JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. de om Fjortende Aargang. No. 15. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 22 Februari 1817. Svar paa Hr. Dr. Badens Bemærkninger over min Afhandling om den gamle christelige Kirkes Disciplin. (See Kbhavns Skilderie No. 12.) Endskjøndt jeg troer at besidde for liden Selvfølelse, til ikke villigen at erkiende, at Meget i ovennævnte Afhandling kan fortjene den Kyndige Dadel, saameget mere som jeg oprigtigen tilstaaer, at den ikke tilfredsstiller mine egne Fordringer til mig selv; endskjøndt jeg paa den anden Side føler mig for meget, til at ville forøge Antallet af vore Dages stridsyge Critikere og Antieritikere; saa troer jeg mig dog, i Anledning af Hr. Dr. Badens i dette Blad indrykkede bemærkninger, indtil den Grad overbeviist om, ikke at burde tie, at jeg vel af den billige Læser tør vente mig udelukket fra Samfund med hine Kjæmpere, saafremt jeg ellers ved Tone og Sprog til denne Udelukkelse gjør mig værdig. – Naar en Mand af Dr. Badens lærde og omfattende Kundskaber fremstaaer som dadlende Bedømmer, naar de dadlede Sætninger ere deels dadelværdige, deels endog af den Beskaffenhed, at de kaste Skygge ikke blot paa det Skrifts Værd, hvori de fremsættes, men og paa Forfatterens Værd som Videnskabsdyrker og Theolog, naar den dadlede Forfatter ikke har Navn og Rygte at sætte imod sin strenge Dommer, men maa vente sine Jndsigter, som sine Grundsætninger i Almindelighed bedømte saaledes, som de efter Recensentens Dom findes udtalte i hans første offentlige Arbeide, naar den dadlede Afhandling, skjøndt ifølge Form og Sprog bestemt for den lærde Verden, fremstilles i et Blad, for et blandet Publicum, der i en Materie af den Natur for en stor Deel ikke forstaaer at skielne mellem den grundede og den ugrundede Dadel; naar endeligen de paaankede Steder anføres i det fremmede Sprog, de deraf uddragne Slutninger derimod i Modersmaalet, hvorved selv den tænkende Lægmand betages sin dømmeret: da turddet vel være meer end upassende, om den unge Forfatter, der seer sig dadlet uden Grund, vilde tie, og udsætte sig for, hos mangen Læser at vække et Jndtryk, der neppe vilde blive gunstigere, end den afsagte Dom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Hr. Doctoren anfører endvidere, at jeg har beraabt mig paa Skrifter, hvis Authentie er omstridt; dette indrømmer jeg, (som jeg og i Afhandlingen selv nu og da har antydet ved at indtirkle de saakaldte Forfatteres Navne, men mener, heri at være gaaet frem, som mit Æmnes Natur fordrede; thi, da jeg vilde skildre ikke enkelte Fædres Meninger og Vidnesbyrd om Disciplinen, men dennes Form og Skikkelse i den fortheodofianske Periode, havde her eritiske Undersøgelser været paa urette Sted; mig var det nok, at et Skrift, med omtvistet Forfatter, nomtvistet henhørte til eet af de fire første Aarhundreder, for af det at drage Nytte, naar jeg kun ikke paatog mig, deraf at bestemme nogen enkelt Mands eller Tidsalders Characteer. Endeligen mener Hr. Doctoren, at jeg med Uret har anpriist Cyprians Beskedenhed; og vist er det, at dette er en Dyd, som kun af Avidenhed eller af Jronie kunde tillægges denne Kirkelærer; men man høre mine Ord og dømme: "at i disse Ting biskoppen intet har turder udføre. uden Geistlighedens Vidende og Villie, ja endog i tvivlsomme Tilfælde, uden Menighedens Sam lykke, sees af Cyprians Adfærd; thi, naar Denne dømmer