Berlingske Tidende, 1807-10-23
Fredagen den 30te October førstkommende, om EftermiddaOgen Kl. imellem 1 og 3 Slet, bliver ved offentlig Auction tredie og sidste Gang opbuden, for til den Høistbydende at bortsælges, afgangne Else Kirstine Petermans og efterlevende Mand, Kleinsmedmester Andreas Søderbergs fælleds Boes Gaard, beliggend i Compagniestræde under No. 57, som efter Vurderings=Forretning af 3de October behager til Gaaden af 7 Fag, 3 Etager høi med Kielder under, Grundmuur til alle Sider, Vinkeltag med 3de halvrunde Tag induer og 2de beerunde dito. Et Baghuus 9 Fag, 4 Etager høit, Grundmuur til alle Sider hvorudi et Smedeværksted med Smede=Esse er anlagt. J Gaarden en Sidebygning paa Fag, en Etage høi, Halvtag med Jordkielder under, som til lige gaaer under endeel af Sidebygningen, derved et Locum i 3de Afdelinger med muret Kasse, og derover et Hønsehuus. En Portion fersk Pomperand med Opstander og Pomperedskab, saa og en liden Baggaard; overalt i Værelserne 6 tre Etages 11 to Etages, en enkelt Vindovn samt 13 Bielæggere, med rider muur= og nagelfaste Appertinentier bemeldte Gaard, som i Stadens Brandkaffe er forsikkret for den Summa 11,100 Rdlr., tilhører, og Vurderings Forretningen omformelder, hvilken tilligemed Auctions=Conditionerne er til Eftersyn hos Procurator Top i Silkegaden Nr. 45. Siden det, paa Arvefæstergaarden Aagaardssmind; i Skamstrup Sogn under Frydendals Gods afholdt 3die Auction, giorte høieste Bud, ikke blev antager, saa vorder bemeldte Eiendom, efter vedkommende lidlægshaver og første Panthavers Forlangende, stillet til 4de og sidste Auction Mandagen den 9de November førstkommende, om Eftermiddagen Kl. 3. at afholdes paa Stedet, hvilket herved bekiendtgiøres. Tolløse, den 20de October 1807. J. Hall. ma 7. Da det tiener til meget Besparelse af Jord, og det i adskillige andre Henseender kan vise stor Nytte, naar i Stedet for de sædvanlige Brakgrøvter, og andre aabne Grøfter, til Vands Afledning fra Ager og Eng, bleve anlagte bedækkede Grøvter, saa sætter Selskabet: For den største Mængde af saadanne Grøvter, ikke mindre end 600 Favne, den anden Guldmedaille eller 50 Rdlr. Jkke mindre end 300 Favne, den største Sølvmedaille eller 20 Rdlr. Jkke mindre end 200 Favne, 15 Rdlr. Disse bedækte Grøvter eller igiensatte Vatters Størrelse bør i Almindelighed indrettes efter Vandtilløbet, ikke des mindre kunne følgende Dato give en Beretning til deres forholdsmæssige Indretning. Naar de ere 1 1/2 Alen dybe. giøres de oven til omtrent 3/4 Alen brede. Bunden er 8 Tommer bred, og maae i Midten være dybest. De fyldes undertiden med Grene eller Hvedehalm i Bunden, for at holde i Rummet til Vandets Giennemløb aabent; men smaae Stene vil nok findes mere tienlige til Øiemedet paa de Steder, hvor disse kunne tilveiebringes; i Mangel af Steen kan Gjennemløbet holdes aabent for Vandet, ved at drive Par tilspidsede og 2 til 3 Tommer tykke Pæle korsviis ind i Siderne af Grøfterne, dog saa tæt som mueligt ved Bunden; et Par Pæle ved hver Ende af 4 Alens Længde i Grøvten, og det tredie Par i Midten af denne Længde. J Siderne af disse Pæle lægges et passende Stykke Tømmer, enten heelt eller kløvet, over Eck, og et ligesaadant Stykke Tømmer oven paa Pælene, hvor de krydse hinanden; i Norge bruges dertil hvad man kalder Badte eller Backhover. Pælene drives tilstrækkelig ind i Jorden, saa at de med Tømmeret danne saa at sige en urokkelig Hvelving. Denne Jgiensætning bør skee ned