JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-25
Hr. Capitain Agerbeck anfører i sin Levnedsbeskrivelse et mærkeligt Exempel paa Farligheden, af indspærrede Dunster. Paa hans 21de Reise med Skibet Kongen af Dannemark blev dette saa læk, at Varene nederst i Lasten stode i Vand, gik i Forraadnelse, og foraarsagede stærk Hede og Dunst, som samlede sig i Pompesoeten og trak sig op i Skibet. En Styrmand, som stolede paa sine Ungdomskræfter, gik derned. Han blev temmelig længe borte, og man sendte derfor en Matros ned til ham, som skulde hielpe ham. Men ogsaa denne kom ikke tilbage. Man raabte nu paa Folk; den ene løb ned efter den anden, og alle fandt der deres Grav. Endelig bandt man en Matros et Toug om Livet og gav ham en løs Ende med sig til at binde om de Ulykkelige, og saaledes halede man dem op. Doctoren bragte dem til Live igjen paa en Matros og Styrmanden nær. He og Dunsten var saa stærk, at Voxlys i Taterne gik ud, naar de holdtes lige over Lugen. Tredie Styrmand, som commanderede ved Bjergningen, var bleeg som et Liig, da han kom op. Hans Uhr, Knapper og Spænder vare anløbne og ganske sorte. Endog Guldet løb an. Skibet kunde ikke males, thi det blev strax sort. Uden- og inden bords saae det ud som forsølvet, og dette var endog Tilfældet med Agterspeilet og øverste Kahyt. Spo lede man Kahytsdækket den ene Dag, saa var det allerede næste Morgen igjen ligesom beklædt med en Sølvplade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-25
Af de Skuepenge, som ere blevne udkastede ved den Franske Keiserkroning, sees nu nogle i Kjøbenhavn. De skulle neppe være saa store som en Fireskilling, og Præget skal være meget maadeligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-25
J der Freymüthige siges: "aldrig kan noget Bibliothek i Verden være bedre anbragt end det, Hr. Pastor (Domprovst) Herz opretter i den usle Stad, Corsøer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-25
J Petersborg har et ungt Menneske for ikke længe siden myrdet sin egen Moder, fordi hun ikke vilde give ham Penge, som han forlangte. Han blev dømt til 140 Knut. Denne gruelige Straf udholdt han, og, efter at man havde opskaaret hans Næsebore, blev han sendt til Siberien. En Baron, som paa sit Gods, der laae ved Strandkanten, drev et Slags Sørøverie og lod Folk slaae ihiel, er som Adelsmand, der i Rusland er fri for Livsstraf, bleven dømt til at arbeide i de Sibiriske Bjergværker. Chenier, den ivrige Republicanske Digter, har nylig skrevet et Stykke, som kaldes Cyrus, og formodentlig sigter til den nuværende Regjeringsform. Det blev uden Pardon udpebet. Man seer heraf, at det Franske Parterre ikke lader sig fratage sin Rettighed. Der pibes og trampes endog i Keiserens Overværelse, som ikke synes at bryde sig derom. Af de mærkværdige, sammenrullede Haand skrivter, som ere fundne i Herculanum, er der endnu 1600, som skulle oprulles. Fem deraf, hvoriblandt en Epikur og en Phædrus, ere hidtil oprullede. Den Machine, hvorved det skeer, ligner Bogbindernes Heftelade. Siden Prindsen af Wallis har paataget sig at lade dem oprulle, drives det Hele med megen Jver. Elleve unge Engellændere ere sysselsatte med Oprulningen, og to med at af copiere Manuscripterne. Rullerne see ud som forbrændte Træknipler, og ere meget skjøre. De ere hullede, og mange Ord, ja hele Linier mangle ofte. Det Manglende udfyldes af de Lærde, og trykkes med røde Bogstaver, for at betegne, at det er Suppleringer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-25
