JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1806-01-01
Forslag til Forskønnelse af Kronprindsessegaden. 1) Man ønsker, at Husnummereringen i denne Gade maatte bringes til en rigtig og rimelig Orden. Saaledes som den nu er og seer ud til at blive, er den i en ren Forplumring, da højere og lavere Tal ere kast de mellem hinanden, nogle Huse have to Nummere, og andre Bogstaver tilligemed Nummerne. Denne Ting er, endnu da den er ny, let at bringe i Ristighed. Man kan ikke fork are sig dette Vilderede anderledes, end at Tomterne have faaet Nummer efterhaanden som de afsattes til Kobre af Kommi sto n. Havde man strax taget Hensyn til Gadernes ordentlige Nummerering, vilde Uordenen været forebygget, uden mindste Ulempe. Det er ikke allene en Pryd for en Gade og en billig Godorden, at Nummerne følge hinanden rigtig, men ogsaa særdeles bekvemt for den, der skal finde et vist Nummer. Ved allerførste Jndtrædelse i Gaden, ser man da hvorledes Nummerne løbe, og kan strax skjønn, hvor det Søgte omtrent vil være, og behøver da ikke ængstelig at eftersee ethvert Hus baade hist og her, for at vare sig for at løbe Maalet forbi; en Forsigtighed, som desværre i de fleste af vore Gader behøves, hvor man kan finde ganske smaae Nummere ved Siden af Tre undreder, og som er højst besværlig, da man snart finder Husnummeret lavt nede snart bøjt oppe, e ofte med bitte smaae Tal. 2) Da Fortoget endnu ikke er lagt i denne Gade, tør man yttre den Anodning til Vedkommende, at man dog her vilde brolægge det med Mursten endesatte. At saadant et Fortog er langt b kvemmeligere og langt skjønnere, er unægteligt. Og om det endog kost de noget mere, vilde ingen finde urigtigt, at Brolægningsvæsenet, det er at sige Staden, opofrede noget for at pryde en Gade, paa hvis Forskjønnelse Kongen har anvendt saameget. Ogsaa kunde denne Bekostning ansees som et lille Bevis paa Stadens Kjærlighed til den bøje Person, Gaden er opnævnt efter.
Politivennen, 1806-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det urigtigen paamalede Gadenavn paa Hjørnet af Kronprindsessegaden og Dronningens Tvergade, ud til den førstnævnte Gade, er nu rettet. Derimod staaer endnu. Dronninggens Tver Gade paa den anden Side. Hvad enten den beanmældte Forbedring er foranstalt t af Husejeren eller af Maleren, maatte man ønsket at den ene Fejl ligesaavel var bleven rettet som den anden, da den ikke er mindre urimelig. 2) Badehusene, hvorom var anket i dette Blad, ere nu udlagte.
Politivennen, 1806-01-01
Uorden. 1) Hjørnegaarden til Skindergade og Klosterstræde mangler med al sin Anseelse den væsentlige Egenskab. Tagrender og nedgaaende Piber. Man haaber, at Ejeren af en saa betydelig Bygning vil, ved disses Anskaffelse, paa engang bedre sin Ejendom og vise sig opmærksom mod sine Medborgere. 2) En Afviser, uden for Hr. Urtekræmmer Møller i lille Kongensgade, hvorpaa mange i de mørke Aftener, da den staaer undet Blendingen af den der staaende Gadelygte, finde farligt Anstød, ønskes borttaget. 3) Paa selvsamme Bygning er 2 slemme Tagspøjter, som ønskes borttagne. 4) Hos Hr. Brbr. Honum, i Laxegaden, mangler Ringetøj paa hans Gadedør. Ligeledes mangler det ene Huusnummer 298. 