JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1840-09-22
J "Ove Thomsens Avertissements=Tidende findes en Jndrykkelse, hvori det hedder: "Det forekommer os besynderligt, at Cancelliraad Hempel og Procurator Rasmus sen ved Rudkjøbing kunne med saamegen Bestemthed forsikkre i Stændersalen, at saare mange Bønder her paa Landet udenfor Skrøbeløv og Simmerbølle Sogne skulle angre det som en Overilelse, at de havde underskrevet en allerunderdanigst Petition til Stænderne om en kongelig Naade, som vi ansaae at være til hele Landets Vel. Hvor disse Bønder nu ere, som saaledes beskyldes for at gaae i Barndom, og ikke vide, hvad eller hvorfor de have underskrevet, ønske vi gjerne at vide, saameget mere som vi ingensinde have underskrevet eller søgt om Noget, vi behøve at skamme os ved eller skulde angre og fortryde. Vi føle derfor ogsaa, at det er sandt, hvad Kammerraad Drewsen som en fornuftig Mand siger: at det er en grov og uforskammet Beskyldning imod os. – Fra Langeland er den 28de August 1840 nedenstaaende Skrivelse fra K. H. M. L. P. A. indsendt til Hr. Agent og Ridder Voigt fra flere Sogne her paa Landet, som afgiver tilstrækkeligt Vidnesbyrd imod Procurator Rasmussens Beskyldning: Af Roeskilde Stændertidende erfare vi, at Procurator Rasmussen ved Rudkjøbing tilligemed nogle Gaardmænd og Huusmænd af Rifbjerg i SimmerbølleSogn have forsikkret Stænderne: at saare mange Bønder udenfor Simmerbølle og Skrøbelov Sogne skulle fortryde at de have underskrevet Petitionen om Skattebevillingsret. Undertegnede, der samtlige, uden nogen Jndvirkning eller Overtalelse af Andre, med velberaad Hu, have underskrevet Petitionen, erklære herved, at bemeldte Mænd, forsaavidt de ved ovennævnte Yttring ogsaa have meent N. N. Sogn, have forebragt en Usandhed i Stændersalen, hvilken Usandhed, tilligemed deres uanstændige Beskyldning mod og at vi ikke vide hvad eller hvorfor vi have underskrevet, vi herved opfordre saavel dem som Producenten til at bevise. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-09-22
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1840-09-25
velandsposten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. die J. Aarg. Fredag d. 25. Septbr. 1840. No. Maa trykkes. Fleischer. Niels Ebbesen.
Jyllandsposten, 1840-09-25
Det er disse Anskuelser, der vilde have bestemt mig til, om jeg ei havde den Ære at være Medlem af denne Forsamling, at underskrive Petitionen, og det er disse Anskuelser, der nu bestemme mig til at understøtte den, og til at anbefale den til Forsamlingens særlige Opmærksomhed, i hvilket Øiemed jeg tillader mig at anholde om, at den tilligemed denne Skrivelse maa vorde overgivet til den den 22de f. M. valgte Comitee.
Jyllandsposten, 1840-09-25
Spørgsmaal. Existerer det kongelige Rentekammer endnu, Spørgeren heraf finder sig foranlediget til dette Spørgsmaal i Anledning af, at han for en Tid af 4 Aar siden har anholdt ulovlige Brændeviins-Redskaber paa Landet, men for disse ikke endnu erholdt nogen Opgjørelse, men derimod altid erholdt til Svar: "det beroer paa Rentekammerets Resolution." Men saadanne Resolutioner ere stedse udeblevne; Spørgeren heraf beder derfor om, at en Retskyndig godhedsfuldt vil oplyse ham om, hvad der kan ligge til Grund for denne Seendrægtighed.