efter Grøvtens Fald, paa det at den beqvemmere og bedre kan renses for det, som ved Arbeidet kunde falde ned i den. Oven paa denne Hvelving lægges et Lag Pileqviste eller lignende Grene, med Spidsen, nedad, saa tyk og tæt, at kun Vandet kan trænge derigiennem; dernæst bedækkes Grenene med den afstukne Grastørv. saaledes, at Grønspæret vender nedad, og oven paa fuldes Grøvten med den opkastede Jord Opfyldningen med Tørv. og Jord bør være 15 Tommer høi. nen. Det maae vises, og ved paalidelige Attester godtgiøres, hvorledes disse Grøfter ere anlagte, af hvilken Dybde de ere, hvor brede oven og neden til, hvormed de ere fyldte og hvor mange Tommer Jord der er paalagt, og fornemmeligen, at de fuldkommen efter Hensigten trækker Vandet No holder Jorden saatør, som udfordres. lern, i at hans Grøvterne maae, naar Præmienæskes, være i det mind 1ste 3 a 4 Aar gamle, og Attesterne forklare, om de i den Tid have staaet urørte, og i den sidste Tid frembragt samme Virkning, som strax efter Arbeidets Fuldendelse. Præmierne kunne æskes til Aarets Udgang 1808. saa an Om disse Grøvters Anlæg kan endvidere erholdes EfterEn retning i Hr. Professor Begtrups Bemærkninger om det engelske Jordbrug. han atter alvandslagt. Ogsaa findes en Beregning over hvad de her i Landet ville koste, i 12te Hefte af Magazin for Næringstanden. Honansand. 8. Forden, som efter Hr. Professor Strøms Underretning om den islandske Mos eller Fieldgræsset, Mariegræsset og Geitnaskoven, hvilken Underretning efSelskaaet i Aaret 1785 ved Trykken er bekiendtgjort og uddeelt, indsamler den største og bedste Mængde af disse 3 Mosarter, og deraf, efter Fornødenhed, giør den største Brug i Huusholdningen, udsættes særskilt for hvert Stift i Norge følgende Præmier: For den største Mængde 20 Rdlr. For den næste Mængde 10 Rdlr. Æskningerne maae geleides med paalidelige Attester, et elene om den indsamlede Mængde, men og om sammes Brug og Anvendelse i Huusholdingen. Selskabet vil tillige paa en passende Maade udmærke dem som bevise at have anviist Almuen i at tillave forbemeldte Mosarter til spiselige Levnetsmidler. Ligeledes ville de, som deraf have ladet indsamle, og med eller uden Blanding, tillave Grød eller Brød, for dermed at bespise Fattige fra Fieldbøigderne, og paa denne Maade give dem Smag derpaa, særskilt blive belønnede. Æskningerne indsendes inden Udgangen af Aaret 1808. og Premierne udsættes for flere Aar. 9. For den Bye eller enkelt Loderier, som fra denne Listes Bekiendtgiørelse indtil 1ste November 1807. ved Grøvtning og Rydning m.v. meest forbedrer det største Stykke Land i den paa Holbeks og tilgrændsende Amter beliggende Aarmose, udsætter Selskabet. sin anden Guldmedaille eller 50 Rdlr. For det næst største Arbeide den tredie Guldmedaille eller 25 Rdlr., og for det næste derefter den første Sølvmedaille eller 20 Rdlr. Udi de medfølgende Attester, som maae være grundede paa Syn og Opmaaling, bliver at forklare, om Grunden, er blevet forbedret ved Pløining, ved Giødning eller tienlige Jordarters Paaførsel, ved Udsæd af Korn eller Kløver og andre gode og passende Foderurter, hvilket alt Selskabe, da vil tage i Betragtning ved Bedømmelsen. Naar en heel Bye vil aske Præmie, maae Bøndernes Antal i Attesterne udtrykkeligen meldes, og dersom nogen Proprietair til disse Præmier vil indfinde sig til Æskning : maae det tilstrækkeligen bevises, at Arbeidet er gjørt uden Hielp af Hoverie. Præmierne askes inden sidste December 1808. Selskabet agter saaledes i Fremtiden ved særskildte Præmier at opmuntre Vedkommende til andre slige store og meget betydelige Mosers Opdyrkning i Rigerne. 