Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-01-07
J det bedre Lune forlod han Nischnei Nowgorod og agtede at tage Coursen over Kasan til Simbirsk. Den første Vogn kjørte han selv, og som en Følge af den sandede og stenede Vei gik Reisen kun meget langsomt fra Haanden. Omtrent midt i Simbirsker=Skoven sprang pludselig 1 sværtede Karle frem af et Skjul, forsynede med et tomme tykt Toug, som var fastgjort ved et Træ, for at kunne knyttes i et Træ paa den anden Side af Veien, for paa denne Maade at standse Vognene. Deres Hensigt var tydelig nok og Rappo havde neppe Tid til at raabe til sine Folk, at de skulde forsvare sig tappert, da her ingen Pardon var at vente. Medens Alle i største Hast bevæbnede sig med de i Vognene værende Pistoler og Geværer, styrtede en Mængde Røvere frem fra Skoven, greb Hestenes Tøiler og søgte at bemægtige sig de medførte Effecter. Nu udfordredes Aandsnærværelse og Tapperhed. Hurtig vexledes Skud, Hestene bleve sky og kastede Vognene omkuld. Dette uagtet vedblev Man at skyde, at uddeele Sabelhug, og Kolbeslag. Rappo, omringet af flere Banditter, anbefalede sin Siæl i Guds Vold og stred kjækt, uagtet han allerede havde erholdt flere Saar. Røverne vilde ei lade deres Rov undslippe, og de Overfaldne vilde vistnok uden al Redning have været fortabte, da Røvernes Antal, omtrent 30, var saa overlegent, dersom ikke de 5 Hunde med Raseri havde anfaldet deres Herres Fiender. Ved Hundenes Bid sattes omtrent Halvdelen af Røverne ud af Stand til at udholde Striden, og bleve endog bidt til Døde, saaledes at de Øvrige, meer eller mindre saarede, begave sig paa Flugten. 7 bleve grebne og bundne; 9 vare faldne. Rappo havde desværre, mistet sit yngste Barn, en 9 Maaneders Pige, som havde faaet et Skud i Brystet, ligesom han ogsaa mistede et 5 Aars gammelt Pleiebarn, som blev dræbt ved et Kolbeslag. En Tjener og to Kudske bleve dræbte og to Tjenere og en Kudsk bleve dødelig saarede. Rappos Hustru, som opholdt sig ved den ene Vogn, og som kun tænkte paa sit Barns Redning, slap med et ubetydeligt Saar. Af Hundene bleve 3 dræbte. Rappo fortsatte Reisen til Simbirsk med den endnu brugbare Vogn, bagpaa hvilken de 7 Fanger bleve fastbundne med stærke Reb. Han havde endnu 3 Heste at spænde for Vognen, medens de andre vare saa ilde tilredte, at de ei kunde reise sig. J Simbirsk overleverede han Fangerne til Gouvernøren til velforskyldt Straf. Under Striden havde Man haabet, at de hist og her, til de Reisendes Sikkerhed stationerede Kosakpiketer, skulde komme de Overfaldne til Hjelp, da de nødvendigviis maatte høre Skud denne. Men først da det var for seent, viiste sig en og anden af dem, hvilket lader formode, at de have været i Ledtog med Røverne og kun kom for at deele Rovet. Denne Formodning bestyrkedes ogsaa derved, at efter senere skeer Undersøgelse flere Kosakker forvistes til Siberien. Rappo anholdt herefter senere hos den russiske Regjering om Skadeserstatning, som udbetaltes ham med 15,000 Rubler. og siden blev han selv personlig forestillet den russiske Keiser. 19 Maaneder gik hen med at læge Rappos Saar som beløb sig til over 30. Den ene tiloversblevne, men lamskudte Hund erholdt sit velfortjente Ophold hos sin Huusbond til sin Død, som først indtraf forrige Aar; den anden, som kom aldeles uskadt ud af Striden, tilhører nu Kongen af Danmark.