JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
J Danmark, som baade har gode Veie og fortrinlige Heste, synes Befordringsvæsenet bestandig at staae paa samme Punkt af Afuldkommenhed. Vi har intet Slags Diligen, ei engans paa de Steder, hvor de meest kunne behøves, rigtignok haves imellem Kiel og Hamborg et Slags Befordringstøi, som skulde ligne en Post-Careth, men den ligner ligesaameget en saakaldet Rustvogn, den gaaer desuden saare langsomt. Den sædvanlige Post, eller saakaldet agende Post, er meget ubeqvem. Ei engang imellem Helsingøer, og Kjøbenhavn haves anden Befordring end den saakaldte Dagpost (hvilken forresten i Construction ikke meget differerer fra en simpel Arbeidsvogn); yderst Faa afbenytte derfor dette Kjøretøi, som baade er ubeqvemt og dyrt, og en særdeles langsom Befordring. Bønderne fra Nordkanten af Sjælland ere derfor næsten alle Hyrekudske, og denne Befordring er i Sandhed bedre end den Kongelige Post. Dog, den Oeconomie, som hersker i det danske Postvæsen, er roesværdig i en vis Henseende: Postkassen anvender Overskuddet af sine Jndkomster til Pensioner for Embedsmænds Enker. Enhver, som kiører med Posten eller modtager et Brev fra Posten, bidrager saaledes sin Skjærv til saadanne Trængende. Saalænge denne Pensioneren varer, vil vel ingen Forandring skee, med mindre man vilde føie samme Indretning som i England, at Embedsmændene selv pensionerede deres Enker. Opfyldelsen af denne Pligt er aldeles ikke byrdefuld for de engelske Embedsmænd, thi de opoffre af deres Gage kun en Dags Indtægt om Aaret, og dette er saa tilstrækkeligt, at ikke alene Enkerne, men endog undertiden Døttrene kunne faae Pension. Naar denne Jdee adopteredes, vilde Postkassen alene kunne benytte sine Midler til Befordringsvæsenets Forbedring, hvilket vilde være til stor Behagelighed for den Reisende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Ved Befordringen med Extrapost er det en Ubehagelighed, at maatte vente 1 Time paa hver Station efter Heste; sæd lig medgaaer 1 1/2 a 1 1/2 Time, især om Sommeren, naar Hestene ere paa Marken, haves en god Undskyldning for at uddrage Tiden; paa gode Veie synes og en Miil om Timen at være temmelig langsomt, især i Sammenligning med den engelske Befordring, som kjører med Bedning, Omskiftning og alt iberegnet, dobbelt saa hurtig. Der er ingen Tvivl om, at mange ville foretrække, især om For= og Efteraar, at gaae over Land til Hamborg, da Dampskibsfarten paa den Tid sædvanligen er ubehagelig og besværlig. Men for at skaffe sig Reisende maae man først og fremmest sørge for den Reisendes Beqvemmelighed, og ved magelige, tillukte Vogne bringe ham hurtig frem for billig Priis, og, for at udholde Concurrence med Dampbaadene, ikke synderlig dyrere end disse. At man kan komme hurtigt afsted fra Hamborg til Kjøbenhavn, beviser Brevposten, eftersom Brevene kun ere 3 Dage underveis. En Diligence vilde vel altsaa kunne gaae ligesaa hurtig. Det er en stor Behagelighed, især for Kjøbmandsstanden, at man benytter Dampskibene for Brevbefordringen om Sommeren, da Brevene derved komme en Dag før. Jeg troer, at man endog udstrækker denne Afbenyttelse af Dampskibe til Breves Befordring videre end til Hamborg; thi baade i Paris og London kan man have Brevene fra Kjøbenhavn langt før, naar man til førstnævnte Sted benytter det hollandske eller amsterdammer og til England de londonner Dampskibe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Fra Kjøbenhavn til Paris kan man nu reise i 6 1/2 Dag og til London i 5 Dage, altsaa maatte Breve ogsaa kunne komme ligesaa hurtigt; jeg veed imidlertid af Erfaring, at jeg paa begge Steder har maattet vente 11 a 12 Dage, inden Brevene kom mig tilhænde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Reisen herfra til Hamborg med Dampskib til Lübeck eller Kiel koster som følger: 1ste Cahyt paa Dampbaaden. Rbd. Sølv 18. 