10. For at befordre Indhegningers Varighed, Skovenes Besparelse, og tillige, saavidt mueligt, en nyttig Steenrydning for Landmanden, finder Selskabet det tien sigt at opmuntre til Fæehuses Opbygning af Steen i Norge og til Steengierders Sætning saavel i Dannemark som i Norge. 1) Selskabet udsætter sin første Guldmedaille eller 100 Rdlr. for det Fæehuus af Steen, der er opbygt og indrettet meest hensigtsmæssig og overeenstemmende med de efterstaaende Fordringer. Det udsætter sin anden Guldmedaille eller 500 Rdlr. for det Fæehuus hvis Jndretning derefter svarer nærmest til Hensigter, og Fordringerne; og Selskabet vil desuden, ved min dre Premier eller Belønninger opmuntre de Forsøg, hvilke giøres til at fremme disse Fæehuses Brug og gode Indretning, skiønt Forsøgene ei aldeles maatte svare til eller opfylde det der fordres. Størrelsen af Fæehusene maae være passende til det Antaaf Qvæg, Heste, Faar og smaa Kreature, som kan fødes paa Gaarden og behøves til dens Drift. Gaardens Areal, samt Jordmonnets Strækning og Beliggenhed, bør altsaa i Premie=Æskningen opgives, saavelsom Kreaturenes Antal. Hvor det Locale tilstæder det, der bør Fæehusene opføres paa en lige Flade eller jevn Jord. En Flade af Qvikleer og anden usikker Jordart formindsker Bygningens Fasthed og Varighed; hvor Skraaninger og Bakker ikke kunne undgaaes, der bør Muren gaae saa dybt i Jorden, at Tællen, ikke gaaer under den; Bække og Vand bør ikke løbe ind paa ei heller tat forbi Bygningen. Men vel bør Vand til Qvngets Vanding kunne ledes i Fæehusene ved Render, men de bør tillige sørges for dets Afløb. Murens fornødne Tykkelse antages at være 1 3/4 til 3 Alen i Bunden, Tykkelsen bør forholdsmæssig tage af med Høiden, alt efter Jordbundens Beskaffenhed, og Overbygningens Last som den skal bære, Muren bør ei opføres af Skalviergsteen, men af Graaster eller anden Steen, som ei opløses af Luften; Stenene kan forbindes med dertil tienlig Leer og Sand, men hvor Kal kan faaes uden al for stor Bekostning, der bør den blandes derimellem. Med Hensyn til Kreaturernes Helbred bør Murene sættes dobbelt, nemlig 1/4 Alen tyk for uden, og 3/4 Alen tyk for inden, og Mellemrummet af 1/4 Alen bør fydes med tør Leer Jord eller Sand; ingen Steen maae gaae ivers igiennem Muren saaledes, at den ene Ende vender ind til Stalden og modtager Kreaturernes Uddunstning, imedens den anden Ende vender ud fra Stalden og er umiddelbar udsat for Luften og Kulden; dersom det ikke desmindre skulde være fornødent at lammenbinde den ydere og indere Steenmuur med en Tversteen, da bør den lægges inden i Muren saaledes, at den indvendig og udvendig skiules af andre Steen. Steengulv ansees i alle Henseender for bedre end Trægulv; Gulvet bør være ophøiet over Bygningens Grund; det bo være tør og fast fylding, hvori Steenbroen lægges. Hvor Gulvet lægges af Træe, maae Plankerne eller Bo rene være saa tykke og saa tætte, at hverken Kreaturenes Urin eller andet Vand kan trænge derunder; Gulvet maa have Affald til Møg= eller Giødningstedet, og bag til for Enden af Baasene, bør Gulvet, hvor Møget og Urinen falder, være at med Muursteen paa Kant. Loftet bør ligge 4 Alen fra Gulvet; hvad enten der lægges dobbelt eller enkelt Loft, saa bør Borene drives saa tæt sammen, at ingen Uddunstning kan trænge sig op til