Politivennen, 1808-01-01
Midler til at spare vore sjællandske Lastdyrs fysiske Kræfter og Tilværelse. At det er vigtigt for Landmanden, som ellers gaaer tilgrunde, at hans Trældyr ikke ved overdrevent Arbejde aldeles svækkes og tilsidst blive ganske ubrugbare; det er indlysende for Enhver, og ligesaa indlysende maae det være, at det er af højeste Vigtighed for Staten, at de fysiske Kræfter, som den har, spares saavidt muligt, især under saadanne Omstændigheder, som de, i hvilke vi ere stedte. - Dersom de physiske Kræfter, under en Krig, og det paa en blokeret Øe, aldeles fortæres, saa er den bedste Villie og al anden Kraft aldeles utilstrækkelig. Det maae derfor være enhver god Borgers og hver ægte Patriots Pligt, at forslaae, hvad han troer nyttigt i denne Henseende, og at opmuntre sine Medborgere til dets Jværksættelse. - Undertegnede lægger derfor ogsaa sin Skjerv til de flere, og muligt langt vigtigere, Bidrag, som af Andre ere givne, i det han gjør sine Medborgere opmærksomme paa følgende, Transporten angaaende. Dersom de Vogntransporter, som hidtil under Krigen have fundet Sted, fremdeles blot skulle blive som de vare, og besørges paa den Maade, som hidtil er skeet saa er det jo haandgribeligt, at hele Byer, og Sogne, ja muligt hele Amter, inden et Aars Forløb ville vorde aldeles ødelagte - deres Heste ville styrte og deres Vogne være udslidte. Hvad gjøre vi da? Hvorfra tager den forarmede Mand Penge til at kjøbe nye Heste? Og hvor kjøber den rige Mand sig igjen dulige Arbejdsdyr? Hvor faae vi det fornødne Træ. Jerna.? - Og dog kan jo den sørgelige Nødvendighed byde, at Transporterne snarere forøges end formindskes? Blot Kjøbenhavns Forsynelse, med Jldebrændsel vil jo, efterat Søtransporten er saameget hemmet, vorde mere end trykkende - den vil vorde ødelæggende for Heste og Vogne, dersom ingen Forandring finder Sted, og dog vil Kjøbenhavn endnu kun maadeligt vorde forsynet og tilsidst reent lide Nød, naar Agerdyrkningen tilintetgjøres. Alligevel er det langt fra, at jeg fortvivler om Muligheden af, at de Kræfter vi endnu have jo kunne præstere hvad der hidtil har været nødvendigt, og maaskee meget mere; ikkun, at Sagen angribes paa den rette Maade. Det er daarligt at tabe Modet, og synke under Byrden, saalænge vi kunne anvende vore Kræfter anderledes og endnu finde dem taalelige. - Jkke vil jeg gjentage, hvad saamange have sagt, om de særdeles nyttige Trækskøjte Kanaler; thi om vi og havde alle Tvangsmidler paa vore Almisselemmer, som Forfatteren i Politiv. No. 526 foreslaaer, saa vilde deres Hænder ved sligt Arbejde ikkun udrette lidet, og om vi havde Overflødighed af Hænder som vi under de værende Omstændigheder vist ikke kunne have, saa vilde dog ikkun saa Kanaler blive færdige, inden Hestene vare styrtede og Vognene forbi, og Koen vilde saaledes døe, medens Græsset groede. Langt fra at jeg nægter deres store Nytte; men det er nu for silde, med Hensyn paa Øjeblikket, at gribe til dem. Derimod troer jeg, at vi have adskillige Midler i Hænde, som hastigt kunde benyttes, og blandt disse nævner jeg følgende: a) Til adskillige og især til Brænde, saavelsom Tørv Transporter kunde alle overkommelige Baade og Pramme bruges langs med Søekysterne, hvorved ikke allene Forbrugen af de physiske Kræfter en stor Deel vilde indskrænkes; men den fattige Fisker ogsaa vilde fortjene noget. - b) Dernæst maatte det ansees for en saare vigtig Sag, at anskaffe sig større Fragtvogne, som kunde fremføres af et forholdsmæssigt mindre Antal Heste. - Naar jeg seer den fattige Bondes tvende afkræftede, trætte Heste, med Nød og kun heel vanskeligt at slæbe 3 Favn Brænde til Torvet, og jeg derimod seer Hr. Consul de Connicks 6 Heste uden Besværlighed at trække 3 1/2 Favn Brænde til Staden og jeg derhos tænker: Til faadan en Fragt bruger den fattige