Viborger Samler, 1840-06-25
Commerce af 11te Juni meddeler in extenso Correspondencen imellem Gen. Bertrand og Greven af Survilliers (Joseph Bonaparte) angaaende Deponeringen af Napoleons Vaaben i Jnvalidernes Hotel. Den 9de Mai havde Generalen i en Skrivelse givet Greven det bestemte Tilsagn, at han vilde overlevere Gouverneuren, for Jnvaliderne de omtalte Vaaben; men i en senere Skrivelse af 4de Juni tager han sit engang givne Løfte tilbage. Kongen, skriver Generalen, "sagde mig, at hverken han eller hans Ministre kunde tillade, at Keiserens Vaaben overleveredes Jnvaliderne i Napoleons Families Navn. Uagtet mine indstændigste Bønner, vedblev Kongen ved sin Erklæring. Det smerter mig at det ikke er lykkets mig at opfylde Deres Ønsker, jeg føler denne Smerte, og jeg vil føre den med mig til St. Helena. Kongen spurgte mig, om det ikke forekom mig mere passende at nedlægge Vaabnene i Tuileriernes Pallads, indtil de lunde henlægges paa Grav mindet, end bestandig at holde disse Vaaben skjulte. Han troede paa Grund af alt Det, han havde gjort i denne Sag, at fortjene dette Beviis paa Tillid. Jeg var af denne Mening, og Vaabnene ville vorde nedlagte ved Kronens Diamanter." – J en Skrivelse fra London af 6te Juni udtrykker Joseph Bonaparte sin Forundring og sit Mishag i Anledning af Generalens forandrede Beslutning. Deres Mission, skriver Greven, ophørte egentlig ved Napoleon den Andens (Hertugen af Reichstadts) Død. – Dem anbetroedes ingen Vaaben; jeg ansaae det for hensigtsmæssigt at raadføre mig med de meest indsigtsfulde Mænd, der vare af den Formening, at det var et ærefuldt Skridt af Napoleons Familie, at bringe det franske Folk sin Hylding ved at nedlægge disse Vaaben i et offentligt Monument. Denne Hensigt udtalte jeg høitideligt i mit Brev af 28de Aug. 1833 til de hædrede Retslærde, hvis Mening jeg delede, lykkelig nok, ved endog i min Landflygtighed at kunne give mit Fædreland, som vi have at takke for Alt, et Beviis paa min Fædrelandskjærlighed. Maae vi ikke protestere og gjøre Forestillinger imod denne nye Forurettelse, man tilføier os, Kunne vi overbevise os og Publicum om, at den bestæmmelse, der er tilføiet Keiserens Familie, er et Værk af Keiserens Stormarschal, der i alle andre Henseender stedse har viist sig at være en trofast Borger?" Ostindien. (Efter Vests. Avis) Serampore, d. 14de Marts. Jngen veed, hvad det engelske Gouvernement egentlig vil gjøre. Man veed kun, at det har faaet Ordre til at arrangere Sagen, at flere Krigskibe have faaet befaling til at begive sig til Singapore, og at omtrent 2 til 3000 Md. om nogle Dage ville blive indskibede, for at tjene imod China. Nogle mene, at Regieringen har isinde at tage Formosa i Besiddelse, og derfra tvinge Chineserne til at gaae paa Accord. Lin er en rask Karl, det kan Jngen negte, maaskee er han gaaet lidt for vidt med at udsulte Elliot, men jeg for min Person betvivler ikke, at Elliot har fortjent det. Vel sagde han, at han vilde assistere den chinesiske Regjering i at standse Handelen med Opium; men hemmeligen har han sikkerlig gjort Sit til at befordre den. Lin har givet et fortræffeligt Svar paa en Skrivelse fra Elliot, hvori han siger, at han vil gjøre Alt, hvad der staaer i hans Magt for at bringe det gamle Forhold tilveie igjen. Lin gjennemgaaer alle Klageposterne Punct for Punct, og viser at det er ikke ham, men Elliot, der er Skyld i det Hele. Jkke blot er nu al Handel med de Engelske standset, men det er forbudet at indføre engelske Fabricata Theen er her stegen fra 20 til 30 Rupier pr. Qvart kasse. Der er imidlertid god Grund til at vente, at man snart vil faae et ikke ubetydeligt Qvantum Thee fra Assam. 1700 Arbeidere ere sendte derhen i den senere Tid, og flere ere paa Veien. Theen skal i alle Henseender være lige saa god som den chinesiske; der er Overflod af vildtvoxende Træer, og da der kun behøves tre Aarfra Frø at erholde et brugbart Træ, saa vil Theecultivationen i kort Tid kunne udvides betydeligt. – Om Russerne hører man ikke Meget; deres Krigserklæring imod Chiwahave vi læst, man siger, at de nu ere paa Marschen. Dost Muhammed Chan synes at være opgiven af de tilgrændsende Rajaber. Chanen af Bochara skal have sendt Emissairer til Englænderne for at slutte en Tractat med dem, og det er meer end rimeligt, at den utrolige Lethed, hvormed Englænderne have overvundet alle Vanskeligheder og gjenindsat Schah Schnjah, vil for en lang Tid gjøre dem saa frygtede, at Jngen vil indlade sig med Russerne imod dem. Generalgouverneuren, Lord Auckland, ankom hertil i forrige Maaned; han modtoges med Adresser fra de Jndfødte og Europæerne, og Alle ere nu enige i, at han er en særdeles dygtig Politiker.