Berlingske Tidende, 1805-03-01
Efterat Æreslegionens store Decoration var bleven uddeelt, blev det lovgivende Corps Deputation ført ind i Sa ten. Præsidenten Fontanes holdt følgende Tale: "Sire, De forlanger Fred, uagtet Krigen stedse har forøget Deres Hæder. Deres troe Undersaatter, Medlemmerne af det lovgivende Corps, rørte over et saa ædelmodigt Skridt, komme, for at takke Frankerigs, Europas og det menneskelige Kiøns Ven. Verden har stedse seet Dem Sig Selv liig i de vigtigste Epocher af Deres Liv; aldrig afpasser De Deres Fordringer efter Deres Magts Tiltagelse. Lykken misleder en almindelig Førstes Stolthed, men den fordobler den store Mands Moderation; derfor pleier De, at foreslaae Fred Dagen før eller efter en Seyer. Fienden kunde, ligesaa vel som vi, have lært af Deres Handlingers Historie, at det er klogt, at ende Krigen, naar Deres Majestæt viser Lyst dertil. Han taler og sine Allierede, men der gives ingen Allierede uden giensidige Fordele; og naar en Nation vi herske ene over Havene, strider dens Jnteresse mod alle andres. Han beraaber sig paa Folkeretten, men krænket den bestandig. Den største politiske Forfatter roser med Rette Engelland, fordi det har indrykket en Artikel i sit store Frihedsbrev, der forbyder det, at borttage og confiskere fremmede Kiøbmænds Varer i Krigstider, med mindre det skeer, for at bruge Repressalier. Vandene ved Cadix have seet, hvor tro hiin Regiering er sine Forfædres Grundsætninger. Kunne de, som tillade sig slige Handlinger, endnu yttre Bekymring for Europas Rolighed i Fremtiden." Ja Europa var i stor Fare, og det var Dem, Sire, som for og den. Oprørsaanden truede den offentlige Magt i alle Stater, den trængte ofte ind i Palladserne og til Førsternes Cabinetter. Deres Majestæt har undertrykket dens Ødelæggelser. De har befæstet alle Troner, da De igien opreiste Frankerigs Trone. De har forsvaret Kongernes Rettigheder, efterat De har hevnet Folkets; alles Jnteresse maae være forenet mod Deres. Hvad kan Engelland sætte mod denne store Tieneste, der blev beviist Verden, Sire, det var Dem værdigt, endnu engang at føre Menneskelighedens Sag, førend det kommer til Kamp. Nationer og Førster have giensidige Pligter. Alle Deres ere opfyldte ved denne store Leilighed, og Nationen vil være sine Pligter tro. Den lover Dem ny hengivenhed; den vil af al Magt understøtte en Første, som var retfærdig nok til at opofre Erobringers Ære for Landets Tarv. Vi ville imidlertid haabe, at Kiøbmandsberegninger ikke stedse skulle modsætte sig Deres Majestæts heeltemodige Tænkemaade, og at nogle Contoirers Jnteresse ikke skulle komme i Betragtning mod hele Verdens." - Keiseren besvarede siddende og med bedækket Hoved denne Tale saaledes: "Mine Herrer Deputerede fra Departementerne til det lovgivende Corps, Da jeg besluttede, at skrive til Kongen af Engelland, opofrede jeg den billigste ubehageligste Følelse og de roesværdigste Lidenskaber. Det Ønske, at skaane mit Folks Blod, har ophøiet mig over alle Betragtninger, som i Almindelighed bestemmer Menneskene. Jeg skal stedse være rede til samme Opofrelser, Jeg har sat min Hæder, min Lykke i den nærværende Generations Lykke. Jeg vil, saa vidt min Jndflydelse naaer at phillantropiske og ædelmodige Jdeer skulle være Aarhundredets Characteertræk. Mig, som slig Tænkemaade ikke kan tilregnes som Svaghed; os, den blideste, menneskeligste, meest oplyste Nation tilkommer det, at tilraabe de civiliserede Nationer i Europa, at de ikkun danne een Familie, og at deres Yttringer ved borgerlige Uenigheder ere Angre mod det almindelige Bedste. Mine Herrer Deputerede fra Departementerne til det lovgivende Corps, jeg stoler paa Deres Bistand, ligesom paa min Armees Tapperhed. Efterat det lovgivende Corps Deputation havde forladt Salen, blev Tribunatet indført in corpore. Keiseren gar følgende Svar paa Tribunatets Tale : "Mine Herrer Medlemmer af Tribunatet! Den nærværende Generation trænger til Lykke og Rolighed, og Seyer erholdes ikkun ved Nationernes Blod. Mit Folks Lykke er min første Pligt og mit første Ønske. Jeg føler levende alt, hvad De sige mig. Min fødeste Belønning for alt det Gode, jeg kan have gjort, vil stedse være denne store Nations Kierlighed og Enighed.