Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-12-14
Agerdyrkningsskolen. Det er dog et glædeligt Tidens Tegn blandt de mange sørgelige, at Generalforsamlingen, som den 8de December blev holdt i Saxkjøbing i Anledning af den paatænkte Agerdyrkningsskole, efter vore Forhold og Omstændigheder, var talrig besøgt, og at alle Stænder ligefra Lehnsbesidderne til Fæstebønderne vare repræsenterede, og viste en sand og varm Jnteresse for denne vigtige Sags Fremme. Uagtet den varede over 6 Timer uafbrudt, vedblev dog det samme Liv, og fornemmelig Bondestanden fulgte og deeltog i Forhandlingerne med en Opmærksomhed og sund Forstandighed, uafhængig af alle Partihensyn, der viser, hvormeget denne Stand i de senere Aar er gaaet frem, og hvad man, med Guds Hjælp, kan vente sig af den engang i Tiden, og maaskee inden meget længe, til vort Fædrelands aandelige og materielle Lykke, og - om det skulde behøves – Frelse. Tre til sex Miles Reise frem- og tilbage ved Vintertid havde ikke afskrækket Actionairer, saavel fra Falsters som fra Lollands Nørre- og Sønderherred fra at mode. Comiteens Formand, Hr. Pastor Vegener, udviklede i et længere Foredrag, hvad der var passeret siden sidste Generalforsamling, hvorledes den samme Trang, som søles her i Stiftet til en Agerdyrkningsskole og høiere Bonde skole, føles overalt, hvor lærerige Stændernes Forhandlinger have været i denne Henseende, og hvor glædeligt det er at erfare, at Regjeringen her kommer Folket imøde, anerkjender det Samme som det, og viser Redebonhed til at gaae ind paa Folkets Ønsker. Han viste, at Folket derfor ikke nu maatte lægge Hænderne i Skjødet, men netop gjøre Alt, hvad det kunde, saa vilde vistnok ogsaa Regjeringen værdige Sagen al Opmærksomhed og ei unddrage den sin Hjælp. Skjøndt Comiteen endnu ikke havde faaet nogetsomhelst Slags Løfte eller Tilsagn om det betydeligere aarlige Tilskud fra det Classenske Fideicommis, hvorpaa Skolens Grundlæggelse og Fremvært for største Deelen vil beroe, saa havde den dog ingen Grund til andet end haabe det bedste, og Fideicommissets første Directeur, Hr. Kammerherre Classen, viste under hele Forhandlingen, især ved de enkelte Paragrapher af Udkastet til Lovene, saavel sin varme Jnteresse for Sagen i Almindelighed, som at han havde gjort disse til Gjenstand for en fortjenstfuld og omhyggelig Overveielse. Comiteens Formand gik dernæst over til at udvikle de enkelte Paragrapher i Lovndkastet, fornemlig det Særegne i samme, samt Saadant, hvorom der i Comiteen, havde været forskjellige Meninger, og opfordrede dernæst Forsamlingen til at forkaste, emendere eller antage Udkastets enkelte Bestemmelser. Herover opstode un flere livlige og interessante Debatter. Lovudkastet fik enkelte mindre Forandringer; men to vare af gjennemgribende Vigtighed og Nødvendighed saavel for Skolens Bestaaen som den Grad af Kundskab og Dygtighed, den vil kunne komme til at bibringe sine Elever, den første var, at ingen Elev maatte antages, førend han har fyldt det 16de Aar, og den anden, at den aarlige Pengebetaling ansættes til 50 Rbd. Comiteen havde vel erkjendt Nødvendigheden heraf, men turde dog ei foreslaae det af Frygt for at afskrække Bondestanden fra Deeltagelse. Nu viste det sig til almindelig Glæde, at denne Frygt var ugrundet, at Bondestanden ei skyer Opoffrelser, naar den føler, at disse ere nødvendige, og at saagodtsom alle Actionairer af Bondestanden vare enige i denne Forandring. De mindre, forresten ei uvæsentlige, Forandringer, angik den Magtfuldkommenhed, som burde indrømmes Forstanderen, og en Tilsætning til Læregjenstandene. De skyldtes fornemmelig den ædle og kundskabsrige Dygtighed, som Hr. Godseier Tesdorpf viste under hele Forhandlingen, og som saaledes kom Lovndkastet til Gode; han havde nemlig, uagtet Medlem af Comiteen, ei kunne deeltage i dens Moder, som sammes Formand med Beklagelse tilkjendegav. Ei alene den høibegavede Hans Olesen fra Sæddinge men ogsaa den Stænderdeputerede Steffensen fra Falster og