Hølemmen, af samme Aarsag maae de Huller, hvorigiennem Høet nedkastes fra Hølem men, kunne lukkes ganske tæt, og ligeledes de Trækhuller, som fra Stolden gaae op igiennem Loftet og ud af Taget. Paa disse bør være anbragt en Hat oven paa, som man fra Stalden af ved en Stang maae kunne skyde op og igien lade falde ned, paa det at ikke Snee, Regn, eller anden Fugtighed skal falde eller trænge sig ned i Stalden. Stalden bør være afdeelt saaledes, at Køerne og ungt Qvæg staaer for sig selv i den ene, og Hestene i den anden Ende, hvortil lige Afdelinger bør indrettes. J den Enden hvor Hestene staae, bør og indrettes til Faar og Sviin, samt til Foder og Skierekammer. Stalden bør have Fald fra Enderne til Midten, hvor den er afdeelt, og hvorhen Møget skulde for at udføres, og Urinen samles i Render, for at ledes til Møddingstedet. Langs igjennem Stalden bør gaae en Foergang; Kreaturene bør fra begge Sider vende Hovederne imod hinanden til denne Foergang, og den der ved Baasene anbragte Krybbe. Foruden disse Egenskaber, hvortil Selskabet i Særdeles hed vil tage Hensyn ved Premiræskningernes Bedømmelse for Fæehuses Opbyggelse af Steen, har det indtil videre før get for, at indhente flere Oplysninger og Tegninger fra forskellige Egne i Norge, og har deraf optaget de fortrinligste til Jndrykkelse i sine Skrifter. Enhver vil deraf kunne vælge de Erfaringer og Regler, hvilke han finder passende til fin Bygnings og sin Plans Jværksættelse. Premienskningen maae indsendes til Aarets Udgang 1809, da Premier derefter skal blive tilkiendte for Arbeide. der har staaet i 2de Aar opbygte og brugte, for at kunde deraf nogenlunde bedømme deres Godhed og Varighed, forinden de belønnes. a) For Steengierders Reisning i Norge og Dannemark giver Selskabet følgende Premier, nemlig: s. Forden største Mængde af gode og varige Steengierder, ikke mindre en 600 Favne, den anden Guldmedaille eller 50 Rdlr. Fornæst største Mængde af saadanne Gierder, ikke mindre end 400 Favne, 30 Rdlr. For næst største Mængde derefter, ikke mindre end 300 Favne, 20 Rdlr. b. De norske Huusmænd kunne ei alene indfinde sig til Æskning med andre til bemeldte 3 Premier med de halve Mængder, nemlig: med 300, 200 og 150 Favne; men i Betragtning af deres mindre Evne udsættes for dem alene følgende Premier stiftviis. For den største Mængde af gode Steengierder, sat te af en Huusmand efter List ne Bekiendtgiørelse, ikke mindre end 100 Favne, 12 Rdlr. For ikke mindre end 80 Favne 10 Rdlr. For - - 60 - 8 - For - - 40 - 6 - Gierdernes Tykkelse eller Brede neden til maa vare 5 Qvarteer i det allermindste. Høiden angaaende, da bør Gierderne være 9 Qvarteer, over Jorden, eller forordningsmæssige og saaledes efter Omstændighederne paa skraa fra begge Sider opsættes, at de oventil blive i det mindste en halv Alen brede, og i øvrigt saa jevne paa Siderne som muligt. Da den ligeste Linie er den beqvemmeste og korteste, saa maa Gierderne sættes i saa lige en Linie, som Stedernes Beliggenhed vil tillade det. At Gierderne bør være faste, indseer enhver lettelig selv, samt, hvor det udfordres, noget ned i Jorden anlagte. Det maa meldes, om Gierderne erre dobbelte eller enkelte, og i sidste Fald om de ere forsynede med Jordvold. Selskabet vil ved Bedømmelsen paasee, om de til slige Gierder brugte Steen ere tagne af en udyrket Eng eller Mark, som det for Rydningens Skyld helst ønsker. Og, hvor nogen betydelig Strækning af Land herved er renset fra Steen, maatte