Jyllandsposten, 1840-09-25
Nyheds Post. Det er høist mærkeligt af Holbergs 167de Epistel, som findes anført i "Dansk Folkeblad, at erfare dennes Mening angaaende Kroningsceremonier, som Adskillige endnu have den falske Forestilling om, at de ere fornødne for at stadfæste en Konges Magt. Man seer heraf, at det isærdeleshed er efter Pavernes Exempel at Ærke=Bisperne i andre Riger have tilegnet sig Ret til at salve og krone Konger, som de have foregivet at være en Nødvendighed, hvorfor H. ogsaa siger, at Kronningerne ere Opfindelser, af Geistlige, hvilke derved forøgede deres Myndighed, idet de bleve anseete som Kongemagere." "Folkebladet bemærker, at det ikke af Faa ansees for upassende og meer tjener til at ydmyge dem, der maa paatage sig en Tjeners Skikkelse, end til at ophøie deres Herre Kongen, at gjøre allehaande Tjenester og Opvartning, saavel ved Kronningen som ved Taffelet, f. Ex. at gaae med Maden og sætte den paa Bordet m.m. Desuden bemærkes det, at man ved denne ceremonielle Handling mangler et Billede paa, at Kongen med alt det, at han er Herre, dog ogsaa er Tjener for Gud og skal tjene og varetage sit Lands og Folks Bedste – men Folkebladet, synes næsten her at have forglemt, at Souverainen ikke i fjerneste Maade har nogen directe Forpligtelse mod selve Folket, hvorfor ethvertsomhelst Tegn paa gjensidig Forbindtlighed strider mod de souveraine Grundsætninger. At Paven engang om Aaret vadsker Fødderne paa Fattigfolk, er vistnok en ganske anden Sag, og Sporgsmaal bliver det altid, hvor rene de blive. Den Skik, som fandt Sted ved de romerske Feltherrers Triumphindtog, at der bagved dem paa Triumphvognen stod en Person, som jevnlig raabte dem i Øret: "Husk paa, at Du er en Dødelig, kunde heller ei godt passe sig til Souverainen, thi Souverainen, hedder det i det mindste, døer aldrig, da Bispen og Borgmesteren engang for Alle til evige Tider saaledes have faaet lavet det for Folket. Iøvrigt siges det her, at det vel var rettest, at Kronningen overhovedet indskrænkedes til en mere stille, nem og ubekostelig Jndvielsesceremoni.
Jyllandsposten, 1840-09-25
- Om Amtmanden i Veile bemærkedes det fornylig i Fædrelandet, at denne undertiden sætter Bønderne vel stærkt i Reqvisition med at levere Forspandsheste til Reiser, der have nærmest Udseende af at være Lysttoure. Som Exempel derpaa anføres, at ikke mindre end 8 Par Heste maatte leveres en Dag sidst i forrige Maaned, da Amtmanden med sin Familie gjorde paa en ingenlunde fremkommelig Vei en Tour paa 34 Miil frem og tilbage. Det blev ligeledes bemærket, at Contreadmiral Wulff havde bevirket sig tillagt, ifølge Ansøgning, et Gratiale af 500 Rbd. for Aaret 1839 som Generaladjutant for Søetaten, og en hermed stemmende Gageforhøielse for Eftertiden. J Anledning af disse Ankeposter vil man nu nærmere erfare, hvorvidt samme kan gjendrives, da man i andet Fald ved Tausheden maa forudsætte Indrømmelsen.
Jyllandsposten, 1840-09-25
Det er sørgeligt at see, hvorledes de arme Landfolk tumle med Sæden paa Markerne, da baade Regn og stille Veir, uden Lufttørre nu i længere Tid er vedbleven. Af Byg og Havre seer man endnu meget udestaaende, som nu er blevet vendt, loftet og kastet paa alle Sider, hvorved megen Sæd er affalden. Rugtærskningen giver iaar kun maadeligt Udbytte, da Bønderne i den Trave, som ellers pleier at yde 8 a 10 Skjepper, kun iaar erholder her 46 og i mange Egne endnu langt derunder. Vintersædens Behandling falder iaar yderst vanskelig, da de bedre Marker ere aldeles vanddrukne. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-09-25
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1840-09-29
Frandsposten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Aarg. Tirsdag d. 29. Septbr. 1840. No 49. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1840-09-29
Om Offentliggjørelsen af Kjøbstædernes communale Forhandlinger, m.m.
