Københavns Adresseavis, 1780-04-26
Posuir. MANus Mk. LMANNS Frater, Per Kl. Annos Ad Templum & Parochiam S. Petri Primum Redilis Deinceps Curator & Tandem Presbyter, Lui Sub illo Reliquias Uroris Catharinge Bremer MDCCL. D. XVI Junii Pie Defunctae AcFratris JunkitLocumque Sibi Destmavit. Ipse Denatus MDCC... Oven over sees udi en Niche en siddende Philosoph. som ved en brændende Lampe betragter Jord=Kloden. Paa Buen af Richen staaer de Ord: TNI TEATON. og der oven paa er Urnen sat. Ligeledes er i forrige Høst paa Urtegaarden bag Kapellet opsadt et andet Monument af Marmor over Sal. Doctor Havnen, med Indskrift: Mitten anter Vielen. die von Ihm zur Gerechtigket gewiesen wurden ruhet hier EBERHARD. DAVID HAUBER. Gott in der Offenberung in der Natur und im Seinem eigenen Herzen erkant undempfunden har und den. Kuf den Ruf der lexten Posaune gewiss mit dem Glange des Himmels bekleidet wie die Sterne immer und eviglich leuchten wird : Daniel TII Cap. v. 111. Seinen Durchgang durch die Welt fra Er an den AVIl. Maji MDC. v. Und ging iher indle Evigheit den Til Februar, MDC. LRd. Dankbare Freunde heiligten hm disses Denkmahl. MDCC. Al. K. Oven over sees en Circul, gjort af en Slange, som betegner Evigheden, hvorudi er en Stierne. Neden under er det prydet med gergraphiske og til Natur=Riges henhørende Symbolis. Paa Graven neden for er lagt en Steen hvorpaa staaer EBERHARB. DAVID. AVBER. Weyland der heiligen Schrift Doctor und Pastor det dentschen St. Petri Gemene in Copenhagen. und MARIACATARINA HAUBEfgebohrne Søkr. sin Nach einer Al. jabrigen Verbindung durch den Hingang der lextern den VIII. Februarii MDCCLIR. getrenner. Den I H. Februarii MDCCLæv aber hier vieder gesammelt und Unter diesem Steine bis aar Erndte Gottes der Erde anvextrauet worden. Disse Monumenter ere forfærdigede af Prof. Wisprærte. Da det i Adresse=Contoirs Avisen Numer 34 og i AftenPosten Numer 19 anførste Latinske Vers er blevet værdiget adskillige Oversættelser, har benævnte Originals Forfatter ogsaa vildet overgive denne: Tys, stolte China, tys! Lad store Ord kun fare Om Jndsigt, Kløgt og Kunst, om mageløse Vahre, Forbauset mærk, du Folk i andre Verdens Egne, Helst Europæerne, bør ey for blinde regne. For Saxisk Porcellain stak dig, som Torn i Øyet; Skue nu og Dansk, hvis Værd vil vorde snart ophøyet: Behold derfor kun dit, som nu herefter ikke Vil sig saa godt, som før, paa Danske Borde skikke. Vi glade selv vort Sølv skal holde her tilbage; Os Drik af egne Kar desuden bedst vil smage. Den Fordeel for vort Land, den sande Lyst og Ære, Ol Müller, om Din Kløgt og Kunst skal Vidner være: J Landsmænd, skynder Jer, og holder Støtten færdig For Borgeren, der er saa vel fortjent og værdig! Din Flid, og Theodor, bør og med Roes for Dagen; Som Værkets Hovedhjul, fornuftig drev Du Sagen. Med Munterhed og Lyst, saa ivrig, og saa længe, Til gridske Kjøbere nu til Fabrikken trænge. Den bedste Konge selv, opmærksom, herpaa skjønner, Og tegner hemmelig de tvende Landets Sønner, Det ædle Tvilling Par, i Flid og Lyst saa lige, Som De, hvis Agt og Værd skal ved hans Naade stige. Din Haand, arbeydsom Holm, bepryder strax derefter Den sjeldne Ring, hvis Priis meest ved dens Paaskrivt hefter; Men derved blev det ey Vor store Prinz Dig giver En Daase hvis Værdie af Ædelstene bliver Vurderet meget høyt, dog høyere beregnet Af det Sindbillede, som inden for staaer tegnet; Thi see, der siges jo heel tydelig ved dette, At Borger Kronen Dig tilkommer med al Rette. Her Dine Tjenester, som os saa meget gavne, Ey heller herlig Skjenk, og brave Müller! savne: Jtem en Daase, fuld af præget Guld, - og Ære. Sidst maae utrættet Flid, med god Sag, Palmer bære. Til Lykke, ædle Mænd, med Eders Held og Dyner, Der giør, at Cimbrers Roes paa