Berlingske Tidende, 1796-03-28
Officialtidenden indeholder blandt andet følgende om den engelske Regiering: Denne Magts Hensigter ere vedvarende, stilede mod Frankrige. Det er den, som har skabt den forstrækkelige Krig i Vender, og endnu vedligeholder den. De Vaaben, ved hvilke 1000 Franske have mistet Livet i Bretagne, vare fra de engelske Fabriker. Engeland betaler Prisen for ethvert Hoved, som i Vendee falder under Rebellerne Hænder. De Mennesker, som foranstaltede Uroligheder i Paris den 5te October, fik deres Betaling fra EngelaEt Brev, som man har fundet i Charrettes Mantelsæk, beser dette. Denne, tilligemed den øvrige Opførsel af det gelske Ministerium, giver tydelig tilkiende, at det ingen Fi vil have, Betingelserne maatte endog være, hvilke de ville Benævnte Tidende indeholder ogsaa følgende Skrivelse Angers til Folkerepræsentanten Tallot: "Man kan nu tro at Vendeerrigen nærmer sig sin Ende. Charrette og Salneau ere paa nærværende Tid flygtende. Bønderne og Peprietairerne have forladt dem; men mere af Egoisme og Udmattelse, end af Tilbøielighed. Vender er en Vulean, og da kun ophører, naar den ingen brændbare Materialier la gere har i sig. En Hob Deserteurer, Emigrerte, Adelige slette Mennesker, som fra alle Deele i Vender vare ilede til bleve nødte til at forstærke sig, udgjorde Armeen i Vend Mange Jndbyggere nedlægge Vaabnene; de elske ikke allepubliken; men de have endnu mere de Adelige og Emigrer saasom de sidste ville bringe deres Eiendomme til sig igien, og rette deres gamle Privilegier med en saadan Giærrighed, so kun alt for meget tilkiendegiver de Grunde, hvorfore de hid saa meget have modsat sig Nationens Villie. Regieringen de kun Afvæbnelsen fortsættes, stærke Cantonnements forblei Vender, og republitanske Øvrigheder indføre, som ere i skafne og resolverte, saa skal Republiken snart ogsaa i Ven blive etableret. Rebellerne ere overvundne, Nu kommer de an paa de civile Administrationer at indhøste Seierens Fru ter, og at giøre disse ligesaa nyttige som varige. Nu ville, komme til Chouanerne. De ere stegne til den Grad af Ma til hvilken de kunne komme, og fra nu af falde de. Uden ved nogen militair og borgerlig Maade at være organiseret er der Magt blot grundet paa Forbrydelser, og den Stræk, som for ger dem. Vore Tropper triumphere allevegne over Chounerne, og de smaa republitanske Cantonnementer og svaEstorter ere endelig lykkeligviis ophørte. Nogle Chefer, saa som Henen og Halemeourt, have meget vel dannet sig til det Slags Krig. Chouanerne tabe daglig i Styrke, miste der Vaaben, og forbruge den ringe Munition, som Fremmed og i Besynderlighed Royalisterne i det Jndre af Landet, for til dem. Dersom de nu værende eftertrykkelige Foranstalninger, som ere føiede ved General Doches Armee, blive ud Modstand udførte, saa vil hin politiske Kræft snart gandske blivendryddet. Denimod 2/8 Dele af Chomanerne ere selv villig til at nedlægge Vaabnene, naar de blive beskyttede imod Mennesker, som tvinge og ophidse dem til Kamp. Paa de Grumheder, som Stoflet forhen har ladet udøve anfører meerbenævnte Tidende blandt andet følgende Exempler: Da for nogen Tid siden en Action forefaldt ved Bresuire, lod han paa 2 republitanske Husarer, som vare faldne ham i Hænderne, Fingrene afhugge, lod Mairen paa Sted levende begrave, og de blodige Lemmer af sammes Hustrue som var bleven myrdet, bringe tilsig. - J Proclamationen.