5 Mk. Omkostninger ombord paa Skibet. Drikkepenge, Fortæring etc. Fortæring i Vertshuset i Lübeck.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Befordring fra Lübeck til Hamborg, Extravogn, med Fortæring underveis Rbd. N. 5 Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Befordringen over Land vilde koste med Diligencen, om saadan fandtes: 14 Miil igjennem Sjælland, udvendig (outside) paa Rbd. 2. 3 Mk. Vognen Drikkepenge til Kudsken Fortæring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Fragt over Beltet med
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Dampskibet. Jeg sætter Diligencen tog herfra om Morgenen Kl. 4, da vilde den være i Korsøer, med Bedning etc., høist. . . . . . 10 T. efter Over Beltet 1 1/2 Bedning. - Fyen igjennem (udvendig) 6 Over Beltet til Snoghøi 1 - Overnatte i Snoghøi. 6 - Slesvig og Holsten igjenn. 24 10. - Fortæring. 4932 Rbd. N. 3 Mk. Det er gjerne mueligt, at denne Beregning ei er saa nøiagtig, som jeg ønskede; jeg vil derfor regne noget rigeligere, og sætte Rbd. 30 for Bekostningen, og 3 Dage og 2 Nætter, altsaa 60 Timer, for Reisen fra Kjøbenhavn til Hamborg, hvilket dog nok vilde slaae til.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Kjøbenhavns Børs d. 8 October 1830. Hamburg 2 M. - a vista 212. Species 211 Specier solgtes til 12 Rbmk. 10 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier - Rbd. Sal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Svenske Sedler pr. Rdlr. Rigsgield. 49 3/2 Rbs. Tegn. 87 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 86 Dito over 2000 Rbd. Stk. Rbd. Sedler Dito Dito. ....... 814 i Banco. Nationalbank-Obligationer. - Rbd. r. S. (af Laanet 4 Febr. 1820) Dito Dito. .......– i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved r. S. Dito lydende paa r. S. 4 pCt. Dito Dito. . . . i Banco. 4 Rd. Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 3 pCt. nye danske Obligationer at L. Steel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Asiatiske Compagnies Actier. i Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
Nyeste Skilderie af søbenhavn. anemannan anlanSyvogtyvende Aargang. No. 82. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 12 October 1830. Fernow. Baggesen. Lavater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
Udtog af et Brev fra Fernow til hans Ven Naverk, Bern d. 16 Nov. 1793.) Foresat. See forr. Nr. og 2222223. Den 28 Det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
Ondt Veir og Lavater holder mig endnu i Zürich; jeg gik til ham med hans Broders Portrait, hvorover han yttrede sit bifald, dog ikke uden Jndskrænkning; jeg tegnede ikke bestemt nok for ham, men han betænkte ikke, at min Maneer ikke taaler haarde Omrids; han vilde overtale mig til at blive her noget endnu, for at tegne ham og hans Kone, og han overdrog mig: 1) at sende ham paafaldende Profiler eller Ansigter, fremdeles 2) Portraiter af store Mænd og mærkværdige Personer, 3) characteristiske Figurer af det almindelige Liv, som jeg maatte træffe paa, 4) at sende ham, fra Tid til Tid, naar