Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-09-12
De nyeste Efterretninger, som man har fra Constantinopel naae til den 17de August og meddeeles i den Preussiske Statstidende af 6te September. Det hedder deri, at de Beretninger, som ere ankomne fra denne Stad til Vien synes at bekræfte det Rygte, at den Ottomanniske Port endelig vil give efter for de paatrængende Omstændigheder, og vil afsende Gesandte til den Russiske Armees Hovedqvarteer for at underhandle og Fred. Hvad Grækenlands Anliggender angaaer, saa har Porten ligeledes erklæret at ville tiltræde Traktaten af 6te Juli 1827. Underhandlingerne desangaaende imellem Reis-Effendi og den Engelske og Franske Ambassadeur have allerede begyndt. Man kan saaledes haabe at disse to saa høist vigtige politiske Qvæstioner ville blive bragte til Ende og at Freden i Orienten vil blive oprettet paa nye. Gen. v. Müfling, som ifølge den store Hede og de Strabadser, som ere nødvendig forbundne med en Søereise, var bleven noget upasselig, er allerede i Bedring. Men i en Skrivelse fra Constantinopel af 17de August, som er ankommen ved overordentlig Leilighed hedder det: at Generalen har, ledsaget af Generalmajor Frieherre v. Kuster og hans Adjutant Frieherre von St. Clair forladt Constantinopel saasnart han havde erfaret, at Fredscommissarier vare afsendte til det Russiske Hovedqvarteer. Disses Afsendelse blev bevirket ved hans og den Engelske og Franske Ambassadeurs eftertrykkelige Forestillinger. Jblandt disse Gesandte er en Pascha, som havde taget Deel i Underhandlingen i Akiermann, og Vicekongen af Ægyptens Agent Nedschib Effendi. Storvezieren har ligeledes faaet Ordre til at indlede Underhandlingerne til Fredens Oprettelse imellem Porten og Rusland. Det er ganske forunderligt at Gen. Diebitsch i sin Skrivelse til den Russiske Ambassadeur i Vien af 20de August, ikke taler det mindste om disse Fredsunderhandleres Ankomst. Fra Russisk Side høres intet andet endat Greve Pahlen har indskibet sig fra Odessa til Burgas for at tage Deel i Fredsunderhandlingerne. Man fylder allerede de offentlige Blad med vidtløftige Fortællinger om de Fredsbetingelser, som Russerne ville foreskrive; men som naturligviis ikke fortiene den mindste Opmærksomhed, da det er noget, som endnu ingen kan vides. Men man synes at være temmelig enige i at tilstaae, at Janitscharpartiets Frafald er en Hovedaarsag til dette Foldtogs saa uheldige Udfald for Tyrkerne). Fra Constantinopel skrives under 11te August, at Sultanen foruden at ville erklære sin Villighed til at give efter havde ladet Reis-Effendi søge at formaae den Engelske Ambassadeur til at tilveiebringe en Vaabenstilstand med den Russiske Armee; men hvortil han erklærede, ikke at besidde den fornødne Authorisation. Jmidlertid ere store Forsvarsanstalter blevne proclamerede, og ved et Firman opfordres hele Folkemængden til at marschere imod Fienden; men dette Firman giorde ingen Jndtryk, og kun faa Frievillige have stillet sig. Sultanen troer, ved sin personligt Nærværelse at stemme Gemytterne til sin Fordeel; men den Maade hvorpaa han lod den hellige Fane overbringe fra Therapia til Ra mis Tichiflik har forbittret alle Musselmænd, thi han begav sig ikke derhen som han pleier til Hest; men han sad i en kostbar med Guld udziret Vogn med 6 Heste for, omgivet af sine Ministre og ledsaget af Tropperne i Leieren, omtrent 2000 Md., under Commando af Osman Pascha. SandichakScheriff eller Prophetens Fane blev baaret af Emi rernes Chef, som var til Hest, og Snorene paa Fanen bleve holdte af Emirer, som gik til Fods. Denne aldrig forhen seete Nythed er meget stødende for alle Rettroende og betragtes i nærværende Øieblik som en Forvovenhed. Man hørte Folk sige paa Gaderne: det var bedre han gik til Fods til Armeen end lade sig her vugge; denne Stemning blandt Folket kan ikke være Sultanen ubekiendt, og han saae meget misfornøiet ud; det opmuntrede ham lidt, at de Engelske Krigskibe, som ligge ved Bujukdere, saluterede for ham, og Capudan Pascha begav sig selv ombord for at takke derfor. Det skal have været Planen, at Storvezieren skulde overtage Commanden ved Adrianopel og lade Hussein Pasche commandere i sit Sted ved Schumla; men denne Plan er, som bekiendt, mislykket. Fra London skrives, at man nu troer der almindelig, at Sultanen vil giøre Fred, og at den Russiske Keiser vil blive moderat i sine Fordringer, saa at Freden vil snart komme i Stand.