Den berømte Meisner har nu udgivet en Biographie af Capelmester Nauman, der i Aaret 1788 opholdt sig i Kjøbenhavn, og componerede den fortræffelige Musique til Orpheus &c. Man seer heraf, at hans Forældre have været simple Bønderfolk, og at han fra simpel Bondedreng var bleven til een af Europas største Componister.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-25
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Nyeste Skilderie Kjøbenhavn. No. 31. Den 28 Januarii, 1805. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Kongens Fødselsdag. Det Land, hvor Folket regjeres efter vise og retfærdige Love, der er dets Førstes Fødselsdag en Familiefest for hele Riget. Fra den stolteste Borg til den laveste Hytte gjenlyder Navnet Fader og Ønsker for hans Vel. Fra Elden til Nordcap besiele saadanne Følelser det Danske og Norske Folk. Naar vi jublende raabe, Kongen leve, saa er det med Kongen alle de Mænd, der ved vise Raad fremme Folkets Held, som vi indbefatte under dette fælles Fadernavn. Fra Christian den Fjerde, der grundfæstede Dannemarks Hæder, indtil Chri Anden Aargang. stian den Syvende, der satte Kronen paa den, have vi heller aldrig havt større Føie til at kalde os et lykkeligt Folk end netop i den sidste Halvdeel af vor nuværende Konges Regjering. Medens andre Stater ved at opoffra Millioner Mennesker, ved at gaae fra den ene Yderlighed til den anden, ved at omstyrte alt, hvad der burde være Nationer helligt, søgte at tilkjæmpe sig en Frihed, som de siden af egen Drivt indskrænkede, plantedes og trivedes hos os den skjønne Blomst, som i andre Lande visnede, i det den fremkom: Borgerfrihed og Borgerheld. Dannemark beviste ved sit Exempel, at kun den Regjering er den bedste, hvor Folket regjeres bedst, og at sand Frihed kun blomstrer under vise Loved Skygge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Vinterforlystelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
En stor Stads Publicum veed at drage Fordeel af alting. Hver Aarstid har sine Glæder for det. Hvad enten Africa's brændende Hede eller Grønlands gjennemtrængende Kulde hjemsøger os, saa veed den største Deel af Kjøbenhavns Jndbyggere at anvende Tiden til sin Fordeel. Nu, da Søen har lagt til, have Kanerne atter indfundet sig paa Toldboden. En talløs Mængde Mennesker droge i Søndags, deels til Fods, deels i Kane, ud til Trekroners og Provestenens Batterier. Man har her en beskuelig Forestilling om, hvorledes det omtrent maa see ud i Grønland, Slæder, eller med andre Ord, Truge, omdannede til Kaner, med Forspænd af Heste, der have megen Lighed med Reensdyr, fare afsted som en Piil. Deres Maal er intet mindre end tre Kroner. Men naar de have naaet det Maal, de i fuld Gallop hige efter, vende de igjen tilbage, for atter at komme til den Punct, de gik ud fra. Et sandt Billede paa de menneskelige Ønskers Umættelighed!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
En Geistlig vilde ved at være Vidne til denne Jisvandring maaskee sige: "Saaledes gik Jsraels Børn igjennem det røde Hav!" og denne Betragtning vilde tilfulde sysselsætte hans Aand og lede ham paa tusinde opbyggelige Materier. Men en verdslig Mand, der ikke kan sysselsætte sin Aand med saadanne Jdeer, maa bortvende sit Øie fra denne Rædselscene, hvor det ædleste af alle Dyr, Hesten, saa gruelig mishandles. Peder Syv siger: "Engelland er Hestenes Helvede;" havde han levet i vore Dage, saa havde han maaskee sagt Kjøbenhavn istedet for Engelland. De fleste af de Heste, der bruges til denne