Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1834-04-07
Dette paafaldende Faktum foranledigede følgende Anmeldelse i min Avis No. 23, S. 90. 3. "J Aalborg maa Borgerskabet indkaldes til nyt Nøde, for at vælge en eligeret Borger, da første Gang kun2 Stemme=Sedler modtages. - Atter Beviis paa den herskende Lunkenhed i Almeen=Anliggender, Dette er Species facti, og jeg tør appellere til Enhvers Dom, om her er sagt Mere, end hvad der er Pligt for en Avis=Redaktør, som med behørig Circumspection bør opfatte og reflettere over Verdenslivets Gang, eller om jeg i hiin Bemærkning har talt Hr. Bogtrykker Ree for nær, eller VINANNNNNNNNANNNNNB. givet ham fjerneste Anledning til Vrede, det maatte da i al Fald være som 11 Deel af det Aalborgske Borgerskab, da han selv maa have været i de Udeblivendes Tal, siden der, efter Magistratens Bekjendtgjørelse No. 2 slet Jngen mødte til at vælge en eligeret Borger." Jmidlertid maatte jeg til min største Forundring læse følgende Haranque i Aalborg-Avisen No. 28 af 17 Februar: 4. "J Bladet "Dagen" gjøres den bemærkning, at den Omstændighed, at der i Aalborg Jngen havde indfundet sig til at vælge en eligeret Borger, viser hvor liden Jnteresse Byens Jndvaanere tage i et Anliggende, der synes at maatte være vigtigt for Byen. Hr. Cancellieraad Hempel bemærker ligeledes i denne Anledning: "Atter Beviis paa den herskende Lunkenhed i Almeen=Anliggender." Saa aldeles grundigen synes disse Bebreidelser dog ikke at være, saalænge Borgerne ere indskrænkede til et absolut valg af een iblandt trende proponeerte Candidater. Nængden, kunde jo gjerne her have anseet dem alle 3 for lige habille, derfor undladet at stemme, uden at være lunkne for deres Vee og Vel. Havde det været dem overladt at vælge iblandt samtlige deres sig dertil qvalificerende Nedborgere, og de da ikke havde gjort Valg, saa havde hine Bebreidelser dog vel først været aldeles grundede, hvorvel der ogsaa kunde siges, noget imod denne Valgmaade (dog ikke saameget, som imod hiin), og man i ethvert Tilfælde maa indsee, at Jntet kan opnaaes til Fuldkommenhed. Ei heller kunde vel Valg paa en eligeret Borger have skeet paa en meere ubehagelig Til end den paa hvilken Skatteligningen var i Gjære. Dersom de respectable Herrer Publicister Etatsraad Thaarup og Cancellieraad Hempel kunde udfinde en meere fuldkommen Maade, at inddrage personelle Skatter end den nærværende, hvis totale Ufuldkommenhed forbittrerethvert Gemyt, og viser tilfulde, at den der arbeider i sit Ansigts Sveed, ikke har Raadighed, over sit eget Erhverv, da ville de vistnok bidrage saare betydeligt til Almeen=Anliggendernes Vel, der umulig kan trives, naar en Mands Evner skal bedømmes efter Kilder, der umuligen kunne være tilforladelige, og hvorved saamegen Fortrædelighed afstedkommes. paa Censurens Forlangende underskrevet N. Ph. Ree. SII S. Atter vil jeg spørge enhver Retsindig, om dette var forat blive valgte. Overalt synes det ikke hensigtsmæssigt, at den har nogen Jndflydelse paa Valgene, da Repræsenskyldt Tiltale fra Hr. Rees Side? At slet Jngentanterne skulle være Kontrol imod Magistraten. møder til at vælge paa en eligeret Borger efter foregaaende Jndkaldelse, er dog et umodsigeligt Beviis paa Lun 2) Af Hr. Secretair Algreen=Ussings Afhandlinger om kenhed i Almeen=Anliggender, denne være nu grundet Trykkefriheden i Danmark: "Jfølge de udtrykkelige Ord i i hvilkesomhelst Aarsager. Disse kunde Hr. Ree have Forordn. af 