Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-06
Ligesom om foranstaaende vide vi ikke mere om ham end, at han blev født etsteds, at han i den sidste Tid blev Præsekt for Gironde-Departementet og Deputered, at han bestandig stemmede med den høire Side, er godt anskrevet hos Kongregationen, og er efter Admiral Rigny's Vægring, ved at indtræde i Polignats Ministerium, bleven under sammes yderste Forlegenhed, paa særdeles Befaling udnævnt til Marineminister. Finis coronat opus. Noget om Musik og dens Vurdering. Vi leve dog i Sandhed i en forunderlig Tidsalder, i hvilken Tonekunstnere af enhver Slags indhøster fremfor andre duelige og fortjente Mænd Ære og Penge i fuldt Maal. Donna Catalani en italiensk Sangerinde, har i lang Tid fuld af høi Kunstnerstolthed faret omkring og har gjort vel, nemlig sig selv vel, det vil sige tilsunget sig uhyre jordiske Rigdomme. Quousque tandem, Catilina? Hvorlænge tøver Du endnu, Catalani, bliver hende overalt tilraabt med varm Længsel, hvor hun lader sine Tilhørere vente paa sig, indtil hun endelig optræder til Vederqvægelse for de naadehungrige Øren. Dielle Sontag en tydsk Sangerinde, et sandt gyldent Søndagsbarn, endnu gyldnere end den gyldne Frue Hjorteværtinden i N. – tilsyn ger sig overalt Ære, Roes og Penge i Overflødighed. Thi hun har jo, som Horats siger, liquidam vocem cum cithara, en smeltende Stemme til Strængespil. Signor Paganini, en bleg, mager, italiensk Fiolinspiller, drager nu i Tydskland fra Stad til Stad, spiller con Variatione, mich fliehen alle Freuden, inddrager paa hver Spilleaften sine 1000 Thaler, og erholder endnu til Afskeds gave 100 Louisdorer. Allerede har han deponeret 40,000 Ducater i Londons Bank. Og naar han til de, i et Fjerdingaar i Frankfurt tilspillede 25,000 preusiske Thaler, nu nedenfor Rhinen tilspiller sig 25,000, saa vil fra ham om kort Tid igjen 50,000 Thaler komme til London. Thi hvorhen kun stedse en saadan Tonekunstner kommer og maa komme, da bliver han modtaget med ivrig Beger string og høi Udmærkelse. O hvilken Henrykkelse, Da nedregner der Gylden, Thalere, Ducater, Louisdorer, Medailler, Tabatierer, Og hvo som ikke boer paa Stedet, han løber, rider, kjører hele Mile til Behag for Kunstneren, for ogsaa at nyde den i to Timer guddommeligste, mest henrykkende Fryd for Øret (Ohrenschmaus,) giver med Glæde sin Tha ler eller Dukat, og fortærer endnu et Par til i Hotellet. En saadan Sangerinde, en saadan Fiolinspiller indtager paa en Aften meere end mangen Direktør, Raad, Professor o. s. v. indtager i et heelt Aar, hvor han i 365 Dage, Aftener og Nætter plages, og, men med ganske modsat Stemning maa synge hint: "Mich fliehen alle Freuden." – Hvor mange fattige Familier kunde ikke ved de mange 1000, paa Sangere og Fiolinspillere ødte Gylden og Thalere være blevne saa lykkelige, saa glædede, saa trøstede, og i deres Liv igjen saa glade, paa det at de kunne synge: Mich fliehen alle Leiden! - Ethvert Talent, ogsaa Musiktalentet maa man skatte og ved Belønninger opmuntre. Men det hurtigt overgaaende Talent hos Sangeren og Violinspilleren maa man ikke saa rasende overøse og ikke for saadanne Personer tilsidesætte det fremfor alle vigtigere Væsen, det lidende Menneske. -(Allg. Anzeiger.)To Pigebørn begge tilsammen kun med et Hoved, vises i Mancha Real i den spanske Provinds Jaen. De er 1 1/2 Aar gamle En skiendig Misgierning fortælles fra Dublin. Der bleve nemlig to smaae Pigebørn fremstillede til offentlig Skue, der paa den ene Side vare sammenvoxne med Arme og Laar. De vakte stor Opmærksomhed og tilsidst Mistanke.