Kanefart, ere af de elendige Skabninger, der ved Nattearbeide have tilsat deres Kræfter. Deres Skabning har alle muelige mathematiske Figurer, og Donquixot behøvede ikke at søge her længe for at finde en Mage til sin Rosenante. Men hvor usle og svage de end ere, saa maae de dog tilbagelægge i een Dag maaskee tyve Mile, og uagtet de ere saa forpustede, at der ordentlig staaer en Taage op af dem, komme de dog neppe tilbage til Toldboden, førend de atter maae tage et nyt Læs paa og anspænde deres sidste Kræfter. Naar man betænker, at Veien til Trekroners Batterie er henved en halv Miil, altsaa frem og tilbage en Miil, saa vil man ikke finde den Paastand overdreven, at en saadan beklagelig Skabning, naar der er meget Søgning, maa løbe tyve Mile i en Dag. Hvilken skrækkelig Dyrepinsel. Hvo skulde vel troe, at det Kjøn, som ikke sjelden lukker Vinduet opfor en Flue og skienker den sin Frihed, som ofte falder i Afmagt ved at see en Kylling døe, fornemmelig tager Deel i denne grusomme Forlystelse?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Blandede Nyheder. Smagen for Masquerader synes snarere at tage til end af. Til sidste Bal paa Hoftheatret vare alle Billetterne (1100 Stykker), afsatte i Søndags. Folk, som vare i stor Forlegenhed, bøde fire Rigsdaler for en billet. Blandt Masquerne var der een, der havde havt den i dobbelt Forstand ulykkelige Jdee, at masquere sig som en Krøbling paa et Træbeen. Da han var klædt i anstændig Masqueradedragt, kunde man ikke negte ham Adgang. ud Natten imellem den 6 og 7 d. M. opholdt der sig, med Reisende, Skibsfolk og Øens Beboere, 100 Mennesker paa Sproge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Til Odense kom H. M. Kongen af Sverrig under Navn af Grev Haga. Suiten bestod af Over kammerjunker Grev=Steenbuck, Hofmarchal Baron von Platen, Statsfru Grevinde Oxenstierne og Statssecretair Baron Lagerbielke. Da H. M. ankom til Nyborg, blev der løsnet 27 Canonskud fra Voldene. Der var opstilt en Ærevagt af en Capitain, to Lieutenanter og 60 Mand. For Gjestgiver Thuns Gaard, hvor Herskabet tog ind, var der plantet Beegkrandse. Kongen frabad sig Ære vagt, og beholdt kun 4 Gemaksposter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Forfatteren til den nye critiske Grammatik i det Jslandske Sprog, som vi kunne vente i Trykken, Hr. Arent, er født i Altona og kom for 6 til 7 Aar siden til Kjøbenhavn. Regjeringen sendte ham til Nordlaandene og Finmarken for at samle Planter til Flora Danica, men han forlod sin botaniske Løbebane, studerede det Jslandske Sprog og dets Antiquiteter, samlede Runeinscriptioner, og lagde sig efter at lære at kjende Norges gamle Historie og nuværende Forfatning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Det Dramatiske Selskab i Aarhuus har høitideligholdt sin Stiftelsesdag med at klæde 12 fattige Børn. - Reitzensteins Tydske Skuespillerselskab er nu i Aarhuus, men vil snart reise derfra. Strandfogeden Nicol. Jensen i Harboere, Viborg Stift, er Natten den 4de Jan. kjørt ned i Liimfjorden med Kone og to Børn. Konen og Børnene fandt man døde og fik dem med Nød og Neppe op, men Manden, Hestene og Vognen ere endnu ikke fundne, da Jsen ikke er blank. Han efterlader sig endnu et Barn paa halvandet Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Søndagen den 6 d. M. havde Hr. Riffelsen ladet henbringe en Melodica til Helliggeistes Kirke, paa hvilken Organisten spillede, da Bibellæsningen var endt; men da den ikke allene udtrykker de samme Toner som