Aalborg Stiftstidende, 1844-03-14
Om det saaledes oplyste ordensforstyrrende Forhold og flere lignende Machinationer af de 2de nævnte Medlemmer af det opstaaede Triumvirat, med Føie er betegnet som Gang paa Udenomsveie, tor jeg lade bedømme af Enhver, som maa erkjende Nødvendigheden af en bestemt Forretningsorden i en Bestyrelse, der skal forestaae et saa combineret og vigtigt Anliggende, som det efter vore Forhold store Jnteressentskabs om Dampskibet "Jris", hvilket Skibs korte Virksomhed allerede har affødet saa mange Conflicter og Riv ninger i Anledning af dets nye og betydelige Jndvirkning paa Associationslivet. Men naar Elementerne i et Oppositionsparti, saaledes som det her har været Tilfældet, af Jver for at vinde Stemmefleerhed for dets Jdeer, søger at foregribe en omhyggelig Discussions Jndflydelse paa Antagelsen af det bedst mulige Alternativ, og saaledes ikke blot betager Sagen sin ombyggelige Pleie, men paa en Maade aldeles udelukker Minoritetsmedlemmerne af Bestyrelsen, hvilket er factisk af flere af de i den senere Tid skete Foretagender under Bestyrelsens Firma, hvoraf nogle herneden nærmere ville blive berørte, da kan Sligt vist neppe være nogen god Sag tjenligt, eller siges at være enten Frugten af en Undersøgelse, om den, der maa tilsigtes ad ordinaire Veie, eller tjene til i Anliggendets Tarv at holde Uenighed og Misstemning ude. Til at dadle den aldeles taktfelle Autoritet, som der af Triumviratet til Sagens Skade har været lagt an paa at give sig ved hint ganske synderlige Forhold, hvorved ligesom ved senere Bestyrelsesgjenstande al lovmæssig Deeliberation og Vedtægt om de Foranstaltninger, der kunde være at ansee som nyttige, er bleven ignoreret, og at man har ladet en capricios Selvtægt træde i en efter behørig Behandling fattet Beslutnings Sted. – behøves neppe nogen Fripostighed; men Anledning til saadan Dadel findes iblandt andet navnlig i Kundgjørelsen af at Ervediteurtjenesten skulde være ledig, uagtet den herimod af Minoriteten fremsatte Protest, grundet paa, at der ingen Fore var forhaanden til den nuværende Expediteurs Afskedigelse, og uden at Minoriteten enten havde deeltaget i Offentliggjørelsen derom, saalidet som i denne Henseende været opfordret, eller dens nedlagte Protest imod dette ubeforede Skridt i mindste Maade var bleven antydet ved Publication. Naar denne Protest i Jnseratet kaldes besynderlig, fordi Beslutningen, som hører herhen, blev tagen af Triumviratet i et Bestyrelsesmøde den 18de Februar, og at det altsaa skulde være i sin Orden, at dette bragte Samme til Udførelse, da lyder den vedkommende Forhandling saaledes: "6) Bruun, Kier og Hallengren androge paa at antage en Expediteur for dette Aar, og at der til den Ende skeer Opfordring igjennem Aalborg Stiftstidende, om at indgive Begjæring derom til Bestyrelsen inden medig af Marts af dem, som maatte attraae det, hvorefter det da nærmere bliver at afgjøre, hvem af de Ansøgende derskal antages, ligesom Vilkaarene da ogsaa blive at bestemme. Til sidstnævnte Tilførsel, hvad Expediteuren angaaer, da maatte Wulii dissentere, eftersom han Jntet veed, der er at udsætte paa den nærværende Expediteur, Hr. Kjerulff, hvilket af Hr. Duysen tiltrædes, og det sees heraf, at i denne Forhandling ikke har været Tale om foregaaende Entledigelse af den fungerende Expediteur, hvis Ansættelse findes i et Forhandlingsmøde af 21de Marts 1833 saaledes: ) blev vedtaget, at Hr. Bogholder Kjerulif efter hans derom yttrede Ønske fremdeles vedbliver at være Expediteur for Dampskibet "Jris" her paa Stedet paa følgende Vilkaar osv." – uden at derved findes