Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1833-04-02
J Randers Avis læses følgende fra forskjellige Hænder indsendte Besvarelser af det i "Raketten opkastede Priis=Spørgsmaal: "Hvem snyder det største Lys, 1) Hvo der snyder ( pudser) Sandhedens Lys, snyder ( pudser) uden Tvivl det største Lys." 2) "Paa det offentligt fremsatte Priis-Spørgsmaal: hvilke ere de, der snyde det største Lys, har Jndsenderen udtænkt følgende Besvarelse: Jndholden af Guds Ord i den hellige Skrivt om de Sandheder, vi skulle tro; de Pligter, vi skulle udøve, og det visse Haab om de foriettede Goder, er det allerstørste Lys, der nogensinde har skinnet, skinner endnu og skal vedblive at skinne til Dagenes Ende. Ved Siden af dette Lys kan ikke tænkes noget andet, som kan udholde nogen Sammenligning. J ethvert brændende Lys er en brændende Tane, som Middel til at vedligeholde Lysets Liv og fulde Klarhed. Ved saadan Tane kan Man sammenligne de Maader, paa hvilke den hellige Skrivt er bleven til, og Beviserne for dens guddommelige Overmyndighed. Ved et brændende Lys maa der være Tilsyn, for at afpudse det Overflødige af den brændende Tane, som forhindrer Lysets Liv og fulde Klarhed. Ligesaa maa Guds Ords Tienere have Tilsyn med, at de Dunkelheder, som Ordets Fiender tilføie det, bortpudses. Og nu slutter jeg, at de, der offentligen forsvare den hellige Skrivt, og igjendrive den Dadel, Tvivl og de Udsættelser, hvormed de ville forbunke det skinnende Lys, og som udrette dette med Grundighed og Sagtmodighed, retteligen kunne siges at være de, der snyde det største Lys. Dersom Jndsenderen har, som han haaber, truffet Spørgernes Mening og til deres bifald besvaret det opgivne Spørgsmaal: saa haaber han tillige, at de ville tilkiende ham den udsatte Præmie, og i saa Fald skal han ufortøvet bekjendtgjøre sit Navn. Frivillige Brandgilders - eller Brandforsikkrings-Selskabers - Fortrinlighed, fremfor de tvungne." Under denne Overskrivt har Forfatteren, Hr. Wehtie af Obdrup, i "kieler Correspondenzblatte No. 20 gjort opmærksom paa, at de af Regjeringen paabudne Brandforeninger maa, efter en 20 Aars Gjennemsnit, aarligen svare 4 Rd. 8 s. af hvert Tusinde, da derimod private Foreninger, saasom Grund tofter Brandgilde, Sorupper Privat-Mobilien Gilde og Neuendorfer Brandgilde, i Gjennemsnit af en 8 til 26 Aar, kuns have afgivet 1 Rd. 44 1/2 s. af Tusindet. Det høiere Bidrag, som de tvungne Foreninger maa udrede, formener han, ikke saameget foraarsages af den kostbare Bestyrelse, som meget mere derved: 1) at ingen Stemmegivning finder Sted ved Optagelsen; 2) at intet Medlem kan udelukkes, saalænge intet fuldt Beviis for Jldspaasættelse er for Haanden, og 3) at Tilsynet af den ene Nabo med den anden bortfalder. En privat Forening, vedbliver han, kan ogsaa indrømme sine udvalgte og kjendte Forstandere ganske andre Rettigheder, end Regjeringen er i Stand til ved Øvrigheden. Saaledes har, t. Ex., Forstanderne for Sorupper Privat-Mobilien Gilde Ret til, at udelukke hvilket somhelst Medlem, som de ansee det fornødent med, uden at være pligtig at staae samme til Ansvar derfor. - -Man indvende mig ikke, skriver han, at Umulighed af at betale kunde indtræffe for de mindre Privatforeninger; derimod sætter jeg: 1) Grundtofte Forenings længe Vedvaren, som, om jeg ikke feiler, har været til siden 1774; 2) Muligheden af, at en mindre Forening kunde sikkre sig imod et saadant Tilfælde, ved Bidrag af sine Medlemmer ogsaa i brandfri Aar, og gjøre samme rentebærende for Nødstilfældes Skyld, saaledes som, t. Ex., Sorupper Privat Mobilien Gilde giør, hvilket allerede har anlagt en rentebærende Capital af over 2000 Rd.; 3) i Nødsfald kan en privat Forening ogsaa gjøre Laan, og tilbagebetale samme i gunstigere Aar. Han slutter med det Ønske: "at Regjeringen vilde tillade os, hvad stedse har været en stor Deel af vore Medborgere tilladt, selv at sørge for vore Bygningers Forsikkring, og at det i den Henseende saa nødvendige Formynderskab maatte ophøre.