Berlingske Tidende, 1835-02-21
Jndenlandske Efterretninger. Hr. Cancellieraad Wendelbo, mangeaarig, højtagtet Læge i Sorø, har havt den Ulykke at miste sin Søn og Amanuensis, der er død som et Offer for sin menneskekjærlige Virken mod de i Sorg og Omegnen nu herskende Sygdomme. Flere i Frederikshavn og sammes Omegn ville den 5te dennes, om Aftenen Kl. 8, have bemærket en Jordrystelse, hvilken ogsaa skal have viist sig ved Vandets pludselige Falden og Stigen i Elling Aa, omtrent en halv Miil fra Frederikshavn. Det var samme Aften et temmelig uroligt Vejr Den 18de dennes, blev Hr. Candidatus Theologi J. C. T. Funck, som under 5te December f. A. allernaadigst er beskikket til Sognepræst for Ulsted Menighed i Kjær Herred, ordineret i St. Budolphi Kirke i Aalborg J den Vest-Siellandske Avis No. 14 læses følgende Udtog af en meteorologisk Dagbog for Januar d. A. – Vinteren beholdt i denne Maaned sin Characteer, (paa en mærkværdig Undtagelse nær;) det vil sige: Veiret vedblev at være roeligt, tørt og mildt. Dette sidste især i en ganske overordentlig Grad; i en saadan Grad, at man aldeles glemte, at det var Vinter, og kunde næsten ikke troe andet, end at man levede i en ganske anden Aarstid; hvad enten dette kom af en overordentlig Udvikling af Jordens indvortes Varme, eller af en stærk Udgydelse af det Solen omgivende Lystof, som Solpletternes Størrelse syntes at bebude, eller af de sydlige og vestlige Vindes Overmagt (thi Vestenvinden regjerede i 25, Søndenvinden i 21, Nordenvinden derimod kun i 16 og Ostenvinden kun i 8, og af disse J formaaede den kun at holde sig hele Tiden igjennem i de 4 Dage. Det er vel sandt, at det stormede i 4 Dage den 10de, 16de, 17de og 21de, især var det et skrækkeligt Vejr om Natten imellem den 16de og 17de med en Sydveststorm og vilde Hagelbyger; men i de 20 af Maanedens Dage var Vinden dog kun meget svag, i 13 af dem var det endog et fuldkomment Vindstille, især hver Dag uafbrudt fra den 1ste til den 7de Der faldt vel noget Vaadt i 18 Dage; men dette bestod fordet meeste i en fiin Ruskregn, som ikke blødte noget, og som i Almindelighed er et Forbud paa, at der ikke vil falde megen Regn, eller den bestod i enkelte vilde Bygger, som foere ud over Landet. Kun i 5 Dage regnede det stærkt, vistnok med Sydvestvind, men som dog ikke nær frembragte saamegen Væde, som i Fjor. Det haglede et Par Gange; men der faldt kun 3 Gang Snee, den 10de, 17de og 18de, og det kun meget ubetydeligt, saa Jorden blev knap bedækket og Kanefarten kom ikke i Gang. Luften var ofte bedækket: man havde kun 3 klare Soldage; men af og til lod Solen sig see i 18 Dage og frembragte en udsædvanlig varmende Følelse for en Vintermaaned. J Begyndelsen og Enden af Maaneden var Luften især mild; selv naar det blæste af Nordvest var der ingen skarp Følelse i Luften, og ikke den mindste Nattefrost. En Mand, som kjørte om Natten Kl. 2 den 5te Januar, forsikkrede, at det var saa mildt, at han neppe behøvede at betjene sig af sin Kavaj. – Naturen havde et Foraars Udseende; Markerne grønnedes og Rugen stod saa lysegrøn og saa livfuld, at Synet af dens Skjønhed var ligesaa ængstelig med Hensyn til Fremtiden, som den var frydefuld for Øjet. Vinteren synes at være draget hen til det sydvestlige Europa, hvor Sneen lagde sig paa Toppen af Hymettus og af de øvrige Bjerge, som omgive den nye Kongestad Athen, eller paa Appeninernes Toppe i den sydlige Deel af den italienske Halvs; ogsaa skal Vinteren være streng i de forenede nordamericanske Stater. – Dog ogsaa her i Landet fandt en Undtagelse Sted.