Viborger Samler, 1812-11-30
Krigsskuepladsen. Paris d. 16 Novbr. Armeens 26de Beretning, er dat. Borowsk d. 23 Octbr. og indeholder "Efter Slaget ved Moskan tog den russiske General Kutusow Stilling 1 Miil foran Staden, oprettede nogle Redouter og holdt sig der, formodentlig for at skrække os, til sidste Øieblik. Da han mærkede, at de Franske d. 14de Septbr. marscherede imod ham, forandrede han sin Plan, rømmede sin Stilling og drog igjennem Moskau. Vort Fortrav fulgte ham ind i Staden 1 Time efter hans Bortgang. Anføreren for det russiske Eftertrav begjærte at man ikke maatte fyre, naar han defileerte igjennem Byen; man tilstod det; men det Pak i Kremlin, som Gouvernøren havde bevæbnet, gjorde os Modstand og blev strax adspredt. De følgende Dage toge vi 10,000 russiske Soldater tilfange, som i Staden og Omegnen vare blevne tilbage for at plyndre. Den 15de 16de og 17de Septbr. sagde den russiske General, som førte Eftertavet, at han ikke ville skyde meere, da han ikke maatte slaaes. Han talte meget om Fred. Han tog Veien til Koloma- og tog Post ved Broen ved Moskvafløden. Den øvrige russiske Hær tog Veien til Kaluga. J en Afstand af 6 Mile dannede de en Halvsirkel om Staden. Vinden bar Røgen og Jlden af det brændende Moskau paa dem. De russiske Officerer, tilstaae, at det var en bedrøvelig og høitidelig Marsch. Sørgmodig marscherede alle frem, som til en Bøn. Vi mærkede snart Fjendens Marsch, Hertugen af Jstrien gik med et Observationskorps til Desna. Kongen af Neapel fulgte Fjenden i Ryggen til Podol og truede at afskjære ham fra Veien til Kaluga. Uagtet Kongen kun havde Fortravet hos sig, saa havde han dog en ærefuld Fægtning med Fjenden, der fra sine Skandser drog sig 6 Mile tilbage. Da General Lauriston d. 5te Octbr., reiste til det russiske Hovedqvarteer, saa sluttedes mellem vore og de russiske Forposter den Overeenskomst at de ikke ville angribe hinanden uden efter 3 Timers givet Varsel" men desuagtet overrumplede 4000 Kosakker d. 18 Octbr. der stode 1/2 Kanonskud fra General Sebastiani, der anførte Fortravets yderste venstre Fløi, denne General, ved at bryde frem af et Krat, der var ubesat og fratoge ham 12 Kanoner, 20 Krudtkarrer og 30 Bagagevogne, ialt 65 Vogne. Det fiendtlige Rytteri og 2 Kolonner Jnfatteri brød og frem af Krattet; men Kongen af Neapel drev i 12 Angreb de russiske Ryttere tilbage. Han blev tillige de 6 Batailloner fiendtlige Fodfolk vaer, som Generallieutenani Müller anførte, angreb og massakrerede dem; General Müller blev dræbt. Fyrst Poniatowsky drev en anden russisk Division tilbage. Den polske General Fischer faldt, truffen af en Kanonkugle Russerne lede ved denne Affære et langt større Tab end vi og de have desuden den Skam, at have brudt en Avantgardestilstand, som er tilforn uhørt. Vort Tab bestaaer i 800 Døde, Saarede og Fangne. Russernes Tab er dobbelt saa stort. 2 af deres Generaler faldt, adskillige Officerer ere fangne. Kongen af Neapel gav paa denne Dag et stort Beviis paa hvad Aandsnærværelse, Tapprhed og Krigserfarenhed kan udrette; ligesom han overalt under hele Krigen viser sig fuldkommen værdig den høie Post han beklæder. Jmidlertid havde Keiseren, som ville tvinge Fjenden til at forlade sine Skandser og gaae nogle Dagmarscher tilbage, for desroligere at kunde drage, Vinterqvarteer, befalet General Laurision, at stille sig d. 17de Octbr. bag Vinkowos Huulveie, for at skjule sine Bevægelser. Da Moskau ved Branden, var ødelagt, besluttede Keiseren at drage derfra, uden at lade nogen Garnison der tilbage; thi forat beskytte den for Plyndringer, behøvedes 20,000 Md. Staden er nu et usundt Klok. J de nærliggende Skove vanke 200,000 huusvilde Mennesker omkring, som trues med at døe af Hunger og som i Gruset lede om Havefrugter, for dermed at opholde Livet. Keiseren lod derfor endeel bortføre af Magasinerne og lod deres Bygninger, Arsenalet og Kasernerne afbrænde og Kremlin, denne de ældgamle Ezarers første faste Borg, sprænge, og forlag de Hovedqvarteret den 19de Octbr. til Slottet Troitskoe, d. 21de til Jgnatiew, den 22de til Pominskoi og den 23 til Borowsk. Keiseren vil den 24de sætte sig i Marsch for at naae Düna og tage en Stilling, som bringer Ham Petersborg og Wilna 80 Mile nærmere. Det forkorter 20 Marscher, for at naae Midlerne og Maalet. Den russiske Keisers Adjutant Grev Winzingerode, vilde den 22de trænge frem med 500 Kosakker, men de bleve tilbagedrevne og han samt en ung Officeer Narischin. gjort til Fange. Af 4000 grundmurede Huse, som før vare i Moskau, staae kun 200. 800 Kirker staae vel endnu, men mange ere beskadigede. Af dens 8000 Træhuse, staae kuns 500. Man foreslog Keiseren, at afbrænde Resten af Staden samt de omliggende 2000 Landsbyer og ligesaamange Slotte. Men Keiseren ville ikke samtykke et Forslag, som forøgede Folkets Elendighed. Af de 9000 Godseiere som derved ville have været ødelagte, ere maaskee kun 100 den russiske Marats Tilhængere. Desuden ville 200,000 Bønder eller Slaver derved være bragte til Bettelstaven. Russerne selv forundre sig over det usædvanlige milde og skjønne Veir, som har hersket i de sidste 20 Dage. Armeen er i et overmaade rigt Land, der kan lignes med de bedste Egne i Frankrig og Tydskland.