jeg fik samlet noget, for omtrent 2 Louisd'orer. Jeg gav ham til Gjennemlæsning mit Digt til Haabet; han var temmeligen tilfreds dermed, især med den lette Versification; han sagde: hvo der kan gjøre Vers og tegne kommer sikkert frem igjennem Verden; overhovedet havde jeg noget i mit Phystognomie og mit Forhold, som viser, at jeg er en af dem, som aldrig kan komme til at mangle, han saae hos mig en vis Bøielighed for Skjebnen og Mennesker, hvilken ei er hos Folk af sædvanlige Evner, eller hos Kunsttalentet, og som dog, for at komme gjennem Verden, er af ligesaa meget Værd som Kunsttalentet selv. Han nedskrev et Digt paa et Stambogsblad, og jeg maatte skrive mit Navn i en Bog, hvori han bad alle de der besøgte ham at indskrive sig. Derpaa talede han endnu meget med mig om Moralitet, over hans Christendom, over hans Maade at disputere paa. Han disputerer aldrig anderledes end at han har sine Sætninger, som han holder for afgjorte og uomstødelige, skrevne enkelte paa smaa Sedler, disse forelæser han. Findes da en af hans Sætninger ikke at være klar og uomstødelig, saa river han saadan Seddel itu, og kaster den i Spyttebakken. Al sin Philosopheren begynder han med: Engang Een er En, saa vist som dette er, saa visse skulle hans Sætninger være; han siger at han haver al Terminologie, saasom derved stedse altid maae være noget allerede forudsagt og forud vidst. Han tager Ordet i den subjective Indskrænknings Betydning, at man ved Terminologien nemlig indskrænker, og barricaderer sig, saa at man ikke kan komme ud deraf. Saaledes, siger han, kommer han, med sin Frø-Theorie i Phystognomiken, fra Frøen til Apol af Belvedere, endeligen til hans Aands højeste Jdeal, til Jesus Christus. Hvad han har paa Papiret er Frøer, i Hjertet har han Jesus. Han bekjender, at han aldrig har lært Logik og stedse er en peine, naar Nogen kommer anstigende med logiske Terminologier, som han ei forstaaer. Hans Philosophie er en Forbindelse af Naturalisme og Supernaturalisme, og synes ham derfor den allerrigtigste. Hans Beredvillighed til at omtuske enhver af hans Overbeviisninger for en bedre er rosværdig. Den, siger han, hvem Sandhed ligger alvorligen paa Hjertet, den redelige Sandhedsven, kan ikke tabe, hvad enten hans Overbeviisning er sand, eller han modtager Belærelse om noget Bedre, vinder han stedse. Klokken sex gik han i Selskab og lod mig allene tilbage imellem alle sine Papirer, Bøger og Kunstsager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
J hans Nærværelse finder jeg ikke mere overdrevent, hvad der siges om Fortidens Helte, og mit Øie fryder sig stedse med nyt Velbehag paa denne skjønne Mand, som ingen Pige kunde see med renere Lyst. Jeg nævner ham Herkules Haller. Nu noget om vor forestaaende Reise; efter vor hidtil havte Plan skulde Reisen gaae over München. og Wien, siden over Klagenfurt og saa videre til Jtalien. Ingen af os kunde noget Jtaliensk. Aarstiden er sildig og raa; Vejen over Bjerge sandsynligen slet, om ikke farlig, jeg gjorde Baggesen, det Forslag, først at gaae til Wien, og lade denne korte Reise være en liden Forberedelse for hin større. Efter nogle Minuter var ogsaa Baggesen, efter at have overtænkt alle hine Omstændigheder, strax bestemt. Nu kom alle Landkaart frem, og nu fore vi af alle mulige Veie til Wien, samt næste Efteraar til Jtalien. Siden jeg kom her lære vi af alle Kræfter Jtaliensk, og i Wien haaber jeg, at vi skulle bringe det saa vidt i Sproget, ved fortsat Flid, at vi