Jyllandsposten, 1840-09-29
(Cfr. Aarhuus Stiftstidende Nr. 152.) hvorvel Redactionen ei kan drage i Tvivl, at Jndsenderen af Stykket Strø-bemærkninger i "Jyllandspostens" Nr. 44 selv vil give sit Tilsvar i Anledning af den Jndrykkelse, som Formanden for Aarhuus Repræsentantskab, Hr. Kjøbmand Chr. Bang, har ladet indføre i "Aarhuus Avis, hvilken væsentligen gaaer ud paa at bevise, at Repræsentantskabet hverken finder sig forpligtet til at offentliggjøre bemeldte Forhandlinger eller tilstrækkelig Grund til at ansee sig overtydet om, at saadant er et almindeligt Ønske, føler jeg mig tilskyndet til, om denne Sag at udtale mig, idet jeg er overtydet om, at bemeldte Repræsentantskabsværede Formand, selv i de Punkter hvori jeg er uenig med ham, ingenlunde i denne Meningsforskjellighed vil udtyde andre Følelser end de, der, uanseet al Personlighed, med stadigt Hensyn til selve Sagen, fortjene offentligen at blive betragtede fra flere Sider, hvilket her befindes saameget mere passende, som muligen andre Communalbestyrelser, hvilke hidindtil ligeledes have undladt Forhandlingernes Offentliggjørelse, kunne antages for en Deel at støtte sig til samme Principer.
Jyllandsposten, 1840-09-29
Spørgsmaal. til Hr. Stænderdeputeret Wulff. Hvilke ædle Følelser der besjæle Dem til at træde i Spidsen for Oprettelsen af en Støtte for Frederik den Sjette, dette kjender Jndsenderen heraf ligesaavel som Almeenheden; men jeg kan ikke indsee paa nogen Maade, hvorledes De, ifølge Hr. Kammerraad Dalgas's Yttring, kan have fornærmet ham med Deres Anmasselser, fordi De ved at anføre hans Navn blandt Underskrifterne ikke forud har erhvervet den bestemte Erklæring fra ham, som De muligen har antaget stiltiende at have været i Besiddelse af; men af Grunde, som jeg for det Første ikke ønsker at anbetroe Offentligheden, er det mit og Fleres Ønske, at vor agtværdige Stænderdeputerede vilde give fornøden Oplysning om Sammenhængen heraf, som jeg formener ei bør tilbageholdes. S. B.
Jyllandsposten, 1840-09-29
(Jndsendt.) Paa Grund af den i Nr. 41 af dette Blad til mig gjorte Opfordring, meddeles herved, at den Gaardmand i Soelberg, hos hvem den omhandlede Confiskation foretoges, ikke hører til de saakaldte Hellige, men, saavidt mig bekjendt, endog yttrer megen Misfornøielse med, at hans Kone ideligen søger disses Forsamlinger. Da Manden - imod Konens Protest - strax paaviste det skjulte Brændeviinstøi, og derhos erklærede sig villig til at erlægge den lovbestemte Mulkt, har ingen videre retslig Undersøgelse i denne Anledning fundet Sted. Nykjøbing paa Mors, den 14de Septbr. 1840. Rummelhoff.
Jyllandsposten, 1840-09-29
Nyheds Post. - Skal det kongelige Begravelsesceremoniel nogensinde undergaae en Forandring, maa saadant alene skee ifølge de Bestemmelser, som forud udgaae fra den endnu regierende Majestæt om dennes tilkommende Begravelse, thi af Eftermanden kan Jndskrænkninger og Forandringer ei vel foretages ved Formandens Begravelse, da saadant stedse kunde forklares som Mangel og Tilsidesættelse paa den pligtskyldige Devotion, denne skylder hiin og som forud er udviist mod saa mange hedengangne Landets Konger. At Christian den Ottende saaledes lod dette stive, forældede Ceremoniel atter blive opført ved Frederik den Sjettes Død, kunde saaledes vistnok dermed retfærdiggjøres, at den Afdøde ei havde i levende Live forlangt samme Simpelhed, udviist ved hans Jordefærd, som iøvrigt var hans Characteertræk i alle Foretagender, medens han levede. Men Jntet syntes igjen rimeligere, end at der fra Folkets Side blev indgivet Andragende om Ceremoniellets eftertidige totale Forandring, hvortil vor nuværende Konge maatte føl sig saameget mere stemt, som han fornylig selv var Øienvidne til dettes Uhensigtsmæssighed og Kostbarhed, foruden det Anstødelige kun at lade de første Klasser deri deeltage og Nogle i saa ydmyggende Bestillinger, at de maatte undsee sig ved at udføre dem. Vi formene, at dette korte Hen peg endog fortjener den Opmærksomhed, at Forslaget burde finde en Talsmand ved Stænderbordet, thi Kongen kan ei ønske, at hans Embedsmænd ved hans vordende Liigtog skal føre Hestene ved Tøilerne, m.m.
