Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-08-25
Dersom de Klager ere grundede, der paa et eller andet Sted føres over Mangel paa Selskab, saa kand der være et stort Beviis paa, at Jndvaanerne paa saadant et Sted ere endnu ikke sædede nok, og altsaa visselig fortiener vor heele Medlidenhed, efterdi de maa undvære saa stor en Fornøyelse, som den Omgang, fører med sig. Men gemeenlig er det ikkun et særdeles Slags Mennesker, som besværger sig saa meget over denne Mangel. En ung Herre, som just kommer fra Paris eller London, vil ansee enhver mindre Stad som en Ørken, og alle dens Jndvaanere ville forekomme ham, som Vilde og Barbarer; han forlanger folkerige Promenader, Assembleer, Reduoter, alle Slags Skuespil; og det Sted hvor han ikke finder alt dette, der er, efter hans Udtryk, hverken Levemaade eller Omgang. En anden forlanger, at alle Selskaber skal bestaae af Damer, som har franske Sæder og Moder, og taler Fransk, han vil petit soupers med Danserinder eller Actricer; og nok en anden ønsker sig Selskaber, hvor han kand giøre sig ret lystig, det er hvor han uden al Tvang kand dygtig spille og drikke. Den Lærde, som er intet videre end lærd, vil og have blot Lærde at omgaaes med; og Kiøbmanden, som intet forstaaer uden sin Handel, vil have Kiøbmænd. Dette er Aarsagen, at alle disse Herrer aldrig kand finde det, som de ønsker, lever misfornøyede, fordi de attraaer for meget, og at enhver skyer den andens Selskab, da det dog er umueligt, at man i enhver Classe og i enhver Stand, til hvilken man regner sig, kand finde heele Selskaber, og mindre saadanne, som ere af lige Tænkemaade og af lige Opdragelse med os, eller som har, eller ikke har, de selv samme Fordomme, som vi. Det smukke Kiøn, dette saa nødvendige som ofte farlige Selskab, kunde bidrage meest til at oplive Omgangen, at forbedre den, og give den saadan Anstændighed, som der i Særdeleshed skal herske i et hvert godt Selskab. Men intet er heller skadeligere for Selskabet, end naar de i samme medbringer deres latterlige Forfængeligheder, deres foragtelige Cocetterie, deres Jalausie, deres smaa Tvistigheder, og deres affecterende Væsen, naar de i heele Timer fører alvorlige Samtaler og deres Frisur, om deres Sætter og fleere slige ubetydelige Sager, og derved mister al Ret til at klage. over, at fornuftige Mands=Personer med Rette skyer deres Omgang paa denne Maade. Forsigtighed i Selskabers Valg maa ikke sættes af Sigte, og den er gandske fornøden til vor Fornøyelse, hvorfor man ikke kand fortænke nogen, som giør en stor Forskiæl imellem hans Venner og hans Bekiendtere, da de første vælges efter vort Hiertes Følelser, og de andre kand intet videre forlange, end hvad den sande Høflighed og en oprigtig Tienstagtighed udfordrer. Men disse Egenskaber ere ogsaa allerede tilstrækkelig til, ikke allene at giøre os taalelige, men endog behagelige i Selskaber. Jntet fornuftigt Menneske maa derfor unddrage sig fra et Selskab, fordi han ikke finder nogen af hans Venner derudi. Den er gandske vist overordentlig lykkelig, som kand have et heelt Selskab af Venner, eller som i sin Familie finder alt det forenet, som man kand ønske sig til en munter og sædelig Omgang. Men da ikkun en meget liden Deel af Menneskene besidder denne Misundelses-værdige Lyksalighed, saa skulde man stræbe meere efter, at giøre sig saaledes skikket til alle Slags Omgang, at vi i et hvert Selskab kunde skifte Fornøyelse. og Nytte, hertil udfordres meget meere Hiertets gode Egenskaber, end Forstandens Fuldkommenheder. Jntet Selskab, er oftere udsat for Misfornøyelse og Uenighed, end det, hvor man tilstæder Vittigheden alt for megen Frihed. Den er en alt for stor Ven af Dadle=Syge, Forhaanelser, spodsk Latter; og skinner gemeenlig alt for meget paa andres Bekostning, at den ey skulde fortiene meere at frygtes end at søges; den kand vel forhverve sig et Selskabs Beundring, men aldrig dets Høyagtelse og Kierlighed. End ogsaa Lærdom selv er i den mindste Deel Selskaber nødvendig, og tilveyebringer den, som vil vise samme, sielden den forventende Ære. Jkkun det venskabelige aabenhiertede, føyelige, velgiørende Hierte er uundværligt ved et hvert Selskab, naar det skal være af Bestandighed. Med disse Egenskaber vil man stedse finde Fornøyelse nok i Omgang, hvad for en Stand, og paa hvad for et Sted, man end befinder sig, saa at man ikke behøver at henfalde til de hyppige og forden største Deel ubillige Klager, over Mangel paa Selskabelighed, hvormed man daglig søger at opbringe os imod vore Medborgere.