JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-25
Hr. Hempel prædikede over den ham forelagte Text: Esaiæ 2, 5. Kommer, lader os vandre i Herrens Lys, og viste Christus som det sande Lys, og forklarede sit og Medordineredes Ønsker og Forsætter, at vandre i Christi Religions Lys og virke for dets Udbredelse. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-25
Kjøbenhavns Børs d. 24 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 610, a vista 625. Amsterdam 2 M. - , a vista 565. London 2 M. 26 1/2 Rbdlr. Spec. 625. - Specier solgtes til 37 1/2 a 38 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 93 a 94 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 79 a 80. Norske Sedler 23 a 24. Svenske Sedler. 9 Mk. 12 s. - Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-25
Blandede Efterretninger. (Slutningen af det i forrige Numer afbrudte Stykke af det Norske Nationalblad af Ste Decbr. 1816.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-25
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fjortende Aargang. No. 8. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 28 Januari 1817. Farvel tilvortabte Foersom. Farvel! vor Hamlet. – Du har stødt fra Land. ei meer paa denne Verdens Øe Du strander, ei meer Du paa den store Kirkegaard Din Fod i Mulm paa Vennens Pande støder; Du hører ikke Graverkarlens Sang, seer ei den gamle Kæmpeaand Dig vinke i Natten ud paa blodbestænkte Jord fra taget Kyst paa Frelsens Ark Du stævner, og Evighedens Luftning Seilet fylder. Men fra forladte Kyst en Tonestrøm, henruller efter Dig med vældig Klang fra gamle Williams, Sangerkongens, Harpe; den bar Du som hans tro udvalgte Svend, til Danmarks Strand, og Nordenvinden suser med sælsom Samklang i de gyldne Strænge. Farvelt vor Axel! vor Correggio. Din Pilgrimsgang er endt, og ei forgiæves Du efter Palmen nu Din Haand udstrækker. Ei meer miskjender Broderen Din Jid, ei meer Dig Verdens tunge Byrde kuer; Du svæver frit paa store Himmelhav og seer hvor Evighedens Sole flamme; paa dem Du stirrer høit med saligt Blik, og lader Krandsene paa Kysten flagre, mens Stormen dem henlufter gjennem Natten, Du Lyset naaer - Du i Guds Rige lander, og Livets Krone funkler om Din Jsse. Farvel! for sidstegang, Du ædle Aand. skjøndt Dine Heltebilleder maae svinde i Luften hen, foruden synligt Spor, de skal os længe dog i Flugten glæde. Men fast Din store Bardes Harpe staaer i Danmarks Lund, og den skal ei forstumme; men tone over Din og Bardekongens Grav saalænge Harver over Jorden klinge, B. S. Jngemann. Peter Foersom. Her brast Dit ædle Hjerte, Hist Engleskarer synge Dig til Hvile! Peter Foersoms. Hamlet efter Shakespear. Skjæbnen mig saarede haardt, i Dage, der nyligt henrunde: Lumskhed omsnæred min Fod; Gud til at stande gav Kraft! Dog, det er Manddommens Eeg, som Stormen ei mægter at fælde: Barndommens Rose er svag, segner for Nordvindens Fjed. Hjertet den spirer saa nær, thi Vuggens Forgietmige tryller meer det, end Aandlivets Eeg, rolig i Stormenes Kamp. Shakespears Sanger, Du falde. og Kraften faldt fra mit Hjerte; ak, thi os aarle vor Alf samled som Frænde og Ven Aldrig de Minder forgaae, som Barndommens Roser omslynge; aldrig vi glemte hiin Stund, faae skjøndt længst den randt hen. Livets den tornfulde Vei. svandt siden paa adskilte Stier; mødende trykked vi Haand, skiltes - men Hjerterne blev, Gjerne jeg planted en Blomst paa Graven, der snart Dig skal dække; trofast og venlig, den ømt skulde omslynge Dit Navn. See, men min Smerte gjør stum! Lad Skialde besjunge Dit Minde, stort for den Skuendes Blik, større for Læserens Hu Medens de Harpen mon slaae om hvad Du Dit Danmark har været, skal, gjennem Taarer, mit Suk stige mod Evigheds Land. Derfra Din venlige Aand skal skue mit trofaste Hjerte, høre min grædende Røst: Tak for Dit Venskab. - Guds Fred!" Blok Tøren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Uagtet enhver, som forstaaer Dansk ikke kan andet end smile, ved at læse et i sand Bedemandsstiil forfattet Stykke, som