Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1798-11-16
De af os, som have været her paa Stedet i en lang Række af Aar, vide, at Levnetsmidlerne have været meget godt Kjøb, al den Stund at her har været en Klub indtil for 5 a 6 Aar siden, da nogle Artikler begyndte efterhaanden at stige. De ere siden blevne overmaade dyre, hvori mange Aarsager ere Skyld, hvoraf jeg her vil anføre nogle Den fortrinligste er nok den fordømmelige Krig, naar denne engang ophører, saa er det at haabe, at Levnetsmidlerne igjen falde i Prisen. Det er dog haandgribeligt, at Prisen paa indenlandske til Livsophold hørende Produkter maa slige i lige Forhold, som de uden fra behøvende Artikler af samme Slags, vorde dyrere. Jndførselen, af mange Artikler har og standset siden Krigens Begyndelse. Naar see vi nu engelsk Hvedemeel, Skotmeel &c. Een af Hovedaarsagerne, som især har bidraget til huslige Fornødenheders Dyrhed, er unegteligen, at Familierne i vor Bye have tiltaget. J de seneste 16 a 17 Aar har næsten ingen Husholdning ophørt, at være til, uden at en anden strax er kommet i Stedet, og hvor stort er ikke det Antal, som er tilkommet, Man maa ogsaa erindre, at Skibene saavel vore egne, som de Fremmede nu forsyne sig med mere Proviant, end forhen, da de kunde faae Sligt bedre Kjøb udenlands, og altsaa kun indkjøbte det Fornødne. Ellers bør vi ogsaa betragte, at Landmanden har faaet Smag paa en vis Luxus: han har faaet gode Aaringer, faaet sit Korn vel betalt, og spiser nu selv Smør og Ost. - Hvad Brænde angaaer, saa gielde ogsaa de nysanførte Aarsager. Naar andre Artikler stige, saa har man i Henseende til denne det samme at vente. Hertil kommer den almindelig beklagede slette Occonomie med Skovene. Man hugger for Fode og kommer stedse længere bort fra Transportstederne. Arbeidslønnen er ogsaa stegen. Jndvaanerne ere unegteligen for en stor Deel selv Skyld i Levnetsmidlernes Dyrhed, thi, Sælgeren faaer gjerne strax den Priis, som han forlanger, nu er han paastaaelig, og de andre Kjøbere maae følge efter. Man veed desuden, at det er et sært Træk hos Bonden, at han snildeligen veed, at vedligeholde den Priis, som engang er kommet i Mode. Til Slutning maa jeg udlade mig, i Anledning af hvad Forfatteren siger, om sal. Hr. Professor L. Smith, som den første Klubs Stifter, at han rimeligviis ikke af Frygt for Levnetsmidlernes paafølgende Dyrhed har ønsker den Bestemmelse, at Jngen maatte spise (varm Mad) i Klubben, men meget mere af Frygt for, at det kunde give Anledning til at En eller Anden opholdte sig i Klubben over den efter Loven bestemte Tid. M. C. P. Udi Bergens Addressecontoirs Efterretninger for d. A. No. 43 er aftrykt en af sammeSteds Magistrat under 23de October sidstleden udstedt Plakat, som Menneskevennen ikke vil læse uden varm Deeltagelse; den lyder saaledes: 2 - Vi ere blevne underrettede om, at en Deel af denne Byes Jndvaanere have den urigtige Formening, at Jngen maa berøre noget forefundet druknet eller paa anden Maade qvalt Menneske, forinden Byefogden har været nærværende, og tilladt et saadant Menneskets Borttagelse: men da denne Formening er ligesaa lovstridig, som den er vanærende for fornuftige Mennesker, saa anmodes Enhver, der tilfældigviis maatte antræffe noget Menneske, enten liggende i Søen, eller paa anden Maade at være qvalt, ufortøvet at komme det til Hjelp, ved ey allene skyndigst at bringe det i nærmeste Huus, men uopholdelig at opsøge en af Byens Læger, (hvoraf især Hr. Doctor Monrad har belovet den skyndigste Understøttelse, for at komme saadant uheldigt Menneske til Hjelp. Uagtet denne naturlige Pligt paaligger ethvert fornuftigt veltænkende Menneske, saa dog, for desmere dertil at opmuntre, beloves en Belønning af ti Rigsdalere, for den, der beviser, at have været den første, der er kommen saadan Ulykkelig til Hjelp, og som derved er kommet til Live igjen, hvilken af mig, Præsident de Fine udbetales. Meenigmand i Bergen maa endnu staae langt tilbage i populair Oplysning, naar han kan finde det betænkeligt at række den forulykkede Broder en hielpsom Haand. At bestride saadanne Fordomme, kunde bedst skee fra Prækestolen; det hører jo til den ægte Folkelærers Kald, at forjage dem. Hvor meget Skjønt og Sandt lod sig ikke sige over denne rige Materie endog naar den lykkelige Taler ikkun viste sine Tilhørere, at de burde handle mod Andre saaledes, som de ville, at man i lignende Tilfælde skulle handle mod dem. - O, det Kald at vejlede Brodrene, er ikke saa tungt, som man undertiden vil indbilde os: det kan have sine Vanskeligheder, thi der, hvor indgroede Fordomme, ere at bekjempe, møde Vanskeligheder; men tungt, tungt kan dette Kald aldrig være. Skulde vel Nogen kunne finde det tungt, at opfylde en af de skjønneste Pligter, Er disses Opfyldelse et utaknemmeligt Arbejde? - Han nyder jo derfor alle Retskafnes Høiagtelse og sin egen Samvittigheds Tilfredsstillelse. Hans rimelige Løn er jo Synet af det Gode han har tilveiebragt, men større er Belønningen, som venter ham hisset. M. C. P. 24de Søndag efter Trinitatis. prædike: Aftensang. Høimesse. Hr. Bech. Domkr. Hr. Angell. Fruekr. Hr. Stiftsprovst Wille. Hr. Schavland. Hospitalskirken Hr. Støren. Ankommet.