beskedent og ydmygt om Biskoppens Magt i denne Henseende, er det sikkerligen udenfor al Tvivl, at han hertil er bleven bragt af Nødvendighed, ikke af egen fri Villie. (S. 579.) Hvo seer ikke, selv ved flygtig Gjennemlæsning, at jeg her taler om en tvungen Beskedenhed i den anførte Cyprians Mening, som jeg netop tillægger bevisende Kraft, fordi denne Kirkefaders hierarchiske Arrogants lod formode en ganske anden Stemme i denne Sag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Til Slutning tillader jeg mig endnu den Erklæring i Anledning af de personlige Forhold samt Tid og Sted, hvorpaa Hr. Dr. synes at lægge nogen Vægt i Henseende til mit Skrifts Affattelse og Jndflydelse: at jeg hverken umiddelbart eller middelbart har skrevet titnævnte Afhandling eller noget eneste Ord i samme, foranlediget af eller med Hensyn til nogensomhelst udvortes, min Person vedkommende, omstændighed, men ene og alene tilskyndet og styret af egen Overbeviisning. Ogsaa i dette mit Svar har jeg fulgt denne Rettesnor, og, som jeg herved hidtil har fundet og finder mig rolig og fast, saaledes er det mig en kjær Tanke, her i det mindste at træffe et Lighedspunct med Hr. Dr. Baden, hvis Dadel jeg derfor heller har læst, end jeg vilde have læst mangen Lovtale; ligesom jeg holder mig overtydet om, at han, i den Troe, at jeg deri ikke har sagt andet, end hvad jeg efter min Overbeviisning har maattet sige, vil uden Fortrydelse modtage dette mit Forsvar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Kjøbenhavn, d. 19 Febr. 1817. H. N. Clausen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Spørgsmaal. J en Tid af 14 Dage er dette Amts Kjøbstæd og Landbeboere bleven brandskattede af de saakaldte Fastelavnsnarre, som ikke Enkelte, men i Klynger, fra 10 til 30 Mand til Hest, have hjemsøgt Kjøbstæderne og de større Gaarde paa Landet, og aftvunget Beboerne, om ikke ved Trudsler, saa dog for at blive dem quit og ikke see Gaardens Arbeide forstyrret, ei ubetydelige Pengesummer At hine Trækfugle til denne Omflakken skulle have Vedkommendes Tilladelse, maa med Grund paa tvivles; men da det er indlysende, at slige Optog ikke kan blive ubekiendte, mindre kunne bifaldes, med Hensyn til den Tidsspilde og den Risiko det medfører for den Hosbonde, der laaner sine Tjenestekarle Heste, som ved slige Leiligheder mishandles til Yderlighed, og den Anledning derved gives til Sviir og Uorden; saa ønskede man sig underrettet om, hvorfor slige høist skadelige Skikke ikke standses, Jndsenderen heraf er overbeviist om, at de i hans Omegn til hine forklædte Narre givne Penge udgjøre en Sum, hvormed mange Fattige kunde være betydelig understøttede, og saa meget mindre kan han bifalde en Skik, der fra Moralitetens Side og med Hensyn til den offentlige Ordens Overholdelse er lige lastværdig. Nye=Holbeks Amt, den 14de Februari 1817.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Indenlandske Efterretninger. Skrivelse fra det Holsteenske af 10de Febr. Efter Løvte meddeler jeg Dem her nogle Efterretninger om Øen Helgoland, som sikkerligen ville interessere Dem. Denne Øe har Danmark, som bekjendt, i sidste Krig afstaaet til Engelland, og stod, før Krigen, under Amtmanden over Husum Amt. Deraf kommer det maaskee og, at Helgo lænderne endnu have nogen Forkjerlighed for Husum, og meget ofte besøge denne Stad med deres Fartøier, for at kjøbe og sælge. Den forrige engelske Gouverneur paa Helgoland