Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-08
Nekrolog. Biskop Viktor Kristian, Hiort blev født den 13de October 1765 paa Herregaarden Gunderslevholm i Siælland. Hans Fader, den Gang en velhavende Forpagter, mistede siden ved tilstødende Uheld sin Formue. Kun liden var derfor den Understøttelse, Forældrene kunde give ham. J sit niende Aar maatte han forlade deres Huus, blev sat to Aar hos en Beslægtet i Aal Præstegaard i Ribe Stift, og derpaa 1776 i Odense latinske Skole. Hans Meddisciple vide endnu at fortælle om de mange Pudserier, den muntre Dreng gjorde i Skolen. Men han udmærkede sig tillige ved sit hurtige Nemme, og da den lærde Tauber var bleven Rector, og havde ophiulpet den forfaldne Skoledisciplin, blev Hiort, den Gang i Mesterlectien, een af hans flittigste og meest yndede Disciple. 1783 blev han dimitteret til Universitetet i Kjøbenhavn, hvor han tog den første Examen med bedste Karakteer, den anden med næstbedste. Blottet for Understøttelse fra Hjemmet maatte han anvende den meste Tid af Dagen til Børns Underviisning; men Forkierlighed for Theologien gjorde dog, at han med Jver drev sine Studeringer, og ved daværende Prof. Jansens og Etatsraad A. Kalls Godhed for ham erholdt for de Tider betydelige Stipendier. Den, der fremfor alle, som akademisk Lærer, blev ham uforglemmelig var Moldenhaver. J sin efterladte Autobiographi udtrykker han sig med Varme om: hvorledes han med inderlig Glæde havde hørt denne smagfulde og fortreffelige Docents Forelæsninger, og at han med skjønsomt Hjerte tilbagekaldte sig hans lærerige Veiledning. - J Aaret 1788 tog Hjort, kort efter den sidste Kongelige Anordning om Universitetet, den theologiske Examen med udmærket Ros, og søgte strax at gjøre praktisk Anvendelse af de theoretiske Kundskaber, han havde indsamlet. Allerede forhen havde han enkelte Gange betraadt Prækestolen, og Prof. Treschow, daværende Sognepræst til Garnisonskirken, havde venskabeligen gjennemseet hans Prækener, og formaaet ham til at holde dem uden at have det Skrevne for sig. Nu greb han med Glæde den Leilighed til at gaae videre i sit Fag, som det af Biskop Balle nyligen oprettede homiletisk kateketisk Selskab tilbød. Det blev stedse undslettelig indpræntet i hans Barm, hvad han skyldte denne nidkiære og utrettelige Mands Veiledning og Godhed. Opmuntret ved hans bifald udgav han en Samling af aandelige Sange, som for en stor Deel vare en Frugt af de i det homiletiske Selskab opgivne Sommerøvelser. De bleve den Gang modtagne med Bifald i det Offentlige, hædrede med en Belønning af de skjønne Videnskabers Selskab, og siden for største Delen indlemmede i den nye autoriserede Psalmebog. - J Aaret 1791 blev han admitteret af Konsistorium til at prædike paa Prøve for det residerende Kapellani i Taarn by paa Amager, og blev valgt til denne Post. De mange ledige Timer, som dette Embede gav ham, anvendte han deels til at udarbeide Recensioner i de lærde Efterretninger, deels til at skrive Folkesange, men fornemmelig til at forøge sin Færdighed i den offentlige Talekonst. Efter at have tilbragt i Taarnby fem lykkelige Aar, blev han beskikket til anden residerende Kapellan ved Bremerholms Kirke i Kjøbenhavn. Her virkede han femten Aar som yndet Prædicant. 1798 blev han forfremmet til første Kapellan og sex Aar derefter til Sognepræst. Paa flere Maader yttrede sig der hans gavnelystne Stræben. Af den afgaaende Pleiekommission for Holmens Sogn var han bleven valgt til Medlem af den nye Fattigvæsens Direction, og forestod denne i syv Aar. Af Skolevæsnet i sit vidtløftige Sogn havde han mange Fortjenester. Understøttet af sine Kolleger lykkedes det ham at udkaste og udføre velgjørende Planer til Forbedring af Holmens Skoler. Børnene inddeltes i ordentlige Klasser, passende Arbeider indførtes, og afvexlede med de egentlige Læretimer. Skrivning og Hovedregning bleve drevne med Flid, og flere hundrede Børn, som hidtil havde savnet Skolegang, lærte nu ikke alene hvad de burde; men de Flittige iblandt dem fortiente og saa meget, at de baade havde en aarlig Understøttelse, og fik derhos af deres Skoleoplag et godt Udstyr til Konfirmation. - Foruden enkelte Stykker af ham, der findes adspredte i Tidsskrifterne Jris, Borgervennen, Morgenposten, Middagsposten, samt de poulsenske Nytaarsgaver og nogle særskilt udgivne Prædikener, blev han ved sit Embede foranlediget til at udgive en Andagtsbog for Søfarende. Men især var det ham en kiær Syssel at skrive Folkesange. Man har trende Samlinger af hans Sange, for unge Piger i Arbeidsskolerne, for Haandværkstanden i Søndagsskolerne, og for Soldaterstanden. Hans Talent for dette Fag er umiskjendeligt; men da han især i senere Aar just ikke altid i nogen Begeistring skrev disse Sange, men deels til Afvexling med andre Sysler, deels fordi han troede at hele Samlinger af saadanne Sange vare gavnlige; er det ikke at undre over, om mange af dem ere uden digterisk Kraft. Man finder dog i dem alle sunde, for Almuens Synskreds passende Tanker, i et forrekt Sprog og en flydende Versifikation. - Den 28de Jan. 1811 blev han Ridder af Dannebroge, og samme Aar den 3die Mai Biskop i Ribe. Han fortsatte sin gavnlige Virksomhed i denne Kreds. Hans retskafne Vandel og aabenhiertige Adfærd forskaffede ham der Alles Agtelse og Yndest, og vakte almindelig Bedrøvelse ved Budskabet om hans Død, der efter en kort Sygdom indtraf den 26de Juli d. A. Han efterlader en Enke, sex Sønner og to Døttre. Hans Skrifter findes opregnede i det dansk norske Forfatterlexicon. (Ribe Av.)¬