Den Vest-Sjællandske Avis, 1837-03-10
For den nuværende Regjering synes hverken Guerillerne eller de hemmelige Selskaber at være gunstigen stemte; dog snarere de sidste, for saavidt nemlig Regjeringens Fremfærd er overeensstemmende med deres Hensigter. Raadgivende Forsamlinger maae Fred have deres Gode, men i Krigens Trængsel og Nod duer de ikke. Det franske Convent i sin Til kan ikke anføres til Beviis herimod, fordi Fleertallet, ogsaa der var aldeles behersket af nogle dristige Folk der droge de andre efter sig ved Slæbetouget. Men saadanne Folk have endnu ikke viist sig i Spanien; thi Jngen vil vel indrømme, at Magthaverne i Madrid have udfundet det bedste Middel til virksomt at bekjæmpe Borgerkrigen, og at forskaffe deres Synsmaader en sikker Overvægt, om det endog skulde skee ved Vold og Magt. Alligevel er i Borgerkrigen Udfaldet Alt, og de bedste Hensigter, de snildeste Planer og de skjønneste Taler betyde aldeles Jntet, men opvækker snarere Foragt og Had hos den virksomste og kraftigste Deel af Befolkningen. En Hovedgrund laa vel ogsaa deri, at man, fordi man urigtigen havde indsuget franske Jdeer og Bestyrelse og Forfatning vilde paatrænge et Land, der ved den tidligere Utvungenhed var forvænt, Aaget af et System med megeSkriverie og mange Controller, for hvilket det umulig kan være gunstigen stemt. En retfærdig Sultan er for mindre Dannede og især for sydlige Folkeslag Jdealeaf en fuldkommen Regjering De ville have Gierninger, ikke Ord, Sager og ikke en Form. Hidindtil var det constitutionelle System i Spanien i de Allerhøieste kun en blot Form; mange Ord og liden Daad; og saaledes maatte et saa characteerstærkt Folk der er vant til, naar det handler, at handle raftte uden meget at betænke hverken Handling eller Følger, blive aldeles ligegyldigt herved, og denne Ligegyldig hed gik ved den mindste Anledning let over til Modbydelighed og Had. De dannede Classer ere ikke istand til at udrette Noget herimod, og man kunde virkelig sige, at de høiere Stænder i Politiken, ligesom i Religionen, maae rette sig efter de laver Overveier man nu den Magt, som de lavere Styder siden nogle Aarhundreder, endskjøndt ikke sig sy bevidst, udøvede over de høiere, og den moralske tydelighed, hvori en stor Deel af de sidste er ny styrtet, saa kan man ikke undre sig herover, fanget mindre, som den Magt, der stedse tydeligen kjendegiver et bestemt Øiemed, behersker alletider Fre tallet af Menneskene, hvorimod Svaghed gjerne des der, hvor man har et ubestemt Maal for Saaledes udøver Kongens Navn i Spanien en ud stor Magt. Men Ferdinand skadede sig og sin 8. overordentlig i Folkets Øine, fordi han, om og kun af Forstillelse, underkastede sig det constitutioneSystem, og Cortes vidste derfor ret godt, hvad gjorde, da de nøie passede paa hans Person, at ikke skulde smutte fra dem. Udrustet med hans Na nedsloge de, om det endog skeete imod hans Vil al Modstand i det Jndre, og uden de Franskes J marsch havde sandsynligviis det constitutionelle & stem holdt sig længe nok, til efterhaanden at grunfæste sig. Men nu staae Sagerne ganske anderlede Det er forhen angivet, hvormeget de baskiske vindser siden lang Tid i Henseende til Forfatning ve været forskjellige fra det øvrige Spanien; og er ligeledes anmærket, hvorledes mange republikan Bestræbelser have viist sig i de store Stæder; Republikanismen er i Spanien af en egen Art, vil meget let kunne forenes med Kongemagten. foederativ System var det, som bedst passede til de Land, og ved det er ogsaa kun den eneste Over tænkelig fra den forrige store Frihed af den En til en strængere Statsform. Spanierne ere et sydligt og opvakt Folk til godvillige at under sig et Menneske, som sendes dem fra Hovedstad men som de slet ikke kjende. J Frankerige, hvor lede Misundelse hersker, der gaar det nok an, attraaer man hellere at staae under en vild Fremmend at vise sin forrige Nabo Lydighed. Men saades er det ikke i Spanien. Der betragter enhver vinds og ethvert District sig for et arronderet Ho der meget lidet har eller ønsker Forbindelse med næste. Alle, som boe i et saadant, troe at have fælleds Jnteresse, og derfor see de helst Magthave udtagne af deres egen Midte. Kun ved at var saadanne og at tildeele dem en meget udstrakt Fi magt i Forening med en stor uafhængig Myndighevar man maaskee istand til at bringe en fuldkomme Rolighed tilveie. Men dette maa skee snart, thi ell kan man befrygte, at den hidindtil endnu traf Tøile, Religionens Magt eller rettere de religieSkikke og Sædvaner, – Moraliteten har nemlig oftest meget lidet at bestille med denne Religion stedse vil sløves mere og meere hos den almeene Mand, og da vil den hos Spanierne virkelig existerende Characteerstyrke efterhaanden gaae over til en Vildhed, og udvikle en Mordlyst, imod hvilken alle Gyseligheder af den franske Revolution ville kun være at betragte som Børneleg. Da Spanien nu hverken har Konge eller en Regjering, der forstaaer at gjøre sig frygtet og gjeldende, og da det ogsaa er rokket noget i dets forrige Religionsprinciper, saa behøves enten en Forening under Kongens Banner, eller en Forbindelse til en Kraftudvikling udenfor Riget til at sætte en Grændse for den nuværende sørgelige Tilstand.