5) J Frederiksber gaden er, paa den ene Hjørnebygning til Mikk bryggersgade dette Navn ganske urigtig paamalet, nemlig paa den Ende af Skraaningen der er nærmest Frederiksberggaden. Gadenavnene bør slet ikke staae paa Skraaningen, men paa den Del af Fasaden, der er paralel med Gaden. 6) Naar man fra Ulfeldts Plads vil gaae ind i Tugthusporten, seer man paa det ene Hjerne malet. Tugthusporten, paa det andet. Helliggejststræde. Et af Delene maae være urigtigt, og bør altsaa rettes. 7) Paa Hjørnehusene af Vestervold og Løngangsstræde, seer man Gadenavnene til den første Gade urigtigen malede. Paa Vartovs Hjørne staaer nemlig. Vester Vold, og da Tiden har afvasket den Kalk, hvormed en ældre Malning var dækket, sees neden under. Vester Voldgade. Paa det andet Hjørne staaer simpelthen. V. V. Man maatte ønske dette forandret, og da disse fordømmelige dobbeltveer rent bonlyste. 8) Tæt op til No. 366 i Dronningens Tvergade, er en med Plankverk ud over hele Fortoget omlukket Bygning, der er ganske faldefærdig, og har nu staaet saaledes over et Aar; man ønskede, at dette Hus maatte nedrives, hvortil det trænger. Haardt er det for Naboer af dette Plankeverk, saaledes at betages al Udsigt til Rosenborg Have. Gaaer man ind i Naboens Gaard, saa seer man, at Gavlen, som er af Planker, er raadden og tildels nedfalden. Denne Rønne har og synket fra Naboens Bygning, hvorved er opstaaet en dyb Kløft, som modtager Regn og Snee til Skade for Naboen, og i Jldebrandstilfælde kan modtage Gleder og Brande. Man haaber, at denne Anke værdiges Vedkommendes Opmærksomhed.
Politivennen, 1806-01-01
Ribers Monument. Endogsaa denne værdige Mands Nonument have skadefroe Mennesker ikke ladet staae uskadt, i det at de har afrrevet de med Nagler paasatte Bogstaver, som indeholdt et Skilderi af denne u orglemm lige Mands Værd. - Dette er saa meget mere lastværdigt, da det er skeet ved Magt, og altsaa blot i den Hensigt at skade. - Hos Vandreren frembringes 2de Ønsker ved at betragte dette Monuments lidte Skade, 1) at Betjenterne ved Kirkegaarden, nøjere vilde paasee at slig Uorden for Eftertiden ikke fandt Sted. 2) At Ribers Venner, som have besørget Støtten sat over ham, vilde see Skaden afhjulpet, ved at lade den sætte i sin forrige Stand. R. L. E. Gunnerus.
Politivennen, 1806-01-01
Spørgsmaal. Det er enten efter Befaling eller i det mindste efter Skik og Brug, at Personalet af dem, som indkomme, udgaae, fødes og døe i Frederiks og Almindelig Hospital, i Fødselsstiftelsen og Rasp- Tugt- og Forbedringshuset, bliver offentlig bekjendtgjort hver 8de Dag i Kiøbenhavns Addresse Aviser. Til denne Ende ere 4 Rubrikker afsatte i Avisen, men det er meget paafaldende, at see Rubrikken for Rasp-Tugt- og Forbedringshuset for det meste blank. Aarsagen hertil kan neppe være fra Addresse Contoirets Side, da Stiftelsernes Navne og Colonner ere altid aftrykte. Man sperger derfor, hvis er Skylden, og hvorfor maae man ikke, nu ligesaa vel som før og for nogle Aar siden, see Antallet paa dem, som indkomme udgaae, fødes og dee i Rasp- Tugtog Forbedringshuset? Det er kun et Par Uger siden, at 3 Fangebørn paa een Søndag offentlig døbtes i Kirken ved Stiftelsen, og at adskillige ere indkomne, udgaaede og døde fra d. 10de til UltimoMaj, kan bevises; men hvorfor dette skal forties, herom ønskes man i dette Blad Vedkommendes sande Aarsag kundgjort.