27de Septbr., er man berettiget til med Frigjort sig fortjent ved at oplyse, men uden slige Gluffer til modighed og Anstændighed at yttre sin Mening om Alt, Hr. Etatsraad Thaarup og mig, som de, hvormed han hvad man troer, at der kan være at forbedre og rette i ledsagede sin lange Udgydelse. Efterat han saaledes Landets Love, Anordninger og offentlige Indretninger, og havde væltet sig ind paa mig, gav jeg ham et velfortjent fremføre alle beviisligge Attringer og beskyldninger ikke blot Vink i No. 34 af min Avis, saalydende: imod enhver Privatmand, men ogsaa imod de Kongelige Collegier, Retter og alle øvrige Embedsmænd." – Ganske 5. Udgiveren af Aalborg Stiftstidende, Hr. Bogtryk anderledes forholder det sig derimod, naar Politiemesteren, ker N. Ph. Ree, har gjort Jndsigelse imod denne Avis og veed, at han har med en selvstændig og characteerfast Jour Dagen, fordi disse som naturligt havde antaget Borgernes nalist at gjøre, som ikke vil finde sig i en saadan UdslettelsesUdeblivelse fra Valg paa en eligeret Borger for Beviis paa Vilkaarlighed. Naar han derved sættes i den Nødvendig den herskende Lunkenhed i Almeen=Anliggender, og finder hed, enten at lade Bladet passere eller at lægge det under ikke denne Bebreidelse saa aldeles grundet, saalænge Bor Beslag, og indstille Sagen til Cancelliet, vil han nok betænke gerne ere indskrænkede til et absolut valg af en iblandt trende sig paa, uden tilstrækkelig Grund at gribe til det sidstnævnte proponeerte Kandidater." Herom kan Enhver beholde sin Alternativ. Han tager saamæn meget feil, dersom han Mening, som det overalt bliver en Sag, der maa afgjøres troer at indlægge sig Andest hos sine Foresatte ved ideligen med vedkommende Authoriteter, der have foreskrevet den at sende dem dette Slags Sager paa Halsen til Decision, brugelige Fremgangsmaade. Men naar Hr. Ree endvidere thi der er maaskee ingen, som man skjøtter mindre om at deraf griber Anledning til at opfordre Udgiverne af Dagen have at decidere i, end netop disse, og dersom han altfor og denne Avis til at udfinde, en meere fuldkommen Maade jevnligen uden Føie indbringer deslige Sager for Collegiet, at inddrage personelle Skatter paa end den nærværende, vil dette ogsaa nok paa en eller anden Maade blive ham beda kan Man ikke tjene ham hermed, men maa overlade til tydet. Heller ikke kan det være ham behageligt, at hans ham selv at forsvare den drøie og vel ikke uden Føie paa Dekret og Bladets Standsning den ene Gang efter den an Censurens Forlangende underskrevne, Kritik den bliver af Collegiet underkjendt, og Publicum, ved Bla over en Regjerings Foranstaltning: at hiin Beskatningsdets senere Udgivelse, sat i Kundskab herom. At Cancelliet maades, totale Ufuldkommenhed forbittrer ethvert Gemyt, skulde dekretere Action imod Nogen, hvis Skyld ikke var og viser tilfulde, at den, der arbeider i sit Ansigts Sveed, meget aabenbar, behøver man, efter al foregaaende Erfaikke har Raadighed over sit eget Erhverv. ring, ikke at befrygte, og navnligen vil dette ikke skee imod Nogen, fordi han med Varme og Frimodighed, og det selv Men istedetfor at drage Vinket til Eftertanke, er Hr. i de stærkeste og bjærveste Udtryk, har yttret sig om offentRee pludselig fremstaaet som den af mig Udæske lige Foranstaltninger, naar han kun ikke enten har talt i en de og Fornærmede (!!!) i følgende nye Artikel, usømmelig Tone eller fremført løgnagtige Beretninger om som læses i Aalborg-Avisen Nr. 48.