Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-01-23
Engellands Magt til Søes er ikke bleven vedligeholdt ved tyranniske Maximer og Grundsætninger, men ved eders Fædres Politik, Energie, lyse Jndsigter og gode Opførsel, og de Tvistigheder, de ofte vare snilde nok til at stifte paa Fastlandet. Men deres Efterfølgeres Ubetænksomhed, Overilelse, Voldsomhed og taabelige Overmod ville væsentlig bidrage til Engellands Undergang. Keiseren af Rusland ønsker Sø=Freden, Østerrige, Frankrige og Spanien nære samme Ønske. have sagt, at Underhandlingerne med Frankrige kun ere blevne afbrudte formedelst Puncter, der vedkomme Ruslands Tarv, hvorfor, spørge vi her atter, fortsætte J da Krigen? Hvorfor, fordi J ikke skjøtte om Fred. – J opkaste unyttige Spørgsmaale, fordi J ikke skjøtte om Fred. Frankrige, Østerrige, Spanien, Holland og Neapel sige med Keiseren af Rusland, at de paa ny proclamere den bevæbnede Neutralitets Grundsætninger. Disse Magter ere uden Tvivl berettigede til at erklære de Grundsætninger, der skulle udgjøre en Rettesnor for deres Politik, de ere berettigede til at sige, paa hvilke Vilkaar det anstaaer dem, at være neutrale eller fiendtlige. J, J proclamere paa ny eders Søloves Grundsætninger. Velan da Denne Modsætning af Grundsætninger vil ikke være nogen Hindring i at slutte Freden. De ere paa begge Sider af ingen Virkning i Fredstider; de kunne kun gjøres anvendelige naar J ere i Krig mod en Sømagt, men saa her jo ogsaa enhver Magt Ret til at betragte den første mod dens Flag udøvede Vold som en Fiendtlighed. De Omstændigheder, J befinde eder i, ville da bestemme den Fremgangsmaade, J ville bruge. Naar J ere i Krig med Frankrige, ville J ikke ansee det for saa svag en Magt, at det skulde være eder ligegyldigt at paadrage eder andre Fiender, og J ville handle skaansomt mod den øvrige Deel af Europa. J ere kun komne saavidt, at kunne beskjæmme alle Flag, efterat J have været saa snedige at væbne hele Fastlandet mod Frankrige. Eders Sø=Grundsætninger have siden forandret sig, og ere blevne voldsommere og urerfærdigere, ligesom eders Forbindelser med Fastlandet efterhaanden aftoge eller eders Allerede vanskeligere udholdt den Kamp, J indviklede dem i. Paa denne Maade have J, medens Rusland var tvunget til, at forene i Polen alle sine Kræfter mod de Franske, beskjæmmet dets Flag, have negtet at tilstaae det i dets Handelstractat Eftergivelser, J forhen viste eder villige til at indrømme da det ikke havde nogen Fiende mere at bekjæmpe. Fastlandsmagterne gjøre ved at proclamere paa ny den bevæbnede Neutralitets Grundsætninger, intet andet end fremsætte de Grundsætninger, de i næste Søkrig agte at antage. J kunne ikke forhindre dem at styre deres Politik saaledes som de behage; de gjøre her Brug af en Ret, som alle Regjeringer have, og hverUsurpation de kun vilde kunne modsætte ultima rario regum. Paa eders Side proclamere Jeders Søloves Grundsætninger, d. c. de Grundsætninger, J i næste Krig ville følge. Fastlandet har ingen Interesse ved at fordre desangaaende Erklæringer, eller Frasigelser, af eder. Erklæringerne vilde være unyttige fra det Øieblik af. J troede at kunne glemme dem ustraffet. Frasigelserne ere uden Øiemed, th. man kan ikke frasige sig Rettigheder, som man ikke har. Naar man skal bedømme, hvad J ville gjøre, efter det J hidtil have gjort, saa vil man kun uddrage deraf den Slutning, at J af Fastlandsmagterne hverken ville forlange Erklæring eller Frasigelse, og da de ikke ville forlange den af eder, saa bliver intet Spørgsmaal mere at undersøge, ingen Kunde at lose; der gives altsaa intet som kan forhale Fredens Velgjerninger en eneste Dag. Men hvis I desuagtet gjorde den ny og besynderlige Fordring, ved eders eg Villies Løv, at paalægge Frankrige og andre Fastlandsmagter den Forpligtelse, at underskrive eders Sølove, saa vilde det være det samme som om J forlangte, at Ruslands, Frankriges og Spaniens Souveranctet og Lovgivning skulde forflyttes til London, en skjøn Forret for eders Parlament. Det vilde være det samme som om J proclamerede en evig Krig, eller i det mindste som om J bestemte Grændsen for Krigen i det Øieblik, hvor eders Vaaben havde bemestret sig Petersborg, Paris, Wien og Madrid. Men naar dette ikke virkelig er eders Tanker, saa er der jo intet mere, Veien for Freden; thi efter eders egne Ord: ere Underhandlingerne kun blevne afbrudte formedelst Puncter, der ikke umiddelbar vedkom Hs. Britt. Maj. men sin Keis. Allieredes; thi den Keis. Allierede Hs. Britt. N. har ladet eder vide, at i Fremtiden vil Freden være Hovedoiemedet for hans Ønsker og den fortrinligste Gjenstand for hans Jnteresse. Fe