Jyske Efterretninger, 1812-12-18
Det var den 8de Division under General Maison, som skulde forsvare det. Han og hans Tropper indlagde sig megen Ære ved dette Forsvar; disse Tropper vare det 2det og 3die Linieregiment, det 11te lette Infanterieregiment, 2 Eskadroner af det 14de Kürasseerregiment, anførste af Remberg, og 2 Eskadr. af det 8de Landsedrager= og 20de Chasseurregiment, anførste af Eskadronsche, Cureel, som kom den 3de Divisions høire Fløi til Hielp og fortiener den høieste Roes for hans Konduite under alle de Angreb, han gjorde eller udholdt under Fiendens store Overlegenhed. Foran den 6te Division, som Gen. Legrand kommandere, opstillede Fienden en ny Kolonne, og rettede sit Hovedangreb paa et endnu ufuldendt Batterie paa den venstre Bredde af Polota, hvor Centret af Gen. Legrands Division var. Fienden gjorde 3 til 4 Angreb, men blev hvergang tilbagedreven med et Tab, som pleier at være forbundet med mislykkede Forsøg af saadan Art. Det var allerede Eftermiddag og endnu havde Fienden ikke vovet at angribe Fronten paa den høire Bredde af Polota, hvor nogle Punkter vare meget vel og fuldkomment forskandsede; men henimod Kl. 4, brød han frem paa Veien fra Scibet og Riga og styrtede i stor Mængde og rasende paa Byens venstre Flanke, understøttet af en anden Kolonne, som rykkede frem paa Veien fra Nevel. Jeg havde ifinde at afkiøle hans skiønne Varme ved 2 Redouter, som Balerne havde anlagt og besat med deres Artillerie under Gen. Vincentis Befaling; men Schweizerne af 2den Division under Gen. Merles Kommando, og det 3die Krogterregiment kastede sig, tvertimod de aftalte Dispositioner, ind paa Russerne og sægtede mod deres Hidsighed og Jver med en Bravoure, Orden og koldt Blod, som opvakte almindelig Opsigt. Russerne kom endelig i Knibe og den om Morgenen paa alle Punkter af Armeen begyndte Blodsudaydelse fik først Ende med den frembrydende Nat. Skiønt Russerne vare i Tal langt overlegne, bedækkedes dog Valpladsen med deres Liig og intet af deres Angreb lykkedes. Alle disse Fordeele kunde dog ikke mod Aften giøre mig rolig for mit Cavalleries Skjebne paa den venstre Bredde af Duna. Jeg havde hele Dagen maattet undvære det, for at have Ryggen fri. Gen. Corbineau, hvis Brigade havde meget trætte Heste, var ikke trængt frem overUschan og havde efter hans Beretning ikke foretruffet enten Kavallerie eller Jnfanterie. Da han havde 4 smaa bøierske Jnfanteriebatailloner og følgelig kunde forsvare sin Stilling, ventede jeg ham den næste Dag med meget Rolighed. D. 19de ved Daggry saae vi Fienden i De vægelse lange den hele Linie; han var beskieftiget med at vælge en bedre Position og dannede en Halvirkel om os. Henimod Kl. 10 om Morgenen kom en Adjutant fra Gen. Corbincau, som meldte mig, at hans Brigade stod nu for 4000 Mand og 12 Eskadroner Kavallerie. Jeg spildte intet Øieblik for at tage et Regiment fra hver af det 2det Korpses 3 Divisioner, men tog fornemmelig dem, som man lettest kunde drage bort fra Fienden, der ikke vilde have baret sig for at fornye sine Angreb og ven tide med Utaalmodighed dette Corps's Angreb. Da henimod Middag disse Tropper defilerte paa Høiene bag Polotsk, saae Fienden vel, hvad der havde givet Anledning til denne Bevægelse, men troede det var en Art Riserre, bag Polotsk. Jeg forenede disse Tropper under GenAmens Kommando og føiede endnu det 77de Kyrasseerregiment af Divisionen Dommer til, som endnu ikke var stødt paa Fienden, da det marscherte op langs med Düna. Paa samme Tid befalede jeg at den hele Armee skulde, saasnart Aftendæmringen begyndte, passere over til Di nas venstre Bred. Mod Aften, da man begyndte at drage Artilleriet ud, stal nogle Uforsigtige General Le grands Brakker i Brand, som i et Øieblik udbredtes over den hele Linie, hvorved Fienden fik Dished om, at man trak sig tilbage. Nu fyrede han fra alle hans Batterier, og kastede paa Staden en Mængde Haubitser og andre gloende Kugler, for at skyde den i Brand, hvilket lykker des ham tildeels; han haabede derved at standse vort Artilleries Bevægelser og at sprænge vore Krudtvogne i Luften. Denne Kansgade og dette Bombardement blev understøttet ved et almindeligt Angreb. Da Staden, brændte, saae man saa klart, som om det var Dag, og Angrebet hørte ikke op, før den sidste Mand igien var paa den venstre Bredde af Düng; men midt under alle disse Angreb, og den Tummel, som en Jldebrand foraarsager, have Tropperne udviist overordentlig Tapperhed og Tilbagetoget er skeet i den bedste Orden; ved Midnat var hele Artilleriet og Kl. halv 3 om Morgener, det hele Armeekorps over Floden igien. (Fortsættelsen følger.)