Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
Forf. beskriver Provence. En Fjerdingvei fra St. Remy ligger Augusts Triumphbue og Julius Cæsars Mausoleum, begge paa en liden Høi. Den første er meget beskadiget, det sidste derimod heel vel bevaret. Mausoleet, 65 Fod høit og bygget i tre Etager, er et af de sjeldneste Stykker i Verden. - J Toulon have Galeislaverne det meget haardt. De paa Livstid dømte komme aldrig ud og maa arbeide meget; de paa visse Aar Jnddømte maa roe og trælle paa Holmen. Naar de komme til Toulon faae de i 3 Dage god Pleie og Kjød, siden, Sygdomstilfælde undtagne, aldrig andet end Hestebønner, Brød og Vand. Ogsaa straffes de saare tidt med Stokkeprygl. – Forf. besøgte paa Øen St. Margrete det gamle Slot, hvor Jernmasken havde siddet fængslet. Han stadfæster den Mening, der i en fransk Afhandling allerede yttredes 1790, at denne mærkværdige Fange var Ludvig d. 14des Broder. Da man nemlig fik Vished om, at Tvillinger skulde fødes, bandt man et lidet Silkebaand om Armen af den Førstefødte, eller som man troede vilde blive det, og bestemte ham til Kronprinds. Men Dronningen havde en yderst haard Forløsning, der endtes med at sætte Kongen og Hoffet i den største Forlegenhed. Den af dem alle til Tronen bestemte Prinds blev den Sidstfødte. Den virkelig Førstefødte blev sat ud, og denne var Jern masken. Dyb Taushed paalagdes alle og der proclameredes, at Dronningen havde født een Søn. Jernmasken blev opdragen af en gammel Ridder. Han kom til Hove, og Kongen søgte at erstatte ham Savnet af Kronen ved en lykkelig Privat tilværelse. Men Jordemoderen begik den Uforsigtighed, paa sit Yderste at aabenbare Hemmeligheden. Alt var nu paa eengang tabt for ham. Ulykkeligviis forelskede Kongen og han sig i een og samme Person. Paa en Maskerade, kort derefter, kom Kongen som Apoll, men forbunkledes af Jernmasken, der, som Henrik den Fjerde, tildrog sig hele Forsamlingens Opmærksomhed, ved den paafaldende Lighed, han havde med denne Monark. Begge forfulgte den elskede Gjenstand, de kom i Ordstrid, og Jernmasken lod falde nogle Ord, der vare nok til at overbevise Kongen om, at Hemmeligheden var røbet. Endnu samme Nat forsvandt den unge Mand, og strax derefter blev det bekjendt, at et Menneske med en Jernmaske for Ansigtet holdtes med fyrstelig Pragt fangen paa St. Margrete. II. Udtog af Breve, skrevne hjem paa en Udenlandsreise først paa Aaret 1819. - III. Af et Brev fra Prof. Rask, dat. Viborg i Finland d. 24 Marts 1818. Af dette sees at Forf. med Jver studerer Finnernes Sprog og Sæder, deels for at lære kiende de finniske Stammer i Rusland, deels især for at finde det grønlandske Sprogs Oprindelse, hvorom han mueligen engang vil skrive en Afhandling. De finniske Bønder vidste ikke engang hvad Danmark er, og sagde i dets Sted Julia maa (Jylland. Hans Værtinde svarede, da han en Aften spurgte hende, om mange Danske havde gjæstet hende for: "ah, jo vist kommer har ibland tocke der Judar og Jtaliere." De Lærde, selv ere ikke store Geographer. En Præst svarede f. Ex. Forf. paa Spørgsmaalet; hvor langt Finsk taltes og Finner strakte sig i Øster, og om det var Finner eller Lapper eller Russer, som boede imellem Finland og det hvide Hav, "Jag ved ikke hvem det a som boe der borta ved Kamschatka!" – Forf. stadfæster den forhen i Skilderiet anførte Beretning, at den mærkværdige Unionssahl paa Slottet i Calmar er nu et Korn magazin, og at Dronning Margretes Trone, der, som en gammel Træstoel, stod i en Krog, for nogle Aar siden, da man gjorde reent Bord, solgtes, til at brændes, for 9 Skilling Banco, – Jkke langt fra Calmar viser man det Sted, hvor Gustav Vasa steg først i Land, da han kom fra Lybeck. Den nuværende franske Konge Ludvig d. 18de besøgte dette Sted ved sit Ophold i Sverrig, under den afsatte Konges Regjering. Man beretter, at han kyste Jorden, lod opsætte en Jndskrift til Erindring derom, og medtog en Græstørv af Pladsen som en Reliqvie. Man kan ikke let tænke paa dette - tilføier Forf. - uden at anstille Betragtninger over Omvexlingen i de menneskelige Hændelser. Nu sidder Flygtningen paa een af Europas første Troner, og Beskytteren flakker, som den næstsidste Spire af Gustav Wasas Æt omkring i fjerne Lande. - Finnerne ere siden Foreningen med Rusland, der paa en Maade gjorde dem til en selvstændig Stat, ligesom opvaagnede af en Dvale og der er i deres Literatur begyndt ligesom et nyt Tidsrum. Ogsaa de Svenske have gjort sig høiligen fortjente af Finnernes Cultur. Virkningen deraf spores ikke allene i disses Aandsdannelse, men ogsaa i deres borgerlige Velstand og hele Folkets Characteer. Dette seer man paa Finnerne i Jngermanland, der ere det samme Folk og tale samme Sprog, som de egentlig Finlændere. Den nyeste Sammenligning med Esthlænderne, som ere af samme Stamme, men af Tyd skeerne nedtrykt i den frygteligste Trældom, Elendighed og Vankundighed, sætter denne Sag i et klart Lys. Men hvad der især har virket paa Finnerne er, at den russiske Regjering har forenet det saakaldte gamle Finland (det viborgske Gouvernement) med det øvrige (ny) Finland, under een og samme Regjering og Lov, nemlig den svenske, saa at hele Finlands Jndbyggere, lige indtil et Par Mile fra Petersborg, hvor det Petersborgske Gouvernement eller Jngermanland, begynder, nyde samme borgerlige Frihed og milde Behandling, som under Foreningen med Sverrig, ja endog større, da deres Friheder ere udvidede af Keiser Alexander. Tilforn var Gymnastet i Viborg underlagt Universitetet i Dorpat i Esthland, hvorved hele Undervisningsfaget blev fortydsket.