JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1844-12-18
Naar Biskop Mynster i sin Skrivelse til Cancelliet yttrer, at Brudevielsers Foretagelse paa Hverdagene i det Hele ikke er ønskelig, saa finder ikke alene biskop Müller og Provst Møller i Viborg, og Provst Plesner i Roeskilde, men selv Biskop Mynster og Commissarius i Roeskilde, at deres Foretagelse om Søndagen ikke er ønskelig. Stænderne i Viborg indstiller med 31 Stemmer mod 11, og i Roeskilde med 37 Stemmer mod 17 at Udkastet ikke bliver til Lov, og for det Tilfælde, at Kongen desuagtet vil lade den udgaae, indstilles, fra Viborg med 41 Stemmer mod 1, og fra Roeskilde med 35 mod 20, at det ikke kommer til at gjælde for Brudepielser; fra Viborg med 35 Stemmer mod 7, og fra Roeskilde med 35 Stemmer mod 20, at den eiheller kommer til at gjælde for Jordpaakastelser. Skjøndt Biskop Mynster meente i Stænderne, at man i denne Sag ikke skal spare paa en lille Placat, saa antage vi dog efter dette Udfald, af Stændernes Raadslagning, at Folket vil blive fritaget for enhver nok saa lille Placat, thi om den end blev indskrænket til en eneste Linie, vilde den vist blive anseet for en Linie for stor.
Almuevennen, 1844-12-18
Provst Teilmann vil altsaa endnu ikke høie sig for Kongens Lov, uagtet et Medlem af hans Menighed foreholder ham den tydelig og bestemt. J Sandhed, en høist paafaldende Trods. Han holder sig til Cancelliet, siger han, men veed han da ikke, som Embedsmand, at Caucelliherrerne staae under Lovene saagodt som han og Huusmændene, saa at han ingenlunde kunde unddrage sig et Lovbud, om end Cancelliet faldt paa i sit eget Navn at forandre det. Men det gjør Cancelliet ikke, og han retter sig ikke i dette Tilfælde efter Cancelliet, thi det har udtrykkelig selv sagt, med "Sort paa Hvidt, at dets Feiltagelse i Redactionen af den oftnævnte § 17 ikke kan rettes uden ved en ny Lov, hvilket Hr. Teilmann vil kunne overbevise sig om, ved at læse Motiverne til det paagjældende Lovudkast. Hr. Provsten har ved denne sin lovstridige Fremfærd agiteret Huusmandstanden i hans Sogn, i en mærkelig Grad, og han maa frygte for, at Secretair Wulff og Kammerherre Benzon snart vil oplæse Afhandlinger og Udskrifter om ham i Stændersalen.
Almuevennen, 1844-12-18
Vi skulle nu have Huusmændene opfordrede til, ingenlunde at opfylde Provstens uretmæssige Fordringer, men dersom han ikke, efterat have læst nærværende Artikel, hvoraf vi skulle tilstille ham et Exemplar, skulle finde sig tilfreds med dette Sort paa Hvidt," saa maa de see at skaffe ham et andet ved at indgive Klage til Cancelliet over ham, og samtidig dermed indsende en Udskrift af den til os, og vi skulle da see, om Cancelliet og Pressen i Forening ikke skulle være den, fra den gamle Landsbypræst vel bekjendte Provstemagt overlegen. Commissarius, Cancelliet og Trykkefrihedsselskabet.
