Aalborg Stiftstidende, 1838-07-07
Det var Kl. 4 om Morgenen den 28de, at Kanonernes Torden forkyndte den festlige Dags Frembrud. Trængselen, i Gaderne havde begyndt langt tidligere; allerede ved Midnat var Livet paa Gaderne som midt om Dagen og Kl. 1 nærmede sig en Vognrække af uoverseelig Længde Westminster=Abbediet, skjøndt dets fleste Tilgange ei aabnedes før Kl. H. Konge-Saluten ledsagedes af alle Klokkers Ringning og fra Admiralitetet og Generalstabs=Bygningerne vaiede 2 store Faner og Flag med de forenede Kongerigers Vaaben. Alle Stilladser paa Tagene af Husene fyldtes med Tilskuere allerede tidligt om Morgenen; et saadant paa Reformklubbens Bygning rummede 600 Damer. Fra Vinduerne vaiede Tørklæder og Faner, og med Hoveder i tætte Masser vare de naturligviis alle opfyldte. Henimod 10 passerede Underhusets Medlemmer, 500 i Tallet, og strax efter rensedes Gaderne for Vogne og Fodgængere og besattes med Troppe en haie. Omtrent paa samme Tid ordnedes i Parken foran det kgl. Pallads det store Tog af Vogne og Ridende, som skulde ledsage Dronningen i Processionen. En uhyre Juselmodtog hende i Øieblikket, da hun forlod Palladset for at sætte sig i Vognen, og af en lignende Jubel fulgtes hun paa hele Toget, som medtog en Time. Det Jndre af Abbedie var imidlertid blevet fuldt. Fra Kl. 8 om Morgenen havde efterhaanden Peererne og Peerinderne indfundet sig; de anmeldtes alle hver for sig, ligesom de kom, med høi Røst, og førtes til de for dem bestemte Pladse, Lorderne til det sydlige og Damerne til det nordlige Galleri. Mod dette vendte sig naturligt alle Blikke, for at see den Pragt, hvormed denne Samling af Skjønheder, 150 i Tallet, de rigeste i Verden, viste sig, men Solstraalerne gjennem Salens høie Vindue, kastede Glandsen af de utallige Diamanter altfor blændende tilbage; trods de verdensberømte Navne, som efter hinanden ringere Opmærksomhed. Kl. 11 var Processionen ved Adbediet. Det diplomatiske Corps, blandt hvilke Fyrsterne af Schwarzenberg og Efterhazy og den russiske Fyre) Stroganof udmærkede sig ved Pragt, traadte først ind. De Dronningen traadte ind, reiste hele den glimrende Forsamling sig og hilsede med Ærefrygt. Hun saae noget bleg og angrebet ud, men oplivedes efterhaanden noget, som hun skred fremad i det store Rum til den for hende bestemte Plads Vi forbigaae den vidtløftige Beskrivelse af den egentlige Kroningsact, som fuldbyrdedes i 3 til 4 Timer, efter de fra Arilds Tid brugelige og foreskrevne Formaliteter og Ceremonier. Vi gaae derimod over til at udhæve nogle andre Omstændigheder ved denne festlige Begivenhed. Dronningen sad i Kong Eduards (den hellige Eduards) Stol. Da Kronen af Erkebiskoppen sattes paa hendes Hoved, lød en Fanfare af Trompeter, som vare placerede paa Tinden af Abbediets Kuppel, og et tordnende God save the Queen inde i Salen. ledsagede den. Peerer og Peerinder reiste sig og paasatte sig ligeledes deres egne Kroner, medens en Kanonsalve udenfra og Klokkernes Ringning overdøvede Alt. Ved Hyldingen lagde man Mærke til, at især Lord Grey og Hertugen af Wellington applauderedes. Processionen gik tilbage i samme Orden, men først Kl. 6 naaede Dronningens Vogn, Palladset. Baade paa Hen= og Tilbageveien hilsedes Marschal Soult, hvor han viiste sig, med Hurraraab. Han bar i kun Æreslegionens Orden; om hans Eqvipage bemærker man, at den var næsten heelt af Sølv. - Folket glædede sig ved at see sin unge Dronning udstaae denne Dags Besværligheder, uden noget Anstød af Træthed, og ved Følelsen af sin høie Værdighed at beseire det Angribende, en saa langvarig Repræsentation dog unegteligt maa medføre. Kronen, som var forfærdiget i denne Anledning, var saa besaaet med Diamanter, hvis Indfatning, som bekjendt, er Sølv, at den, hvilket dog vel maa kaldes en Feil, selv syntes at være af Sølv, da den dog er af det fineste Guld, som saaledes næsten aldeles skjules for Øiet. Med Undtagelse af denne Feil er den yderst brillant. Diamantkuglerne oven paa Bøilerne udgjøre allerede en stor Rigdom og i Midten af Korset paa Kronen sidder en stor Saphir. En anden Saphir af stor Skjønhed sidder foran midt paa Krone ringen og umiddelbart ovenover denne den store uslebne Rubin, som engang smykkede den sorte Prindses Krone. Kappen i Kronen er af mørkeblaat Fløiel, kantet for neden med Hermelin. Efter et nøiagtigt Overslag over de 377 Diamanters Værdi, med hvilke Kronen i det Hele er smykket, beløber den sig i det Hele til 1700, 100 Rbd. r. S. Dens hele Vægt var uagtet denne Masse af Juveleer dog kun omtrent 1 1/2 Pd. Dens Høide er 7 Tommer og dens Diameter forneden 5 Tommer.