Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-07-24
Nyeste Post-Efterretninger. Der berettes over Orenburg under 6te Juni, at Mir Haybar, Khan over den store Buchharie, døde i forrige Aar, hvorpaa hans ældste Søn Mir Hussayn fulgte ham paa Thronen. Denne døde efter 4 Maaneders Forløb, og Omar, MirHaydars tredie Søn, bemægtigede sig Regieringen, endskiøndt Batyr, en Søn af Mir=Huussayn, var den retmæssige Thronarving; Batyr=Khan tøvede imidlertid ikke med at samle sine Tilhængere, bemægtigede sig flere Stæder og beleirede tilsidst Hovedstaden, hvori Omar var indsluttet. Næsten to Maaneder udholdt han Beleiringen, men da Staden var indsluttet, saa blev han nødt til at overgive den og Regieringen til Batyr Khan, som nu ogsaa alle Jndvaanerne i Buchhariet have hyldet. – Der er mødt de Russiske Tropper noget Vanheld i Persien; thi der berettes fra St. Petersborg, at General=Adjutant Benckendorff var den 6te Juni rykket ud fra Etschmiatzin med nogle hundrede Mand Jnfanterie, to Kanoner og 950 Kosakker. Morgenen derpaa ankom han til Landsbyen Fedda, som ligger en Verst fra Araxesfloden, hvor han erfarede at Fienden trak sig tilbage langs med Floden. General Benckendorff som vilde nærmere kiende Fiendens Styrke og foretage en Recognoscering, detascherede ved Landsbyen Chan Mamat Major Verbitzky med 300 Kosakker for at observere Fienden. Paa denne Offceers Anmodning tillod Generalen ham at angribe en Trop af 200 Persere, som nærmede sig; men hvorved han dog paalagde ham at være forsigtig og ikke at vove sig for langt bort fra Detaschementet. Saasnart Major Verbitzky var rykket frem, detascherede General Benckendorff Oberste Karpov med de øvrige Kofakker for at forstærke ham. Fienden trak sig nu tilbage i Biergene forbi Landsbyen Kassim Chan og lokkede Kosakkerne, ud i steenfulde Egne, som var giennemskaarne af Defileer. Her styrtede Major Werbitzky, henrevet af sin Dristighed, sig løs paa Perserne og havde næsten adsplittet deres høire Fløi, da i samme Øieblik et betydeligt Persisk Kavallerie, som var skiult i et Baghold, faldt Kosakkerne i Flanken. Major Werbitzky og Capitain Uschakov af det Karpovske Regiment, ble ve dræbte i Fægtningen. Kosakkerne forsvarede sig paa det tapperste; men da de havde mistet deres Anfører, og tillige ikke kunde modstaae Overmagten, saa trak de sig tilbage. Jmidlertid kom Oberste Karpov til, som nødte Perserne til at lade være med at forfølge Kofakkerne og tvang dem til at tage Flugten til Biergene. Foruden de to Officere faldt 102 Kosakker i Træfningen; men Fienden tabte over 200 Mand, hvoriblandt 10 Officere, hvis Heste Kosakkerne bemægtigede J Sverrig har man været bange for den Russiske Flaade, som var paa Veien til København da Stormen just paa den Kant rasede frygtelig og haver gjort stor Skade paa Haver og Marke især i Egne ved Upsalg. Den Russiske Gesandi Stokholm, Greve von Suchteln, var i de samme Dage afreist over Abo til St. Petersborg, Fra London berettes: at foruden de tre Orlogsskibe, som ere afgaaede fra Tajo Floden under Admiral Beaukterk til Archipelet, ere der allerede Orlogskibet Asia paa 80 og Cambringe paa 50 Kanoner. Desuden skulle Krigskibene Jsis paa 50 og Dartmouth paa 44 Kanoner støde dertil. - Der skal rigtig nok være ankommen en Coureer fra Gouverneuren paa de joniske Øer Sin Frederich Adam, med Efterretning om, at der er udbrudt en Opstand i Albanien imod Porten imidlertid har man ikke hørt noget tale derom fra andre Kanter. – Man vil nu vide at Sutanen vil for at slippe ud af den Forlegenhed hvori Jnterventionen sætter ham, tilbyde Grækerne en Amnestie; men det er ikke rimeligt af disse ville tage derimod. – Den afsluttede Traktat angaaende Jnterventionen til Græternes Fordeel er unægtelig det vigtigste og følgerigste Statsdokument, som er kommet for Lyset siden heele Europas Pacification ved Napoleons Fald De Engelske Blade, som raisonnere over alting, anstille nu betragtninger over hvad der nu ved kan komme ud af denne Traktat, og Bladet Times holder følgende Virkninger deraf for at være sandsynlige: at den blotte Overeenskomst imellem de contraherende Magter er istand til at fordrive den Storm, som truer at bryde ud over Grækenland er sikkert nok, og det er ikke usandsynligt, at den vil bevirke dette Lands endelige Uafhængighed; thi 1) for det første naar man antager, og denne Forudsætning er dog den mindst gunstige for Grækerne, at Porten antager Jnterventionen, saa erholder Grækerne derved en National Regiering, som vil ved et saa løseligt Baand, være bundet til Porten, at det er øiensynligt, at i Fremtiden vil den ringeste Anstrengelse fra Grækernes Side være nok til at hæve Resten af denne Forbindelse, især da Rusland erholder Rettighed eller Protention paa at mægle imellem begge Magter (Det er indlysende at naar Jnterventionen, gaaer igiennem, saa bliver Grækernes Underkastelse under Portens Herredømme ikke andet end for et Syns Skyld. De allierede Magter ville da vist tillige sørge for at Grækenland erholder en ordnet Statsforfatning, og dets Flor vil hurtig tage til ved Jndvaanernes Talenter og Handelsaand, ved Landets naturlige Frugtbarhed og herlige Beliggenhed, og ved den stærke Jndvandring, som vil finde Sted, saavel af Grækere og andre Christne fra de Tyrkiske Provinser, som fra Jtalien og de øvrige overbefolkede Europæiske Lande. Cultur vil desuden Folket erholde ved de soniske Øers Nabostab, hvor Englænderne have oprettet et Universitet. Tributen vil derfor ikke længe blive betalt, og vilde da Grækenland engang forene sig med Rusland, saa vil Portens Magt snart blive styrtet. Det var derfor at øn ste at et Arangement kunde blive truffet med England og at Begivenhedernes Gang maatte føre det med sig, at denne Magt kunde komme i Besiddelse af Ægypten, hvorved dens Ostindiske Besiddelser vilde bedst blive sikkrede og dens Handelsforetagender erholde den største Udvidelse; men alt dette er naturligviis ikke andet end en Phantasie;) for det andet 2) dersom man antager, at Grækerne ville forkaste en saadan Mægling paa den samme Tid som Porten vilde antage den, saa vilde dog de tre Magters Jntervention tiene til at beskytte Grækerne i Besiddelsen af det, som de allerede have frataget deres Undertrykkere (Det er et Spørgsmaal om de saa ville giøre det. Skulde de vedblive at hielpe Grækerne efter en saa dan Gienstridighed, saa maatte det allene komme deraf, at de Europæiske Magter indsee den absolute Nødvendighed af at svække Portens Magt inden den alt for meget udvikler sine Kræfter og bliver derved for farlig for det øvrige Curopa.