JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-09
de Ved G. Herved bekiendtgiøres: at Onsdagen den 11te Februarii om Eftermiddaen Klokken 2 Slet, bliver paa Byens Raadhuus deels ved Auction til Nedbrydelse bortsolgt, og deels ved Licitation til Opførelse opbuden og de Høist, samt Mindstbydende tilslagen: 1. Et massiv grundmuuret Klokke=Taarn. 2. Et grundmuuret Sprøite Huus. 3. Byens=Tieneres Huus, 7 Fag Muur og Bindingsværks Bygning. der alt nedbrydes, og tillige med 4. En heel og af Lyd god Taarn Klokke, vog 10 til 11de Skippund, fiin Metal, bortsælges til de Høistbydende; Hv rimodved Licitation opbydes til Opførelse: 1. Et Grundmuuret Klokke Taarn, paa denne Byes Kirkes væsterste Ende. 2. Et Træe Spiir paa Raadhuuset. 3. En grundmuuret Bygning 2 Stokværk høi 17 Alen lang med sin Jndretning. Bygningerne og Klokken som sælges, Tegningerne og Overslagene af hvad der Liciteres, samt Conditionerne til alt, kan blive de Lysthavende foreviist og udlaandt, naar de derom melde sig hos underskrevne 8 a 14 Dage før Auctions og Licitations=Dagen. Randers den 15de December 1794. Magistraten. følge den mig forundte Kongelig allernaaJ digst Bevilling af 14de November d. A., indkaldes herved 3de Gange i Rad, sub pæna præclusi & perpetui silentii, med Aar og Dags Værsel, alle de der formeene sig at have noget at fordre efter min afgangne Mand Doctor Theologi Niels Christian Clauson, Provst i Eldboe Herred, og Sognepræst til Trinitatis Menighed i Fridericia og Annexet Weilbye i Ribe Stift, det være sig enten i Henseende til hans havde Embeder, eller i andre Maader, under hvad Navn nævnes kan, dermed inden bemeldte Tids Forløb at fremkomme, og saadant deres Krav for mig beviisliggiøre. Fridericia, den 23de December 1794. Lauværge, Marte Stub, sal. Clausons. H. Buhl.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Forordning. Under 19de Decbr. f. A. har Hs. Kongelige Majestæt allernaadigst udgivet en Forordning af følgende Jndhold: Ligesom Vi i Vor Forordning af 23de Decbr. 1792 have fastsat den Fortrins-Ret, som tilkommer Skibsfolk, for tilgodehavende Hyre, samt den Orden, i hvilken en Skipper bør gives Udlæg i Redernes Konkurs=Boe, for udlagte Penge, eller trukne Vexler, til Skibets nødvendige Udgivter paa Reisen; saa have Vi endvidere henvendt vor Ormærksomhed til den Deel af Lovgivningen, som bestemmer Forholdsmaaden i, og Sikkerheden for de Laan, der giøres, enten til en Søefarendes Udredning, eller til et Handels-Foretagende, hvilke iblandt de Handlende gives Navn af Respondentig. Og da Vi have fundet, at Plakaten af 28de Julii 1752, og Forordningen af 18de April 1787, ved at indskrænke dette Slags Kontrakter til den Ostindiske Handel, og til Laan paa Ladning og Føring, ikke have givet den Udvidelse, som Handelens Fremme (der meget beroer paa Leyheden i at kunne erholde Pengelaan) udkræver, samt at bemeldte Anordninger, ved at tillægge disse Kontrakter Benævnelsen af Bodmerie=Breve, (fra hvilke de dog, saavel i Henseende til deres Oprindse. og juridiske Virkning, som i flere væsentlige Omstændigheder, ere forskiellige) ikke med den fornødne Tydelighed og Nøiagtighed have bestemt deres Natur og indbyrdes Forhold, saavelsom den Grad af Sikkerhed, dem, isøge heraf, bør tillægges; saa have Vi fundet forgodt, deels at udvide de, i forbenævnte Lovgivninger fastsatte, Bestemmelser, deels udtrykkeligere at foreskrive de Forholdsregler, som i Hensyn til Respondentin, bør iagttages. Til den Ende anordne og fastsætte Vi følgende: Respondentia Breve, udstædte paa Skib, Fragt, Ladning, eller Føring, af disses Etæe eller deres Fuldmægtige, bør give Jndhaverne Ret til, næst efter Bodmerie=Breve og lovgyldige Pandteforskrilser, at nyde Forlods=Betaling af det Forsikkrede, saalænge samme er i Skyldnerens Værge. Ere fleere saadanne Resondentia=Breve, udgivne, paa forskiellige Tider og Steder, kan det ene ei gielde frem for det andet. Men, dersom nogen, der har forstrakt Penge, til det indladte Gods, derfor erholder et Respondentia=Brev, med Specisikation paa de indladte Varer, og tillige Konnossement paa Varene, da skal saadan Kreditor være berettiget til forlods Betaling i dette Gods, frem fordem, der ikkun have almindelige Respondentig Breve paa Ladningen, hvad enten samme ere ældre eller yngere.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Dersom fleere Respondentia=Breve ere udstædte paa Skib eller Fragt, eller enkelte Dele deraf, da nyder enhver Kreditor Betaling, i Forhold til Værdien af det Gods og Eiendom, i hvilket ham ved Respondentia=Brevet, er givet Sikkerhed.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
J Tilfælde af, at det ved RespondentiaBrev forsikkrede Skib eller Gods, enten ved Salg eller paa andre Maader kommer i tredie Mands Værge, beholder Kreditor sin personlige Tiltale til Skyldneren.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Dersom det, der er pandsat ved et Respondentia=Brev, aldeles forgaaer, formedelst ulykkelig Hændelse, da bør Kreditor have tabt sin hele Fordring; men i Tilfælde af Haverie og Søeskade, bør han nyde Betaling i det, som, efter Omkostningernes Fradtagelse, bliver tilovers af Pandtet, uden at have videre Tiltale til Debitor Persen.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Ligeledes bør de paa det Pandtsatte, under Reisen, anvendte fornødne Omkostninger først afdrages, forinden Kreditor, efter Respodentia Brevet, kan være berettiget til der at søge sin Betaling. I Henseende til de øvrige Bestemmelser, den ostindiske Handel vedkommende, da bør det have sit Forblivende ved Forordningen af 18de April 1787; ligesom det og i Henseende til de egentlige Bodmerie=Breve, der af Skippere udstædes, bør forholdes i Overeensstemmelse med Lovens 4 Bogs 5 Kap. Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Erklæring af Herr Pieter van Leliveld. 40de i Raadet, og forhen Borgemester i Staden Lryden, gjort i denne Stads store Raad, Mandagen den 22de September 1794. (oversat af den hollandske Haandskrift., Ædle Højagtbare Herrer, jeg kan ikke de ge det, at jeg i lang Tid har været bekymret for Landets Tilstand saavel i Henseende til sammes uden som og indenlandske Forhold. Denne Bekymring grunder sig ikke blot paa det heftige Angreb, der af en fremmed Magt er gjort paa vore Grændser, men tillige paa den virke lige Overbeviisning, som jeg har for mig, at Landets Forfatning ved Krigens Fortsettelse saaledes vil forverres i dets Pengemidler, at et Menneskeligt Øje neppe er istand til at forudsee, hvad Følgerne deraf vil blive. Jeg har oftere nedlagt denne min Bekymring i Eders Ædle Høiagthares Skjød, og søgt at hæve min svage Stemme imod mange Forholdsregler, om hvilke Eders Ædle Holagtbare tro fede, at de kunne tjene til Landets Ophold og som jeg derimod, jeg maa, jeg kan ei dølg det, har betragtet fra gandske andre Synspunkter. Det har været en naturlig Følge af disse hinanden lige modsatte Meeninger og Begreber, at jeg har bivaanet Eders Ædle Høiaarbares Raadslage, sittrende og ikke med den