Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-02-01
Bladet "Dagen" erklærer en heel Deel af de udspredte Rygter om Spectaklerne i Anledning af den Lehmannske Sag for overdrevne, som f. Ex. at den samtlige Militairmagt i Hovedstaden skulde have været opbudt, saa at ikke alene Soldaterne vare consignerede i Casernerne, men at de endog hele Natten igjennem stode marschfærdige med skarp Steen paa Geværet og skarpe Patroner; at Kanoner vare opkjørte paa Larsens Plads og paa Tøihuset; at Husarescadronerne paa Jægersborg og i Frederiksborg ved Jilbud vare kaldte til Hovedstaden midt om Natten; at Politiet, var bleven forstærket med 10 civilklædte Underofficerer af ethvert af de her garnisonerende Regimenter; osv., og forsikkrer: at der under de stedfundne Optøier, ikke har været anvendt anden Magt end den sædvanlige Politimagt der bruges ved alle Optog og som kun bestaaer af 50 til 60 Betjente, og som bestandigt, naar det behøves, understøttes af den her garnisonerende Husaresqvadron. Da flere af disse Husarer ikke vare beredne, maatte man sende Bud efter nogle Heste fra Jægersborg, men hertil har ogsaa det Hele været indskrænket, og der har hverken været reqvireret Mandskab fra Jægersborg eller Frederiksborg. At nogle Poster vare opstillede om Aftenen ved de kgl. Palaier og at Adgangen til disse var spærret for Tumultanterne - hedder det endvidere – maatte vel enhver god Borger ansee for passende efter det scandaleuse Optrin, der om Middagen havde fundet Sted paa Pladsen mellem Palaierne, og denne Spærring var saameget mere nødvendig, som der gaves et Bal paa Hs. D. Landgreve Wilhelms Palais, hvortil mange Gjæster vare indbudne. Ogsaa gjendrives den Beretning, at Skarer af Politibetjente havde i Hundredeviis omgivet Hs. Majestæts Vogn da Allerhøistsamme om Løverdag Aften bivaante Forestillingen i det kgl. Theater og derefter besøgte Figaros" Vauxhall. "Da Byen var fuld af Rygter i disse Dage (tilføier Bladet "Dagen") hvoraf det ene var mere overdrevent end det andet, og et af disse Rygter havde berettet, at nogle kaade Personer havde i Sinde at forfølge Hs. Majestæts Vogn med Raabet: "Lehmann fri maatte det vistnok forekomme enhver Ven af Orden og Sømmelighed nødvendigt, at Politiet ikke forsømte at være opmærksomt paa dette Punct, thi hvor utroligt det endog maatte ansees for at være, at en saa upassende Adfærd kunde befrygtes, og hvor overbeviist man endog maatte være om, at slige uanstændige Optøier vilde mødes af en almindelig Uvillie og Afsky, vilde det dog have stridt altfor meget mod den almindelige Ærefrygt og Hengivenhed for Hs. M. ophøiede Person, om endog kun en eneste Vagabond havde kunnet gribe Leiligheden til at udvise en saa fræk Adfærd. Men Rygtet var dengang usandt; der forefaldt bemeldte Aften ikke den allermindste Rolighedsforstyrrelse, thi Politiet havde om Torsdag Aften brugt sig saa vel, at Urostifterne vare bragte til at forstumme og skjule sig i deres Smuthuller. "Saaledes endtes denne Kjøbenhavns store Uge - slutter denne "Dagens" Artikel – i hvilken Pøbelen reiste sig for at afvælte Lovens og Retfærdighedens tunge despotiske Aag, og saaledes vil ethvert sligt Opløb ende i et Land, hvor der ikke findes en eneste Grund til eller endogsaa kun Paaskud for Misfornøielse, men hvor derimod enhver Borger, han være conservativ eller radical, erkjender, at Ret og Retfærdighed har sin Gænge, og hvor de, der ville effectuere en Opposition, alene ere misfornøiede med den lovligen bestaaende Statsform, uden at de paa nogen Maade paastaae at den nuværende Statsform ikke i enhver Henseende er tjenlig til at bevare og fremme alle materielle Jnteresser. Nu veed jeg, hvorledes en By i Oprør seer ud!" (har et Øienvidne af Spektaklerne i Kjøbenhavn tilmeldt Redact, af Loll. Falst. Stiftstidende:)"Jeg kom til Byen just som Dommen var fældet. En uhyre stor Menneskemasse bølgede sig frem og hen mod Lehmanns Bolig. Jeg fulgte med, men da jeg saae, at Politiet i stor Mængde var samlet i den Gade, hvor han boer, og da jeg kunde forudsætte, at Stokkene vilde komme i Bevægelse, gik jeg en Omvei, og stillede mig paa en Trappe, paa Hjørnet af Gaden, der var saa proppet fuld af Mennesker, at der kunde ikke være Tanke om, at trænge frem tilhans Port. J nogen Tid var Folkemængden taus og Politiet roligt, men da lød med eet: "Lehmann leve!" og Politiet begyndte da at slaae, fik virkelig Folkemængden deelt, og drev den foran sig til begge Ender af Gaden. En Sværm kom hen hvor jeg stod, da en lille fiirskaaren Karl pludselig standsede midt paa Gaden, og raabte: Hvor ville J henStaae, Skam Jer noget, J Dag ville vi ikke taale Prygl, fremad!" og Mængden bølgede nu frem fra begge Ender, og Politiet vovede ei meere at gjøre Modstand, men lod Folket uhindret raabe: "Lehmann live, saa tidt det vilde. Da Stemmen tilsidst fattedes, gik Sværmen bort. Om det var de samme Folk, eller en anden Flok, der var draget til Amalienborg, veed jeg ikke, men ogsaa der er raabt: Lehmann leve, (Kongen og Kronprindsen vare om Morgenen tagne til Sorgenfri.) - Om Aftenen, da jeg kom fra Comedie, var hele Byen paa Gaden, hvor intet Fruentimmer saaes, men hvor en utrolig Mængde drog igjennem saa at sige alle Hovedgader, og raabte: "Lehmann leve!" Toget kom just hen til Hovedvagten, som jeg nærmede mig. Men Soldaterne forholdt sig rolige. En Sværm stal ogsaa om Aftenen have stræbt at komme til Amalienborg; men Gaderne derhen skal have været spærrede af Husarer. (Kongen var da kommen hjem.) Opløbet om Formiddagen bestod kun af simple Folk, men om Aftenen saaes mange velklædte Personer, og man har sagt mig, at en elegant klædt Herre var Anføreren. - Der er vist ikke her nogensinde foretaget saamange Beslaglæggelser og Trykkefrihedsactioner, som i de sidste 8 Dage. Foruden dem vi sidst omtalte om hvnsposten, Corsaren" og Fædrelandet, er igjen et M af sidstnævnte Blad beslaglagt og Redact. actioneret for en uhjemlet Efterretning; ligeledes Redact, af den Frisindede for nogle i 3 9 og 10 indførte Stykker; og endelig er Corsaren" igjen i Aftes lagt under foreløbigt Beslag. Det Rygte, som Fædrelandet, havde omtalt, angik en formeentlig falden allery. Resolution ang. Stændernes Andragende om Trykkefrihedslovgivningen. (Md.)¬