Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-20
J det engelske Underhuses Møde den 5te Augus kom de spanske Anliggender igien paa Bane, ifølg Hr. Macleans Besværinger over den halve Jntervention, som Ministeriet har tilladt sig, og hvormeden brittiske Krigshæder, som fordum har glimre saameget i Spanien, er bleven forbunklet. Ha henviste til Karlisternes Fremskridt, som det bedste Beviis mod Ministeriets Beretninger, som lyde gunstigt for de Kristinos, ogsaa forlangte han Oplysning om den bekiendte Parolebefaling af General Evans, hvori alle de Englændere trues med Døden som tage Tieneste hos Don Karlos. Efterat nogle andre Medlemmer havde talet, sagde Lord Palmerston: En Taler har gjort Regieringen den Bebreidelse, ikke at have gaaet strengt nok tilværks i Overeenstemmelsen med Qvadrupel-Traktaten med Hensyn til Spanien. Vore Søefolk burde ikke have gaaet i Land, og vor Marine burde have indskrænket sin Hielp til at afskiære Karlisterne Tilførselen; kort sagt, vi skulle ikke have drevet vore Understøttelser videre end vi havde nødigt; ogsaa har man paastaaet, at Qvadrupeltraktaten ikke har til Formaal at fordrive Don Karlos af Spanien, men af Portugal. Men nu er Halvøens Pacification den egentlige Grundvold for Traktaten. Dengang den blev afsluttet, saa opholdt sig Don Karlos i Portugal, og derfor tales i den om hans Fordrivelse derfra. Men neppe var Don Karlos kommen tilbage. til Spanien, førend Deeltagerne i Qvadrupel-Traktaten saae sig nødsagede til at afslutte additionelle Artikler. Disse Artikler strede ikke mod Traktatens Grundsætning, men bleve afsluttede for at sikkre den fuldkomne Udførelse af den. Det blev stipuleret fra vor Side at forskaffe Dronningen af Spanien Vaaden og Krigsfornødenheder, og at assistere hende med en Søemagt. Den Artikel om at tilsende hende Vaaben og Krigsfornødenheder, er tildeels allerede udført under det forrige Ministerium, og det nærværende har blot fulgt sine Forgiængeres Exempel. Hvad vore Sørfolks Deeltagelse i Kampen angaaer, saa staae de under Lord J. Hays udelukkende Kommando, og altsaa ikke under den direkte befaling af en Officeer i spansk Tieneste. Er Storbrittannien nu i Fred eller Krig, Vi ere Dronningens Allierede, men intet Hovedpartie i Krigen. En Krigserklæring, mod Don Karlos kan umueligen finde Sted. Don Karlos har stillet sig i Spidsen for et Troppekorps som bekiæmper den af Ferdinand paa Thronen ophøiede Souverain, hvilken ikke alene efter Ligitimitets Grundsætninger er berettiget til at succedere Kongen; men som ogsaa ved det spanske Folks Villier befæstet paa sit Kongelige Sæde. Don Karlos søger at bemægtige sig en Throne, som han aldrig besad; han giør Jndfald i et Land, hvorpaa han ikke har noget lovligt Krav, og i hvad for gode Hensigter man endog tillægger ham, saa saaer han dog Borgerkrig, Mord og Brand ud i Landet og forstyrrer de Nationers Roe og Lykke, hvis Fader han kalder sig. Vor Stilling i denne Kamp er meget fattelig; den er ingen krigerisk Stilling; men kun en saadan, som indenfor Traktatens Bestemmelser giør os til en Allierets Hielpere. Man har spurgt om hvad der vilde komme ud deraf dersom andre store Magter havde fulgt samme Fremgangsmaade med Hensyn til Don Karlos. Svaret er afto store Magter kunne træde op paa forskiellige Sider uden derfor at komme i Krig med hinanden. Tilsidst forsvarede Ministeren af al Magt General Evans Parolebefalinger og meente, at det var uvist hvilket af begge Partier havde først gjort sig skyldig i Grusomheder; men det var sikkert at Don Karlos har først overtraadt den elliotske Konvention Alle de Vanheld, som i den sidste Tid har truffet de Kristinos, tilskrev han Kordopas onde Villie eller Uvirksomhed.