Aalborg Stiftstidende, 1842-12-01
Det er tilkjendegivet, at Stændercommitteerne skulde optræde deels som raadgivende, i Saget som Hs. Maj. fandt Anledning til at forelægge dem, deels som mæglende, i Sager, der havde fremkaldt Meningstlighed i Stænderforsamlingerne. Jmod den første Virksomhed maatte man med den Roeskildske Forsamling erklære sig, da Stænderinstitutionen derved vilde forringes og nedsættes i sin Betydning, ligesom man ogsaa maatte fraraade, at provisoriske Lovbestemmelse, forelagdes Stændercommitteerne. Ogsaa som mæglende Led, hvorved den Roeskildske Forsamling havde antaget at Stændercommitteerne kunde stifte Gavn, maatte Committeen i Viborg fraraade deres Virksomhed, idet den meente, at det vilde destruete Stænderforsamlingerne som Folkerepræsentation og berøve dem deres Betydning som saadan, følgelig ogsaa Folkets Jnteresse, dersom de Deelegerede kunde forandre og kuldkaste hvad Forsamlingen, være sig eenstemmig eller med Majoritet, paa lovlig Maade havde besluttet." Ogsaa mener man, at den nærværende Spænding og Adskillelse ved Stændernes Deeling ei vil aftage eller ophøre ved de foreslaaede Stændercommitteer, men snarere tiltage og fremskyndes eftersom Forsamlingerne jo dog vedblive at være adskilte. Derimod har Committeen tilraadet Stændercommitteers provisoriske Jndførelse til Behandling af saadanne Livsspørgsmaal, der angaae den hele Stats høiere Velfærdsanliggender, Ogsaa ansaae Committeen det som et høist vigtigt Gode, at der maatte tillægges saavel Stænderne som Stændercommitteerne en raadgivende Medvirkning ved Affattelsen af det almind. Statsbudget, hvorimod man ikke ønskede Stændercommitteerne nogen Petitionsret indrømmet. Med Hensyn til Stændercommitteernes Organisation, meente Committeen, at de Delegeredes Antal for hver Stænderforsamling kunde bestemmes til 9, hvoraf enhver af de 3de Classer skulde vælge af sin egen Midte med absolut Puralitet de 2de Deelegerede, og de øvrige 3de paa samme Maade vælges med frit Valg af Forsamlingen som en Totalitet iblandt alle dens Medlemmer. Ligeledes finder den det hensigtsmæssigt, at der af Hs. Maj. udnævnes et Medlem for hver Stænderforsamling, altsaa ialt 4 Medlemmer, af den geistlige og lærde Stand, og den maa være enig i, at der ikke synes at være nogen Anledning til, at Allerhøistsamme, i Lighed med hvad der er bestemt i Forordningen af 15de Mai 1834 § 1, udnævner Deelegerede blandt de Grundeiere, som han har kaldet til Sæde i Stænderne, ligesom og deri, at det vil være at iagttage, at Medlemmerne af den lærde og geistlige Stand i de enkelte Forsamlinger, saavelsom de af Hs. Majestæt iblandt Grundeierne valgte Medlemmer, ikke kunne udøve Valgret ved Udnævnelsen af Delegerede til de stænderske Committeer eller have Valgbarhed uden ved hele Forsamlingens frie Valg. Ogsaa haabes, at de af Stænderforsamlingerne valgte Deelegeredes Jndtrædelse i Stændercommitteerne ikke vil vorde betinget af allerhøieste Approbation, ligesom Committeen ogsaa tiltræder den af Østifternes Forsamlings Puralitet antagne Mening, hvorefter Omvalg af Delegerede vil skee hvert andet Aar, og anseer det tilstrækkeUgt, at der for hver Classe bliver valgt en Suppleant for de af Forsamlingen frit valgte Delegerede. Endelig deler Committeen den Fortrøstning, at der vil vorde fastsat en vis og bestemt Sammenkaldelsestid for Stændercommitteerne, forhaabentlig hvert andet Aar.