JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1807-01-01
Et Forslag til Bedste for Fodposten. (Jndsendt.) Man veed, at der ved Brevposternes Ankomst udhænges Brevkarter, og at Brevene saalænge indtil den for Udhængningen bestemte Tid er forbi, ikke ombæres til deres Ejere. Denne Udhængen af Brevkarter er ikke allesteds Brug, og at den kunde give Anledning til et eller andet Misbrug, kan vel ikke nægtes. Den er derimod paa den anden Side en Opmærksomhed for Publikum, der har store Behageligheder ifølge med sig, og saalænge indtil der blev højst drivende Grund, til at afskaffe den, troer Jndsenderen af dette, at den bør ønskes at vedvare uforandret. Det er imidlertid vist, at en betydelig Del af de Personer, der ved Posterne kunne faae Breve, ikke ville eller ikke kunne benytte sig af Udhængelsen, og den hidtil dermed forbundne Mulighed, selv at modtage sit Brev, uden at erlægge Styveren for Ombringelse. Da nu Fodpostens Tilværelse frembyder en god Lejlighed til at fornøje denne sidste Del af Publikum ved en hurtigere Tilbringelse, uden at betage nogen den hidtil nydte Fordel; saa er det man uforgribelig fremlægger det ønske, at alle Breve, der ikke vare tilskrevne Personer, som forud havde anmældt til Postkontoret, at de selv vilde afhente deres Breve, strax, saasnart Karteringen var gjort, overbragtes paa Fodpostkontoret, for af sammes Bud at vorde satte i Ombringelse. Vilde man herimod indvende, at de andre Kontorers Bud derved tabte, saa kunde dertil svares, at der ved saadan Jndretning gaves Levebrød for flere Bud ved Fodpostkontoret.
Politivennen, 1807-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den paaankede Fejl ved de ellers san smagfuldt malede Gadenavne paa den nye Haveindfatning i Kronprinsessegaden er nu rettet. 2) Den i dette Blad førte Anke ihenseende til Listen paa de ved Fodpostkontoret overblevne Breve, hvis Ejere ikke have være: at opspørge, er senere aldeles hævet. Denne Liste er ikke allene læselig nok, men og med hine Tavler ophængt paa et Sted, hvor man med større Bekvemhed kan benytte sig af dem.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. 1) Paa Regentsens Hjørne af st. Kannikestræde og st. Købmagergade er Gadenavnet ud til sidstnævnte Gade aldeles ulæseligt, og bør ventes saameget mere fornyet, som denne Anke engang forhen er gjort. Ved samme Lejlighed haaber man tillige at den højst latterlige Jndskrivt paa samme Bygnings Hjørne ud til store Kannikestræde omgjøres. At der paa en Bygning, hvor der boer en Professor og 150 Sinderende der alle bør forstaae deres Moders Maal, findes denne naragtige Jndskrivt Store Cannike Strede kan naturligvis ikke andet end opvække endel løjerlige Tanker. Neppe vilde Gadens Fordums Kanniker taalt en saadan Sprogforfuskelse, der endog er værre, end den der sees lige overfor, hvor der dog kun er een Bommert istedet for her tre. Thi der staaer dog Kannike Stræde. Hvo skulde troe, at Bagerne skulde bogstavere bedre, end de Lærde. 2) Paa Fridericis Gaard paa Højbroplads er Gadenavnet ud til denne Plads aldeles ulæseligt. 3) Paa Fabrieii Gaard paa st. Købmagergaden ere Gadenavnene ikke læselige nok. 4) Paa den ligeoverværende Hjørnegaard er Navnet Silkegaden malet med fort paa saa mørk Grund at det neppe kan kjendes. 