Norske Intelligenssedler, 1814-09-09
Hvorvidt den Berømmelse Attestens Udstædere give Frederiksstadsforrige Commandant Hr. Major v. Hals vil stadfæstes, naar lovmæssig Undersøgelse har fundet Sted, vil Tiden vise. Dog kan Jndsenderen ei undlade at fremsætte nogle Spørgsmaal, som det især var ønskeligt at Commandanten vilde besvare: Imo.) Da han under 3die August sidstleden efterat Kragerøen varindtaget, har erklæret, efter skeet Opfordring af Hr. Generaladmiral Puke: at han var fast bestemt til at forsvare sig til det yderstet, (vid. Bladet Tiden No. 122) hvorledes kan han da forsvare at overgive Fæstningen, naar han i sin egen Rapport tilstaaes, at den endnu kunde have forsvaret sig i 1 eller 2 Dage; 200.) Kunde Commandanten sikkert vide, om ikke Frederiksstad ved at holde sig til det Yderste - altsaa 1 eller 2 Dage længere end den gjorde - kunde have bevirket en heldig Operation fra den norske Armees Side, hvorved Fordeele for det Almindelige kunde opnaaes, som overveiede det Tab et lændere Forsvar lod befrygte, Bekjendtgjørelsen fra Hovedqvarteerer, dateret Spydebjerg den 6te Aug. sidstleden, indført i Bladet Tiden No. 1, synes i det mindste at tilkjendegive, at Frederiksstads Overgivelse var betimelig, og at et længere Forsvar kunde have have gode Følger for det Hele. 3tio.) Rygtet siger, at Fortet Cicignon ikke var besat. Hvad kan Aarsagen i saa Fald dertil have været: 4to.) Har Frederiksstad været i noget af de Tilfælde, der i Krigsartillernes 726. opregnes som lovlige Undskyldninger for Fæstningers Overgivelse. 510.) Stod Kragerøen under Commandantens Overbefaling; sto.) Hvorfor forblev Commandanten i Byen, som Krigsfange, siden han selv opgiver at en Deel af Garnisonen kunde gaae ud af Fæstningen inden den blev besat af Veleirerne? Kan Commandanten, hvilket man haaber, fyldestgiørende besvare, disse Spørgsmaal vil vist Jngen nægte ham den Roes for Redelighed og Duelighed Attestanterne have givet ham. Jkke uden med de varmeste Følelser er jeg underrettet om, at en Mand, som er Dagdriver her i Byen og er ligesaa uordentlig i Van vel som bekjendt ved Jnjurie Sigtelser, har opdigtet og udbredet det Rygte, at jeg, i Forening med Frederikstads respective Borgerskab, havde indfundet mig hos Commandanten og fordret Fæstningens Overgivelse, samt gaaet omkring paa Voldene og indbydet Mismod hos Landeværnet, med andet meere hans Snaksomhed og Kandmunderbes indgav ham. Ved at opfordre Æreskjænderen at bevise saadant Paasagn, forbeholder jeg mig Ret at søge vedbørlig Gatisfaction og at documentere hvad jeg maatte eragte fornødent, for at vise Manden og Tilhængere i deres rette Skikkelser. Dette har jeg fundet forløbigen nødvendig at bekjendtgjøre, henvisende til Borgerskabets nedenstaaende Vidnesbed. Frederikstad den 23de August 1814. Heiberg. Efterat Kragerven var indtaget og Nøglen til Frederikstad hos den Svenske Armee, anmodede endeel af Borgerne Hr. Cancellieraad og Byfoged Helberg, som Stadens civile Øvrighed og første Borger, at følge til Commandanten for at forestille ham at antage den sendte Parlementnies Forslag, da det var umuligt at modstaae en overlægen Magt med de Forsvaranstalter her havdes, og hvis Kraft forrige, Dags Erfarenhed havde viist; men han svarede: ikke at kunde eller vilde blande sig i den Sag. Endeel af Borgerne ginge derfor selv og forestillede Sandheden, der var dem ligesaa bekiendt, som Commandantens Duelighed og Retskaffenhed. Under Affairene var Byfogden stedse i Byen, og, med Brand Jnspecteuren og Borgerskabet, ved Brandvæsenet. Jkke hørtes af Byfogdens Mund hverken Frygt en Haab, men han var ved denne, som andre Forretninger, rolig, vi gave derfor ingen Grund at formode, at Hr. Cancelliergaden skulle have indladt sig med Landeværnet, da dette, efter vor Erfaring, stred mod hans Caracteer og patriotiske Forhold, hvilket med Eed kan bekræftes, naar fordres.