noget omhandlet, der hjemler hans vilkaarlige Entledigelse. Denne Functionair kunde formeentlig saaledes med Hensyn til Beafskedigelse ikke behandles med større Vilkaarlighed, end i det høieste et Tyende, der dog erholder formelig Opsigelse, hvorimod Triumviratets Maneuvre ligefrem stiller ham i Dagleierens Kabegorie, hvilket dog maatte være høist upassende, og kun være skikket til at røbe en høi Grad af personlig Anmositet imod Hr. Kjerulii, hvis Forhold som Expediteur har været roesværdigt, idet hans Kasse til hver given Tid er befunden at være i bedste Orden, og han har viist Nidkjærhed og Gentilesse i sin Virksomhed i Jriss og de Reisendes Tjeneste. Da der ingen eftervisselig Tjenesteforsømmelse og Pligtovertrædelse har kunne imputeres ham, bliver hiin Fremfærd saa meget mere paafaldende; men i alt Fald maatte det formeentlig have hørt under den samlede Bestyrelses Ressort, at iværksætte en Kundgjørelse som den her omhandlede, istedetfor at man aldeles omgik Minoritetsmedlemmerne og, i Triumpiratets Navn, alene udfærdigede en Annonce, som i denne Form maatte blive uden juridukGyldighed. Beslutningen, om den end var lovlig og beføiet, imedens det Modsatte var Tilfældet, er saaledes paa uformelig og ugyldig Maade bragt til Publicitet og i høi Grad graverende for Hr. Kjerulff. Ligeledes findes den antydede Anledning til Anke over Egenmagt i den under Triumpiratets Navn, uden nogen Antydning af Grund til saadan Abnormitet, i Trykken udgivne Regnskabsoversigt, uden at Rettelse i denne var foregaaet med Hensyn til den formeentlig fornærmelige Antydning, den indeholdt om en aldeles ubeviist Feil i det af Expediteuren aflagte Regnskab; thi at insistere paa Fuldbyrdelsen af Vedtægter, som opløse sig i forudfattet oppositionel Beslutning af Triumviratet, uden lovlig Bearbeidelse i Bestyrelsesmoderne og uden Begrundelse, maa vel ansees som rette Tegn paa Usurpation. Hvad forøvrigt Kassererens aflagte Regnskab for 1842. angaaer og de Yttringer, som af Triumviratet, eller navnlig af Hr. Hallengren, ubeføiet ere bleven brugte om Sammes Mangelfuldhed m.m., da henvises til den historiske Oplysning, som allerede om dette Punkt er bleven meddeelt i Aalb. Stiftst Nr. 37 med den Tilføining, at da ingen Revision af Regnskabet var bleven udført, kunde der eiheller være nogen Berettigelse for Haanden til at charakterisere Samme som feilagtigt, men det er for Tiden overgivet til Domstolene at paakiende, om jeg har havt tilstrækkelig Anledning til at betegne Hr. Hallengrens Færd saaledes som skeet er, og hvorfor han søger at kalde mig til Ansvar, ligesom det ogsaa er mig bekjendt, at Hr. Kjerulif er i Begreb med at gjøre Hr. Hallengren ansvarlig for Udbredelse af falske Rygter om Feil i hans Regnskaber og Deficit i hans Kasse, uden at Hr. Hallengren paa Opfordring har villet eller kunnet paavise Hjemmelen for slige for Hr. Kjerulies Ondomme høist skadende Paasagn. Af det Foregaaende vil kunne sees, om der i Annencen har været mindste Grund til den Hentydning, at det var mig, som var in mara med Hensyn til at ingen ny Revifor i den Fratraadtes Sted blev betimeligere valgt, ligesom og fra hvad Kant den Usurpation udøvedes og de Uveir er opkommet, i hvis Uhyggelighed Triumvirattet maa antages at søge og finde Qvægelse for deres for Sagens Tarv beklagelige Jntensioner. Jeg for mit Vedkommende troer at have Føie nok til at tvivle om Oprigtigheden af Triumviratets Beklagelse over de skabte Ulempers Virkning, eftersom det kun alt for vel er lykkedes dem at fremkalde Ulemper, der visseligen ikke kunne antages at være i "Jris's velforstaaede Jnteresse.