Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-08-20
Fra den Tid af var Ægyptens Flor og Sikkerhed mod indvortes og udvortes Fiender det uforanderlige Formaal for hans Bestræbelser. Det er næsten utroeligt, hvormeget han har fortaget sig og dog har han næsten altid lykkeligen fuldendet det. Han har organiseret en Armee paa 50,000 Mand besoldede Tropper, iblandt hvilke der skulle gives flere Tusinde vel øvede Artillerister og hen imod 26,000 Mand fortreffeligt Cavallerie. Den Livvagt, hvortil han har fortroet sig, udgiør et Corps paa 600 unge Mameluker, som han giør meget af og lader godt opdrage. Af hans krigeriske Foretagender ere de vigtigste og de som have havt for Ægypten de meest vel giørende Følger, de hvorved det lykkedes ham deels ved Vaabenmagt og deels ved en conseqvent og snedig Politik at undertvinge de talrige røveriske Arabiske Stammer, som fra umindelige Tider af have været Ægyptens Svøbe. De ere nu alle ved Gidsler blevne gjorte ansvarlige for enhver Forseelse; mange have allerede antaget faste Boepæle og maae beslutte sig til at drive Agerdyrkning. Ved meget at udmærke nogle af deres Schriks og ved at betiene sig af dem ved sine militairiske Foretagender, gjorde han sig uformærket til deres Overherre. De fangtiske Vechabiter, som allerede begyndte at udbrede deres ødelæggende Herredømme uden for Arabiens Grændser, bleve af ham slagne med en saa kraftfuld Haand, at de vanskeligen ville kunne reise sig igien, saalænge han lever. Hans Erobringer i de øverste Nillande, som vare en nødvendig Følge af hans Krig med Mamelukerne aabne uventede og haabefulde Udsigter for det Jndvendige af Africas, Civilisation. Til Beviis paa hans overlegne Duelighed ved sine politiske Foretagender tiene følgende Exempler, som iblandt flere lignende synes mig meest træffende til at charakterisere ham. De Ulemas, som havde meget at sige, Collegiet af Dommerne og de Retslærde, udgjorde hidindtil en Stand, som var næsten uafhængig af Paschaen, da deres Jndkomster vare dem fra gamle Tider af anviiste paa faste Eiendomme. Mehemed Ali fandt det raadeligt at skille dem ved denne Selvstændighed; han fordrede til den Ende en Angivelse af dem af deres samtlige Eiendomme. De Ulemas troede, at de ikke kunde angive dem lavt nok, da de frygtede for at blive paalagte Skat efter denne Angivelse. Paschaen lod dem nu erklære, at han, for at befrie dem for de Administrations-Forretninger, som ikke kunne lade sig forene med deres Embede, havde truffet den Jndretning, at udbetale dem de Jndtægter, som de hidindtil havde oppebaaret, hvorimod han vilde paatage sig at bestyre deres Godser for egen Regning. Saaledes bleve de fra en uafhængig Stand nu Paschaens gagerede Tienere, og som man paastaaer til en ikke ringe Fordeel af Rettens Pleie. En af hans Undergivne, som nod hans fuldkomne Tillid og som var overoset af ham med Velgierninger, havde indledet et Oprør iblandt Tropperne, som havde til Formaal at styrte Paschaen og sætte sig i hans Sted. Oprøret brød ud og Faren var stor. Mehemed Ali greb til et ligesaa overordentligt, som sikkert Middel for at dæmpe det; han gav nemlig strax en Deel af de Tropper, som vare blevne ham troe, øieblikkeligen befaling til at plyndre Bazarerne i Caro. Det vil sige de Torve eller Gader hvor Kiøbmændenes Bøder ere opstillede). Oprørerne frygtede for, at skulle blive deres bedste Bytte frarevne og efterfulgte Exemplet; hvorved de forglemte det egentlige Formaal for deres Oprør, eller holdt det allerede for at være opnaaet. Mehemed Ati overfaldt dem derpaa med den øvrige Deel af de Folk, som vare blevne ham troe, hvorved han blev understøttet af de høist opbragte Jndvaanere. Oprørerne, som nu kom i Forvirring og Uorden bleve letteligen betvungne, Oprøret blev standset og Ophavsmændene maatte bøde med Livet for det af dem slet udførte Foretagende. Høimodigen erstattede Paschaen Staden en Deel af Skaden, som var foraarsaget ved Plyndringen og som var meget betydelig.