Politivennen, 1806-01-01
Uorden. 1) Frue Klokke gaaer bestandig noget langsommere end de andre. Man ønskede denne Uorden hævet, som ikke er aldeles ubetydelig. 2) Den Fortogsflise udenfor No. 92 og 91 i Pilestrædet, hvorom saa tidt er paaanket i disse Blade, og som adskillige Gange er lagt til Rette, ligger nu saa skævt, at den trænger til hastig Hielp. 3) Uden for den ene Hjørnebygning af Pilestræde og Silkegade har man paa Fortoget i sidstnævnte Gade, jævnlig det ækkelste Syn i Gaardrenden, af Urenligheder og Uhumskheder, som derigjennem udkomme fra Bygningen, og ikke ere af det Slags, man har Lov til at lade løbe i Rendestenen.
Politivennen, 1806-01-01
Ønske i Anledning af den kgl. Fodpost. Gid det maatte blive det Postbud paalagt, som har Christianshavn og om ved Børsen, at han passerer de kgl. Bygninger samt ned til Sukkerrafinaderierne, da han aldrig lader sig høre længere end til det øverste Hjørne af Banken, uden ellers nogen kalder paa ham, og selv da maae den, der vil have fat paa ham gjerne selv gaae til ham med Brevet, da han ikke altid kan høre man kalder paa ham. Man troer det er hans Pligt at passere sin Tur saa langt den gaaer.
Politivennen, 1806-01-01
Ønske til Fordel for musikelskende Theaterbesøgere. (Efter Jndsendt). Det var meget at ønske, at naar Syngestykker opføres paa Theatret, det da var saa lyst i Logerne og Parterret, at man kunde læse det Sangerne synge. J det hidtil værende Mørke er det umuligt, og derved forspildes for sande Kjendere en usigelig stor Del af den Fornøielse de kunde nyde. Musiken i Skuespil og Kantater er meer end en blot Lyd for Ørene; den skal udtrykke Lidenskaber, Tanker, Sindsbevægelser; den skal ved at være bunden til Digterens Ord, skaffe en mental, en intellectuel, ikke blot en sandselig Fornøjelse; naar Terten ikke kan læses (høres kan den fjelden eller aldrig) saa tabes jo denne, saa er jo det meste af Komponistens Flid og Kunst spildt, saa glide de ypperligste Steder i hans Arbeide Øret ubemærkede forbi, og Tilhøre en bliver kold og ligegyldig ved dem. Jeg veed nok, at Sallonen holdes merk, paa det Theatrets Oplysning skal giøre desmere Virkning; men denne Fordel kan ikke opveje mod den, at kunne forstaae og fatte hvad der synges. Man vil maaske indvende, at den største Deel af Tilhørerne ikke har Bogen. Jeg tilstaaer det, men de, som have den, kan jo ikke nytte den, og uden for Theatret kan den ikke have nogen Jnteresse, desuden er den sædvanlig for dyr. Skulde Direxionen reflektere paa mit og manges Ønske, og næste Vinter, naar Syngestykker opføres, lade Sallonen faae det til Læsning i Loger og Parterre nødvendige Lys, saa vilde jeg foreslaae dem, der trykke og sælge Syngestykker, at udelade al Dialog, som man jo kan høre og ikke behøver at læse, og blot at trykke hvad der synges; det kunde sælges for en Bagatel af nogle Skillinger, og vilde vist ikke mangle Afsætning.
Politivennen, 1806-01-01
Et Par Ord om Madam Prices og Hr. Chiarinys Jndbydelser. Naar Madam Price bekjendtgjør, at til hendes Søndags Forestillinger aabnes Billetkontoret Kl. 3, saa spørges, om dette ikke burde forbydes, som et Udsalg, der nødvendig hindrer mange Personer fra at gaae i Aftensang. Chariny averterer vel blot, at hans Søndags Forestilling begynder Kl. 4, men deraf følger jo, at Folk maae søge did tidligere, og altsaa er dette ogsaa Aftensangen til Afbræk. Da begges Jdræt, om man ikke vil, at den er Prædikanternes modsat, dog vist ikke arbejder til disses Maal, synes man, at saavel Madam Price, som Hr. Chiariny, burde betale Tolerants med Tolerants, og, da det tillades dem at faae en Haandsbred af Søndagen, ikke ville tage altformeget for sig. Den Aftensang de give bør dog ikke fortrænge den ældre. Det er jo tids nok, endnu at aabne billetkontorerne tre Kvarter efter at Kirkerne ere tomme.
