Viborger Samler, 1834-04-08
Portugal. Efterretninger fra Lissabon gaae til den 16de og fra Oporto til den 18de Marts, men indeholde intet Nyt af Vigtighed. Hæren under Saldanha indskrænkede sig til at observere Don Miguel, der i Santarem havde trukket tvende Regimenter øvede Tropper og mange Recruter til sig. Man organiserede paa 5 forskjellige Steder Opstande i Norden, og det hedder, at Hertugen af Terceira har paataget sig Commanden i de nordlige Provindser. Admiral Napier er afseilet med en Expedition mod Figuera. Bernardo de Sa har renset Algarve fra Fjenden, bemægtiget sig Mundingen af Guadiana og er tykket ind i Alenteio, hvor han har tilføiet Miguelisterne flere Tab, hvorpaa han er vendt tilbage til Faro. Don Miguel har afsendt Tropper til Alentejo. Han skal i en Proclamation have erklæret at ville vove endnu et Forsøg mod Lissabon, og, hvis det mislykkes, trække sig tilbage til Elvas. – Don Pedros Finantser ere i god Stand og en ny Overeenskomst er afsluttet med Flaaden. J Maanederne Januar og Februar vare ikke mindre end 400 Deserteurer, blandt hvilke to Oberster, gaaede over til Don Pedro. (Uddrag af et Brev fra en dansk Reisende i Jtalien.) – Februar 1834. "Det var en ligesaa behagelig som uventet og overraskende Efterretning for de i Rom værende Fremmede, at Pave Gregor 1., for første Gang efter sin Bestigelse af St. Peters Stoel, iaar tillod Carnevalets Festligholdelse i Rom paa samme Maade, som det tilforn har været Tilfældet. Opdagelsen af en Sammensværgelse ved hans Udvælgelse for 3 Aar siden foranledigede Forbudet imod Brugen af Masker i Carnevalstiden, som ikke i de siden henvundne Aar var blevet ophævet. Hvor der veed, hvilken Priis Romerne satte paa denne eiendommelige Folkeforlystelse, vil kunne skjønne, hvorhøit et Krav Paven ved den iaar givne Tilladelse har erhvervet sig paa sit Folks Hengivenhed. - Det romerske Carneval skal ikke i mange Aar have været saa glimrende som iaar. Fra Kl. 3 til 5, om Eftermiddagen vrimlede alle Roms Gader af Masker: Arlechinoer, Pierrots, Tyrker, Hyrdinder a. &c.; Hovedpunktet, hvor Alt strømmede hen, var, som sædvanligt, Gaden i Corso. Her kjørte Vognene frem- og tilbage i tvende Rækker, og imellem disse bevægede sig en bølgende Strøm af Masker. Fra alle Kanter regnede det ned med Confelti (en Art Kal kugler af Størrelse som en Ært), hvilke den Ene kastede paa den Anden. Fra Altaner og Vinduer strømmede hele Kurve fulde ned over Damer og Herrer, saa at Mange saae ud som om de havde ligget i en Meelsæt. Hver Dag endtes med et Væddeløb af 8 Heste, der fløi fra den ene Ende af Gaden til den anden, imellem den mylrende Menneskevrimmel, uden at der var mindste Skillerum imellem denne og Hestene. Det var et Under at ikke flere Ulykker indtraf, end den ene - der var sørgelig nok - at nemlig en Dreng blev overrendt af Hestene og dræbtes derved. For at stimulere de væddeløbende Heste er der befæstet brændende Svamp paa Ryggen af dem og Jernpige, der stikke dem tilblods. Prisen var en Sum Penge og en smuk Fløielsfane. Begge Deele vare tilveiebragte og bekostede af de i Rom værende Jøder, der – efter den endnu i Christenhedens første Stad herskende, vanærende Skik - maatte aabne Carnevalet ved at begive sig op paa Capitoliet og paa en ydmygende Maade bønfalde og Tilladelse til endnu et Aar at forblive boende i det dem i Rom anviste særskilte Qvarteer, samt om, istedetfor selv at løbe til Væds, at maatte udsætte Prisen for Hestene. - Fra om Aftenen til ud paa Morgenen var der stor Festina i Alibert-Theatret; Roms eleganteste Damer befandt sig her i Costume, deels med, deels uden Maske; Scenen og Parterret vare indrettede til en stor Dandsesal, og Logerne vare til fri Afbenyttelse for Tilskuere. Rygtet gik, at man havde fundet en Dame i en af Logerne, der midt under Dandsen og Musikken var bleven myrdet med flere Dolkestik; Politiet gjorde sig megen Flid for at opspore Morderen; men uden Nytte. – D. 11te Februar endtes Carnevalet med den smukke Mukoli-Fest. Efter den Dags Hestevæddeløb faaes nemlig alle Vinduer, Stilladser, Vogne a. paa eengang ligesom oversaaede med Lys, som man har i Hænderne, og der viste sig nu en Art Kamp, idet at Enhver, der havde Lys, søgte at beholde det tændt, medens andre af al Magt higede efter at slukke det; Luften var opfyldt med smaae Balloner med Voxstabler, der dalede ned over Hovedet paa Folk, under det idelige Raab: den 20 mucoli. – En ikke mindre interessant Tid er det for Øieblikket for den Fremmede i Neapel. En af Enropas berømteste Sangerinder, Mr. Malibran Garcia, giver Gjæsteroller paa San Carlo-Theatret; hun har funget i Semiramis, la Somnambuld, 1 Normanni in Parigi Graa UdraAnna Boleno og i den for Tiden forgudede Belliniske Opera: Norma. Her blev hun ikke mindre end 6 Gange i Rad fremkaldt. Snorrigt var det at høre hvorlunde, under hele Husets stormende bifald, eet Menneske peeb uophørligen. - Vesunhar nu i 3 Maaneder været i bestandigt Oprør og Urolighed, og en glødende Lavastrøm, som er flere Miglier bred har i al denne Tid væltet ud af Krateret. – Blandt de flere Danske, der i den Tid have besøgt det, befandt sig ogsaa Hertz og H. C. Andersen, der nylig (d. 24de dennes) bestege det tilsammen. De have havt en meget besværlig Vandring, idet man en Times Tid maa vade i Aske til Knæerne, og med hvert andet Skridt glider eet tilbage. De naaede imidlertid den øverste Kegle, fra hvilken beg sort Røg og gloende Stene hvirvle op i Luften og hvert Øieblik fremkalde et natligt Mørke. Den voveligste Deel af deres Fart var dog, at de, for at see den nye Lavastrøm, gik ud paa den, der var udvældet af Bjerget Dagen iforveien. Kun den øverste Skorpe var størknet, og de maatte over Spalter, hvori den røde Jld endnu kogte; Lavaen brændte dem under Fødderne, og de kunde kun i et Par Minutter udholde Heden og Svovldampen; - var Skorpen bristet, vare de sunkne ned i Jldstrømmen." (Khp.)