Den Vest-Sjællandske Avis, 1841-08-09
Jndenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn den 7de August. Udnævnelser og Entledigelse. Under 31te Juli er der meddeelt Cand. Juris J. Beyer Tilladelse til at procedere paa Prøve ved den kgl. Lands-Over- samt Hof og Stadsret i Kjøbenhavn. - Under 1ste d. M. har Hs. Maj. allernaadigst udnævnt Kammerraad, Told og Consumptionsinspecteur i Kallundborg E. Bonne vie til virkelig Justitsraad. Under f. D. har Hs. Maj. allernaadigst tilladt Hs. Exc. Geheime-Statsminister og Chef for det kgl. Departement for de udenlandske Sager, H. v. Krabbe-Carisius, kgl. Dansk Charge d'Affaires i Brüssel, Kammerherre E. W. v. Coopmanns, og Secretair i fornævnte Departement, Kammerherre H. C. Reeds, at anlægge og bære de dem af Hs. Maj. Belgiernes Konge tildeelte Decorationer, Førstnævnte som Storkors og de 2de Sidstnævnte som Commandeurer af den Belgiske Leopoldsorden. - Under 2den d. M. har Hs. Maj. allernaadigst tilladt Capitain af Sø-Etaten og tjenstgiørende Adjutant C. C. Zahrtmann, at anlægge og bære den ham af Hs. Maj. Kongen af Sverrig, tildeelte Decoration som Ridder af Sværdordenen. - Under 29de f. M. har Hs. Majestæt afskediget Consumtionsskriver ved Kjøbenhavns Amagerport, Kammerassessor C. C.H. F. Güntelberg, fra bemeldte Embede. (Berl. Av.)- Den 12te Juli paakiendtes i Lands-Over- samt Hof= og Stadsretten følgende Sag: Huusmændene Rasmus Hansen og Christopher Andreasen af Korsnakke, contra Cancelliesecretair, By- og Herredsfoged Hammerich i Nakskov. Huusmændene havde i en Ansøgning til Kongen beskyldt Hammerich for, at han havde viist sig partisk med Hensyn til Optagelsen af et Forhør til Oplysning, om, at Proprietair Burchardt havde aflagt falsk Ed i en Sag, imellem ham og dem; de havde sagt, at Hammerich iværksatte Undersøgelsen med en sjelden Jilfærdighed, og at han inden Forhørets Begyndelse havde lovet Burchardt, at skulle ved Deponenternes Afhørelse nok saaledes kjøre omtring, med dem, at gen ikke skulde komme Noget ud deraf til Burchardts Skade; i samt at han, efterat Forhørets Optagelse var ham overdragen, stiltiende kjørte ud til Adamsgave, hvor den ene af de Personer, der skulde kunne vidne imod Burchardt, opholdt sig, og der, efter Vidnets Udsigende, gjorde sig al Umage for at faae det til at forandre sin Forklaring; hvorhos de anholdt om, at nøiere Undersøgelse maatte foretages af en anden retskaffen og upartisk Embedsmand istedetfor Hammerich, til hvem de ifølge det Anførte ikke kunde have den Tillid, at han vilde paasee deres Ret ligesaafuldt som Modpartens. Om denne Ansøgnings Jndhold anlagde Hammerich Jnjuriesag imod Huusmændene, der ved Underrettens Dom dømtes hver til Mulct af 50 Rbd., hvorhos Beskyldningerne mortificeredes. Huus mændenes i 2den Jnstants gjorte Paastand, at der ikke hos dem havde været nogen animus injuriandiforkastedes af Overretten, der ikke heller fandt det af Appellanterne søgte Vidnebeviis at hjemle Beskyldningerne, hvorfor Herredsthingsdommen stadfæstedes, dog at Mulcten, i Betragtning af Sagens samtlige Omstændigheder", nedsattes til 30 Rbd., og bestemtes at tilfalde den rigtige Fattigkasse. (Da.) Eiendomssalg. Ved 4de Auction bortsolgtes den 3die d. M. Gaarden Nøisomhed paa Lund tofte Mark, med Besætning og Jnventarium, til Lieutenant i Garden, Kammerjunker Greve Schmettau til Lystlofte Gaard, for 12030 Rbd. Gaardens Jorder udgjøre et Areal c. 100 Tdr. Land, der staae før c. 12 Tdr. Hartkorn. At Gaarden, skjøndt den har et saa stort Jordtillæg, ja endog nogen Skov, samt ligger saa nær ved Kjøbenhavn, ikke har kunnet udbringes til en høiere Kjøbesum, er navnlig en Følge af dens Jorders mindre gode Bonitet, og især dens Bygningers maadelige Beskaffenhed. For Kjøberen, der tillige er Eier af Nabogaarden "Lystlofte, maae vi ansee dette Eiendomskjøb for fordeelagtigt, da begge Eiendomme naturligviis ville kunne drives (Dagen.) sammen med mindre Bekostning. Himmelbjergfesten