Politivennen, 1806-01-01
Spørgsmaal til Jurister. Naar en Mand har en Have, som støder ud til en anden Mands Agere, der ere besaaede med Byg og Havre, ikke vil hegne sin Have saaledes, at Agrene ere fredede, tvertimod lader Aabninger staae saa store, at Køer, Faar og Svin magelig kan passere ud og ind, og altsaa lettere hans Fjederkreatur - uagtet det er ham meldt, og Synsforretning taget over hans Havehegns elendige og brystfældige Tilstand, og han endda er uforskammet nok til at svare et Bud som atter sendes til ham, med Amodning at holde sine Høns inde, at naar det falder han ind skal han nok hegne, imidlertid kan joKlageren skyde hans Høns, (NB. hvert Skud, som skeer paa Kongens Vildbane, maa erlægges Mulkt for, dette veed Havens Ejer vel; men Klageren formoder, at Havens Ejer vilde søge, om muligt, at forlede Klageren til at foretage sig noget, der vilde koste ham mere, end alle de Høns Havens Ejer har; - saa spørges, paa hvad Maade kan man bringe en saadan Herre til at opfylde den Pligt, at være om over andres Ejendomme o: med andre Ord, at lade dem være ubekradsede, og at handle saaledes imod andre, som han vil andre skulle handle imod ham? Ulrich Bugge Bøcher.
Politivennen, 1806-01-01
Om det lille Vauxhal paa Vesterbro. Da Hr. Chiariny har villet skaffe Kbhvn et Vauxhal, troer man sig beføjet at sige ham, at hele Jndretningen er for ubetydelig, da Pladsen er for indskrænket, og Hovedgangen meget for smal, siden knap en Dame og en Kavaler kan gaae ved Siden, at hverandre, uden at støde Albuerne paa Glaslamperne, fyldte med ildelugtende Olie, maaske Tran, som desto mere inkomodere de Spadserende, da benævnte Glas ere plaserede for lavt; og saasom ingen høje Træer ere der paa Stedet, saa burde der have været oprejst Pillarer eller Søjler, i det mindste 8 Al. høje og omtrent 4 Al. fra hverandre, og derpaa anbragt hængende Lamper i Festons. Dog, omendskjønt sidstbenævnte Ting kunde forandres og hielpes, saa blev den dog ikke i mindste Maade at ligne imod Vauxhal i London, som jeg selv har seet, og som rigtig og nøjagtig beskrives af Archenbolt i hans Rejsebeskrivelse over England og Jtalien 1787, Tom. 111, 13 Afsnit, Pag. 202, hvor han akkurat beskriver ovennævnte prægtige og fortryllende engelske Konserthave, Springaarden; almindelig kaldet hauxhall, efter en Bondeby som ligger nær derved, ved Themsen. J Midten af benævnte Konserthave er bygt et stort Amsitbeater, i Form af et Tempel, og derpaa opføres de ypperligste Jnstrumental Musikker, med Sang af de berømteste Musisi og Sangerinder, med mere. Vel kan det ikke finde Sted hos os, at indrette et saa betydelig og kostbart Forlystelsessted, da vort Publikum ikke kan lignes imod Londons og Parises, men dog kunde der indrettes en Konserthave, som nogenledes kunde ligne den Engelske, om ikke fuld saa vidtløftig, dog meget større og bekvemmere, samt i bedre Smag, end den anlagte paa Vesterbro. Vist nok har Hr. Chiariny ikke været i London og seet Vauxhal, ellers havde han nok indrettet hos os noget mere elegant. Salen, som man troede skulde bruges til Dands, er dertil og meget for lidet, og skal der dandses, saa bør der indrettes i Salen en Ballustrade, som beskiermede den Dandsende for Tilskuernes Paatrængning, thi i andet Fald, veed man nok, at af Nysgjerrighed vilde mange slutte en alt for snæver Kreds, og Damerne udsættes for, at der blev traadt paa deres Klæder og lange Slæb. Skjøndt Udgiveren er en Fjende af det hele Vesterbroske Forlystelses-Marked, har han dog ikke taget i Betænkning at indrykke Ovenstaaende; thi naar Vesterbro alt mere og mere forener alle mulige Kilder til Penge og Tid pilde for den store letsindige Hob af Kbhvnere, bør det naturligen ønskes, at Forlystelserne baade fordyres og forædles.
