Politivennen, 1801-01-01
Nogle Forholdsregler til Bedste for saarede Krigere, i tilkommende Slag. Af Skade bliver man klogt dette Ordsprog, som dog nok rigtigere skal hede. af Skade bliver man klogere, er saa ydmygende ved første Øjekast, som trøstende og opmuntrende ved nærmere Betragtning. Der er ennærmere Anvendelse af den Sandhed, at intet Onde er uden gode Følger! At være bleven klogere, at have faaet ved et Fejltrin Midler i Eje, til ikke allene at undgaae det samme, men maaskee mange andre nærbeslægtede Fejltrin i Fremtiden, og at see enhver villig til at erkjende Midlernes Rigtighed - dette er kostbare Fordele, som om de ikke gandske tilintetgjøre, dog storligen maae lindre Følelsen af den tilføjede Skade. Den, som vilde fremtræde med den skjøntklingende Sætning, at alt hvad Danmark i sin nysbegyndte Krig har viist i Raad og Daad var idel Visdom, Mod, Tapperhed, Standhaftighed, den vilde evig i vor første Borgers og hans Mænds Øjne have brændemærket sin skamløse Hoftunge. Den der torde nægte, at hine Egenskaber jo i en Udmærket Grad have hædret Nationen og dens Styrere, i dette vigtige Tidspunkt, vilde selv af den frækkeste Pøbel vorde stenet for sin Frækhed. I den Forvisning at ingen kan kalde ham Smigrer, i det Haab, at ingen vil nægte ham Navn af god og patriotisk Borgen, tør Udgiveren af disse Blade troe, at gjøre Nytte ved, af de Optegnelser han og andre gjøre, (for ved Krigens Ende at bekjendtgjøres til det Heles Vel) efterhaanden her at indrykke, i den beskedne frimodige Tone som vor Konge d. 27 Sept. 1799 anbefalede enhver Patriot, der vilde opfylde hans ønske, ved at bruge den givne Skrivefrihed, de Poster, som Omstændighederne under selve Krigen tillade at omtale, derved uden at forraade Statens Ære. De engelske Blade have, foruden saa mange andre Usandheder, hvormed de blot kunne have til Hensigt at skjule deres Tab for den gode John Bull, ogsaa søgt i hele Europas Øjne at vanære den Danske Regjering og i Synderlighed det Danske Admiralitet ved at paastaae, at vore Defensionsnummere ingen Kirurger havde ombord. Det er her saa bekjendt, at Bevis var overflødigt, at Admiralitetet havde forsynet dem med Kirurger, og at nogle større Skibe endog havde flere end een. Og det lader sig ikke omtvivle, at jo Kollegiet ved Bekjendtgjørelser i alle fremmede Tidender vil overbevise Europa om slige nederdrægtige Rygters Ugrund. Om vi nogen Tid atter skulde see Kamp med Britten imøde, da tør vi vente os af det Kollegium, som raader vort tappre Søværn, saadanne Foranstaltninger, dem kun et Slag, ligt det den anden April, et Mandtab, der endnu aldrig har havt Mage, en Blodsudgydelse, under hvilken den tappre Dane har udholdt Kampen, men maaskee neppe nogen anden Nation vilde have udholdt den, kunde forestille ham nødvendige. Selv det Mod, der altid fremskinnede hvor danske Sømænd slog, staaer tilbage imod det, som vistes i Kongedybet. En ny og hidtil uhørt Grad af Krigens Rædsler gjør nye Forholdsregler nødvendige derimod. Ikke een, ikke to, ikke tre Kirurger ville forslaae paa Skibe, der bære danske Flag i Kampen. Jkke Forraad af Justrumenter, af Bandager o. s. v. til faa, til en Halvdeel, til Trefjerdedele af Mandskabets Hielp, er nok paa danske Prøvestene. Vore Søekrigeres Foresatte have seet deres Helte udvise en, som vor Fischer kalder det, selv for Danske ubegribelig Tapperhed, og de ville gjøre Saarlægernes og Apparaternes Mængde fuldkommen forholdsmæssig dertil. Et ønske, som ved denne Lejlighed ikke kan andet end gjøres, er, at Admiralitetet føjer Anstalt til, at Kvæstede, som søværts komme til Byes paa Baade, (maaskee deikke var formeget, dertil at have egne Baade) kunde føres fra Toldboden til det, saa rigtigt ved Vandet beliggende, Søkvæsthus. Det behøves sikkert ikke at vedrøres, hvor smerteligere det maae være, at gaae, age, eller bæres, end at roes didhen.