Jyske Efterretninger, 1775-07-14
Aalborg den 13. Jul. Fortsættelsen af Forordningen angaaende Skole=Væsenets Forbedring ved de publiqve Latinske Skoler, m.v. 31. Hvad disse Videnskabers Læsning videre angaaer, saa, naar Ungdommen har hørt dem forklare, og har fatted deraf den sande Forstand, bør den i Theologien holdes til færdigen at lære uden af Ord for Ord alle Definitioner og Beviser; Men i de andre Videnskaber behover den ikke at binde sig til Ordene, da det er nok, at den med egne Ord nøye følger de Begreber og den Orden, som findes i Lære=Bøgerne; Jngen Skiødesløshed eller Forvirrelse maa taales, Ungdommens svage Jndsigter kan i Theologien ikke forsyne dem med rigtige Udtryk, og i de andre Videnskaber ey heller med anden eller bedre Orden, end den, Bogen viser; Den af gode Compendier endog for Fremtiden forventede vigtige Nytte beroer allene derpaa, at Ungdommen har dem i en fuld og levende Erindring. 32. De ogsaa til Skolernes Brug bestemte Prænotiones philosophicæ maa 2 Timer hver Uge af Lærerne i de 2de sidste Aar forklares, og prøves, om Ungdommen har fattet alt, hvilket i de offentlige Examina i Skoelen altid, maa nøye agtes paa, om det er skeet, men de skal ikke læres uden ad, ei heller ved den Academiske Examen fordres. 33. J Henseende til de 3 lærde Sprog, da bør Disciplene lære alle vigtige Grammaticalske og syntactiske Regler med Paradigmata uden ad, ofte igientage og nøye applicere dem, da det altid staaer fast, at uden dette blive de ikke faste, og hindres siden i deres Løb. 34. Hvad det Latinske Sprog angaaer, da maa følgende agtes: a) Paa de syntastiske Regler maa Børnene ikke uden ad lære uden et Exempel paa hver. b) Af Gloser maa de ikke bebyrdes med fleere, end dem, som findes i Vocabulario ved deres Grammatica. c) De smaa Exempler og Stille, som de i de første 4re Aar giøre, bør holdes saa nær til det Latinske Sprog, som det Danske kan taale, og det kan taale meget. Siden efter Haanden lader man Vort Sprog tale meere frit, eller følge sine egne Vendinger: Men ellers venner man Ungdommen fra først af til den Latinske Constructionem verborum & propositionum i sine Stille. d) Hvad Tydningen angaaer saa maa Ungdommen, selv under Lærernes gode Anviisning i de 2 første Aar altid tage demsaa kaldte Construction; Lærerne, maa sige dem venligen og strax alle de Gloser, som de ikke vide, lette dem Oversettelsen, men lade dem, dog selv giøre den, fordre efter Grammatica og Syntaris en nøye Reede for alt, og naar enhver af Bornene saaledes har forklaret sin Periode, da lade een af dem skifteviis i Sammenhæng give Oversettelsen, af det heele den Dag igiennemgaaede Stykke, hvorpaa Læreren forklarer dem af Antiqviteterne, eller af andre Kilder, hvilke Ting Børnene ikke kan vilde eller forstaae. Oversettelsen, som Læreren giver, maa være saa nær det Latinske, som Vores Sprog, det tillader. c) Siden i de følgende Aar, naar Ungdommen er fasti Grammatica og Syntaris og fast Constructionens Tagelse, spørges ikke om det, den veed. Den efterseer hiemme, hvad i Skolen skal tydes, og prøver sine egne Kræfter, men Lærerne maa med Godhed, lette Arbeyder, og vogte sig for at giøre det piinefuldt og kiedsommeligt; Oversættelsen bliver nu efter haanden meere frie, men aldrig maa skamferes af nedrige og gemeene Udtryk. Tingene oplyses kort og tydeligen, og en af Disciplerne giver i Sammenhæng, hver Dag det oversatte Stykke. f) Ungdommen bør bestandig, efterat have tydet i deres Autor, giøre Reede for alle deri den Dag forekommende Ord og Talemaader, øves ex tempore med andre af lige Art, og saaledes faae det fornødne Forraad af Ord, ja og Vendinger. 