Politivennen, 1799-01-01
Uforskammenhed lige uden for Politikammeret, og for Næsen af en heel Hovedvagt. J Søndags opstillede sig paa Hallands Aas tæt ved Hovedvagten en Bande af unge Drenge, der hyldede Vinteren ved at lege med Snebolder. Dette er et Slags Morskab som vel enhver i sin Ungdom ogsaa med megen Gammen gav sig af med, og dreven med Forsigtighed kunde maaskee henregnes iblandt de hærdende gynnastiske Øvelser - men en uforskammet Kaadhed og et Vidne om uaarvaagent Opsyn er det, naar den Ungdom, hvis anstændige Leg skulde være et opmuntrende Syn for de Voxne, med den kaadeste Overgivenhed kaster de forbigaaende eller forbifarende sine Snebolder om Ørene, belønnende sine formentlige Heltebedrivter med Skrig og skogrende Latter. Saaledes gik det i Søndags. Skulde nogen troe at en heel Horedvagt kunde see rolig til, og at ingen Politibetjent saa tæt ved Politikammeret, i al den Tid disse Ridderøvelser varede, skulde havt Ærinde paa Pladsen? Nej, Drengene ejede Torvet, uden mindste Jndsigelse, og det stod virkelig til dem, om de vilde slaaet enhver over Torvet Passerende blaae og gul. En Dame, som kørte i Kane fik en Snebold saaledes paa Kinden, at hun maaskee i lang Tid vil føle det. Jmidlertid torde den medagende Person ikke staae ud for at tugte Kasteren, da han kunde love sig alle de øvrige Drenges Anfald, uden at haabe nogen Hielp. Skulde det dog ikke være muligt, at raade Bod paa Gadedrengenes Tøjlesløshed, uden at nedkue den uskyldige ungdommelige Munterhed?
Politivennen, 1806-01-01
Atter et Bevis paa Tagrenders Nodvendighed. Den Storm, som rasede Natten efter sidste Onsdag og næsten bele Torsdagen, viste atter, hvor beklageligt og farligt det er, at Kbhvns Husejere have Tilladelse, at lade deres Huse være uforsynede med Tagrender. J mange Gader saaes nedstyrtede Tagsten, hvor der var Tagskægsbygninger, da de derimod paa dem, der have Tagrender, næsten uden Undtagelse, vare standsede af samme.
Politivennen, 1806-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det manglende Husnummer No. 298 i Laxegaden er paamalet. 2) Det tilsendte Stykke om en Skik i Brønshøj, at føde Svin med Aadseler af gamle Øg, lagte uden for Gaardene, kan ikke indrykkes, for Udgiveren har talt med Jndsenderen. 3) J Anledning af den i No. 421 gjorte Opfordring, har Direxionen for Fattigvæsenet nedsat Betalingen af Badehusene fra 25 Rdlr. maanedlig til det halve eller 12 Rdlr. 3 Mk., i den Tid Husene ligge ude. J denne Anledning har Penig No. 6 tilføjet følgende. J Maj 1805 lod Fattigvæsenets Direrion Badehusene bortsælge ved offentlig Auxion. En af Konditionerne var den, at Køberen skulde erlægge 25 Rdlr. for hver Maaned, Badebusene vare i Brug. Major Kirkerup købte dem, og har tilladt Bommand Kjær at benytte sig af dem. Det var saaledes med hin, og ikke med denne, Fattigvæsenet kunde handle. Dette er Kjær svaret, og ham er saaledes intet Afslag givet.