5) Uden for No. 80 i Pilestræde er en Kælderlen, som ikke passer nøje nok over sin Aabning, men lader en Ridse staae aaben, der er stor nok til at en Barnehæl eller Hælen af en lille Fruentimmersko kan sætte sig fast deri, som kunde give Anledning til meget skadelige Fald. 6) Hjørnerne langs Kallebostrand, som man har givet det Navn Fredriksholmskanal, afgive det mærkværdigste Bevis, dels paa Maleres Vankundighed, dels paa Ejeres Selvraadighed. Paa et Hjørne staaer blot Canalen, paa et andet Frideriksholms Canal, paa et tredie Friderich Holms Kanal, o. s. v. 7) Paa No. 311 i Adelgaden er Nummeret ikke at finde. 8) Paa Hjørnegaarden af Pilestræde og Myntergaden mangler Gadenavne, det vil sige, kan ikke læses; da denne Mangel allerede engang tilsorn er omtalt i dette Blad, haabes, at Ejeren engang vil tage den Beslutning at afhielpe den. 9) Gaarden No. 12 i Gottersgade mangler Husnummer. 10) Den samme Mangel har Sted ved Gaarden No. 13 i samme Gade. 11) Ligeledes findes bemældte Mangel ved Huset No. 177 i store Regnegade. 12) Ligend for 118 i Ulkegaden og et Hus der intet Nummer har - er en stor svær Sten afvæltet Kørebroen. Hullet er saa stort og dybt, at en Mandsfod kan ligge deri; denne forhen paaankede Uorden er saa meget farligere for Gaaende som der intet Fortog er i denne smalle og om Natten saa talrigt besøgte Gade. 13) Uden for 113 og 14 i samme Gade er ligeledes en stor Sten ved idelig Færsel kommen til at staae paa Kanten, hvorved den er bleven end farligere for Gaaende end det ovenmeldte Hul. 14) Fortoget udenfor Hr. Lindbachs i Boldhusgaden er endnu i samme Forfatning, som forhen paaanket. 15) Forleden blev en Dreng bidt i Haanden, og det meget slemt, af en Hund, som opholder sig hos den ved Hof- og Stadsretsporten siddende Sælgekone; denne viste sig som en værdig Ejerinde til Hunden, ved at svare den bidte Dreng, der forlangte at Hunden skulde straffes: at det dog ikke kunde gavne hans Haand, at Hunden fik Hug.
Politivennen, 1807-01-01
Gjendrivelse af Hr. Pastor Krogs Grunde mod Spisning af Hestekjød. Ved at læse en Anmeldelse i den Berlingske Københavnske Tidende, Nummer 28 for dette Aar, hvori fortælles, at der i Politivennen skal findes en saare læse og eftertænkeværdig Afhandling om Hestekjødspise a. og at denne Afhandling skal gaae ud paa at vise, hvor skadelig denne Brug af Hestekjød vilde blive, fandt jeg en stor Uvillie over, at just en Præst skulde hielpe Fordommen med i det mindste Forfatteren af den Berlingske Anmeldelse blændende Grunde. Vel troede jeg at oplyste Mænd i Danmark allerede vare i Færd med at tilintetgjøre de muligt sandsynlige Grunde, som kunne anføres imod en fornuftig Brug af en nyttig Ting, og tillige følte jeg, at det er vanskeligt at gjendrive hvad man ej har læst; men dog troede jeg at skylde Sandheden den Hielp, som stod i min Magt. Jmod de Resultater, der findes i den berlingske Avis No. 28 uddragne af Pastor Hr. G. L. Krogs Afhandling er følgelig nedenstaaende stillet. Jeg haaber Politivennen tillader det at læses af dem, som have læst Hr. Pastor Krogs Afhandling, og saa kan da Anmælderen i berlingske Avis sige, om han er overtydet eller ikke, og om saa er, hvilke Grunde fra Hr. Krog der ej ere gjendrevne.
