Aalborg Stiftstidende, 1842-02-18
Befordringer. D. 13de de har Hs. Maj. allern, resolveret følgende: Contre-Admiral Krieger fratræder som Chef for 2den Division og oprykker i Contre-Admirals Gage; Commandeur Bielke udn. til Chef for 2den Division med reglementeret Gage; Command. Capt. Krieger udn. til Commandeur uden Division med regl. Gage; Capt. Holsteen oprykker i den for ældste Capt. fastsatte Gehalt; Capt.-Lieutn. M. Meyer udn. til Capt. og Chef for 2den Divisions 6te Compagni, som Capt. Kjærulff fratræder, med den for yngste Capt. regl. Gehalt; Capt. Lieutn. Baron Dirckinck Holmfeldt opr. i den for ældste Capt.Lieutn. best. Gage; Sec. Lieutn. G. Tuxen udne til Prem.Lieutn. So-Tøimesteren Capt. Lieutn. Michelsen udn. til Capitain Aalborg, den 18de Februar. Nedenstaaende Jnserat vil hendrage Læsernes Opmærksomhed paa en Gjenstand, der for Jylland er af høieste Jnteresse og i lige Grad tør ventes at ville beskjæftige Publicum og de snart sammentrædende jydske Stænder. Det er allerede oftere paapeget og udviklet, at Folkeunderviisningen hos os staaer paa et særdeles lavt Trin og at der, paa et Par Undtagelser nær, i hele Provindsen ikke existerer nogen Skole, hvori den, der ikke er bestemt for den videnskabelige Bane, kan erholde en for hans tilkommende Virkekreds og Stilling i Staten passende Uddannelse. Fornemmelig er Jylland den Provinds, der heri, som i saameget andet, staaer meest tilbage, og i hvilken Fædre og Værger befinde sig i den beklageligste Forlegenhed ved Tanken om deres ikke studerende Sønners Underviisning og Uddannelse. Det er derfor vistnok ogsaa paa den høieste Tid, at der af at Magt stræbes efter at henlede vor velsindede Regjerings Opmærksomhed paa et saa sørgeligt Savn, der har en saa væsentlig Jndflydelse saavel paa Jntelligentsens og Moralitetens som paa de materielle Kræfters Udvikling. Den ene videnskabelige Realskole i Aarhuus, der ved Bestyrelse og Lærer-Dygtighed har erhvervet et saa hæderligt Renommee er naturligviis for en saa vidtudstrakt Provinds som Jylland aldeles utilfredsstillende, og ubillig var vist ikke den Fordring, at der i de øvrige 3 Stiftstæder, Aalborg, Viborg og Ribe, oprettedes lignende Jnstituter, hvortil vel Nedlæggelsen af en af de 7 jydske Latinskoler (maaskee Colding eller Ribe) maatte kunne afgive nogen Fond, hvis det ikke med Tiden skulde kunne ventes bragt dertil hos os, som i Preussen, at der forenedes Real-Underviisning med de lærde Skolers, hvorved disse sidste ogsaa vilde erholde dueligere Lærere i de levende Sprog, især for de Elever, som heri attraae videre Uddannelse. Vi indsee vel, at der vil blive modbemærket, at Staten ikke kan taale saadanne Offere, som der udfordres til Grundlæggelsen og Vedligeholdelsen af flere saadanne Jndstituter, paa hvilke Odense og en Lollandsk-Falstersk Bo de ogsaa vilde kunde have grundet Krav, men hertil maae ved bemærke: 1) at Statskassen efter sin nuværende Beskaffenhed dog vist maa kunne bringe Offre til Statsborgernes Tarv, og at Offre i den nævnte Retning vistnok høre til dem, hvortil Regjeringen og Kongen selv, som Videnskabeligheds og Jntelligentses Befordrer, vil finde meest Anledning og Opfordring; 2) at Offeret ikke vilde kunne blive saa betydeligt (især naar en Latinskole nedlagdes og dens Midler ligesom i Helsingør, anvendtes til en Realskoles Oprettelse), naar Betalingen for Underviisningen stilledes i passende Forhold til dennes Beskaffenhed og ligesom i Helsin ger fastsattes til 4 og 5 Rbdlr. maanedligt), og da det tillige maatte kunne forudsættes og forventes, at de Kjøbstæder, i hvilke saadanne Skoler oprettedes, og som altid vilde nyde den meest directe Fordeel heraf, hertil med Glæde vilde svare et klækkeligt Tilskud, ikke at tale om 4) det Tilskud fra Sorø Akademies overflødige Midler, der, efter de i nedenstaaende Jnserat givne paaskjønnelsesværdige Vink, maatte kunne ventes, og 5) at det i sig selv vist ikke var ubilligt eller vilde kunne vække nogen Slags Misnøinaar Offeret for Statens Vedkommende imod Forventning, endda skulde blive for stort –, at der da til dette Øiemed udskreves en særlig Skat, som, fordeelt paa hel Provindsen, dog maatte blive ubetydelig for hver Enkelt og som med samme Føie vilde kunne paalægges Hartkornet som Kjøbstædindvaanere, da Savnet af gode Underviisningsanstalter føles og beklages ligesaameget af Landmanden som af (Sluttes imorgen.)