Viborger Samler, 1835-05-01
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. Den vigtigste af Skadesløsholdelsesprojectets Modstandere var den talentfulde Advocat, Carlisten Berryer. Et Øieblik var man nærved at troe, at det øiensynlige Jndtryk, hans Tale, havde gjort paa Kammeret, vilde bære Frugter. Hr. Berryer viste, hvorledes Americanerne under hele Krigen, uden at tænke paa den Pligt, deres Neutralitet, paalagde dem, underkastede sig de meest fornedrende Procedurer, som England behagede at paalægge dem. Vindesyge gjorde dem døve mod alle Nationalærens Fordringer, og selv efterat Præsidenten Jefferson, fuld af ædel Uvillie over de det americanske Flag tilføiede Forhaanelser, havde udstædt Non-JntercourseActen, fortsatte Americanerne deres uredelige Spil og dreve, ethvert Forbud til Trods, overalt Handel, fordi de vel vidste, at een lykkelig udført Expedition vilde holde dem skadesløse for ti Consiscationer. En Følge heraf var, at Americanerne dyngede Skatte paa Skatte, medens alle europæiske Nationer lede uhyre Tab, og nu fordrede Erstatning. Napoleon forsøgte med den største Ret at gjøre en Ende paa dette Uvæsen ved Decreterne til Berlin, Mailand og Nambouillet, hvis Princip var, at de Neutrale, derikke kunde opretholde deres Neutralitet mod den ene krigsførende Magt – England, hvis Visitation de underkastede sig - heller ikke kunde fordre den respecteret af den anden Magt – Frankrig. Naar der saaledes ingen Erstatning tilkom America, da var det dobbelt strafværdigt, med den høieste Letsindighed at bestemme Størrelsen af den eventuelle Skadesløsholdelse. Hr. Riwes opløftede et Triumphskrig, da han havde fralokket Juliregjeringen Løvtet om de 25 Mill., da hverken han eller hans Formand Hr. Galatin havde smigret sig med, under de heldigste Omstændigbeder, at erholde over 15 Mill. Americas Uredelig ved viste sig ogsaa derved, at det lod dem af sine Borgere, der havde lidt Tab for Aaret 1800 og vare skadesløsholdte med 20 Mill., som America havde tilbageholdt af Kjøbesummen for Louisiana, deeltoge i den nuværende Skadesløsholdelse. Fremdeles søgte han at vise, at flere Skibe vare anførte meere end een Gang. Herpaa gik han over til flere bemærkninger, for hvis Rigtighed han, deres store Sandsynlighed uagtet, ei kunde føre strængt Beviis. Blandt disse var især den, at de tagne americanske Skibe – den største Deel engelsk Eiendom med falske Papirer næsten alle vare assurerede i England, og at de engelske Assurandeurer i dette Øieblik stode i Begreb med, hos den franske Regjering at lægge Beslag paa Skadesløsholdelsen, da de allerede eengang havde indemniseret Americanerne. Hr. Thiers søgte i en tre Timers Tale at modarbeide den øiensynlige Virkning af Hr. Berryers Paastande. Endnu en haard Modstander fandt Forslaget den 17de i Hr. Mauguin, der efter Afholdelsen af en lang og glimrende Tale vakte stor Sensation ved Forelæsningen af en ham tilstillet andnym Billet, som man tilskrev Fyrst Polignac, der, som bekjendt, i Aaret 1830 yttrede for Commissairerne fra de Deputeredes Kammer: "Vogt Dem for at betale Americanerne Noget; jeg har nøie undersøgt den Sag, og veed, at vi Jntet skylde dem." Den anonyme billet opfordrede Hr. Mauguin til at gjøre sig bekjendt med Orginalerne af de americanske Reclamationspapirer, for at han ved at lægge Mærke til Aarstallet af det Papiirs Fabrication, hvorpaa Reclamationerne vare optegnede, kunde overbevise sig om, at der maatte være foregaaet et Falsum med disse Reclamationer, fordi Papirfabricationens Aarstal var yngre, end det i de foregivne Original reclamationer anførte Datum. Hr. Mauguin forlangte altsaa en Meddelelse af disse Originalreclamationer, og da nu Hertugen af Broglio svarede, at disse Originalreclamationer aldrig havde befundet sig eller i det Mindste nu ikke mere befandt sig i den franske Regjerings Besiddelse, saa gav det Anledning til at udhæve den umaadelige Letsindighed, hvormed de omtalte Underhandlinger maatte være førte, naar Regjeringen ei engang havde anseet det for nødvendigt, at tage Originalerne i Øiesyn til de Reclamationer, der udgjorde Grundvolden for hele Skadesløsholdelsen. Vi kjende Resultatet af Afstemningen. Uagtet man skulde have troet, at Kammeret efter Modtagelsen af slige Oplysninger vilde have betænkt sig ved at paalægge det nedtrykte Land en ny Byrde af 25 Mill., saa skuffedes dog denne Forventning, og en betydelig Majoritet opfyldte Ministrenes Befalinger med en Lydighed, der vilde have gjort en miguelistisk Domstol Ære.