Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-10-07
Portugal. Naar Man begaaer en Overilelse, har Man den Uleilighed at maatte gjøre den god igjen. Det kan vel med Føie anvendes paa et Land, der nok snart vil undergaae en ny Forandring, da den seneste Revolution er aldeles upopulair, thi rigtignok er Konstitutionen allevegne bleven antaget, men uden at finde mindste Gienklang. Privatbreve, omtale endog en kontrarevolutionair Stræben, hvorfor ogsaa Ministrene have begyndt at forstærke Garnisonen i Lissabon og ladet noget Skyts komme fra SantaremDronningen var, som jo intet Under er, bleven syg, dog neppe i nogen høi Grad, da der ingen Bulletins desangaaende ere udkomne. Hun har nægtet nogle Officerer Audients, som vilde retfærdiggjøre deres Adfærd ved den sidste Opstand, og syntes beredt til at ville gaae ombord paa det for Belem liggende engelske Linieskib Malabar, saasnart Roligheden igjen blev forstyrret. Hertugen af Terceira, var allerede taget derud, men igjen kommet i Land. Det Mærkeligste er dog, at Prinds Ferdinand har protesteret. mod Dronningens ufrivillige Antagelse af Chartet og ved en Dagbefaling nedlagt sin Værdighed som Armeens Generalissimus. Han beklager der den sørgelige Nødvendighed af dette Skridt, idet han mindes den Fryd, hvormed han overtog befalingen over en Hær, der saa ædelt havde udøst sit rene Blod for det Charte, som frivillig blev og ad givet af Kronen, og bød Nationen den største Garantie, det Charte, hvorfor Dronningens Fader, Oportos Helt, døde saa hæderfuldt; men som den 9 Septbr. blev traadt under Fødder og Konstitutionen fra 1820 proklameret med Vold Aftenen for Sammenkaldelsen af de Cortes, som Nationen selv havde valgt. Han vil ikke indlade sig i at bedømme disse Forfatningers indbyrdes Værd, men har Møie med at ansee Don Pedros hidtil saa priste Charte for utilstrækkeligt til Portugisernes Lykke, og vil derfor oppebie Nationens Dom over det Skeete, og heller ikke overtage sin Feldtherrepost, førend Hæren har gjenoprettet den vante Disciplin og handler Don Pedros Lærdomme værdigt. Ligesaa ædelt handler Hertuginden af Braganza i dette stormende Tidspunkt, da hun har erklæret, under alle Omstændigheder at ville deele Skjæbne med Dronningen, uagtet hun ikke altid har viist hende den tilbørlige Agtelse. Denne Erklæring har hun givet skriftligt, og det Samme har den forrige Regentinde, Jsabella Maria, gjort. Ministeriet, søger af alle Kræfter at forøge sin Popularitet ved et strængt Besparelses=System. Saaledes inddrages alle ikke høist nødvendige Embeder. Statsraaderne, som uforenelige med Konstitutionen, ere afsatte, og Juntaer oprettede til at undersøge Geistlighedens Besoldning, hvorved Skatten haaber at vinde 100,000 Pd. Sterl. aarlig. Desforuden meener Man ved Formindskelse af Lønninger og Pensioner at skaffe 250,000 Pd. Sterl. tilveie. Jkke mindre omhyggelig viser Regjeringen sig for at sikkre Statskrediten i Udlandet, og har ved et Dekret befalet, at alle Forpligtelser i denne Henseende paa det nøiagtigste skulle overholdes. Den har tillige besluttet en stor Renselse blandt Embedsklassen og derfor befalet alle Departements Chefer at indsende en Liste paa saadanne Personer, som i Usurpatorens Tid have tilladt sig Undertrykkelser eller baaret Vaaben for ham. Dette har havt til Følge, at Mange allerede have forlangt deres Afsked. Dronningen har ogsaa ved en speciel befaling forbudt Tyresægtninger, som et Skuespil, der er et civiliseret Folk uværdigt. Formedelst Hs. Majestæts Jldebefindende blev den 22 Septbr., som tredie Aarsdag efter hendes Ankomst til Lissabon, ikke høitideligholdt. Konstitutionen. gjør heller ingen Lykke i Provindserne, selv ikke i det frisindede Oporto, hvor den, ifølge Nogle, skal være modtaget med stor Kulde, men efter Andre slet ikke være bleven proklameret.