Norske Intelligenssedler, 1808-05-03
J Anledning de fremsatte Spørgsmaal til mig, ihenseende det af mig udgivne: "Til en elsket Menighed. Uagtet Kampen vel ikke kan ansees lige, da Spørgeren, uden at nævne sig, ligger i Baghold og dette saa ofte skeer i en ikke god Hensigt og uagtet han giver sig Mine af, at vide det bedre, saa vil jeg dog ikke tilbageholde Beviserne for, at der aldeles ikke er ringeste Urigtighed i noget af det jeg har anført, men at derimod han, som synes at ville være ret klog, stikker dybt i Vildfarelsen, ikke at tale om, at naar de Oplysninger, han attraaer, havde været det sande Øiemed for hans Spørgen, kunde disse langt simplere været erholdte. 1) Det giør mig ondt for den anonyme Spørger, at, han, da han endog nævner Landet, dog ikke er istand at komme ud af, at Helvetien eller Schweiz er 9 Gange mindre end vort Land i Udstrækning og at det forsvarede sig i 205 Aar. Naar vort Riges Stater (de indiske uberegnede) ansættes efter Fabris og Gasparis nyeste Jordbeskrivelser til 8070 Mile og Helvetien efter samme til 856 Mile, saa er Areal-Forholdet udenfor al Tvivl og netop hvad jeg har anført, som 9 til 1. Da Helvetiens Krige begyndte 1308, efter at Wilhelm Tell havde slaget den keiserlige Lan foged ihiel og Urolighederne vedvarede til 1513, da Forliget stadfæstedes til Costnitz, saa er det afgjort, at og Krigen varede 205 Aar og jeg beklager Spørgeren, at han veed ikke, at gjøre Forskiel paa, at Krigen endtes og dens Trængsler ophørte 1513, men at Staten derimod fik end yderligere Stadfæstelser for sine Rettigheder til Worm 1521 og at Schweitzerne endeligen bleve erklærede for et aldeles frit Folk ved den Westphalske Fred 1648. Lad os tage et Exempel, Sæt, at Krigen endes for os i denne Sommer og vor hele Virksomhed begynder med alle Fredens Fordele, men Deliberationerne om visse nærmere Bestemmelser vedvare derefter i 3 Aar, inden alt er afgjort kan da nogen Fornuftig paastaae, at Krigen har vedvaret ogsaa disse 3 Aar; Spørgerens Yttring, ihenseende til det dobbelte Folkeantal i Helvetien imod det i vore Lander ogsaa aldeles falsk, thi i Helvetien er 1 Million 800000 Jndbyggere og i vore Lande (de indiske Besiddelser uberegnede) er derimod 2 siger To Millioner og 198000 Jndbyggere og hvad Værd kan man da tillægge saadanne grundfalske Jndsigelser, at Helvettens Folketal skulde være dobbelt saa stort som vort, hvortil endnu kommer, at naar man vilde gjøre saadan Sammenligning, vilde ingen Fornuftig tage Hevettens Folketal saadant som det nu er, efter at de i 160 Aar have benyttet alle Fredens Fordele, men derimod saadant som det var hos dem, da de begyndte Krigen og som det nu er hos os, da vi begyndte den. Det er altsaa vel afgjort, at, uagtet den anonyme Spør gers urettelige og smukke Yttring, vil ingen fra denne Synspunct have Aarsag at tabe sin Frimodighed og sit herlige Haab. 2) Den persiske Flaade havde forud lidt et stort Tab ved Storm og leed følgeligen ikke blot i Slaget ved Salammis og da Berres tillige selv opholdt sig ved Armeen, saa forekommer det mig (sandelig en ligegyldig Sag) at Tabet ved Armeen egentligen var, hvad der mest maatte virke paa hans Tilbagetog og af hvad Vigtighed Berres selv anseer Leonidas og hans Modstand ved Termopylæ med 6000 Mand, hvoraf de 3 a 400 udvalgte opoffredes, synes fuldeligen at stadfæstes derved, at Berres endog lod tilbyde den samme Leonidas, som stred ved Armeen, ikke Theemistoles som fægtede ved Flaaden: "at naar han vilde indgaae Fred, vilde han give ham Herredømmet over Grækenland, hvortil Leonidas lod svare: "at han heller vilde døe for sit Fædreneland, end uretmæssigen hærske derover. - Overalt vil enhver vist tilstaae, at Bedriften af Leonidas afgiver det herligste af alle Beviser, paa hvad der i trange Passer kan udrettes til et Lands Frelse ved Mod og Standhaftighed og vel for os, vort Land og alle vore, at imedens den anonyme Spørger, (han maae selv vide i hvad ædel eller gavnlig Hensigt) har opvakt en intetsigende ussel Strid om Muslingeskaller, imedens vi alle burde befiæles af langt ædlere Følelser, langt høiere Bestræbelser til muligste Held i hver optænkelig Deel for det Land, der hidtil gav os lykkelige Dage vel og, siger jeg, at vore Helte som vore Velgiørere allerede have stadfæstet vore herlige Forventelser. 