Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-11-30
Jblandt de Græske Søehelte udmærkede sig ogsaa et Fruentimmer ved Navn Bolbing; hun nedstammer fra een af de anseeligste Familier paa Den Spezia og havde for 7 Aar siden den Ulykke, at hendes Mand blev paa Sultanens Befaling bragt til Constantinopel og der henrettet under et ubetydeligt Paaskud, denne Grusomhed indgød hende den dybeste Melancholie og tillige det uforsonligste Hof, imod Tyrkerne, og da hun dertil besad en meget energisk Characteer, saa besluttede hun selv at tage Deel i Kampen mod Porten for at hævne sig paa den; da hun var meget formuende, saa udrustede hun strax paa egen Bekostning 3 Skibe, som udmærkede sig ved deres fortreffelige Eqvipering og strenge Mandstugt, og som hun selv kommanderede. Det varede forresten ikke længe førend Grækernes Haab om at tilføie den Tyrkiske Escadre ved Mitylene et Tab, gik i Opfyldelse. Chefen for denne Escadre, havde i flere Uger forgiæves ventet paa at Capudan Pascha skulde støde til ham med den øvrige Deel af Flaaden; for nu at faae Oplysning om hvorledes Sammenhænget var dermed og for at indhente nye Forholdsordrer afsendte han et Orlogsskib paa 64 Kanoner til Dardanellerne. Dette Orlogsskib, som havde over Tusinde Mand ombord, løb ud og fortsatte ogsaa en Tid lang ganske uhindret sin Vei uden at see noget til Fienden; da Grækerne havde med Villie skiult sig i de snevre Bugter ved Den Mitylene. Men neppe var det kommet saa langt bort fra Rheden, at det ikke kunde vende tilbage og blive understøttet af den Tyrkiske Flaade, førend den Græske Escadre kom frem og gjorde Jagt paa Tyrkerne. Den Tyrkiske Anfører, som blev herved sat i Skræk, forsømte at gjøre det, som han egentlig burde have gjort, nemlig at søge udi aaben Søe og der at betiene sig af sit Artillerie; men i dets Sted søgte han at naae Landet paa det første det bedste Sted for at undgaae at blive omringet af Fienden. Da han slet ikke var bekiendt med Farvandene i denne Egn, saa rettede han sin Cours til den Adramitiske Bugt imellem Tenedos og Mitylene; men Jndgangen til denne Bugt er kun faae Favne dyb, og længere inde endog utilgængelig for store Coffardieskibe; i faae Minuter løb han derfore med fulde Seil paa Grund. Capitainen, som nu forsildig indfaae sin Feil, og tillige at det vilde være umuligt at faae Skibet flot i nogle Dage, besluttede nu at indlade sig i Kamp med Grækerne; men denne faldt meget ulykkelig ud for ham; thi disse deelte sig i to Escadrer og angrebe hans Skib for og bag fra, hvor han kun havde et Par Jagtkangner, da han ikke var istand til at betiene sig af sit svære Artillerie, fordi Skibet stod fast, de Græske Brigger, som hver førte 18 til 20 Kanoner, og havde hver 150 Mand ombord, benyttede deres Stilling saa fortreffeligt, at Skibet blev saa forskudt, at Resten af Besætningen, som endnu var tilbage, ikke faae nogen anden Udvei end at sætte Skibet i Brand, og at naae Land under en Regn af Kugler. Denne mærkelige Kamp kostede ikke allene Tyrkerne et af deres bedste Orlogskibe, men tillige 800 Mand som de mistede ved den morderiske Korsild fra Briggerne; den Tyrkiske Capitain var selv iblandt de Døde, Grækerne derimod mistede ikke en Man derved; Man kan forestille sig hvilket Jndtryk denne glimrende Seier gjorde paa Øerne, og hvorledes den opvakte de bedste Forhaabninger for Fremtiden. Følgen af den blev, at Archipelet blev paa nye frit og allene beseilet af Græske Skibe, og at Chefen for den Tyrkiske Escadre ved Mitolene strax seilede med sine fire store Orlogsskibe tilbagetil Dardanellerne, uden engang at forbindre de Græske Brigger fra at opfiske Kanonerne af det strandede Orlogsskib.