Københavns Adresseavis, 1777-05-02
over Høiædle og Velbaarne, nu Sallige Frøken Sophia Lovisa Juliana von Segebaden, Hvis Adødelige Deel (thi den troede) Chr. 4, 3, indgik til evig Hvile Tirsdagen den 25 Martii 1777. Hvis synlige Levning den 1 April laantes Jorden paa Wemmeltofte Jomfrue=Kloster, der den Afdøde, som den ældste fra Klosterets Stiftelse, var fordum indlemmet. Sallige Frøken, tør jeg bryde Dit Støvs roelige Søvn, og bestrøe Din tause Boelig med disse ringe Blomster, Jo! jeg tør thi jeg kommer beordret af Samvittighed og Pligt og Gudsfrygt og Dyden! Men disse vare Dig i Livet dine kiereste Venner, og hver Dags fortroelige og ufeylende Raadgivere."J Verden var Din Indgang herlig, ærefuld - Din Fremgang lysende, opbyggelig, velgiørende. Af Verden var: Din Udgang salig, liig dit Haab, Dine Attraaer mættende, passende til din Vandel, Midlerens Fortieneste værdig! Du oprandt fra den anseeligste høyadelige Byrd, De Brøschners og Slapprendorphers Stamme var din Æt. Men Du havde høyere Summer end 32 Ahner at overregne, Og ynkede dem, som bryste sig af dette Dit mindste Fortrin; Du vedligeholdte Din Adels Ære, den voxte ved Dig, Dine høyfortiente Forfædres Dyds Fied var din Bane: Du kiendte din Førstefødsel af et smittet Blod, det nagede Dig: gs Contoirs Auction, Mandagen den 5 May. Men Din nye Fødsel og Opreisning søgte Du i Immanuel hvis Blod renser af al Synd, det frydede Dig! Det Adelskab glæder dig nu, og zirede her Din Vandel, Som var: Daglig Øvelse i at have en uskab Samvittighed Hos Gud og Mennesker, som en sand Christinde og Dydens Datter. Sandhed, Menneskekierlighed, Fromhed, Homyghed var Dig egen. Usandhed talt af Nød og Spøg var Dig vemmelig: Den blotte Tanke og Uret mod din Næste i Dom, Tanke, Mine, i Ord og Gierning, var Dig en gruelig Marteer, Du var din egen strengeste Dommer; Fremmed Gods laante Du med Vidende aldrig fornærmende Huus Natten over; Religionen var Din føde Trøst! Forløserens helligste Levnet var dit idelige Speyl Himmelen var dine Tankers, Hiertes og Ønskers daglige Hiem! Dit sure Livs sødeste Sukker var Din stille Grunden, paa Guds Lov. Din Siel eiede et dyrebart Oplag af Guds Kundskab, Den fyldte ey din Hierne med livløse billeder, men bøyede Din Villie, forbedrede Dit Hierte. Du levede for Gud, for din Næste Hvo kiendte ey Det milde Hierte, aldrig trettedes Du af at give. De Fattige flokkedes ved Din Dør, og gik bort med Din Gavel 1758 om Vinteren gav Du til Klosterets Fattige 50 Rdlr. Din 18 Aars Sygdom forbød Dig Guds Huus, men Fattiges Tavle favnede ey Din firefold Gave. Du prøvede onde Menneskers Slangelist og hykkelsk Vanart ) Tak være Din Forløser at Du har lagt tilbage disse Storme. Du overøste Dine Præster med Velgierninger, Dit ædelmodige Hierte tænkte ikke det var for meget; Men Tak derfor var Dig selv endnu for megen! Dine Tienere vidste ey, at de tiente; Thi Du bød ey som strengt Herskab, men bad som mild Ven Din 17 Aars Tiener forklarer det bedst! Lad guulbleeg Misundelse skamme sig ved at see denne Cypres sadt af Sandhed paa Segebadens Grav, Gudfrygtig, from og kierlig, kydsk, ydmyg, gavnild, ærlig Tag disse Navne med i Graven! Saaledes min Sallige! bør Din Gudsfrygt Dyd Roers, Patars, Love! T T Død, Grav, Forraadnelse! Evighed, Hvilke gyselige Tanker! - Skræksomme billeder, martrende Fornemmelser: for Udydige! for Uchristne Som ikke lære den ypperste Konst at døe vel O J Livsalige Bestemmelser, - Haabefulde Blik! J Frydefulde Udsigter, glade Følelser, for Dydige! for sande Christne Som tragte efter at naae den Lyksalighed, til hvilken Almagt og Godhed kaldte Mennesket ud af Støvet. J Dydige! Kommer og beklager Tabet af en dydig Kone, Den i Livet Gudfrygtige Anna Margretha Becher, Der ved at døe, bedrøvede den første Gang sin Næst og sin Mand. Hr. Jochum Becher, Kongel. Majestæts Fontaine=Mester; Med hvem Hun levede et kierligt Ægteskab i 20 Aar, og leverede Ham 11 Børn, 4 Sønner og 7 Døttre, af hvilke 2de Døttre begræde Tabet af det bedste Mønster, hvis Liv var en Kiæde af værdige Bestræbelser, og gode Egenskaber. Forfængelige J i Vellyst tappre Hefte, Som trydse Dødens Skræk, dog ile til en Grav, Send først en Tanke ind i Evighedens Telte, Død dog ei, for J veed, hvor J tilsidst blir af: Nyheder.