Berlingske Tidende, 1831-07-26
Conferencerne i Paris mellem de fem store Magters Befuldmægtigede, for at befrie Europa fra et usædvanligt Troppeantal, at standse med Rustningerne og sætte Armeerne paa Fredsfod, paaskyndes med Jver, og love et heldigt Resultat, saasnart Belgiens Anliggender ere ordnede. Vor Premierminister, Hr. Casimir Perier, hvem Afvæbnelsespørgsmaalet især ligger paa Hjertet, offter den hele sin Energie, og den ham særegne Forretnings Driftighed, at han ved Kamrenes Aabning, gjennem Kongens Mund, kan give Landet den Forsikkring, at de udvortes Forhold have jævnet sig til alle Veltænkendes Tilfredshed, at den for Handel og Jndustrie saa nødvendige Rolighed er vedligeholdt, og at Fortsættelsen af en overordentlig Væbning er overflødig. Unægteligt er det, at den nuværende Ministerium ved en slig Erklæring, maa vinde Folkets Tillid, og derved betrygge saavel sig selv, som den almindelige Rolighed, i det den beviser, at alle Oppositionens Spaadomme, der erklærer Hr. Periers Bestræbelser, der sigte til Fredens Vedligeholdelse for frugtesløse og Krigen for uundgaaelig ere ugrundede. Da det især er vigtigt, at overlyde Kamrene og Nationen om denne Kongelige Forsikkrings Rigtighed, saa har Præsidenten i Conseilet banet sig en Vei til Opnaaelsen af dette Øjemeed, hvorpaa han vil erhverve sig Fortjenester, ei blot at hans Fæderneland, men af hele Europa. Hensigten af hans Bestræbelser er nemlig, at overtyde Hofferne om, at netop Rustningerne og Opstillingen af de store Armeer bidrage til at forøge Vanskelighederne for Rolighedens Vedligeholdelse, som Magterne stræbe for at rydde af Veien. Til hiine Rustningers Fortsættelse maatte de paalægge deres Undersaatter nye Byrder, som aldeles vilde udtørre alle Nationers meer eller mindre dertil utilstrækkelige Hjælpekilder, udbrede Nød og Elændighed, og saaledes formere de Misfornøiedes Antal, som let kunde ledes til Opstand, ved en Parties aldrig hvilende Bestræbelser, der ikkun ruger over Uroligheder og Omvæltninger. Det var at vente, at alle de Magter, til hvilke denne Forestilling henvendtes, vilde lægge den paa Hjertet og erkjende dens Sandhed; det er unægteligt, at Periehar truffet det Punkt, hvor der maa lægges Haand paa Værket, i det man skrider til Formindskelsen af de talrige Hære, under hvis Byrde Europa sukker. Ogsaa modtog han de ubetydigste Beviser paa Højagtelse, ligesom Magternes Forsikkring om, at ville formindske deres Militair=Etat, saasnart de Aarsager vare forsvundne, den endnu med Grund opvakte Frygt for Brud paa Freden, og for største Delen maae søges i Belgiens end ikke ved det ny Kongevalg afgjorte Forhold. Tillige opfyldtes hans Ønske, at forberede en fælleds Erklæring fra de fem store Magter, hvori den faste Villie til at vedligeholde Freden skal udtales, og gjensidig Sikkerhed stilles for de indgaaende Tractaters trolige Efterkommelse. - Da der imidlertid endnu behøves nogen Tid, indtil Armeernes Reduction kan iværksættes, saa vil denne Magten nes Erklæring interimistisk kunne tjene som Jndledning til den forehavende Plan; den vil tillige stadfæste Kongen af Frankrigen Forsikkring i Throntalen om Magternes fredelige Sindelag og Frankriges udvortes Forholds Sikkerhed, og oplyse de til Freden Vedligeholdelse anvendte Midler, hvortil ethvert Kabinet solidarisk skulde forpligtes. Lykkes det paa denne Maade, at skaffe de af Juliusrevolutionen udgangne Jnstitutioner Indgang i det europæiske Statsforbund, at undgaae en i alle Tilfælde fordærvelig Krig, og vedligeholde den for Nationerne saa uundværlige Rolig hed, saa vil Hr. Perier erhverve sig de største Fortjenester baade af sine egne Landsmænd og af heele Menneskeheden.