Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-04-22
Naar Eugene Sue i Paris's Mysterier lader en ung Pige (la Goualeuse) fortælle, hvorledes hendes saakaldte Pleiemoder udtrak en Tand paa hende, fordi hun havde spiist en Deel af det Brystsukker, hun skulde sælge, da har vistnok mangen Læser med Afsky vendt sig fra denne Skildring, som overdreven og unaturlig Den paa nysnævnte Sted beskrevne Scene er dog ikke værre, end at den stundom finder Mage i Kjøbenhavn, til hvis Mysterier, en med Fattigdommens Boliger, Lastens Tilflugtsteder og vor Criminaljustises Acter nøie bekjendt Forfatter vilde finde et rigt, paa factisk Sandhed grundet Materiale. Mishandlinger, for hvilke Børn have været udsatte anten af Pleieforældre, eller af deres egne Forældre, høre saaledes ingenlunde til de ualmindelige Forbrydelser, de danske Domstole have at paakiende, og det Jndblik, der ved disse Sager ofte faaes i de laveste Classers Stilling, er høist sørgeligt. Vi have tidligere anført flere Exempler herpaa og skulle idag fornye disses Antal med 2de nye. Under en for nogle Maaneder siden ved Hof= og Stadsretten paakiendt Justitssag imod Snedkersvend Johan Christian Moritz blev det beviist, at en Dag, da bemeldte Tiltaltes 7-aarige Datter, Marie Laurine, uden hans og Hustrues (Barnets Stedmoders) Vidende i Forening med nogle andre Børn var gaaet i Kirsebærgangen, afklædte Tiltalte hende ved hendes Hjemkomst, saa at hun kun beholdt Særken paa, hvorefter han med et Spanskrør bankede dette, efter hvad der under Sagen er oplyst, svagelige Barn saaledes, at flere Dele af Legemet var aldeles blaae. For denne Mishandling idømtes Tiltalte 4 Dages Fængsel paa Vand og Brød. Sidstafvigte Uge afsagte samme Ret Dom i en anden, mod Tiltalte Karen Johansdatter for uforsvarligt Forhold mod hendes Barn anlagt Justitssag, hvorunder Følgende er godtgjort. Tiltalte har efter sin egen Forklaring ladet sit 1 1/2 Aars gamle Barn i December Maaned forrige Aar henligge i en Vugge paa noget gammelt Halm og Tang samt i nogle Pjalter, uden at skaffe det frisk Halm - hvilket hun, efter hendes Forklaring, ikke vidste hvorfra hun skulde faae – indtil et Par Dage for hun af Politiet anholdtes. Fremdeles er det oplyst, at Tiltalte, da en af Huusbeboerne gjorde hende opmærksom paa, at Barnets Leie var saa uhumsk, at der var gaaet Orm i det, ikke engang har efterseet Vuggen, ligesom endelig at hun, som har forklaret dertil at have manglet Tid, har undladt paa Opfordring af hendes Omgivelse at søge Lægebjælp til dette hendes syge Barn, der først efter Tiltaltes Anholdelse bragtes paa Almindeligt Hospital, hvor det fandtes i en ussel Tilstand, meget udtæret og svagt. For denne Ligegyldighed imod sit Barn er benævnte Tiltalte idømt 4 Gange 5 Dages Fængsel paa Vand og Brød. Det maa imidlertid bemærkes, at hun tidligere har viist sig som en om Moder, og at de under Sagen, fremkomne Oplysninger og hendes store Fattigdom og Nød noget tale til hendes Undskyldning. Hunvar, for at tjene en Mark om Dagen, nødt til at arbeide fra Morgen til Aften udenfor Byen og i ikke ringe Afstand fra hendes Hjem, hvor hun da saa godt som maatte overlade sit Barn til dets Skjæbne. Dog gav hun en Mark om Ugen til nogle Folk for at see til det, og bragte baade disse, naar hun kunde, et Par Skilling til om Dagen og tillige Mad til Barnet. Om iøvrigt det Offentlige i det første af de her omtalte Tilfælde har frataget den unaturlige Fader det mishandlede Barn, og i det sidste har draget Omsorg for, at Barnet ikke fremdeles mangler Tilsyn og Pleie, medens Moderen maa arbeide borte fra sit Hjem for at opholde Livet, vide vi ikke, men vi haabe det, da det forekommer os, at Udøvelsen af dets Straffe magt ellers i saadanne Tilfælde kun er til liden Nytte. (Fædrel.)¬