Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-10-09
(Af: Musical Reminiscences of an Old Amateur, chiefly respecting the Italian Opera in England forlity Lears, from 1778.) Efter et treaarigt deelt Regimente, begynder. Forfatteren (Grev Mount Egecumbe), droge Damerne Billington og Grassini sig tilbage; den første forlod, i fuld Besiddelse af al sin Kraft, ganske Theatret; den anden vendte klogeligen tilbage til Jtalien, fordi hun saae, at den Gunst, hvori hun stod, var en Smule paa Hældingen. Den store Catalani traadte i begges Sted, og havde i flere Aar Herredømmet ganske alene; thi hun vilde aldrig taale en Medbeilerinde, eller nogensomhelst Sanger, god nok, til at erholde en Deel af hendes bifald. Om denne berømte Sangerinde er det velbekjendt, at hendes Stemme er af høist usædvanlig Kraft, og i Stand til at frembringe næsten det Overnaturlige. Hendes Strube synes, selv efter Lægernes Erklæring, at være begavet med en sjælden Udvidelseskraft og Muskellivlighed, og hæver hun sin Stemme til det høieste, saa har den en Fylde og en Styrke, som henriver til Forhavselse; ikke mindre beundringsværdig er dens Færdighed i de Scalaer i halve Toner op og nedad gjennem løbende Triller, ligesom og hendes Lethed i at overspringe fra 2 Octaver paa engang. Det var at ønske, at hun var mindre betænkt paa at vise det Underfulde i denne Færdighed, og at hun mere stræbte efter at behage end at sætte i Forundring; men hendes Smag er fordærvet, (af Tidens Aand) hvorfor hun og skader enhver simpel Aria ved et Overmaal af anbragte Forziringer, og især finder Behag i Sange af en dristig og fyrig Characteer; thi her tilbydes hende et stort Rum for hendes Disefretion (eller Jndiciretion) og hun er her ikke indskrænket ved Accompagnement, men kan hengive sig med en Yppighed og ubegrændset Kraft, som før hende endnu ingen Sangerinde har kunnet eller udført, det til hine Passager ad libitum, og dette fortsætter hun til en fantastisk Overdrivelse. Hun synger gjerne Variationer, over en eller anden bekjendt og simpel Arie, men nylig har hun drevet denne Lyst saavidt, at hun endog uden Ord har sjunget Fiolin Variationer. Dette er en beklagelsesværdig Misbrug af det herligste Jnstrument, Menneskets Stemme, og Sangens henrykkende Gave. Hvor jeg hører en saadan Udartelse, det være nu i Vocal- eller Jnstrumental Musiken, kommer jeg bestandig paa Tanke om en Yttring af en nu afdød ædel Statsmand, mere berømt for hans Vittighed end Kjærlighed for Musiken, der, da han hørte tale om den overordentlige Vanskelighed ved en eller anden Spillemaade, gjorde den bemærkning, at han ønskede, det var en Umulighed. Af det sagte, viser det sig nu allerede tilstrækkeligen, at Catalani gjør et slet Valg i Musiken, og at hun foretrækker de ubetydeligste Componisters Verker, som udelukkende ere skrevne for hende, for de meer regelmæssige af bedre Komponister. En saadan ganske efter sit Sind fandt hun her i Pucilla, der dog har gjort Lykke med et Par lette, men behagelige, komiske Operaer. Ham overdrog hun, for hendes Skyld at componere nogle flere alvorlige, dog dem var hin ikke voxen, og de faldt alle meget middelmaadigt ud. Hun sang alligevel i mange andre f. Ex. i Semiramis, af Portugallo, som hun valgte til sin Debut, men som dog langtfra ikke kan sættes i Ligning med Bianchi's Mithridate og Elfrida; ogsaa i la Clemenza di Tito, endskjønt med stor Ulyst, fordi hun ikke kunde lide Mozarts Musik, der holder Sangeren saa meget under Orchesterets Control, og nøder ham til at blive i Takten, hvormed hun ikke pleier at tage det saa ganske nøie. Ogsaa har hun hos os (i London) først bragt "Figaros Bryllup paa Skuepladsen, hvori hun mesterlig udførte Susannes Rolle. J Horatierne havde hun Curiatios første Sopran Rolle, og Ferlendis, en temmelig god Actrice, dengang prima bussa, havde den første Dame Rolle. Hun tog aldeles intet Hensyn paa en Operas Effekt i det Hele og paa alle de andre Characterers Form, hvor ufordeelagtigt dette endog maatte være for de øvrige Medspillende, saasnart det kun angik hendes eget, af Griller tilskyndede, Valg af egne Partier. Tilsidst tilegnede hun sig og Partierne som prima bussa- og behagede ogsaa i dem. Mig behagede hun virkelig bedre i de comiske Operaer, end i de alvorlige, fordi hun i de første sang med mere Simpelhed og meere ukunstlet. Hendes Spil var fortræffeligt i begge majestætisk, kraft og udtryksfuldt i det ene, naturligt, elskværdigt og ædelt i det andet.