Politivennen, 1807-01-01
Til Hr. Skovrider Kuseh i Fredensborg. Jndtil Vidner ere afhørte og det Sande i sit rette Lys, vil jeg nu kun gjøre disse Erindringer: Min Vogn blev, paa Fremaxel og Forhjul nær, aldeles sønderstagen, mine Heste, der vare af betydelig Værdie, saaledes skjændte, at de neppe blive mig mere til Nytte, efter det som Hestekjendere og Hestesmed yttre for mig; jeg selv ilde forslaaet, ej endnu fuldkommen helbredet; og al dette Uheld, dette Tab, denne Lidelse, er vel ikke saa ubetydelig en Smaating, som Hr. Kusch synes at ansee samme for. At en Skovfoged kan have betydet Skoverne om det Fald Træet burde have, er muligt, men som bevisligt ikke skedte i Hegnen. Have ikke flere fældede Træer havt ligedant Fald ud over Vejen? At Skoverne have raabt, da Træet vilde falde, er rigtig, men ikke før, er bevisligt. Forsigtige Varselsmænd burde have staaet paa Vejen og givet Varselstegn til de Forbifarende, og da kunde de have hindret eller forebygget dette for mig saa smertelig tilstødte Uhæld. Helsingør d. 28 April 1807. Jakob Nielsen. Slagter.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener i Borgergaden. J Borgergaden uden for en Slagters Huus fandtes den i Politivennen saa ofte omtalte Uskik, at der paa Gaden staaer en Vogn, som i disse mørke Aftener kan afstedkomme megen Ulykke. Hvis sgadan en fatal Ting ikke kan tages bort, burde da Politiet ikke tilholde Vedkommende, at de forsynede Vognene med en klarskinnende Lygte, som dog kunde fortælle Folk, at der var noget de maatte tage sig vare for? J samme Gade, hos en Svineslagter findes paa Fortoget en særdeles stor Træblok at indtage den Plads som med saa megen Ret bør tilhøre de Gaaende. Politivennen haaber at den snart anvises et mere passende Sted.
Politivennen, 1807-01-01
Om Helligdages Afskaffelse. (Efter Jndsendt.) Til Udgiveren. J Dagen har været gjort et Forslag til nogle Helligdages Afskaffelse. Det har gjenlydet i de fyenske og andre Aviser. Man troer derfor, at kunne af Dem, som upartisk, fordre indrykket, hvad i den Anledning alt for lang Tid siden er sagt af en skarpsindig Mand, da det, skjøndt forhen trykt, ved denne Anledning med Rette synes at burde atter gjenlyde i det Offentlige. Det er følgende: Ved Forordning af 26de Oktober 1770 blev paa een Gang 10 almindelige Festdage i de Danske Stater afskaffede. Noget blev der talet om denne Helligdags Afskaffelse, af eenfoldige Folk, som troede at Religionen selv derved blev fornærmet; Præsterne bleve lettede derved i deres Embede, og kunde saavidt være fornøjede dermed. Grunden, at disse Dage mere bleve brugte til Lediggang end til sand Gudsdyrkelse, kunde være alt for sand; men skulde den allene være tilstrækkelig til Helligdages Afskaffelse, saa frygter jeg for at de næsten alle burde afskaffes, thi det passer sig vist paa dem alle, saavelsom paa disse, Søndagene ikke undtagne. - Og hvad som var det værste, det Arbejde af Folket, som man mente ved disse Helligdages Afskaffelse at profitere! - fik man det, som man ventede? lidt nok deraf; vel hørte jeg, at det var en Profit, som for de Danske Stater blev udregnet til Tønder Guld; - o den Regning. den Regning! medens vi have saa mange skraalende arbejdsfore Betlere for vore Døre! Arbejdsdage skulde disse Helligdage nu være, men endnu ere de vist ikke blevne det; endel Gamle gjøre sig en Samvittighed derover, og de Unge ville have deres gamle Frihed; og hvor let faae de den ikke. Haandværkerne arbejde nu oftest slet ikke paa slige Dage, og saa gad jeg nok seet hvad virkelig Fordel der endnu er kommen ud af denne Forandring for Staten? - men dette mærker man at være vist kommet ud deraf, at disse afskaffede Helligdage ere paa mange Steder blevne dobbelt Ledigdage, og dobbelt Svirredage, fordi man ganske har skilt dem ved det Religionspræg, som de før havde, og som dog holdt Sagen saa nogenledes inden Ærbarheds Grændser. Hvad lidt der ellers er vundet paa Orden og Sædelighed hist og her paa disse afskaffede Helligdage, det have Hviledagene tifold tabt. Havde jeg altsaa været paa Raad med ved disse Helligdages Afskaffelse? hvad saa? jeg havde ikke saa lige frem tilraadet det; og der skulde ingen Regnemester gjort mig det begribeligt, at fordi man tager aarlig 10 Frihedsdage fra Folket, derfor profiterer man 10 Dages Arbejde; jeg vilde snarere gjort bevisligt, at man derved taber 20 Dages; thi giver man Folk ingen Friheds og Glædesdage, tage de Dem vist selv med Overmaal, og have de ingen Frihedsdage foruden de ugentlige Hviledage, saa viser Erfarenhed alt for indeligt, at disses Hensigt Religionssagen, gandske kjendeligt lider derunder, og det er der nu vist slet ingen Velsignelse ved. (Ussings Kirkeforfatning 4de Dels 1ste Bind S. 358 og 254). Udgiveren troer at burde tilføje, at der ikke i Dagen er gjort noget Forslag i hin Anledning, men blot fortalt i Uddragen Betragtning i Schles. Holst. Landes eitung for 7 Marts 1807.
