Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-12-29
Udenlandske Efterretninger. J den roestildske Stænderforsamlings Møder d. 10de 11te 12te og 13de indkom fra flere Godsers Bønder, Andragender og Fritagelse for Hoverie imod Erstatning, hvilke samtlige bleve henviste til vedkommende Commit ter. - Grev Reventlov fremkom med et Forslag til en Petition om en ny Lovbestemmelse, hvorefter de ugifte Bønderkarle, naar de have fyldt det 25de Aar, maatte befries fra den dem hidtil paaliggende Forpligtelse af søge fast Tjeneste for Kost og Løn, og at det derefter maatte være afhængigt af dem selv at tage Arbeide, saaledes som de maatte finde det fordeelagtigt, og dem altsaa tilladt enten at tage fast Tjeneste som hidtil, eller Accordtarbeide og Dagleie over hele Landet, overalt hvor de maatte finde det fordeelagtigst for dem." Om dette Forslag yttredes i Forsamlingen forskjellige Meninger Et Medlem indvendte, at dets Gavnlighed vilde være de tinget af Egnens Forskjellighed og Leilighed til Virksomhed og Erhverv; at Accordtarbeide ved sin Usikkerhed, maaskee ei vilde give større Fortjeneste end det faste Tienestearbeide og at Tvendeforholdet torde give en ikke uvigtig Bettyggelse for Orden og Sædelighed. Et andet Medlem fandt i Tjenesteklassens nærværende Demoralisation en stor Betænkelighed med Jndrømmelsen af den foreslaaede Frihed, der tillige vilde udsætte gifte Familier. som etnære sig ved Accordtarbeide, for at miste dette Denne Mening tiltraadte Flere, og et Medlem indvendte derhos, at Forslaget torde være til Hinder for Hoveriets Ophævelse ved at bevirke Forhøielse i de faste Tjenestekarles Løn. Andre understøttede derimod Forslaget, tvende Medlemmer gjorde opmærksom paa Vigtigheden, for Fabrikere at kunne vælge Accordtarbeidere til deres Fabriker. Proponenten fandt sig af den yttrede Fryg for at Lediggang og Løsgiængeri vilde tiltage, foranlediget til det Amendement: "at de nærværende Anordninger angaaende Følgeseddel og Amtspas maaskee for Tiden ikke endnu burde hæves, saalidet som det Sognefogderne og Præsterne vaaliggende Tilsyn med Løsgængere men at ikkun den, der ikke kunde legitimere sig med sig Skudsmaalsbog eller med Spadom, og den, der vitterligen i et nærmere ved Lov fastsættende Tidsrum, havde bensiddet uden Arbeide, igjen skulde være underkastet den Forpligtelse at tage fast Tjeneste i Overeensstemmelse med Forordn. 25de Marts 1791, dersom han vilde undgaae den lovbestemte Straf." Den kongl. Commissarius vere de, at Forslaget formeentligen fortjente Forsamlingens særdeles Opmærksomhed. Det vidnede om en dybt føl Agtelse for Almuens Frihed og Menneskerettigheder og havde tillige taget ombrageligt Hensyn til Følgerne for Landalmuens Kaar i Almindelighed. Med Hensyn til de lokale Forhold og en almindelig Befrielses mulige Følger for Disciplinen og den sædelige Orden, var det imidlertid ønskeligt at denne Befrielse blev underkastet nærmere Bestemmelser. Han bemærkede, at den ei var til Hinder for Hoveriets Afskaffelse, da denne netop vilde fremkalde større Trang til Accordtarbeidere, og at Forslaget, istedetfor at gjøre Huusmændene Albræk i deres Adgang til Erhverv, gik ud paa at formindske Antallet af gifte Huusmænd og Jnderster derved, at Giftermaal ei blev en nødvendig betingelse for at udtræde af Tvendeklassen. Ved Forsamlingens Afstemning blev Spørgsmaalet om en Committees Nedsættelse med 36 St. mod 29 besvaret benægtende. - Grev Holstein, fremkom med et Forslag, om at forsamlingen vilde ansøge Hs. M. om, ved den kongl. Bankcommissair at henlede Nationalbankens Opmærksomhed paa flere Punkter, Bankens Regnskaber og Bestyrelse betræffende." Disse Punkter vare 1) de paaialdende betydelige Restancer af Hæftelsesrenterne, i hvilken Anledning Bankbestyrelsen burde anmodes om, saafremt de ei kunde komme ind, da i Regnskabet at forklare Aarsagen, hvorfor saa betydelige Restancer i saa mange Aar ikke vare blevne betalte; 2) Afregningen mellem Banken og Jnstitutet i Altona, hvorom, med Hensyn til Størrelsen og Vigtigheden af samme, en fuldstændigere Meddelelse i Banktegn, skabet maatte ønskes; samt den endelige Afgjørelse af Spørgsmaalet om de hertugelige oldenborgske og angustenborgske Godser skulle bære Bankhæftelsen og svare Renter deraf; 3) Bankens Activer, i Anledning af hvilke der burde andrages paa, at Bankbestyrelsen i næste Regnskab i alt Fald gav Oplysning om, hvilken Deel af samme der kunde ansees for fuldkommen sikker; 4) Omkostningerne ved Bankens Bestyrelse og Seddelfabricationen, i Anledning af hvilke der andrages paa, at det i næste Regnskab nærmere maatte blive detailleret, hvorledes en saa ubegribelig stor Sum (ifølge Regnsk. til 31te Juli 183490,583 Rbd. 13 f) og navnlig 23,522 Rbd. 62 s. til Seddelfabricationen, kunde være medgaaet; og 5, Spørgsmaalet om det Beløb, som i Bankregnskabet til 31te Juli 1834 var anført som Resultatet af Afregningen mellem Banken og Jnstitutet i Altona i Anledning af Seddelgielden, var Bankens fuldkomne Eiendom, eller om det tillige var Finantsernes, i den Betydning, at det skulde anvendes til Seddelinddragningen; om hvilket særdeles vigtige Spørgsmaal formeentlig burde andrages paa en snarest mulig endelig afgjørelse. (Fortsættes.)