den 2den og 3die August 1841. Den første Dag samlede sig efterhaanden en Mængde Deeltagere, dog neppe Femte= eller Sjette parten af dem, der anden Dag strømmede til fra alle Rigets Provindser, og hvis Antal vel tør anslaaes til 34000. Vedkommende Amtmand havde igjennem Herredsfogden forbudet Pastor St. St. Blicher (derhavde paataget sig det Hverv at besørge det fornødne Arrangement) at opkræve, hvad han kaldte tvunget Bidrag" af dem, der vilde betræde Himmelbjerget, "fordi det var Hs. Majestæts Eiendom." Da hiint Amtsøvrighedens Forbud ikkun 2 Dage for Festen Afholdelse blev Pastor Blicher communiceret, kunde det umuligt igjennem de offentlige Blade komme til almindelig Kundskab. Pastor Blicher saae sig derfor nødt til at bede og frivilligt Bidrag til at betale de af ham bestilte tvende Musikcorpser (Regimenternes fra Horsens og Randers); hvilket ogsaa ved godhedsfuld Hjælp paa det Nærmeste lykkedes. Herved opstod imidlertid en temmelig uligelig Fordeling; th istedetfor at man, naar det var gaaet efter den første Bestemmelse, var sluppet med 1 Mk. hver ved Optrædelsen paa Bjerget, ydede Mange nu, for at faae det Nødvendige samlet, 1 Rbd. og Møre. Enhver af Bidragerne modtog et trefarvet Tegn (hvidt, blaat og grønt, som bares saalænge Festen varede. Om Aftenen den 2den de holdt Pastor Blicher en Tale, der paa Fleres Forlangende blev gjentaget den følgende Aften. Paa selve Festdagen, den 3die ds., 183 Aa var Veiret særdeles smukt, kun om Formiddagen noget koldt. Det var den første klare og aldeles regn frie Dag i 6 Uger. Den vilde, romantiske Bjergegn tog sig især udmærket skjønt ud i den smukke AftenBelysning; og Skarer af Menneskeer saaes derfor bestandigt at strømme ud paa Kolden (den skaldede Banke, der ansees for det høieste Punkt) for derfra at nyde den udmærket skjønne Udsigt. – Kl. 10 om Formiddagen, den 3die ds., holdt Pastor Blicher en Tale om almindelig Værnepligt. Herpaa blev, efter Jntroduction af Jnstrumentalmusiken, Pastor Blichers Nationalsang fra ifjor: "Danmark, Fostermoder kjære!" afsungen. Umiddelbart herpaa holdt Pastor Blicher en ny Tale og fremsagde den af ham selv skrevne Vise: "De Bønder de sidde saa tykt over Bord(til Priis for den Sjællandske Kromand Hammer og hans 14 Aars Søn, der 1807 gik med blandt Herregaardskytterne). Almindelig Begeistring maatte det naturligviis vække, da Taleren ved Slutningsverset; "O dette jeg veed, at hvad blive skal god Krog, skal tidligen krøge" a., umiddelbart henvendte sig til den tilstedeværende gjæve Dannemand, Districtscommissair Hammer, der allerede som 14 Aars Knøs var med at værne og gamle Danmark. Mængden blev herover saa begeistret, at Enhver vilde see Hammer, og at han, for at opfylde det fælles Ønske, maatte bestige en Vogn, hvorfra Alle kunde see ham. Et rungende Hurra modtog ham. - Herpaa holdtes efter passende Mellemrum Taler af Dhrr. Fr. Sneedorff Birch, Kammerraad Wulff, Pastor Blicher og flere, ledsagede af Sange af Blicher, Mag. Hammerich, Birch og Pastor Grundtvig. En Tale blev ikke fremsagt, da Sønderjyderne ikke havde indfundet sig i noget stort Antal. Den til Svenskerne bestemte Tale kunde heller ikke fremsiges af Mangel paa Svenske Tilhørere. - At et enthusiastisk "Længe leve udbragtes for Bjergets ophøiede Eier, Hs. Maj. Kongen, var ikke mere end Pligt baade under offentligt og privat Hensyn. Majestæten har, ved at kjøbe Bjerget og overlade det til en Folkesamling, opfyldt et almindeligt Ønske, som med Taknemmelighed bør paaskjønnes af Enhver. At Hs. Majestæt Dronningen og Hs. kgl. Høihed Kronprindsen med Gemalinde ligesaa enthusiastisk bleve ihukomne, er en Selvfølge. – Sluttelig bemærkes: at den gladeste, reenfolkelige Stemning herskede fra først til sidst, og blev ikke forstyrret ved nogetsomhelst Upassende eller Skurrende; men alle Aldre og Stænder udgjorde et skjønt harmonisk Heelt. Om Eftermiddagen blev der dandset paa Bjerget (i to hold, og om Natten i Nye Kro. (Rand. Av.)