Ribe Stifts Adresseaviser, 1789-12-04
Paris, den 9de November. Efterat den vigtige Beslutning, at den Franske Kirkes store Formue skal herefter henhøre under Nationens Disposition, er, uagtet alle Geistlighedens derimod gjorte Jndsigelser og anvendte Bestræbelser, bleven taget i Nationalforsamlingen den 2den hujus, taler man allerede om det nærværende Systems uigienkaldelige Stadfæstelse, og paastaaer, at saasnart Constitutionen er bragt i Stand, skal Hs. Majestæt Kongen, Dronningen, de Kongelige Børn, Brødre, Søstre, Fettere og alle Rigets Store indbydes til at møde i den stedsevarende Nationalforsamlings=Sahl, og de beedige Jagttagelsen af alle Constitutionens Punkter. Men førend denne høitidelige Konge=Eed aflægges, skulle alle udenlands værende Prindser og fornemme Flygtninge indkaldes, til at aflægge National-Eeden, under beskyttelse af Nationens Salvegarde. Dette angives og som Aarsag til at man saa ivrig har sat sig imod Bortførelsen af Kostbarheder og Sølvtøi, hvilke de fornemme Flygtninge vilde lade sende efter sig til Jtalien, og hvoraf adskilligt er bleven anholdt. Nationalforsamlingen har opgivet følgende meget besynderlige Spørgsmaal til de her værende Borger=Repræsentanteres Besvarelse: "Naar Forbryder, mod den fornærmede Nation bortføres til Henrettelse, kan man da ikke give dem andre Skriftefædre, end saadanne, der ere Doctores ved Sorbønne? – Disse Doctorer have nemlig den Skik, at de aldrig opdagede de Hemmeligheder, som en Synder anfortroer dem, undtagen naar de angaae Kongemord. Men nu paastaaer Nationalforsamlingen, at førstnævnte Forbrydelser er i alle Henseender lige med Kongomordet, og at man altsaa bør vide, hvad hemmeligt en saadan Nationalforbryder aabenbaret i sin sidste Time. Vore Casuister have vel neppe kunne forudsee, at der nogensinde i Frankrig kunde opkomme en Forbrydelse, som man maatte agte lige med Kongemordet, og det selsomste er, at man overlader dette vigtige Spørsmaal ikke til Theologernes, men Borger=Repræsentanternes Besvarelse. Det nærværende Systems Fiender holdt om Natten idelige Forsamlinger i Forstaden St. Germain. Den meget Kiørsel med Vogne om Nattetid gav den første Formodning herom. Denne hemmelige og af 144 Aristotrater bestaaende Forsamling skal være inddeelt i 42, Committer og saa meget frygteligere for det nærværende System, som man, uagtet den største Agrpaagivenhed, neppe vil kunne overbevise dem om noget, da samme afhandler alting mundtlig og ikke skrivtlig, og endnu stedse bygger sin Hovedplan paa Levnetsmidlernes Mangel. Om Natten til den 4de hujus have og virkelig endeel Røvere brudt ind hos tvende herværende Bagere, borttaget saavel deres allerede bagte Brød som Deien, ja endog de Brød, der stode i Ovnen, og truet Bageren med Døden. Disse kunde altsaa den følgende Dag intet Brød sælge. I Dag frygtede man atter for et Oprør, som dog blev afværget ved gode Foranstaltninger. J Forstaden St. Germain gjorde Folket den 2den hujus Oprør, og ophængte Marskal Nogles's Kudsk, fordi han i et der værende Værtshuus havde talet i sin Drukkenskab med for megen Varme imod det nærværende System og til Aristocraternes Fordeel, og i Skiænke stuen selv saaret 12 Personer med en Dolk. Jmidlertid havde Kudskens Bøddel ikke ret forstaaet sit Haandværk. Kudsken blev i Live, trak en Kniv op af Lommen, og da han havde skaaret Strikken over og var falden ned skar han med samme Kniv Maven op paa den, som vilde hænge ham anden Gang. Men endelig blev han ihielslagen.