Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-03-21
Blandinger. "Aftonbladet" af 23de f. M. meddeler følgende mærkelige Exempel paa Standhaftighed og Characteerstyrke hos et ungt svensk Fruentimmer: Ved Svea Hofrets=Dom af 4de December 1839 blev den attenaarige Pige Christiana Lovisa Juhlin dømt til at miste Livet, fordi hun havde givet Politimesteren, Herredshøvding Hultberg, en Ørefigen. Høiesteret stadfæstede Hofrettens Dom, men indstillede til Kongen, at hun, naar hun vilde anholde og Benaadning, maatte fritages for Dødsstraffen, men afsone sin Brøde med 28 Dages Fængsel paa Vand og Brød, offentlig Kirkebod og 6 Aars Tugthuusarbeide. Men Pigen vægrede sig paa det Bestemteste ved at søge og Benaadning Nu resolverede Kongen ved Rescript til Overstatholderen af 26de Mai f. A., at vedkommende Præst skulde ved flittig Religionsunderviisning søge at vække hendes Anger og at fore hende tilbage fra de Vildfarelser, af hvilke hun syntes at være bildet, samt at Overstatholderen en Maaned efter skulde indberette, hvad der i saa Henseende var udrettet. Efter Maanedens Udløb indberettede Arresthuuspræsten Wallander, at Pigen fremturede i sit Forsæt, ikke at ville søge Benaadning. Kongen rescriberede paany, under 20de August f. A., at man endnu i 3 Maaneder skulde fortfare med hendes Underviisning i Christendommen og efter denne Tids Udløb indberette, om hun endnu vedblev sit Forsæt. Nu indgik hun med et Bønskrift, men ikke af den Tendents, der var forlangt. Hun anholdt nemlig om, at maatte afsone sin Forseelse med de 28 Dages Fængsel paa Vand og Brød, men hvis dette ikke kunde bevilges og hun ikke kunde slippe uden Tugthuusstraf, saa bad hun om, at Dødsdommen snarest muligt maatte blive exeqveret. Senere indberettede Arresthuuspræsten, at hans Bestræbelser havde været frugtesløse og at han ansaae det umuligt at udrette noget med hende, især af den Aarsag, at hendes Hjerte i eet Punct var utilgængelig for alle Fornuft- og Religionsgrunde, nemlig naar der blev Spørgsmaal om hendes Opførsel imod Politimesteren, hvis Forhold saavel imod hende som imod Andre, under Udøvelsen af hans Embede, havde fremkaldt hos hende en uudslettelig Foragt for hans Person, hvilken Følelse, der havde foranlediget hendes Voldshandling imod ham, ogsaa udgjør den væsentlige Hindring for Bibringelsen af Overbeviisning hos hende om det Strafbare i hendes Handling. Den Forestilling havde rødfæstet sig hos hende, at den hende idømte Dødsstraf ikke stod i mindste Forhold til hendes formeentlige ringe Forseelse, og i Forbindelse dermed havde Frygten forflere Aars Ophold i en Straffeanstalt sat hende i en fortvivlet Tilstand, der baade hindrede hendes aandelige Forbedring og voldte, at hun agtede Døden ringe. Denne Beretning indsendte Overstatholderen til Kongen og henstillede under 19de December f. A., hvorvidt man skulde holde op med Pigens yderligere Religionsunderviisning. Sagen sendtes atter til Høiesteret, der erklærede, at den maatte vedblive sin tidligere underdanige Jndstilling Og Kongen har nu ved et nyt Rescript – med Hensyn til at Pigens Sindsforfatning og Ukyndighed om hendes christelige Pligter berøvede hende Evnen til ret at indsee og vurdere de Forpligtelser, hun havde at opfylde imod sin Skaber (!), og at hendes Sindsstemning trænger til Beroligelse ved Underviisning i den christelige Sædelære og til Oplysning ved fortsat Bestræbelse for at indskjærpe denne hos hende - og da Hans Majestæt ikke omtvivler, at jo Tiden og en vedholdende Bestræbelse vil berolige hendes Sind og føre hende tilbage til Hengivenhed under Loven, hvorved hun lettere igjen vil komme til at indtræde i Samfundslivet - behaget at befale, at Overstatholderen skal tilholde vedkommende Præst yderligere, til Opnaaelsen af det ovenfor antydede Formaal, at fortfare med Christina Lovisa Juhlins flittige Underviisning, samt, efter 3 Maaneders Forløb, eller des forinden, saafremt Omstændighederne maatte foranledige dertil, afgive underdanig Beretning om hvad der har kunnet udrettes med hende.