sammes Størrelse tilkiendegives. Ligeledes forlanger Selskabet at vide, om Skiegierder herved ere afskaffede, hvilket høiligen ønskes for at svare paa Skovene. Naar Præmie for saadanne Gierder askes, bør den Æskende angive om han har faaet nogen Kongelig Belønning derfor, ligeledes bør der medfølge tilstrækkelige og tilforladelige Attester, at Gierderne have alle forbemeldte Egenskaber, samt at de ere troefaste og satte alle i ovenmeldte Tid, og endelig, at de ere nye og satte af opbrudt Steen; thi for gamle Gierders Omsætning gives ingen Præmie. Præmien kan ikke æskes igien for de Steengierder, som i foregaaende Aar ere blevne belønnede. Gierder, hvorfor æskes Præmie, maae have staaet i det mindste 2 Aar efterat de ere opsatte og fuldførte, førend Synsforretning derover tages til Præmienskning, hvilken Forretning tillige bør oplvie, om og hvilke Forbedringer i disse tvende Aar have været fornødne og ere foretagne. c. Saa udsætter Selskabet og følgende Præmier særskilt for Færøerne paa lige Vilkaar som for Norge, nemlig: For den største Mængde, ikke mindre end 200 Favne, 300 Rdlr. For næste Mængde, ei mindre end 100 Favne, 20 Rd. For næste, ei under 50 Favne, 10 Rdlr. For - d. Og da nogle tusinde Tønder Sædeland ved en flittig Steenrydning kunne vindes endog i Dannemark, saa udsæltes for dette Rige lige Præmier, som for Norge og paa lige Vilkaar, nemlig: For samme Mængder af dobbelte Steengierder, satte i Dannemark efter Bekiendtgiørelsen af dette. De dobbelte Steengierder maatte nødvendigen ikke fyldes med Jord, men bestaae alene af Stene og oven paa bedækkes med Græstørv. Præmierne for Dannemark kunne og vindes for enkelte Steengierder, naar de med en forsvarlig Jordvold paa den anden Side ere vel forsynede; dog regnes 2 Favne dobbelt Gierde lige med 3 Favne enkelt. Men da der paa nogle Steder, f. Ex. paa Bornholm, opsættes enkelte Steengjerder uden Jordvold, hvilket Sal skabet ikke anseer for at være et varigt og troefast Hegn, saa maatte Attesterne herefter tydeligen forklare, at de enkelte Steengierder paa den anden Side med en forsvarlig Jordvold ere forsynede; thi i andet Fald kan ingen Præmie derfor, ventes. Ved Attesterne maatte det tillige tydeligen bevidnes, at Gierderne ere satte paa saadanne Steder, hvor de ikke i Tiden kunne blive til Hinder for Jordernes bedre Jnddeeling, og maae de altsaa være satte enten udvendigen om Markerne til Hegn imellem forskiellige Byer eller enkelte Personer, eller omkring haver og Tofter, eller ifald de sættes indomdigen imellem Markerne, da maae disse, om de ligge til en Bye, forud paa holsteensk eller anden passende Maade være inddeelte i flere end tre Parter, og om de tilhøre en enkelt Mand, da maae han forud være udskiftet af Fælledskab, og saaledes mere sat i Stand til at kunne vedligeholde Jndhegningen paa sin afdeelte Jord efter en fordeelagtig og varig Plan. De af kløvede eller sprengte Steen opsatte Gierder ville nyde Fortrin, naar alle øvrige Omstændigheder ere lige. Ved Bedømmelsen bliver ei alene Gierdernes Længde, men Brede og Høide med videre, betragtet, hvorfor alt saadant tydeligen i Attesterne maae være forklaret. Jfald nogen Proprietair vilde tillige æske disse Præmier da blev det fornødent, paa det Arbeidet med andres kunde sammenlignes, at Attesterne nøiagtigen beviste, at intet Hoverie ved Stenenes Opbrækning af Jorden, Tilførsel til, og Sætning i Gierderne var forrettet. c. Bondestanden i Dannemark kan ei