Tillid, der var saa nødvendig til min Beroligelse, men meget meere indfunden mig med Modvillie, ja med den inderligste Hjertets Rø telse i Eders Ædle Højagtbares Forsamling. Og hvorledes kunne dette være anderledes mueligt, da det er Eders Ædle Højagtbare bekiendt, at jeg strax efter den vigtige Statsforandring, meere end eengang, har erklæret mig af gode Grunde, som de forekom mig idetmindste, uden nogen egen Fordeel, imod saamange usædvanlige, i sigselv trykkende og gientagne Paalæg. Jeg har som en hollandsk Regent anseet mig forpligtet dertil, eftersom jeg troede i alle disse Forholdsregler at see og opdage den reene Plan, at sette denne Provindses Jndvaanere paa en ulige Fod med Jndvaanerne i de andre Provindser, for at lade dem bære de Tyngder, der agtedes nødvendige som en Følge af Omstandighederne. Det kan vel være, at man vil undre sig over denne frimodige Erklæring; men ogsaa denne Forundring maa snart høre op, naar man vil behage at erindre sig, at man i denne Forsamling offentligen har erklæret, at Petitioner ne for Admiraliteter bleve ansatte saa høit, at Provindsens Andeel var tilstrækkelig til sammes Nødvendigheder, om ogsaa de øvrige Provindser er gave deres Andeel dertil. Denne Erklæring har allerede da og siden fyldt mit Hjerte med Skræk og Angest.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Som en Hollandsk Regent har jeg fundet det utaaleligt, at Paalæggene til Søevæsenet allene skulle komme paa Hollands Regning, da dog de Kilder, som flyde af den Hollandske Handels blomstrende Tilstand, udbrede deres forønskede Greene over det heele Bundsgenossenskab. Det er ikke min Hensigt, ædle høi. agtbare Herrer, at erindre Dem om, eller kalde tilbage i deres Hukommelse, alle de ForSlag, som jeg har formeent med god Samvittighed at maatte sette mig imod. En saadan Erindring maa i nærværende Tidspunkt nødvendig saare mit Hierte, maa opvekke Misundelse og Uenighed. Den er ikke heller til nogen Nytte, men overflødig og frugtesløs; thi skeete Ting og Begivenheder staae et til at ændre. Til min Undskyldning for Efterkommerne, vil jeg blot sige, at jeg ikke allene ei har indseet Nødvendigheden af at hæve og laane saa mange Penge; men at jeg strax fra Begyndelsen af, har troet at maatte deri finde Forholdsregler, der seent eller tidlig ville falde ud til Landets Ulykke. Videre, at jeg strax efter en Franske Nationalconventets Krigserklæring imod Herr. Statholderen var af den Meening, at man maatte søge at forebygge eller dog at formindske Krigens ulykkelige Følger ved passelige Negotiationer eller Underhandlinger. Dette vil alt kunne sees af Eders Ædle Højagtbares Forsamlingers Noter, da en af Fordomme ei indtagen Efterslægt ligeledes deraf vil kunne see, at Flerheden af Ed. Ædle Højagtbare stedse har været af den Mening, at de i disse Forholdsregler kunne søge og finde Ophold for Landet og Staden. Dette er endog gaaet saavidt, Ædle Hriagtbare Herrer, at Eders Æ. H., efter min Jndsigt, tvertimod Regieringens, ja Lands Constitutions Orden, har i Krigens Begyndelse givet de Deputerede ved Forsamlingen fra Holland en almindelig og uindskrænket Fuldmagt til at foranstalte Krigen paa denne Republiks Vegne imod den Franske Nation. Dengang satte jeg mig forgæves imod denne Beslutning, hvormeget man end maa dømt me om denne Beslutning, at den, som sagt, er ligestridende imod Landets gamle Regieringsform. Der var dog Æ. H. Herrer, formedelst Souverainens Byes og Residenses Nærliggenhed, Leylighed nok til mellemstunder at