Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1828-11-04
Rusland, Tyrkiet og Grækerland. Endelig har man den glædelige Efterretning fra Krigsskuepladsen, i Berliner Statstidende, at Varna er indtaget. Den 4de October om Eftermiddagen bleve to, under Fæstningens Mure. anlagte Miner, sprængte i Luften, som havde en saa heldig Virkning at 2 Brescher bleve gjorte i den nordlige Bastion ved Havet. Den 7de gjorde 110 russiske Skytter og udsøgte Matroser et Forsøg paa at bemægtige sig denne Bastion, trængte derfor ind gjennem Breschen og hug alle de Tyrker, som modsatte sig, ned. Da de ingen videre Modstand fandt, lod disse tappre Krigere sig forlede af deres Mod, og uden at tænke paa at tage Bastionen i Besiddelse, hvilket var deres Hoved Øiemed, trængte fremad, lige midt ind i Staden, det var at forudsee, at de uagtet den ydede Understyttelse ikke kunne modstaae den hele fjendtlige Besætning eller blive i Besiddelse af Bastionen, de bleve da befalede at trække sig tilbage, hvilket skeede i største Orden og ledsaget af et stort Antal christelige Koner og Børn, som havde foreenet sig med dem i Staden; imidlertid opvakte dette dristige Skridt en saadan Skræk og Bestyrtelse blandt den tyrkiske Garnison i Varna, at Capudan Paschas Geheime-Secretair ledsaget af 2de andre Tyrker, kom Dagen derpaa ombord paa den russiske Fregat Paris for at indlede Underhandlinger om Stadens Overgivelse, dog han blev paa Keiserens befaling henviist til Admiral Greigh, men vendte tilbage, uden at kunne træffe en Overeenskomst; Underhandlingerne bleve dog igjen begyndte den 9de om Morgenen i Grev Woronsows Telt, men havde samme Udfald. Om Aftenen ankom Jussup Pascha selv, en bestemt Erklæring, lovedes, som ogsaa blev givet den 10de, da Paschaen vendte tilbage og erklærede, at han ansaae det for en Umulighed længere at kunne forsvare Fæstningen; men da Capudan Pascha under ingen Betingelse ville indvilge i en Capitulation, saa havde han, Jussup Pascha fattet den Beslutning, ikke mere at vende tilbage til Fæstningen, men begive sig under den russiske Keisers Beskyttelse; da denne Beslutning blev bekjendt i Fæstningen, nedlagde strax alle de Tropper, der stode under Jussup Vaabnene, og allerede om Natten og tidlig om Morgenen den 11te October. rykkede de hobeviis med deres Anførere ud af Staden, og overgave sig som Krigsfangne. Efterat Garnisonen paa saadan Maade selv havde opløst sig, bad den med sine Tropper til Citadellet flyge tede Kapudan Pascha, at der maatte tilstaaes ham fri Afmarsch med 300 Mk. til Omer Vriones Armeecorps, hvilket Keiseren bevilgede ham. Mod Middag kom Deputerede fra Staden og bade at de maatte overrække Keiseren Nøglerne, denne modtog dem paa Telegraph Høien. Staden blev nu besat af de russiske Tropper og en levende Kanonild fra alle Skibe, forkyndte denne glædelige Begivenhed. Efter de nyeste Efterretninger, havde Omer Vrione efter Varnas Fald tiltraadt Tiibagetoget, og blev forfulgt af Prindsen af Würtemberg. Jfølge mindre sikkre Efterretninger skal Burgas ligeledes være bleven besat af russiske Tropper. De fra Odessa afseilede Gesandtere, og Befuldmægtigede fra fremmede Hoffer, vare den 8de Octbr. ankomne paa Varnas Rhed. Altsaa har nu den vigtige Fæstning Varna overgivet sig paa Raade; dens Besætning skal ved Beleringens Begyndelse have beløbet sig til 22,000 Md., men skal den ikke bestaae af mere end 6000 Md. - Beretningerne om Operationerne for Schumlanaae til den 3 Octbr. Den 28 Septbr. begyndte Fjenden igjen at fyre fra Fæstningen og en stor Deel Cavallerie trængte ind paa den russiske venstre Fløis Forposter, men blev ved Redouternes Jld tvungne til at vende tilbage til Schuma. Defølgende Dage vedvarede Skydningen paa begge Sider. Den 2den Octbr. detascherede Fjenden et Corps paa 4000 Mk. Infanterie og 5000 Md. Cavallerie med 14 Kanoner for at afskjære fra Leiren Generalmajor Nabel, der rykkede frem mod Schumlamed en Brigade Uhlaner, men General=Adjutant Orlow rykkede med en Deel Infanterie og 16 Kanoner mod Fjenden, og tvang den til at retirere. Jmidlertid havde Generalmajor Nabel, angrebet af det fjendtlige Cavallerie, afskaaret samme fra de øvrige Tropper og forenet sig med General Orlow. Fra Krigsskuepladsen i det lille Wallachie har an Bekræftelse paa den af General Geismar over Paschaen af Widdin tilfægtede glimrende Seier, der have de russiske Tropper i Særdeleshed lagt en største Tapperhed for Dagen, da Paschaen rykkede frem med 26,000 Mand og 30 Kanoner, hvorimod General Geismar kun havde 4,200 Mand, med hvilke han tappert angreb Fienden, uden at man dog paa begge Sider, efter en haardnakket Kamp havde tilkjæmpet sig nogen Fordeel; men som Natten overfaldt Generalen Paschaens Leir, anrettede en forfærdelig Ødelæggelse og adsplittede hele det tyrkiske Corps. Fjenden efterlod nogle tusinde Døde paa Valdpladsen og 600 Fangge, blandt de Første hører Paschaen af Albanien. Den hele fjendtlige Leir faldt i Seierherrernes Hænder, foruden 24 Faner, 7 Kanoner, et betydeligt Antal Vogne, Heste og en stor Hoben Krigs- og Mund-Forraad af alle Slags. Russerne havde 600 Døde og Saarede. Keiser Nicolaus har ophøiet General Geismar til General=Lieutnant for hans udviste Tapperhed ved denne Leilighed.