Jyllandsposten, 1840-09-29
- Man seer af Jtzehoer Wochenblatt", at i Tilfælde Majestætens Fødselsdagsfest blev stemplet af Folket til en Landefest, vilde Tilbagevirkningen deraf paa Folkets Oplivelse for offentlige Anliggender være af uhyre Virkning." Hvad hermed er meent, er imidlertid ei godt at forklare sig, ligesom det ogsaa er vanskeligt at indsee, at hvad Grund denne Efterretning som en Løbeild udbredte sig fra District til District, idet man deri vilde lægge den politiske Betydning, at Regenten ved at høitideligholde denne Dag i Pløen tilkjendegav en særdeles Yndest for Hertugdommerne. Uden at see mindste politiske Betydning i denne tilfældige Omstændighed, at Majestætens Reiserouteblev forlænget over Bestemmelsen og Fødselsdagen blev festligholdt i Pløen, maa man dog indrømme, at Hovedstaden denne Gang saameget bedre kunde renoncere paa de Høitideligheder, som formodentlig, i Tilfælde ingen Reise havde fundet Sted, vare blevne afholdte paa Christiansborg Slot med Balpare m. m., da Jndvaanerne sammesteds nu i mindre Tid end et Aar have bivaanet den kostbare Kongebegravelse, Sølvbryllupsfeten med Balpare, samt den ceremonielle Kronningsfest; Jntet er derfor rimeligere, end at Holstenerne ogsaa faae at vide, hvad et Balpare betyder. Jyderne er det altsaa, som kun ere afskaarne fra alle disse Høitideligheder; dog, hvem kan vide, hvordan Bladet kan vende sig. Gaaer det i Udførelse, hvad Rygtet temmelig eenstemmigt beretter, at der paa Silkeborg - som nu er oprettet til et kongeligt Domain - skal opføres et Slot, og at det kongelige Herskab her agter hver Sommer at opholde sig i en rum Tid, kan deraf maaskee endnu mangen Glædesdag udspringe, som nu ligger skjult.
Jyllandsposten, 1840-09-29
I Fyens Stifts=Avis findes af en Bonde følgende Spørgsmaal til Sagkyndige indrykket: "Hvorledes kunde Hr. Capitain Recke sige (ved Kierteminde Broe, hvor han var samlet med endeel Sognefogder og Bønder, for at modtage Veiarbeide) den 22de Juni sidstl.: Det er skammeligt, at een Mand gjør Landeveisarbeide? Hvorledes kunde han sige: Man har saa megen Uleilighed af det: Hvorledes kunde han sige: At det var ikke Sognefogdens Leilighed at give Møde ved Veiarbeidet for een Mands Skyld, Er det ikke underligt, at Capitainen kan faae den Jdee, eftersom Regjeringen har tilladt, ja endog tilbudt, at enkelt Mand maatte udføre sit Veiarbeide selv, Ved at høre disse Ord udtalte af Hr. Capitainen i en brusende Tone, er Jndsenderen næsten bleven bange for, nogensinde for Fremtiden at gjøre Landeveisarbeide, men hellere betale med Penge, som lod til at være Capitainens Ønske. – At Hr. A. Linnemann i Veile nu i Aarhuus Stiftstidende har opgivet sig som Forfatter til de anonyme Jnserater til Redactionen, er denne i Særdeleshed for saavidt kjært, da Hr. Kammerraad Dalgas paa Aldebertsminde nu selv, under den Procedure deraf formodentlig vil opstaae, vil have Leilighed til at overbevise sig om, at Redactionen i enhver Henseende var uvidende om den virkelige Forfatters Navn og at saaledes Hr. Kammerraadens massive Angreb i Aarhuus Avis Nr. 150 var ligesaa utidigt som stødende, idet han der havde indblandet Jnsinuationer, som aldeles ikke vedkom Sagen, og som han havde gjort bedre i, ganske at tilbageholde. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. alle Provindsens Boglader. Subskription derpaa modtaTrykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1840-10-02
Vrandsp Ven. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. die Aarg. Fredag d. 2. October 1840. No 50. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1840-10-02
Om Offentliggjørelsen af Kjøbstædernes communale Forhandlinger, m.m. (Sluttet. See forr. Nr.)
