Berlingske Tidende, 1780-09-01
Naar man reiser fra Sesti til de Barromæiske Øer, lade at man Lizenza, et gammelt Slot, paa høire Haand paa et Bierg, der er inddeelt i ti til tolv Terrasser med Viinranter, og giver et smukt Syn. En Mil fra Sesti paa venstre Haand ligger Staden Arona, som tillige med de fleste andre om Søen liggende Steder, og mange andre Godser, tilhører den grevelige Familie af Baromeo. Uden for den mod Øerne seer man paa en Forhøining St. Barromæus's Metal Billedstøtte. Den er støbt i Malland, og dens Høide beløber sig til 35 Alen, endskiønt den ikkun bestaaer af et Stykke, og hviler paa en Piedestal af 25 Alen. Det hele Stykkes Høide beløber sig altsaa til 60 Bracei eller Alen, og saa meget udgiøre ogsaa Terassernes Høide paa de Barromæiske Øer. Om Proportionen af denne Colosse kan man giøre sig et Begreb af Modellen til det forreste Leed paa Tommelfingeren, som forevises i et Kammer af det ombroiske Bibliothek i Malland, hvoraf Næglen er en Mandspand lang; men det hele Leed to Spand i Længden, og nesten tre Spand i Omkreds. Billedstøttens Ansigt er vendt mod Staden Mailand, som St. Barromæus synes at meddele sin Velsignelse. Søen er allevegne omgivet med Bierge, paa hvilke Vinhau- og Lysthuse prange, og oven over Vindiergene findes Kastanieskove: og ved Bredden give de smukke Alleer og hvelve i Gange af Vinranker, tillige med de af Naturen dannede Cascader, der hist og her fra Biergene styrte sig i Søen, Øiet Et fortryllende Syn. De tvende berømte Barromæiske Øer, som kaldes JsolMadre og Jsola Bella, som egentligen af Naturen ere ikkun tvende øde Klipper, som Konsten har givet den forundrings værdigste Forvandling, ligge fra Sesti af i Bugten af Søen Lago Maggiøre. Da Øerne kaldes Moder og Dat ner, maae man tilstaae, at den sidste i Yndigheder og Pragt Klangt overgaaer den første. Billigen heder det derfor, at man først skal tage Jsola Madre i Øiesyn; ikke for at giøre den en Kompliment, men fordi det menneskelige Gemyt er saaledes beskaffent, at det ikke bedømme endog ypperlige Ting efter deres Værdie, naar man kort forhen har seet noget smukkere af samme Slags. Begge Øerne kan med deres Hauger og Palads, som hos begge udgiøre et Heelt, best lignes med tvende pyramidalske, med grønne Løvverker og Blomster udzirede Opsatser, hvorpaa Confecten ved Tafler pleier at sættes. Jsola Bellas Hauge har ti Forhøininger eller Terrasser, hvilke, lodret regnet fra Vandets Overflade, udgiøre tresindstyve Bracci eller Alen, hvoraf enhver er tre Mands spand lang. Disse Forhøininger tage bestandig af i deres Omkreds, som naar man legger til Folianter af ulige Størrelse paa hinanden saaledes, at den største ligger underst og den mindste øverst. Haugens øverste aflange Firkant er belagt med Qvaderstykker, og omgivet med et Rekverk. Dens Længde er halvtresindstyve almindelige Skridt, og den er paa alle fire Sider besat med overordentlige store Steen Billedstøtter. Det paa denne Plads fallende Regnvand samles i en neden under skiult Cisterne, som og ved andre Verker fyldes med Vand til Vandspringernes Brug. Paa enhver at oven omtalte Afsatser er tilstrekkelig Plads til beqvemme Spaseregange, og paa enhver af de fire Hiørner afvexle store Steen Billedstøtter og Pyramider med hinanden. Alle Væggene fra neden til oven