overlegge Tingene med de Deputerede, og af vort Lands Begivenheder er det kuns alt for bekiendt, hvor frygtsomme vore Forfædre bestandig have været for at meddeele en saadan uin skrænket Fuldmagt, hvorved Landets dyre bare Jnteresse overdrages nogle Faaes Omsorg. Det ville koste mig liden Umage at anfore flere og andre Exempler, hvoraf sees, at der ofte i denne Forsamling har viist sig Overlelse i at behandle de vigtigste Landsanliggender, da det oftere har hændet sig, at man har givet de Deputerede Fuldmagt, uden at de Deele, Fuldmagten angik, vare paa en lovmes sig Maade blevne Lemmerne af denne Regiering, bekiendte. Midt under saadanne høistvigtige Modsigelser er mit Hierte bleven rørt over Landets tiltagende Ulykke og Vandheld: jeg har efter mine Jndsigter villet see mig og efter Midler og Veie til at redde vort dyrebare Fædreneland, af dets dødelige Tilstand, og har troet, at der blev os Jntet tilovers uden paa den best muelige Maade at udfinde Midler til at erlange en forønsket Fred.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
I Henseende til dette mit Øjemmed har jeg allerede den 31te Julii gjort et Forslag i Ed. Ædte Hr. Forsamling. Efter gjentagne Bemøielser, som det her ei gjøres nødig at ansøre, for at undgaae Ergrelse, har det endelig lykkest mig sidstleden 16de September, at mit Forslag er tagen i Overveielse af Ed. W. H. Jeg lader det staae derhen, om mit Forslag er grundet eller ei; men dette er dog vist, at den nærværende og tilkommende Slegt vil forundres derover, at man midt i en af de blodig ste og meest ødeleggende Krige, som no gende er ført blant den menneskelige Slegt, har i denne Forsamling lagt over halvanden Maaned et Forslag og at at faa Fred tilside, før man har raadslaaet derom. Meer vil jeg ikke sige derom; Udfaldet paa mit Forslag er Ed. Æ. Hr. bekiendt, og dette Udfald er det ogsaa, som har overbeviist mig om, at jeg ikke længere kan væe nyttig i Ed. Æ. Hs. Forsamling. Det kan være, at jeg maa begive mig ud af samme, og at jeg fra nu af tager min Afskeed, som Medlem af de Fyrre tyves Raad i Leyden. Langtfra at de Grunde, som jeg har hørt anføre for ganske at kuldkaste mit Forslag, skulle have overbeviist mig, have de alle tilsammen ikke overbeviist mig, men bestyrket mig i den Mening, at saasnart vi ikke tragte oprigtigen og med Alvor efter Fred, vida vil udsette og stille vort fælleds Fædreneland, blot for de skrækkeligste Ulykstilfælde, som kan og maa komme af Krigens vidtre Fortsettelse. Jeg er tret, Ædle H. Herrer, af at see Landets Elendighed, af at skue saa mange af mine Medborgeres Ulykke og totale Undergang, og i min Post som Regent ei at kunne anvende noget Middel til at hielpe at afvende denne Ulykke. Jeg har allerede længe gaaet frugtsommelig med det Forset at nedlegge min Post men jeg har altid været af den Mening, at saa længe man kan nytte Landet og Staten, ville være feigt at skride til dette Valg. Dette hører op, Ædle H. Herrer, saasnart man er overbeviist og fuldkommen forsikkret om, at man ingen Nytte meer kan stifte: saasnart man veed, at vor private Meening just er tvertimod de Folkes almindelige Tænkemaade og Begreber, med hvilke man opfordres at raadslaae om Landets Jnteresse.