en Ubenævnt har ladet indføre i Bladet Dagen No. 22, for at underrette Tonekonstnere om Concertmester Mosers Mening angaaende reisende Tonekonstnere, saa kan man dog ikke andet end harmes over, at et Menneske, der skriver saa aldeles meningsløst, ikke allene tør vove at fremstaae som hiin berømte Mands Menings=Fortolker, men endog kalde sig hans Ven. Jkke kan man antage, at Concertmester Moeser, uden videre Forklaring, har paastaaet, at man af enhver reisende Tonekonstner kan gjøre Fordring paa noget Ualmindeligt i hans Konst, at han bør raadføre sig med sine Foresatte om han besidder Duelighed dertil, og at han, i modsat Fald, paadrager sine øvrige Konst brødre Skade, da man bestandig (?) bør vente større Fuldkommenhed af den reisende Tonekonskner end af de andre o. s. v.; thi, deels kan man her spørge, hvad er Maalestokken for det almindelige, i Konsten, og bør ingen reise udenlands, uden den, der kan yde noget Ul mindeligt, deels skjønnes ikke, hvorfor det skal være Tonekonstneren mindre tilladt end hver anden Konstner, at reise udenlands paa egen Bekostning, for at gjøre sig dueligere i sin Konst, og hvorfor hans muelige Mangel paa ualmindelig Konstfærdighed skal kunne skade dem af hans Konstbrødre, som ikke reise, En anden Sag er det med dem, der reise paa offentlig Bekostning; men disse ere jo naturligviis nødsagede til at raadføre sig angaaende deres Duelighed med deres Foresatte. Sandanne Absurditeter, som den Ubenævnte har ladet Concertmester Moeser sige, kan denne berømte Mand ikke have gjort sig skyldig i, og saalænge den Ubenævnte ikke offentligen bekjendtgjør det foregivne Brev, fristes man til at drage den paaberaabte Mening, fremsat i Mosers Navn, for en Fiction. Da det hele Stykke iøvrigt kun synes at være sammenskrevet, for at kunne fortælle Almeenheden, at Concertmester Moeser har indført i Undertegnedes Stambog Noget, som kunde give Stof til Satire, saa vil jeg, for at spare alle dem, som den Navnløse har været dristig nok til at henvise til mit Logis, den Uleilighed, at umage sig hen til mig, afskrive her hine Linier, der, som enhver ved første Øiekast vil undsee, ikke have mindste Hensyn til Tonekomsten, og lyde ordret saaledes: Zufrieden sein ist grose Kunst, Zufrieden scheinen groser Dunst, Zufrieden werden groses Glück, Zufrieden bleiben Meisterstück, Berlin,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Dies zur Erinnerung, d. 2 Juni 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Landoeconomiske Bemærkninger. (Af Pastor Wedel i Ewerdrup.) Forhindret af en langvarig Gigtsmerte i den høire Side, har jeg i flere Maaneder ikke kunnet bruge Pennen. Nu, da det Onde for en Deel er standset, maa jeg atter yttre nogle Tanker om Agerdyrkning og Landvæsen. - Man har i de sidste 3 til 4 Aar læst en Hoben i det Oeconomiske, og fundet Gods og Ondt imellem hinanden. Nogle Stykker ere læse- og følgeværdige, nogle saaledes, at de fleste kiende det, uden først at see Sætningerne prentede, nogle ere saaledes, at man baade maa lee og græde over Æmnets Udførelse. Det er slet ingen Konst at opkaste sig som Forfatter, naar man har nogen Sprogkundskab. De tydske, engelske, franske og svenske Oeconomer levere en forfærdelig Overflødighed af Læreregler i Landbruget; men er det derfor sagt, at fordi det oversættes paa Dansk, at det og er nyttigt og anvendeligt i Danmark, Nei, der er meget Engelsk, hvilket af flere er anpriist som uforbigængelig nødvendigt for en Landmand, men ved Erfaring skal man selv befinde, at det er Pral og Lapperie. Jeg vil, f. Ex., nævne "Krunitz Encyclopædie. J denne findes mange brugbare Ting, men og meget, som slet ikke passer sig for vort Clima, vor Bondestand, vor Statsforfatning eller vor Lovgivning).