hedte Hamzon. Han er nyligen bleven kaldet derfra, og skal i Engelland have tabt adskillige store Processer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Den nuværende Gouverneur hedder Henry King, er Colonel (Oberst) og har en Garnison af 7 til 3000 Mand engelske Tropper under sig, for hvilke der er bygget rummelige Casserner; de underholdes ganske paa Engellands Bekostning, og Jndbyggerne have saaledes betydelige Fordele af denne Garnison. For Gouverneuren skal nu opføres en kost har Bygning, der anslaaes til 10,000 Pd. Sterling. Hverken Gouverneuren eller Tropperne kjende noget andet Sprog end det Engelske. Jndbyggerne tale endnu deres Gammelfrisisk og tillige Plattydsk. Den engelske Regjering kræver ingen Afgivter af dem, og bekymrer sig heller ikke om deres Forfatning og indere Forvaltning. Statsretten eller Stattsleute, som de kaldes, haandhæve Justitsien og Politiet, efter de Slesv. Holsteenske Love, men dog findes ingen Jurister iblandt dem. Er man ikke tilfreds med Kiendelsen, saa henvender man sig til Gouverneuren og denne bestemmer da militairisk Sagens Udfald, og derved har det sit Forblivende. - Handel og Vandel ligge næsten stille paa Helgoland, og med Engelland har man i den Henseende kun lidet Samqvem. Fiskeriet, som under hele Krigen har været næsten ganske i Forfald, er den eneste og vigtigste Næringsgreen, men ogsaa det kaster ikke meget af sig, da Kappestriden, med Fiskerne i Hamborg, Bremen o. s. v., er for stor. Den meste Handel drive Helgolænderne paa Hamborg, hvorfra de faae endog Colonialvarer o.s. v. Engelland synes at være dem fremmedt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Fra det faste Land i Hertugdommene faae de stort Tilførsel af Levnetsmidler, saa at disse ofte ere bedre Kjøb der end her i Landet; man har allerede kjøbt der Smørret for 3 til 4 Schill. Pundet. Dersom Helgolænderne ikke vare fri for at svare Afgivter, og endnu havde noget tilovers fra den rige Blocadetid, saa vilde rimeligviis nu mange lide Nød her, eller see sig nødsagede til at vandre ud, hvor ugjerne end en Helgolænder forlader sit Land. Ogsaa det forhen saa indbringende Lootsvæsen skal nu være ubetydeligt. Kun to engelske Kjøbmænd have nedsat sig paa Helgoland, og giftet sig med indfødte Fruentimmere; de drive imidlertid næsten ingen Handel, men leve af deres Penge. Helgolænderne tænke endnu med Længsel tilbage paa Blocadetiden, da Penge og Varer oversvømmede deres Klippe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Erfarne Meteorologer paastaae, at man i forestaaende Foraar og Sommer kan vente store vulcanske Udbrud og Jordskjelv, da overhoved de mod Nordpolen liggende Overflader af Jorden synes at være traadte i et mærkværdigt electrisk Forhold. Til de gavnlige Indretninger og Foranstaltninger for Beltfartens Beqvemmelighed og Betryggelse, som ere trufne paa Øen Sprogøe, siden Hs. Majestæt har tilkjøbt og overdraget Postvæsenet samme, hører, foruden de opførte Vaaningshuse og Bygninger for de Reisende, samt en Telegraf, som fra Jisvinterens Begyndelse til dens Ophør er opreist til Communicationens Vedligeholdelse med begge Landsider af Beltet, ogsaa en i Havet opført vinkelformig Steendæmning af 86 Favnes Længde til at forebygge Havets i flere Aar befrygtede Gjennembrud, hvorved Den vilde deles i to Dele, en Part af samme bortskylles, og Resten gjøres ubrugelig til sin vigtige Bestemmelse. Til Udryddelse af den