ere skiulte med Hekke af Lourbær, Pomerantser, Citroner, Pferskener o. d. l. og gandske grønne. Laurbærtræerne blive om Vinteren staaende ude under aaben Himmel; men Elspalierne af Pomerantser og Citroner bedækkes med et Bræde Tag, og bevares i Nøds Tilfælde mod Kulden med Jld. Til den Ende ligge hvert syvende Skridt en Qvadersteen i Jorden, i hvis Midte er et Hul omtrent tre Skridt i Breden fra Elspalierne, og tiene til Pælenes Nedsætning, hvorpaa det halve Tag, som gaaet over Elspalierne, hviler. Saavel Taget, som Vægen, der trekkes fra en Pæl til anden, bestaaer af Bræder halvanden Fod i Breden, og syv Fod i Længden; hvortil man let kan slutte udfordres en utrolig Mængde Bræder. Hovedanlaget og det der udfordredes, til at sætte disse Øer i deres nærværende Stand, synes at have medtaget mere end fyrstelige Jndkomster, især da Jsola Bella endnu i Midten af det forrige Aarhundrede ikke var andet end en ufrugtbar Klippe, til hvilken enhver Kurv Jord, og hvad der ellers findes derpaa, med store Omkostninger maatte til Vands bringes derhen. Denne Øes Hauge ligger mod Sønden, og dens Frontispitis zires paa begge Hiørnerne af tvende runde Taarne, som tiene til Lysthuse. Værelserne i disse Taarne ere høie, og saavel rødt som sort Marmor, er rigeligen anbragt deri. Paa den ene Side af Haugen findes et bedækt Gallerie, som hviler paa Steenstøtter, og overalt beskygges af Limontræer. Paa den anden Side kommer man i en behagelig Allee af store fire og femfold bestaaende Pomerantstræer. Nær derved læser man i hvid Marmor to Jnscriptioner, den ene Grev Vitalianus Borromæus, som har anlagt dette Verk, til Ære, og den anden med hans Broder Renatus Borromæus's Navn og Titler, og under begge staaer Aarstallet MDCLXKl. Nær derved er en liden Laurbærskov, som nogle smalle Alleer og en Cascade af nogle og tyve Fald eller Afsatser giøre meget behagelig: en anden Plads er besat med store Granattræer. Søen skyller ganske tæt op til Haugen og Pladsen; og der er neppe en Haandbred tør Jord tilbage; undtagen noget lidet forved Vaaningshusets Facade, som ligger mod Norden: alle de øvrige Sider ere til Søen opførte af lodrette Mure eller af Klippen. Jnden til mod Haugen findes mod den østlige og vestlige Side meget store Arkader eller Hvelvinger, oven paa hvilke Jorden er bragt til de omtalte Forhøininger; og i hvilken Henseende man meget vel kan ligne dette Verk med Alderdommens hængende Hauger. Disse Arkaden tiene ikke allene til en nødvendig Grundvold for Jorden, men og til Haugens Zir. Nær ved Palladset seer man i en særskilt Bygning eller Huus tre smukke Gondoler, hvoraf Herskabet pleier at betiene sig paa Spadseretourer. Palladset er forsynet med mange smukke Skilderier, Vaser, Buster og andre Merkværdigheder. J forskiellige Værelser staae Kardinalernes Portraiter af det Barromæiske Huus. Dette Palladses Hvelvinger støde tæt til Søen, og ere som Grotter zirede med Muskelverk og Marmor. Gulvet bestaaer af smaa Steen, som ved deres Sammensætning forestille alle Slags Figurer. Regner man hertil, at Søens Bølger næsten bestandigen skyller op til disse Grotter, indseer man, at i den hede Sommertid neppe et behageligere Opholdsted, end dette, kan tænkes. Strax bag Huset mod Sønden staae som Cypresser af overordentlig Størrelse; thi de ere lige