Aalborg Stiftstidende, 1836-11-26
(Af Søndagen. Sluttet.) Samtidig hermed viste der sig en meget forskellig Maa tilde at benytte den nye erhvervede Frihed. Paa den ene en Side var det en livsfrisk og ædel Selvbevidsthed om egen Kraft og Selvstændighed; man sammenlignede for med nu og takkede Forsynet for en Lykke, som Fædrelandet uden Anfiistrængelse eller Opoffrelse havde opnaaet; i Tillid til den nye Forfatning føle man sig fri og stærk, men agtede guddommelige og menneskelige Love. Det var imidlertid saare naturligt, at, medens adskillige af Frihedens Sædekorn faldt i god Jord og bare gode Frugter, andre Sædekorn da faldt i slet Jord og bare slette Frugter. Snart viste der sig olderfor paa den anden Side en Frækhed og Tøileløshed, som gjennembrøde alle Skranker. Rasende Demagoger ophidsede det kun lidet oplyste Folk; Democratiet viiste sig som ren Fiende af al Cultur og truede med en Stillestaaen eller Tilbagegang i Folkets aandelige Udvikling. Man broutede og pralede, og glemte aldeles i Admyghed at erkiende, at Norge saa at sige sovende var kommen til den Forfatning, som andre Nationer kun gjennem svære Kampe ville kunudne opnaae. Jøvrigt være det ogsaa her sagt til Ære for de Danske at det democratiske Parti næsten overalt faldt sammen med det antidanske, og at altsaa de fornuftigere Frihedsvenner jus svare de samme, som med mere eller mindre Varme forsvarede de danske Jnteresser. Saaledes omtrent stode Partierne, da en Forandring for nogle faa Aar siden begyndte at indtræde. Det Partii, hvilket vi ovenfor have betegnet som fjendtligt mod alt dansk, som Fiender af Civilisationen og som Tilhængere af den Etøileløse Frihed, - var saa udbredt, og dets System var drevet til en saadan Yderlighed, at en Reaction maatte indtræde. Man begyndte nu mere almindeligt at erkjende, at man havde gjort den danske Regiering, og den danske Nationalitet Uret; man følte det Uværdige i at have brug Opdigtelse og Fordreielser til at gjøre den forrige Regjering; forhadt; man blev opmærksom paa, at det danske Folk i alle andre Henseender end just i politisk Uddannelse, som vanskelig opnaaes uden under en fri Forfatning, indtage en hæderlig Plads i Nationernes Rækker; man øinede den Fare, som Democratiet medfører saavel for Landet Forfatning som for Culturen; man indigneredes over et vist Parties Frækhed og Samvittighedsløshed, og man følte Væmmelse over de saakaldte Patrioters Pralerier og Norskhed. Som et Organ for det saaledes fremstaaede Partii, som snart indesluttede Norges bedste Mænd, især af den yngre Generation, og som vi ville kalde det nye Norge, - udkom den i Christiania udkommende Tidende: "Den Constitutionelle. Dette Blad er redigeret af tre af Norges talent fuldeste Mænd, og har andre af lige Betydenhed til Medarbeidere. Det er altsaa nærmest Organet for den fornuflige, lovbundne Frihed i Modsætning til Frækhed og Tøile, løshed; det er Oplysningens og Culturens Talsmand i Modsætning til Raahed og Uvidenhed; og saavidt der er Sporgsmaal om de danske Jnteresser, er det ogsaa disse, Forsvarer. Der udkommer vel saaledes neppe udenfor Danmark nogen Tidende, hvis Vedligeholdelse maatte være os mere magtpaaliggende, eller som vi hellere maatte ønske af see i vore Læsecirkler, end just denne, og selv uden Hensynsk til den rene fædrenelandske Jnteresse maatte den finde nogen Sympathi hos alle dem, der ansee sig som Venner af Culturen og den fornuftige Frihed. Vi tale naturligviis ikke om dem, for hvem det blotte Navn: "Den Constitutionelle har en ilde Klang, for hvem Ordet Frihed er en Vederstyggelighed, og hvem enhver Meddelelse fra et constitutionelt Land forekommer som giftbefængt, lad være at disse endnu hos os ere de mægtigere, de ere hverken den stor ste eller den bedste Deel af den danske Nation. Udenfor hiint Cotteri tor man vel paastaae, at Den Constitutioneller der har fundet almindelig Anerkjendelse, og det saa meget mere som dette Blad uden alt Hensyn til Farve eller Parti indeholder mange fortræffelige Artikler af almeen interessant Jndhold. Det synes og at Regjeringen selv hars erkjendt dette ved at tilstaae det den nu for Tiden sjeldne Begunstigelse af modereret Porto. Det var derfor smerteligt at erfare, at dette Blad forFemtiden skal være forbudt i Danmark, - ikke fordi det i det Hele taget har skiftet Caracteer, men fordi det har optaget en Oversættelse af et Stykke i en tysk Avis, hvilket ligeledes i andre hertil ankommende udenlandske Bla Th. Overskou. .de er optaget.