Aarhuus Stifts-Tidende, 1813-10-02
Foruden de Exempler paa Buberissernes Skadelighed jeg har anført i Afhandlingen under Titelen: Berberisser, nes skadelige Jndflydelse især paa Rugen, nyeligen udkommet paa Hr. Elmquistes's Forlag, frim fører jeg endnu her følgende, formenende, at Erfaringin leder sikkerst til i Sandheden: 1) Skoemagermester Niels Nielsen, udflytter fra Hammel paa Grevskabet Frysenborg, havde i Fior 1812 er Stykke Rug, som med den nordre Endi vendte til hans Have, hvor der er Berberisser; men samme Ende af Rugen blev ogsaa først angrebet af Risten, og lig meget ringere end den anden Ende. a) Niels Jensen udflyt Gaardmand ibid., havde i Aar 1813 et Fald Rug, som vendte til bemeldte have med den ene Ende i Sydvest; men samme Ende af Rugen blev ogsaa mere end en 8 Dages Tid førend Rester reent ødelagt af Russen. 3) Christian Rasmussen, som er Postbud ved Frysetborg, og beboer et udflyt Boelsted sønden for bemeldte Hammel, har nogle faa Berberisplanter i sin Have; min NaloMads Jensen, havde i Aar 1813 et Fald Rug, som vendte med den østre Ende til Veien, som løber imellem bemeldte have og hans Rug; men det Hiørne af Rugen, som var nærmest Berberisserne, blev ogsaa først Julii Maaned befalden med Rust, omtrent paa 10 Favned; inden Midten af Julii Manned var samme Hiørne reent ødelagt og bleeg, som om det var modent, medens det øvrige af Foldet stod saa grønt som Kaal; omtrent 8 Dage efter trak Rusten sig paa den øvrige Deel af Faldet, som da gik samme Vei. 4) Jens Jensen, Gaardmand ibid, havde i Aar 1813 nogle Skovkroge et Stykke Rug, som var det bedste til Byen; men ligefor en Aabning i Skoven, hvorigiennem Vinden havde frit Strøg fra Frysenborg Mark at, hvor der findes Berberisser 3 til 4 Bøsseskud fra, der var ogsaa netop hans Rug fordærvet. 5) Paa Frysenborg Hovmark havde Hr. Forpagter Christensen i Aar 1813 et Jndtægt med Havre i den saakaldte Maasagre og Kobare, der er indhegnet med Jorddige, beplantet med Hvidtorne, Hassel, Slaaentørn, Bøg, Berberisser, o. s. v., men lige ud for, saavidt Berberisserne gik, var ogsaa havren omtrent paa 30 Favne ned reent fordærvet, Straaet raadent, og Top ren uden Kierne. 6) Hr. Pastor Manniche i Hammel havde i Aar 1813 er Fald Havre omkring ved en indhegnet Høi, der er beplantet blandt andet ogsaa med Berberisser; men Havren omkring ved samme Høi blev ogsaa, som jeg havde spaaet ham forud, fordærvet af Rust. 7) Hr. Skovrider Blichfeldt i Fuglang paa Grevskabet Frysenborg havde i Aar 1813 et Stykke Rug omtrent paa et Bosseskuds Afstand fra Haven, hvor der er Berberisser; han viste mig det da jeg den 18de Juli d. A var der til Bryllup, og glædede sig ikke lidet over dets fra dige Vext og skiønne Udseende; han spurgte mig imidlertid, om jeg meente det stod sig, og om jeg tivedBerberisserne kunde giøre Skade derpaa, Jeg forsikkrede ham: at dersom Vinden endnu i nogen Tid har derpaa fra Berberisserne af, vilde jeg ikke spaae ham vel. Hanhar siden forsikkret mig, at samme Fald Rug blev saa fordærvet, at han ikke troede at avle Sæden 8) Hr. Pastor Callundan i Skaarup, Giern Herred, Aarhuus Amt, har Berberisser i sin Have; men nogle Mænd, f. Ex. Christen Væst og flere, hvis Mark grænd. ser nærmest til bemeldte have, have ogsaa i endeel Aar klaget haardt over disse Berberisser. b) Hr. Vest, Møller i Overmølle paa Grevskabet Frysenborg, havde i adskillige Aar havt Misvext paa sin Rug. Aar 1811 var den saa ringe, at han af 27 Trav ikkun avlede 10 Skiepper; han fattede Mistanke til fine Berberisser, som han lod bortrødde, og hans Rug ly kedes siden meget vel baade i Fior 1812 og i Aar 1813. 10) Laurs Rasmussen, udflyt Boelsmand fra Horn, Giern Herred, Aarhuus Amt, plantede for nogle Aar siden Serberisser, og eftersom de voxte til, fordærvedes hans Rug, stundem hans Naboes med; han røddede dem be bort, og siden er hans Rug igien lykkedes meget godt, be Anledning af Hr. Skolelærer Baches Beretning, at besugen i Vesterlandet ogsaa er fordærvet i Aar, har jeg lid flere troværdige Mænd, som reiste did og ere komne, bage, ladet forespørge derom, og erholdt den eenstem de mige Efterretning: at Rugen i Vesterlandet, Gud tærrelovet, er ypperlig: ikkun ved Non-Mølle pr. Hald og Viborg, og ved Nørresnede mellem Horsens og Viborg, skal den have taget Skade; men jeg har ogsaa siden erholdt paalidelige Efterretninger om, at ogsaa netop begge Steder findes Berberisser. Jeg kunde fremføre mangfoldige stere Exempler paa Berberissernes Skadelighed, især for Rugen, men lader det være nok for denne Gang. Jeg har anført Stederne saa nøiagtigen, at Enhver, det er om Sandheden at giøre, ei skal tage Fril, naar han selv vil overtyde sig om Rigtigheden, af det Anførte. Saavidt det kan bestaae med en god Borgers Pligter, Æren og en god Samvittighed, skal jeg giøre mig al muelig Umage for at drage en Sandhed, jeg selv er fuldt overtydet om, frem for Lyset. Jeg kjender mange tænkende Landmænd, som have erfaret Berberissernes Skadelighed for Rug og Havre, og has ber: de lade deres Erfaringer komme for Lyset, ønsker især, det maatte skee under fulde Navn. Ogsaa J, mine tiere Venner og brave Mænd af den hæderlige Bondestand, ogsaa J have Lov til at lade Eders Erfaringer komme paa Prent; men bliver for alting Sandheden troe. Jeg har nyeligen spurge, at man har paa sine Steder brugt Vold paa anden Mands Berberisser; jeg har selv seet Bønder saa forbittret, da en vis Mand torterede og udskieldte dem, i Anledning af en Anmodning om at oprødde nogle Berberisser, at jeg havde Møie med at store dem entra- og derfor modtager herved min velmeente Formaning : Vogter Eder for alting for at forgribe Eder! det kan drage sørgelige Følger over Eder. Nei, haaber kun stadigen, at vor gode Konge og Landsfader, med fine mange og gode Raadsherrer, nok lader Sagen undersøge, og trøster Eder ved, at han saa inderlig gjerne hører Bondens grundede Klager, og afhielper hans virkelige Fornærmelser. - Beder Gud, at Fredens velsignede Dage atter maa vende tilbage til vort elskte Fædreneland! Hammel, den 22de Septbr. 1813. N. P. Schler, Skolelærer og Kirkesanger.