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Om Markeder. Den første og rimeligste Anledning til Markeder. kan ikke have været andet end den at give Land boer og Kjøbstædsfolk Leilighed til at anskaffe sig Ting, der maatte hentes meget langt fra, i Tider, hvor Kjøbstæderne endnu ikke vare forsynede med saa mange Kræmmere, eller Post-Befordringsvæsenet endnu ikke var til, i det mindste langtfra ikke i den Stand, som nu. Det var altsaa den Gang nødvendigt, at have aarlige almindelige Samlingspladser for alskøns Handlende, omtrent saaledes som Messerne i Tydskland endnu ere, hvor der endog komme tyrkiske og græske Kjøbmænd. J Christian den Andens Privilegier for Kjøbstæderne i Sielland o. s. v., fra 1521, forbydes at holde Marked i Landsbyerne, paa Kirkegaarde, Herregaarde, Klostere, Præstegaarde, eller nogen andet Sted paa Landet, og befales at de alene skulle holdes i Kjøbstæderne, hvoraf sees, at Markeder i de Tider ogsaa bleve holdte paa hine anførte Steder og altsaa vare meget almindelige, men at den statskloge Christian II, allerede det Gang, søgte at indskrænke dem. Overveier mannu, at de fleste Fornødenheder i vore Dage kunne faaes i hver Kjøbstad, saa indsees ikke Nødvendigheden af Markeder. At de give Anledning baade til megen Forsømmelse, og til slette, paa Kjøkgjorte Varers Afsættelse, og skadelig Luxus's Udbredelse blandt Bonden, derom kan der vel neppe være noget Spørgsmaal. Man troer at skylde det Offentlige at anføre, hvad der over denne Gjenstand nyligen er sagt i et norsk Tidsskrift, da de af Forfatteren fremsatte Tanker synes at fortjene den, største Opmærksomhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Endskjøndt Jndsenderen heraf ei har Jndsigter til, rigtig at kunne dømme om de offentlige Jnd retningers Gavn eller Skadelighed for det Heles Vel, troer han dog, at Markederne have saa skadelig en Jndflydelse paa Almuesmandens Vindskibelighed, Tarvelighed og Moralitet, at det vilde være ønskeligt om disse Jndretninger desformedelst her i Landet kunde afskaffes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
De fleste af den simplere Folkeklasse ere saa indtagne deri, at naar det er muligt for dem at faae Tilladelse af deres Herskaber, maa Tiden anvendes til denne kjære Forlystelse. Endog Jordbrugere forsømme en for dem meget beleilig Tid til deres Jndhøstning a., naar et Marked i Nærheden just paa samme Tid indtræffer, thi da streife de den hele Tid rundt omkring ved Boderne, for nøiere at besee de der stedfindende Rariteter, og da de derved fristes til at bortkjøbe deres faa Penge i Flitterstads og Lækkerier, synes Markederne i Henseende til Vindskibeligheden og Tarveligheden at have en meget skadelig Jndflydelse, Paa bemeldte Steder har ogsaa Fylderie eller Svir sit rette Sæde (thi det er ikke Jndsenderen bekjendt, at man har sat Skranker for en overflødig Udskienken af Brændeviin, Punscheller saadanne Drikke sammesteds); derfor paa disse Steder saamange Slagsmaale eller Klammerier, derfor blive der saamange Ryggesløsheder og Lastværdigheder begaaede. Hvilket forargeligt Exempel er det ikke for Børn at see deres Forældre, Forsørgere eller Slægtninger at rave berusede omkring, og derved begaae slette Handlinger, og da mange saakaldte Hesteprangere eller Hestebyttere, søge ved denne Leilighed deres Fordeel, eller med andre Ord: tragte efter at bedragenderes Næste, kan deraf ei andet indsees, end at Markederne ere af meget skadelige Følger for Almuens Sædelighed. Til andre mere kyndige overlader Jndsenderen det i øvrigt at bedømme denne Sag; thi maaskee have Markederne Fordele for det Almindelige, som langt overgaae disse skadelige Følger, og som Jndsenderen ei forstaaer at tage i Betragtning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Jndenlandske Efterretninger. Den 24 Jan. jordedes en Mand, der fortjente en uvisnelig Borgerkrone, saasandt et daadfuldt Liv, en pletfrie Vandel og et varmt Hjerte for Konge og Fædreland adler Borgeren, Skibscapitain og Havnefoged Lauritz Peter Stæger. En Lovtale vilde være upassende over ham, hvis hele Liv var bramfrit, men ved at bevare den Ædles Minde i hellig Erindring, gavne vi 28 selv. Han blev født den 26 Marts 1755. Tidligt bestemtes han til Sen og gjorde sine første Svereiser paa Østersøen. At blive en duelig Søemand var