Berlingske Tidende, 1829-01-30
Her maae vi imidlertid tilstaae, at Varna, efter de høist unøiagtige Beretninger, som man havde om denne Fæstning, var bleven bedømt for ringe, og derfor viste sig ogsaa snart de Midler utilstrækkelige, som man i Begyndelsen bestemte til denne Pladses Beleiring. Omsonst tilførte Flaaden sildigere Beleirings=Hærer, endnu nogle Forstærkninger og det uomgjængeligen nødvendig Materiale; dette var endnu ikke tilstrækkeligt for at kunne indeslutte og beleire Fæstningen. Denne første Feil havde til Følge, at Fyrst Mentschikov, der havde at kjæmpe mod Vanskeligheder, som hans Talent alene kunde beseire, blev sat i den absolut Nødvendighed, at flytte Angrebet henimod Kysten, hvor alle hans Hjelpemidler befandt sig, og hvor han tillige kunde gjør Regning paa Flaadens Medvirkning; men det var ogsaa det Punkt, hvor Fæstningen var stærkest. Denne Omstændighed gjorde, at Forsvaret trak sig ud over den Tid, hvorpaa man i Begyndelsen havde gjort Regning. Jstedetfor den 30te August at være i Besiddelse af Varna, og derefter at lade det Scherbatovste Corps og Garderne støde til General Rudzevitsch's og Prinds Eugen af Würtembergs Divisioner, for enten at flytte Krigen, over paa den anden Side af Balkan, eller for aldeles at indeslutte Schumla, og ved Hunger at tvinge det derværende Corps til Overgivelse, maatte man nu anvende hele September Maaned og alle disponible Kræfter mod Varna, som Tyrkerne ikke uden Ret have betragtet som Rumeliens og Constantinopel Bolværk. De ansaae det for saa vigtigt at kunne holde denne Plads, at Capudan=Pascha i egen Person og med alle de Tropper, som han kunde faae samlede, overtog Commanden i den, og at Storveziren med Rigets sidste Reserver rykkede frem mod Aldos, for at understøtte og at komme ham til Hjelp. Saaledes var Tingenes Stilling, da Keiseren den 28de August igjen ankom til sin Armee for Varna; Hans Majestæt var af den Mening, at han maatte henvende sin hele Opmærksomhed og alle sine Kræfter, paa at fremskynde denne Fæstnings Overgivelse. Den overordentlige Hede i August Maaned, da Thermometret steeg indtil 46 Grader i Solen, og det slette Vand havde bevirket Sygdomme i Hæren; det Scherbatovske Corpokunde derfor ikkun udfylde de vieblikkelige Huller, som dette gjorde i Armeens Rækker. Den blev derfor egentligen kun forstærket ved Garden, som man maatte lade træde med ind i Linien, for at understytte Varnas Belering. Denne Fæstnings Beliggenhed mellem Davno=Søen og Havet gjør dens Indesluttelse meget vanskelig, fordi det, naar dette skal skee, er uomgiængelig nødvendigt, at opstille et Corps mod den sydlige Deel af Fæstningen, men dette er da aldeles adskilt fra den øvrige Beleirings=Hær, og udsat for Tyrkernes hele Magt. Hvormeget end de anførte Omstændigheder og de uundgaaelige Vanskeligheder ved Terrainet vare Operationerne for Varna til Hinder, saa kronedes dog vore Vaaben der med Hæder. Alle Anstrengelser, som Omer=Vriones Tropper og Storveziren gjorde, bleve tilintetgjorde ved den Standhaftighed, som syv Batailloner, af Garden udviste, der to Gange med betydeligt Tab tilbagesloge Fjendens Angreb. Endog Fægtningen den 18de September maa ansees som et lykket Foretagende, hvis en Operations endelige Resultat er den Prøvesteen, hvorefter den bør bedømmes. Den lykkedes vel ikke Prinds Eugen af Würtemberg at tilintetgjøre en Corps, der var hans eget tre Gange overlegent og desuden stærkt forskandset, men han bragde dog Fienden til at dele sin Opmærksomhed og sine Stridskræfter, og tvang endelig Omer=Vrionetil at indskrænke sig til det Defensive. At Prindsens Foretagende ikke faldt endnu mere ud til hans Fordeel, det maa eene tilskrives een af vore Brigaders alt for hidsige Tapperhed, thi uden at oppebie de øvrige Troppers Medvirkning, og uden Bistand af Artilleriet, der blev opholdt af ufremkommelige Vei og Defileer, kastede denne sig midt ind i de fjendtlige Forskandsninger. Endelig maatte Varna give efter for vore Troppers Udholdenhed og Tapperhed; nogle Hundrede af hine Soldater, som man har udstreget som udartede, bragde Skræk og Død midt ind i Byen, og Fjenden, som havde udmærket sig ved et fortreffeligt Forsvar, indsaae, at han ikke havde noget andet Middel til sin Frelse tilbage, end at anraabe Seierherren Naade. Rumeliens Bolværk overgav sig da til Seierherrens Naad i den vanmægtige Hærs Paasyn, som havde smigret sig med at kunne undsætte den; og denne Stad, som siden det græske Kelserdoms Undergang, ikke havde ophørt at smægte under det ottomanniske Aag, hilste for første Gang de seierrige russiske Faner. Saaledes har Armeen, som man skildrer os i et saa ugunstigt Lys, mindre end fire Maaneder indtaget tre store Provindser, erobre to faste Pladse, af første Rang blandt de tyrkiske Fæstninger: den har plantet sine Ørne paa Brailows, Matschins, Jsaktschis, Hirsovas, Kustendschis og Tulczas Volde, og endelig paa det berømte Varna, hvor flere Avisskrivere allerede havde spaaet, at den skulde finde sin Hæders Grav.