kunne gjøre os forstaaelige for de Indfødte. Uden saadan foreløbig Forberedelse vilde vi risquere meget i et Land, hvor man ikke kan vogte sig nok for Snyderier, af alle Arter. Fernow i Bern. Udtog af hans Dagbog Løverdag d. 2 Nov. Klokken ti gik vi hen til Prommenaden ved Kirken, hvor man nyder en skiøn Udsigt mod Syd, men af hvilken den skiønneste Deel, Sneebjergene, blev mig, formedelst den skyede Luft, forborgen. Pladsen til Promenaden er ikke stor, men de skjønne Alleer, de mange Sæder med Fodbrætter, Kirken, en af de skjønneste gothiske Bygninger, jeg nogensinde saae, de to Pavilloner paa Balustraden, den dybt nedenfor brusende Aar, som her, især naar den er vandrig, maa være meget strømmende og brusende, og den herlige Udsigt, alt dette gjør denne liden Plads til en af de meest henrivende offentlige Spadseregange, jeg nogensinde har fundet. De fortræffelige Arkader, hvorved Bern maaskee udmærker sig iblandt Europas Stæder, giver denne Stad en ny eiendommelig Ynde, som indtager enhver Fremmed for den ved første Syn. Renligheden paa Gaderne, de skjønne massive Huse, de brede og lige Gader, de offentlige Bygningers fo lide Pragt og Størrelse, som man finder i Bern gjør maaskee denne Stad til den eneste i sit Slags. Alt vidner om denne lykkelige Republiks Velstand. Just saa bred som Promenadens hele Brede har man i Aarfloden, for at gjøre den breddere, anbragt en Dæmning, hvorfra Vandet med en stærkere Brusen nedstyrter. Efter Middags Maaltidet gjorde jeg atter med Baggesen en Spadseretour i Omegnen. Den Dag jeg ankom til Staden, kunde jeg formedelst Mangel paa Plads i det Hallerske Huus, ikke der faae Natteleie, som jeg altsaa maatte søge i Staden, og fik, men i et Værelse med flere Senge. Baggesen spurgte mig, om jeg var Frimurer, og da jeg kunde begge Spørgsmaalet, glædede det ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
Søndag d. 8 Nov. Hvor besynderligen Tingene kunne føje sig Baggesen sagde mig igaar, han vilde have en italiensk Sprogmester, men i hele Bern havde han ikke kunnet faae nogen. Da jeg i mit Logis ved at vaagne, seer mig om, finder jeg i den mig nærmest staaende Seng en Fremmed, der var hidkommen for tolv Dage siden, for i Bern at give Underviisning i det Jtalienske, han er fransk af Fød Med ham gjorde Baggesen og jeg da Aftale om Underviisningstimer; vi ville begynde strax. Den 6 Nov. Jeg gik, for at forbedre min Garderobe, til Skræder Biziot, en Fransk. Jeg troede at staae for en Fyrste, da jeg stod for min Skræder. - J Dag begyndte jeg med Hallers Portrait, fra Kl. 36 havde jeg italienske Timer. Baggesen lærer overordentligt let og hurtigt. D. 18 Nov.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
Med Baggesen besøgte jeg Billedhugger Sonnenschein.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
Den 3 Dec. tiltraadte Fernow i Selskab med sin Ven Baggesen, endeligen Reisen til Wien. Nogle smaa Ubehageligheder fraregnede tilstaaer han ved Slutningen af sin med den strængeste Troskab udførte Dagbog, at han har været særdeles vel tilfreds med sit Ophold i Bern. Ogsaa hans Kasse stod sig vel derved. J den Maaned, han levede der, havde han tegnet femten Portraiter, som han ved Enden af sin Dagbog nøje opgiver. (Fortsættes.) Nyr opdaget Brudstykke af Ciceros Skrivter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