hans Maal, han lærte derfor Seilniagerprofessionen og gjorde adskillige Reiser til Vestindien, derpaa i det Asiatiske Compagnies Tjeneste til Ostindien og China. Fra 1782 foer han som Styrmand paa Ostindien, hvis Farvande, han ogsaa som Capitain saa ofte besøgte, at vist kun faa kjendte den bedre. Paa flere af Hans Majestæts Orlogskibe foer han som Overstyrmand, f. Ex med Fregatten Freya til Vestindien. Allevegne viste han sig som udmærket Søemand og Navigateur, og hans Tieneste blev ikke hellere upaa skjønnet af Admiralitetet. Krigen truede Fædrelandet 1801 og vores Stæger blev ikke blandt de Sidste, der ilede til Landets Værn; han var paa Wagrien under Admiral Risbricht. Her var Leilighed til at vise det Mod, man kunde vente af en Søemand, der var ideligen vant til at see Faren med Rolighed. Hædersmedaillen i Guld blev hans Belønning. Da Freden vendte tilbage gjorde han atter tvende Reiser til Ostindien som Capitain, den tredie blev hindret ved den atter udbrydende Krig. J denne tog han ogsaa Deel, men hans kraftfuldeste Alder var nu forbi og Havnefogedembedet var ham en saa meget lykkeligere Stilling, da den med mere Roe lod ham sørge for sine Børn. Den var han en ligesaa udmærlet Fader, som han selv var Fædrelandets ypperlige Søn. Hans efterlignelsesværdige Exempel vil være dem den bedste Arvelod.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Mariboe, den 23 Januari. Hr. Kjøbmand, Niels Johansen her i Byen har i denne Tid solgt sit i Søndergade beliggende Huus til en Træeskoefabriqueur, for den Summa 520 Rbd. For at afværge, at den mindre forN. V. muende Borger ei i anstundende Sommer skal lide Mangel paa Kornvahrer, og for at lette dettes muelige høiere Priis, har fem af Mariboes Jndvaanere sammenskudt et Qvantum Rug og Byg, som skal udleveres i smaae Partier, under gangbar Priis, til de mindst formuende, og til nu gieldende Priser, som ei maa overstiges, til de øvrige. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Ønskeligt var det om i flere Steder i Stiftet maatte træffes lignende Foranstaltning, der kunde lette den arbeidende Classe Kornets høie Priis. - Ved Grevskabet Knudtenborgs Forligelses=Commission ere i afvigte Aar 1816 fore ragne 193 Sager. Deraf forligte 124, til Retten henviste 69, og der indstevnte 16.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Mariboe Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Odense, d. 24 Jan. Natten imellem Onsdag og Torsdag havdes her ved Odense et haardt Veir, som allerede havde raset i nogle Dage, men nu forøgedes Stormen med stærke Tordenskyl, ogsaa hørtes fjern Torden, og Kl. 12 1/2 kom et Vindstød fra V. S. V., der frembragte en Rystelse i Husene, der lignede et Jordskjælv, som maaskee ogsaa var forbunden dermed. (S. Bl.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
J Viborg Samler af 23 Jan, læses følgende: Berigtigelse. - J Anledning af det, som det syntes af en Velunderrettet, indsendte Stykke om den i Hobro Egnen paagrebne undvigte Slave, har Udgiveren erholdet fra S. T. Hr. Bye= og Herredsfoged Jansen i Hobroe en Besværing, over, at Sagen var fortalt i Samleren Nr. 7, paa en for ham som Embedsmand nærgaaende Maade, da han hverken var bemyndiget til eller nogensinde havde truet at sætte Jld paa Huset m. m. Da Udgiveren langt fra ikke tænkte paa at fornærme Hr. Jansen, heller ikke vidste noget om denne Sag, førend den kom til Orde i offentlige Blade og fra en Ven var indsendt Jndrykkelsen Ord til andet i Samleren Nr. 7. Saa gienkalder han saa meget villigere og billigen denne Anførsel om at sætte Jld paa Huset, og har med Dags Post bedet Hr. Herredsfoged Jansen om, at vorde underrettet om det Sande denne Paagribelse ang., da det dog synes, som om Publicum havde Krav paa, i offentlige Blade at see en slig veldædig Foranstaltning for den offentlige Sikkerhed, kundgjort paa en rigtig Maade. - A. F. Just.