Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1846-07-07
En Mellemmand udfører Ordrene &c., besørger Alt hos nærmeste Apotheker og saaledes er hun jo Selv udenfor Sagen. 2) Læger og Øvrighed have – efter Sigende - vel seet ind til henne, men skulle ved Besøget være blevne belæmrede med store Hære af . . . . saa at Man igjen maatte tye til Patronessen, for at blive det qvit, og Hvo skulle nu vel have Lyst til, at ville trænge igjennem en saadan Livgarde. 3) Hendes anvendende Midler ere jo saa simple og lidet kostbare, som de af dig Anførte. - Alter sand og Kirkegaardsmuld, Afskrabning af et LigsNegle og andre saadanne Lækkrerier koste jo ei heller Noget, og dette er i sin Orden. Læg nu hertil: at de øvrige anvendende Draaber eller Pulvere ere af ækleste Udseende, væmmeligste og afskyeligste Lugt og Smag, da beviser jo just Dette deres effective Kraft og Styrke ganske anderledes og bedre end Lægernes smukke Æsker, rene Flasker, og mildnende Medicamenter; thi Hiint er Noget der har Kraft, baade lugter og smager og kan slaae til Sidebenene, og saa bør det være. 4) Lægerne mangle aldeles, hvad Konen er i fuld Besiddelse af, - Alvidenhed. Saasnart Du træder over hendes Tærskel; veed hun, hvad Du vil, hvilken Meen der trykker Dig, din Hustru. dine Børn eller Tyende, dit Asen eller Oxe, dito Huus eller Hjem og ei gives der noget Tilfælde paa Sjæl eller Legem, naturligt eller overnaturligt, ei Hang til nogen Synd, uden hun jo kjender Raad derfor. Søgningen hos hende er utrolig stor og hendes Spørgen og Fritten gaaer i Detail, Hun udspørger Cret og Plet om deres Egns Beboere, især de Syge og hvordan de have det, optegner dette i Studerekammeret og med de Næstkommende fra samme Egn taler hun da om den og den Mands, Kones, Børns Sygdomme, som ganske bekiendte Ting. De Hjemvendende glemme naturligviis ikke igjen at udbafaae hendes Alvidenhed for Vedkommende; disse ile da did, overbeviste om: at den Alvidende og maae være den Almægtige; - og hvilken af vore Læger er vel nogen af Delene? 5) En Bagdør har hun altid aaben, for at kunne frelse sin Renome, thi een eneste Draabe spildt eller indtaget een Secund for tidlig eller sildig: En Draabe Fugtighed kommen til de Pulvere, som siden skulle udrøres i Vand eller Brændeviin for at indtages, giør Alt uden Virkning. - Men saadanne Smuthuller have Lægerne ikke; af Dem fordrer Man Alles Helbredelse eller De erklæres uduelige, for Hiin lyde Panker og Trompeter, naar 1 af 20 ved Naturens Bistand vorder karsk, men om de 19 Offere tier Man og begraver dem i Stilhed med den Fortrøstning: "De vare uden Redning! 6) Hvor meget feile og Lægerne, der troe: at udvortes Velanstændighed og blid, venlig Adfærd er deres Pligt. - Neil Konen hist forstaaer det anderledes og bedre. Hendes væmmelige afkræftede, kryblingagtede Udseende; idet, at hun stundom bæres ind til de Consulerende, efter nogen Conference bliver afmægtig og maae igjen bæres ud eller føres ind til en Hiertestyrkning, – kort, Alt dette viser og tyder paa - Heren, og gjøre den tilbørlige Effect, saa ei mindste Tvivl kan blive tilbage og saaledes kan hun let lege Blindebuk med Alle, lige fra Proprietairen til den Ringeste blandt Daarerne; – af Hvilke ei endnu Een er vendt karsk eller helbredet tilbage eller er siden bleven det. Saa sørgeligt det nu end er, ja maaskee formasteligt at tænke i vore af Oplysning straalende Tider, saa vist bliver det dog: At om end denne Kjællingepraas slukkes (den skal allerede brænde meget svagt i Omegnen) vil der dog nok igien opstaae en Lygtemand et andetsteds, der ligesaagodt vil kunne trække Folk om ved Næsen. Skjøndt da en Viismand engang sagde: "Var bisset Mørke, saa er her Lys og ei andet end Lys, saa er der dog - den gode Mands Ordi Ære - vist Jngen funden, der kan paapege Os et saadant Sted paa denne mørke Klode. Benevolens,