Viborger Samler, 1840-06-02
Pressen har i disse Dage udtalt sig med fuld Jndignation over de Excesser og Pøbeloptrin, som fandt Sted den 22de og 23de Mai, og finder deri Gjenklang i enhver retsindig Borgers Følelse. Paa samme Maade har ogsaa Borgerrepræsentationen udtalt sig, imedens den dog i det Skete ikke har seet nogen tilstrækkelig Anledning til nogen Jndskriden. Vi maae aldeles sande Fædrel."Ord om disse Ærcesser, at de vel "i og for sig ikke have været af Betydenhed, men derimod, hvis de skulde gjentage sig, kunde have de sørgeligste Følger", saa at alle Midler bør anvendes til at forebygge dette. Jblandt disse Midler er Pressen et af de bedst skikkede. Enhver, hvem Danmarks Vel ligger paa Hjerte, skyder den Frygt fra sig- og langt fra os være det at troe, at nogen udenfor den laveste og raaeste Klasse vilde deeltage i eller billige slige Pøbeloptrin. Tvertimod føle vi os overbeviste om, at alle Pressens og den ægte Fremskridens Venner ville rækkede offentlige Autoriteter Haanden til at modarbeide slige Optrin, saafremt det skulde nogensinde blive fornødent. Heller ikke see vi Anledning til, at der iblandt besindige Medborgere skulde være nogen Grund forhaanden til en spændt Stemning, eller nogen Følelse, som kunde have Trang tilat yttre sig paa lignende Maade. Vel har det nylig været yttret (Fædrl. S. 1281) at "Stemningen ikke i mange Aar har været saa ugunstig mod Regjeringen som netop nu, – men hvor findes nogen fornuftig Grund til Sligt? Hvad er skeet siden Christian den Ottendes Thronbestigelse, som kunde svække de Forventninger, der saavel af Oppositionen som af alle Danske bleve knyttede til den iHvad er skeet, spørge vi, som kunde fremkalde Mistillid, til hans Ord eller Gierning, Lad os være oprigtige og ærlige mod os selv i dette Spørgsmaals Besvarelse. Af Alt det Meget, som Regjeringen har forberedet ved kyndige Mænds Undersøgelser, eller som endnu forhandles, vide vi ikkun, hvad Kongen har gjort til Opgave for disse Prøvelser, og det er umuligt deri ikke at finde Støtter for den Forventning, at man vil handle i Folkets Aand og efter hvad Tidens Tarv kræver. Af det, der i Christian den Ottendes Tid allerede er fuldmodnet, have vi kunnet overbevise os om, at en liberal og sand folkelig Aand ligger til Grund for den endelige Afgjørelse af vore Anliggender. Hvad er der da vel, som skulde ængstige os eller sætte Folk i en urolig Stemning? Det er vist nok, at det havde været endnu bedre, saafremt endnu flere Reformer allerede vare i Gang, eller allerede laae fuldendte for Folkets Øine; men det er for enhver, der vil eftertænke, hvad der udkræves til Udførelsen af meget omfattende Planer, saare let at indsee, at end ikke Tiden har kunnet tillade dette. Skulde vi da ængstes, fordi ikke endnu er skeet, hvad der endnu ikke kunde skee, Skulde vi ængste os fordi almeenomfattende Foranstaltninger bør grundlægges efter moden Prøvelse? Nei, vi holde os med usvækket Tillid til Kongens Ord og Løfter, som han har givet og gjentaget ved flere Leiligheder, og næsten til alle Stænder, og vi ere fuldkommen overbeviste om, at en ikke længere fjern Fremtid vil tilintetgjøre alle slige løse Bekymringer og gjøre de lidet Troende til Skamme, som lade sig ængstes uden Grund. Men ved Siden af denne Tillid nære vi, og fornægte det ingenlunde, den Overbeviisning, at fortsat Fremskriden af Regjeringen paa den valgte Reformbane er ønskelig og velgjørende, ja nødvendig ikke alene for Folket, men og saa for Regjeringens Ære og Lykke. – (Denne særdeles velskrevne Artikel er optaget efter Berl. Tid.)J "Kbhpst." findes en af O. Splid, i sin Tid Fuldmægtig, undertegnet Artikel, af hvilken vi kun anføre Jndledningen: "Det er dog en piqvant, en lystig Tid vi leve i. Hvem skulde vel have troet at komme til at opleve en saa munter Alderdom, immer Liv og Bevægelse, immer Munterhed. Snart kommer Kjøbenhavnsposten, og Fædrelandet og gier en Salve saa Husene ryste; snart kommer den "Berlingske og "Dagen" rykkende op med fældede Bajonetter. Snart kommer den ærværdige tappre Adresseavis med Allongeparyk og nedhængende Ærmer og Skægges=Buxer og Kaarde ved Siden og trækker blank og siger, nu har jeg faaet Privilegium paa at commandere Borgerskabet. Haltet Smaul ihr Herrn, Nu gaae vi paa Balperee og faaer os en Svingom, nu opfører man en stor Vocalconcert paa Torvene og Gadedrengene spille picolo og Godfolk og Politiet dandse Kjepperyggedands med hinanden i Gaderne. Naa Herregud, hver morer sig paa sin Viis, hellere slaaes end sove, det er mit Princip."