Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-05-21
Hvad Embargens Vedbliven eller Ophøren angik, da kunde han derom endnu intet Andet sige, end at det var Regjeringens levende Ønske, saasnart muligt at befrie saavel Engelland som Holland fra denne Tvang. Han søgte iøvrigt at bevise at Engelland ingenlunde bar Tabet alene, og at dette i alt Fald for en stor Deel maatte tilskrives den lovstridig vedligeholdte Fordindelse med Undersaatterne af en Stat, mod hvilken Regjeringen havde seet sig nødt til at træde i et fjendtligt Forhold. Efter en længere Forhandling tog Hr. Thomson sit Andragende tilbage. - Brusselerbladet Emancipation vil vide, at Depescher ere indtrufne fra Hr. v. d. Weier som mælde, at der underhandles imellem Fyrst Talleprand og Lord Palmerston om eftertrykkelige Forholdsregler mod Holland, og at Hertugen af Orleans's Reise ogsaa staae i Forbindelse, med disse Underhandlinger. Emancipation troer ikke, at det er Medlidenhed alene, der tilskynder Engelland men mener, at det engelske Cabinet har sit Blik rettet paa Java, som der nu kunde blive en god Leilighed til atter at tage til sig. Engelland, siger den, har aldrig funden det i sin Orden, at Java blev aftraadt 1815, det havde anvendt store Summer paa denne Coloni, hvorfor Aftrædelsen af Demarara ikke gav Erstatning nok. Tvangsmidlerne til Fordeel for Belgien kunne saaledes gjore Britterne god Tjeneste. Dette kan tjene som et Bilag til de franske Blades nylig anførte Raisonnement om den engelske Politik. - Det Amsterdammer Handelsblad siger: "Det synes, som om meget vigtige Ting i disse Dage forhandles i Cabinet Man kan vel om en ganske kort Tid vente det belgiske Spørgsmaals Løsning; men om Maaden, hvorpaa det vil blive løst, ere Meningerne deelte. Den pyrenæiske Halvs. Skjønt der har været saa meget talet om D. Carlos's Protest imod Jnfantindens Hylding, og skjønt Jndicateur de Bordeaux har bekjendtgjort Protestens ordlydende Jud hold: saa gjælder nu Alt, hvad derom har varet fortalt, for grundløst. D. Carlos var, ifølge en Skrivelse fra Madrid af 2den Mai, i Begreb med at vende tilbage med sin Familie til Spantens Hovedstad. D. Sebastian holdt allerede Quarantaine paa Grændsen; D. Corlos vilde ankomme dertil d. 4de og indtræffe i Madrid i den sidste Halvdeel af denne Maaned; Prindsessen af Beira syntes derimod ikke at ville ledsage sin Gemal. Carlisterne vare meget glade over deres Afguds Tilbagekomst; de haabede at kunne afstedkomme nye Uroligheder; ja nogle Hovedmænd af dette Parti havde udladt sig med, at Hyldingen slet ikke vilde finde Sted; thi Carlisterne vilde, især naar D. Carlos selv var tilstede, være stærke nok til at forhindre den. Man agtede imidlertid ikke stort paa disse Pralerier. - Der var atter Tale om en Ministerforandring, som endog navnlig blev betegnet; men Mange troede, at Hr. Jeg endnu denne Gang vilde seire over sine Modstander. Dhrr. Ravneval, Canning og Jeg havde endnu stedse hyppige Sammenkomster om de portugisiske Anliggender, uden at det var dem muligt, at komme til noget Resultat. Lissabon var der stor Ængstelighed over den der herskende Sygdom; Lægerne vare ikke enige om dens Natur; men Folket holdt den for at være Cholera, og Alle, som nogenlunde vare i Stand dertil, søgte Tilflugt paa Landet. D. Miguel havde ladet Subscribtioner aabne i alle Rigets Stæder, for at komme de fattige Syge til Hjælp.