Politivennen, 1807-01-01
Advarsel for Gaaende i Gottersgade. (Efter Jndsendt). J Onsdag Kl. 12 blev en Forbigaaende slaget til Skamme af en for en Karet, med fraslagne Skagler, staaende Hest, uden for Hyrekudskens i Gottersgade. Til Lykke for den Uhældige traf Slaget det Tykke af Laaret og ikke Ansigtet eller Siden, da Døden ellers havde været uundgaaelig. ønskeligt, om dette endda saa godt afløbne Ulykkestilfælde maatte have den Jndflydelse, at Hyrekudsken blev tvungen til at holde inde i Gaarden med slige balstyrrige Dyr, der let kunde foraarsage Menneskers Død, eller det, som nok er værre, Lemlæstelse for Livstid,
Politivennen, 1807-01-01
Bekjendtgjørelse. Færselen for Fodgængere over Visterports Vindebro, som i Vinter har været spærret, er nu igjen aabnet og forsynet med et saa bredt til Broen fastgjort Fodsmække, at tre til fire i Rad gaaende magelig og uden mindste Fare kunne færdes over dette forhen for Oldinge, Børn og Fruentimmer saa farlige Sted. Det Tilsendte, om Fodposten, skal næste Gang vorde indrykket.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. Uden for Fødselsstiftelsen er et brøstfældigt Rendestensbræt, der ved sin Klapren foraarsager Nabolaget en idelig ubehagelig Hørelse. Man bør saameget mere vente dette rettet, som Stedet selv efter sin Natur bør elske Stilhed.
Politivennen, 1807-01-01
Om Komedieloger. Efter Jndsendt). Til næste Vinters forestaaende Bortlejning af Komedieloger var at ønske, at en anden Jndretning, end hidtil har været i Brug, blev anvendt; - der foreslaaes at Logerne til Abonnement blev sat til offentlig Auxion, NB. for Theaterkassens Regning, saa var det autoriseret at de tilfaldt den Højstbydende; - eller og, for at forekomme al Misbrug ved AutionsNik, at de offentlig paa et Torv bleve trukne, som Klasselotteriet. De udtrukne Abonnentere kunde da være tilstede, og fik altsaa deres VinterSkæbne bestemt af Lykken, hvad enten de skulde krybe op eller ned, være udelukkede fra denne Vinters Fornøielse eller ikke. - Tillige ønskedes, at for Parterre-billetter etc., maatte gjøres den Jndretning, som er bekjendt fra Paris, at Politiet udenfor opstiller de hentende i Rad 2 eller 3 sammen, og de siden tilkommende slutte an bag ved Enden af Raden; saaledes kan ingen Uorden og ingen Trængsel finde Sted, da Vagten inden for Døren ikke tillader mere end 4 til 6 at komme ind ad Gangen, og disse gaae ud af en anden Dør. Den i denne Vinter, som i foregaaende brugte Fremgangsmaade, hvor man hos Sjouerne maatte købe dyrt de billetter, de ved Komplottering have vidst at forskaffe sig, er en højst oprørende Forprang, som aldeles burde afskaffes.
