Berlingske Tidende, 1773-04-01
Petersborg, den 23de Martii. Authentisk Beretning om den Russisk Keyserl. Flodes nye Operationer i Archipelago. Tyrkerne, som førte sig den første Vaabenstilstands Re lighed til Nytte, efterløde ikke, under samme, anseelig at forstærke deres Besætninger paa alle de Øer, hvor der vare nogle Fæstningsværker. De samlede adskillige Corps af Tropper saavel paa de Europæiske, som Asiatiske Kyster; forsyne de sig desuden med saa mange Transport Skibe, som var dem mueligt at faae samlede, og udrustede til Krig ikke allene alle deres egne Skibe, men og deres Allieredes og de under deres Skyts staaende Gebeeters Skibe. - Anføreren for den i de Egne værende Russiske Krigsmagt, Græv Orlow, vidste tilfulde alle disse deres Bevægelser. Men da han ikke havde i Sinde at foretage det mindste mod den sluttede VaabenStilstand, saa lod han det allene berøe ved at holde Floden samlet, og lod ikkun lætte Fartøyer løbe ud mod Søerøverne. - Jblant andre til ham indløbne Efterretninger om de Tyrkiske Bevægelser og Anstalter var og denne, at i Dulcigno dler gjort en stor Udrustning af Skibe, og et stærkt Corps LandTropper sat i Beredskab, til hvis Bedækning Skibene skulle bruges. Han vidste, at den Tunesiske Escadre havde lagt sig for Anker i Havnen ved Candia, at paa Rhods bleve alle derliggende Skibe ligeledes udrustede, at ved Tschesme og paa den heele Kyst af Morea bleve samlede Tropper, og at Capitain Bascha selv opholdt sig udi Dardanellerne med mange til Udløb færdig liggende Skibe. Alle disse Foranstaltninger, som lovede saa lidet godt af Kongressens Udfald i Forzany, tillode ham ikke at holde sig fuldkommen sikker, eller at forlade sig paa Vaabenstilstanden. Da han befandt sig i saadan Tilstand, fik han en Skrivelse fra Caimacan, hvori denne Tyrkiske Minister, efterat han havde beraabt sig paa den sluttede Vaabenstilstand, og paa begge Partiers Forbindtligheder, og dernæst tilkiendegivet sit Ønske, at see Venskabet bestandig befæstet, anmærkte, at den Aftale, efter hvilken de Tyrkiske Fartøyer, ikke maatte udløbe af de Havne, hvor de befandt sig, ikke angik de Skibe fra Algier og Dultigno, for hvilke Farten til Cerigo, og til de Vande ved Candia var frie. J Følge heraf meldte Calmacan ham, at Mustapha Bascha, en Søn af Bassen i Scutari, var afsendt med et Corps Tropper for at straffe de Tyrkiske Undersaattere, som i Egnen af Damascohavde gjort et Oprør, og bringe dem til Lydighed; at denne Sag ikke i mindste Maade angik Stilstanden, og allene havde Hensigt til det Tyrkiske Rige; at han skulle kunde seyle derhen, uden at giøre Jndgreeb i Vaabenstilstandens Vilkor, at i den Sted, i Fald disse Fartøyer ved Storm og Uveir skulle fordrives til saadanne Egne, hvor Russiske Skibe opholdt sig, Ba sen af Sentari og hans Søn havde faaet de strængeste Ordre, paa ingen Maade at overtræde den sluttede Vaabenstilstands Vikor, og at, for uafbrudt at vedligeholde Venskabet, Efterretning derom maatte meddeeles de Russiske Skibe, des aarsag bad han Græv Orlow, efterat han havde erholdet den ne Skrivelse, at bekiendtgiøre alle de Russiske Skibe denne Expedition, paa det at det gode Venskab kunde vedligeholdes. - Dette Brev kunde ikke tilfredsstille Græv Orlow, men bekræftede langt meere Rygtet om de Tyrkiske Udrustninger, jo Græven maatte falde paa de Tanker, at forommeldte Skrivelse en i anden Henseende var afgaaet til ham, end for at betage ham al Mistanke i Henseende til deres egentlige Anslag, og have en desto beqvemmere Leylighed til at udføre det onde Forehavende imod ham, til hvis Fuldførelse Tyrkerne ikke engang ville oppebie Vaabenstillstandens Slutning. J Hensigt hertil besluttede Græv Orlow at afslaae det som var begiert af ham, og tillige at fraraade den Dultignottiske Escadres Udløb. -