Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1773-06-04
J disse Blade er der gjort Spørgsmaal om, paa hvad Maade de Fattiges Underholdning best kunne udreedes og Betleriet hemmes, samt om det sidste er mueligt a. Men med hvad jeg endnu har seet derom, er Hovedsagen ei i det mindste berørt; Thi det er ikke Middelet til Betleriets Hemmelse, enten Uddeelingen skeer i Herreds=Sogne= eller Godse=Viis, mindre kan det hielpe at holde Fattig=Fogder, saa længe de Fattige ei kan forsynes med den fornødne Underholdning, saavel de der kan arbeide og tiene Brødet, som og et dobbelt Antal, der baade har Kræfter og Villie til at arbeide, men ei kan faae Tieneste, end ikke for Føden allene. Det vilde derfor være unyttig, alle de Indretninger og Forandringer, der i den Henseende blev foretaget, med mindre man, naar der kom een, som var duelig til Tieneste, at betle, kunde henvise ham til Arbeide; thi ellers var det jo at begaae et Slags Umenneskelighed, at udjage en Betler, af en Bye, eller føre ham til Tugthuus, der saa med Kone og endeel Børn, og gierne ville fortiene Brødet, uden at være sin Næste til Byrde. Og sligt maatte endog foraarsage, at der ville forsamles heele Røver=Bander, samt begaaes Jndbrudde, Voldsomheder og hørte Malversationer, saalænge Menneskets Natur ei kan forandres, men maa have Underholdning. Jeg kan derfor ikke biefalde deres Mening, som ved at be besvare Spørgsmaalene i disse Blade sub No. 10, formeener, at Betleriets Hemmelse er muelig med det allene, naar Uddeelingen skeede overalt, hvilket giendriver sig selv i adskillige Deele, og ei efter nærværende Indretning, naaer den erønskte Fuldkommenhed. Dette er ellers en Sag af den Vigtighed, saa det synes, at de, som Gud har beskaaret det hvoraf de kan mættes, bør og at erindre sig deres Medmenneskers Nød og Trang, og med samlet Raad og Kræfter afhielpe den store Elendighed iblandt de Fattige, som vel ingen, uden med Ømheds og Medlidenheds Føielse daglig kan ansee og betragte. Jeg vil da giøre Begyndelse forfra i at meddeele mine Tanker paa Spørsmaalene udi disse Blade Nr. 10, som lyder saaledes. 1) Var det ei bedre, om det omgaaende Betlerie, blev hemmet, end det vedbliver, Resp. Det er udisputeerligt; Men at bringe det saavidt, dertil udfordres anden Indretning, samt store Forskudde og Bekostninger, enten af Regieringen eller det Publique. 2) Er det mueligt, efter nærværende Tilstand og Forfatning at det kunde hemmes, Resp. Nei, Jkke uden at der bliver aabnet Nærings Veie fra dem, der kan og vil arbeide, men ei kan faae Tieneste. 3) Hvad mon meest forvolder, at det endnu vedbliver her i Landet, uagtet den sidste Indretning, i følge det allernaadigste Rescript om de Fattiges Underholdning. Resp. De besværlige dyre Tider, og den Fattiges store Hob, som er større end Givernes. 4) Hvilken var den gienneste Vei til at faae det hemmet eller indskrænket, og Indretningen sadt paa den Fod, at hverken den Trængende skulde lide Nød, ei heller Landet bebyrdes af modvillige Tiggere? Dette er et stort Spørgsmaal, som jeg ei tør indlade mig videre i denne Gang, til Resp. End den eller de, der efter Regieringens allernaadigste befaling, eller efter høie Øvrigheds Tilskyndelse udarbeidede og lagde en approberende og beviislig Plan dertil burde aflegges med en anseelig Prætnietil Recompence for et saa vigtigt Arbeide.