Viborger Samler, 1833-01-15
Kong Ludvig Philip er med sin Familie og et stort Følge den 5te Jan, afreist over Compigne til Nordarmeen. – Det hedder at en Adjutant fra Marschal Grard har overbragt en Skrivelse fra Kong Leopold, hvori denne beder om en Forlængelse af den franske Occupation af Belgien, da Holland træffer meget truende Anstalter. J Paris gik det Rygte, at 10,000 Md. havde faaet Ordre at standse med deres Tilbagemarsch. - Rygter om en Ministerforandring vare meget udbredte; det er den almindelige Overbeviisning, at det nærværende Cabinet ikke kan holde sig. Ved de enkelte Valg, som hist og her ere foretagne, har Oppositionen beholdt Overhaand; saaledes er General Bachelu valgt i Dole og Hr. Jsambert i Lugon i Vendre; ogsaa er i den senere Tid flere Oppositionsmedlemmer end sædvanligt valgte til Committeerne. Blandt senere diplomatiske Udnævnelser meldes Hertugen af Montebellos som Gesandt i Kjøbenhavn. – Den 5te Januar bragtes Petitionen i Anledning af Hertuginden af Berri paa Bane i de Deputeredes Kammer. Hertugen af Brog io bestred levende den Opfordring, at hun skulde stilles for den ordinaire Domstol, da dette vilde være det samme som at stille Regjeringen selv for Retten, og overlade til en Juris Afgjørelse, om Hertuginden havde havt Ret til at gjøre Opstand eller ikke. Paa hvilketsomhelst Sted en saadan Act foretoges, da vilde Regjeringens Fiender ikke hundredviis eller tusindviis men hundredtusindviis begive sig derhen. Denne Yttring af Frygtagtighed vakte megen Utilfredshed. "Regjeringen – saa sluttede Ministeren - vil ingensinpaaanenaaseres VIIIIIIISSEMERS. -de unddrage sig Ansvaret for sine Handlinger. Den har provisorisk bestemt Hertugindens Hæftelse; nu er det Kammerets Sag at afsige sin Mening desangaaende." Hr. Ludre af Oppositionen erklærede: "Marie Caroline af Neapel er ved en holtidelig Kiendelse af Retten henviist til Assiserne: lader da Retfærdigheden gaae sin Gang, Lader os bortkaste de forslidte Folsomhedsfloskler og holde os til de ægte Følelser af Sandhed, Lovlighed og det offentlige Vel, Kun een Eneste har Chartet tilkjendt Uforkrænkelighed: nemlig Kongen. Næsten skulde man troe, at Udlandet har havt nogen Jndflydelse paa Opløsningen af dette Spørgsmaal. Skulde det være Tilfældet, da vilde jeg tilraabe det hiin Ludvig XII Yttring: "Frankrig har altid været Herre i sit eget Huus ofte ogsaa hos Andre, Klogskab fordrer, ikke at minde os derom." Til Slutning bleve 3 af Petitionerne henviste til Seglbevareren, men i Henseende til de Øvrige Dagens Orden antaget imod 50 a 60 Stemmer. Det hedder, at Regjeringens Lovforslag med Hensyn paa Hertuginden med det Første skal forelægges Pa rernes Kammer. Heri forlanges, efter Forlydende, at Hertuginden stilles aldeles til Regjeringens Raadighed, der agter at holde Fangen indespærret, indtil ingen Fare mere, udenfra eller indenfra, truet Frankrigs Rolighed, det belgiske Spørgsmaal altsaa er afgjort, og Roligheden gjenoprettet i Vesten. Først da vilde Hertuginden blive frigivet mod det givne skriftlige Løvte, aldrig meere at foretage Noget mod Frankrigs Rolighed og Ludvig Philips Regjering, hvorpaa hun paa et kongeligt Skib vilde blive bragt til Triest og stillet under den østerrigske Regjerings Opsigt. Jmidlertid ere Cabinettets Medlemmer selv ikke enige angaaende dette Spørgsmaal, og en Deel af Ministrene paastaae en strængere Behandling, end deres Colleger ønske. Chateaubriand har skrevet en Brochure over Hertuginden, i hvilken Anledning nogle hundrede unge Studerende den 4de April bragte ham en Taksigelse. Man bragte Hertuginden ved denne Leilighed et Vivat; men nogle Deeltagere glemte deres Roller og raabte: Vive la Republique, Om Skrivtet selv fældes den Dom, at man vel ikke kan frakiende det Talent og Veltalenhed, men at det er et besynderligt Chaos af psendoliberal Exaltation og ligitimistisk Fanatisme. De carlistiske Blade af 5te Jan., der havde gjort stort Væsen af dette Besøg, og især havde commenteret over de Ord i Brochren: Madame, votte ils est mon Roi (Deres Søn er min Konge) ere alle saiserede. – Medlemmerne af den polske Nationalcommittee, som den underdanige Hertug af Broglie efter russisk Ordre har forviist fra Paris, have for deres Afreise ladet Følgende indrykke i Journalerne: Opfordrede af vore Camarader i Forviisningen til at handle i den polske Sags Nationalinteresse, oprettede vi den 8de Decbr. 1831 en Committee. Gjennemtrængte af det Hellige i vort Kald, have vi grebet enhver Leilighed, der kunde sætte os istand til at lægge vor levende og inderlige Taknemmelighed for Dagen for de Beviser paa Sympathie, som Polakkerne have modtaget af den franske Nation. Da vi nu blive tvungne til at forlade Paris, saa ville vi, under saa bydende Omstændigheder, fornye den høitidelige Forsikkring om disse Følelser. Vi ville ikke indlade os paa de Bevæggrunde, der have foranlediget det franske Ministeriums Fremfærd imod os. Uden at kunne undersøge dem, maatte vi adlyde Ov righedens Befaling. Hvorledes kunde vi forlange Retfærdighed af Loven, da der existerer en Lov af 21de April 1812, der endog unddrager Fremmede og Flygtningerne Midlerne til Forsvar. Paris d. 31te Dec. 1832." (Underskrivterne med Lelewel i Spidsen som Præsident.)