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Kjøbenhavns Børs d. 28 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 610, a vista 625. Amsterdam 2 M. - , a vista 568. London 2 M. 26 2/3 Rbdlr. Spec. 620. - Specier solgtes til 37 1/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 93 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 78. Norske Sedler 23 a 24. Svenske Sedler 9 Mk. 12 s. - Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Berigtigelse. Ved en Feiltagelse er i Skilderiet Nr. 5, P. 77, efter en Skrivelse fra det Holsteenske, urigtigen anført, at Toldforvalter Schlosfeld i Apenrade er død, hvilken Vildfarelse uden Tvivl grunder sig paa en Navnforverling. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höeckes, Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-01-28
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-01
Da jeg paa Opfordring til Dagens Comptoir har bragt i Erfaring, at Jndsenderen af det anonyme Stykke, angaaende Concertmester Moeser, i Dagen No. 22, er et ganske ungt Menneske, Capelmusicus Blink, saa opfordrer jeg nu benævnte Hr. Blink til at fremkomme offentligen med det af ham paaberaabte Brev fra hans saakaldte Ven, Concertmester Moeser, da man, i modsat Fald, maa drage Sandheden af hans Foregivende i Tvivl. F. W. Simonsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-01
Jndenlandske Efterretninger. Ved Deres Majestæters Ankomst til Skuespilhuset i Torsdags Aftes, var, i Anledning af Hs. Maj. Kongens høie Fødselsdag, Kongens Nytorv og Bredgaden ligge til Palaierne illuminerede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-01
J Skuespilhuset blev Monarken modtaget med almindelig Jubel, og paa Hjemveien ledsagedes Allerhøistsamme med det paa Pladsen forsamlede Folks enstemmige Fryderaab lige til Kongeborgen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-01
Atter har vor Skueplads mistet een af sine vigtigste Støtter i den nyligen i sit 40de Aar bortdøde P. Foersom. Berøvedes den danske Thalia i forrige Aar een af sine kaarede Sønner, H. K. Knudsen, saa tabte Melpomene ikke mindre i Aar ved P. Foersom. J en Alder af neppe tyve Aar kom han til Skuepladsen, hvor han, med varm Følelse for sin Konst, og en meer end almindelig Dannelse for de Skjønne, snart blev den skuespilelskende Almeenheds Yndling. Med er tækkeligt Udvortes forenede han Aand, Jld og Følelse i sit Spil. Hvad enten vi saae ham, som Olaf plante Korset paa Norges Kyst, eller som Axel døe for en elsket Valborg, eller som: Corregilide og segne for en ufølsom Slægts Miskiendelse, eller som Hamlet hovne en Faders Mord, saa vidste han overalt at stemme os til de høie, rene og blide Følelser, der opløfte Sielen langt over det Jordiske, og lade den, liig Ørnen i sin Flugt, skue stolt bort over den Jord, som forsvinder under dens Fødder. Men ikke blot som fremstilhende Konstner, ogsaa som Digter har han erhverver sig en Plads i Danmark Pantheon, ved at forplante Shakespears Mesterværker paa den fædrenelandske Bund, efterat vi, paa enkelte Undtagelser nær, i en lang Række af Aar kunhavde seet denne Digterkonge paa Dannemarks Slætter som et blegt, ugienkjendeligt Gjenfærd. Tidens barske Storm knækkede denne stolte nordiske Gran midt i sin frodigste Væxt. Fædrenelandet taber i ham en yndet Forfatter, Skuepladsen en fortræffelig Konstner, og Menneskeheden et elskværdigt Væsen, der forenede med et ædelt Hjerte en renset Smag og oplyst Forstand. Derfor beklages hans tidlige Død ogsaa af saa Mange, der paa ulige Maade, skjøndt mod lige Jver, kappes om at udtrykke deres Veemodsfølelser over hans tidlige Bortgang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-01
Den 28 d. M. døde Professor og Capelmester F. L. W. Kunzen, Ridder af Dannebrog, i en Alder af 66 Aar. Han var født i Lybek, havde i sine yngre Aar studeret ved Universitetet i Kiel, og, medens Schulz endnu var Capelmester i Aaret 1788, componeret Musiken til Baggesens Holger Danske. J to Aar havde han været Musikdirecteur, men efter Schulzs Død blev han Capelmester i dennes Sted. Som Konstner fortjener han en Plads blandt Europas bedste Concertmestere, og hans Arbeider yndes ogsaa udenlands. Hans teoretiske Kundskaber i Musiken vare meget udbredte, og alle hans Værker bære ogsaa Præg deraf. Det bedste blandt disse var nægteligen hans Viinhøst, skjønt ogsaa hans øvrige Compositioner, som Hemmeligheden, min Bedstemoder, Kierlighed paa Landet, Eropolis, have store Fortjenester, men fremfor Alt var hans Kirkemusik fortræffelig. Kierlighed paa Landet beundrer man den lette, muntre og nationale Musik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-01
