Berlingske Tidende, 1814-02-28
Første Juledag blev i den casanske Cathedralkirke, i Keiserinde, Petersburg, den 8de Januar. Moderens og Storfyrstens Nærværelse, holdt høitidelig Takkefest for de russiske Vaabens Seier. Efter Tienesten forelæste Justitsministe. riets Directeur, Bolstnikow, følgende Manifest af Keiser Alexander, dateret Carlsrude den 18de December 1813: Tak for vort Riges Befrielse fra de grusomme og mægtige Fiender, Et Aar er det nu siden, kiere troe Undersaatter, vi bragte Gud vor Neppe er dette Aar svanden og allerede vare vore seierige Faner paa Rhinens Bredder, og Europa, som havde rustet sig mod os, drager nu frivillig med os. Alle mellem Ruslands Grændser og Frankrig liggende Stater følge vort Exempel, og vende deres Vaaben, forenede med vore, mod Staternes Friheds Undertrykker. Jkkeenden Guds særdeles Bistand kunde en saadan Forandring paa Kloden skee. Hans ArmsAlmaat lader Nationernes Skjebne stige eller dale. Hvo er mægtig uden ham, hvo er stærk og fast uden hans Villie, Lader os vende vor Aand og vort Hierte til ham, lader os ikke hovmode os over vor Daad, eller troe at vi ere mere end svage Dødelige, Hvad ere vi, Saalænge, Guds Haand er med os gaae vi frem med Viisdom og Kraft. Uden Hæder; den bringes af enhver blandt os ham til Offer som skienkede ham formaae vi Intet. Saa forstumme da for ham hver mennesketigfra ham. Vi ere overlydede om at enhver af Vore troe Undersaatter, os den. Vor sande Hærer eg vor sande Ære er hellig Ydmygelse for føle dette i sin Siels Jnderste. Jdet Vi derfor følge Vor egen Æc især efterat saastor enddommelig Naade er vederfaret os, sterse villle frygt som Eders Stemme, befale Vi, at ogsaa nu i vor Stats hele tige Skaber bringes høitidelig Taksigelse. Ja det hele Folk udgyde Omfang alle Herrens Templer skulle aabnes, og i alle Kirker den almægst, beviist os. Ved sin mægtige Arm har han uddraget os af en bundløs varme Taknemmelighedstaarer for den store Barmhiertighed han har yde ham end Glædestaarer og Lovsange, Afgrund og sat os paa Ærens høieste Trin. Hvad andet have vi at Kiøbenhavn, den 28de Februar. Frederik de Siette af Guds Naade, Konge til Danmark, Dytmarsken og Oldenborg :de Venders og Gothers, Hertug til Slesvig, Holsteen, Stormarn, ter. Vi give Eders Kiærlighed hermed tilkiende : at da Vor Konge kiært og godt formaae i Høibaarne Fyrste, Elskelige Kiære Hr. Fær Vor venlige Hilsen, og hvad Vi ellers formedelst Slægtskab mere lige Villie til Opfyldelse af Fredstractaten af 14de Januar d. A. er Eders Kiærlighed meddeelt i Vore under 17de og 19de Januar, samt des maa antage, at hvad Eder af Os er bleven paalagt angaaende de 8de Februar d. A. til Eder ergangne naadigste Befalinger, og Vi saaleveres, allerede er udført, ligesom og at Eders Kiærlighed, efterat Commissarier at udnævne, med hvilke Norges Fæstninger bør overlehave ordnet Alt, forlængst har været betænkt paa at forlade Norge i Eder anbetroede Statholderskab; hvorhos Vi dog, med Hensyn til Saa ville Vi herved naadigst have Eders Kiærlighed entlediget fra det om noget endnu maatte staae tilbage at udføre, her igientage Vore forhen givne befalinger, paa det at saadant uden Ophold kan vorde kiendegive derhos Eders Kiærlighed Vor Allerhøieste Tilfredshed, og udført; hvorefter Eders Kiærlighed strax ville forlade Norge. Vi tilge Post, som hidtil var Eders Kiærlighed med uindskrænket Tillid Vort Hjertes Tak for Alt, hvad af Eder er bleven udført i den vigtitilgedan og bevaagen. Skrevet i Vor Kongelige Residentsstad Kiøbetroet. Vi forblive Eders Kiærlighed med al Kongelig Naade stedse benhavn, den 22de Februar 1814. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R. Kaas. Cold. Bülow. Monrad. Ötsted. Betner. Lassen. . Bentley. Hans Høihed, Prinds Christian Frederik til Danmark angaaende at aftræde fra Stat. holderskabet i Norge og forlade dette Rige.