Københavns Adresseavis, 1776-02-21
Slutningen af Efterretningen om Batavia. (See Nr. 27.) I Batavia opholder sig alle Slags Nationer; Europæerne ere de færreste, og af disse udgjøre atter de egentlige Hollændere neppe den femte Deel. Jndvaanerne bestaaer af Europæer, af hvilke de fleste ere Portugiser, af Jndianer af forskiellige Nationer, af Chineser, og af en Mængde Negerslaver. Under Krigstanden kan næsten enhver Europæer finde Landsmænd; dog ere de Tydske deriblant de talrigste. Til Øvrigheds=Embeder lader Hollænderne ikke letteligen nogen anden komme, end den som er af hollandsk Herkomst; dog tilstæder de de andre Europæer al Frihed, at forhverve Penge. Dog kan den, som tænker at sætte sig ned i Batavia, ikke giøre det anderledes, end i Qvalitet af en Soldat, og maa kapitulere paa 5 Aar. Men saa snart man har gjort Eed, faaer man Tilladelse af Statsraadet at drage bort fra Korpset, og drive sin Næring og Haandtering. Af alle Fruentimmer, som findes her, ere neppe 20 fødte i Europa. Climatet er ikke saa farligt for dem, som for Mandspersoner. De efteraber alle Jndianernes Skikke, i deres Klæder, Stoffer, i Haarets Pyntning, i den Vane at tygge, Betel, o. s. v. Næsten alle Jndianere drive Kiøbmandskab; men Kiøbmændene har her meget mageligere, end i andre Verdens Deele. De bruger Chineserne til deres Leverantser, og disse forskaffer det Forlangte. Med de Vare, som Kiøbmændene faaer, har de lidet mere Umage. Portugiserne kaldes her i Landsproget Oranserande, d. c. Nazareniske Mænd, de har af deres Nation intet videre beholdt tilovers end Navnet; de ere meest alle af den protestantiske Religion, de taler endnu lidet afbrudt Portugisisk, men mestendeels Malanisk. De ere ringe Folk, og forretter alle Slags slette Haand=Arbeyder. De har ligeledes antaget Jndianernes Skikke, og ere ikkun noget meere hvid ladne, og har spidsere Næse end disse. Jndianerne lever blandede i Staden med Hollænderne og Portugiserne. De ere ikke Japaneser, eller i Henseende til deres Oprindelse Indfødde paa denne Øe, men ere blevne førte herhid som Slaver fra de adskillige andre Øer. Derefter ere de blevne frigivne, eller de ere Efterkommere af saadanne frigivne Forældre. De kalde sig allesammen Jsaloms, de Rettroende, men har beholdt alle deres Lands og deres Forfædres Sæder. De ere næsten alle Urtegaardssmænd, eller Fiskere, eller bringe Varene fra et Sted, til et andet med Baade. Naar man undtager nogle faa Rige, ere de overalt fattige. Deres Levemaade er tarvelig og nøysom. Kun ved deres Giestebudde gaaer det overflødig til, og ved Bryllupper ret ødselt. De tale allesammen Malayisk, hvilket er her næsten det almindeligste og herskende Sprog. Disse Jndianers Fruentimmer har langt og sort Haar, hvilket de forstaaer at flette meget smukt, saavel de som Mandfolkene bade sig i det mindste engang hver Dag i Floden, og elske ogsaa næsten allesammen Reenlighed. Der gaaer en slem Sædvane iblant dem i Svang, nemlig den saa kaldede Mukrenden. Dette er en Art af Raserie, i hvilken en tager sig en Ruus af Opium, og derpaa, for at begaae et Mord, løber afsindig ud paa Gaden med et blot Gevær i Haanden, og nedstøder enhver, som kommer ham i Veyen, indtil han selv tilsidst bliver enten dræbt eller taget fangen. Nogle af Rettens Betientere ere bestilte dertil, at tage disse Rasende fangne, eller dræbe dem; men det koster mangen en af dem selv Livet, thi disse Mukrendere værge sig gandske desperat imod dem. Disse Jndianer troer en Dievel, og holder ham for Aarsagen til alle Sygdomme, og alt Ont. De har desuden ogsaa den Mening, at en Barselkone mangen gang, foruden det naturlige Barn, bragte endda en ung Krokodil til Verden, som strax derpaa blev baaret til Floden, og sammesteds siden ernæret af Familien, og i den følgende Tid af det andet rette Barn, som Krokodilens Broder. Derfor troer de tilforladelig, at de i Floderne har Paarørende iblant Krokodilerne, saa at de endog til visse Tider anstiller Høytideligheder, for at erindre sig ved Vandet dette deres Forvandtskab.