Berlingske Tidende, 1833-06-04
Paris, den 26de Mai. I Pairskammeret besværede Fyrstinde Beauffremonts Fader sig ver det ved France nouvelle udbredte Rygte, at Grev Luchest, ed sin Ankomst hertil var taget ind til Fyrstinden, og logerede hos hende. Hendes Hotel blev i Gaar overløbet af Fornemme og Ringe, er vilde gjøre Grev Luchest Palli deres Opvartning ; end ikke de J Revolutionshistorien saa bekjendte Damer fra Fisketorvet fat des (Slutning af Krigsministerens Plan til Hærens ny Orgasation, see Gaard No.) "Jeg agter at deele de syv lovbete Tjenesteaar aarviis, og foreslaaer i den Henseende Deres jestæt : 1) At indkalde hver Classe Aaret efterat den er bleven skreven. 2) At fordre tre Aars activ Tjeneste af det udskrevne andskab, saaledes nemlig, at Soldaterne blive ved deres Fane, andet, tredie og fjerde Aar efter de ere indkaldte. H. ge det femte Aars Tjeneste anvendes til at erstatte det Tab men mueligen har lidt, og at lade de Overcomplette af dette andskab gaae over til Reserven. 1) At ansætte Soldaterne der deres sjette og syvende Tjenesteaar ene ved Reserven, saa des at de forblive i deres Hjemstavn, hvor de ved Udløbet af syvende Aar afskediges, som Loven byder. Denne Organtion vilde medføre, at Soldaterne toges i det mindste tre Aar, i det høieste fire Aar, til activ Tjeneste, og at de, uagtet de rie til Reserven, tilbragte tre eller fire Aar hjemme, som de de anvende til at udvikle deres Legemskræfter og Sjældevner til blige Sysler, og til at knytte Familieforbindelser, hvilket vilde øre dem end bedre skikkede til at give Reserven, som dannes dem, virkelig Styrke. Derpaa fremsætter Marskal Soult, Elementer, af hvilke Reserven, ved sin Oprettelse, skal be sae. Den skal i det Hele bestaae af To hundrede Tusinde land. Denne Styrke - siger han - vil naturligviis hvert at være underkastet Forandringer, dog saaledes, at den stedse brøges, indtil Aaret 1833. Som en Følge af Freden, hvis barighed vel kan antages at være temmelig vis, er det ikke indsynligt, at den hele aarlige Udskrivning behøves til Armeen en endog i dette Tilfælde vil et ligesaa stort Antal afgaae a Armeen og anvendes til at forstærke Reserven. Denne kan, den Overdrivelse, saaledes lettelig bringes til 300000 Mand, sponible og modile, saa at de ved en Kongl. Forordning strax enne anvendes, naar Krigsministeren befaler det. Naar man til en active Armees 310,000 Mand, og Reservens 80,000 Mand, ger den mobiliserede Nationalgardes 3000 Mand, som rigstider kunne bringes paa Benene, vil Kongen have over dette hundrede og Firesindstyve Tusinde Mand til sin Dispost son. Med en saadan Militairstyrke har Frankrige intet at frygte verken af udenlandske eller indenlandske Fjender. Efter saades at have fremsat Basis for Reservens Dannelse og Organisation, bestræber Krigsministeren sig, at bringe denne Organisation i i Forbindelse med den almindelige Plan til en indenlandsk Liniaf Fortificationer. Med Hensyn til hele Landets Forsvar, kan intet Land have en heldigere Beliggenhed end Frankrige, da den vil være en let Sag, paa et bestemt Punkt, inden kort Tid at samle talrige Armeeafdelinger, og umaadelige Hjelpekilder. Paris mod Norden, Metz og Lyon mod Østen, Toulouse mod Sønden, Tours mod Vesten, frembyder strategiske Punkter, med en Ovenflødighed af Floder og Communicationer, som gjøre hvert enkelt af disse Punkter til et særdeles stort Depot, og til et Centralforsvarspunkt paa Grændserne.