Politivennen, 1807-01-01
Nogle Ord om Forslaget, til Bedste for Fodvosten (i Politivennens næstforrige No. 470.) (Efter Jndsendt) Hvem den ærede Forfatter af dette Forslag ogsaa er, saa kan jeg dog ikke undlade her at fremsætte et Par Anmærkninger om denne Gjenstand, (især da det er et Forslag, hvor det aldeles er tilladt at tale pro og kontra.) Forfatterens Hensigt derved er, at Publikum skal faae de ankomne Breve tid ligere end hidtil; og i den Hensigt foreslaaer han, at Brevene, saasnart de efter Ankomsten ere karterede (skal nok være efterseet og rangerede), thi karteret bliver kuns Brevene ved Afsendelsen), blive overbærede til Fodposikontoret, og derfra til Fodpostbuddene blive ombragte. Han taler derved ogsaa om Kartenes Udhængelse og at ved Udhængelsen skeer tidt Misbrug. Men i begge Tilfælde om Kartene hænges ud eller ej, kan 1. Brevene umueligen komme tidligere igjennem Fodposikontoret til Ejernes Hænder; dels fordi der existerer næsten den samme Jndretning som i Brevpostkontoret, og dels fordi man i Fodpostkontoret maatte gjøre næsten det samme, som i Brevpostkontoret ved Brevenes Ankomst. - Efterat der i Brevpostkontoret ved Brevene er iagttaget det fornødne, saasom Optællingen af Portoen, saa gaaer Brevpostbuddene strax dermed omkring til Ejerne. Det vilde vistnok være langvarigere, naar det skulde skee fra Fodpostkontoret, dette er meget indlysende. 2. Kunde den samme Orden ved Fodpostkontoret, som der hidtil har været til, ikke godt mere iagttages; formedelst Buddenes bestemte Beskjæftigelse, og især formedelst den ulige Ankomst af Brevposten i Henseende til Tiden. (Fodpostbuddene ere ikke til alle Tider tilstede. Dette vil, efter min Formening, være tilstrækkelig at vise, at dette Forslag, saavidt det angaaer nemlig Brevenes Ombæring, fra Brev til Fodpostkontoret og derfra at ombringes, aldeles ikke er anvendelig og passende. En anden Sag var det, naar han blot havde talt om Kartenes Udhængelse, hvorom jeg nu ikke vil tale. Jeg har holdet det for Pligt at anføre dette her, for Forfatterens og den offentlige Berigtigelses Skyld. K. Johansen, Antonistræde 323.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske til det Kongl. Vestindiske Gnineiske Rente- og GeneralToldkammer. (efter Jndsendt.) Da det vilde være af megen Nytte, have mange yttret det Ønske, at det Kongl. Vestindiske Guiniske Rente- og GeneralToldkammer vilde lade offentlig bekjendtgjøre de under Samme værende ledige Embeder, tilligemed deres Jndtægter. Jndsenderen troer, at den bedste Maade til at opnaae dette Øjemed vilde være, om de bleve opslagne, blot paa en Tavle, som bedst kunde have sit Sted i Kanselligangen ved Jndgangen til Kollegiet.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske til Bedste for Postfarten mellem Kbhvn og Helsingør. (Efter Tilsendt.) Til Generalpostamtet fremsættes ærbedigst følgende. - 1) Om der i Postgaardens Frontespidse ind til Gaarden blev anbragt et Slaguhr, da vilde det have megen Nytte, saavel for Postkontorernes Betjente, som for de med Posterne afgaaende Rejsende, der da altid sikkert kunde vide, om de kom til at afrejse paa den i Anordningerne bestemte Tid. Savnet af et saadant Uhr er muligt Aarsag i, at Helsingørs Dagpost meget sjælden derfra afgaaer saa regelmæssig og bestemt, som den derimod altid afgaaer fra Helsingør. - 2) For de med Dagposten afgaaende Rejsende er det en ikke liden Ubehagelighed, at blive stødte paa Fødder, Been og Kure, af de med Jern stæbeslagne Postskrine, hvilket let kunne forebygges, ved at anbringe bag det første og for og bag det andet en Mellemvæg af Planker, hvori Skrinene kunne staae isolerede fra de Rejsendes Undersaattere. - 3) J Henseende til Postkareten, der er en lige saa skjønsom ypperlig Jndretning, vilde det være ønskeligt, om dens Vinduer bleve indvendig forsynede med Rullegardiner; thi naar 3, og endnu mere, naar 4 Personer have deri Sæde, kunne disse, endog i koldt Vejrligt, ikke for Varme eller Hede Udholde det længe, før de maae lade Vinduerne ned, men udsættes da, naar Vejen støver, som nu en Tid lang har været Tilfældet, og det vinder kun lidet, for den Ubehagelighed at blive overstøvede og indste den støvede Luft, hvilket er meget usundt, men vilde forebygges ved de her i Forslag bragte Rullegardiner.