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Denne Overbeviisning har jeg for mig selv og tvivler intet Øieblik, at denne oprigtige, og frimodige Erklæring jo vil være tilstrækkelig til at befrie mig fra alle Ansøgninger om vide re at passe mit Embede, hvilket nu er bleven mig til Byrde, ja møisommeligt og fortrædeligt. Jeg søger da, at disse mine Erindringer, maa indrykkes i dette store Raads Acter og at min Afskeed og Fritagelse fra at være i de Forretyves Raad i Staden Leyden maa indskrives. Pieter von Lelyveld. Om Krig og Fred H. Atter er et Aar forløbet, og endnu er deringen Ende paa Mord og Ødeleggelse. Uagtet den strænge Aarstid staae Krigshærene endnu i Marken, og udbrede Død og Ødeleggelse, og endnu til Dato synes Krigslykken at blive de Franske troe. Næsten alle Lande paa hiin Side Rhinen, Mainz undtagen, ere i deres Magt, og paa deres Fæstning synes de endnu at have Øie. Fæstningen er allerede under Beleiring, Beleiringsarbeiderne ere begyndte og Artilleriet. er ogsaa allerede ankommen. Den 1ste Decbr.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
om Formiddagen angrebe de Franske Zahlbacherskandsen, og det lykkedes dem at bemægtige samme; men de bleve ogsaa strax under den heltigste Kanonild drevne ud deraf igien med fældede Bajonetter. Om Eftermiddagen gientoge de Franske Angrebet, indtoge Skandsen, anden Gang, men bleve ogsaa anden Gang drevne ud igien, og de Tydske forsvarede deres forrige Position. Det gik meget blodigt til de Tydskes Tab paa Døde og Saarede angives til 300 eller 400 og de Franskes til 2000. Siden ere der fulgte smaa Angreb, men af ingen Betydenhed. Ogsaa imod Manheim *) have de Franske efter al Rimelighed noget isinde; adskillige smaa Angreb ere der alt begyndte, og de føie alleslags Anstalter, som synes at sigte paa en Beleiring.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
J Nederlandene have de Franske Vaaben ikke været mindre seierrige. Herzogenhusch, ) Dette og forrige Stykke taget af Hist Polit Magazin.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
J Fæstningsverkerne ved denne Bye ere nu aller de i de Franskes Hænder. Nimmegen, Maastricht og andre Nederland Fæstninger ere i de Franskes Hænder; men Festningen Grawe forsvarer sig endnu paa dee tapperste og dens Kommandant, en kiek Schweizer, vil ikke høre og Capitulation *). De Franske have trængt frem til Vaalen og Rhinen og den 11te December, søgte de paa forskiellige Stedet, at gaae over Vaalen. Det lykkedes dem om Morgenen Kl. 6 at foretage en Landing ved Landsbyen Gent med omtrent 1000 Mand og bemægtige sig et Batterie, hvis Skyts de vendte om og skiøde dermed paa Hannoveranerne, som de havde bragt til at vige. Hannoveranernes Piqveter søgte under Major Barmejer igien at fordrive Fienden og grebe dem 2 Gange tappert an, hvorved Majoren blev; men kunne intet udrette imod det overlegne Antal. Jmidlertid. ilede den Hannoverske General von dem Busche, hertil med 4 Batailloner, angreb Fienden med fældede Bajonetter og fordrev ham af Batteriet, saa at Mange, der ei kunne naae Fartøierne, druknede og adskillige Fartøier bleve paa Bagreisen skudte i Grund. Da Træfningen næsten var ganske forbie, blev General von dem Busche dødeligen saaret af en Kanonkugle, der blev brændt af fra den anden Side af Vaalen, og han døde strax derpaa. De fiendtlige Angreb paa Bylands Waard, paa Fortet St. Andreas ) ved Bossum og Casperhof løb ligesaa ulykkeligen af for de Franske: de bleve allevegne drevne tilbage, og mange af deres Fartøjer borede i Grund. Den 17de gjorde de Franske atter nogle unyttige Angreb; men siden have de intet videre foretaget.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
J Han har dog efter de sidste Beretninger overgivet Fæstningen. e) Dette Fort er nu ogsaa i de Franskes Hænder.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