8) Ved de historiske Autores maa Kartene være ved Haanden, og Ungdommen vise eller vises alt, ligeledes de historiske Tabeller, at den nøye kan vilde, til hvad Periode og Synchronismum enhver Sag henhører. b) Hver Dag naar, et Capitel eller Stykke er igiennemgaaet bør Læreren vise de Unge den Orden, den Nethed, den Fyndighed, det stærke, det smukke, som deri findes, og see at give dem en levende Fornemmelse deraf. i) Naar den Ugentlige Repetition er, bør de Unge anføres til at fortælle kort, men sammenhængende, hvad de Skribentere indeholde, som de i Ugen have læst- og saaviit de historiske Autores angaaer, legge Merke til, hvad deri findes af vigtige Ting meer eller andet, end der i deres Almindelige Historie forekommer. k) Saavel Stiil som Oversettelser bor Disciplerne giøre hiemme, men Lærerne skal rette dem offentlig i alle Disciplernes Overværelse; Stiile-Bøgerne for enhver indsendes hvert Aar til Biskoppen, net skrevne, dog saaledes som de i samme Bog ere rettede af Lærerne, paa det Biskoppen deraf kan erfare saavel Lærernes Fliid, som Disciplernes Fremgang, hvori ter de paategnede af Biskoppen sendes tilbage. Ligeledes forholdes med Oversettelser, som udi samme Bog indføres. 1) Derforuden skal ved hver Skole for hver Distipevære en Prøve=Stiile-Bog, numerered, giennem trukken og forseiglet af Biskoppen, hvorudi skal indføres saavel alle de Stille, som af Biskoppen ved sin Visitatz, hvor og naar det kan skee, eller af Rector ved den aarlige offentlige Examen i Skoelen, maatte gives Disciplerne, hvilke ikke af Lærerne maa rette men skal, saaledes som de af enhver Discipel ere gjordte, blive staaende, saa og alle de Stille, som de giøre i Skolen i det heele sidste Skole=Aar, hvil dog i samme Bog maa rettes af Lærerne, samt endeel lig alle de herefter udi den 38. Art. befalede Oversættelser og Øvelser, der heller ikke maa rettes, maalt med Datum ved hver, hvilken Bog saaledes skal for ge med enhver Discipel, naar han kommer til Unversitetet og af Professoribus æskes foreviist, samt Censuren agtes paa. n) Endelig bør og Lærerne vænne de Unge til at tale: Latin, hvilket de i Skoelen igiennem bør vedholde og forbedre. 35. Hvad det Grædske Sprog angaaer, da maa følgende agtes: a) Siden alt her kommer an paa Tydning, saa skal Lærerne, uden at opholde sig meget med Accenterne, iagttage den samme nøye Application af Grammatica og Syntaris, som ved det Latinske er foreskrevet, indtil Ungdommen er færdig deri, og har den fornødne Vished: De Græske Partieler maae Lærerne sætte sig i Stand til at kunde vel forklare; Af Græsk oversættes paa Latin, Dialecterne oplyses ved Leylighed. b) J det øvrige iagttages hvad her udi næstforegaaende 34. Articul om det Latinske Sprog under Litie, fig hi, er foreskrevet. 36. Angaaende det Ebraiske Sprog, da bliver det Hoved=Sagen, at gjøre de Unge faste i Analyst, og vel at anvende dette Sprogs Grammatica og Syntaris. 37. J Henseende til Øvelserne i Vort eget Sprog maae noye agtes, hvad derom under den 21. Articul her foran er anordnet.