Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-12-27
Udenlandske Efterretninger. Spanien. At Gomez undgik den sidste Fare, som truede ham med fuldkommen Undergang, maa, som man nu seer, ikke tilskrives Narvarz, men Alai- og den under hans Commando hidtil staaende Division. Narvaz, overbeviist om, at en rask Forfølgning nødvendig maatte bringe ham Gomez, hvis udmattede Tropper knurrede og forlangte Capitulation, i Hænderne, trak den 27de Novbr. Alair's Division, over hvilken Regjeringen ogsaa havde givet ham Commandoen, til sig, sendte sin egen yderst udmattede Division, til Antequera, for der at spærre Veien, dersom G. skulde vende sig til denne Kant. Han beholdt blot Cavalleriet hos sig, satte med dette og Alair's Division efter Fienden og havde det bedste Haab om at indhente og tilintetgjøre denne. D. 29de rykkede han ud af Lucena med Cavalleriet og befalede Oberst Caula at marschere med Divisionen Alaix til Cabra; men Obersten rettede sig ikke efter denne befaling; han blev derimod staaende i Flekken Zapatero og lod Nar var forgieves vente ved Cabra, hvor Gomelz Tropper befandt sig i fuld Uorden og vægrede sig ved at marschere videre. Da endelig Caula kom med Divisionen, gjorde denne formelig Opstand. Soldaterne leirede sig, ligefor Øinene af Fienden, som det endnu havde været en let Sag at tage; de vilde ikke gaae et Skridt videre, men forlangte deres gamle Anfører. Under alt dette kom Alaix selv, som havde fulgt sin forrige Division i en kort Afstand; det var forgieves, at Narvarz opfordrede ham til at underkaste sig hans Commando, og, da han med Cavalleriet alene Jntet kunde udrette, maatte han overlade Alaix hans Folk igjen og begive sig med uforrettet Sag til sin egen Division, som var paa Veien til Antequera. Alaix vilde nu høste, hvad Narvarz havde saaet; men en heel Dag var, unyttet, hengaaet, og Gomez, som i den Tid ikke havde været ledig, vandt derved et saadant Forspring, at han siden ikke kunde indhentes. Jfølge de nyeste Efterretninger fra Madrid var han, uanfægtet, ankommen til Omegnen af Guadalaxara, og en telegraphisk Efterretning fra Bayon. ne beretter, at han, efter Rygtet, allerede havde naaet Chro, og at den algierske Fremmedlegion og Jtibarren rykkede imod ham. - Bilbao var endnu ikke undsat; Esparteros Bestræbelser havde i det Hele ikke været heldige, om de end stundom førte til en underordnet Fordeel. Jmidlertid nærmede Hjælpen sig fra en anden Side, nemlig fra den brittiske Hjælpelegion. D. 13de d. M. rykkede Oberst Colquhoun med 8 Feldthabitser og 2 Afdelinger Soldater af det brittiske Marine Artilleri ud fra St. Sebastian, forat undsætte Bilbao, hvor man d. 14de eller 15de ventede et levende Angreb af Catlisterne, som, efter at have mistet 4000 Md. ved Beleringen, nu vare i en saa slet Tilstand, at de ikke længere turde opsætte et sidste, afgjørende, Forsøg. At Espartero Dagen i Forveien skulde have angrebet Carlisterne med Held, er en Efterretning, som Journal du Commerce meddeler, men som ikke synes at være paalidelig. J den brittiske Legion havde iøvrigt i den sidste Tid atter slemme Mytterier fundet Sted; men Roligheden var igjen bragt tilveie derved, at det var lykket den til Madrid afsendte GeneralGodfrev at erholde 10,000 Pund i Contanter og Sikkerhed for en lignende Sum. - Messager fortæller om nogle Tilsætningsartikler til Quadruple-Alliance tractaten, hvilke skulle være afsluttede mellem den engelske Gesandt i Madrid og Hr. Calatrava. J disse skal Engelland have forpligtet sig til at bringe Hjælpe legionen til en Styrke af 10,000 Md., holde den bestandig fuldtallig, føde, klæde og besolde den; samt til at understøtte den spanske Regjering, indtil Borgerkrigens Ende, med en maanedlig Subsidie af 40,000 Pd. Derimod skal den spanske Regjering i en tredie, men hemmelig Artikel have overladt Engellænderne St. Sebastian til Sikkerhed for Afbetalinger af den Gjæld, som den derved paadrager sig. Hermed staaer i Forbindelse, hvad Børsenhalle, efter et londonsk Morgenblad af 17de d. M., som ved overordentlig Leilighed er kommen Redactionen tilhænde, beretter, at den engelske Regjering vil sende 10000 Md. forat tage St. Sebastian i Besiddelse, til Sikkerhed for Opfyldelsen, af Forpligtelser, som det spanske Ministerium har paataget sig, og at Lord Hill, som en følge deraf, har givet Obersterne for flere Regimenter befaling til at holde sig færdige til