog med en vis Hemmelighedsfuldhed er beskjeftiget med retlige Undersøgelser mod Demagoger og andre politiske Forbrydere, har Opmærksomheden været spændt paa den i Aarets Begyndelse i Wien sammentraadte Minister=Congres. Resultaterne af disse Statsmænds Berraadslagninger ligge nu aabne for hele Europa, og maa naturligviis, som alle menneskelige Foretagender, være det forskjelligste Commentarer underkastede, og herpaa ville uden Tvivl de tyske Staters Stænderforsamlinger, efter tysk Viis, anvende en ikke ringe Deel af deres Tid og parlamentariske Evner. Mod forrige Aars Slutning havde en bekjendt Statsmand søgt at godtgjøre, hvor priseligt og ædelt dette vilde være at grunde Politiken paa den høiere Moral og Phillantropi, og især at tage Hensyn paa Humanitetens almindelige Interesser og Fordringer, og hvor herlig en Rolle den Regjering vilde spille, som aabnede en ganske ny Bane, paa hvilken alle Cabinetter kunde vandre Haand i Haandsk uden andet Formaal end Menneskeslægtens almene Vel." Vel ere de fromme Ønsker, som disse skjønne Ord indeholde, ikke nye. For længe siden opstode de i de Bedres Hjerter og fandt Forfægtere i Frankrig, Tyskland og overalt, skjøndt slige Anskuelser bleve udskregne som Drømmebilleder, der kun udklækkes i Ungdommens Hjerne, skjøndt sliges Meninger udlees som Udbrud af sværmerske Hoveders uoverlagte Combinationer, ja stundom revses som Udbrud af ondiVillie og mistænkelige Hensigter. Jmidlertid har det dog noget Opløftende at høre slige Yttringer af en Mand i modnere Aar, af en Diplomat, som i et langt Tidsrum, af Virksomhed i betydelige Stillinger dog maa have havt Tid og Leilighed til at rense sine Jdeer og skille dem ved dette Taabelige i Jver for Menneskevel og Borgerheld, som maaskee kan caracterisere slige Drømmebilleder hos den uerfarne Ungdom, hvis Hjerte og Gemyt endnu ikke ere afkjolede i Menneskelivets Erfaringsskole. Hvor fjern imidlertid Opfyldelsen af det glade Haab, at en vis Enigheds-Aand mellem Herskerne indbyrdes og de enkelte Staters lovgivende og udøvende Magter omsider vil føre til hiint phillantropiske Maal, ligger hen i Fremtiden, derom vidne desværre altformange Kjendsgierninger. Blandt de mærkeligste af disse maa man vel regne Opløsningen af den darmstadtske Stænderforsamling og de deraf følgende Foranstaltninger fra Regjeringens Side, for at lede de nye Valg. Forbundets 2 mægtigste Stater, Østerrig og Preussen, kunne vel, i Forening med Rusland, ansees for at danne en Tripel=Alliance, hvis Hoved-Formaal tydeligt viser sig at være Opretholdelsen af det conservative System, som altsaa i det Mindste har den materielle Overvægt paa sin Side, og ikke har vundet en liden Vægt i sin Vægtskaal, ved den Vending, det mod Aarets Slutning har taget med Regjerings=Systemerne i det vestlige Europa. Østerrig har i Ungarn havt adskillige Meninger at bestride, hvis lydelige Yttring den polske Revolution havde fremkaldt, og i Jtalien vedligeholder en betydelig Hær dets Suprematie over næsten samtlige italienske Stater, om hvilke det derfor ikke lønner Umagen at sige Mere. Preussen slutter sig nærmere og nærmere til Ruslands absolute Selvhersker. J Sommeren førte Kronprindsen en Troppe-Afdeling til Petersborg, hvori den, som Repræsentanter for Preussens Hær, fraterniserede med 100000 russiske Krigere ved Afsløringen af Alexander stotten, og i November besøgte Keiseren med Gemalinde og Tronfølger Berlin, et uden Tvivl endnu vigtigere Sympaltom paa den nøieste Forening mellem disse 2 Stater. Schweitz udgjør saa at sige et System for sig selv, i det denne Republik endnu bestaaer af saa blandede Elementer. Den drog i Aarets Løb Opmærksomheden til sig ved en tilsyneladende Begunstigelse af revolutionaire Flygtninges Foreninger, hvis Tendents tilligemed den Uroligheds=Aand, som yttrede sig hos de i Schweitz reisende Haandværksvende, foranledigede en Note=Krig, som imidlertid ikke gik videre, da Schweiz omsider gav efter.