I Jtalien er, paa nogle ubetydelige Fegtninger og Angreb nær, Jntet videre forefaldet; i Spanien derimod have de Franske tilsegtet sig betydelige Sejervindinger. Den østlige Pyrenæe=Armee, angreb Spanierne den 17 No. vember og slog dem; men den 19de vandt de en fuldkommen Sejer: Generalissimus, Grev de la Union samt 2 3 andre Generaler Forhold bleve, hele Bagagen, alle Kanoner, og en Mængde Tælte faldt de Franske i Hænderne, og Fæstningen San Fernando de Fignires maatte den 27de November overgive sig ved Capitulation til de Franske. Besætningen, som bestod i 9400 Mand, blev gjort til Krigsfanger, og nu staaer Veien aaben for de Franske til Barcellong. Den vestlige Pyrenær=Armee har ligeledes tilfægtet sig nogle Fordeele, hvorved de Franske iblant andet have faaet 12 Geværfabriker.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
J Vestindien have Sagerne ogsaa faaet et andet Udseende, og heele Øen Gradeloupe, paa Fortet Mathilda nær, er igien i de Franskes Hænder. Saaledes staae nu Sagerne, og dog alligevel synes man paa de Allieredes Side bestemt til at fortsette Krigen, i det mindste fra Engelands, og formodentlig fra Østerriges Side, eftersom Herr., Pitt allerede har sluttet Kontrakt og et Laan paa 18 Millioner fra Engeland, og om et andet paa 6 Millioner for det keiserlige Hoff, under Engelands Garantie, indtil Parlamentet bevilger fornævnte Summer. Churhanover driver ogsaa, som man vel kan tænke, paa Krigens Fortsettelse: men den største Deel af de Tydske Rigs=Stænder stemmer for Fienden, og fra Haag lyder det glade Budskab, at man er betænkt paa Freds=Underhandlinger med Frankerig, og har Haab om en Vaabenstilstand. Den er endnu ikke bekiendtgjort; men 2 Kommissarier, Herr von Brantsen, der allerede tilforn har været Hollandsk Gesandt i Pariis, og Herr Repelaar ere den 23 Decemb. gangne til Pariis, for at begynde Fredsunder, handlinger.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Holland. Rygterne og Krigsbegivenhederne paa den Hollandske Skueplads, ere hinanden saa modsigende, at man ei letteligen skal sige, hvilket det sande er. Snart skal et Franskt Corps paa 5000 Mand, snart et andet paa 8000 Mand være hugget sammen; snart have de Franske med en anseelig Magt passeret Waalen og trængt de Hollandske tilbage over Gorinchem, samt de Engelske over Floden Leck, snart have de Allierede igien indtaget deres forrige Poster og drevet de Franske tilbage over Waalen; men et Brev fra Breemen lyder saaledes: "Troe, De ikke et eneste Ord og alle de Efterretninefter hvilke de Franske skulle være slagne i Holland. Disse Efterretninger ere hinanden alt for modsigende og gaae kuns til den 9de Derimod har jeg Brev fra Zwoll skrevet den 11te om Aftenen, hvori det heder: Vi have her hele Dagen og Natten hørt en uophørlig Kanonade i Egnen ved Arnheim, og just nu siges der, Arnyeim er indtagen af de Franske. Det samme skriver man mig fra Lingen den 12te, med det Tillæg, at de Franske marserede med 15000 Mand lige til Amsterdam, og at Prindsessen af Brunsvig har vendt om, og er gaaet til Osnabrück. Jeg indestaaer for begge disse Breves Rigtighed, baade det fra Zwoll og det fra Lingen.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Subskription paa en Dansk Oversættelse af Meiners Menschenkenntnis.