under Krigen paa Den overhaandtagende Rotteart, Landvandsrotten, ogsaa Mosegriis (mus amphibius) kaldet, var i afvigte Sommer uden tilsyneladende Held, efter Raadførsel med og under personlig Overværelse af Forstanderen for Veterinair-Skolen, Etatsraad og Professor Wiborg, anstillet flere Forsøg. Jmidlertid have de seneste Beretninger fra Øen givet Haab om, at Jordens regelmæssige Dyrkning, og de der, efter Etatsraad Wiborgs Raad, i passende Mængde anbragte Rottehuunde og Katte, ville, Tid efter anden, bevirke dette Onde hævet, da Rotterne allerede kjendeligen ere formindskede i afvigte Høst og Efteraar. J en Meddelelse om hine Forsøg har Etatsraad Wiborg, i Hensyn til Geognosen af denne Øe, bemærket, at det tyde liget sees, at den ved at fremkomme af Havet, har i Begyndelsen dannet fem forskjellige Øer, nemlig det nu kaldte Vesterbjerg, Sovebjerg, Kalk banken, en navnløs Banke mellem hiin og denne, og Slotsbanken, hvorpaa Marsk Stigs Røverborg har staaet, hvoraf endnu sees tydelige Levninger, samt at disse Bjerge og Banker ere blevne forenede ved det Opskyllede af Havet, og have derved Lavheder, Kjære og Mosehullerne imellem sig. Endeligen er Øen overdraget til en Mands Opsyn, der ikke allene besidder de til Reisendes. Beværtning fornødne Egenskaber, og kan bestyre den paa Øen opsatte Telegraf, men og, som forhen selv ansat ved Beltfarten, er nøie bekjendt baade med denne og Jisbaadtransporten, og saaledes, i paakommende Tilfælde fra Øen af kan yde samme gavnlig og vigtig Tjeneste Slagelse, den 18 Febr. Politiet i Corsøer, har den 26 f. M. paagrebet en farlig Forbryder, ved Navn Niels Nielsen. Han har to Gange været inddømt i Møens Tugt- og Forbedringshuus, hvorefter han i afvigte Foraar i Forening med 2de Svenske borttog en Baad uden for Steege, hvori de rømte over til Sverrig, efter at have begaaet Tyverie og Jndbrud i bemeldte Kjøbstæd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Efter Foregivende har en tydsk Skipper bragt ham som Matros fra Sverrig, og sat ham i Land under Stevns Klint, hvorefter han i tre Uger drev om i Landet indtil hans Paagribelse. Han er nu under Bevogtning afhentet til Steege. (Slagelse Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Mariboe, den 10 Febr. Den 27de f. M., om Aftenen, var Concert i Nysted Kirke, hvorved samme var oplyst paa det smagfuldeste. - Ved denne Leilighed blev indsamlet til Byens Fattige og Trængende omtrent 100 Rbd., hvortil især Hr. Pastor Ranlef fra Slemminge bidrog ved sin saare skjønne og passende Tale fra Prædikestolen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Sognepræsten Hr. Smidt i Saxkjøbing har trufsen den ypperlige Indretning, at Fastelavns Søndag ombærer den første Fattigforstander Fattig tavlen i Kirken og Søndagen for Mikkelsdag den anden Fattigforstander, der har havt og sikkert vil have den meest veldædige Jndflydelse paa den Trængendes og Nødlidendes Kaar. - Jkke allene i Kjøbenhavn, men endogsaa her i Stiftet ere Tyverierne temmelig gændse. Ved Grevskabet Christiansædes Birketing er en Kone saggivet for adskillige smaae Tyverier. Ved Grevskabet Knuhtenborgs Birketing er ligeledes en Tjenestekarl saggivet, for at have bortstiaalen en Tønde Hvede fra sin Madmoder, som er en Enke, og som han, efter sin Grundsætning, meget viseligen havde bestemt til nye Klæder til Julelegenes Fryd og Gammen. - Jkke allene her i Danmark, men endog paa St. Croix i Vestindien