Det følgende Brudstykke vil enhver Kiender af Verden finde at være saa lidt kjendt, saa lidt efterlevet, at han let vil tilstaae det at være ganske fra nyt opdaget. Ogsaa vil vist dets Indhold af alle Philosopher og Philanthroper befindes saa interessant og saa vigtigt, at de ville tilstaae, det er Skade for den Europæiske Menneskehed, at det ikke allerede for et halvt Aarhundrede siden er opdaget, hvorved maaskee Menneskeheden kunde have sparet de uhyre Lidelser, den har maattet taale i denne Tid, fordi den ikke kjendte og derfor ikke praktisk fulgte dets Lære. Give Gud, at denne Lære i næste Fremtid maae blive fulgt, Jeg vil ikke opholde Læserne med flere Bemærkninger, men strax meddele det anmeldte Brudstykke baade i Original og i en Oversættelse. Sed injustitia dio genera sunt, unum eorum, qui inferunt, alterum eorum, qui ab lis, quibus in fertur, si possint, non propulsant injuriam. Nam qui injuste impetum in quempiam facit, ant fra ant aliqua perturbatione incitatus, is quasi manus afferre videtur socio, qui autem non desendit, necobsistit si potest, iujuria, tam est in vitio, quam si parentes ant amicos aut patriam deseral. 1) Practermittenda autem defensionis, deserendique officii, plures solent esse causa. Nam aut inimicitias ant laborem ant sumtus suscipere nolunt, ant etiam negligentia, pigritia, inertia, aut suis studiis quibusdam, occupationibusve sic impediuntur, at ens, quos tutari debeant, desertos osse pariantur. Det er paa Dansk: Men der gives to Arter af Uretfærdighed. En Art begaaes af dem, som gjøre Uret; en anden af de andre, hvilke tilføjes Uretten, og ikke afværge den, naar de det kunne, thi den, som imod en anden over Vold uden Aarsag, idet han ved Vrede eller nogen anden Lidenskab lader sig henrive, synes at ophæve sin Haand imod sin Broder; – men den, som ikke afværger Uretten og ikke modsætter sig den, naar han kan, befinder sig i samme Feil, som om han forlod sine Forældre, eller Venner, eller sit Fædreneland. Men der pleier at være flere Aarsager, hvorfor man efterlader sin Pligt, at forsvare andre. Thi enten vil man ikke tiltrække sig Fiendskaber, eller Umage eller Omkostninger; eller man af Skjødesløshed, af Ladhed, af Uvirksomhed, eller ved visse Studier og Beskjæftigelser saa meget bliver forhindret, at man lader dem, som man burde beskytte, vorde forladte uden Hjelp.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
Dette Brudstykke burde især i vor Tidsalder have en stor moralsk Virkning. Thi ligesom Cicero synes at ville antyde, at der gives virkeligen en dobbelt Retfærdighed, men at i hans Tid sæd*) Her synes at mangle noget. vanligvis den ene Art oversaaes og neppe antoges for en væsentlig Pligt, saaledes kan man sige dette om vor Tidsalder, hvilken ved dens herskende epikuriske Principer endnu langt mere forledes til hin Dyds Misagtelse, efter hine Ord i en tydsk Komedie. Wolle du nicht loschen, was dich nicht brennt. (Søg du ikke at slukke Jlden, som ikke brænder hos dig. Men hvor mange og store Ulykker vilde ikke være forebyggede, hvis man havde udøvet denne saa væsentlige og høiere Pligt, En Joseph den Andens saa vel meente Reformationer havde ikke været miskjendte, hvis de bedre Mænd iblandt hans Undersaatter havde forsvaret disse mod Egennyttighedens og Dumhedens Angreb; – en Ludvig XVI kunde ikke have faldet, naar hans solklare Uskyldighed havde fundet talrigere Forsvarere end de faae, som ikke kunde vinde mod Mængden; - og de mange tusinde, som ikke vilde udsætte sig nogen Fare for ham, vilde ikke siden efter være omkomne under Guillotinen, hvis ikke ligeledes deres Venner havde havt