Politivennen, 1807-01-01
Forslag i Anledning af Vægternes Stiger. J Almindelighed seer man Vægternes paa Gaden ophængte Stiger saaledes laasede, at Lænken blot omsatter en af Trimmerne eller Spolerne. Da det nu for dristige Tyve, der ønskede slig Stige til Jndbrud, ikke vilde være vanskeligt at overskære eller oversauge, ja maaske bryde en saadan tynd Spole, hvilket ikke forhindrede at Stigen jo ligefuldt kunde bruges til slig strafvær, dig Hensigt, foreslaaes: at det paalægges Vægterne at laase deres Stiger saaledes, at Lænken omfatter en af Standerne. Derved bevirkedes, at Stigen ikke kunde bortstjæles uden at gjøre den ubrugbar; det maatte da være, at Lænken selv udrykkedes eller overflledes, hvilket vel ikke burde kunne lade sig gjøre, uden at vække Opmærksomhed.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. 1. J Kompagnistræde er, naar man fra Raadhusstræde af kommer et Par Bygninger frem, en Mur, med en Port paa, og de Ord oven over Lans Ded et Clora o. s. v.; denne Murs Ejer ombedes at sørge for, at Tagstenene, som bedække den, ikke skulle falde ned og slaae Folk ihjel. Hvis han blot vil gjøre sig den Umage at gaae igjennem Gaden, vil han selv finde, at det er ikke mere end hans Skyldighed, strax at lade Mureren komme ifærd dermed, da een Sten er aldeles løs, og truer med Nedfald. 2. Paa Hjørnet af Fredericis Gaard er ud til Højbroplads intet Gadevavn. 3. Paa den ene Hjørnebygning af Kompagnistræde og Knabrostr. ere Gadenavnene aldeles ulæselige. 4. Fortoget udenfor Guldsmed Lindbaks i Boldhusgade er endnu lige saa jammerligt som hidtil. 5. Den røde store Hjørnegaard af Amiralgaden og Boldhusgaden har ingen Gadenavne. 6. Den hvide Hjørnegaard af Kongens Nytorv og lille Grønnegade har ingen Gadenavne. 7. J Tugthusporten er, i et Hus paa højre Side naar man kommer fra Ulfeldts Plads, en uforskammet Laps, som finder en usigelig Gottelse i, uophørlig at ringe paa andre Beboeres Døre, og derved forstyrre Husfreden. Man advarer ham om, at han er kjendte og at hans Navn skal offentliggjøres, hvis han fremturer i sine Drengestreger.
Politivennen, 1807-01-01
Vejønske paa Kbhvns Amt. (Efter Jndsendt.) Det var meget at ønske at Den eller De, hvis Kald det er, at sørge for, at de almindelige Landeveje blive istandsatte og vedligeholdte, vilde kaste et Øje paa Vejene fra Kongevejen igjennem Klotofte til Catharinebjerg, og paa den Vej som gaaer fra sidstnævnte Sted til Højetostrup; de vilde derved erhverve dem Tak af den Rejsende, der nu sidder med Livet i Hænderne og hvert Øjeblik frygter for, at han ved Vognens Væltning skal komme til at tage Skade paa et eller andet af hans Lemmer.
