Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1792-10-20
Naar ved Skiftets Slutning, hvor Skifte skeer, findes uvisse Fordringer, da anslaaes samme efter bedste Skiønnende til den Sum, som Vedkommende i al Fald vilde afstaae dem for af hvilken Sum Afgivten erlegges under eet med den, som for Boets reede og visse Formue er at udrede. Hvor derimod Arvingerne selv deele sig imellem, eller enkelt Arving uden Skiftebehandling tiltræder Boet, bør dets heele Formues Værdie, de uvisse Fordringer deri beregnede, efter bedste Skiønnende anslaaes under eet, paa den i J 4 foreskrevne Maade. Skulde det indtræffe, at nogen Arving, hvis Arvelod er Afgivten undergiven, ved Døden afgaaer, førend Afgivten, i Følge denne Anordning, bør være betalt, og bemeldte hans Arvelod ved hans Død tilfalder andre ham ikke nærmere beslægtede, end at Afgivt til Vores Kasse paa ny kunde forfalde, da skal Afgivten Ti af denne Arvelod dog ikkun eengang erlegges paa den Tid nemlig, naar den fra det første Boe, hvor Arven faldt, udbetales. Til de Midler og Eiendomme, af hvilke Afgivten svares i Følge foranførte §. 1, og i de Tilfælde, som der nævnes, henhøre ogsaa Lehne, Stamgodser og andre Fideicommisser. Men da disse ere i Henseende til Arvetageren eller Lehnsfølgeren forskiellige fra andre Arvemidler, især deri, at han ikke derover har den frie Raadighed, som over andre Eiendomme og Capitaler, og han ofte ved Tiltrædelsen er i Nødvendighed til at anvende Bekostninger derpaa, som ikke altid erstattes ham eller hans Arvinger, naar disse fra Eiendommene udelukkes, hvortil endnu kommer, at ofte med deslige Eiendomme betydelige Byrder ere forbundne, saa skal dermed forholdes saaledes: a) Værdien af Godset og af alt, hvad dermed følger, være sig løse eller faste Eiendomme, for saavidt nemlig de ikke bestaae i rede Penge, eller ved Erectionen er ansat til en viis Sum, angiver Tiltræderen efter bedste Skiønnende, til den Sum, som det kan agtes at være værd efter de Fordeele og Byrder, som derpaa hæfte for bestandig eller for en Tid, eller, hvilket er det samme, til den Sum, som han, i den Forfatning det er med Fordeele og Byrder, vilde sælge det for, hvis det stod ham frit for at sælge det. Er Tiltræderen umyndig, da skeer Angivelsen over Værdien efter samme Regel af hans Formynder; er han mindreaarig, da afham og Værge. Men hvad enten Angivelsen saaledes skeer af Tiltræderen selv, eller af andre med ham eller paa hans Vegne, da maa den afgives saaledes, at den eller de Angivende med Eed kunne bekræfte Angivelsens Rigtighed, naar forlanges. b) Naar Værdien er angiven, bestemmes derefter Afgivtens Sum, og ansees som forfalden til Betaling; men Betalingen selv tillades at skee i 5 paa hinanden følgende Aar, med en femtedeel hvert Aar. Døer Tiltræde ren inden bemeldte 5 Aars Forløb, da betales det endnu resterende af hans Eftermand, hvis denne er den Afdøde saa nær beslægtet, at han, i Følge C. 1, er selv fri for Afgive ten; men er han den Afdøde kun i de Grader beslægtet, at Afgivten paa ny er at erlegge, da ophører den Afdødes Afgivt ved hans Død, og da begynder den efterfølgende Tiltræders fulde Afgivt, saaledes som i det foregaaende er meldt. Saa længe og for saavidt Afgivten ikke er betalt, hæfter den paa Jndkomsterne af Godset.