samme Feighed i Henseende til dem, Ja, en Rousseau, der i sin Levetid agtedes i sit Fædreneland, beundredes i fremmede Lande, og som efter sin Død erklæres for hele Menneskeslægtens Velgjører, meest af sit Fædreneland, noget mindre af Udlandet, – denne Rousseau havde ikke maattet henbringe sit Levnetsløb under hemmelige Forfølgelser og næsten i Fattigdom og Elendighed, hvis de, som kjendte bedre hans Fortjenester, i hans Fraværelse havde stoppet hans Bagtalere Munden! Maatte dog disse store og klare Exempler foraarsage en bedre Villie i vor Tid, til ikke allene at give enhver, hvad man selv skylder ham, maa ogsaa at afværge, hvad Uret der trues eller skeer ham fra andre! Hvad nu det Sted angaaer hvorhen dette kostbare Brudstykke maatte høre, saa er dette nok et vanskeligt Spørgsmaal. Det sandsynligste vil vel nok blive, at det er et Hovedsted ud af et Skrivt: de injustitia, som Cicero i sine gamle Dage har skrevet, efterat den rige Erfaring i en saa bevæget Tid havde ladet ham føle den Mangel af rigtige Anskuelser om Ret og Uret, som herskede i hans Tidsalder. V. A. D. Palaukiner og Aulisser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
En Palankin er unægtelig det beqvemmeste og mageligste Befordrings Redskab, hvoraf en Reisende kan betjene sig. Denne Slags Voiture bestaaer af en Sopha eller Seng, som er gjort fast til en Stang, almindelig en Bambusstang. Enten er denne Stang lige, og da kaldes et saadant Bæretøi en Dulli, og er den mageligste og mindst fattigerende Voiture, men tillige den mindste anseelige, eller Bombusstangen er buet op over Sophaen næsten i en Halvcirkel; da kaldes den en Palankin, og er iblandt de Indfødte af Jndien den meest brugelige og meest anseete. En saadan Bambusstang maae i første Aar af Plantens Væxt bøies i denne Form og udvoxe i samme. Naar en saadan Bambu til en Palankin er vel lykkedes i Væxten kan den undertiden betales med 1000 Rupier. Oven over Bambuen er udspændt et Dække fastgjort paa tynde Tverpinde. Dette Dække breder sig paa alle Kanter lidet ud over Sophaen eller Sengen, og i de fire Hiørner bindes den fast til Sophaen med Snorer. Fra disse samme Hjørner opstaae fra Bunden af Sophaen gjennem Dækket tynde Pinde, som ovenfor Dækket ere zirede med Vaser eller Ananas Æbler af Sølv. Naar Dækket er til at rulle sammen og gjort af Tøi, kaldes det en Pinjari, naar det er fast og af Voxdug eller malet Lærred kaldes det en Houda. Den bageste Ende af Bambusstangen gaaer ud i en lige Linie. Den forreste Ende gaaer først nogle Fod lige ud, og bøier sig derpaa atter op i en Bue i Længden, og Høiden af denne Bue udgjør Bambuens Værdi. Begge Ender af Stangen ere zirede med Løve= eller Tigerhoveder, Dækket er som oftest prægtigt broderet med Guld og Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
J Sengen er Madratser, Puder eller Matter, alt efter Eierens Lyst. - Denne Palankin er ved Kunsten forbedret, saaledes som den bruges af Europæerne og nu af endeel Indfødte. J dens forbedrede Tilstand er den en Sopha eller Seng. med et tæt og fastbygget Skuur over, saadan som vore Kareter, med dobbelte Døre paa hver sin Side, og oftest Glasvinduer eller Jalousier foranBærestangen er ikke af et heelt Træe, men Stængerne for og bag ere fastgjorte med Jernstænger, og Baand til Middelpunktet af Palankinens Endestykker. J en saadan Palankin kan den Re sende sidde opreist, eller ligge som han lyster, kan lukke Dørene op, om det er godt Veir, eller tillukke for sig om