Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-10-16
Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. 8de Møde den 4 October (see denne Avis S. 714). Efterat Etatsraad Steenfeldt havde insisteret paa, at hans Forslag om Bidstrup gaards Hospitals Udvidelse toges under Afgjørelse, som en Sag, der angik den lidende Menneskehed, vedtoges det med 60 St. mod 4, at Sagen skulde afgives til en Commitee, som blev bestemt at skulle bestaae af 3 Medlemmer, hvortil valgtes; Etatsraad Steenfeldt, Amtmand Neergaard og Justitsraad Povelsen. Da Proprietair Tutein og Justitsraad Povelsen havde lige Stemmer, indtraadte den Sidste som ældre i Committeen. Assessor Ussing foredrog derpaa et ham til stillet Andragende fra Formændene for Høker=Corporationen samt fra Oldermændene for Urtekræmmerlauget, Bagerlauget og Skipperlauget i Kjøbenhavn, angaaende at det ved Lov maatte blive bestemt, at der for Fremtiden anbringes Mærker paa Smør=Foustager til Betryggelse, om disses Vægt og Jdentitet, men da det sattes under Afstemning, om en Committee skulde nedsættes over denne Sag blev Spørgsmaalet besvaret benægtende med 48 Nei imod 17 Ja 9de Møde 5 October. Etatsraad Steenfeldt foredrog et Forslag om en Revision og Forandring af Fattigvæsens Lovgivningen, efter forud at have bemærket, at, skjøndt han ikke tiltroede samme saadanne Fortrin, at det kunde siges at indeholde noget Nyt, saa var han dog, da han havde bestræbt sig for, deels af egen Erfaring, deels ved at sætte sig i Forbindelse med flere Sagkyndige, at samle de Resultater og Momenter, som Forslaget bestod af, overbeviist om, at det turde foranledige Forsamlingen til en nøiere Drøftelse af denne vigtige Gjenstand. Efter i sit Foredrag at have omhandlet de almindelige Grundsætninger, hvorpaa Fattigforsørgelsen formeent ligen burde være bygget, gjorde Proponenten Forsamlingen, opmærksom paa enkelte specielle Bestemmelser og Foranstaltninger i Lovgivningen, med Hensyn til hvilke en Forandring, kunde ansees tilraadelig, saasom 1) angaaende Tvangsarbeidshusene, 2) ang. Erhvervelsen af Forsørgelsesret ved et stadigt Ophold i et District i en vis Tid, 3) ang fattige Børns Skolegang, 4) ang. Amtsfattigkasserne, samt 5 nogle mindre væsentlige Ulæmper ved vor gieldende Fattiglovgivning og Fattigvæsenets Bestyrelse. Med Hensyn hertil androg Proponenten paa principaliter: "At den ærede Forsamling vil indgaae til Hs. Majestæt med en allerunderdanigst Petition om, at en Commission maatte vorde nedsat til at revidere den gjeldende Fattiglovgivning og i Forbindelse dermed undersøge Fattigvæsenets Tilstand i de forskjellige Dele af Landet, og derefter indgive et Forslag om de Forandringer i bemeldte Lovgivning, som maatte ansees tilraadelige, og subsidialiter at der allerunderdanigst maatte andrages af For Vi samlingen paa en Forandring i de gieldende Bestemmelser med Hensyn til enten alle eller enkelte af de ovenfor nævnte og udviklede Poster. Efterat den kongelige Commissarius havde anført adskillige Grunde mod Forslaget, erklærede Proponenren, at nogle af disse Grunde vare overbevisende, men at dette dog ikke var Tilfældet med dem Alle. Cancellieraad Hempel, yttrede, at Fattiglovgivningen efter hans Mening i det Hele taget fortjente al Roes. Han havde selv været med ved at bringe den i Anvendelse i hans Hjem, og endskjøndt man i Begyndelsen havde stødt paa mange Vanskeligheder, navnlig med Hensyn til Fattigskatten, havde man dog efterhaanden vænnet sig til den bestaaende Jndretning. Da Fattigskatten imidlertid ved jævnlige Forøgelser nu var bleven meget høi, havde Opinionen i den senere Tid rettet sig imod det bestaaende Princirfor Fattigforsørgelsen. Saavel af denne Grund som fordi han antog det vigtigt, at virkelige Fattige adskiltes fra de foregivne, i hvilken Henseende han paaberaabte sig, at i Odense ikke sjeldent arbeidsføre Personer hellere tyede til Fattigvæsenet, end søgte Arbeide, samt endelig fordi han fandt, at Tiden, i hvilken Forsørgelsesret kan erhverves, trængte til en Forandring, hvilket og vilde udøve en gavnlig Jndflydelse paa Tyendes Tjenestetid, stemte han for en Committees Nedsættelse. Den kongelige Commissarius bemærkede, at han heller ingenlunde vilde fraraade en Committees Nedsættelse, saa meget mindre som han maatte erkjende det ønskeligt, om Forsamlingen vilde yttre sig angaaende den af den jydske Stænderforsamling ansøgte Forandring i Henseende til den Tid, der er bestemt som Betingelse for Forsørgelsesret. Ligesaalidet som den af Cancellieraad Hempel anførte Forøgelse af Fattigskatten havde fundet Sted overalt, ligesaalidet lod den af ham attraaede skarpere Grændse imellem de forskjellige Trængende sig bestemme ved Lov, og allermindst paa den Maade, at de Trængende henlagdes under forskjellige Bestyrelser. Efterat Bankdirecteur Bang, havde indstillet, om der ikke kunde afstemmes om en Committees Nedsættelse først med Hensyn til Proponentens principale Forslag om en almindelig Revision af Fattigvæsens=Lovgivningen, og dernæst, hvis det almindelige Forslag ei bliver Gjenstand for Committee=Behandling, med Hensyn til hver enkelt af de af den ærede Proponent in subsidium omhandlede Poster, hvilke Poster denne selv aldeles har afsondret fra hverandre, frafaldt Etatsraad Steenfeldt sin principale Henstilling om en Revision af Fattiglovgivningen, men indstillede derhos, at særskilt Afstemning over Committeens Nedsættelse foretoges med Hensyn til følgende 3 Punkter: 1) ang. Arbeidshuse; 2) ang. Tidsbetingelsen for Forsørgelsesretten, og 3) ang. Skolegangen. Ogsaa bleve disse tre Punkter satte under Afstemning og ved denne blev det derpaa med 39 St. mod 26 vedtaget, at det første Punkt angaaende Arbeidshuse ikke skulde prøves af en Committee; ligeledes med 39 St. imod 26, at det tredie Punkt angaaende Skolegangen ikke skulde prøves af en Committee. Derimod blev det med 63 St. imod 2 vedtaget, at det andet Punkt angaaende Tidsbetingelsen for Forsørgelsesretten skulde prøves af en Committee, og blev det bestemt at denne skulde bestaae af 3 Medlemmer, hvilke ved Valget bleve: Birch, Langkilde, Tillisch.