Jyske Efterretninger, 1813-08-29
J Altonaer Mercur læses følgende under Artiklen: Kiøbenhavn i Augusti 1813. Der er udkommen et lidet Skriv under Titel: Anmærkninger over en Artikel i Monitøren af 21 Juni 1813, bekiendtgjort i Stralsund i Juli 1813. J Anmærkningen 10 hedder det: "det er notorisk, at Præsident v. Kaas har anstillet sig syg i Altona, for der at oppebie et Svar paa de Forslag, han havde ladet giøre de allierede Generaler, og at samme Paaskud holdt ham tilbage i Harburg; men da han erfarede Følgerne af Slaget ved Bautzen, glemte han, at han havde lovet at oppebie et Svar, og afreiste til Keiser Napoleons Hovedqvarteer." Og i Anmærkning 12: "Der er ikke bleven gjort Præsident v. Kaa nogen Kommunication; det var ham der gjorde de allierede Genraler den." - Men med al denne Notoriskhed er det notorisk, og over tredive Personer kunne bevidne det, at Præsident Kaas har virkelig været syg ved hans Ankomst i Alte na, dersom man saaledes vil kalde en liden Upasselighed, der var en følge af Reisens Besværligheder, og som holdt ham fem til sex Timer i Sengen. Men kunde der være nogen fornuftig Hensigt i at anstille sig syg i fem til fex Timer i det Forsæt, man beskylder ham for, Det er yder, mere notorisk og adskillige civile og militaire Embedsmænd i Altona er det vitterligt, at saakaldte diplomatiske Agenter i de allierede Fyrsters Tieneste have givet sig al muelig Umage for at faae Præsident v. Kaas i Tale, den Hensigt, ved gientagne Forslag at afvende ham fra hans Reise til det franske Hovedqvarteer, eller overtale ham tilat opgive den. I den Henseende beraabe de sig paa an trykt Proclamation fra den svenske General v. Döbeln, da Mai 1813, og paa en eventuel Mission til Hs. Maj. Kongen af Danmark, som skulde overdrages Hr. Signeul af Kro prindsen af Sverrig. Præsident Kaas's Afreise til Har burg, umiddelbar efter den Samtale, han havde havt med disse Herrer, vidner om det Svar, han gav dem, og som han maatte give dem paa saadanne Jnsinuationer. Endelier det notorisk, at det ikke har været Præsident Kaas af hans Souverain paalagt, enten at modtage eller giøre, hvidet end maatte være, nogetsomhelst Forslag eller Kommuncationer. Naar i øvrigt saa almindelig bekiendte Kiende gierninger ikke ere tilstrækkelige til at friekiende Præsiden Kaas for den Forstillelse, man vil beskylde ham for, i den Hensigt, at sværte hans Hof, saa vilde det være at ønske, at man vilde nævne de allierede Generaler, hvilke Præsident Kaas hargiort Forslag, og deres Navne der tiente til sammes Organ. -Alle disse aabenbare Sandheder lede til den Slutning, at ovenanførte Anmærkninger ikke kan betragtes som andet end Digte, der giøres efter Behag i Aanden af det gamle Ordsprog; "Caltimniare auracter, semper aliquid hæret, hvilket er en Fortsættelse af dem man fortalte angaaende Grev Bernstorffs Sendelse til London, og som man betiente sig af som Middel til at forsvare Storbrittanniens kun lidet samvittighedsfulde Ministre. Lader os hellere sige: de ere ditterede af samme hadske Aand, som i alle de Kabinetter, hvor man laaner Øre til dens Røst, opvækker nye Fiender mod den danske Regiering, den Aand, som oversvømmer Norge og det nordlige Tydskland med Flyveblade fulde af Harme imod den, og hvis hele Bestræbelse kun gaaer ud paa, at overtale de Svenske til at troe, hvad der falder saa vanskeligt, at det var Kongen af Danmark, der først har overtraadt Jönkjöpings Traktaten. Men de Stænder, som Rigsdagen i Sverrig bestaaer af, ville nek engang vide at vurdere, og at bedømme efter deres sande Værd, de Sophismer, som man betiener sig af, for at faae dem til at troe, at den Krig, de see sig indviklet i, er retfærdig og nødvendig. De ville lære at indsee, om den lykkelige og rolige Nydelse af de Velgierninger, som den Anordning, der den 15 August 1812 aabnede Sverrigs Havne for alle handlende Nationers Skibe, lovede ikke var langt bedre, end dette Erobringsystem, som Ærgierrighed avlede, og som bærer i sig selv Ødelæggelsens Sæd.