Jyllandsposten, 1840-10-02
Stændernes Forhandlinger, skjøndt endnu afholdte inden lukte Dørre, udgives dog nu i Trykken langt meere fyldestgjørende end i Begyndelsen, da man dog nu seer Navnene paa Talerne. Men under saadanne og flere lignende Forhold, at ville nægte Offentliggjørelsen af Forhandlingerne i Kjøbstædborgernes egne Sager, hvortil der aldeles ingen - mindre vægtige – Grunde synes at kunde fremføres, dette formener ogsaa jeg at burde foranledige de forskjellige Communer til at opfordre Repræsentanterne til at opfylde Ønsket om Forhandlingernes Offentlighed i de Byer, hvor saadant endnu undlades, idet man endog med Sikkerhed maa kunne antage, at selve Pluraliteten af Medlemmerne i Repræsentantskaberne, naar dette Spørgsmaal atter kom til Afstemning, vilde hylde Offentlighedsprincipet, ligesom man ogsaa antager, at dette snarest bliver fulgt i Aarhuus, som den By, der i communale, saavelsom i statsretlige Anliggender, stedse har hyldet de liberale Anskuelser, uden hvilke sandt Borgervel aldrig finder varig Begrundelse. C. G. Clausen. Brudstykker af et Brev.
Jyllandsposten, 1840-10-02
Nærværende Paquet er endog tiirlig indrettet og vil vist endnu mere tilskynde Reisende til Afbenyttelsen af denne directe Overfart saalænge den kostbare Fragt af Dampfarten og Diligencen vedvarer. Hvorvidt det er passende at give Skibet Navn efter A. S. Ørsted, skal jeg ikke opholde mig ved, kun finder jeg derved var meget at bemærke. Engang forekom det mig, at Seilene dreiede sig efter alle Vinde, men paa min Yttring derom til en Matros, beloe denne mig ved at svare: ja naturlig, hvad andet – og da han flere Gange vedblev leende at see hen paa mig, fandt jeg det selv latterligt, at jeg kunde spørge saa eenfoldigt og derfor tilraadeligt, ikke at indlade mig i anden Sømandsdiscours. Hen mod Aften blev det koldt, jeg var slet ikke fri for at være lidt søsyg. En snaksom Sidemand gjorde nu en lang Passiar over den Gjenstand, at et nyt Skib, for senere at have Held paa sine Reiser, altid paa den første Udfart skulde udstaae et eller andet Uheld og argumenterede denne Sætning med mange Beviser. Endelig støder Skibet an mod Skibsbroen, og sandt for Gud, ligesom Selskabet er ved at stige iland, dumper En af Passagererne i Vandet – ret som forat afgive en Attestation paa Rigtigheden af dette gamle Sagn. Dog blev til Held al Ulykke undgaaet, da Havgnden kun blev offret et Par Sølvbriller. M.
Jyllandsposten, 1840-10-02
Nyheds-Post. I en Jndrykkelse fra En Student, i Khvnsp. i Anledning af Paraden den 26de f. M. hedder det: Man har i disse Dage seet en Generalcommandobefaling, der vel kunde give Anledning til mangehaande besynderlige Betragtninger. Dette vedkommer os imidlertid blot forsaavidt og selv, Studenterne, angaaer, der vel staae under denne Generalcommando, men aldrig have troet, at den kongelige Befaling, hvorefter dette er skeet, sigtede til nogen virkelig Tjenesteydelse. Vi havde nemlig ikke troet, at Studenter, nes Tid skulde spildes med en Parade, der, med Hensyn til den Dag ikke kan have nogen Betydning, da det ikke er den Maade, hvorpaa de ville og kunne vise deres Hengivenhed for deres Konge, og det undrer os, at Oberstlieutenant Malling ikke har vidst at afværge denne Parade ring, hvilket dog vel ikke havde været saa meget vanskelig for ham.
Jyllandsposten, 1840-10-02
- J de interessante Debatter, som fandt Sted i Roeskilde den 7de og 8de, angaaende Professor Bangs Forslag om Modificationer i Provindsialstændernes Jnstitution, samt de til Stænderforsamlingen indkomne Petitioner om Skattebevillingsret m. m. slutter Committeen med den mærkelige Betænkning: Vi tillade os i Henhold til det her Yttrede, at indstille til den ærede Forsamling: at den vil andrage for Hs. M. Kongen, at han vil tage den, i Forholdenes Natur begrundede og med utvetydige historiske Vidnesbyrd godtgjorte, Trang til en friere Udvikling af Samfundsforholdene i nøieste Overveielse, og i sin Viisdom træffe de hertil sigtende, for det Heles Vel fornødne, Foranstaltninger, og navnlig undergive Anordningerne om Provindsialstændernes Jnstitution en Revision, sigtende til at udvikle dem til større, mere fyldestgjørende Virksomhed ved Forening eller Forbindelse af de nu adskilt bestaaende Forsamlinger, og ved hensigtsmæssig Modificering af det nu bestaaende Valgsystem."- Under det Ni og tredivte Møde den 1ste Septbr. blev i Roeskilde Andragendet fra 19 Borgere og Kjøbmænd i Randers, indgivet af Algreen-Ussing, hvori de, i Anledning af Lovudkastet om Forandringer i Toldanordningen anholde om, at Tolden af de grovere Fabrikata nedsættes til 20 pCt. eller at Taxationen af samtlige stempelpligtige Manufacturer med en Told af 30 pCt. igjen maatte indføres, samt en Skrivelse, hvori de in subsidium andrage, paa, at den nugjeldende Taxationsmaade maa bibeholdes.
Jyllandsposten, 1840-10-02
Det var nu at ønske, at dette velbegrundede Andragende, hvorom vistnok Provindsens samtlige Manufacturister maa være enige, af de andre Byer ogsaa blev understøttet og da indsendt til en af de jydske Deputerede, paa det denne Sag kunde erholde den fornødne Indgang. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-10-02
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1840-10-06
(Jndsendt.)¬ J Landsbyen Gram i Skanderborg Amt levede for nogle Aar siden en Enke ved Navn Schultz, hvis Mand havde været Gaardeier der i Egnen. Jhvorvelhendes Omstændigheder vare gode, tilraadede dog Consumtionsbetjent Chr. Petersen i Skanderborg, som var hendes Morbroder, og efter Mandens Død hendes Laugværge, hende til at realisere Eiendommen, hvorved hun erholdt 1000 Rbdlr. tilovers. Efter nogen Tid flyttede Enken til Hr. Petersen i Skanderborg, som var Enkemand, hvorved denne skal være bleven overdraget denne Sum, dog uden at noget lovformeligt Beviis derfor blev udstedt. Dette Opholdsted blev dog senere efter 2 Aars Forløb Enken fraraadet af flere af Familen, især Datteren, som havde til Følge, at Enken indlogerede sig i Landsbyen Wrold i samme Egn. Her antog hun Skolelærer Skriver til Laugværge og Prokurator Kastrup til Sagfører, for at inddrive de 1000 Rbd., som Petersen efter hendes Foregivende havde modtaget. Jmidlertid døde hun, men bestemte forinden i Testamentet, at hendes udestaaende Fordring skulde deles lige mellem hendes Mands Familie og hendes egen Familie. Endvidere bekræftede hun faa Uger inden hun døde i tvende Mænds Overværelse for en af Arvingerne, nemlig Escadrons=Sadelmager F. Petersen i Aarhuus, hvis Kone var Søster til den Afdødes Mand, at bemeldte Consumtionsbetjent havde modtaget den omtalte Pengesum, som hun ønskede deelt mellem Arvingerne. Efter flere Møder og Conferentser ved Skiftet, hvor Hr. Justitsraad Blichfeldt fungerede som Skifteforvalter, overtydedes man stedse meere og mere om Sandsynligheden af, at Consumtionsbetjent Petersen, uagtet hans fortsatte Benægtelse, havde modtaget de 1000 Rbd. af Enken. Skifteretten fandt sig derfor nødsaget til at anlægge Søgsmaal imod ham, hvorved endelig den Sagsøgte blev dømt til enten at udbetale Summen eller ved Eed fralægge sig den Paastand at have modtaget samme. Da han stedse endnu erklærede sig villig til at aflægge Benægtelseseden, fandt man sig beføiet til at appellere Sagen til Landsoverretten i Viborg, muligen for ved denne Forlængelse af Sagen at give Vedkommende Tid til bedre Besindelse.