Viborger Samler, 1849-07-31
Jndenlandske Efterretninger. Under 1ste De, er udgaaet en foreløbig Lov om Handelen og Skibsfarten paa St. Croix. Under samme Dato er udfærdiget et Kongeligt aabent Brev til Jndvaanerne paa de danske Øer i Vestindien. Disse Øer fritages forden i Moderlandet udskrevne Krigsskat; men om Erstatning til de forrige Besiddere af Ufrie, i Anledning af Emancipationen, hvorom flere Andragender ere indgivne seer Hs. Majestæt sig fortiden ikke istand til at give Tilsagn, Landbocommissionen har siden den 2den D., da den paany traadte sammen, daglig holdt Møder. Den første Sag, der behandledes, var Gaardmandshoveriets Afløsning og heri vare alle med Undtagelse af Neergaard, enige, at der burde træffes Foranstaltninger til dets Afløsning og Ophævelse. Selv N. skal ikke meget stærkt have holdt paa det Modsatte, men fornemmeliladet det beroe ved den blotte Udtalelse af sin Mening. Han anførte, at Hoveriet i dets nærværende Skikkelse hvis Ulemper ikke vare at sammenligne med det tidligere Omgangshoveries, var en Ydelsesmaade, der maatte være Gjenstand for fri Contrahering; men idet han dog gik ind paa dets tvungne Ophævelse skal han have været noget afvigende i den Maade, hvorpaa han vilde see det afløst, idet han nemlig vilde, at det kun efterhaanden ved Fæsteledighed skulde ophøre, for ikke at indgribe i de bestaaende Contractsforhold. Man anførte derimod, at en saadan successiv Afløsning vilde medføre langt flere Ubehageligheder og Ulemper for Godseieren, end efter det Resultat, Commissionens Fleerhed kom til, det nemlig at forsaavidt mindelig Overeenskomst imellem Parterne ikke kunde skee, da skulde Afløsning kunne forlanges af en vis Qvotadeel af Fæsterne for deres Vedkommende De skulde da henvende sig til en i denne Anledning nedsat Afløsningscommission, som skulde beregne Vederlaget for Afløsningen; dette skulde bestemmes i Penge, og beregnes efter den Værdi, som Hoveriet efter samtlige Omstændigheder kan antages at have for Godseieren, hvorimod den ikke maa beregnes efter den Byrde, som Hoveriet paafører Yderne. - Et Punct i det hidhørende Udkast har Commissionen udsat at behandle, til Sagen om Fæstegodsets Overgang til Selveiendom, nemlig det, som omtaler de tidligere Begunstigelser for de Godseiere, som ophævede Hoveriet, til at indtage Bøndergaarde under Hovedgaarden. Flere af Commissionens Medlemmer fandt, at da Sagen var indtraadt i et nyt Stadium, og Staten nu befaler imedens den før opmuntrede, saa maatte den Tid være kommen, da slige Begunstigelser bortfaldt, Affløsningen er desuden, uagtet denne store Begunstigelse, langtfra ikke saaledes fremskreden paa Øerne, som man kunde have ventet. – Commissionen har dernæst behandlet Sagen om Huusmandshoveriets Afløsning. Man var enig om, at Staten ikke turde paabyde dets Ophævelse, men at den enkelte Huusmand burde kunne begjære sit Hoveri ophævet imod Godtgjørelse. Angaaende Afløsningsmaaden havde Commissionen to forskjellige Veie at vælge mellem, nemlig: enten at bestemme en fast Afløsningspriis for hele Landet, amts- eller jurisdictionsviis, eller at lade Prisen bestemme ved Taxation af Arbeidet for hver enkelt. Commissionen valgte at gaae den sidste Vei, da man ikke kunde enes om, hvilken Priis der maatte ansees passende. Ved Taxationen bliver at tage Hensyn til, at Arbeidet er af ringere Værdi en det frie Arbeide, og man antog derfor, at der maatte ialmindelighed afdrages en Fjerdedeel fra det man ellers ansætter en Arbeidsdag til, og for aldrende og svagelige Huusmænd en Trediedeel. Om Lods= eller Stykarbeidets Ophævelse vare Meningerne forskjellige; der blev anført, at dette Arbeide var noget saa Bestemt, at der mindre kunde siges herom, at det forvoldte et statsoeconomisk Tab; men naar hen sees til, at det meste Hoveri paa mange Steder er gaaet over til saadant Arbeide, og at det maa udredes paa en Tid af Aaret, der trykker Huusmanden meget, saa var man dog stemt for, at ogsaa dette maatte kunne fordres afløst. - J denne Sag forekommer ogsaa det Spørgsmaal, hvorledes der skal forholdes naar der alternativt er fastsat af Godseieren enten Pengevederlag eller Hoveri Der blev anført, at Huusmanden burde kunne fordre Arbeidet afløst for den i Fæstebrevet opstillede Betaling, da den jo, idetmindste fra Eierens Standpunct, maa ansees for passende; men Fleerheden var enig om, at naar der blev bestemt en Afløsningsregel, saa maatte den ogsaa følges i disse Tilfælde. - Sagen om Hartkornets lige Bebyrdelse er for Øieblikket under Behandling i Commissionen. Medlemmerne ere enige om, at der bør gives Erstatning for Landskattens Ligeliggjørelse; men denne Enighed og dens Resultat kommer man til af modsatte Veie. Nogle mene, at det frie Hartkorn har et fuldgyldigt Retskrav paa Vederlag for den forøgede Byrde, medens Andre paastaae, at her alene kan være Tale om et Billighedskrav. - De om Huusmændenes Vilkaar udsendte Spørgsmaal ville, som det sees af Ovenstaaende, ikke give det Udbytte som var ventet, efterdi Sagen alt er drøftet i Commissionen; men man maa ikke derfor lade sig afholde fra at besvare dem saagodt man formaaer, da disse Besvarelser vel kunne behøves til den Kamp, der forestaaer om Sagen paa den første Rigsdag. (Almuev.)J Torsdags afsendtes fra Kjøbenhavn de derværende tilfangetagne hessiske Husarer. J Fredags Efterm. afgik de nordslesvigske Flygtninge, der i længere Tid have opholdt sig i Kjøbenhavn, til deres Hjem. (N. Postefterr.)¬