Berlingske Tidende, 1831-08-25
Ministeren for det udenlandske Departement, Lord Palmerstor, anmeldte den 11te d. M. i Underhuset, at Depescher vare ankomne fra Haag, ifølge hvilke Kongen af Holland havde besluttet, at tilbagekalde sine i Belgien indrykkede Tropper, hvilket siden er skeet. Paa det Spørgsmaal, om ogsaa Franskmændene da strax vilde forlade Belgien, svarede Ministeren: at han formodede det, paa Grund af det franske Kabinets Erklæring. - En Debatte, der i Gaar Aftes fandt Sted i Underhuset, vakte stor Opmærksomhed og fortjener den. Man mindes vel endnu den skrækkelige Execution, som Yeomanryet i Newtonbarre, i Jrland, for et par Maaneder siden holdt. Da alle de Saarede og Dræbte vare Katholiker, og Pomanryet bestod af lutter Protestanter, da hele Tumulten anledigedes deraf, at Retten foretog Udpanning hos en Katholik, der ikke vilde beqvemme sig til at betale den lovmæssigen bestemte Tiende til den protestantiske Geistlige, og da end ydermere Grand-Juryen, hvori en stor Pluralitet bestod af Protestanter, forkastede Anklagen, forsaavidt den sigtede Ycomanyet for Nord, og ikkun fandt Beskyldningen herfor anvendelig paa enkelte af denne Milits - saa kan man let tænke, hvor høist opirret Katholikernes Stemning maae være, især da endnu nogle af Peomanryet, medens der i et katholsk Kapel blev holde Sjælemesse over de Jhjelslagne, vare skamløse nok til affyre deres Karabiner ligendenfor Kapellet. Desaarsag blev i Gaar Aftes en i meget heftige Udtryk forfattet Pelition med Peomanryet indleveret til Underset; deri forlangte Promanryets Afvæbnelse og Opløsning. Man bør vide, at Katholikerne i Jrland, hvis Antal er langt større end Protestanternes ere ligesaa beredte til ethvert voldsomt Anfald mod disse, som Protestanterne ere til at benytte enhver Leilighed til, under det Paaskud, at haandhæve Lovene, ustraffet at undertrykke deres Modstandere i Politik og Religion, og altsaa finde eller troe at finde al Beskyttelse for deres politiske og religiøse Troe i det bevæbnede Ycomanry. Fremdeles bør bemærkes, at det under de irlandske Katholikers Rebellion i Aaret 1794 i Særdeleshed var dette Ycomanry (bevæbnede protestantiske Frivillige) og overhovedet Protestanterne i Jrland, paa hvilke Regjeringen med Tryghed kunde stole. Hvor farligt vilde det altsaa være for Regjeringen, at opirre Ycomanryet imod sig og overhovedes imod England. Men hiin Katholikernes Petition understyttes ivrigen af næsten alle Jrlands liberale" Repræsentanter i Parlamentet (og disse udgjøre næsten fire Femdele af hele Jrlands Repræsentation; disse forlangte ogsaa i Gaar Aftes, at denne Ycomanryet og alle Protestanter forhaanende Petition skulde trykkes. Ministrene sattes ved denne Fordring i den piinagtigste Forlegenhed; de burde ikke inddrømme den, og maatte, dersom den en indrømmedes, frygte, at Katholikerne vilde betragte dette Afslag. som en Opfordring til at tage sig selv til Rette paa en frygtelig Maade. Ministeren Lord Althorp bad derfor indstændigen om, at man vilde tage Forslaget tilbage, og da dette ikke skeete, saa stemte Ministrene (underflyttede af Lorypartiet og at de fleste engelske Repræsentanter) derimod, saa at Forslaget blev forkastet med en stor Majoritet. Men nu siges almindeligen, at de liberale" irlandske Medlemmer af Parlamentet have besluttet, at ville, saasnart Reformbillen er antagen, danne en fast Opposition indtil Jrlands Besværinger ere blevne afhjulpne.