Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1816-09-03
Algier Staden Algier ligger paa en skraae Side af en bjergagtig Strandkant ved det middellandske Hav. Byens udvortes Udseende er, især i nogen Frastand, ikke ueffen. Da Husene hæve sig gradviis og lidt efter lidt over hinanden, og vise sig, især fra Søsiden, i en blendende Hvidhed i grøn Jndfatning, og da det Hele forskjønnes ved talrige i Omegnen liggende Lyststeder, saa er det et Syn som meget frapperer og behager, allerhelst en nordlig Europæer. Selv i Nærheden af Staden, ja endog i Havnen, bliver Udsigten ved at være skjøn. Men kommer man først ind i Byen, taber den sig uldeles, og man skuffes alt formeget i sine Forventninger. Gaderne ere vel brolagte, men dog uævne og umaadelig skidne; de ere snævre og dunkle, undertiden steile, skjæve og gaae paa skraa. De fleste af dem ere saa smalle og skjæve og snævre at belæssede Kammeler kun med Nød og Neppe kan komme hinanden forbi, og i nogle gaaer det slet ikke an. Nogle ere oventil ganske tillukte, og udgjøre altsaa en trang og mørk Gang, hvor man gaaer og samlet for sig som om det var en underjordisk Hvelving. Synet af Husene paa begge Sider er ikke mindre flygt. Den evige Ensformighed i deres Bygningsmaade er ubehagelig. Sielden er der i nederste Etage Vinduer ud til Gaden, og er der nogen, saa ere de forsynede med Jerngitterværk eller skidne Vindueskodder. Er der Huller eller Aabninger i anden Etage, som skal passere for Vinduer, saa ere de anbragte uden al Symmetrie og afvexle med saamange smaae vanskabte og egensindig anbragte Glugget, at Synet deraf saarer Øiet. Dertil kommer, at Væggene ud mod Gaden ikke er perpendiculaire, men 2den Etage har Forspring ud over den underste og hviler paa nogle irregulair anbragte Loer bjelker. J adskillige af de snævre Gader ere endog de lige over for hinanden staaende Huse bundne sammen med nogle skjæve og udanlige Stykker Træ, for at det ene kan hielpe til at holde det andet og Murene faae mere Fasthed og Styrke. Naar man i slige snævre og dunkle Gader vil see i Veiret, kommer det En næsten for som om man saae op i en Skorsteen. Det Ubehagelige og Modbydelige formeres endydermere ved den Jndretning at der ved Jndgangen til de allerfleste er anbragt et lidet muret Bassin, som al Ureenlighed kastes i. Synet deraf et ligesaa vederstyggeligt, som Lugten vemmelig og modbydeHusene ere alle bygte af Sandsteen og Leer. De udvendige Mure er solide og lykke, og saavel udvendig som indvendig stærkt spækkede med Kalk. Uagtet de, som sagt, udentil ikke see godt ud, bliver man dog ofte paa en behagelig Maade overrasket, naar man kommer ind og finder alt zirligere, rummelige gere, renere, ordentligere og skjønnere, end der var Grund til at formode. De ere næsten alle bygte i en Fiirkant, og danne indvendig en rummelig og net brolagt Forgaard, som Vinduer og Dørre vende udtil Værelserne ere som oftest høie, rummelige, lange, men forholdsviis noget for smalle. Terasserne omgives gjerne med en 4 a 5 Fod høi Muur, paa det Fruentimmerne kan gaae det at spadsere i Aftendæmringen, uden at blive seete af Naboerne. Dog opnaaes denne Hensigt ikke altid, ved det Byens Situation paa Heldingen af en Klint mod Havet fører det med sig, at det ene Huus tager saaledes i Veiret over det andet, at man, slig en Muur uagtet, alligevel fra et høiere liggende Huus kan see saavel udover Naboens som hele den lavere Deel af Staden.