Landmand 20 Heste, 10 Vogne og 10 Mennesker, medens Consulen nøjes med 6 Heste, 1 Vogn og 2 Mennesker; saa vorder det ønske levende: Gid dog mange formuende Mænd, eller mindre formuende Jnteressentskaber, vel og hele Landsbyer vilde forene sig om at holde en saadan, eller en lignende Vogn. Hvad kunde vi da ikke føre frem, uden at gaae tilgrunde, og hvormeget kunne vi da ikke komme Hovedstaden til Hielp. - Ved at holde større Fragtvogne kunde og megen anden Kjørsel betydelisten lettes for Bonden og de flere som kjøre, og mange physiske Kræfter blive tilovers for Staten; thi naar nu 30, 40, 50 eller flere Vogne ere tilsagte at møde, for Ex. om Morgenen Kl. 6, og der ikke er desflere Paalæsningssteder, saa holder den ene den anden i Vejen, saa kappes Kudskene om at komme først til, for at faae den forreste Plads i Raden, som skal holde til alle ere færdige, og sinke just derved hinanden, saa Middag ikke fjelden er passeret førend de komme afsted. Jmidlertid have Hestene sultet 1/2 Dag, og nu kjøres der Kaps. Det Suk, som opstiger fra det lidende Dyr høres maaskee ikke af Kjøresvenden; men Dyrets Lidelser og den tabte Kraft maae ikke blive ubemærkede af den, som føler og tænker. Havdes istedet for alle hine mange Vogne, 3, 4 a 6 store Fragtvogne, hvad var da ikke sparet, baade af Mennesker og Heste, saavelsom Kjøretøj de vare hastigen læssede, vilde ikke finde den Opmuntring eller Muelighed til at kjøre omkring hinanden, og kunde snarere have deres Gjerning endt. Dog, det nytter ikkun lidet, at gjøre saadanne Forslag for den største Deel af Landalmuen. Denne maae see selv, og overbevises af Erfaringen om Fordelens Storhed. Jeg troer det derfor saare nyttigt, at Proprietairer og andre formuende Folk hastede med at anskaffe sig og bruge større Vogne, - at Patrioter forenede sig, om at udsætte Premier for de forste slige Vogne, som ved Besparelse af de physiske Kræfter udrettede betydeligt mere end de almindelige - og endelig, at saadanne Vogne enten ganske befriedes fra at erlægge Bompenge eller at disse modereredes, hvilket kunde skee med største Føje, naar Hjulfælgerne vare saa brede, at de snarere gavnede, end skadede Vejene. Fra Fæstningsværkernes og Broernes Høje Foresatte torde man vist vente offentliggjort en Bestemmelse, om der kunde være noget imod, at meget store Vogne kjørte ovee Vindebroerne til eller andre Broer i Hovedstaden - og i saa Fald, hvor meget der da torde kjøres. At dette ikke blev lidet, kan allerede forud sluttes deraf, at svært Skyts og betydelige Stykker Tømmer ofte passerer Broerne. - c) Jndtil saadanne Vogne kunne anskaffes og komme i Brug, tør man sikkert haabe af alle de retskafne og patriotiske Medborgere, som have med Magasinerne eller anden befalet Kjørsel at gjøre, at de ville ikke allene for Dyrets og dets Ejeres Skyld; men og for Statens Skyld, gjøre alt hvad der er mueligt for, at ikke flere Vogne skulle tilsiges til eet Klokkeslet, end at de kunne læsses og aflæsses i een eller højest 2 Timer paa hvert Sted, og da strax maatte sættes i Arbejde til den bestemte Tid. Prof. Schmidt mindede os i sin Dyrenes Natur og Bestemmelse om Hestens Lidelser ved mange Timers Sult - og vor Forfatning bør vist nok lære os, at spare paa den Kraft vi have, at den ikke skal mangle da, naar vi have den meest nødig og helst ville bruge den. - Redelig og god Hensig fremsat i beskeden Tone, plejede altid at mødes af Opmærksomhed og Gehør. - Om det første veed jeg mig overbeviist, og imod det sidste troer jeg ikke at have fejlet og derfor tør jeg haabe ikke at have skrevet disse Linier forgjeves. Maaskee en Kyndigere deraf tager Anledning til at skrive noget bedre, da skal Følgen vorde endnu nyttigere og jeg vil have nye Aarsag til at glæde mig over de af mig herpaa anvendte Øjeblikke. Lyngby den 2den Juni 1808. B. F. Rønne.