3) Angaaende Normandiets Oprettelse af de Norske, da henviser jeg Spørgeren netop til den samme Forfatter han selv nævner og beder ham at læse om igien i Suhms Udtog af den Danske, Norske og Holstenske Historie og den vil p. 36 lære ham, at vore Fædre droge ud og naar dermed jevnføres, hvad der siges i Algemeines historisches Lexicon, hvor det heder: "Normannerne fra de nordiske Kongeriger og i Besynderlighed fra Norge og videre: "Norges Jndvaanere vare en Skræk for deres Naboer, huserede slemt i Frankrig, hvor endog en De af Provintsen Nevstria lige til denne Dag efter dem kaldes Normandie saa er det vel noksom afgjort, hvad Dom saadanne sammerlige og saa historisk urigtige Ophævelser og om jeg maatte nævne det rettelig, saadant Smørrerie fortjener og som dertil er fremsat af en Mand, som tillige undseer sig ved, at være bekjendt Mon da aldrig Spørgeren skulde have hørt, at der stod saadan Skræk af vore Fædre, at man trindt omkring, hvor man var udsat for, at de skulde nærme sig, havde indført i deres Litanier: "a furore normannorum libera nos domine!" det er: "fra Normannernes Hafrios kjere Herre Gud, 4) Spørgeren vilde behage, atter hos Suhm at hente Stadfæstelse for, at de 31 Konger vare alle Norges Konger og alle forenedes de under en norsk Seierherre, vor Harald, men aldrig overvandtes de af nogen Fremmed - og Slutningen er let: aldrig skal nogen Fremmed overvinde os. - NB., naar vi, isteden for at kives om Uselheder, gjøre alt hvad der er muligt, enhver efter sin Evne, til Landets Tarv. Vort Lands Historie indeholder de skjønneste Mønstre, men naar det gielder, at en ringe Stat kan forsvare sig ved Enighed, saa gives der vel intet bedre Exempel end det fra Helverien: naar det gielder, hvad der ved Tapperhed kan udrettes i trange Passer, saa kjender jeg intet større Mønster end Leonidas; - naar det gielder Norges Udvervindelighed af Fremmede, saa finder jeg det saa adægvat, at Harald undertvang alle 31 norske Konger og at ingen udenfra var istand, at overvinde nogen af dem; - naar det gielder hvad vore Fædre have gjort og hvad vi kan haabe, at deres modige Afkom kan og vil gjøre for os, da veed jeg intet mere talende Beviis, end deres mandige Bedrifter i de fleste Lande over vor hele Verdens Deel. At en og anden ikke god Mand, isteden for at arbeide noget godt og anvende sin Evne til Landets Vel, finder mere Mættelse for sit Sindelav, ved, om muligt, at volde andre Fortræd at saadanne heller fremskyde end bortrydde Anstødstene; at de heller standse end fremme enhver god Sag; derved realiseres kun den sørgelige Sandhed, at mange lade sig behærske af deres Lidenskab, om den er nok saa ond, - men naar vi kun arbeide for en almeengavnlig Sag og ikke nedlade os til, at bruge uværdige Midler, saa maae ikke saadant paa nogen Maade forrykke vor frimodige Gang, da det bør os, at tage Verden som den er og ikke tabe eet Gran af vor Tilfredshed, fordi vi ikke altid finde den saadan, som mangen en gjerne ønskede at den maatte være. Fordi jeg her og der i Menigheden hørte de svage at ægge til Frygt, fordi jeg nu og da hørte det saa løseligen sat paa Qvæstion at pakke ind; fordi jeg efter min Embeds Stilling og forenede Omstændigheder fandt det Pligt og passende, at fornye i manges Erindring, hvor megen Grund vi have til at haabe et godt Udfald, og hvor hellig den Pligt er, at holde ud med Troskab for elsket Konge og kjert Fædreneland og, ihvad der end maatte skee, at være frimodige ved at dø med hinanden paa Pligtens Vei - derfor skrev jeg og jeg er glad ved, at have erfaret af saa mange, hvis Dom jeg skatter høit, at det har været vel optaget; at det har bestyrket Frimodighødsfølelser; at det har stadfæstet værdige Forsætter og aldrig kan jeg forestille mig, at det skulde været Jndsenderens Ønske og Agt, at omstemme disse Følelser, thi han er da sandeligen selv mest at beklage. Saa meget er vist, at Ondskab, skal ikke være mit Formaal og Anonymiteten ikke mit Pantser,