Clarinet, Fløite og Valdhorn, men endog som Orgelværk, saa forføiede de fleste Tilhørere, paa nogle faa nær, sig bort. Der siges, at Hr. Riffelsen vil med det første lade sit Jnstrument offentlig høre i Christianshavns Kirke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Det hedder, at al privat Jnscription ved Academiet og den saakaldte Præliminairexamen skal aldeles afskaffes, ingen, som er under den i ældre Anordninger bestemte Alder af 17 Aar, skal antages som Student; Caractererne ved Examen Artium skulle gives paa Dansk og indeholde flere Grader end hidtil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
For, som man formoder, at forandre Graabrødrekirke i Odense, har man nylig optaget de Levninger af Kong Hans og hans Familie, som fandtes der, og som, efter Forlydende, skulle gjemmes i St. Knuds Kirke. Midt for Alteret laae en usædvanlig stor Steen, 3 1/2 Alen bred og 5 Alen lang, med en udslettet Jnscription. At Kong Hans, og ved Siden af ham Dronning Christine og deres unge Prinds Frants skulde hvile her, formodes af den uhyre store Granittavle, hvori de alle tre ere udhugne i Legemstørrelse, og som sidder i Væggen. Da den blev flyttet, fandtes derunder en mere end 7 Fod dyb muret Begravelse, fyldt med Jord, og i samme et smalt muret Skillerum, hvori Prindsen har ligget. Et Tidsrum af mere end 3000 Aar har ikke levnet andet af Kong Hans end Benene og Pandeskallen, og det samme var Tilfældet med Dronning Christines og Christian den Andens Grave. Dronningen og den lille Prinds havde ligget i Kalk. Under Alteret fandtes endnu en Grav med Levningerne af to ubekjendte Liig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
J en endnu ganske haard Hjerneskal sees, i Figur af en Triangel, tre Huller ligesom slaaede i med et Søm. J Christian den Andens formodede Grav fandtes foruden Benene og Hovedet intet uden et lille Stykke Eeg af Kisten og endeel af Jernbeslaget. - Fattigforstanderen i Stiftsdirectionen er det paalagt, ikke at tillade nogen Uvedkommende Adgang til Kirken, saalænge som denne af H. M. befalede Undersøgelse vedvarer. Om dens Resultat kan man vente en omstændeligere Efterretning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
J Randers har et Selskab forenet sig om at betale et aarligt Bidrag til en Søndagsskoles Oprettelse for Byens Lærredrenge. Der er subscriberet paa 153 Rdlr. Byens fire Præster og Skolens Conrector og Theologiske Candidater give fri Underviisning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
De i Dag ankomne Numere af Moniteuren gaae til den 13 Jan., og indeholde intet synderlig Nyt. Doct. Castberg, siges deri, som, efter den Danske Regjerings Foranstaltning, har gjennemreist Sverrig, Tydskland og Jtalien, for at indhente Efterretning om alle offentlige Anstalter for Døvstumme og Galvanismens Virkning paa samme, opholder sig for nærværende Tid i Paris. Han er her, som overalt, bleven modtagen med al den Agtelse, hans Talenter og hans Ærinde fortjener. Han agter med det første at vende tilbage til Kjøbenhavn. - Sygdommen i Malaga er vel aldeles ophørt, men Staden ligner en Ørken, 28,000 Mennesker ere blevne et Offer for Epidemien, og kun 7000 har den sparet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Paa det sidste Marked i Christiania var der atter mange af de bekjendte Tyve, som aarligen indfinde sig der, Een af dem har stiaalet 200 Rdlr. af en Mands Lomme og en anden 150 Rdlr. fra en Bonde. Da Tyvene ikke bleve grebne i Gierningen, saa er det vanskeligt