Berlingske Tidende, 1813-09-17
Den 29de trængte General Vandamme igiennem den store Klædes snævre Pas og tog Veien af Kulm. Der mødte han Fienden, som var otte ti tusende Mand stærk, han begyndte Fægtning; men da han ikke meere fandt sig stærk nok, lod han sit hele Armeekorps nedstige og havde snart omkastet Fienden. Jsteden for at gaae tilbage og igientage Plads paa Høiden, blev han og tog Stilling ved Kulm uden at bevogte Bierget; dette Bierg behersker Landeveien alene; det er høit, Først og Aftenen den 30te kom Marskall St. Cyr og Hertugen af Ragusa til Passet ved Toplitz. General Vandamme tænkte ikke paa andet, end det Resultat med at spærre Veien og tage Alt. For en Hær som flygter, maa man slaae en Broe af Guld eller satte en Skranke af Staal; han var ikke stærk nok til at Panne denne Staalskranke. Fienden som imidlertid saae at dette Armeecorps paa 18000 Mand har alene i Bøhmen, adskilt ved høie Biergrækker, og at alle de øvrige endnu vare paa denne Side Bjergene, forudsaae sin Undergang, dersom han ikke slog hiint Korps. Han fattede derfor det Haab om med Held at angribe det, da dets Stilling var slet. De russiske Garder vare i Spidsen for den Hær som fægtede i Tilbagetoget; man forenede med dem to nye østerrigske Divisioner; Resten af den fiendtlige Hær stødte til efterhaanden som den rykkede frem af Passet, fulgt af det 2det, 6te og 14de Korps. Disse Tropper overfløiede det 1ste Korps. General Vandamme beholdt god Fatning, tilbagebrev alle Angred, nedslog Alt hvad der mødte, og bedækkede Valpladsen med Døde. Den fiendtlige Hær kom i Uorden; og man saae med Forundring, hvad et lidet Antal formaaer imod en Mængde, hvis moralske Side er svækket. Kl. 2 om Eftermiddagen rykkede den preussiske Kolonne under General Kleist, der i sit Tilbagetog var afskaaren, frem over Petersmalde for at trænge ind i Bøhmen; den mødte ingen Fiende, naaede uden Modstand Biergrækkens Top, tog der Stilling og saae derfra den begyndte Fægtning. Denne Kolonnes Virkning paa Armeens bageste Linier afgjorde Sagen. General Vandamme gik strax imod denne Kolonne, som han drev tilbage; han saae sig i dette betænkelige Øieblik nødsaget til at svække sin Linie. Jmidlertid lykkedes det ham at tilbagekaste General Kleistes Kolonne, hvis Anfører selv blev dræbt; de preussiske Soldater slængte Vaabnene og styrtede sig i Grøfter og Skove. J denne Tummel forsvandt General Vandamme; man troer han er falden. Generalerne Corbineau, Dumonceau og Philippon besluttede med deres Division at bruge Øieblikket og trække sig tilbage deels af den store Landevei, deels af Gienveie, og efterlade alt det Materielle, hvilket bestod i 30 Kanoner og 300 Vogne af alleslags, dog saaledes at de førte Forsrændene med sig. J den Stilling, hvori Sagerne stode, kunde de ikke tage en bedre Beslutning. I Dræbte, Saarede og Fangne stiger vort Tab ved denne Leilighed, vel til 6000 Mand. Man troer, at Fiendens Tab ikke kan være mindre end 4 til 5 tusinde Mand. Det 1ste Korps forenede sig, en Miil fra Valpladsen, igien med det 14de. Man er i Begreb med at forfatte et Overslag over det i denne af en ildeberegnet Krigeriver udsprungne Katastrof lidte Tab. General Vandamme fortiener at beklages, han besad en fielden Uforsagthed. Han døde paa Ærens Mark, en Død hver kjæk Mand maae ønske.