nye ved Ganges lyder. Dig, kjere Fødeland, bør vi og ønske Lykke Med Prydelsen, Du fik af dette Mester=Stykke. Din Ære vorer flur ved Kunster, og den Jver, Hvorpaa Din Konge Dig saa store Prøver giver: Den voxe meer og meer, og manges Nid opvække, Og sand Guds Dyrkelse den lede og bedække! Udlænding! agt det Folk mod Bjørnens kolde Stjerne! Viid, at vi Danske ey har Hoved uden Hjerne. Til Frue Kammerraadinde Bærens. Hil være dig, du danske Qvinders Ziir, Du Mynster for dit Kiøn, hvis ægte Dyd Ey blot bestaaer i Ord, men Gierninger. Alt længe kiendtes den, men kuns af faa, Thi sand Fortieneste ifører sig Beskedenhed, og i den snevre Kreds Af faa udvalgte Venner er sig nok: Nok, naar i Stilhed og i enlig Fliid, Den stræber for sit Huus og sines Vel. Men ikke nok at du med mageløs Og ufortreden Jver i dit Kald Arbeider; ney Naturen gav dig og Det sieldne Pund (og det nedgrov du ey) At efterligne sig i Blomstens Pragt. Dybt seer dit Øye ind i Almagts Bog, Og kunstig er din Haand, og skarp din Geist, Og udtryksfuld din bløde Pensels Strøg. Med Glad Forundring og ustrømted Roes Enhver betragter hvad din Mester=Haand, Nys paa Charlottenborg fremstillede. Med Glæde tog dig vort Akademie Jblant dets Lemmer ved enstemmig Valg: Og du fortiener det, og meer endnu. Til Lykke da, Og gid dit Fædreland Som du giør Ære, snart maa lønne dig, Ey blot med Roes, men med en virksom Haand. J. H. S. ...... Ofte følte Tanker ved Hr. Bentzons Prædikener. Hvad Jld, hvad Aand! - En Skræk for Klumpens nidske Træl Et Op! for slumrende - Et Stand! for Frækheds Vover. En Trøst, en Balsom for enhver fortvivlet Siel Er hvert dit Ord, Guds Mand Du seer Hiin sikkre sover; Hiin raser; Hiin er blind; Hiin føler Mismod Skræk Hiins Troe er uden Frugt; Hiin uden Haabet strander. Ved Ordet vækker Du - Du læger Syges Bræk - Du viser Canaan; hist! – hvor Guds Kiempe lander; Og Salighedens Hielm; og Randens trygge Sverd; Og Troens Kamp og Seier; dens ubegrændede Glæder, Og Kiødets korte Lyst - Men evig Redseler, Din Løn Cheruben alt for Lammets Stoel udqvæder: Fornyet Mod og Lyst er Lønnen for din Sveed, Er Frugten af de Suk, som kappeviis opsendes Mod Himlen fra den Hob, hvis Lyst, hvis Agtsomhed Fornyes dagligen, naar Aarons Jld antændes Og smelter Hierterne, og læger saarende. Gid længe i Dit Vel Belønneren vi spore! Da skal en lige Hob, som den dig vrimlende Nu hører; see Dig, Glad, paa Dagen - hiin - den store HrtHøyeste Rets paadømte Sager i forrige Uge. No. 170, Justitz=Raad Uldall, efter Kongelig befaling, c. Delinqventen Peder Røyer af Kiøbenhavn, som for begaaet Tyverie, er tildømt at kagstryges og arbeyde i Jern i Fæstningen, Livstid. No. 174, Procurator Schønheyder, c. Anna Thues Datter fra Sielland, som for at have ladet sig besvangre, forinden hendes Confirmation, er tilfunden at arbeyde i Børnehuset et halv Aar. No. 175, Procurator Schmidt, c. Delinqventerne Lars Jensen Schognes og Datter Malene Lars Datter, fra Norge, som for med hinanden bedrevet Blodskam, ere dømte at straffes paa deres Liv, og Kroppene, naar de ere halshugne, kastes paa en Jld og opbrændes. No. 176, Proc. Skibsted, c. Delinqv. Birte Maria Olsdatter, og Moder Maria Olsdatter fra Norge, som for begaaet Tyverie, ere tildømte at stryges til Kagen, og arbeyde i Tugthuus, deres Livstid. No. 178, Proc. Schmidt, c. Delinqv. Kirstine Jørgens Datter fra Sielland, som for Tyverie, er dømt at miste sin Hud i Fængslet og arbeyde i Tugthuus et Aar. No. 183, Proc. Schibsted, c. Delinqv. Anders Nielsen fra Norge, som for begaaet Tyverie, er tildømt at kagstryges og arbeyde i Jern i Fæstning, Livstid. No. 49 Christian Ditlev Westerholt, c. Geheime Raad Hr. Christian Ludvig Scheel v. Plessen. No. 18, Lars Berth, c. Kammer=Raad Peter Nicolai Porth.