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Forfatteren af dette Værk er ikke den, vi kiende og beundre som Alcibiddes's Digter. Det er en Mand, som efter den Oplysning, hans eget Skrivt giver os, har opofret sin Tid til Opdragelsen, og herved faaet Leilighed til at kiende Mennesket fra flere Sidder. At hans Fortienester i dette Fag ikke ere faae, skal hans Værk bevidne. Det var længe en afgiørt Sag, at intet var Menneske meere nødvendigt, end Kundskab om Mennesket. Men finde vi end denne Sandhed bekræftet ved Hensyn til Oldtidens Store de herlige Digtere, de kraftfulde Tallere, finde vi end, at disse sikkerst ved dette Midde, erobrede Hierter, og virkede stor og ædel Daad saa have vi dog den besynderlige, sørgelige Erfaring, at ingen Videnskab er meer forsømt end denne. Hvor møisommeligt, ved egne Er faringer at maatte klavre op til den Høide, fra hvilken man med nogenlunde sikkert Blik kan see ud over de menneskelige Handlinger, og oplede deres skiulte Drivfædre! Lettere vinder, den Toppen, der ved erfaren Leders Haand kan gaae de gjennere Veie. Af saadanne Ledere i Menneskekundskab have vi hidtil kun faae. - det mindste kiender jeg ingen, der før Meisner har giver saa mange samlede Erfarings=Regler, og lagt Grundvold til en Lærebygning i denne vigtige Videnskab, som Efterslægten, ved Hielp af sikkre Forgiengere, vil bringe til immer meer og meer modnende Fremvext. Saavidt og Meisner og Menneskekundskab. Til Sagen selv. - Paa Herr Windings For ag udgiver jeg dette Meisners Værk over sat paa Dansk. Det bestaaer af 3 smaa Deele. Hver Deel skal blive forsynet med en Udsigt over Materierne, og vil koste Subskribenterne 3 s. for Arket paa Tryk= og 4 s. paa Postpapiir, hvilket vil omtrent beløbe sig til 2 Mk. for hver Deel paa Tryk og 2 Mk. 8 s. paa Postpapiir. Den første Deel skal henimod Jnulforlade Pressen. Det Hele skal vorde færdigt inden, Martii Maaneds Udløb tilkommende Aar. Subskribentsamlerne tilstaaes den sædvanlige Fordeel. Kiøbenhavn, den 22de October 1794. Jacob Neumann.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Subskription modtages hos Hr. Klokker Randrup i Viborg.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Bekiendtgiørelser. Mandagen den 26de Januar næstkommende, Vox bliver paa Baroniet Ryssensteens Forstrand sønden Torsk Minde ved Fland i Sønder Nissum Sogn, offentlig Auction foretagen hver circa 500 Skippund godt og meget brugdare sortet svensk Stang=Jern, samt 67 Tønger Tiære, 34 Tønder Beeg og endeel 6 a 7. Alen lange og 3 Tommer tykke Fyrre Planker, alt bierget af den i sidst Augustii Maaned med Skibet Maria Friderica indstrandede Ladning; Hvilket for Liebhabere herved bekiendtgiøres, og at Auctions Conditionerne (hvorudi en Post at Budene efter Omstændighederne maaskee kommer til at beroe nogen Tid paa Approbation) Forinden kan erfares hos (S. T.) Hr. Landvæsens Commissaire Bye og Herredsfoged Lindahl i Lemmig, som Commissionaire for bemeldte Ladning. Store Kastberg, den 2den Januar 1795. B. Claudi Auctions=Forvalter. Nortegnelse over de uindløste Breve ved FriT dericia Post-Contoir i Aaret 1794. Porto.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-01-23
Januarii Maaned. 1. Capitain Voigt. = 4 Ls. Februarii Maaned. 2. J. Sorgern. 3. A. J. Wagaard Martii Maaned. 4. Capitain Voigt. April Maaned. 5. H. J. Ree. 6. J. A. Tissen. Mai Maaned. 7. Capitain Burgsdorff. = Julii Maaned. 8. Feldskier Hartman. 9. J. Hansen. 10. J. Hansen. August Maaned. 11. Capitain Burgsdorff. = 12. Dito. September Maaned. 13. Capitain Burgsdorff. October Maaned. 14. A. Bang. November Maaned. 15. N. Jørgensen. December Maaned. 16. L. H. Brandt. 17. M. Jensen.