det regner eller blæser. Deri kan han klæde sig af og paa, spise og drikke om han har forsynet sig med Proviant, læse om han derved vil fordrive Tiden, og under alt dette farer han afsted. Hvor han kommer og bliver Natten over, har han i denne Palankin sin Seng og Natteqvarteer. - Palankinen bæres af fire Mennesker af Gangen, to for og to bag; disse lægge Stangen paa deres Skuldre, to paa venstre og to paa høire Skulder; disse Bærere kaldes Kullis; paa Reiser har man tolv saadanne Kullis, hvilke skifte fire og fire med hverandre i at bære, men de løbe alle med. – Paa en lang Vei af mange Dages Reise med et Sæt Kulisser gaaer man almindelig sex til aatte Mile hver Dag. Men dersom man har hastende Forretninger gaaer man med Tappel(o: Post.) Kulisser, som ved Forbud blive bestilte paa Stationer i to til fire danske Miles Afstand; den Reisende gaaer da Dag og Nat uophørligt, og kan i et Etmaal tilbagelægge 24 danske Miil. Adskillige ere saaledes passerede imellem Madras og Trankebar paa ringere Tid end to Etmaal, og dog er Vejens Længde omtrent 48 danske Mil, og er gjennemskaaret ved adskillige Floder, hvis Overfart sinker meget. Paa kortere Distancer kan man ved disse Kulisser befordres langt hurtigere end tilhest. - Under mit Ophold i Trankebar var jeg engang paa et Lystpart ved Coperipatnam ti engelske Mile fra Trankebar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
En Familie af min Menighed mistede om Morgenen efter min Afreise deres eneste Datter, og vilde have hende begradet om Eftermiddagen Klokken fem, hvortil man ønskede min Assistence i at holde en Parentation over Graven. En Staffet blev afsendt og kom til mig Kl. 11. Jeg satte derpaa ud fra Caveripatnam, og i Februar Maaned, da Heden igien temmelig tiltager, lige i Middagsstunden, i temmelig stærk Solskin, paa en sandig Vei, hvor Foden hvert Fjed sank i til op over Anklerne, løb mine aatte Kulisser disse til engelske Mil omtrent i fem Qvarteer, thi Klokken halv et var jeg i Trankebar. Palankin er det Navn som bruges af Euroropæerne over hele Indien. Paa Tamulsk kaldes den Pallaku eller Pallaket, jeg formoder af Palkei c: et Bræt, en Planke. Botaniker maae tilgive mig, at jeg kalder Bambu-Værten en Plante, da den opvoxer fra Roden i en eneste lige Stængel, afdeelt som Axstraaet ved Leed, og bærer sit Ax med det melede og fødende Korn i Toppen, hvorpaa Stangen bortviisner; men fra en fælles Rod opvoxe mange Stængler. Bambu-Værten er aldeles ikke et Vegetabile, der i atten Fods Afstand fra Roden deler sig i mange Arme, omendskjønt det saaledes er beskrevet i en nyere dansk Statistik over Trankebar. Mon det ikke kan være blandt Kornarterne hvad Elephanten er blandt Qvadrupeder, Strudsen, iblandt Fuglene, og Hvalen iblandt Havets Dyr." (Af Hr. Consistorialraad Fuglsang i Minerva, Juni 1803 S. 241 o. s.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-12
Blandede Efterretninger. Brighton kan sikkerligen regnes til en af de smukkeste Byer i England. Dens Beliggenhed ved Canalen, hvorfra Overfarten til Dieppe i Frankrig, bidrager meget til at gjøre den levende. Mange Reisende besøge derfor denne Bye, for med de næsten daglig afgaaende Dampfartøier, at begive sig til Fastlandet. Landingsstedet, en ud i Søen gaaende Jernbroe (Peer), er høist mærkværdig formedelst sin Construction og Længde. For nogle Aar siden maatte man vade i Land, og Passagererne fra Dampskibene maatte beqvemme sig til at stige paa Matrosers Ryg, for at bæres i Land.