klages bitterligen over Mangel paa Contanter. - Efter en Reisendes Beretning, der nylig er hjemkommen fra St. Croix, og som Udgiveren i disse Dage har talet med, er det Rygte ganske og aldeles ugrundet at Øen Madera, med dens styrkende og oplivende Nectar, skulde, formodentlig ved et Jordskjælv, være gaaet under; omendskjøndt det samme Rygte kort før bemeldte Persons Afrelse, var udspredt endog paa St. Croix. - Efter saa mange Dages hylende Storm og nedstyrtende Regn glædes vi endelig i Dag ved et mildt og livligt Foraarsveir.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Mariboe Av.) Odense, den 18 Febr. Huustiggeriet gaaer der nu igjen saa frygteligt i Svang, at Man hver Løverdag især seer hele Skarer, Gamle og Unge, vanke rolig fra Dør til Dør. At det ikke skeer saa meget af Nød, som af Dovenskab kan sluttes deraf, at det just er om Løverdagen, de afhente de dem tillagte Understøttelser i Brød, Tørv og Penge paa Fattiggaarden. Jkke heller kan Nogen, som giver arbeide, savne Fortjeneste. Høilig er det derfor at ønske, at den forhaabede og fra høiere Sted især fremskyndte Jndretning til, ved hensigtsmæssige Arbeidsanstalter og Tvangsmidler kraftig at standse dette Onde, snart maatte blive realiseret. - Et af de Foretagender, som her ellers hører til Dagens Orden, og hvorom snakkes og skrives og strides baade pro & contra er: enten den ny Jndkjørsel til Byen fra den østlige Side herefter skal gaae over Torvaaen eller over Møllebroe, Begge Mrtier fattes det ikke paa Grunde, der nok ville blive tilbørlig drøftede og veiede af de Sagkyndige, som egentlig tilkommer Stemme i Sagen. - En af vore gamle Bye porte, ved Munkemølle, kuldseilede ifjor Sommer og er igjen afløst af en Træbom, paa hvis Simpelhed, ve, intet kan være at udsætte. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Aalborg, den 13de Februari. Efter nogle Dages stormende og ustadigt Veirligt havde vi i Søndags Aftes, imellem 9 og 10 Slet, ved klar Luft et udmærket Luftsyn her over Egnen, som bestod i en hvid skinnende breed Stribe, der i Form af en Bue, hvorigjennem Stjernerne lod sig tilsyne, strakte sig over hele Himlen fra N. O. til S. V. hen mod Zenith selv. Denne Bue gik siden lavere imellem Syvstjernen og Tyrens Øie, imellem den store Bjørn og Løvens Hjerte, og man saae i dette Øieblik den at gaae over Tvillingen som stod i Meridianen omtrent 65 Grader høi. Da den tilsidst gik over Tyrens Øie, opløstes den mod den sydlige Horizont i taggede Straaler, skilte sig ad, og forsvandt. At dette Meteor var et Nordlys, kan saa meget mindre tvivles om, da lignende Buer have været seete i Aaret 1710 den 26de November og 1721 den 1ste Marts i Giessen, blandt andre Nordlys, og der tillige Aftenen tilforn i graat og regnagtigt Veir havde udbredt sig ved samme Tid en Klarhed i Luften, saa at man kunde see og kjende Personer og Gjenstande i temmelig lang Frastand, og der ligeledes Aftenen derpaa lod sig Nordlys tilsyne, som i Form af Straaler skjød sig op fra den nordlige Horizont. Tirsdag Morgen havde vi en stærk Orkan med Snee og i et Qvarteerstid, og en let Frost med stærk Storm har siden indfundet sig. (Aalborg Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Af de Tegn, som, ved Politiets Foranstaltning, i Hovedstaden meddeles Hundene, ere i October Maaned f. A. uddeelte 2676 Stkr., og desuden 235 Stkr. Tegn til Hunde, anskaffede i Mellemrummet fra 1ste Nov. 1816 til ult. Septbr. 