alene indfinde sig med andre til de tre største Præmier af 50 Rdlr., 30 Rdlr. og 20 Rdlr. med de halve Mængder, nemlig 300, 200 og 150 Favne; men til en endnu almindeligere Opmuntring for deres Flid, hvis Evne og Tid ei tillade dem i et Aar at opsætte saa mange Favne, udsættes følgende Præmier: For den største Mængde af gode Steengierder, ikke mindre end 100 Favne, satte i ovenanførte Tid af en Bonde eller Huusmand, en Præmie af 15 Rdlr. For ikke mindre end 80 Favne, en Præmie af 12 Rdlr. For ikke mindre end 60 Favne, en paa 8 Rdlr. For ikke mindre end 40 Favne, en paa 6 Rdlr. Hvilke Præmier udsættes særskilt for ethvert af de 7 geistlige Stifter i Dannemark. 1. Og da Selskabet ligeledes med Fornøielse vil ansee den Enighed, som flere Personer i Selskab sammen arbeidende, eller og en heel Bye, kan vise, ved med forenet Magt at rense deres Marker fra Steen, og deraf at opføre varige Steengierder, og saaledes at iværksætte saa vigtige Forbedringer, som for en enkelt Mand iblant dem maaskee altid vilde blive umuelig: saa udsættes : 100 Rdlr. for det Selskab af flere Personer eller forden Bye, som i ovenomskrevne Tid haver sat den stor ste Mængde, dog ikke mindre end 1600 Favne Steengierner, af den foran beskrevne Beskaffenhed. For den næste Mængde, ikke mindre end 800 Favne, 5 Rdlr. Aal. For den næste, ikke mindre end 400 Favne 25 Rdlr. J Attesterne maatte tydeligen meldes, hvor mange Mænd der have taget Deel i Arbeidet, og om de alle have taget lige Deel deri, eller hvor mange Favne enhver har sat. Disse tre sidste Præmier udsættes særskilt for Dannemark, og Norge. 11. Da Skovme i Norge ikke noksom kunne svares, saa udsætter Selskabet følgende Præmier, for saavidt mulige derved at befordre denne Hensigt, nemlig: " For den Bonde i Norge som i Aaret 1807 bruger, de fleste Grene af Gran eller Furn til Gierdestavre, istedet for Jndstønninger eller unge Stammer. For ei mindre end 200 Favne, 20 Rdlr. For -Med Attester maatte bevises saavel Gierdets Længde, som og at alle Staverne ere tagne af Grene. Æskningen indsendes inden sidste December 1807. Præmierne udsættes særskildt for ethvert af Nør des : Stifter. 12. Selskabet har med Fornøielse erfaret, hvorledes Dyrkningen af Kløversæd paa mange Steder er udbredt, det uddeler derfor ikke længere Præmier for denne Avl paa samme Maade som hidtil; men da det ikke destomindre er vigtig til denne Avls Udbredelse og Vedligeholdelse, at det lægges Vind paa at avle godt Kløverfrøe, saa udlover Selskabet: For den, som i Aaret 1807 avler den største Mængde godt Kløverfrøe, ei mindre end 50 Lispund, 50 Rdlr. For den næste Mængde, ikke mindre end 30 Lispund, 30 Rdlr. For ikke mindre end 20 Lispund 20 Rdlr. Disse Præmier udsættes særskilt for ethvert af de lige Stifter i Dannemark. Saavel for Folk af Bondestanden, som uden for Bønde, standen, kunne konkurrere til disse Præmier, og de sidste erholde Medailler istedet for Penge. Attesterne maae bevise den avlede og afsatte Mængde af Kløverfrøe, ligesom og at Frøet har været af den Beskaffenhed, at Kiøberne dermed have været fornøiede, i hvilken Henseende Præmierne ikke kunne askes inden November Maaneds Udgang 1808. De, som eengang have vundet den høieste Præmie, kun ne ei æske oftere for denne Avl. 13. Selskabet formoder, at adskillige af vore indenlandske Græsarter ved Dyrkning kunne forbedres og blive tienlige til kunstige Enge. Det udsætter derfor følgende Præmier: Forindenlandske Græs=Arters Udsaaning