Berlingske Tidende, 1812-04-20
Den Adresse som de irlandske Katholikers Generalforsamling den 28de Febr. afsendte til Prindsregenten, er af følgende væsentlige Jndhold: De irlandske Katholiker tage underdanigst deres Tilflugt til Deres Kongl. Høihed, som Rigets Æres og Velfærds Beskytter, og dets Sikkerheds Bevogter, opmuntrede ved den tillidsfulde Tanke det irlandske Folk nærer, at Deres Kgl. Høihed vil tragte efter at udvirke, at de Straffelove, som endnu hvile tungt paa de irlandske Katholiker, maae vorde ophævede. De forestille, at de have opfyldt alle de af Lovgivningen foreskrevne edelige Forsikkringer, og ere beredte til at opfylde alle dem man endnu vil fordre af dem, blot med Undtagelse af dem der maatte stride mod deres religiense Meninger; men at de des- uagtet blive udelukkede fra Deeltagelse i alle Constitutionens Velgierninger, naar de ikke ville beqvemme sig til Eedsaflæggelser, der aldeles i ikke kunne forenes med deres Religionsgrundsætninger, da de dog, ved at vægre sig for saadanne Edsaflæggelser, ikkuns bevise deres Agtelse for Moralen og for Edens Hellighed. Vi nære den underdanige Tiltro, at deres Erklæringer, som bekiende sig til vor Troe, fyldest giørende ville besvare de Beskyldninger man har tilladt sig imod deres Troskab og Redelighed. De gientagne Vidnesbyrd som den irlandske Lovgivning har givet vor rolige Opførsel, vor standhaftige Troskab og vor Agtelse for vort Lands Love, giøre os berettigede til at vente Folkets og Parlamentets Tillid. Dog blive Straffelovene bestandig bragte i Udførelse mod os, og al Adgang til Statsembeder, formedelst vor Tilbøilighed for vor Religions Grundsætninger, os sperret. Medens hele Jordens Folkeslag, i de sidste 20 Aar saae sig befriede fra de for deres religiense Meninger, dem paalagte Lænker, vedblive alene de irlandske Katholiker at være udelukkede fra denne Velgierning, Vore protestantiske Brødre ere nu optraadte, for at bevidne vor Trøskab som Undersaatter; ja de have end ikke ladet sig nøi med dette Skridt, men forenet sig med os, for at affatte Bønskrivter til vor Tarvs Fremme. Ved Straffelovenes Opretholdelse kan ingen Bevæggrund hidledet fra Nytten finde Sted; deres Formaal var hverken Kirkens eller Statens Vel, og ingen af disse to vil lide ved deres Afskaffelse; tvertimod har deres Jndførelse ikkuns strøet Tvedragts Sæd 6 i Jrlands Jndvaaneres Hierter. Maaskee gives der ingen Nation der har erfaret slige, i deres Virkninger saa grusomme, i deres Resultater saa skadelige, Jndskrænkninger. Katholikkerne have stedse fulgt den foreskrevne og lovmæssige Form, til at forlange Deeltagelse i de naturlige Rettigheder, som tilhøre ethvert under engelsk Regiering født Menneske; de kunne derved ikke være besielede af nogen Staten skadelig Hensigt; deres Rang, Formue og Antal maae bevise Enhver, at de ikke forlange mere end at indtage den dem iblandt deres Medborgere tilhørende Plads, og ikke at vorde berøvet nogen Forrettighed formedelst Meningernes Forskiellighed. Selv den engelske Constitution lærer os, at vor Eiendom berettiger os til en Plads i Staten; v. have intet andet Ønske end at tage Deel i Constitutionens Velgiergierninger, og dets Opfyldelse maatte tillige være meget fordeelagtig for denne Constitution, og befæste vor Øes Lykke; thi man kan ikke vente den samme Tilbøielighed af Mennesker, der endnu smægte under Jndskrænkelsens trykkende Byrde, som af Mennesker der nyde lige Ret i tigheder med deres protestantiske Brødre. Vi bede derfor Deres Kongl. Høihed at sende et Budskab til begge Parlamentets Huse, for at forlange de paa de romerskekatholske Jrlændere hvilende Straffeløve afskaffede.