Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-04-06
Udlandet. Frankerig. Den 26 Marts droge alle i Paris værende Polokker til Raadhuset. Nationalgarden, Skolen i St. Cyr og alle Klubberne ledsagede dem i et Tog, som i det mindste talte 60,000 Mennesker. En polsk General tilhest bar det polske Banner; ham fulgte polske Qvinder og Børn, Geistlige, Rigsdagsmedlemmer, Generaler o. s. v. - Da de ankom til Raadhuset, bleve de modtagne af Lamartine, og Deputationens Taler, Godebski, udtalte Haabet om, at Polens Gjenoprettelsestime endelig var kommen, og sagde at de polske Udvandrede ilede til deres Fædrelands Befrielse hvorfor de bade om det de behøvede, for som Soldater at gjøre deres Pligt. Lamartine svarede i en lang, meget maadeholden Tale. "Alle Frankerigs Sympathier, sagde han, vare for det ved Vold undertrykte og deelte Polen, som saa ofte havde udgydt sit Blod for Frankerig. Denne Blodgjæld vilde Frankerig betale, det vilde vise Polen sin moralske og virksomme Bistand, men Man maatte ogsaa overlade til Frankerig at bestemme Timen, Øieblikket og Formen for denne Jndskriden, for uden Blodsudgydelse at gjenopreise Polen i dets gamle Glands. Republiken var republikansk, men ikke i hverken aaben eller hemmelig Krig med Nogen. Den vilde derfor heller ikke tillade nogen Angrebshandling eller Vold imod de tydske Nationer. J dette Øieblik var Tydskland selv ifærd med sin Regeneration - Man maatte være vanvittig eller en Forræder imod Friheden, dersom man vilde forstyrre Tydskland i dette store Værk, og saaledes forvandle dets liberale Tendentser, som nærmer det til Frankerig, til Had og Krigslyst. Nu, da hver Dag bringer en ny Efterretning om en Seir, som et Folk har vundet over sine Undertrykkere, da de uindskrænkede Konger have ophørt at være til, da Alt erklærer sig for Agtelsen af fremmede Nationaliteter og fremmede Rettigheder, vilde Øieblikket til et saadant Voldskridt være slet valgt. Den midlertidige Regjerings Politik havde viist sig som god, den havde i Løbet af en Maaned havt uhyre Resultater - i Wien, Berlin aabnede sig for Polakkerne Leilighed til fredeligt at begrunde deres Fædreland igjen, Veien igjennem Tydskland var fri, den offentlige Mening udtalte sig der for den polske Nationalitet - disse vare de Vaaben, som den midlertidige Regjering havde givet Polakkerne; - andre burde de ikke forlange. Hvor kjær Polen end var Franskmændene, vilde den midlertidige Regjering dog ikke lade sin Politik forandre ved en fremmed Nation. Den midlertidige Regjering havde den uhyre Ansvarlighed for Frankerig og kunde ikke overdrage, den til nogen Anden end Nationalforsamlingen. Denne Forsamling burde ogsaa Polakkerne sætte Haabet til og betænke, at de henvundne 30 Dage havde givet Demokratiets Sag større Terrain end 30 seierrige Slag, -men fremfor Alt burde de Udvandrede ikke med Vaaben i Haanden forstyrre Folkegjenfødelsens store Værk, som Forsynet vilde fuldbyrde ved Jdeernes Kraft alene." Paa Godebskis Svar, at Polakkerne nu droge til deres Brødre i Polen, lagde Lamartine til: Vi ville give Eder alle Midler til fredeligt at vende tilbage til Eders Fædreland. Vender hjem og glæder Eder ved Eders Uafhængigheds Begyndelse, som vinker Eder i Posen. Endnu engang erklærede Lamartine: "Rigtignok havde Frankerig i sit Manifest til Udlandet erklæret, at naar det fandt at en undertrykt Nationalitets Gjenfødelsestimevar slaaet, da vilde det komme den til Hjælp, - men bestandig vilde Frankerig forbeholde sig Valget af Tiden og Midlerne. Republiken var for de fredelige Midler og Veie og dette Fredens og alle Nationers Broderkjærligheds System var den sikkreste Vei til Frihed for Alle Tydskland, hvis Gebeets-Uantastelighed var anerkjendt og stedse skulde blive beskyttet af den franske Republik, gjorde sig nu fri og vilde ved dette store Værk ogsaa tænke paa Polens Frihed." Til Slutning omringede alle Polakkerne Lamartine, takkede ham og lovede at vende tilbage til deres Fædreland uden Vaaben. Paa Torvet foran Raadhuset var Man ikke meget tilfreds med Lamartines Svar, især ikke med Regjeringens Vægring ved at give Polakkerne Vaaben, og der herskede en heftig Bevægelse.