Jyske Efterretninger, 1788-08-22
Det gaaer nu, som den guddommelige Prophet spaade om den sidste jødiske Krig, hvori Romerne ødelagde Jernsalem: "J skulle høre Strid og Rygte om Strid, men Enden er ikke endda kommen, Næsten fra alle Verdens Hiørner hører man nu Strid og Krig, efter Rygte derom. Fra den østlige Ende, fra Javan af, hvor der er opkommen en saa grusom indvortes Krig, at 60000 Mennesker, tillig med Keiseren selv, deri ere omkomne, og fra Formosa, hvor de Jndfødde have gjort Oprør mod Chineserne, og i et stort Slag allerede dræbt 110000 Chineser, heel igiennem Ostindien, hvor de derværende Fyrster føre en udbredet Krig med hinanden; hvor Portugal trues med at miste Resten af al sin forrige Herlighed; og Tippo Saib forbereder sig til en nye blodig Krig ved nye Alliance med Frankerige - Lige hen til de vestlige Ender, hvori det spanske Syd=Amefrica, et nyt og saa alvorligt Oprør har reist sig, at man har maattet beslutte i Spanien, at sende en anseelig Krigs Flode didhen. - Og fra den nordlige Ende, hvor, i Findland, en nye Krig imellem Rusland og Sverrig, ler begyndt, indtil hen i det sydlige Africa, hvor, i Ægypten, Beyerne igien have grebet til Vaaben, og ere marcherede til Kairo - seer man nu Menneskene i Vaaben, og i fuld Beredskab til at ombringe hinanden. - Saa almindelig krigerisk har endnu aldrig noget Tidsrum været: Saa mangehaande Riger vare aldrig paa lige Tid i alle Hiørner og Ender af Verden, antændte af Krigsslammen. Og dog synes Enden ikke endnu nær. Allevegne Augustii. er Krigen egentlig kuns nu først begyndt: Ingensteds er noget virkeligt afgiørende forefaldet. Jmidlertid er dog Fredeligheds Systemmet endnu det herskende i Europa. Midt under Krigen arbeide de fleste Magter paa Fred. Og de fleste Magter have og Freden nødig. Spanien behøver den (ligesaa meget som Østerrig for at udføre Regieringens Planer i Rigets indvortes Forfatning, i sær for at ophielpe den nu først begyndte store Nationalhandel, og tillige den nyelig begyndte Levantiske Handel. - Frankerig ønsker, for alting, at beholde Fred, i mindste saa længe indtil Finantzvæsenet er kommen paa en bedre Fod, og de uforsonlige Finantz=Controlleurer, (Parlamenterne) tilligemed deres Forfægtere ere blevne bragte til Lydighed. - Engeland er vel fuld af Kraft, men tillige af Gield, og en nye Krig vilde forspilde alle de nye Anlæg, som nu ere gjorte til National Gieldens Afbetaling, samt til Fabrikernes og Manufacturernes, Handelens og Skibsfartens ydermeere Flor. - Holland har nu først faaet Pusterum, og befinder sig ogsaa i en græst selig Gield. De indvortes Uroligheder have foraarsaget det en Svækkelse, som best kunde tilrette hielpes ved Neutraliteten, og ved at trække Fordeel af andres Skade. - Preussens Monark elsker personlig Freden, og skulde ugjerne see den forstyrret. Ruster han sig, da skeer det formodentlig meer for at tilbagebringe Freden, end forat forøge Krigen. - Rusland har i sig selv store Kræfter, og uagtet samme naturligviis har anvendt en stor Deel deraf i de sidste pohlske Uroeligheder, og paa den forrige svære tyrkiske Krig, paa Krims Jndtagelse, men endnu meer paa befæstelsen af dens Besiddelse, paa nye Fæstningers Anlæggelse, paa en nye Søemagts Anskaffelse i det sorte Hav og paa en meget kostbar Armees Underholdning i Nærheden af samme, foruden andet meere; saa har det Russiske Rige, som besidder saa megen Rigdom i sit eget Skiød, dog endnu store Refoureer tilbage; men da Kriserinden vist ønsker at fuldføre og rodfæste de store nue Indretninger, hun har gjort i sit vidtløftige Rige, hvilket Freden alene tillader, saa foretrækket denne store og ædle Monarkinde, uden Tvivl Freden for Krigen - Østerrig har endnu Gield fra forrige Krig, og Krigs Lykken har hidtil været udenandig; dog, ikke det aleene, men den Omhue, som Keiseren midt i Krigen viser for sine Staters Velstand, og for de mange af ham begyndte Indretningers Fortsættelse og Fremtarv, lader haabe, at han gjerne er tilbøielig, at indgaae en anstændig Fred. - Polen er i en Crisis, ligesom et Legeine, hvis Sygdom bryder sig, og helver til at vorde enten værre, eller bedre. Rigsdagen, som skal holdes i October, vil nærmere opklare visse Magnaters vidt udseende Hensigter, og imidlertid tales om en Preussisk Hær, som skal forsamle sig paa Grændserne af Polen. - Om Dantzig vorder Pohlsk eller Preussisk, vil neppe bestemme noget i Henseende til Krig eller Fred. - Sverrig vise sig pludselig i en nye Sundhedskraft, styrket ved gode Midler. Men ene vil samme neppe føre Krig med Rusland, naar Tyrkekrigen ei tillige maatte vedvare. Man veed imidlertid de Vilkaar, paa hvilke Kongen har foreslagen Fred med Rusland, og disse ere, desværre! ikke fordeelagtige for Haabet om en snar Fred, men Tid og Omstændigheder kunne let forandre disse Vilkaar. -De Jtalienske Stater befinde sig mestendeels i gode Omstændigheder, men enhver af dem, ligesom Portugal, er aleene indrettet til Neutralitet og Fred, og taber, ligesom alle Jtaliens smaa Førster, altid i Krigen, naar ikke den Savoviske Politik stundum skaffer Fordeele. Lige Beskaffenhed har det med de tydske Fyrster. Under alle slige Omstændigheder skulde man haabe, at den paa saa mange Steder udbrudte Krig vel endnu kunde qvæles i Fødselen, om det ellers er mueligt, saasnart at hemme en fra Østen og Synden til Norden udbredet Krig, og at fyldestgiøre saa manges forskiellige Jnteresse.