Aalborg Stiftstidende, 1827-04-09
Viborg. Natten til den 21de Marts undvege, ved at gjennemskjære med Knive Fængselsdøren, af Viborg Arrest 2de Hestetyve, den ene en forhenværende Jydsk Dragon af Sahl Sogn, Friisholt Gods, Peder Sørensen Sahl, 26 Aar gammel, (almindelig beæret med Navnet Peder Stærk, fordi han staaer i Rygte for, at kunde stryge Jernene af sig og har Styrke) og Jørgen Andreas Jensen af Sjørslev Sogn, ikke 20 Aar gammel, der for Hestetyveri var ved Under- og Overretten dømt til Kagstrygning og Slaveri paa Livstid. - Ved Udfarten forsynede de sig med Slutterens 2 Frakker og Hat og gik ud af hans Vinduer. - De bleve til Held for den offentlige Sikkerhed paagrebne og hertil atter indbragte den 22de Marts. Dette Par havde paa denne korte Udvandring dog ikke forsømt sig; hos Udflytteren Christen Jensen paa Qvols Mark, kom de ind næste Nat Kl. 11 Peder Stærk satte Manden en Strikke om Halsen og beed ham og hans Kone i Fingrene, og truede dem til at sige, hvor deres Penge vare forvarede, Jørgen Jensen tog en Kniv ned fra Bielken i Stuen og truede tillige med den; Christen Jensen fik dog Lejlighed til at faae et Par Fingre ind under Strikken for ikke at kvæles; men han og hans Kone fandt det dog raadeligst, at anvise dem baade Lys og deres Gjemmer, 3 Kister, dem de randsagede nøie, efter at have løsnet Strikken om Mandens Hals. Af Penge fandtes dog kun 8 a 9 Mk., men de medtoge endeel Klædningsstykker. De krævede derpaa Spise, og den blev dem af de i Sengen liggende Angrebne anviist, og de holdte et godt Maaltid i 2 Timer. Jmidlertid tænkte de dog paa, at Tjenestekarlen Jacob, der havde lagt i en anden Seng i Stuen og som Manden ofte havde raabt paa, kunde være gaaet ud for at tilkalde Hielp og forlode derpaa Huset. Karlen Jacob var i Begyndelsen krøbet ud af Stuen og havde af Angest forstukket sig i Laden i Høet, hvor Manden fandt ham omsider, da Røverne vare borte. De havde begivet sig ud af samme Vei, de vare komne ind, ved at slaae en Væg ind i Bryggerset; Christen Jensen stod op, efterat de vare borte, og androg Sagen for Sognefogden i Qvols, Søren Jensen, der strax kaldte Folk sammen for at sætte efter Forbryderne; han sporede dem til over Nybro og henad Fiskbek, og hørte der, at et gammelt Fruentimmer af den Ene var overfaldet; Sognefogden og nogle Mænd opdagede dem siden paa Romlund Hede. Sognefogden, der havde ladt Gevær med sig, holdt ved Respect af dette Peder Stærk fra Livet, og fik ham til at gaae foran indtil flere Folk kom til Hielp og fik ham tagen fast og ført til Romlund; Jørgen Jensen var forhen i deres Vold. - Det er saare nedslaaende, at see disse tvende unge Mennesker med Ansigter, som selv Lavater vilde tilkjende Ærlighed og den yngste Blyfærdighed, at være faldne saa dybt. (Saavidt man veed, ere Opbringerpenge kun tilsagte for Desertører af Militære og Slaveriet; men til Sognefogder og Andre, der indbringe de af Arresterne Deserterede ikke; da denne Sognefoged i Qvols og vel flere ofte vove Livet af en Embedsiver, der ikke medfører Løn, synes det, til Stadens Sikkerhed billigt, at vor landsfaderlige Regering ville fastsætte for disse som for hine Opbringerbelønning. Den offentlige Sikkerhed vinder dog nok saameget ved disses, som ved en deserteret Soldats Paagribelse.) (Viborger Samler.)