Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1835-02-06
Jndenlandsk. Efter at et Par ikke ubetydelige Kassedefecters Opdagelse hos kongelige Oppebørselsbetjente i tvende af Sjællands Kjøbstæder for kort Tid siden havde tildraget sig Publicums Opmærksomhed, har denne i den sidste Uges Tid næsten udelukkende været absorberet ved et endnu mærkeligere Tilfælde af samme Art, som har fundet Sted i Hovedstaden. Kassereren ved en derværende offentlig Kasse har nemlig gjort sig usynlig, og tilligemed ham savnede Man ei alene Kassens contante Beholdning, men ogsaa et betydeligt Obligationsbeløb, Af det sidste skal Man vel siden være kommen paa Spor efter en Deel; men de gjenfundne Obligationer vare allerede i Trediemands Eie, og Vedkommende skal have brugt den Forsigtighed, forinden Afhændelsen, deels ved fingeret Overdragelse til Jhændehaveren, deels ved at afrive det Blad, paa hvilket Man havde tegnet, at Obligationen tilhørte vedkommende Kasse, og at supplere det med et tilklinet aldeles blankt Blad, at fjerne mulig Mistanke om uhjemlet Salg. Ved en Deel af hine Statspapirer (der ei skulle have været noterede, som Kassens Eiendom, i Statsgjældscontoirets Bøger) torde saaledes let reise sig en ny Sag om falske Supplementblade, der imidlertid vilde blive af en anden Natur, end den bekjendte literaire Proces for nogle Aar siden om de falske Supplementblade til den flyvende Post. Om den Forsvundnes Opholdsted har Man endnu kun høist usikkre Gisninger. Han har imidlertid. under Forevending af en Landtour, allerede forladt Hovedstaden den 20de eller 24de Januar, og den sande Grund til hans Bortfjernelse opdagedes først flere Dage efter, saa at han tør have havt tilstrækkelig Tid til at komme saa vidt, at han kan være in salve. Flere Privatpersoner, der havde betroet eller laant ham Penge, tildeels kort for han forsvandt, skulle have lidt ikke ubetydelige Tab. Størrelsen af det Offentliges sandsynlige Tab ved ham angives forskjelligt; det vel forstørstedelen tabte Obligationsbeløb er ialtfald meget betydeligt. Og det er ei blot en offentlig Kasse, der er bleven bestiaalen; men et betydeligt privat Fond, der, ved flere Aars Sammensvaren, var samlet, tildeels ved frivillige Bidrag, for at understøtte Jnteressenternes Enker og Børn, er aldeles plyndret. Enhver, – tilføier Kbhavnsposten (hvorfra nærværende Beretning er optaget) – "maa med Rette forbanses over, at det er muligt for en Depositarius at bestiæle en Kasse, der staaer under Bestyrelse af 5 Directeurer, blandt hvilke der tælles Mænd, hvis Embedstilling og mange betroede vigtige Forretninger synes at maatte forudsætte en Jndsigt i Pengeforhold og en Tillid, hvorved Man troede sig tilstrækkeligen sikkret mod mulige Tab, fremkaldte ved Uforsigtighed. Thi Man kan næppe forklare sig det Skete uden af en høi Grad af uforsigtighed fra Vedkommendes Side. Ville Jnteressenterne, hvorom Man ei kan tvivle, forfølge deres Ret, vil der opstaae en for Følgerne vigtig og indviklet Retssag. Det kan eiheller feile, at Man vil anvende alle Midler for at opdage den Maade, hvorpaa, og de Midler, ved hvilke Bedrageriet er udført, for at ei en uforskyldt Mistanke skal hvile paa Nogen, enten for Meddeelagtighed i Forbrydelsen, eller for Mislighed ved Erhvervelsen af de stiaalne Sager."