Politivennen, 1806-01-01
Uorden. 1) Afviseren uden for No. 101 i Lillekongensgade, som engang i disse Blade ere paaanket, ønskes borttagen. 2) De tvende slemme Tagspøjter paa samme Hus, som ligeledes ere engang i disse Blade paaankede, ønskes ogsaa borttagne. 3) Ligeledes mangler Gadens Navn paa samme Hus, da det dog var meget tjenligt for Fremmede, som komme fra Østergade og ikke vide Gadens Navn, der strax at kunne lære samme. 4) Paa Fortoget uden for Hjørnebygningen af Silkeg. og Pilestræde, er langs med Rendestenen i Pilestre en Bjelke, der er lagt for at holde Fortoget, men nu saaledes forfalden, og saa skrænt, at de, som paa dette tidt ved Vognfærsel farlige Sted, ville søge Fortoget, ikke sjælden sees at glide ud. 5) J Huset No. 120 i Landemærket, ere, Natten til den 2den Junii, Stuevinduerne ganske oversprøjtede med Kridtvand. Da samme Ubehagelighed flere Gange tilforn er indtruffet, kun med den Forskjælat det da var med Kønrøg, og da det er at befrygte, at det oftere vil indtræffe ønskede man, at Vægteren vilde fordoble sin Opmærksomhed, for at Gjerningsmanden kunde træffes og erholde sin Straf.
Politivennen, 1806-01-01
Til eller for Vedkommende, som føre Opsyn paa Reden og Jndløbene til Kiøbenhavn. Det er neppe tilladt ved nogen kgl. Anordning, at Løbet for ind- og udgaaende Skibe til en Handelsstad, til hvilken indog udgaaer aarlig over 5000 store og smaae Skibe, spærres af Skibe som ligge paa Reden for at vente paa Vind eller Ordre. Det er allerede slemt nok, at Skibe ligge i Vinterleje paa Reden, eller, som de mange Fremmede, der nu ligge der, vente paa, at de onde Tider skulle gaae over. Det synes, at de burde henvises til en Side, saaledes at Farten i Løbet var fri. Nu kan man vanskeligere komme enten ud eller ind, næsten ikke engang med smaae Fartøjer, uden at have Lods og Varpning, da man ellers magelig kan gaae ind og ud ved Hielp af Sømærkerne. Herved er man nu ofte i Fare og altid udsat for Ophold. En kgl. Anordning herom tænker jeg vilde være særdeles ønskelig, eller noget i Justruxerne for Kommandanten, Batterichefen eller vedkommende Havnemester, som maae have Kommando paa Reden.
Politivennen, 1806-01-01
Til Hr. Hattemager J. Brandt. Det er forhen i Politivennen med Nytte paaanket, naar hidkomne Udlændinger, der have nedsat sig her, have havt for Skik, at forsyne deres Butikskildter o. dl. med Jndskrivter i fremmede Sprog. Desuagtet paa raderer over Jndgangen til Hr. Brandts nyelig oprettede, saakaldte franske, Hatte-Magasin paa Østergade No. 52, en lang fransk Overskrivt, hvilket falder saa meget mere besynderligt, da Hr. Brandt er en fød Nordbo. Da der slet ingen Underretning er tilføjet paa dansk, saa skulde man troe, at han ingen andre Købere ønskede end Franske, dersom man ikke vidste, at dette kun vilde bringe ham maadelig Afsætning. Jmidlertid haaber Anmælderen, at Hr. Brandt har saamegen Agtelse for Sproget i det Land, hvor han er Borger, at han snart ombytter den franske Overskrivt med en passende og rigtig i det danske Sprog.
Politivennen, 1806-01-01
Forslag til Forskjønnelse af Halmtorvet. Denne betydelig store og siden Jldebranden forskjønnede Plads vilde vinde uendelig, saavel i Skjønhed som Bekvemmelighed ved følgende Forbedringer. 1) At man blev den Stank kvit, som fremstaaer fra det Skarn, de der boende Brændevinsmænds Kohold foraarsager, og som virkelig gaaer vidt. 2) At Pladsen friedes fra det Stenhuggeri der er, saavelsom fra de mangfoldige der liggende Sten. Da Torvets Rum derved indskrænkes paa en Maade, som baade er de Torvende og Jndvaanerne til Besvær; da Stenhuggeriet ikke allene kan kaste store Stenfliser ind i Filosofgangen, men endog lige over til Bygningerne; da den Mængde Stenbrokker afgiver et skadeligt Rustkammer for en sammenløben Pøbel, til at bombardere Hovedvagten med, saaledes som engang virkelig er skeet, da endelig der kan være Pladser nok at anvise Stenhuggerne. uden at dem tillades at skæmme et af Kbhvns største Torve; saa haaber man, at dette ønske sikkert opfyldes.
