Berlingske Tidende, 1826-01-16
Efter en Relse af næsten 1600 Lieues ere vi endelig ankomme til Perstens Hovedstad. Jeg har allerede meldt dem vor Reise fra Tiftetil Tauris og Modtagelsen fra Arveprindsen af Perstens Side. Vi forlode denne Stad den 2den Junii. Ligesom vi bortfjernede os fraTouris, hævede Jordfladen sig lidt efter lidt, indtil vi kom til Bjergkjeben Tcharaf og Caflanguer, hvis Høide efter vore BarometerMaalinger er omtrent 700 Toiser. Sneen paa disse Bjerge var først i for kort Tid siden smeltet, Toppene vare endnu bedækkede deraf, og de beholde den hele Sommeren igjennem. Landets Udseende var ganske anderledes, end det hidtil var forekommet os. Der derskede der mere Tørhed og endog Tørke; Øiet dvælede gjerne paa de uoverseelige med kostelige Planter og Blomsternes Farveragt bedækkede Enge. Det var ligesom en Drøm for mig, og jeg fik en rig Høst af herlige Planter, hvoraf jeg kuns bemærker en Muscari med uhyre Rod, der i Lugten fuldkommen ligner Muskat, men har en skarp og ubehagelig Smag. - Hr. de Richimont blev i Persiens Hovedstad, modtaget med samme Æresbeviisninger som i Tauris. Ved sin Ankomst blev han ført til den forhenværende Gesandt i Frankrig, Ad dul i Hassan-Chan, der nu er Minister for de udenlandske Anliggender, og som havde sørget for en fortræffelig Bolig til ham. Efter nogle Dages Forløb bleve al modtagne i høitidelig Audients et Kongernes Konge, Alverdens Herre, den Ediges Skover paa Jorden, med eet Ord, af Schahrn. Aldrig er der forekommet mig et selsommere og mere theatralsk Skuespil. For at give en lydene Forestilling derom, maatte maa beskrive det vidtløftigt, hvortiljeg ikke har Tid. Det maatte ogsaa, for at tale Østerlandsk malet med Guldvand, som jeg ulykkeligviis ikke besidder. Jeg vil derfor kuns i Korthed sige Dem, at vi bleve førte tvert igjennem Staden, ledsagede af Mænd, bevæbnede med Knipler, som ubarmhiertigen sloge løs paa Folket, der ikke hurtig nok gav Plads for vort Tog at vi ankom til Palladsets Porte, og bleve førte ind i en uhyre Gaard, hvor Schaden for at give os et Beviis paa sin Magt, havde for samlet 5000 Mand paa Europæisk organiserede Tropper, som han lod mandeurere da vi traadte ind. Alle Kanoner vare prydede med Persiske Faner, og andre Trophæer tjente ogsaa til at forskjønne det hele Skuespil. Da Hr. Richemont, der der den Kongl. Skrivelse, nærmede sig, sloge Tambourerne Marschen. Vi vare redne til Paladset paa smukt opsadlede Heste, som vi forlede for at føres til et vel 10 Minutter fra Schadens Gemakker bortjernet Forkammer, hvor vi fandt alle Ministrene forsamlede. Her blev der sat Rosen thee og Kallpoon (en Persisk Pide) for os. Overceremonimesteren og Ministeren for de udenlandske Anliggender førte os derpaa til Hs. Maj., ledsagede af mange andre Chaner i Hofdragt og en stor Skare Bevæbnede. Da vi kom til den lille Port, blev den aabne for os af en Dørvogter af udyre Størrelse og en Figur, som næsten syntes at ligne Lucisers, og vi traadte ind i en Hauge, hvori det var to Pavilloner lige over for hinanden. Foran den ene, der var vendt imod Andientssalen, stod en stor Mængde Hoffolk, samtlige i høieste Pragt, alle i een Linie, ligesom Statuer, der neppe dovede at ande, uagtet de i det mindste vare 200 Skridt borte fra den, der ved et Vink kunde alskjære deres Livstraad. Førend han traadte ind i Salen, udraabte Stor=Ceremoniemesteren af alle Kræfter : "VicemtsDesdassals de Richemont, Ovebringer af en Skrivelse fra Kongen af Frankrig, beder om at blive indladt Schaben svarede: Han skal være velkommen!" Vi bleve derpaa indførte, og Vicomten lagde, efter Etiketten, Kongens Skrivelser og Foræringen foran Schaben, der sad paa et Slags Trone. Denne Trone var af antik Form, men ganske bedækket med Ædelstene, og hele Audientssalen var yderst pragtfuldt prydet med Kristal i Speile, Paa venstre Side af Schaben stode i theatralsk Stilling Hoffets Store, hvoraf een har hans Diadem, en anden hans Sabel, en tredie hans Skjod, en fierde Scepteres. Man kan ikke see noget skjønner : thi alle disse Jnsignier vare bedækkede med de kostbariste Stene, og oven paa Skjoldet var en Smaragd af overordentlig Størrelse. Schaben har Armbaand, midt paa hvilke de to største Diamanter, som man kjender, glimrede. Paa begge Sider af Salen stode flere af hans Sønner, stive og ubevægelige, ligesom Voxsigurer, prægtig klædte og rigelig glimrende af Ædelsten. Lig over for Schahen og bag os stode Mænd i Stadsdragt med forholdte Øxer paa Skuldrene, som Tegn paa deres græsselige EmbideUftavendt havde de deres Blik henvendt paa Alles Herre, ing i Bevægelse tilkjendegav, at de vare af denne Virden. Denne Taushed og denne Østerlandske Pragt opvakte en med Sysen blandet Beundring, der virkede saa heftigt paa vor stakkels Drogman, at han blev syg. Schaben erkyndigede sig om Karl den tiendes og Prindser, nes befindende, og gjorde endnu flere Spørgsmaal, som vidnede om stor Jnteresse for vor Konge. Hr. Richemont tilfredsstillede ham i værdige Svar. - Futto Ali Schab er omtrent 66 Aar gam mil, mindre udmærket ved fine Ansigtstræk end ved sit Skjæg, der, som bekjendt, er bleven historisk, bedækker næsten hele hans Ansigt, da det blot lader Øinene fri, og naaer indtil Beltestedet. Dette er det, som hans Undersaatter finde meest beundringsværdigt hos ham. De sige: Det gives ikke nogen større Konge i Vinden, thi han har det længste Skjæg, utallige Koner og en stor Mængde Heste. Vor Audients varede omtrent et Qvarteer, hvorpaa vi bleve førte tilbage med ovenmeldte Ceremoniel. - Hr. de Richemont, der i de sidste Dage var meget syg, men igjen er helbredet, modtog af Schaden, Løve, og Sal-Ordenens 2den Klasse.