Aalborg Stiftstidende, 1835-09-21
Den 8de begyndte i Pairernes Kammer Debatterne om den nye Presselov og den 9de var den allerede antaget, medsen Majoritet af 101 mod 20 Stemmer. Vare Debatterne korte, vare de derfor ikke mindre heftige og foranledigede et Optrin, som i de Deputeredes Kammer ikke er sjeldent, men hidtil skal være uhørt i Pairskammerets Annaler, i det nemlig en Taler formelig blev kaldt til Orden for de af ham brugte Udtryk. Det var den første af Pairerne, som traadte op imod Lovforslaget, nemlig Marquis de Dreux=Brez. Han aabnede sit Foredrag saaledes. Det er med Følelsensk af den inderligste Smerte og den største Bitterhed, at jegst tager til Gjenmæle mod et Lovforslag, der ligefrem gaaer ud paa at myrde Friheden. Vistnok maa jeg bekjende, at Frankrig, med Hensyn til den almindelig herskende Aands og til Moraliteten, befinder sig i en jammerlig Tilstand. Religionen agtes ikke; Statsmagten gives til Priis for Haan og Foragt, Oprørsaanden hersker overalt; Forbrydelser og Selvmord tage til i et rædsomt Forhold; Had og hevnfulde Planer udruges i alle Hjerter. Men hvor ligger Grundens til alle disse Rædsler, denne Grund maa man først kjende, forinden man kan fælde en rigtig Dom over et Lovudkast, der er bestemt til at gjøre Ende paa en saadan Tilstand. Denne moralske Uorden opstaaer derved, at Regjeringen i Theorien har fremstillet Folke=Souverainitetens republikanskes Princip, medens den i Praxis, i Modsigelse med hiin Theori mere og meere helder til Absolutismen. Den fremstaaer derved, at ogsaa Lovgivningen gaaer ud fra modstridende Grundideer, idet den f. Ex. tilkjender Fortidens Oprørere Belønninger, medens man fordømmer Nutidens. - Vil mand igjen oprette den moralske Orden, saa skulde man begynde med, paany at gjøre den 21de Januar, den Dag, da en Konge maatte bløde paa Skafottet, til en Sørgedag for Nationen; thi Kongemord, begaaet under Formen af en formelig Domsact, er det meest oprørende af alle Attentater imod Samfundets Orden og Sikkerhed. Man maa ophøre med at beskatte Nationen, for at kunne festligholde Aarsdage, der minde om, at Borgere af en og samme Stat haver staaet i Vaaben mod hinanden. Juli Dagene maa man betragt som Ulykkens Dage og ikke som Glædens Dage. Man skulde have fuldendt det Mindemærke, som var bestant til et Sørgeminde om det paa Hertugen af Berry begangne Mord, men ikke have solgt det begyndte Værk ved offentlig Auction til Nedrivelse. Kan de vide, mine Herrer, om ikke den nye Louvel fra den 28de Juli, paa Veien til Skuepladsen for sin Udaad, er kommet forbi hine Ruiner og ved Sy synet af dem har erholdt ny Kraft til Udøvelsen af sin Skjendselsdaad. Troer De, at Folket har glemt, at man undlod at anordne offentlige Bønner, da Morderengelen Cholera, for 3 Aar siden, rasede iblandt os. Jeg gientager det, Høitideligholdelsen af Juli, Dagene er Høitideligholdelsen af det frygteligste Anarchi - her var det, at Ministeren Guizot og flere andre af Kammerets Medlemmer forlangte Taleren tilretteviist, hvilket ogsaa skeete, men han var ikke at bringe til anden Erklæring, end den, at det vel fortrød ham at have brugt hine Ord, men at han ikke kunde kalde dem tilbage, da de indeholdt Udtrykket af hans Mening. Den antagne Lov vil nu strax blive indført i LovsamUlingen og derved erholde Lovskraft. Forskjellige Blade have allerede ophørt og det samme vil blive Tilfældet med mange flere. Begge Kamrene skulde nu sammenkaldes den 11te, for at høre Ordonnantsen, denne Lov betræffende, forelæse og dermed dette Aars Session være endt.