Politivennen, 1807-01-01
Om de nye og gamle Husnummere. Den Forvirring, der nødvendig maae fremstaae i en Stad, hvor alle, eller de fleste, eller endog blot en betydelig Hob af Husnummerne forandres, begynder allerede at føles i Kbhvn, og den vil snart blive endnu mere følelig. Medens vi for denne Ulejlighed og nogle Marks eller en Dalers Udgivt købden Fordel, at herefter alle Husnummerne blive læselige (skjøndt Udgiveren allerede har seet nye Nummere, der hverken vare 6 eller 5 Tommer lange), maae man beklage at man ikke, som saare let kunde have skeet tillige, mens man var ad, fik den Fordel, at hver Gade fik sine egne Nummere fra No. eet af, istedet for at Nummerne nu ere efter Kvarterer. Bringer denne sidste Maade Fordele, da vilde den første bragt andre, der efter Udgiverens uforgribelige Mening, langt overgaae hine. Dog, Rom blev, som man siger, ikke bygget paa een Dag (hvilket dog nok Romulus havde gjort, hvis han havde kunnet), og vi maae haabe, at naar A er sagt, vil vel B ogsaa, i Tidens Fylde, vorde sagt. Skade er det, at den i disse Blade foreslagne Anvisning til de nye Nummere, eller Lommebog, hvori de gamle Nummere vare anførte med de nye ved Siden, ej er udgivet. Da slig en Anvisnings Udgivelse vil bringe Fordel og ikke Tab; da den er højlig nødvendig, for at forebygge mangfoldig Forvirring, Harme, Fortræd, ja muligen store Tab; saa tør man ærbødigen opfordre Magistraten, til heri at antage sig Jndvaanernes Tarv, ved at beordre en saadan Anvisning udgivet, og befale, at intet nyt Nummer paamales, forinden den er udgivet.
Politivennen, 1807-01-01
Om Kontrabande i Sproget, tilegnet Handelstidendens Udgivere. (Efter Jndsendt). Mænd, der med Ære kjendes, som Medlemmer i et Kollegium, hvis Formaal er at ophielpe Frembringelsen og Forædlingen af indenlandske Vare, og derved standse Forbruget af det Fremmede, være det Jndsenderen tilladt at opfordre til, at modsætte sig Jndførselen i vort Sprog af fremmede Ord, hvorved dettes Oekonomi ikke kan andet, end tabe betydeligt. Jkke uden Græmmelse seer man, at i Handelsudenden bruges Seuler, Buster, Qvantitet, Produkt og en Mængde andre, dels fremmede og uundværlige, dels oprindelig danske, men paa fremmed Viis skrevne Ord. Det er langt fra ikke hermed sagt, at Deres Blad heri synder meest. Vi have dem, der netop gjøre sig en Glæde af at forkvakle vort Sprog. Kun den Agt, man har for Udgiverne, og den figurlige Hank deres Stilling giver til denne Opfordring, forenet med det Haab, at see den vel optaget, have fremkaldet den. Nylig har man og i Handelstidenden seet det væmmelige Ord Commune. Om end vore tydske Statsbrødre beklikke deres Tydsk med franske og latinske Pjalter, saa lad os dog holde vort Dansk i tilbørlig Ære!
Politivennen, 1807-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Hjørnehuset af Ulfeldtsplads og Løvstræde har faaet sine Gadenavne meget læselig paamalede. Ved denne Lejlighed kan Udgiveren ikke tilbageholde det ønske, at det gamle Navn. Graabrødre Torv, der findes i alle Skøder og andre denne Pladses Huse betræffende Brevskaber, og virkelig læses paa Pladsens Hjørner, maatte aldeles afskaffes, og det eneste Navn, under hvilket Pladsen i vore Dage kjendes, nemlig: Ulfeldts Plads, ogsaa erkjendes for det Rette. Det kan dog ikke kaldes andet, end en stor Underlighed, at medens enhver veed at tale om Ulfeldts Plads, er der dog ikke nogen saadan Plads til, eller Mulighed, efter Hjørnenavnene at finde den. 2) Det tilsendte Bidrag om Færgefarten fra Kallundborg til Jylland er for silde indkommet, til denne Gang at indrykkee, men skal faae Plads i næste Nummer.