Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Man har endvidere anmodet Hr. Kammerherre Schubart om at ville hos Hr. Dr. Joh. Marti i Livorno som nøiagtigen har beskrevet Øen Copern, uden derhos at nævne noget om Kong Erie Eiegods Begravelse, erkyndige sig, om der var nogen sikker Formodning om, at denne Begravelse var at finde i en Kirke i Bassa, (det gamle Paphos) hvor Kongen døde, eller, hvad endnu er rimeligere, i Domkirken i Fama gusta; men, da Mariti kort derefter er død, kan man for det første ikke vente at erholde nogen paalidelig Efterretning om denne Gjenstand, som Commissionen dog ikke skal tabe af Sigte, og stræbe at faae oplyst paa en anden Maade. Da Commissionen har anseet det for Pligt, at lade vor berømte Landsmand Hr. Professor Zoega i Rom, saameget mueligt, tage Deel hvad der i Fædrelandet foretages, det antiqvariske Studium angaaende, saa har man ligeledes tilskrevet ham, og indbudet ham til at forene sine Bestræbelser med Commissionens, samt at underholde jevnlig Brevvexling med Samme, og meddele sine Raad om alt hvad der kan tjene til at fremme Formaalet, og, omendskjønt dette vel nærmest angaaer de Oldsager, som i egentligst Forstand kunne kaldes indenlandske, saa dog, da de fra Norden udvandrede Folks Monumenter og Levninger af alle Slags vedkomme vort Norden, alt for meget, til at man kunde nægte dem Opmærksomhed eller forsømme nogen god Leilighed til derved at berige det tilkommende Stats=Musæum, saa har man anmodet ham om, at ville især være opmærksom paa disse Gjenstande, hvoraf man formoder ikke sjældent vil findes Spoerer Jtalien . - Da Commissionen var underrettet om, at de 2de Danske Lærde, de Herrer Doctorer i Philosophien Brønsted og Koes, opholdte sig i Paris, og den havde Grund til at formode, at de, ved at gjøre sig bekiendte med Antiqvitets Studiets forskiellige Grene, og ved at undersøge alt, hvad der paa deres videnskabelige Reise af Saadant maatte forekomme, ikke vilde undlade ogsaa at være opmærksomme paa de Oldsager, vort Norden vedkommende, som i Frankerig, Jtalien og selv i Grækenland, paa ikke saa saa Steder, forefindes, saa har den anmodet dem om, efterhaanden at underrette Commissionen om alt, hvad der i noget af de Lande, hvorigjennem Reisen fører dem, maatte findes af nordiske Oldsager, især dersom det hører til deres Reiseplan, at besøge Normandiet eller andre Provindser, hvor Normannerne have efterladt Spoer, og overalt, hvor der enten i offentlige eller private Samlinger haves Monumenter, vort Nord vedkommende, derom at med J Denne for Videnskaberne sjældne Mand, Zoega er desværre siden død. deele Commissionen Kundskab, og, hvor det er mueligt. tillige Beskrivelser eller paalidelige Tegninger over Saadanne. Commissionen har ogsaa allerede i den Anledning fra Dr. Koes medtaget en formeentlig gothisk Jnskription, som i Slutningen af det 16 Aarhundrede er funden i Constantinopel af en tydsk Reisende navnlig Dornschwam, og fra Dr. Brønsted Bidrag til den Danske Historie af det Keiserlige Bibliotheks Manuskriptsamling i Paris. - Da de vendiske Folkeslag ved Østersøen, saavel i Krigs, som Fredstider, have havt meget Samqvem med Dannemark, saa har man, med Hensyn til de vendiske Oldsager, henvendt sig til den for sine Kundskaber i den slaviske Litteratur bekiendte Professor J. Dobrowsky 1 Prag. – Til Middelalderens historiske Mindemærker høre ogsaa gamle Sigiller, hvis Vigtighed i Diplomatiken, Genealogien og andre Historiens Hielpevidenskaber er almindeligt erkjendt; da Commissionen var underrettet om, at en stor Mængde Saadanne findes i det kongel. Geheimearchiv, hvilke ved Tidens Længde ere blevne skilte fra de Diplommer, ved hvilke de oprindeligen hængte, og altsaa der paa Stedet til ingen Nytte, saa har man anmodet det kongel. danske Cancellie om at disse for Archivet saa lidet brugbare Sigiller maatte vorde Commissionen udleverede, for af den at ordnes paa en videnskabelig Maade og saaledes tjene til Grundvold for et spragistisk Kabinet, der maaskee ikke vil være unyttigt for Nordens Historie. J Følge den Commissionen tillagte befaling, har den forfærdiget den derhos lagte trykte Notice om det Slags Levninger fra Oldtiden og Middelalderen, hvorpaa den ønskede at gjøre Videnskabsmænd opmærksomme og hvorom den fra Geistligheden har udbedet sig de fornødne Efterretninger. Af denne Notter har man tilstillet det kongel. danske Cancellie de fornødne Exemplarer, med Anmodning om, at Samme derfra maatte meddeles samtlige Amtmænd, og dem tillige overdrages at lade frede over de denne Notice ommældte Gjenstande, paa det at disse ikke skulle gives til Priis for Ødelæggelse, for derom er gjort Jndberetning til Commissionen, og Samme har afgivet sin Eragtning, hvorvidt Gjenstanden fortjente at opbevares for Eftertiden, hvilket Cancelliet har tilskrevet Commissionen at have foranstaltet. – J Anledning af, at St. Ibs Kirke ved Roeskilde efter allernaadigst befaling skulde sælges til Nedbrydelse, saavelsom den foretagende Hovedreparation paa Kirken i Ringsted der ved Gavminder over nogle af Danmarks meest berømte Konger er eet af de interessanteste Steder i Landet, har Commissionen deels igjennem Cancelliet, deels ved private Videnskabsmænds Medvirkning, reddet fra Ødelæggelse adskillige af de paa disse Steder værende Oldsager. For saavidt Hertugdømmene angaaer, har Commissionen ikke alene tilsendt Præsterne der, ligesom i Danmark, den foromtalte Notice, men tillige anmodet det schlesvig holsteenske Cancellie om, paa alle muelige Maader, at under sorte denne Sag og ved dets Medvirkning bidrage til denne for Nationen saa interessante Hensigts Opnaaelse. (Fortsættes)