Københavns Adresseavis, 1779-10-19
Naar Jndpodningen er skeedt med god Smitte paa Qvæg af tilbørlig Alder og med den forskrevne Forsigtighed, saa behøves ingen synderlig videre Omsorg endat rygte og passe Qvæget got, fore det sparsomt med sundt og got Høe, og give det reent og sundt Vand at drikke; Ureent, stillestaaende og sumpig Vand er altid befunden at have gjort Skade, men allermest om Sommeren. Skeer Jndpodningen naar Qvæget er paa Græs, saa foerer man med Græs, og Qvæget befinder sig vel derved, dog er det ikke mærket, at Jndpodningerne have været lykkeligere om Sommeren end om Vinteren, men vel at stræng Heede og stærk Frost er ufordeelagtig, J Særdeleshed ere Fluerne om Sommeren til Fortræd, ved det at de lægge deres Æg i Jndpodnings=Saarene, saa at de blive fulde af Orme, naar man ikke va skeer dem vel et Par gange om Dagen med Vand, hvori er opløst noget Salt, at det bliver til en tynd Kage. Nogle tilraade at give det indpodede Qvæg Rugmeels Velling, andre at foere med Straae og ei med Høe o. s. v. Det er alt forsøgt flere gange, man har ikket mærket, at disse Foerings Maader har været fordeelagtigere, end at foere med Høe. Den som altid har brugt een og samme Maade at behandle Qvæget paa under Jndpodning, og finder sig vel ved den, falder let paa, at ansee enhver liden Omstændighed ved hans Behandlings Maade, som væsentlig og nødvendig. Men ved det at man her har forfaret ved adskillige Jndpodninger paa forskiellig Maade, saa har man havt god Leilighed til at blive vaer, at Jndpodningens lykkelig Udfald beroer først og frem meest paa, at Stalden, Jndpoderen, Rygterne og de som komme til Qvæget, Foederet, Vandet og Qvæget selv er ubesmittet; at Qvæget er af den tilbørlige Alder fra 1 til 4 Aar og ei i Kalv; at man omgaaes forsigtig med Smitten, at Qvæget ei fanger Dunsten deraf igiennem Aanden, og at Smitten er valgt med forhen anførte Forsigtighed. Men dersom ved nogen Forseelse i Valget af Smitten eller af anden Aarsag, Qvæget bliver haardt syg af Jndpodning, saa og naar man har gammelt Qvæg, eller Qvæg i Kalv at indpode, saa maae man behandle der paa den Maade som forhen er raadet at behandle Qvæg der er sygt af den naturlige Syge. Gammelt Qvæg og Qvæg i Kalv bør aarelades, strax efterat det er indpodet. Naar Jndpodnings Sygen er mild, saa læges gjerne Jndpodnings Saarene let; med mindre man forsømmer i Tide at sørge for, at Materien kan have let Udløb af Saaret, allerhelst naar det holdner meget, man maae da fornemmelig flittig vaske Saaret med Salt og Vand, og naar det behøves giøre Saaret større ved et Snit, at Materien kan faae friere Udløb. Det er nogle gange hændet, at der er gaaet Brand i Saaret, men ved at bortskiære det brandige, har man ræddet endeel Kreaturer. Maaden paa hvilken Sygen gaaer frem under Jndpodningen, er saaledes: At man først den 3die eller 4de Dag efter Jndpodningen, seer Jndpodnings Saaret at hovne; den 7de, 8de eller 9de Dag begynder Qvæget at hoste af og til, den 8de, 9de eller 10de Dag begynder det at blive meere tungt, oftest begynder og da Øyne og derefter Næsen at rinde og flyde; Lyst til Foederet formindskes eller standseer aldeles og Giødningen bliver haardere end sædvanlig. Derefter indfinder sig Durkløb gjerne den 11te, 12te eller 13de Dag, som naar Sygen er mild, ikke er meget stærk, og ofte ikkun varer een eller 2de Dage; Undertiden mærkes aldeles ingen Durkløb, men allene Giødningen er afvexlende, haard og noget tyndere end naturlig; ofte er det første Tegn man mærker, at det gaaer fra Foderet, uden at have haft Hoste eller rindende Øyne og Næse, undertiden flyder Næsen stærk og Øynene lidet eller intet, undertiden flyder Øynene og Næsen ikke, nogle give intet andet Tegn til Sygdom, end at de intet æde i Dags Tid og Øynene rinde lidet; undertiden træffer det og, at disse lette Tilfælde sætter sig aldeles, og man anseer Kreaturet som heldbredet; men den 21de eller 22de Dag efter Jndpodningen begynder det at forlade Foret og faaer Du kiøb, og bliver da gierne meget haardt sygt; Dette hænder som oftest, naar man har taget Smitten til Jndpodning af et Høved, som er allerede i Bedring.