Københavns Adresseavis, 1760-05-12
Kort Giensvar paa det mig fra en ubekiendt Haand tilsendte Spørsmaal. Hvorfore jeg nu da jeg øiensynlig ved Aspecter og ulykkelige Hendelser seer saa slette Skjebner ved Fabriquerne &c. vil paatage mig at skrive en nyttigere Brugs Anlæggelse, som dog imod det med billighed fattede Forsæt anmerer? Ja jeg med en ubeskrivelig Fornøyelse haver giennem læst Eders mig tilsendte Betragtninger og Jndvendinger, saa finder jeg mig forpligtet til samme igien nogenlunde at besvare, omendskiøndt jeg ved megen Eftertanke ey kand udgrunde, hvor De haver faaet at vide hvem jeg er eller mit Opholdstæd, da jeg derimod langt fra ikke kand optænke hvem De er, som en saa ret Patriotisk findede, saa ønskede jeg gierne i fald De skulde behage videre at beære mig Deres Correspondence, for at faae fuldstændigere Oplysning om hvad De agter fornøden, eller og videre at anhøre mine Betænkninger paa Deres gunstige Jndvendinger, som jeg af Sparsommelighed og Mangel paa Rum udi Aviserne maae indskrænke, ja reent udelade, om endskiøndt mange af mine ringe Tanker maaskee kunde være Dem til Behag og Fornøyelse at læse, altsaa ønskede jeg gierne, at De kierligen vilde under en Devis eller Nota determinere offentligen eller hemmeligen til mig selv et Sted, hvor jeg kunde have den Ære at tilsende Dem mine ringe Tanker, da jeg strax uden mindste Forhaling, efter min Enfoldighed, skal besvare Deres gjorde Spørsmaal. Og da de Messieurs Andersen og Holk, som, efter Høy Kongelig Tilladelse, ere Udgivere af Adresse-Aviserne, ere saa artige (endskiøndt gandske ubekiendt for mig) at modtage samme, saa vil jeg og, om De saa behager, herefter lade hos Dem afhænte Deres Breve om De allene vil tilkiendegive mig herefter Deres Devis, eller og De agter at continuere og jeg maae betiene mig med den Udskrift, som De nu udi dette Deres mig tilsendte Brev haver underskrevet, omendskiøndt jeg langt fra ikke udi mindste Maade meriterer saa stor Høyagtelse, som De gunstigen behager at give mig; thi Gud skal være mit Vidne, at jeg ikke udi Tanke af nogen Selv=Jnteresse, haver paataget mig at sammenskrive de af mig udgivne enfoldige og ringe Tanker, (som tydeligere kand sees af det udi Avisen No. 17, gjorde Tilbud) men af særdeles Ho Kiøbenhavns Adresse. deles Patriotisk Øyemeed, da enhver retskaffen tro Arve=Undersaat noksom dertil bliver anmeret af vores dyrebare allernaadigste Konges høypriselige og til evig Minde gode gjorde Indretninger, der lader sig allermest være angelegen at see sine Riger og Lande tillige Kongelige Undersaattere komme til den allerstørste og blomstrende Flor og Forfremmelse, som dagligen sees, ja naar de alleneste vil udi kort Tid med Patriotiske Øyne giennemlæse de udgivne allernaadigste og høypriselige Tilladelser &c. om Fabriqvers Opkomst og Til vært, saa maae de udbryde med mig og sige: Give Gud at saadan dyrebar Konge aldrig maatte savnes ud Dannemark, ja at hans Levetid maatte langt overgaae alle de Konger Dannemark haver eyet! De spørger mig som først og fornemst udi Deres Brev, hvor jeg nu, da man dagligen af alle forefaldt ne ulykkelige Hændelser og Aspecter kand ligesom forud dømme og slutte mig, at vores dyrebare Konges høypriselige Øyemeed ey skulde opnaae sin Fuldkommenhed, dog at jeg endog vil udgive saadanne Betænkninger, som alleneste maaskee anmerer til videre Fortsættelse og Jndrettelser. Dette Deres Gunstige, kunde jeg med utallige Sandheder refutere og modsige men formedelst ovenanførte Aarsage kuns korteligen besvare. De behager at skrive at vores allernaadigste Konge haver mistet meere end ubeskrivelige og utroelige Penger ved Fabriqvers Anlæggelse, Handthævelse og Drift; jeg maae efter den Jndberetning mig ofte er bleven fortalt, consentere og bejae Deres foregivende Sandhed, men dog seer man at vores allernaadigste Konge ikke endnu lader af med sit høypriselige Forsæt, men heller dagligen meere og meere opmuntres; ja omjeg saa maae allerunderdanigst fordriste mig at ligne med Søemanden der ofte og utallige Gange haver været udi allerstørste Livsfare, ja tilsidst mistet baade Skib og Gods, lader dog ikke af at begive sig med færdig Mod og Lyst ud imod de trodsige og brusende Bølger paa Søen, i Haab om, at Søen der efter Guds Behag haver betaget og maaskee skiult hans alt, kand og ved Guds Velsignelse igjen give og forskaffe ham ligsaa meget, om ikke meere? Hvorfore skulde jeg da som et langt ringere Menneske blive tilbages med at lægge for Lyset eller gjøre frugtbringende det som Gud haver betroet mig, og allerhelst da mit Foregivende ikke er grundet