at overbevise dem, efterdi de altid ere vel forsynede med Penge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Den Russiske Minister i Kjøbenhavn, har faaet af Keiseren St. Anne Ordenen af første Rang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Stjernen og Korser ere indfattede i Diamanter og af 4000 Rublers Værdie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Hr. Grosserer Schartou i Kjøbenhavn har givet til de Brandlidte i Gothenborg 100 Rdlr., og Kongen af Sverrig 1800 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Efter Provindsialaviser befinder H. K. H. Kronprindsessen sig i velsignede Omstændigheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-28
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-01
Nyeste. Td.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-01
Dramaturgiske Breve. Digteren Claus til Andreas.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-01
Jeg har faaet et Par delige Hjortelæders Handsker. Vor fælles Ven X. har bestilt dem for mig hos Handskemageren i Peder Madsens Gang. Han har ladet dem fore med tykt Pergament, og de give et Skrald som den bedste Tromme. Men de komme mig ogsaa dyrt at staae. Jeg har maattet betale otte Mark for dem, og da jeg ikke var ved Muffen, maatte jeg frie min Aristoleles ud. Kjereste Ven! Dersom Du kan undvære otte Mark, saa kjøb Dig for Alting et Par Hjortelæders Handsker. De af Lammeskind ere ikke en Pibe Tobak værd. Vores Ven fortjener jo, at vi gjøre alt for ham. Hans Stykke skal og maa gjøre Lykke; det har jeg svoret paa Jeg har ogsaa været i Klub den i Aftes, og bedet hans og mine Venner at gaae paa Comoedien i Morgen Aften. Vi have gjort Aftale om at samles i en Klynge midt paa Parterret. Den lille Poet er ogsaa paa vor Side, og den Karl kan gjøre meget naar han vil. Han har lovet strax at besørge Stykket anmeldt og anprist. Kjereste Ven! Glem for Alting ikke at kjøbe Dig et Par Hjortelædershandsker. J Peder Madsens Gang faaer du af det ægte Slags. Naar Du siger Manden, at Du vil have af de samme, som de unge Fyre med rundt Haar og Knortekjeppe have faaet, saa er Du vis paa, ikke at blive narret. Claus Clausen. Fra Andreas til Claus. Triumph, Broder, Vi seirede. Men det kostede ogsaa Umage. Mine Handsker faaer jeg nu aldrig mere godt af. De ere fulde af Huller. Men jeg har ogsaa brugt dem ganske artig. Broder, Broder, hvad var det ogsaa for Tøi, som vor Ven har været sammen. Jkke Hjortelæders, men Jernhandsker hører der til at frelse et saadant Stykke fra Vægterpiben. Da Gudinden kom ned i et Deigtrug af Skyer, blev jeg angest, og bange. En Person, som stod ved Siden af mig, gav sig til at hysse. Æsel Barbar, raabte jeg til ham i et Slags Forvirring. Hvad? sagde Lømmelen, og stødte mig Albuen i Ansigtet. Min Vens timelige Reputation og Digterære, laae mig mere paa Hjertet end et Albuestød. Jeg kjerte mig om ingen Ting, lod som det ikke var mig, og klappede saa det gjenlød i hele Huset. Vi have dog nu den Trøst, at Stykket i det mindste ikke er faldet reent i Møddingen. Hilsen og Broderskab, Andreas.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-01