Almuevennen, 1844-12-18
Den 16de Octbr. afholdt Trykkefrihedsselskabet en extraordinair Generalforsamling, paa hvilken det besluttedes, ligesom i de foregaaende Stændermøder, og nu ogsaa i den sidst afholdte jydske Forsamling, at indgive Petitioner, Trykkefriheden betræffende, tilde nu forsamlede roeskildske Stænder. Hvad der forhandledes i dette Møde, offentliggjordes i et Følgeblad til "Dansk Folkeblad, den 25de October. Efterat 8 Dage fra denne Offentliggjørelse vare hengaaede uden at det kongelige danske Cancelli i den Anledning havde ladet høre det Allermindste fra sig, kom disse, af Selskabet til Stænderne indsendte Andragender, d. 1ste Novbr. for i Stændersalen, hvor Høiesteretsadvocat Lehmann oplæste dem. Da det første af dem var oplæst, bemærkede den kgl. Commissarius A. S. Orsted, at der ikke er Sandhed i den Maade hvorpaa Sagen kommer frem, naar det erklæres, at det er Trykkefrihedsselskabet, der optræder med en Menings-Tilkjendegivelse, og med Begjæring, om Foranstaltninger der skulle iværksættes af Regjeringen. De Jndivider hvoraf Selskabet bestaaer, kunne naturligviis have en Mening, men Selskabet, som Selskab, kan ingen Mening have. Spor ger man, hvo der udgjør Selskabet, og hvo der har stemt for det fremkomne Andragende, saa bestaaer Selskabet af dem, som have været villige til at betale 2 Rbd. om Aaret, for at blive Medlemmer, og Beslutningen tages af de Medlemmer, som finde forgodt at indfinde sig ved Moderne, og at blive tilstede indtil en Slags Afstemning foregaaer, uden at man forresten veed, hvo, eller engang hvormange disse Jndivider ere. Det er naturligt, at ved saadanne Leiligheder de indfinde sig, som troe sig kaldede til at afsige afgjorte Domme over de offentlige Anliggender, medens derimod de, som ikke dertil troe sig istand, eller som finde det upassende derpaa at indlade sig, naturligviis ikke møde. (En dristig Paastand!) Det er altsaa en let Sag at faae mange Stemmer, for slige Petitioner, og Enhver, der blot vil overveie Forholdene, vil ansee dette for noget af det meest Betydningsløse i Verden, Advolat Lehmann svarede, at det nævnte Selskab ikke blot havde givet det første Stod til alle Andragender, som ere udgaaede fra Stænderne, Trykkefriheden, vedkommende, men har og leveret meget vigtige Materialier til disse. At dette Andragende var Resultatet af langvarige og omhyggelige Overveielser, og dette ikke blot af navngivne, men af mange meget anseete Mænd, ligesom Trykkefrihedsselskabet har saa megen Betydning i de nyeste Tildragelser i Landet at han turde forudsætte det som bekjendt, at der findes grundig Overbeviisning, og stærk Conseqvens i de Bestræbelser, som ikke have kunnet føre til andet Resultat, end det, som nu forelaae Forsamlingen. - Længere hen i Discussionen bemærkede Commissarius fremdeles, at Trykkefrihedsselskabet paa ingen Maade er nogen constitueret, (lovmæssig) Autoritetet; det har selv gjort sig dertil, og dette kan naturligviis ikke give det nogen bemyndigelse." – Efterat den kongelige Deputerede, Stenfeldt, havde anstrængt sig for at faae Andragendet afviist, besluttede Forsamlingen med 36 mod 27 Stemmer, at det maatte afleveres til den, om samme Sag forud nedsatte Comitee.
Almuevennen, 1844-12-18
Hvad der foregik i Selskabets Generalforsamling den 16de Octbr. var, som sagt, offentliggjort den 25de, og Justits-Collegiet havde endnu 8te Dage derefter, ikke udtalt det Allermindste mod de Beslutninger der toges, eller de Forhandlinger der fandt Sted. Den 1. Novbr. optraadte derimod Commissarius mod Selskabets Petitioner, som det meest Betydningsløse i Verden, da det ikke var nogen lovbegrundet Antoritet, og ikke havde nogen bemyndigelse; og nu tilskriver Cancelliet, den 4de Novbr. Politidirecteuren saaledes: "Da Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug, ikke alene efterhaanden har antaget en ganske anden Virksomhed end den, der svarer til dets oprindelige tilkjendegivne Formaal, men endog har constitueret sig til et Selskab, der raadslaaer om de meest betydende Lovgivnings- og Statsforfatningsgjenstande, i hvilken Henseende der i Selskabet, navnlig i dets extraordinaire Generalforsamling, der er afholdt den 16de f. M., ere holdte Foredrag, som udtale en bitter Dadel, mod Regjeringens Foranstaltninger, ligesom der over de fremsatte Forslag har fundet formelig Stemmegivning Sted af de Tilstedeværende, saa maa Cancelliet ansee det aldeles nødvendigt, at der gjøres en Ende paa dette Uvæsen. Man skulde derfor tjenstlig anmode Hr. Etatsraaden, at tilkjendegive Selskabets Formand, til Efterretning og Tilkjendegivelse for dets Medlemmer, at Selskabet, saasnart det erfares, at der i samme atter holdes Sammenkomster, til at deliberere om Lovgivnings og Regjeringsanliggender, uden Henstand vil vorde ophævet.
