Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1833-03-05
En Skrivelse fra Paris af 2den Februar, som vi optage efter "Dagen", har følgende Jndhold: "Den nuværende blege Tone i den offentlige Aand maa ikke forstaaes falskt, den er ligesom en Afmagt hos en smuk Dame, der raskt og hurtigt atter kan komme til Besindelse. Man tænke sig blot ikke derved en virkelig Udmattelse, en Slappelse af alle Nerver; nei der er endnu Marv i Benene, kun Hovedet er angrebet af en pludselig Svindel, og hvorledes kunde Man undre sig derover, Dramatisk og episk er her endnu stedse Aanden i høieste Grad; erobringslystne Hære, daadtørstige Tribuner kan Man endnu stedse fremstampe af Jorden; Ærgjærrigheden er ikke død; i de unge Hoveder har tværtimod Æresygen sin hele Overspændthed; men hvad der fattes, det er den til Caracteer modnede Forstand: og hvor skulde den komme fra Til Forstand hører allerede en vis aristoratisk Holdning og Fuldendthed; Democratier skyde hurtigt op, men leve ikke længe; der hersker i samme en Virken for det Ringe; Storhed kan kun trives i dem ved Friction. Man tør dristigt paastaae, at uden Kampen imod den gamle Adel, og uden Krigen med Europa, vilde den franske Revolution for 40 Aar siden være aldeles henfalden til Kræmmer- og og Advocat-Aand. Den Krig, som hele Europa begyndte imod den store franske Revolution, dannede Heltene; af Sophisterne og de smaa Misundere bleve der Løver, og da Løvenaturen brød løs, var Keiseren snart funden. Nutildags, da Man har været saa fornuftig, ikke at angribe Revolutionen, da der i selve Frankrigs Jndre ikke meere gives nogen Adelskamp, ere Folketribunerne, saavelsom de herviske Naturer, hvorpaa det ikke fattes i Frankrig, blevne reent skuffede. Franskmanden er, i Følge sit Geni, let bevægelig, en af Syd americas electriske Aal, som kaster de frygteligste Modstandere til Jorden. Men snart har Aalen udtømt sin Electricitet; derpaa slæber den sig til Ro, indtil den atter har samlet Uveirstyrke i sig. J denne Rolighed befinder den sig øiensynligen nu. Democratiet, som kunde fremvise talentfulde Tribuner imod Bourbonnerne og deres Ministre, viser nu paa den store Dag, hvormeget det behøvede Friction, for at udmærke sig, og hvor aldeles, efter at Frictionen er ophørt, den for det første mangler Element for en høiere aandig Kraft. J denne Henseende staaer vort Deputeredekammer meget tilbage for de engelske Communer. J England har Man stedse et Blik paa Verden, paa de store Forretninger; i Frankrig kjeder Man sig, naar Man ikke kan hæve sig ved Lidenskaber og virke ved Lidenskaber. En klog og patriotisk Regjering maa visseligen være glad over Stilstanden i Propaganda- og Erobrings=Aanden, som begge ere uadskillelige; thi Hr. de Lafavettes borgerlige Propaganda tjener kun til Avantgarde for en harniskklædt Republiks militaire Propaganda. – Men hvor stor end en klog Regjerings Glæde kan være overden offentlige Aands nuværende Stemning i denne Henseende, saa maa den dog ikke slumre ind over denne Glæde og ville berolige sig med samme. Den maa gjøre, hvad Bourbonnerne forsømte efter den spanske Krig, da der tilbød sig en saa god Leilighed; den maa svinge sig op i Spidsen for en ny Aand, og fra den negative Retning give Folket en positiv. Det kan den kun paa to Maader: ved at gribe kraftigen ind i de 3dre Forhold, som frembyde sig, og ved at virke med Jver for de mangelfulde indre Indretninger.