Kiøbenhavns Extraordinaire Relation, 1736-02-28
Jfald nu Keiseren ikke vilde lade sig dette befalde, saa kunde hans Konge forlade sig paa Kongens af Sardiniens Troskab og en andens Tiltrædelse. Hand haabede iligemaade at Republiquen Venedig ligeledes vilde tiltræde, efterdi hand vilde giøre den samme meget antagelige og fordeelagtige Forslag; hertil føyede hand dette, at hans Hof fra Søe-Magterne havde erholdet Forsikkring om, at de ikke vilde sætte sig imod samme Tiltrædelses Fordeel, eftersom Keiserens og Kongens af Frankerige Forening hafde foraarsaget alleslags Eftertanke, ved disse og andre deslige Forestillinger søger hand at bevæge Regieringen, til at give sit Samtykke til hans Forebringende, ifald Keiseren ikke vilde staae fra sin Prætention paa det Toscaniske; men mand troer ikke at mand paa denne Kant vil indlade sig i noget Forbund med Spanien. Fra Parma notificeres, at Marschallen af Noailles havde, paa det Formodende, at Spanierne de bekiende kiendte Preliminairer ikke vilde tiltræde, bekommet Ordre at lade de paa Marchen til Frankerige begrebne Trouper giøre en Halte, og ikke, som mand ellers havde i Sinde, at bortsælge Proviant-Magazinerne; Jmidlertid veed mand ikke hvad Henseende dette har, Fra Paris mældes, at mand der fra Madrid var underrettet om, hvorledes at, da Marquisen af Vaugrenan efter Ordre havde bragt sin Negotiation til ende, angaaende at persvadere Spanien til at imodtage Preliminairerne, var ham af Monsr. Patinho overgivet en Memorial af følgende Jndhold: At Deres Catholske Majestæt havde vel i sinde at give sit Samtykke til bemeldte Preliminairer, men paa følgende Vilkaar: 1) At Keiseren først frasiger sig Titulen 2) At hand erkiender Kongen paa Spanien. af begge Sicilierne, ja frasiger sig alle de Pretentioner, hand paa bemeldte Kongeriger nogen Tiid kunde giøre. 3) At Frankerige forbinder sig derfore at sætte sin Guarantie, og lover, i fald herimod noget skulle handles, at tage Vaaben til Spaniens beste for at sætte alle Ting i sin forrige Stand igien. 4) Herforuden pretenderer Hans Catholske Majestæt Livorno og Porto-Ferrajo, og derudi at kunde lægge en Spansk Guarnison. Monsr. Patinho har herforuden offentlig erklæret for Marquisen af Vaugrenan og de la Beaume, at hans Catholske ske Majestæt ønskede, at ey allene Frankerige anvendte all muelig Fliid hos Søe-Magterne, at de ligeledes Guaranterede begge Sicilierne og forbemeldte Guarnisoner, mens endog pretenderede, at samme Magter skulle invitere ham solleniter til saadan Guarantieat antage. Hvorpaa Marquisen af Vaugrenan straxen affærdigede en Courier hid til Paris, som strax blev til Madrid respederet med dette Svar, at Deres Allerchristeligste Majestæt Samtykte derudi, forbindende sig tilligemed derom at ville giøre den fornødentlige Paastand. Hvorefter mand straxen lod Ordre afgaae til Monsr. de Chavigny som er udi London, og til Marquisen af Fenelon, der udi den Haag opholder sig. Mand er her forsikret, at der ingen Kongres bliver anstillet, og at Freden til Wien skal under tegnes. Med Hollandske Breve skrives, at General-Staterne, uagtet alle de af de Keiserlige og Franske Partier gjordte Pro messer og Forsikringer syntes ikke endnu at ville skride til nogen Final-Resolution angaaende den af dem forlangede Guarantie i henseende til de bekiendte Freds-Preliminairer, førend de havde fornummet, at det Spanske Hof var forbemeldte Preliminairer tiltrædet hvilket og med det første vilde skee, efterdi mand forsikrede, at de til Jtalien om Vaaben-Stilstandens Forlængelse udgivne Keiserlige Ordres grundede sig paa den Forsikring, mand havde fra det Franske Hof om, at Spanien vilde give sit Samtykke til de udi Wien trofne Preliminair-Articuler.