Norske Intelligenssedler, 1775-08-02
Nordske Jntelligen No. 31. Onsdagen den 2 Augustii 1775. Middel, hvorledes man kand hærde Fayance eller uægte Borcelain-Tøj, og sammenliime sønderbrudt Borcelain eller Glas igien. Saa reenligt det uægte Porcelains Tøi er til Brug, saa skiørt og kostbart er det. Man har forgiæves udfundet Midler til at lime de sønderbrudte Stykker til hinanden igien; thi man kand dog ikke sætte en saadan flikket Tallerken eller Fad fræm paa Bordet, naar man beværter Fremmede, ja endogsaa de Stykker blive ubrugbare, der allene af en heed Spise have faaet Sprækker i Glasseringen. Paa saadan Maade har det uægte Porcelain 3 Fejl, nemlig først, at det lættelig springer i Stykker og sprækker, naar det første Gang kommer paa Jlden, dernæst, at Glasseringen mister sin Skiønhed, og faaer Sprækker, og for det tredie, at det lættelig brækkes, og gaaer i Stykker, naar man sætter det lidet haardt fra sig. Disse Feil foraarsage, at man ikke saa almindelig, som dog var at ønske, bruge disse Jndenlands Vahre, og at deres Forfærdigere derudover ikke have den Afsætning paa samme, hvorved de kunde desmeere blive opmuntrede til at bringe dette Slags Manufactur til større Fuldkommenhed. Her fattes vist ikke paa Materien, hvoraf disse Kar kunde tilberedes, ej heller fattes man paa Kunstnere, hvis Arbeide endog i Tegningen og Modellerne overgaae endeel af det, der Udenlands fra bliver indført, men saa længe Nationen behærskes af ubillige Fordomme imod deres egne Jndenlands Vahre, og hellere vil kiøbe det andenstæds fra, om det endog skulde indpractiseres, end ophielpe Fabriqver og nyttige Haandværker, saa nytter det lidet, alt hvad der baade tales og skrives til Landets Opkomst. Jmidlertid, for at raade Bod paa det, som afskrækker mange fra at bruge det uægte Porcelains Tøj, og for tillige at befordre Jndenlandske Vahrers Debit, vil man her foreslaae et Middel til at formindske dette Tøis Brækkelighed, til at vedligeholde Glasseringens Glands, og saaledes at giøre det brugbarere, og længere beholde det smukt. Naar man har kjøbt saadant Tøj, saa maa man, førend det bliver brugt, lægge det i en Kiedel fuld af Vand, saaledes, at Vandet staaer deroven over, Porcelains-Tøjet maa lægges saaledes, at Vandet paa alle Sider kand berøre det, hvilket skeer, naar man lægger lidet Siv, Høe eller smaae Stykker Træe derimellem, saa at Stykkerne ikke ligge umiddelbar paa hinanden. Derefter maa man kaste en heel Hob Aske i Vandet; Naar Asken er kommen i Vandet, saa sætter man Kiedelen paa Jlden, og bringer, den i Kog. Man lader den da koge i halvanden, ja vel og i 2 Timer, hvorpaa man tager Kiedelen af Jlden igien, og lader det altsammen blive koldt. Man behøver ingen stor Naturforsker at være, for at begribe, at det i Vandet opløste Salt af Asken sætter sig i Porcelainets Mellemrum ved Kogningen, og giør det altsaa meget fastere og bestandigere, end det før var. Just disse Salte opfylde ogsaa Mellemrummene i Glasseringen, og giør den jævnere, at den saaledes ikke læt kan bekomme Sprækker. Hvad det sønderbrudte Porcelains Sammenlimning angaaer, da, dersom det ikke kommer derpaa an, at have slikket og sammenstødt Porcelains-Tøj, hvad enten det er ægte eller uægte, eller og have saadanne Glas, kand man betiene sig af et ringe Middel dertil, som binder meget fast. Man tager nemlig gammel feed Ost, og blander saa meget ulædsket Kalk deriblant, at der bliver en sej Salve deraf, med denne bestryger man Kanterne paa Kopperne, Talerkerne eller Glasserne, sætter dem nøie og velpassende sammen til hinanden, og lader det tørres. De saaledes sammensatte Sager gaae meget lættere i Stykker paa andre Stæder end der, hvor de ere sammenlimede, saa fast holder denne Massa. Ellers er det og bekiendt, at endogsaa Blod allene er skikket til at liime Porcelains-Tøj sammen dermed. Ja man har endnu et andet Middel, hvoraf man ogsaa kand betiene sig til at sammenliime sønderbrudt Porcelain eller Glas igien. Man knuser Hvideløg i en Steen Morter og med Saften deraf bestryger de Stæder, som man vil sætte sammen igien, det er det stærkeste Kit til dette Øjemeed, og lader lidet eller slet intet Kiendetegn efter sig, naar det er gjort med Fliid og Forsigtighed.