Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-04-03
Frankerig. Da det nylig blev tilkjendegivet de for Deeltagelse i Aprilurolighederne Anklagede, at de ikkun blandt de i Paris immatriculerede Advocater maatte vælge deres Forsvarere, og at, hvis de selv Jngen vilde vælge blandt disse, vilde Forsvarere blive dem beskikkede af det Offentlige, saa erklærede samtlige Anklagede det for deres faste Beslutning, at, hvis man saaledes indskrænkede deres Forsvarsret, vilde de aldrig godvillig møde for Pairskammeret, men kun, efterat have gjort den yderste Modstand, med Magt lade sig slæbe derhen. Man troer, de ville holde Ord, og man finder det saameget mere ubilligt at nægte dem at vælge frit deres Forsvarer, som man i sin Tid ikke nægtede Carl d. 10des Ministre denne Gunst. Pairskammeret skal ogsaa være tilbøieligt til at inddrømme deres Forlangende; men Kongen siges at have afviist denne Eftergivenhed, som en utidig Svaghed. Saameget mindre tør man vel haabe, at der vil udrettes Nogen derved, om det ellers er sandt, at de anseeteste Paire ville endnu engang søge at bevæge Kongen til ved en Amnesti at gjøre Ende paa den hele Proces. J de Deputeredes Møde d. 24de Marts androg Hr. Thiers paa at bevilge Regjeringen et Efterskud af 1,200,000 Fr., til at bestride hemmelige Udgifter for det løbende Aar. Oppositionsbladene finde i de forestaaende De hatter om dette Andragende den beqvemmeste og bedste Leilighed for Kammeret til reent ud at erklære sig for eller imod Ministeriet; thi man bør tilstaae Ministeriet dets Forlangende, hvis man har Tiltro til det, men i modsat Fald bør man ikke betroe det Penge til hemmelige Udgifter. Debatterne om Ministrenes Ansvarlighed ere blevne fortsatte; det er blevet bestemt, at Pairskammeret skal være den Domstol, for hvilken de i Tilfælde af Forseelser skulle anklages, og at i saa Fald en Trediedeel af Pairernes Antal udfordres til at fælde Dommen. Hr. ChappuisMontlaville androg paa et Amendement, hvorefter Dødsstraffe ikke skulde kunne bringes i Anvendelse ved ministerielle Forbrydelser; men Kammerets Majoritet hyldede den Mening, at saalænge Dødsstraffe existere, bør ingen Undtagelse gjøres for forbryderske Ministre. Man havde ventet, at den Commission, som er udnævnt til at prøve Tractaten med Nordamerika, vilde have aflagt sin Beretning d. 24de; men det skeete ikke, og det vil maaskee vare endnu noget, inden det skeer. Om Commissionens Mening nærer man iøvrigt ingen Tvivl, da den bestaar af lutter ministerielle Deputerede. Man holder det ogsaa for høist rimeligt, at Kammeret vil antage Tractaten; thi den ængstelige Charakteer, det ved flere Leiligheder har lagt for Dagen, er Borgen for, at det næppe vil vove et Skridt, som paa een Gang vilde medføre Ministeriets Fald og maaskee en Krig med Nordamerika. Skjønt derfor de sidste Efterretninger fra Nordamerika see noget truende ud, i det man blandt Andet deraf seer, at Hr. Livingstone har faaet befaling til at forlade Paris, dersom Kammeret forkaster Tractaten: saa anseer man dog et Fredsbrud for usandsynligt. - De allernyeste Efterretninger fra Paris, som ere komne med Dampskibet Hambourg, medbringe Rygter om en fuldstændig Tvedragt mellem Hr. Thiers og hans Colleger, der skulde gaae saavidt, at Fyrst Talleyrand ventedes til Paris, for at hjælpe Forstnævnte. Deputeertkammeret var endnu ikke færdigt med Ministrenes Ansvarlighed.