Ribe Stifts Adresseaviser, 1845-06-30
J Domkirken dette ærværdige Guds Huus og Minde og Ribes fordums Flor, som ved den dygtige Kunstner Arkitekt Rebelongs Ledelse nu er saa vidt muligt ført tilbage til sin oprindelige ædle, ophøiede Form, – tog Gudstjenesten paa denne Dag atter sin Begyndelse. Om Morgenen heisedes Dannebroge fra Taarnet medens fra samme en Koralmelode udførtes af det borgerlige Musikkorps. Kl. 12 begyndte Gudstjenesteen, som havde hidlokket en talrig Menneskemasse saavel fra Byens nærmeste Omegn som ogsaa langveis fra. Efter at nedenstaaende skjønne Koral var afsungen fra Orgelet af et stærk besat Kor og med Accompagnement af blæsende Jnstrumenter og Orgelets mægtige Toner, holdt Hs. H. Hr. Biskop Tage Müller en herlig Jndledningstale over Ephes. 4, 36 i Forbindelse med Ebr. 13,8, hvorefter Psalmen 187 blev afsungen paa samme Maade, som den første, ligesom ogsaa Amen blev udført af det nævnte Korpersonale. Hs. H. Hr. Stiftsprovst Daugaard holdt derefter sin Tiltrædelsesprædiken. De for Kirkens Kor bestemte Kandelabere samt Alterklædet og Bispekaaben, som Hos Majest. Dronningen har skjænket Kirken, ere vel endnu ikke komne; men disse Sager kunne snart ventes hertil. Der er imidlertid en væsentlig Deel af Kirken, som støder Øiet, saasnart man træder ind, næmlig Kor=Nischen, der af Mangel paa Pengemidler ikke er bleven detoreret, saaledes som Hr. Nebelong ønskede, men kun kalket. Den Farvepragt, der fra de koulørte Korvindver møder Øiet, staaer derved altfor isoleret, ligesom ogsaa det paa Alteret anbragte skjønne Kors næsten aldeles falder sammen med Baggrunden; men vi have nu Haab om, at ogsaa denne Mangel vil blive afhjulpen. Hvor om alting er, saa er Domkirken ved de foretagne Forandringer fremstaaet i en saa ædel og værdig Skikkelse, at Ripenserne ikke kunne Andet end glæde sig ved at have en saadan Bygning i deres By; thi Jngen, hvis Sjæl er modtagelig for det Ædle og Ophøiede, kan træde ind under dette Tempels herlige Hvælvinger, uden at føle sig mægtig greben og opløftet af den simple Storhed, som allevegne træder ham imøde. Vi kunne ikke her undlade at omtale Orgelet, der fra dets nuværende Plads saa herlig udbreder sine Toner. Orgelet er flyttet, repareret, forsynet med et Par nye Stemmer samt en Mekanik, af en fortrinlig Virkning, hvorved crescendo og decrescendo kan frembringes, af den dygtige Orgelbygger Hr. Organist Ohrt i Gram, der isandhed ogsaa har Ære af dette Arbeide. Og for alt dette have vi først og fremmest Hs Majestæt Kongen at takke og dernæst Hs. Høivelbaarenhed Hr. Kammerherre, Stiftamtmand Grev v. Sponneck samt Hs. Høiærværdighed Hr. Biskop Tage Müller, der med saamegen Varme og Jnteresse have taget sig af Sagens Fremme, som visseligen har frembudt mange Vanskeligheder. Koral. Ton atter her men Orgelklang Vor andagtsfulde Høitidssang, Til Herrens Lov og Ære, Han smykket har sin Helligdom, Med glade Hjerter hid vi kom Vor Tak ham at frembære. Priser Herren, christne Skarer, Templet svarer Selv sit Amen: Gud os hører Allesammen. Hist dækket staaer Guds Naadebord, Snart lyder atter Frelsens Ord, Og Daabens Vande rinde. Beredt nu Herrens Bolig er, Til Gjæst indbyder Han Enhver, Som Livets Brød vil finde. Herren kommer, Hver sig bøie For den Høie! Grant han kjender, Om for Ham vort Hjerte brænder. Lys over dette Huus din Fred, O Fader, see i Naade ned Til dem, som her indtræde Ved Kirkens hulde Moderbryst J Livets Sorg, i Livets Lyst Vi finde salig Glæde! Giv os, Herre, Aandens Gave! Over Grave Da vi svinge Os til Dig paa Englevinge.