Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-01
Spanien. Efterretningerne om de indere Uroligheder, der i den nyeste Tid sønderslede Spanien, og igjennem de offentlige Blade meddeeltes os, vare ofte ligesaa modsigende som usikkre. End ikke veed man endnu om Cadix, denne saa vigtige Punkt, er besat af de Kongelige eller Modpartiets Tropper. Endeligen giver os Hs. catholske Majestæts Decret af 7 Marti, hvori han beslutter, at besværge den af de almindelige og overordentlige Cortes i Aaret 1812 kundgjorte Constitution, og til den Ende befaler Cortes's Forsamling, Leilighed at skue indi dette Mørke, og det synes nu, at denne Beslutning, der har gjort et saa glædeligt Jndtryk paa det spanske Folk, vil ende de hidtil vidtud seende og med den blodigste Borgerkrig truende Uroligheder i dette Land. Constitutionen fra 1812, af de af 184 Medlemmer bestaaende Cortes undertegnet i Cadix den 18 Marti f. A., blev besværget af Regentskabet d. 20de f. M. Den bestaaer af 184 §§., hvis Hovedpuncter ere følgende: Souveraineteten ligger væsentligen hos Folket, som derfor udelukkende tilkommer den Ret, at give Grundlove. Dets Religion er og bliver den romerske catholskapostoliske, den eneste sande. Det beskytter den ved vise og retfærdige Love, og forbyder udøvelsen af enhver anden. Regjeringen er et arveligt, moderat Monarkie. Cortes have i Forening med Kongen den lovgivende Magt. Magten at bringe Lovene i Udøvelse har Kongen. Magten at anvende Lovene i Civil- og Criminalsager, tilkommer de ved Lovene oprettede Tribunaler. Cortes bestaae af alle de paa den i Constitutionen foreskrevne Maade udnævnte Deputerede, som repræsentere Folket. For enhver af 70,000 Jndivider bestaaende Befolkning møder en Deputoret. De Deputerede vælges ved Valgforsamlinger, som holdes efter Sognene, Districterne og Provindserne. Cortes samles hvert Aar i Kongerigets Hovedstad. Naar de finde det tjenligt, kun ne de begive sig til et andet Sted, saafremt dette Sted er en Stad, som ikke ligger mere end 12 Mile fra Hovedstaden. Deres aarlige Møder skulle vare 3 Maaneder. Hvert andet Aar fornyes de Deputerede. Kongen vil personligen overvære Cortes's Aabning, og naar han Forhindres deri, skal Præsidenten paa den bestemte Dag, uden at den under noget Paaskud kan opsættes til ind gen anden, foretage samme. Kongen, vil uden Vagt træde ind i Sahlen, og blot være ledsaget af de Personer, som, i Følge det fastsatte Ceremoniel, skulle modtage eller følge tilbage med ham. Forsamlingerne skulle holdes offentligen, og kun, hvor Hemmeligholdelsen er nødvendig, skulle hemmelige Møder finde Sted. De Deputerede kunne til ingen Tid drages til Ansvar for deres Meninger. Cortes ere beføiede at foreslaae, beslutte, fortolke og i fornødent Tilfælde ophæve Love, at tage Kongen og Prindsen af Asturien i Eed; at oprette og ophæve Pladser i Tribunalerne, ligesom og oprette og ophæve Statsembeder; at bestemme hvert Aar, efter Kongens Forslag, Land- og Sømagten, og udfærdige Forordninger angaaende Flaaden og Militsen i de forskjellige Grene, hvoraf de bestaae; at bestemmeStatsforvaltningens Udgivter, Skatter og Paalæg, gjøre Laan paa Nationens Credit, fordeele Skatterne paa Provindserne, eftersee og samtykke Regningerne over Statsindtægternes Anvendelse; udkaste en almindelig Plan til Folkeunderviisningen i hele Monarkiet, og samtykke hvad der skeer for Prindsen af Asturiens Opdragelse; beskytte den politiske Pressefrihed, sørge for, at Ministre og andre Statsembedsmænd virkeligen drages til Ansvar. Nægter Kongen et af Cortes foreslaaet Lovudkast sin Sanction, kan det ikke foretages meere samme Aar, men foreslaaes det tredie Aar tredie Gang, sanctionerer han det. Førend Cortes gaae fra hverandre udnævne de en af 7 Medlemmer bestaaende, Deputation, som varer fra det ene Møde til det andet, og vaager over Constitutionen og Lovene, for i næste Møde at aflægge Regnskab for de Overtrædelser, den har lagt Mærke til, i foreskrevne Tilfælde sammenkalder den Cortes. Til Kongens Rettigheder høre følgende: Han fuldbyrder Lovene og hans Magt strækker til Alt, som angaaer Ordens Vedligeholdelse i det Jndere og Statens Sikkerhed i det Udvortes. Han erklæret Krig, slutter og sauctionerer Fred, og forelægger Cortes et af Documenter ledsaget Regnskab derfor. Han kan udnævne Embedsmænd, Biskopper, paa Statsraadets Forslag uddele Ærestegn, lade præge Mynt, benaade Forbrydere, foreslaae Cortes Love, udnævne Statsministere &c. Derimod kan han ikke hindre Cortes's Forsamling til bestemt Tid, hverken suspendere eller opløse den, ikke forlade Riget, uden Cortes's Samtykke, og gjør han det, ansees det som om han havde frasagt sig Kronen; har kan, uden Cortes's Samtykke, ikke slutte nogen Offensiv- Alliance eller Handelstractat med nogen fremmed Magt; heller ikke tilstaae den Subsidier, afstaae eller sælge National-Domainer, elder hæve Skatter og Paalæg. Han kan hverken meddele nogen Enkelt eller Corporation et udelukkende Privilegium, ikke berøve Nogen sin Frihed eller paalægge Nogen en Straf. Førend han indgaaer en Ægteforening vil han forlange Cortes. Samtykke dertil. - Cortes kunne udelukke alle og enhver, som ikke er dygtig til at regiere eller char udøvet en Act, hvorved han har gjort sig uværdig til Kronen, fra Tronfølgen. - Ministerne ere 7, og de følgende Cortes ville i Ministernes Organisation foretage de Forandringer, som Erfaring og Omstændigheder gjøre nødvendige. Alle Kongens befalinger maa være undertegnede af vedkommende Departements Minister. Misterne ere et Cortes ansvarlige for de Forordninger, de autor sere, og som stride mod Constitutionen, uden at de kunne undskylde sig med Kongens befaling dertil. - Der skal oprettes et af 40 Medlemmer bestaaende Statsraad, som, efter Cortes's Forslag, udnævnes af Kongen. Statsraadet er allene Kongens Raadgiver i vigtige Regjeringsanliggender.