og Dyrkning i Aaret 1807. For den mærkeligste Flid herudi den anden Guldmedaille eller 50 Rdlr. For den nærmeste Flid den tredie Guldmedaille eller 25 Rdlr. For den det. Sølvmedail, sler 20 Rdlr. Med Attesterne maatte bevises Jordmonnets Størrelse : Jordart og Beliggenhed, Mængden og Arten af det udfaaede Græsfrøe, det indavlede Høes Mængde, Godhed og Virkning ved Forringen. Til Selskabet maatte og indseendes nogle Exemplarer af den hele Plante med dens Navn i Egnen, og ligeledes i det mindste 1/2 Pund Frøe. Præmienæskes inden sidste December 1808. 142 Da der gives hveralt i Dannemark, fornemmeligen Jylland, skarpe Egne, som ei ere passende til Rødkleveren, og det dog er ikke mindre vigtigt for disse at lægge Vindpaa en tienlig Foderurt til Høe og Græsning, udsætter Selskabet hvert Aar indtil 1811 lignende Præmier og under samme Betingelser som i den foregaaende 8 13, for Dyrkning af engelsk Raigræs, Spergel Esparsette samt andre Grævarter og Foderurter, som ved Erfaringer og Forsøg befindes at være tienlige paaa skarpe Jorder. Af anstillede Forsøg her i Landet vides, at engelsk Raigræs (hostum perenne) groer paa skarpe og sidde Jorder, er det første Græs om Vaaren, taaler Væde og Tørke og en fleergarig. Det saaes med den Sæd, hvormed Jorden udlægges til Hvile. Det bør afgræsses tidlig, da det som er ungt et behageligt for Kreaturene. Fredes det til Høe, da slaaes det mod Slutningen af Maj. Afsættes et Stykke til Frøe, erindres derved at frøet modnes i Juni, det faldet blettelig af, og bør derfor afslaaes med Kornleer, opbindes i Neeg og veires som Sæd og med Varlighed bringes paa Tærskeloen. Paa en Tønde Land kan avles 8 til 10 Tønder Frøe. Spergel (Gier, Hønsegræs, Hum, Knægræs, Spergula grvensis) groer vildt og i Mængde i Boghveden, end- og paa Jorder som springe med Lyng. Frøet kan saaes allene og med andre Græsarter, og med Sæd, det saaes da i Ma med den sidste Kiærv eller Halm, omtrent 24 Pund til en Tdr. Rugland. Da Spergelen kun varer et Aar og efterlader en ten Stub, ken den anbringes i Sædfølgen ligesom Boghvede og Vikker for at rense Jorden. Den kan slaaes 2 Gange, giver fiint Høe, som ædes med Begierlighed af Qvæget. Frør kan avles af den med Lethed og i Mængde. Spergel fortiener at dyrkes paa sandede, muldsandede og tørvagtig Jorder. Esparsetten (Hedysarum Onocrychis) forlanger høilændet og lader sig nøie med ringe Jord, kan saaes alene og med Sæd, fortiener at dyrkes paa fraliggende Græssmarker, som bruges blot til Græsning og paa Banker, som ei kan pløies. Paa slige Banker udryddes Ukrudbuskene, Jordsmonnet hakkes, Frøet lægges i Rader, holdes den først Sommer reent for det groveste Ukrud og skaanes for Kreaturenes Bid. Derefter er den tienlig at slaaes og afgræsses i 15 til 20 Aar, og giver et fortrinligt nærende Foder. Ligeledes fortiener adskillige Arter af Heire at dyrkes saasom ruh Heire (Bromus asper), hvilken i Vensyssel dyrkes med Fordeel som Græsart paa høi og sandig Grund. Til en Tønde Havreland regnes 3 1/4 Skieppe renset Frøe, eller det dobbelte i Avnerne, thi disse ere vanskelige at rense derfra. Anførte Frøesorter kan bekommes for en billig Betaling hos Urtekræmmer Zimmer i Springgaden i Kiøbenhavn. 15. Da man i de sidste Aaringer have havt nogle paalidelige Erfaringer og Exempler her i Landene paa Staldfoeringens Muelighed, Nytte og Fordeel, saa kan Selskabet med saa megen større Vished om gode Følger heraf fremdeles udsætte følgende Premier: