Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-02
Foruden de benævnte juridiske Skrifter af Høier maae vi bemærke, at man har af ham i Haandskrift et exegetisk Collegium over Christian den Femtes Lovs første 8 til 9 Kapitler, og Forelæsninger over de romerske Love, som han sammenlignede med vore danske og norske Love, fremdeles have vi af ham et Collegium over jus publicum, oversat af P. Bredsdorf, hvilket udkom i Christiania 1783. 4. Men vi overgaae nu til at betragte et Arbeide, hvori Høier havde særdeles megen, ja maaskee den største Deel, nemlig den af ham som Generalprokurør forfattede Forordning af 10 Febr. 1736. under Titel. Forordning angaaende hvorledes med examinibus juridicis ved Kjøbenhavns Universitet herefter skal forholdes, paa det Justitien med retvise og beqvemme Rettens Betjente og Procuratorer desbedre kan blive pleiet. Anordningen er inddeelt i tre Afdelinger, den første om juridisk Examen, den anden om nogle andre til det juridiske Studiums Forfremmelse her ved Universitetet tjenlige Punkter, den tredie om Befordring til Justitsbetjeninger, Betjenternes Capacitet og hvad derved til Justitiens eller det juridiske Studiums Befordring kan være fornødent. Om Høier ikke havde virket andet for det Offentlige, end været Aarsag til og conciperet denne Forordning, vilde man med Sandhed kunne sige, at han havde gjort sig særdeles fortjent af dansk Lovkyndighed; thi hvo kan nægte denne Forordnings store og vigtige Indflydelse paa Retspleien i Riget, hvor det forhen var næsten enhver uden Forskjel tilladt at beklæde Dommersædet, og man ej sjelden saae Kudske og Tienere, isærdeleshed paa Adelens Godser. at udnævnes til Dommere og Skrivere. Hvad Forandring Forordn. af 1736 maatte gjøre her, kan man indsee ved at læse dens første §., hvori bestemmes, at ingen Studiosus maatte herefter søge noget enten Dommer= eller Prokurator-Embede, eller anden civil Bestilling, som i ringeste Maade med Justitien har at bestille, med mindre han af det juridiske Facultet offentligen er examineret, og har faaet saadan Characteer, som kan vidne om hans Dygtighed til det Embede. Tilforn havde det, da Fundatsen af 1732 egentligen intet bestemte herom, været nok, naar de, som vilde søge Embeder, hvortil udfordredes Lovkundskab, havde fra bekiendte Embedsmænd eller og fra de juridiske Professorer erholdt Attest om, at de havde tilstrækkelig Kundskab i de danske og norske Love, hvilket ikke enganudfordredes der, hvor Adelen kaldte Dommere og Skrivere, thi de valgtes ganske efter eget Tykke. Af samme §. i Forordningen seer man, at det har været Lovgiverens Hensigt, at blot studerede Personer skulde beklæde alle Justitsbetjeninger, skjøndt vel §. 10 tillader en dansk juridisk Examen, hvilket tydeligere skjønnes ved at sammenholde 1 P. J. 1 med P. 38. 1, hvor det heder, da det er at formode, at er saa hastig findes saa mange beqvemme og vel studerede Jurister, som til alle Dommeres, Skriveres eller Prokuratorers Embeder ved Underretterne udfordres, samt at der altid vil findes vittige, og i Lov og Ret vel øvede ustuderede Personer, saa skal saadanne Lovkyndige, endskjøndt ustuderede, naar de paa forommeldte (1 P. §. 10) Maade have ladet sig privatum examinere, og forhvervet gode Testimonia, fremfor Andre til Bye-, Kirke-, eller Herredsdommere og Skrivere samt til Underrets Prokuratorer employeres. Den danske juridiske Examen synes saaledes at skulle blot have været i Kraft, saalænge indtil det tilstrækkelige Antal af studerede Jurister var tilvejebragt, og det tør vel ansees for et Tegn paa, at videnskabelig Lovkyndigheds Fremme i Fædrenelandet endnu har Mangler, at sligt ikke er gaaet i Opfyldelse. At Forordningen endnu staaer ved Magt, naar undtages nogle ej meget indvirkende Forandringer, som ved Universitets-Fundatsen af 7 Mai 1788 ere skeete i 1ste Post og ved Forordn. af 3 Juni 1796 i 3die Post), er ogsaa et talende Beviis paa dens høje Værd. Med Grund kan man beundre, at Høier i sin saa korte Embedstid, da han tillige havde saa mange andre vigtige Forretninger, kunde frembringe saameget i et Fag, som forhen for det meste laae udyrket, og som han først i sine senere Aar begyndte for Alvor at lægge sig efter, da han, som vi vide, i Begyndelsen studerede Medicinen.