1816. Nettoindtægten for disse Tegn, efter alle Udgivters Fradrag, beløber sig til 9697 Rbd. 4 Mk. 4 s. N. V. (Efter Coll. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Kjøbenhavns Børs d. 21 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 600, a vista 612. Amsterdam 2 M. 664, a vista - . London 2 M. 26 2/3 Rbdlr. Spec. 615. - Specier solgtes til 37 a 37 3/4 Rbmk., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 94 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 79. Norske Sedler 25 1/2. Svenske Sedler 10 Mk. Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Blandede Efterretninger. Paa Hs. Maj. Kongen af Sverrig og Norges høie Navnedag den 28de Jan., behagede det Hs. Maj. blandt andre Udnævnelser ogsaa i Naade at udnævne til geistlig Commandeur af den Kgl. Nordstjerne-Orden Biskoppen i Trondhjems Stift, Medlem af samme Orden, Dr. Peter Olivarius Bugge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Efter Ansøgning er Oberst J. H. Holst, Ridder af Sværdordenen og af den Russiske Anna-Ordens 2den Classe, i Naade entlediget fra de af ham hidtil beklædte Poster som Overcommandant paa Frederiksteen og tjenstgjørende Generaladjutant for den Norske Armee hos Hs. Kgl. H. Kronprindsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Det sørgelige Rygte, at vor inderlig elskede og agtede Professor Smith er bleven Offer for sin Kierlighed for Naturvidenskaben, er nu stadfæstet i Bladet the times. Congo-Expeditionens Dagbøger, om hvis store Jnteresse for Natur= og Menneske Kundskab man har de meest grundede Formodninger, ville i sin Tid oplyse de nærmere Omstændigheder. Af den foreløbige Efterretning sees, at hine Egnes Clima, som man hidtil ansaae som et af de værste, ikke alene var skjønt men af de ønskeligste under Expeditionens Ophold ved Zairo eller Kongo-Flodens Bredde, Fhr. Th. viste sjelden over 76 om Dagen og aldrig under 600 V. om Natten. Den meest ædle Velvillie og næsten overdrevne Jver for Pligters Opfyldelse synes at have været Hovedaarsagen til det overordentlige Tab af Mandskab paa Skibet Congo. Man tør vel derfor nære Haabet, at dette første Forsøg ikke vil svække men meget mere opflamme Fleres Mod til at fortsætte den for Menneskeheden særdeles vigtige Plan: Africas nøiere Undersøgelse. (Norsk Rigstid.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
J afvigte Sommer opvakte nogle Been af usædvanlig Form, der bleve fundne ved Thiede, ikke langt fra de derværende Gibsbrud, Opmærksomhed, og foranledigede Prosector Berger i Brunsvig til at anstille en omhyggelig Undersøgelse. Han var saa heldig, at finde temmelig anseelige Stykker fossilerede Elephant=Been, især en meget vel bevaret Kindtand af ualmindelig Størrelse. Men siden en rum Tid vandt denne Omstændighed større Vigtihed. Man er nu nemlig stødt paa en stor Masse tæt sammenpakkede Been, hvoriblandt adskillige, indtil 8 Fod lange Stødtænder, af Elephanter, forskjellige Rhinoceros-Hjerneskaller og mange store Ribbeen udmærkede sig. Ogsaa hele Hjortetagger findes i denne store Steenhob, som endnu ikke er ganske udgravet, men kun blottet for Gruus. Der bygges et lidet Huus derover, for desto beqvemmere og sikkrere at kunne fortsætte Eftersøgelserne. - Den Opsigt, Sagen har opvakt, gjorde Eieren opmærksom paa Vigtigheden af det Fundne, og foranledigede ham til at gjøre sin Ret gieldende. Hidtil har han ganske afslaaet alle de Forslag, der fra Regjeringens Side gjordes ham, og vil ikke indlade sig paa nogen Afhændelse. - Allerede Leibnitz talte om denne Egn som en Egn, hvor der findes mange Fossilier af Been, og i Henseende til sine orystognostiske Mærkværdigheder har Hr. Prof. Hausmann, i Göttingen allerede i Aaret 1810 skildret Høien i Thiede i det andet Bind af det Metteraniske Selskabs Skrifter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-22