Almuevennen, 1844-12-18
Da endeel af vore Læsere vistnok ikke kjende de Foredrag, hvorom det i denne Cancelliskrivelse hed.
Almuevennen, 1844-12-18
Fredagen den 20. Decbr. Kl. 9 om Form. foretages det anordningsmæssige Valg af Medlemmer til Frederiksberg og Hvidovre Sogneforstanderskab. Da Capt. Jacobsen, Gaardm. J. Larsen og Capt. Plockross, have udmældt sig, skal der vælges 9 Forstandere, og ifølge Lofte skulle vi her tillade os at henvende Opmærksomheden paa følgende 9 Herrer. Gaardm. J. Bentsen i Valby. - Landsoverretsassessor Casse i Frederiksberg, 4 Landsoverretsprocurator B. Christensen, paa Grøndal, – Fabrikør C. A. Feilberg paa Falkonergaarden, – Kopist Fohrmann paa Sindshvile, – Exam. Juris Friis paa Friheden, – Overauditeur Hall paa Ny Bakkegaard, – Gaardm. C. Hansen i Vigersløv, Etatsraad Povelsen i Valby. Frederiksberg d. 15de Decbr. 1844. Af dette Blad udgaaer 19 a 20 Nummere i Qvartalet, og som Følgeblad dertil udgaaer Kjøbenhavns Amts LandCommunal-Tidende", med omtrent 6 Nummere. Prisen er 4 Mark hvert Qvartal. Man tegner sig for Bladet paa Postcontoiret i Kjøge, hos Dhrr. Boghandlere Meulengracht i Næstved, Bertelsen i Holbeck, Bosbein i Hillerød, Wagner i Helsingør, Milo i Odense, Jessen i Svendborg, Thjerry i Nakskov, Gjegengack i Maribo, Berggreen i Nykjøbing paa Falster, den Jessenske Boghandling i Aarhuus, Holm i Horsens, Smith i Randers, Termansen i Nibe, Dhrr. Bogbindere Mehl i Roeskilde, Hansen i Slagelse, Møller i Skjelskor og Thune i Veile, Hr. Skolelærer Jensen i Ringsted, Hr. Komd. Gjørup i Storeheddinge, Hr. Gartner Boetmann i Sorø, Præsto og Vordingborg Omegn hos Huusmand Peder Hansen i Lundby pr. Præste, Gaardeler N. Ottesen i Fredericia og Skomagermester N. Hansen i Rudkjøbing. J Kjøbenhavn hos Udgiveren, Hjørnet af Hausergade og Aabenraa, Nr. 222 3die Sal, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes.
Almuevennen, 1844-12-25
3die Aarg. Nr. 67. Timevennen. Udgiver: J. A. Hansen. Redaktør Frederik Barfod.
Almuevennen, 1844-12-25
Onsdagen d. 25de December 1844. Kjøbenhavns Amtsraads Betænkning i Huusmands Sagen.
