Viborger Samler, 1842-07-14
Jndenlandske Efterretninger. Aalborg, den 12te Juli. Jgaar Morges Kl. 7 1/2 begav Hs. Majestæt sig ombord paa Ægire til Løgstøer og derfra til Nibe, paa hvilke tvende Steder som overalt paa Veien de meest levende Velkomsthilsener mødte og ledsagede Kongens Vandring i Folket. Her i Byen havde imidlertid On sket almindeligt gjort sig levende, at der maatte gives det talrige Publicum Leilighed til at byde Hs. Majestæt en Velkomsthilsen paa Liimfjorden ved Tilbagekomsten til Aalborg. Neppe var det derfor besluttet, at Dampskibet "Jris skulde begive sig paa en Tour op ad Fjorden for at gaae Kongen imøde for i et Nu alle Adgangsbilletter vare optagne og, under det skjønneste Veir, satte "Jris", – denne Gang ikke som Gudernes men som Folkets Sendebud – med c. 600 Passagerer (over et Par Hundrede Mennesker maatte blive tilbage, da alle Pladse vare optagne) sig i Bevægelse op ad Fjorden for at bringe Kongen Folkets Hilsener og Velkomst. Kl. 7 1/2 viste sig atter begge Dampskibe i Byens Nærhed og en Kanonsalut forkyndte snart Kongens Ankomst ved Landingsbroen, hvor Hs. Majestæt atter modtoges af militaire og civile Autoriteter og under den tætte Folkeklynges vedvarende Hurraraab begav sig iland. Kort efter behagede det Hs. Majestæt endnu at begive sig til Dhrr. J. 4 F. Herskinds Dampbrænderi og tage dette interessante Jndustrianlæg i Øiesyn. Seent paa Aftenen havde en talrig Mængde Borgere og Embedsmænd forsamlet sig, forved et festligt Fakkeltog at bringe Kongen en folkerig, Hilsen for Afskeden fra Aalborgs Fjordbredde. Med Communalbestyrelsen i Spidsen og under klingende Spil satte Toget sig Klokken 11 i Bevægelse gjennem den hol gende Menneskemasse hen til Kongeboligen, hvor det luende Fakkelskin havde omtryllet Mørket til Dag og lod Glæden, gjenstraale fra Alles Aasyn. Efterat en af Hr. Pastor Boesen forfattet smuk Sang, til Danskens Yndlingsmelodie "Danmark, deligst Vang og Vænges, var afsjungen, lød et tornende trefoldigt "Længe leve Kong Christian den Or tende, ledsaget af 27 Kanonskud, men den larmende Jubel afløstes snart af dyb lyttende Taushed, da Kongen fra det aabne Slotsvindue med høi og malmrig Røst henvendte sig til det talrige Folk, omtrent med disse hjertelige og betydningsfulde Ord: "Jeg føler mig bevæget til at tolke Dem min Glæde over den Hjertelighed, hvormed jeg her er bleven modtagen, og min inderlige Lykke over saaledes at befinde mig i mit elskede Folks Midte. Thi jeg er kun lykkelig naar jeg veed mit Folk lykkeligt, og finder min bedste Løn i mit Folks Troskab og Kjærlighed. Stedse vil kun min Tanke og mine Jdrætter være henvendte paa at fremme Folkets Vel, maatte jeg derfor ogsaa altid vide Dem saa glade og tilfredse som jeg af mit Hjerte ønster Enhver af mine kjære Undersaatter. – Jnderligt vilde det glæde mig, snart atter at kunne samles med Dem. Jeg talter Dem Et dybt Jndtryk gjorde disse kongelige Ord paa den talrige Mængde og et ublende Kongen leve beseglede paa nye den Troskabs Pagt, der i Danmark evig vil være knyttet imellem Konge og Folk. Jmorges inspicerede Hs. Majestæt endnu i Slotsgaarden de borgerlige Corpser og, efterat have stædet til Audients og Afskedscour, forlod Hs. M. Kongen under Salutte og Vivatraab vor Stad. En Mængde af Baade ledsagede Drotten til den modsatte Fjordbredde, hvor Hs. Majestæt under samme Jubel holdt sin Landgang i Vensyssel, i den Provindsdeel, der ved Hs. Majestæts vise Foranstaltning til Retssikkerhedens befæstelse har modtaget et nyt Beviis paa, hvor inderligt det er Kongens Ønske og hvor alvorligt det er Hans Villie, i alle Retninger at befordre sine Undersaatters Vel, naar disse altid, der hvor det udkræves, uden Sky eller Frygt for Andres Uvenskab, med Sandheden i Skjoldet henvende sig til Landsfaderen, og paapege Landets og Localiteternes Brøst, der hvor denne enten maatte fremtræde i forandret Dragt eller forblive skjult for hans forskende Øie. (Ab. Av.)