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fjortende Aargang. No. 16. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 26 Februari 1817. I Anledning af Skilderiets No. 13 for Aaret 1817. Naar Urigtigheder, især angaaende saa vigtige Gjenstande som Religionen og Kirken, offentligen fremsættes – ja endog publiceres i Blade, som læses baade af lærd og læg Mand, tør den, som agter Sandheden og ønsker dens Fremgang, efter min Overbeviisning, ikke tie. Det kunde ellers synes Nogle, som han samtykkede. - Af denne Aarsag greeb jeg Pennen, da jeg havde læst ovenmældte Numer af Skilderiet; ikke for at tage til Gjenmæle for Hr. Cand. Clausen, det jeg bør overlade til ham selv, og altsaa ikke for at forsvare hans som det forekommer mig, misforstaaede Afhandling: de indole et ingenio disciplinæ veteris ecclesiæ christian; men for at tilbagevise de Urigtigheder, som af Anmælderen ere fremsatte, saavidt disse vedkomme Bladets, skjøndt ikke Afhandlingens Læsere - og især dem og, som maatte forarge Menigmand. - Og da bør jeg først erindre, at Anmælderen slet ikke synes at kjende enten det nye eller det gamle Testamente, naar han siger: "at Christendommens Foredrag udartede fra Moral til Dogmatik, ja endog vil indbilde Bladets Læsere: "at Jesu Religions Tendents er ene at gjøre Dyden afholdt." Enhver vel underviist Confirmand maa vide, at vor Guddommelige Religion ligesaavel indeholder dogmatiske, som moralske Læresætninger, at disse endog grunde sig paa hiine - og at altsaa Foredraget ikke kan udarte fra Moral til Dogmatik; men vel kan feile i at blive staaende ved Dogmatiken, uden at anvende denne, til at fremkalde Troens Frugter, som skulle vise sig i Gierninger. Det er sikkert en Feil, at lægge Grundvolden til en herlig Bygning, uden at opføre denne; men det er vist ikke en mindre Feil, at opføre Bygningen, uden Grundvold. Portalis spurgte derfor ogsaa: "Hvad er Moral uden Religion" (o: dogmatiske Lærresætninger), og svarede meget rigtigt: "det er en Lov, uden Domstdl." Borttage vi Tanken om Gud og hans Egenskaber, da bortfalder sikkert enhver Forpligtelse til at adlyde Moralloven; glemme eller nægte vi Jesu guddommelige Høihed, saa tabe hans Bud, som saadanne, al deres forbindende Kraft, thi vi antage da endog at han udgav sig for det, han ikke var; - eller ville vi ikke vide af hans Mægler-Embede, og vi forkaste den Forsoning, han og Apostlene saa lydeligen lærte, da mangle vi baade Kraft, til at reise os af vor Fordærvelse, og savne tillige den stærkeste Opmuntring til at adlyde det, Jesus bød os - da føle vi ikke længere ret tilfulde hvad Paulus taler: "at det er Christi Kierlighed, som bør drive os, til at dømme dette: at dersom Een er død for Alle, da er det ligesaafuldt som Alle selv vare døde; men at han døde, paa det at de, som have Livet ved ham, ikke meere skulle leve sig selv; men Ham, som er død og opstanden for dem." Den som meget er tilgivet, den maae og elske meget; men Kiærlighed kan ikke være uden Lydighed.