Ribe Stifts Adresseaviser, 1791-10-07
En Kok trængte heftig paa før sin Afskeed personlig at tale med Gesandten. Ved Jndtrædelsen i Værelset satte han sin med Nationalkokarden, ziret Hat paa, løb til Marqvis og raabte: Ahl mon cher Frere, ge men vais vous embrasser en retournant i Paris, pour y celebrer la liberte naturelle de homme. Gesandten som aldrig før havde seet sig i saa nær Forbindelse med sin Kok, foer noget tilbage, men erindrede sig tillige Frihed og Lighed, omfavnede ham meget kierlig og forærede ham en halv Souverain. Juridiske Tanker og Eeder for Retten. Efterdi Eeder ved Guds og borgerlige Love ere indstiftede og tilladte, og nødvendig maae bruges, for at stadfæste og bekræfte den Sandhed, et Vidne skal aflegge sit Vidnesbyrd om, saa er derfor den Forklaring og Formanning, som Dommeren efter vores Danske Lov skal oplæse for Vidnerne, før de tages i Eed, saa grundig og priselig indrettet, at den vel kunde og burde indjage ethvert Menneske en hellig Frygt og Afskye for at giøre en falsk Eed, saafremt han ellers haver sin Siels Velfærd og Salighed kier, og ikke selv vil udelukke sig fra al Naade og Salighed baade i Tid og Evighed. Jmidlertid gives der dog, desværre, mange onde, svigefulde og letsindige Mennesker, der forsættig imod deres bedre Vidende, ja endog ofte imod deres Samvittigheds Vidnesbyrd, aflegge et falske Vidnesbyrd, og derved paa det allerskammeligste forurette deres uskyldige Næste, hvis Ære og Velfærd lider derunder. Disse betiene sig af Logn, og nægte den rene Sandhed om det, som de ere bevidste til dens Sags Oplysning, de kræves til Vidne udi, de søge derved enten at reyse eller fælde, hielpe eller at undertrykke den Anklagede, og et Menneskes timelige Velfærd og Ulyksalighed kan tildeels i høieste Grad dependere deraf, da saadanne falske Eeder kan tit giøre en ærlig Mand til en Skielm, og befrie den groveste Misdæder fra at blive afstraffet efter Lovene. Skammeligt er det, uden Eed at ville enten hemmelig, eller aabenbare tilføie sin Næste nogen Uret og Fornærmelse, men endnu langt skammeligere og straf værdigere er det, naar sligt under en falsk Eed giøres offentlig for Retten, og Vidnet, som staaer under Eed, taler saa letsindig og ærerørig om sit Medmenneske, at enhver strax kan høre, af hvad Aand han taler; da er det for en Daare som en Latter, naar han fremfører en skændelig Ting, da haves ikke den sømmelige og tilbørlige Respect for Retten, som dog Kongens Lov 1. Bogs 12. Cap. allernaadigst paabyder, da bliver Domhuset, der skulde være et Friested for den undertrykte Uskyldighed forvandlet til Ondskabs og Ugudeligheds Skueplads. - Hvad hiin gudfrygtige Konge derfor sagde til de beskikkede Dommere i Landet: Seer til, hvad J giøre; thi J holde ikke Dom for et Menneske; men for Herren; og han er med eder i Dommens Handel. Dette samme kan og henføres paa ethvert Vidne: See til, hvad du siger og taler for Retten, hvor Øvrigheden sidder, som Gud har beskikket i sit Sted, vogt dig, at du ei vanærer Guds Navn, vanhelliger, din Siel, besmitter din Samvittighed, og fører din Næste falskeligen i et ondt Rygte, Ligesaavelsom man veed, at Eeder ere kraftige, forbindtlige og nødvendige, saa maae man og stedse betænke, at de ere høistbetydelige, og at det en himmelraabende, stor og forskrækkelig Synd, at giøre en falsk Eed, og letsindig udstrøe Næstens skiulte Feil til hans Skade og andres Forargelse. Man læse kuns, hvad Strach taler derom 19 Cap. 6113 v., og naar man da tillige betænker, at et falske Vidne bliver ikke ustraffet, saa vil man letteligen blive overbeviist om, at den, som viger fra Sandhed, og ved en falsk Eed tilvender sin uskyldige Næste nogen Slags Fornærmelse og Fortrædelighed, begaaer en forsætlig Synd, og fortiener haardelig at straffes, ligesom ogsaa den, der befaler, tilraader eller tilskynder en anden at giøre en falsk Eed. Confr. Danske Lovs 2. Bogs 13. Cap. 9. 10. Art.