Fra Claus til Andreas Jeg sender Dig herved en Vægterpibe af første Skuffe. Den er kjøbt i Jsenboden paa Østergaden og af Dansk Opfindelse. Man kan pibe dobbelt saa stærkt dermed som med det almindelige Slags. Jeg har kjøbt et heelt Dusin deraf, thi jeg kan altid blive af med den i Klubbre, og da 37 Stykke skal udpibes paa Onsdag, saa kunde der let blive Mangel paa Piber. Directeuren har uddeelt ser Vægterpiber og ligesaa mange Parterrebilletter gratis. Han vil hevne den Tort, man har tilføiet hans Opera i Aftes, og han har min Tro ogsaa Ret. Hvortil skulle desuden, saadanne fremmede Fugle ind paa Digtekonstens Enemarker, Naar de først engang ere komne ind, faaer man dem ikke saa let ud igjen. Man maa stække Vingerne paa dem, medens det endnu er Tid. Vor Ven X. har localiseret et Stykke, som vil gjøre rasende Lykke. Der er Tirader i, som ere en Shakespear værdige. Følgende Sted, som udtrykker en pludselig Skræk, kan tjene til Exempel. Achilles fortæller en Parykmager, hvorledes hans Medkjæmper blev betagen af Rædsel: Som Juleaften kom bag paa Kjellingen Saa kom min Tordenrædsel bag paa Skrællingen. Hvilken Høihed i Tanken, Hvilket Ørnesving! Versearten er som Du seer af vor Vens egen Opfindelse. Jeg lover mig af ham en anden Evald. Sorg fremfor Alting for, at Du faaer brav Folk med Dig i Morgen Aften og at de forsynes med Vægterpiber, thi ellers nytter det ikke. Du kan jo i al Fald see at faae Din Faders Gaardskarl og Kudsk til at gaae paa Comoedien. Jeg veed nok, det er to Fæ, og at man kun kan bruge dem til faa Ting med Nytte. Men de have vel sagtens engang havt en Hest med Pibe i Rumpen. Naar Du nu siger dem, at de skulle have fri Billet, og at de kun behøve at pibe, saa ere de dog vel aldrig saa store Umælende, at de ikke skulde kunne forrette saa simpelt et Ærinde. De Bekostninger, som Du har dermed, faaer Du godtgjort af Directeuren i Klubben, som har aabnet en Subscription paa Bidrag til Vægterpibers og Parterrebilletters Uddeeling. Han har ogsaa allerede ladet indrykke i – en Anmeldelse, som siger, at nogle ondskabsfulde Mennesker have udspredt det Rygte, at Hr. N. Stykke skulde udpibes; men at dette Rygte synes at være ugrundet. Hilsen og Broderskab. Claus Clausen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-01
Religionssværmere. (Sluttet.) Hauges Maade at indføre Fællesskab i timelig Formue kunde, under andre Omstændigheder, maaskee ikke lastes. Grønlænderne f. Ex. bære sig jo ad paa samme Maade. Den, der har gjort en god Fangst, beværter endeel af Byens Jndbyggere, uden anden Godtgjørelse end det sikkre Haab, at kunne nyde det samme til Gjengield hos enhver af de andre. Grønlænderne befinde sig meget vel ved denne Indretning. Men da vi ikke leve i Grønland, da enhver kun før ger for, selv at drage Nytte af sin Fangst, og da et saadant Fællesskab i en Stat som vores kun vilde afføde Ørkesløshed, saa kan man ikke negte, at det er meget skadeligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-01
Kong Salomon siger, at en eneste død Flue kan fordærve den ypperligste Olie, og dette Sprog lader sig maaskee ret passende anvende paa H. N. Hauge. Denne fanatiske Flue fordærver Norges Almue paa Legeme og Siel Hiint uforfærdede Mod, hiin Aandsraskhed, som udmærker dette Klippelands kjekke Beboere, udryddes, ja dræbes paa endeel Steder ganske ved hans religiense Sværmerie. Det er atter et nyt Exempel paa, hvor ofte et eneste Menneske kan bidrage til mange Tusinde af sine Medbrødres Ulykke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-01
