Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1768-07-25
Fortsættelse af Afhandlingen om Jern-Malm, afbrudt i No. 29. I denne Tid derimod er ingen Jern-Jord(i det mindste ingen saa vigtig, god og overHödig, at den betaler Smeltnings-Arbeide og Bekostning) i Nærheden af Gaardene, levned fra de forrige Tider. Hvorfor de faa, som endnu holde ved at smelte den (thi de fleste have allerede for Bekostnings og Tidspildes Skyld med dens Opsögning og Hiemförsel opholdt dermed) hente den i de vilde og skovbare Fielde halvanden til 2 Mile fra deres Hiem, hvorhen de förer den saadan som den opgraves af Jorden, da den er blanded med smaa Rødder, Jord og anden Uhumskhed, paa Heste-Ryggen i Klöver, er mere end 3 til 4 Vaagers Tyngde paa hver Hest, efterdi Hestene i de besværlige Veie ej taale at bære mere. Herved mærkes, at som disse för beskrevne Fielde ei bliver sneebare förend sidst i Junio, da allerede Bonden her begynder med sin Høe Biergning, saa vil det komme an paa at Sommer Veiret vil være ham saa föieligt, at han hastig kand faae sit Høe og Korn indbierged og derfra have Tid, Folk og Heste tilovers at gjöre Reise til Fieldet for at hente Jern-Jorden, förend Høst Sneen igien bedækker dem. Altsaa bliver det den Fattige, som mangler Heste og Folk, umueligt, men den, som har begge Dele, kun en liden Profit at hente Jern-Jord, som han ikke lader hente uden i Mangel af at have noget fordeelagtigere at bruge Heste og Folk til. Maaden at efter söge Jern-Jorden paa er denne: Hvor ovenbeskrevne Rust og sorte Dynd findes, der forsöger man i Nærværelsen rundt omkring at nedstöde, i Jorden en tynd og vel afsiled rund Jern-Teyn, eller smal Jern-Stikke henved 2 Alen lang. Man henseer da ei til Situation, om paa den ene Side findes tör og hældig og paa den anden Side blød og flak Jord, men forsöger, som meldt, over alt at nedstöde Jern-Teynen, da Erfarenhed har lært, at denne Slags Jern-Malm aldrig ligger i nogen vis Liniefald eller Strög, men træffes bist og her ligesaa ofte i den tørre og hældige, som i den blide og Hakke Jord, uden at der kan spores mindste Commamcation fra det ene Malm Leie til det andet, uante, 2 le saadanne Malm Leier ei kand ligge uden nogle Alen fra hinan len. Naar nu Malmmen paa denne Maade træffes, da, efterdi den er saa spre og mör, at den med den nedstødte JernLeyn lader sig igiennemstöde, og da efterlader, paa Teynen, som opdrages og aftørres ved hverGang den nedstødes, Rust og Farve, eftersom Malmen er couleuret til; Saa graves Jorden af det Sted og findes da Malmen liggende i een meget forskiellig Situation, som man ei forud kunde blive vaer. Endeel Steder ligger den lige op under den øverste Græs-Törve neppe en Haandsbred under Jord-Skorpen, andre Stedler, træftes den 1 Alen til fem fierde Deel Alen dybt i Jorden. Den ligger altid næsten horizontal og er ligesom sammenløben i flade Plader, hvis Figurer ere forskiellige, runde, tre- og firekantede, i Diameter Bredde og Længde fra 2 til 4 Alen og i Tykkelse fra en aattende Deel til halvanden Alen. Det mærkes herved, at man paa eet og samme Sted aldrig finder mere end een saadan Plade Jern Malm; Thi, naar den ene fundne, som for sin Mørheds Skyld, lettelig sønderbrydes til smaa Stykker, beqvemme at føres paa Heste-Ryggen, er op gravet, da kand man aldrig lige under, hvor dybt man end vilde grave, er heller omkring ved Siderne paa mange Alens Distance, finde andet end den døde Muld, sorte Dynd og Rust, og hjælper da, som meldt, hverken Situation, Vandfald eller Compas noget til Veiledningen fra eet til andet Malm-Leie. Rusten, det forte Dynd og den beskrevne Jern-Teyn maa alene veilede. Fortsættelsen fölger.