Aalborg Stiftstidende, 1835-12-19
Rusland. Nu er Krigen - paa Papiret - i fuld Gang. Der er nemlig fra russisk Side dog meddeelt et Svar paa de i Jour. des Debats gjorte Udfald mod Keiserens Tale. Det franske Blad var omtrent otte Dage i Petersborg, da det, heelt uventet, i den der udkommende officielle Tidende, blev besvaret paa følgende Maade: Efterat Journal des Debats har offentliggjort de Ord som Keiseren, paa sin Gjennemreise gjennem Warschau, udlod sig med til en Deputation fra denne Stad, har det ledsaget disse Ord med Betragtninger, der røbe en ligesaa hadefuld som underfundig Hu og staae i aabenbar Modsigelse med de Grundsætninger og den Tilbøielighed for Stabilite- og Orden, som dette Blad i den senere Tid har bekjendt sig til!! Vi have erholdt befaling til at aftrykke disse Artikler af Journal des Debats, for at de kunne blive bekjendte i hele Rusland. En saadan Publicitet er det eneste Svar, hine Artikler fortjene, imedens den tillige er den dito treste Critik over dem, da den vil være et Beviis for, hvori lidet man her bekymrer sig om eller agter paa de Angreb som et afmægtigt Had stiler mod Keiserens Ord eller Handlinger. Det Sprog, Keiseren har ført i Warschau, vil den negang, som altid, i hele Ruslands Omfang blive optage med eensattede Følelser af Troskab og National=Hengivenhed og i Kongeriget Polen vil det blive lagt paa Hjerte som Udtrykket af, vel alvorlige, men gavnlige Sandheder. The det er ikke ved at smigre Nationernes Lidenskaber, at man sikkrer deres Fred. For at kunne borge for sine Undersaat, ters Ro og Velfærd i Kongeriget, maatte Keiseren lydeliformane dem. Bliver Eders Pligter troe, saa kunne J. bringe det Skeete i Forglemmelse; Vaager selv over den indre Rolighed i Eders Land; vogter det for Udbredelsen af oprørske Skrifter, saa kunne J befæste dets Velfærd; opdrager Eders Børn efter Religionens Grundsætninger og til Troskab mod Eders Souverain, saa kunne I berede dem en lykkelig Fremtid; værner selv om den indre Ro i Eders Stad, saa er Alexander-Citadellet kun til for at beskytte Eder ; hvis ikke, saa bringe i uberegnelige Ulykker over Eden og Eders Fædreneland. Disse ere de Sandheder, som Reiseren og Kongen maatte indprente Warschaus Deputerede. Men han har ogsaa endnu tilføiet følgende mindeværdige Ord, hvis Optagelse Journal des Debats med Omhyggelighed har undveget: "Allerede for længe siden har jeg tilgivet de Mig og Min Familie tilføiede Fornærmelser. Mit ene 1ste Ønske er, at gjengiælde Ondt med Godt og, selv imod Eders Villie, at befordre Eders Lykke. Dette har jeg svoret for Gud og jeg bryder ikke min Eed." Disse Tilgivelsens og Fredens Ord bleve talte høit nok; de have ogsaa fundet Gjenklang i alle de Polakkers Hjertet, som nære Troskab mod deres Souverain og sand Kjærlighed for deres Fødeland; de ville ogsaa det er vort faste Haab - blive et nyt Pant paa Kongerigets atter fremblomstrende Velfærd og det er kun Fienderne af Polens Rolighed, der kunne ville forvanske eller fortie dem."Man kan vel ikke andet - i hvad Mening man end ellers er af om denne Gienstand - end give den Petersborger Hoftidende fuldkommen Ret i Slutningen af dens Artikel; thi, skal et Actstykke i Tidshistorien have nogen Værd for denne, maa det vel frem for Alt være Journalistens Pligt at meddele det heelt, uforfalsket og uden partiske Udeladelser. Det vil nu komme an paa, om denne Replik vil foranledige nogen Duplik fra den vedkommende franske Journals Side. Hvormeget man iøvrigt har havt Ret i, at tillægge denne Tale en mere end almindelig Vigtighed, blandt Nutidens Actstykker, vil den umiddelbart herpaa følgende Artikel fra en Krog i Europa, hvorfra man ellers sieludent hører noget, tilstrækkeligt overbevise Læserne.