Berlingske Tidende, 1794-09-12
Paris, den 25de August. Den spanske General, Grev de la Union, har den 13de d. M. gjort et almindeligt Angreb mod vor østlige Pyrenæe armee, for at proviantere og undsætte den af vor Tropper beleirede Fæstning Bellegade i Roussillon. Trefningen har været meget blodig, og vedvaret fra om Morgenen Kl. 2 til om Aftenen Kl. 6, altsaa 16 Timer, tilsidst endtes den til vor Fordeel. Barrere oplæste derom i Conventens Forsamling den 22de følgende Skrivelse fra Folkerepræsentanterne Milhand og Soubrant. - "Blokaden for Bellegarde, som efter de fiendtlige Deserteurers Sigende ikke kan vare længe, tiltrækker sig den spanske General de la Unions hele Opmarksomhed. Han kiender Vigtigheden af denne Plads, og veed, hvilken Fordeel det vilde være for ham, naar han kunde proviantere denne Fæstning, som nu opholder vore Armeers Fremrykken, saasom Transporten til samme bliver gjort van skelig. Men hvad kan Spaniernes Bestræbelser formaae mod Republikanernes Mod, som fra alle Sider holde Belle garde indsluttet, og hvis Garnison skal ved Sværd eller Hunger bøde for sin formastelige Dristighed og strafværdige Forvovenhed. Den 13de August have Spanierne beviist, hvad Republikanere formaae endog mod fiendtlig Overmagt. Den spanske General havde sat Alting i Stand til at proviantere Bellegade. Et falsk Angreb blev gjort mod vort venstre Fløy som General Sauret commandeerte. 500 spanske Vogne belæssede med Munition og Proviant, og bedækkede af en stærk Division, vare paa Veien fra Figuerra. Paa dette Sted var la Union, for, dersom en gunstig Lelighed, viiste sig, at forcere Passagen, for at føre Transporten frem som blev dækket af vort Centrum under General Perignon. Spaniernes Hovedangreb skeete mod vort høyre Fløy, som General Angereau commanderte. Havde Fienden bemægtiget sig Pladsen St. Lautent de la Monga, saa havde de kommet vort Centrum, som dækkede Veien til Figuerra, i Ryggen, og la Union skulde have angrebet samme for fra og saaforsørgt at proviantere Bellegade. Denne Plan var uden Tvivl got anlagt, men faldt dog ulykkelig ud formedelst Revnblikanernes Mod. Om Morgenen Kl. 2 blev vor høire Fløy angrebet af meer end 20000 Spaniere. En af de fiendtlige Colonner, som var 6000 Mand stærk, rykte frem mod vore Jægere bemægtigede sig en Høi hvor vi havde nogle Kanoner, og styrede samme mod os. Nogle fremmede Batailloner, som Fienderne for kort Tid siden havde faaet fra Afrika, fegtede med megen Tapperhed; men Republikanerne under GeneralLemoine strede endnu tappere. J Begyndelsen trak allent disse, tvungne af Overmagten, sig tilbage, for desto bedre at forrne deres Kræfter, trængte derpaa igien frem, og indtoge den Stilling og de Batterier, som de havde mistet. General Lemoine fik et Strøgskud paa Hovedet. Under dette frygtelige Angreb fik General Mirabels Brigade befaling. at angribe en fiendtlig Reserve=Colonne af 6000 Mand. Mirabel gjorde dette med største Mod, men blev dræbt. Hans Vaabenbrødre hevnede snart hans Død, og tvang den fiendtlige Tolonne at trække sig tilbage. Spanierne ere overalt bragte til at vige, og have efterladt 2500 Mand paa Kampepladsen. Den øvrige Deel af samme, hvilken vore Troppers Eftersetten og frygtelige Raab: Krig indtil Dødent reddede sig ved Flugten, beviser Republikanernes fuldkomne Seir. General Angereau, som var allevegne nærværende, et saaret af 2 Kugler, dog ikke dødelig; ligeledes er GeneralAdjutant Legrand, Jngenieur=Capitain Samson og flere Bataillons=Chefer blevne blesserte." Efter denne Skrivelses Oplæsning blev efter Barreres Forslag derrettert, at General Mirabels Navn skulde skrives paa Støtten i Panthron, og at den østlige Pyrenæarmee ikke ophører, at giøre sig ved fortient af Fædrenelandet. Herpaa blev følgende Skrivelse fra Gesandten i Gens oplæst: "Borger=Repræsentantere Suverainen i Genf har valgt mig til sin Repræsentant hos den franske Republik. Jeg er maaske det første Exempel paa et saadant Slags Valg. Jeg er ikke en Konges Mand, ikke nogle Aristokraters Mand, men jeg er et Folks Mand. Jeg igientager den Begiering, som jeg allerede den 24de Maji har gjort, at bestemme mig Dagen, naar det er dem mueligt, paa en officiel Maade at erkiende min Characteer. Jeg lykønsker mig saameget mere med min Sendelse, da jeg derved vil have den Fordeel, at komme i nærmere Forbindelse med Mænd, som bekiende og forsvare Grundsætninger, hvilke jeg stedse havde i mit Hierte. Undertegnet Stephan Salomon Reybatz; Efter Barreres Forslag blev efter denne Skrivelses Oplysning decretert, at den gensiske Gesandts Antagelse skulde skee paa samme Maade som den americanske Ministers. Den følgende Dag, den 23de blev derpaa Reybatz med sin Legations Secretair, ledsaget af nogle Eensere, ført i det Jnderste af Conventesalen, hvor han tog Plads lige over for Præsidenten. Han holdt en Tale, hvori han blandt andet segde: "Conventen har erklært Menneskenes Rettigheder, den vil nu følgelig ogsaa bestemme Folkenes Rettigheder, og antage en politisk Liighed mellem Nationerne, altsaa modtage en liden Republiks Gesandt, ligesom en stor Staats. Gens har gjort meget for Friheden. Rousseans Pen og Wilhelm Tells Piil vare to kostbare Reliquier." Rousseau kaldte han Politikens Herkules. Han fik herpaa under lyde ligt Biesald og Svingen med Hattene Broderkysset af Præsidenten; Man besluttede at lade hans Tale og Svaret, oversatte paa alle Sprog, at ophænge den gensiske Standart hos den franske og americanske i Conventen, og at Underviisnings Commissionen skulde inden 10 Dage indgive et forslag, hvorledes J. J. Ronsseans Aske kunde føres fra hans Gravstæd i Eremenouville til den parisiske Pantheon.