Almuevennen, 1844-12-25
"J Circulaire af 25de Juli forrige Aar har det høie Collegium begjært Raadets Yttringer over Huusmandstandens og Arbeidsclassens Vilkaar navnlig i dette Amt, over de Byrder, der trykke samme, og de Midler der maatte kunne bringes i Forslag til at forbedre dens Kaar. Raadet har i denne Anledning indhentet de her hosfølgende, for en Deel først temmelig nyligt indhentede Erklæringer fra Amtets respective Sogneforstanderskaber. Jdet vi nemlig for Amtets specielle Vedkommende i denne Sag, forøvrigt maatte henvise til disse Actstykker, skulle vi kun i Almindelighed tillade os følgende Yttringer: Anledningen til nærværende Sag er, som bekjendt, den i Regjering og Folk lige anerkjendte og foruroligende Kjendsgierning, at Landets talrige og vigtige Huusmandsclasse i Almindelighed finder sig i saa fortrykte moralske og materielle Kaar, at en Forbedring i disse maa ansees for paatrængende nødvendig, ikke blot af Hensyn til Humamitetens og Retfærdighedens, men ogsaa af Hensyn til den almindelige Sikkerheds Fordringer, Rigtigheden af denne Kjendsgierning vil det høie Collegium, ogsaa for dette Amt, finde kun alt for meget bestyrket ved de fremsendte Erklæringer fra Sogneraadene. De forudsætte den alle directe eller inddirecte, om de end oftere antyde den, at være tilstede i en ringere Grad her end i de fleste øvrige Amter, eller navnligt i Godsegnene. Selveiendom er nemlig her i Amtet almindelig fremherskende, og Arbeidsclassen begunstiges derhos ved Nærheden af Hovedstaden og ved den betydeligere Arbeidsmasse, der, tildeels som Følge heraf, fordres ikke blot for Jordbrug og Fiskeri, men ogsaa for de større Fabriker, Veie, Moser, Skove osv. Ved denne Sags Forhandling i nærværende Øieblik er der uden Tvivl nogen Føie til at skjelne imellem den virkelige Elendighed, der i Godsegnene saa overveiende hersker blandt Huusmændene, og den almindelige Fortrykthed, hvorunder de ellers i Regelen overalt i Riget findes lidende. Det turde derfor ogsaa være velgrundet, naar man i Overveielsen af de Midler, hvorved deres Kaar kunne lindres, i det Mindste foreløbigt har sondret de Foranstaltninger hvortil der fortrinsviis maatte tyes i de Egne af Landet, hvor dette Almuen saa fordærvelige Godsvæsen endnu stedse er meere eller mindre fremherskende, fra saadanne, hvortil man i Almindelighed og med hele Landets Udvikling of Velvære for Øie vel endelig maatte tage sin Tilflugt.
Almuevennen, 1844-12-25
Vi skulle kun til det høie Collegium erkjendte Borgersind og mulig formaaende Anbefaling indstille, om det ikke med Hensyn til denne talrige Borger klasses notoriske moralske og materielle Elendighed, og med Hensyn til de Fordringer, som Menneskelighed, Retfærdighed og Sikkerhed i denne Anledning synes at opstille, maatte findes passende, paa Ny og i Fortsættelse af den saakaldte store Landbocommission at anordne en hensigtsmæssig og folkelig sammensat større Commission, med det Hverv overalt i Landet i offentlige Møder at forhøre om Huusmændenes og Arbeidsclassens Tilstand og Forfatning i de forskjellige Egne, og derefter lige offentlig, at forhandle og foreslaae om hvad der fra Statens Side maatte kunne være at gjøre, for at sikkre ogsaa disse Borgere den Retsnydelse, Frihed og Velvære, som de nu for en stor Deel, med Uret for dem og Tab og Fare for Staten maa antages at mangle.
Almuevennen, 1844-12-25
Kjøbenhavns Amtsraad den 3die September 1844. Boisen. Thalbitzer. Tutein. Drewsen. 3. Jacobsen, Balthazar Christensen. Beutner.
Almuevennen, 1844-12-25
Til Frederiksberg og Hvidoure Sognes Beboere.