Tjeneste i Udlandet. Hiint Blad, ført til, at naar disse Tropper ere ankomne til St. Sedastian, vil General Evans bryde op fra denne Stad og cooperere med Oronningens Tropper, hvilket hidtil ikke har været ham muligt, fordi han, naar dette skulde skee, ikke havde Tropper nok til at sikkre Staden mod et pludseligt Angreb. Af Cortesforhandlingerne er det Vigtigste dette, at Regjeringens Andragende, i Anledning af det sidste Militæroprør i Madrid, om en momenian Jndskrænkning af den personlige Frihed er, efter mange Dages Debattet, blevet billiget. Ministeriet et derved kommet i Besiddelse af en stor Magt, som det formeentlig vil anvende til at skille sig af med alle paa nogen Maade fordægtige Personer, især saadanne, som ere mistænkte for Republikanisme, Frankerig. J Moniteuren læses nu Marskal Clauzels officielle Beretning om Toget til Constantine. Beretningen er meget lang og, skjønt den taget sig endeel bedre ud, end de tidligere Efterretninger, som vare hentede fra telegraphiske Meddelelser, ogsaa enkelte mindre vigtige Omstændigheder blive berigtigede: saa løber den dog i det Væsentlige ud paa det Samme, nemlig: at Tropperne paa Marschen dertil lede meget af Kulde og Snefog, som erindrede dem om Vinteren, i Rusland, og af bundløse Veie, som bragte de polske Moradser i Erindring; at de ved Constantine fandt en Modstand, som var uventet, og som nødte dem til, da Levnetsmidlerne gik op, at trække sig tilbage; at de paa Tilbagemarschen bleve i de første Dage forfulgte at Fienderne, og at de endelig ankom til Bona, efterat have lidt et betydeligt Tab. Om Tabets Størrelse har Marskalken lovet nærmere Efterretninger; det hedder, at ved Ankomsten til Bona savnedes 27 Officerer og 3000 Md. Regjeringens Hovedøiemed synes nu at gaae ud paa at oprette det lidte Tab. Til den Ende er der allerede til Soldaterne i Paris udgaaet Opfordring til frivillig at tage Tjeneste i Afrika, og skal Soldaternes Jver være saa stor, at, istedetfor 10 Frivillige af hvert Compagni, som man ønskede sig, skulle i Gjennemsnit 60 have mældt sig. Ligeledes skal der være sendt Ordre til Port-Vendre og andre Havnepladser, om at holde Alt beredt til Troppernes Indskibning. Hvad Ministeriet havde ifinde med Marskalk Clauzel vidste man endnu ikke med Vished; dog bedte det, at der allerede var afsendt den befaling til ham, at han skulde komme til Paris, forat forsvare sig for Kamrene. National yttrer i denne Anledning, at Marskalkens egen Ære fordrer, at han maa retfærdiggjøre sig for en Krigsret. Den holder det imidlertid for umuligt, at han kan retfærdiggjøre sig; thi enten vidste han i Forveien, at Constantine var for stærk til at kunne faaes for godt Kjøb, og da er det uforsvarligt, at han har foretaget Toget med utilstrækkelige Kræfter; eller han vidste det ikke, og da har han forsyndet sig mod den Elementarregel i Krigskunsten, at sondere Terrainet. Efterat imidlertid den første Heftighed har lagt sig, begynder man i Almindelighed at erkjende, at om end Toget i sig selv var ubesindigt og altfor voveligt, saa har dog Clauzel indlagt sig ubetegnelig Fortjeneste af Hæren paa Tilbagetoget; thi, medens der var Fare for, at ikke een eneste Mande vilde være undgaaet Fiendernes Sværd, har han ved sine kraftige og kloge Forholdsregler reddet ikke blot de Vaabenføre, men ogsaa, paa enkelte Undtagelser nær, de Saarede. J en Dagbefaling, som Marskalken, efter at være kommen til Guelma, udstedte til Tropperne, antyder han, at en Officeer, ikke havde efterkommet sin Pligt. Denne Officeer er, efter Pariserbladene, General Rigny, som commanderede Cavalleriet og beskyldes for Jnsubordination og Feighed. J denne Anledning har Generalens Broder i Paris bekjendtgjort i de offentlige Blade, at Gen. Rigny har af Krigsministeren forlangt, at hans Forhold maa blive paa det Steengeste undersøgt af en Krigsret. Naar iøvrigt Pariserbladene fortælle, at det gjorde et sælsomt Jndtryk paa de franske Soldater, at de Beleirede i Constantine om Aftenen Kl. 9 pludselig holdt op med Jlden, da Røsterne fra de høie Taarne opfordrede dem til Bøn, og at de derpaa vare stille et Qvarteerstid, men begyndte saa Kampen med fordoblet Kraft: da maa man vel kalde det sørgeligt, at en Christenhær skal af Muselmænd paamindes om, i Kampens Hede at anraabe Seirens Herre. Hertugen af Nemours er kommen tilbage; ifølge de sidste Efterretninger holdt han Quarantaine i Toulon.