saa høie som Huset, og neden til med deres tykke Løvværk, som beklæder Stammen til Jorden, nærme de sig den tykkeste Eeg. Saasnart man gaaer fra Huset til Haugen, fornemmer man den behageligste Lugt af Blomster og Frugter. Den første Contraspalie man antreffer, efterat have besteget en høi Trappe, bestaaer af grønne eller Bergamoteitroner; hvorpaa følger en høi Rekke af Pomerantser. LænDe til Forsendelse med Posten allene privger hen kommer man til en høi, med Springvand og Billedstøtterziret, Grotte, over hvis Midte man seer en meget stor springende Eenhiørn, hvorpaa en Cupido sidder. Fra begge Sider føre Trapper til den øverste Plads af de til Forhøininger, om hvilke der allerede forhen er talt. Med Overfarten fra Jsola Bella til Jsola Madre tilbringer. man en halv Time, endskiønt de formedelst deres Høide synes at ligge ganske nær hinanden. Denne Øe har syv Afsatser, som vel ere høie, men dog anlagde vidt bag hinanden; derfor synes den lavere end Jsola Bella, endskiønt begge skal have eens Høide. Den yderste Grund af Jsola Madre bestaaer største Deelen af steile og lodret udhængende Klipper, som rage langt over Vandet, og foraarsage, at man ikke seer saa meget Muurverk paa denne Øe, som paa Jsola Bella. Vaaningshuset er ikke af stor Betydenhed, og ikkun opbygt paa den Side mod Sest og Jsola Bella, i øvrigt er det ziret med fortreffelige Skilderier. Haugen mangler det ei heller paa Prydelser af bedekte Gange og Løvhekke af Cedri, Pomerantser, Jasminer og Agacia, som og af Rosmarin, der er over halvananden Mand høi, og som har Stammer af en Arms Tykkelse, desuden finde her Laurbærskove, igiennemskaarne af Alleer, hvori der findes Træer af en Mands Tykkelse. Thi en Laurbærhek voxer der i Veiret i en Tid af sex eller syv Aar, Kiøb. Maanedlige Stats=Tidender &c. efterdi Luften er mildere, og Nordenvinden afholdes ved i omkringliggende Bierge. Jsola Madre tiener ligesom til et Fængsel for en Mængde Fasaner, som Søens Brede betager al Leilighed til at un flye. Skeer det, at undertiden een af disse Fugle foretage sig en Bortrømning, har Reisen snart Ende, saasom de falder i Vandet, og bringes derfra i en Baad tilbage. Meet saadant Tilfælde indtreffer meget sielden, saasom denn Øe er meget større end Jsola Bella, og derhos forsynet med megen Blomkaal, Haugevexter, Frugttræer, Vin, Bus verk og Skygge; saa at Fasanerne finde god Leilighedt, overflødigt Underhold. For Fasanerne er bygget et særskiHuus, nær ved hvilket en Aller af meget høie Cypresser føre, til et ved Søen liggende Lysthuus. Paa enhver Side tælle man som og tredive af disse Træer, hvis Stammer uden Grene og Løv neden til nesten ere af en Mands Tykkelse, men med Buskverket kan de ikke omfavnes af nogle Mand. Dette maae ansees for det smukkeste paa denne Øe, hvorved man ikke kan undgaae at erindre sig de fabelagtige Beskrivelser af fortryllede Øer og Palladser. Fremmede maae ikke forglem me at meddtage fra Sesti den behøvende Middagsmad og Vin, efterdi ubekiendte Reisende ikke kan bekomme noget for Penge paa disse Øer. Korn. Rug Holsteensk Td. 2 Rd. 2 Mk. 8 s. Dansk Td. 2 Rd. a 2 Rd. 2 Mk. - s. Holsteensk Hvede Td. 3 Rd. 1 a 2 Mk. Lollandsk Td. 3 Rd. - Mk. s. Siellandsk Td. 2 Rd. 5 Mk. Byg Td. 1 Rd. 4 Mk. 8 a 12 s. Gryn Td. 4 Rd. 2 Mk. Malt Tønden 2 Rd. 1 Mk.