Almuevennen, 1844-12-25
Under denne Overskrift læses i Kjøbenhavnsposten Nr. 296 en Artikel af Capt. Plockross, hvori han beklager sig over, at man i Frederiksberg og Hvidoure Sogne har i mange Aar ved i Circulation satte Rygter udspredt megen Usandhed og Bagtalelse, navnlig imod ham, som i en Aarrække havde en større virksom Deeltagelse i Bestyrelsen af deres Fattigvæsen. – og siger blandt andet: Et nyt Beviis paa disse udspredende Rygter har jeg da ogsaa nu modtaget, idet man med megen Sufisande har udtalt: at jeg er Forfatteren til et i "Almuevennen" Nr. 60 fremkommet Stykke betitlet: Nok et Blad af Frederiksberg og Hvidoure Sognes indre Historie, der er et Angreb paa Herr Secretair Frost i sammes Egenskab som Forstanderskabets Formand. J den Anledning finder jeg mig da og foranlediget til offentlig at erklære, at, hvorvel jeg ikke hylder den Form, hvori dette Jnserat er affattet, erkjender jeg dog, at de forskjellige Momenter, som deraf udgjøre selve Angrebet paa Formanden, ere overeensstemmende med Sandheden, og at disse lade sig forøge med en heel Deel flere, hvorimod jeg maa fralægge mig at være Forfatteren til samme eller at have kjendt noget til dets Affattelse, førend jeg læste samme som offentlig fremsat i ommeldte Blad. Jeg troer derimod, at Hr. Secret. Frost maa være Forfatteren ret megen Tak skyldig, fordi han derved har givet ham Anledning til at forsvare sig offentlig, hvilket jo er noget, som enhver retskaffen og Sandheden elskende Mand kun kan ønske sig; thi kun derved kan den ugrundede og falske hemmelige Jnsinuation slaaes til Jorden.
Almuevennen, 1844-12-25
Capt. Plockross søger dernæst at godtgjøre, at han ikke er Forfatter til det ham tillagte Brev. Han kunde have sparet sig den Uleilighed; thi hver den, som har saa meget Begreb om dansk Stil, at han kan skjelne mellem et Par Forfatteres Skrivebrug, vil af sig selv have indseet Umuligheden af, at Capt. P. kunde være den omtalte Artikels Forfatter. Fornøden Oplysning til Publikum.
Almuevennen, 1844-12-25
De Abonnenter der staae tilbage med Betaling for "Almuevennen, i de foregaaende Qvartaler, til Huusmand Peder Hansen i Lundby, anmodes herved om at tilstille ham samme uden længere Henstand, og i det Allerseneste inden 8de Januar 1845.
Almuevennen, 1844-12-25
Kjøbenhavns Torvepriser. Løverdagen den 7de December. Hvede, . . . pr. Td. 4 s. - a 51 s. Rug, Byg, 2radet . 3 – 1 – 8 - 3 – 3 – 8 – Byg, Gradet . 3 – - 8 - - 3 – – 1 - Havre, . . .... 2 – 2 - 8 - - 2 - 4 - 12 - Ærter, gule 4 – 1 – - - - 5 – – - Ærter, graae 2 – – – – – – Kartofler, . . . Smør, . . . . Fag. 12 – 4 – 8 - - 13 – 4 – 8 - Smør, . . . . Pd. - - 1 – 5 – – – – – – Flesk, røget, pr. LPd. 2 - 1 - 12 – - 2 - 2 - 8 - Flesk, grønsaltet." 1 – 4 – – – - 2 – – Æg, . . . pr. S. – – 2 – 2 - - - - 2 - 6 – Bøgebrænde, et Bondelæs 3 – 3 – – 4 – 3 – 4 – Torv. . . . dito 3 – 3 – – 4 – 5 - Talg, . . . pr. Lpd. – – – – – – – – – – – –a 10 a 20 Rummere i Qvartalet, og som Følgeblad dertil udgaaer Kjøbenhavns Amts LandCommunal-Tidende", med omtrent 6 Nummere. Prisen er 4 Mark hvert Qvartal. Man tegner sig for Bladet paa Postcontoiret i Kjøge, hos Dhrr. Boghandlere Meulengracht i Næstved, Bertelsen i Holbeck, Vosbein i Hillerød, Wagner i Helsingør, Milo i Odense, Jessen i Svendborg, Thjerry i Nakskov, Gjegengack i Maribo, Berggreen i Nykjøbing paa Falster, den Jessenske Boghandling i Aarhuus, Holm i Horsens, Smith i Randers, Termansen i Ribe, Dhrr. Bogbindere Mehl i Roeskilde, Hansen i Slagelse, Møller i Skjelskor og Thune i Veile, Hr. Skolelærer Jensen i Ringsted, Hr. Komd. Gjørup i Storeheddinge, Hr. Gartner Boetmann i Sorø, Præsto og Vordingborg Omegn hos Huusmand Peder Hansen i Lundby pr. Præsto, Gaardeler N. Ottesen i Fredericia og Skomagermester N. Hansen i Rudkjøbing. J Kjøbenhavn hos Udgiveren, Hjørnet af Hausergade og Aabenraa, Nr. 222 3die Sal, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes.