paa nogen Kunstverk eller Chymie, men alleneste at høste Frugt af den Velsignelse som Guld og Naturen haver nedlagt i Jorden udi Dannemarts Rige frem for andre Lande. Dernæst ere mine ringe Tanker og disse, at naar vores Fabriqver kand med Tiden bestrides og dirigeres af vores allernaadigste Konninger. ges egne indfødde troe Arve=Undersaattere, saa haaber, jeg at ey alleneste mange Bekostninger bliver sparet og med mindre kostbare Indretninger ligge saa godt fortsættes, men endog med en ret Patriotisk Drift handt hæves. De vilde vel svare at vores egne Landes Børn forstaaer og at skrive O, det maae jeg (i hvor nødig jeg vil ) tilstaae dem; thi der findes jo braadne Potter udi alle Land, men det er jo ubillig at alle derfore skulde ansees lige sindede, kunde der ikke findes og mange Ærlige, Oprigtige og Retsindede, fordi der kand findes nogle Uskikkelige, Daglig Erfarenhed viser os det, ja endog udi vores Riger selv, vil vi hensee til vore Fabriqver, hvor bliver de ikke retteligen og forønske ligen handthævet af mange Fremmede saa vel som at vore Egne, maae vi jo ikke takke dem for mange gode Lærdomme, Oplysninger og Indretninger, omendskiøndt det undertiden haver kostet os temmeligen, saa haver vi jo ey alleneste undertiden høstet temmelig Frugt af dem, men endog en grundig Lærdom, som formedelst samme nogenlunde kand tollereres, og de ærlig sindedes Fliid og Oprigtighed maae udslette de Skarnsagtiges, Uanstændiges og Uretmæssiges Forhold. Jligemaade udfordres ikke heller til dette Brugs Anlæggelse og Drift saa megen stor Bekostning, efter den af mig optænkte Indretning, (som med første skal til vedkommende Herrer blive overleveret, eller til NaturalieKammeret indsendt, hvor samme kand betragtes) med mindre at man vilde paa engang af Førstningen giøre den evigvarende, eller nedgrave formedelst herlige Bygninger a. store Penger for at berige sig selv, eller som Tømmermanden af fulde Kræfter slaae paa det Hu hvortil han haver puttet Sømmet udi sin egen Lomme, ja endog til Overflødighed, roser dens gjorde Effect, Jeg holder fore (efter mine ringe Tanker) først nogenlunde at see ethvert Brugs og Fabriqves Jndkomster og Profitter, siden der, efter at gjøre meere fornødne Bekostninger og Indretninger, og ikke som Manden der gjorde sig Haab om at vinde udi Lotteriet en stor Gevinst, lod strax nedrive sit Huus for at bygge det prægtigere op, men omsider maatte fornemme hans Haab slog ham feyl, og med Bedrøvelse see sig og sine under aaben Himmel. Haver De min Herveselv nogen Jndsigt udi saadanne Brug, eller og De behager at eftertænke mine indgivne Betragtninger No. 28 Pag. 231 og 32, saa seer De strax af hvad Aarsag jeg haver fordristet mig til at udgive disse Betragt ninger. 1.) Fornemmelig de store Fordeele dette Brug, kunde have frem for mange andre af samme Sørt, og 2.) hvor høystnødvendig dette er for Dannemarks Riger, og især om vores allernaadigste Konges forønskelige Øyemeed skal efterkommes og lettes, thi naar de til Fabriqvers Brug og Fortsættelse havde alle fornødne Ting for lettere Jndkiøb end som nu til denne Tid, saa kunde derfabriqverede for lettere Priis blive udsolgt, jeg skal ved en anden Gang give Dem flere af mine Argumenter tilkiende. De behager at spørge mig og hernæst hvorfore jeg vil lære en anden det, og ikke selv derved forblive det kand jeg just ikke saa aabenbar tilmelde Dem, men i dets Sted vil svare: At en Skoemager just ikke alle Tider haver Lyst og er vel skikket til at være en Skrædder, omendskiøndt de begge syer. Tilsidst beder jeg at De gunstigen pardonerer mig, fordi jeg ikke (efter den nu brugelige Maade) med prægtige og udpyntede Talemaader, zirlige eller selvgjorte Kunst=Ord og Tænkemaade, besvarer Deres mig brærede, hvilket samme ikke staaer udi min Formue og Evne, og desuagtet er dette ikke sammenskrevet som et zirlig Skrift eller Brev der bør forvares, men som en nyttig Oplysning der bør overveyes, og om saa synes, erindres, J øvrigt veed enhver hvad Skjebne Aviserne udi Almindelighed haver, ja ofte den samme Dag de ere komne fra Pressen og for Lyset, ere de igien blev ne til Intet eller Maculatur. Jmidlertid henlever jeg Tienst=Willigste. Deres P. S. Den Spaadom De behager at give mig, nemlig at min Indretning ikke bliver efterfulgt i hvor vel intentioneret og sparsommelig den end mønne være, og det paa Grund fordi jeg er en Jndfød, og ikke strax slaaer Stort paa, eller forlanger stor Belønning a. haaber jeg at min Herre, øiensynlig skal fornemme bliver til Jntet og forsvinder, ja uden mindste Grund: Daglig Erfarenhed udviser Comrarium.