Politivennen, 1806-01-01
Fra Raadmand og kgl. Vestindisk Pakhuusforvalter Lange er indkommet følgende: Det i Politivennen No. 422 om Artilleri- Lærlinger i Vestindien, som Sandhed fremsatte, taaler megen Modsigelse. Lærlingerne boe ikke i Fortet, men paa en Plantage, Peters Farm, der ligger højt og frit uden for Byen Christiansstæd og har en paa St. Croix udmærket sund Beliggenhed. De have ikke daarlig Pleje: for Lærlingerne saavel som for Artilleristerne holdes Oekonomie under Hr. Major Stabels Opsyn, der laves Middagsmaaltid for dem samtlige, og øvrige Fornødenheder leveres Dem. Der er huslig Orden i deres Pleje, og de ere saaledes lønnede, at denne Pleje kan være god, og maa være det under Major Stabels Bestyrelse. At undervises i Skrivning, Regning, de til Artilleri hørende Kundskaber, og deri at øves, er ikke strængt Arbejde. Dr. Kentsch den ældre, som baade her og der har, og upaatvivleligen fortjener, Rygte som duelig Læge, er deres Doktor. Ligesaalidet for de syge Artillerister, som for de øvrige Militaire, spares paa god Maderavin, stærkt Øl, o. s. v., de faae alt hvad Lægen foreskriver. Den unge Mand som er bleven øvet i Skrivning, Regning, og de praktiske Kundske ber, der behøves for Artilleristerne; som er anført til at lyde og befale, som fra Ungdommen af er bleven vant til Klima, Sæderne, Landets Sprog og Jndretninger, og er holdt til stræng Orden; vil paa St. Croir hvor mange saaledes oplærte Blanke behøves, ikke allene ved Handelen, men ogsaa ved Plantagernes Drift, ikke kunne mangle Levebrød, naar han, efter at have udtjent ved Artilleriet, ønsker at blive i Vestindien, og ved sin Opførsel anbefaler sig; der vil vel og stundum i hans Fritimer aabne sig Lejlighed for ham til at fortjene noget, medens han staaer i Tjenesten, overalt er Artilleristen saaledes lønnet, og for ham saaledes sørget, at han uden anden Fortjeneste kan leve. At enten Lærlingen eller Artilleristen skulle være Gjenstand endog for den ufrie Negers Foragt, kan ikke tænkes, uden han ved slet Opførsel dertil gjør sig fortjent, i hvilket Fald han vist nok ikke længe vedbliver Artilleriet. Politivennen behøver ikke at ønske, at General Toldkommeret skulde underrette om Fødemidlernes Pris i Vestindien o. s. v. thi enhver Efterretning om Krigernes Kaar, og hvad de have at vente, er undertegnede sat istand til at meddele enhver Vedkommende. Fødemidlernes Pris kan imidlertid være Artilleristen meget ligegyldig, saalænge Fødemidlerne leveres og tillaves for ham, og han daglig gaaer hen til et veldækket Bord.
Politivennen, 1806-01-01
Om Ledet ved Østerport. Forstaden Østerport endes med et Led og ved samme er en Hytte for en Ledvogter. For nogle Dage siden, da Jndsenderen ankom dertil en lalv Time før Portlukning, maatte han holde der, indtil Konen langsomt nok fik oplukket Ledet, hvorved hun meget upassende drævede nogle Spørgsmaal frem, om hvor vi vilde hen saa sildig, og gjorde sin Anmærkning derhos, at Porten nu alt var lukket o. s. v. Dette bevirkede rigtig nok, at de Medrejsende gave hende noget, men Jndsenderen harmedes derover, og mælder det, for at Vedkommende kunne tilholde disse Ledfolk hurtige og villige og tavse at oplukke, hvis det ellers er deres Pligt.