Adresseavis for Børn, 1779-01-06
Forerindring. Vore unge Læsere og Læserinder. or Eder, J opvoxende Yndlingel er egentlig dette Blad bestemt. Hvorfore skulle J ikke og have en Adresse-Avis, for at vide, hvorledes det gaaer til i den store Verden, Engang skal J dog betræde den, og vel Eder, naar J kunde gaae den i møde med et dydigt Hierte og en opklaret Forstand. Da vi lagde Haand paa dette Arbeide, troede vi, at der vare Kundskaber og Efterretninger, Nyeheder og Tildragelser, som J burde nøiere vide og kiende, og efter hvilke det var saa naturligt, at J kunde være nyesigne, og nu bestemte vi os derfor at tilfredsstille denne Eders Videlyst; men vi foresatte os tillige at underholde Eders Læselyst med behagelige Anmærkninger og Fortællinger, saadanne, som kunde forskaffe Eder en ligesaa værdig Tidsfordriv, som ædel Nytte. Dette var det væsentlige Øiemærke af den Plan, som vi havde foresat os at følge ved dette Blad. Dog, for at giøre Eder nøiere bekiendt med samme, vil vi her fremsætte den i alle sine Artikler: 1. Foran i Bladet Kommer en eller anden smuk Afhandling, enten af Religionen eller Moralen. 2. Correspondence. Herunder forstaaes en lærende og fornøielig Brev-Vexling, enten imellem Lærere og Børn, eller imellem Børnene selv, skrevne i alle de Begivenheder, som kan indtræffe i Ungdommens Alder. 3. Nyeheder. Saadanne, som kan være Børn nyttige at vide, hvorunder hører visse Slags Tildragelser, saavel i den naturlige som politiske Verden.
Adresseavis for Børn, 1779-01-06
4. Befordringer. Som naar Ungdommen enten i Skolerne flyttes af en Lexie, en anden, eller naar de træde fra Skolerne og skal gaae til Confirmation, eller for Sønnerne, naar de skal ud at tiene, og Døttrene, naar de af Mødrene betroes til at gaae i Huusholdningen. Anmærkninger over deres Fremgang i Sprogene, Musiqven og andre nyttige Videnskaber.
Adresseavis for Børn, 1779-01-06
5. Handels-Beretninger. Korte og fattelige Begreber, om hvad Handel og Søefart er, smaa Anmærkninger over et og andet, som løber ind i begge Dele, Oplysning om mange Ting, som de hører nævne saavel i Handels som Søe-Væsenet.
Adresseavis for Børn, 1779-01-06
6. Lotterie. Hvad dette er, lykkelige og ulykkelige Hændelser formedelst samme, Anmærkninger, Tanker over lykke-Spil.
Adresseavis for Børn, 1779-01-06
Reisende. Udpasserede. Efterretning om en eller anden af Ungdommens Udreise paa Landet eller i Skoven, Fortælling af deres Fornøielser. Jndpasserede Fremmede Børns Ankomst i Staden enten for at besøge, eller bestandig at blive, for at opdrages her i Byen. 8. Døds 8. Dødsfald. Herunder anføres de Børns Død, som man kan faae at vide, samt smukke Tanker over de gode, fromme og fornuftige Børn, som tidligen forlade Verden, til velfortient Æreminde.
