Berlingske Tidende, 1836-11-28
Times, meddeler et udførligt Brev fra Lissabon, af hvilket man seer, at det var besluttet at sætte den i Tajo liggende brittiske Flaades samtlige Matroser og Marine-Soldater (400 Mand) i Land, hvis det skulde knibe haardt, men at Lord Howard de Walden, skjøndt gjentagne Gange opfordret dertil, standhaftig havde vægret sig ved at iværksætte denne Forholdsregel, førend Dronningen svævede i virkelig Fare. Men om Aftenen den 4de, da Nationalgarden under General George de Avilez's Commando, der var stationeret ved Broen Alcantara, ved Efterretningen om de Voldsomheder, med hvilke man truede Folke-Commissairerne i Belem under Vaabenstilstanden havde overskredet Broen, taget tvende Stykker Skyts med og var paa Vejen til Belem, anholdt Dronningen paa den meest trængende Maade hos den brittiske Gesandt om Opfyldelsen af hans Tilsagn, 350 Marine-Soldater beordredes nu til at lande og opstille sig ved Junqueira, paa samme Vei, de constitutionelle Tropper havde taget, hvorved disse hindredes i at rykke videre frem, uden at det dog kom til noget alvorligt Sammenstød. Næste Morgen erklærede Dronningen, (paa Folke-Commissairernes Opfordring), at Marine Troppernes Nærværelse ikke længer gjordes fornøden, hvorpaa disse strax bleve dragne tilbage. Den ligeledes i Tajo liggende franske Admiral, Hugon, skal paa den engelske Admirals Opfordring, at forene hans Marine-Soldater med de brittiske, have svaret, at hans Ordre bød ham at beskytte Dronningen og de franske Undersaatter i Lissabon, men ikke at sætte Tropper i Land. Jmidlertid er dog saameget vist, at saavel Admiral Hugon, som den nye franske Gesandt, Bois-le-Comte, der den 4de ankom fra Madrid, have i Belem taget ivrig Deel i Underhandlingerne mellem det kongelige Parti og de fremmede Diplomater. De øvrige Correspondenter stemme saa temmeligt overeens hermed i deres Beretninger om denne mislykkede Contra-Revolution. En af dem skildrer dog Folkets Bevægelse og det reactionaire Parties fuldkomment forladte Stilling med endnu mere levende Farver. Nationalgarden havde, 8000 Mand stærk, indfundet sig paa Campo d'Ourique, medens Dronningen kun havde 600 Mand forsamlede i Belem, blandt hvilke en, 120 Mand stærk Afdeling af det andet Jnfanteri-Regiment befandt sig, der dannede hendes Æresvagt. Paa Efterretningen og hvad der var forefaldet i Hovedstaden, vilde den i Belem under Oberst Lunas Commando stationerede Artilleri Brigade bryde op til Lissabon, men blev dog om sidder, for at beskytte Dronningen, ved hvilken Leilighed Oberst Luna erklærede, at han strax vilde drage bort, hvis fremmede Tropper sattes i Land, Udførelsen af denne hans Beslutning gjorde man umulig ved at sønderskjære Skaglerne paa Artilleri Hestene. Da den brittiske Flaades fjendtlige Hensigter bemærkedes, steeg Folkets Forbittrelse til en saadan Grad, at det blev farligt for enhver Englænder at vise sig paa Gaden. Medens Sagerne stode saaledes, kjørte Jndenrigsministren (i Ministeriet Carvalho),Hr. Agostino Freire, i fuld Hof-Costume og smykket med sine Ordener, over Broen ved Alcantara, for at begive sig til Belem. Han kjendtes af Nationalgarden og blev i samme Øjeblik gjennemboret af en Mængde Kugler. Jkke mindre var det kongelige Parti forbittret. Da Hr. Passos Mandel paa Tilbagevejen fra Belem vilde stige i sin Vogn, vilde man dræbe ham, og dette var uden Tvivl skeet, hvis ikke Marquis Saldanha havde kastet sig mellem ham og hans Mordere, der syv i Tallet og væbnede med Dolke og Pistoler lurede paa ham. – Da Dronningen havde fattet den Beslutning, at vende tilbagetil Lissabon, begave hendes fornemste Tilhængere, navnlig de Herrer Palmella, Terceira, Baron Randuffe, Silva Carvalho, Agutar og de Castro sig ombord paa det brittiske Linieskib "Malabar“ (de ere tildeels allerede ankomne til London, Kun Marquis Saldanha tog ikke Flugten, Efterat den hele Contra-Revolution allerede var forbi opstod en Strid mellem Municipal-Garden og den fra Belem tilbagevendende Artilleri=Brigade, hvilken sidste hørte til Dronningens Parti. Municipalgarden gav Jld og dræbte sytten Artillerister. Nationalgardens betimelige Mellemkomst forebyggede alvorligere Følger. – Den nye Regjering opfører sig iøvrigt med stort Maadehold. J en af Jndenrigsministren og den midlertidige Finantsminister, Hr. Passos Manoel, indkaldt Forsamling af Nationalgardens Officerer, der fandt Sted den 8de d. M. og besøgtes af omtrent 200 Personer, erklærede Ministrene det for absolut nødvendigt at anvende et forsonligt System mod de politiske Modstandere, og det allerede af den Grund, at Størstedelen af disse have ydet Frihedens Sag væsentlige og med Opoffrelse forbundne Tjenester. Paa Dronningens Opfordring, foreslog saaledes Ministren, at man skulde meddele den bekjendte Padre Marcos, Biskoppen af Lacedæmon, som var flygtet om Bord paa en brasiliansk Krigs-Corvet, at der intet var i Veien for hans Tilbagekomst til Dronningens Pallads. Forsamlingen indlod sig beredvillig paa dette og lignende Forslag af Ministren, og gjorde Anstalter til at iværksætte dem. Ved dette forsonlige Sindelag lod Hertugen af Tercetra sig bevæge til at forlade Linieskibet "Malabar og vende tilbage til sin Bolig i Lissabon.