Jyske Efterretninger, 1795-11-23
1 (Uddraget fra Unterhaltungen for Freunde der Lunderund Volkerkunde, 1789.) Vinen hvoraf denne Øe er saa berømt, er Jndvaanernes største og meest indbringende Høst. Hvor Jordsmonnet, Beliggenheden og Vandet tillader det, bliver der dyrket Viin. Ethvert Viinbierg bliver giennem skaaren af en eller flere Gange, som ere 3 eller 6 Fod brede, og indsluttet af 2 Fods høie Mure. Langs ad Gangene, som ere overhvælvede med 7 Fod høit Lægte værk, blive Pæle opreiste i lige Afstand fra hinanden, paa hvilke man befæster et Gitterværk af Bambusrør, hvilket gaaer ned paa begge Sider af den bedækte Gang indtil omtrent 2 Fod fra Jorden, og bedækker i denne Høide Viinbiergets hele Grund. Paa denne Maade blive Rankerne holdt i Veiret, og Arbeiderne have Plads til at bortluge det Ukrudt, som spirer frem mellem Stokkene. J Viinhøsten kryde de under Lægtværket, skiære Druerne af, og samle dem i Kurve. Den Maade, at holde Jordbunden reen fra Ukrud og fugtig, og lade Druerne modne i Skygge, giver Maderavinen hiin yprerlige Smag, og den Egenskab ret at fylde Munden, som er den saa egen. Men af denne Rankedyrkningens Behandling opkommer den Nødvendighed, at visse Pladser maae anvendes til Bambus Plantager, fordi Lægteværket ikke kan giøres uden Bambusrør. Naar derfor et Viinbierg, ifølge sin Beliggenhed, har Mangel paa dette uundværlige Rør, saa kan det ikke blive behørigen dyrket, og maae derfor til ligge brak. Vinen er af forskjellig Godhed og ulige Priis. Den bedste bliver beredt af en Slags Druer, som Prinds Henrich, Jnfant af Portugal, lod plante her. Den hedder: Madera Malvasier. En Pide deraf kan ikke indkiøbes paa Stedet under 40 indtil 42 Pd. Sterling. Det er en kostelig fød Viin, men falder kun svarsømt. den næste Sort er en Tør Vær Viin, som føres til Londen, af denne giælder Piben fra 30 til 31 Pund. Ringere Sorter for Ost- og Vestindien og for Nordamerika koste efter deres Godheds Beskaffenhed fra 18 indtil 20 Pund Sterling. Det ene Aar regnet i det andet, bliver omtrent aarlig høstet 30,000 Piber. Afden bedste Slags bliver 13000 Piber udført; Resten bliver deels beholdt paa Øen til eget Brug, deels brændt til Brændeviin, som gaaer til Brasilien, og deels brygget til Viinæddike. Viinbiergene ere omgivne med Muurværk eller med Hækker af Grangt Myrte Brombær- og vilde Rosenbuske. I Haverne opelskes Ferskener, Aprikoser, Qvæder, Æbler, Pærer, Valnødder, Kastanier og andre europæiske Frugter, undertiden finder man ogsaa nogle tropiske Væxter i dem, saasom: Pisanger, Ananas. Hvor der i de høiere til Viindyrkning uduelige Egne paa nogen Maade er et Stykke jevnt Land, at finde, eller ved Haandarbeide kan dannes dertil, der plante de Æderoden (rum eseulentum Linn.) og omgiærde det forVandingens Skyld med et Jordgiærde, efterdi denne Plante trives bedst i fugtig Jordbund. Bladene brugde til Foder for Sviin, men Roden spiser Landmanden, selv. Søde Kartofler udgiøre ogsaa tilligemed Kastanter en Hovedartikel i deres Kost. Af de sidste finder man store Skove i de høiere Egne af Landet, hvor Viinstokken ikke vil trives. Alinnemanden paa Madera er fortagtig af Farve og velskabt, dog have de store Fødder, hvilket formodentlig kommer af deres Klattren op paa steile og kliprefuldVeie. De har et langagtigt Ansigt, sorte Øine, og sort Haar, som falder ned fra Hovedet i Lokker, men hos nogle begynde at kruse sig uldagtigt, en Egenskab, som man kunde tilskrive Sammenblandelsen med Negerne. J det hele ere de plumpe dog ikke mødbydelig skabte. Fruentimmerne ere hæsselige, de mangle den blomstrende Farve, tilligemed den behagelige regelmæssige Skabning, som giver vore nordlige Egnes Qvindekiøn Fortrinet for alle andre Fruentimmer. Her paa Madera ere de smaae og stærke af Knogler, selv i Ansigtet og fornemmelig Fødderne. Derfor er der intet behageligt i deres Lader, og i deres Maade, at bære sig paa; efter Farve høre de iblandt de mørkeste Brunetter. Men deres Væxts rigtige Forhold, deres Hænders smukke Skabning, og deres store, livelige Øine, holde dem nogenlunde skadesløs for hine Mangler.