Adresseavis for Børn, 1779-01-06
9. Skuespil. Mellemstunder skal dette Blad og indeholde smaa Comoedier eller Optrin, hvori Ungdommens Tilbøielighed til Dyden eller Lasten skal blive forestillet
Adresseavis for Børn, 1779-01-06
10. Bekiendtgiørelse. Oplysning om adskillige Ting, som forekomme i daglig Haandtering, som enten høre til Naturens Rige, eller til de politiske, historiske og oeconomiske Videnskaber, og hvilke de daglig kan høre nævne, uden at vide Oprindelse til, eller hvad derved forstaaes, og dets væsentlige Nytte.
Adresseavis for Børn, 1779-01-06
11. Tilkiøbs. Under denne Artikel vil man udvikle de Vahres Natur, som faldbydes, hvorved man faaer Leilighed til at gjøre dem bekiendt med alle de Produkter, Naturen skienker Mennesket, hvor de voxe, hvorledes behandles, deres Anvendelse, Nytte og Brug
Adresseavis for Børn, 1779-01-06
12. Bøger. Ved korte Udtoge vil man giøre Ungdommen bekiendt med de bedste Bøger, som udkommer, og derved faae Anledning til at tale om Bøgers Nytte, om Bibliotheqver, om Bogtrykkerier, og de Fordeele, denne ypperlige Konst forskaffer Mennesket; item om Ungdommens Forhold med Bøger, deres Brug og den Hævd, de bør holde samme i. Disse ere de fornemste Artikler, som man vil betiene sig af til dette Blad, for at giøre det ligesaa nyttigt som behageligt. Derfor vil man ikke gaae de øvrige forbi, som Adresse=Contoirets Efterretninger anviser os, for ogsaa under samme at sige noget til Børns Nytte, For Exempel: Vi see der om Proclama, Auctioner, til Leye, Tienester ledige, Tienstsøgende, Undvigte, bortkomne Sager, fundne Sager &c. Men alle disse vilde vi kun betragte som Bi-Artikler, og kun da betiene os af, naar besynderlige Omstændigheder giver os Anledning dertil. Dem nu af vore unge Læsere og Læserinder, som finde Lyst at holde denne Avis, vilde behage og lade deres fulde Navne antegne paa Avise=Contoiret, Da samme ikke allene i ethvert udgaaende No. skal blive bekiendtgjort efterhaanden, som de subskribere; men endog ved Aarets Slutning blive tilføiede disse Blade. Et halv Ark udgaaer hver Uge, som skal blive de Subskriberende tilbragt. Ved Aarets Slutning betales, Rdlr. Tryk, og 8 Mk. Post Papiir af dem, som have subskriberet paa samme. Endelig et Par Ord til Eder, J Dydens og fornuftens Kiendere, Fædre og Mødre, Paarørende og Børne Venner Nægter ikke de Unge, som opvoxe under Eders Hænder, denne uskyldige Fornøielse, Kunde vi biebringe dem et ædelt Begreb, en dydig Tanke, mon dette ikke var meere værd end een Rixdaler, Det bør jo dog ikke være os ligegyldigt, om de tidlig eller sildig anføres paa Lyksaligheds Bane, Langt snarere bør det være os af største Vigtighed, at deres Jndsigter tidligen aabnes for de Kundskaber, der baade forædler deres Hierter og opklarer deres Fornuft, paa det de, saa oplyste som mueligt, kunde gaae frem paa Livets slibrige Veie, og efterhaanden agte paa de Ting, de mindste med de største, som forhindre eller befordre deres Lyksalighed. Man valgte den behageligste Methode, den, der opvækker Læselysten, og lempeligst indpræger dem sunde Begreber, Kierlighed for Dyden og Afskye for Lasten. Maae vi opnaae vort Ønske, saa skal det være os Belønning nok, om vi, ved at give dem dette Blad i Haanden, saa uformærkt kunde udstroe den gode Sæd i deres unge Hierter, af hvilken deres moralske Fuldkommenheder, og den dermed forbundne Lyksalighed, kunde udspire.