Man har nu faaet authentisk Vished om den i Skilderiet Nr. 102 f. A. omtalte savnede Galbergs Skjebne. Den 26 Jan, blev paa en Mark uden for Vesterport, i Nærheden af Stadsgravene, fundet en død Mandsperson. Vedkommende Øvrighed optog, efterat være bleven underrettet herom, forat faae Oplysning om hvem den Døde maatte være, Forklaring af adskillige Personer, der nøje havde kjendt den fra Damhuset efterlyste Galberg; blandt hvilke den ene var en Svoger til ham, Kroemand Christensen i Damhuset; disse erklærede, efterat de havde taget det fundne Liig i Øiesyn ved Langebroe, hvor det strax var blevet henbragt, at de med fuldkommen Vished gjenkiendte den Døde at være forhenværende Kroemand og tilsidsk Forpagter af en Udflyttergaard ved Vridsløselille, P. C. Galberg, som har været savnet siden Slutningen af Octob. Maaned f. A. - Ved den afholdte Synsforretning var det ei mueligt at skjønne, om ham var tilføjet anden Skade, end at Huden af Hænderne var borte, efterdi han af Forraadnelse var meget stærkt angreben. - Heraf er det sandsynligt, hvad fra Begyndelsen af ogsaa formodedes, at benævnte Galberg i en ulykkelig Sindsforfatning har skilt sig selv ved Livet, nemlig, ved at drukne sig i Stadsgravene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-01
Det var den 1ste Dec. f. A., at den Paranske Familie, 13 Personer i Tallet, var saa ulykkelig, at finde sin Grav i Bølgerne. De afseilede samme Dags Morgen, Kl. 9, for at drage, til Trondhjem, men neppe vare de komne ud fra Christiansunds Havn, førend en heftig Storm reiste sig; Skibet blev fuldt af Vand, og kantrede. Fem Minuter derefter vare Paran, hans Familie og to Tjenestepiger Bølgernes Offer. Hr. Winther reddede sig ved at svømme, og blev, efter at have drevet i 4 Timer omkring paa et Vrag, reddet ved et Skib fra den nærmeste Kyst. Afmægtig bragte man ham til en fattig Fiskers Hytte, hvor han blev i 6 Dage, uden at faae nogen anden Forfriskning end varm Molk. Kjøbmand H. C. Hansen lod ham ædelmodigen hente, og det er i denne retskafne Mands Huus, han nu agter at tilbringe Vinteren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-01
Blandt dem, der have vundet Randers Amtshuusholdningsselskabs Præmie for d. A. er Sognefogden P. Blegvad, der i Aaret 1813 har anlagt en Hauge af Jndhold 11,850 Alen, og indhegnet den med et 9 Qvarteer høit Steendige, hvori findes 138 Stkr. Frugttræer og 261 Busk værter: Præmien 50 Rbdlr.; Huusmand J. Mikk. Kruse, som har anlagt en Hauge af 3041 1/2 Al., indhegner deels med Steen, deels med Jorddige, hvori 50 Frugttræer. Den øvrige Jord af 868 Al., anvendt til Kjøkkenurter, 25 Rbd.; Gartner paa Dronningborg, P. Christensen, der har tjent uafbrudt i 50 Aar paa dette Sted, 20 Rbd., og Lars Væths Hustrue, der har tjent i 42 Aar i een Familie, 20 Rbd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-01
Et saare interessant Syn paa det Kgl. Stutterie i Frederiksborg, ere de Hengster, som der bestandigen staae paa Stald. De have deres egne Navne, f. Ex. Qvadrat, Palnatoke, Lystig og Fornøielig, Baldur o. s. v., adskillige derværende spanske Hengster ere blevne kjøbte af de Regimenter, der laae her under Krigen. H. M.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-01
Kongen har i forr. Aar blandt adskillige udvalgte Hengster foræret Keiseren af Østerrige to af den sneehvide Baldurs Efterkommere. - Stutmesteren, Hr. Justitsraad Nielsen har i den af ham anlagte Have opreist to simple Mindemærker af uhugne Kampesteene, den ene for Abildgaard og den anden for Hirschnach.