enkelte Andre godtgjorde, at Bondestanden tæller i sin Midte Mænd, som baade forstaae at tænke og tale ligesaa godt og ligesaa sundt som Mænd af andre Stænder. Generalforsamlingen vedtog da Lovudkastet med disse enkelte Forandringer og Tilsætninger. Den besluttede, at Selskabet skulde erklære sig for constitueret, og at Sagen med al Kraft skulde fremmes. Den tilkjendegav Comiteen sin fuldkomne Tillid og Tak, den overdrog den at kjøbe Gaard) og afhandle med alle Vedkommende. Til Slutning reiste sig en Debat, om Bestyrelsen skulde vælges nu strax, eller man skulde udsætte dette og vælge den paa næste Generalforsamling, som da vil blive dannet paa den Maade, som de vedtagne Love bestemme. Dette Sidste blev vedtaget. Seer man hen til den Jntersse, som her til Lands almindeligviis bliver saadanne Foretagender tildeel, som ei enten garantere eller give et Slags Haab om materiel Vinding og Fordeel, eller have sandselige Nydelser og Fornøielser til Hovedgjenstand, eller vække den personlige Medlidenhedsfølelse og Forfængelighed; saa maa man tilstaae, at Planen til at grundlægge en Agerdyrkningsskole endda *) Den Hr. Grev Knuth tilhørende Paarupgaard, som i saamange Henseender anbefalede sig, og som man fra flere Sider strax hæftede Øinene paa, turde Committeen ei anbefale; deels vilde Grev Knuth ikke sælge den, men kun forpagte den, og deels var den fordrede Forpagtningsafgift større end Comiteen troede, den turde gaae ind paa med de faa Pengemidler, der endnu vare til dens Raadighed. ei har havt saa ringe Fremgang. Men til at sætte denne Sag i Værk saaledes, at den med Rimelighed kan bestaae, er der efter de Oplysninger Comiteen gav, ei, paa Meget nær, tegnede Actier eller Bidrag nok. Der er omtrent taget 650 Actier . 6500 Rbd., hvoraf 3000 Rbd. at betale strax, det Øvrige i 10 Aar. Noget over 150 Actier bleve tegnede paa Generalforsamlingsdagen, saa at Alt, hvad der for Tiden haves, er lidt over 8000 Rbd. Skjøndt Bondestanden i mange Sogne har viist denne Sag den fortjente Opmærksomhed, saa maa man dog høiligen beklage, at det i saamange andre slet ikke har været Tilfældet. De Oplysninger, som Comiteens Formand i denne Henseende gav, ere mærkelige nok; thi de synes at vise, at Sagen blandt Bondestanden har havt god Fremgang, hvor enten Præsten eller en anden Mand, som har havt Sognenes Tillid og Agtelse, har taget sig af den med nogen Lyst og Jver. Det Modsatte har frembragt det modsatte Resultat. Jnteressen synes at aftage for Sagen paa Lolland efterhaanden som man drager fra Nord til Ost-Nordost. J Norreherred vare tegnede 225 Actier, i Sønderherred omtrent 100, i Fuglse H. 138, i Musse H. 35, paa Falster 160, foruden hvad der tegnedes paa Generalforsamlingen. J enkelte Sogne findes slet ingen Deeltagelse for denne Sag, medens stor Deeltagelse har viist sig i de omkringliggende Sogne. J Horslunde og Nordlunde Sogne i N. Herred, i Landet; og Ryde, Arninge, Vestenskov og Kappel i S. Herred, i Mariebo og Hillested, Fuglse og Kronge i Fuglse Herred, i Huuseby, Saxkjøbing, Taars, Thoreby, Vixnæs, Maibølle, Radsted, Slemminge og Fjelde, Kjettinge, Nysted, Herritsler, Øster og Vester Ulslev, Godsted i Musse Herred, i Horbeløv og Falkersløv, Aastrup, Stubbekjøbing, Vaalse, N. Hvedby og N. Alslev Sogne paa Falster have deels slet Jngen, deels Jngen af Bondestanden tegnet sig som Deeltagere. Derimod har denne vigtige Sag fundet Deeltagelse i Kjøbelov, Vindeby, Halsted, Sandby, Skov længe og Gurreby, Gloslunde og Græshauge, Annede, Dannemarre og Tillidse, Errendlev og Oelstrup, Taagerup og Thorslunde, Holeby og Burs, Sønderkirkeby og S. Alslev Sogne. Foruden begge Sparekasserne have flere tagnet sig for 10 Actier og derover, hvoraf en Actionair har taget 100, en 50 og To 20 Actier. Naar man seer hen til de forskjellige Stænder, saa fremkommer det meget mærkværdige Resultat, at Godseierne og de, som besidde en større Landeiendom, have viist den største Jnteresse for Sagen, Præsterne og Skolelærerne den mindste.