Blandt denne Sects Formænd fortjener især en Mand, ved Navn Jens Andersen af Bierre=Herred, Nebsagers Sogn i Jylland, at nævnes. Dette Menneske søgte overalt i Egnen, skjønt forgjeves, at gjøre Proselytter. Han skaanede end ikke de Syges Sotteseng, og søgte midt i det Øieblik, hvor Fornuften taber sin Virkekraft ved Legemets Svækkelse, at forurolige enfoldige Lidende. J den Anledning blev Hr. Friis, pers. Capellan i Nebsager, taget under Forhør i Vidners Overværelse. Han erklærede, at Jens Andersen havde været hos en syg Enke og indbildt hende, at den sorte Aand regjerede i hendes Hjerte, at den Helligaand havde salvet ham til Lærer, at Hr. Friis ikke kunde advare Syndere, førend han selv var omvendt, og saalænge han holdt med Synden, og var et Redskab i Satans Haand &c. Paa Spørgsmaalet, om han i Fremtiden vilde holde sig rolig og ikke bagtale nogen, svarede Sværmeren: "at Sandhed maatte han vidne, hvortil Christus havde kaldet ham." Han indkom med et Jndlæg, hvori han af Bibelen vilde bevise sine Beskyldninger. Hovedpuncterne i disse vare Kortspil og Dands to Synder, som han paastod at være de samme 2 Mos. som hines, der dansede for Kalven. 32 7). Da det ikke fuldkommen kunde oplyses, om han hørte til nogen utilladelig Sect, saa blev han kun dømt for hans Sygebesøg og hans Beskyldninger mod Capellanen. Han skulde betale en Mulct af 31 Rdlr. Disse udredte han ikke, men vilde hellere, som han sagde, lide for Christi Skyld. Han blev hensat til Arbeide paa Nyborg Fæstning: et Sted, som ikke synes at være det passeligste til at oplyse Sværmere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-01
J Anledning af Hauges Forhold har Cancelliet den 1 Dec. f. A. tilskrevet samtlige Stiftsamtmænd, Amtmænd, Grever og Baroner i Dannemark og Norge: "Da det af adskillige indløbne Beretninger havde erfaret, at Hauge og hans Tilhængere foretoge sig Handlinger, stridende mod Forordningen af 13 Januarii 1749. §. 1317,, saa anmoder Cancelliet Vedkommende om, at paasee, at den anførte Forordnings Bud nøie overholdes. Hauge er, som bekjendt, nu arresteret, og hans Eiendom er tagen under Beslag. *) Manden har virkelig Ret. Hvor ofte danser man ikke paa Baller baade for og med Kalve? 5te
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-01
Blandede Nyheder. Den for ikke længe siden afdøde Cancellieraad J. A. Fischer til Allingegaard, havde i levende Live forfattet et Testamente. Men da det ikke var efter hans Hoved, saa casserede han det. Døden, som, naar den kommer, altid har Hastværk, indfandt sig hos ham, førend han havde opsat et nyt. Hans meget betydelige Formue, som han agtede at bestemme til offentligt Brug, bliver nu deelt imellem hans Arvinger efter Loven. En uformuende Skoleholder paa Landet faaer ved denne Leilighed 80,000 Rdlr., en ikke formuende Enkefrue 80,000 Rdlr., en Secretair her i Hovedstaden 40,000 Rdlr., og een af vore agtværdigste offentlige Lærere en ligesaa stor Sum. Den Afdødes Godser ere blevne solgte kort for hans Død for 630,000 Rdlr. Tønder Guld. eller 6 3/4 Den 18 Januarii d. A. blev Oldermanden for Uhrmagerlauget her i Staden foreviist et særdeles vel forfærdiget Gulduhr, af Meier Moses Levi, som Svendestykke. Dette er det første fuldstændige Uhr, som en Lærredreng af den Jødiske Nation har foreviist som Svendestykke. Hans Mester, Uhrmager Hr. Peter Schive, der selv er bekjendt som en udmærket flittig og duelig Mand i sit Fag, giver ham det Vidnesbyrd, at han i sine otte Læreaar har viist exemplarisk Troskab, Flittighed og Paapasselighed. Dette fortjenet derfor at blive offentlig bekjendtgjort, til Exempel for Andre og Opmuntring for Svenden selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-01
En Reisende fra Sverrig beretter, at H. M. Kongen af Sverrig opholdt sig i Helsingborg i otte Dage. Byen var illumineret tre Aftener efter hverandre.