Ribe Stifts Adresseaviser, 1839-02-01
J Henseende til Navnets Oprindelse kan det ikke omtvivles, at dette hidrører fra det gamle danske Ord Vare, der ligesom det tydske "Warte", betyder et befæstet Sted, hvor man skal vente, passe paa Noget, skjøndt Ordet ikke har conserveret sig i det danske Sprog som i det tydske hvor det endnu er godt og brugeligt. Jørgen Pallesen (Georgius Palæmon) fra Jerne, Præst i Varde, har meddeelt en Beretning om Navnets Oprindelse, der findes fra Aaret 1638 ved Universitets=Bibliotheket i Kjøbenhavn, hvori følgende forekommer: Vaare, fordum Vaarevig, Høffneden for Var syssel, hvoraf Sysselen haffver sit Nafn, er en af de ældste Byer i Jutland, kaldet Vaare, formedelst der holtis Varetegt, och Landtvern, imod fiendtlich intent og Jndfald - kaldet Vaarviigformedelst Vardaae." – Heraf kan det da og saa forklares, hvorfor Byen i Documenter fra det 13de og 14de Aarhundrede kaldes Varvith, Varet, og Sysselet hvori Byen ligger, Varvin2) er donatione variorum, in Folio Nr. 45, efr. i Henseende, til forskjellige Forklaringer om Byens Navns Oprindelse, Langedes og pr. f. A. Tom. til Fag, 185, Portoppen, danske Atlas kom. pag. 677. Registrator Petersens Af2) er donatione variorum, in Folio Nr. 45, efr. i Henseende til forskjellige Forklaringer om Byens Navns Oprindelse, Langebes script. r. d. Tom. 111 Fag, 155, Pontoppidan, danske Atlas Tom. pag. 677. Registrator Petersens Afhandling i nordisk Tidsskrift for Oldkyndighed, andet Bin Syssel, Varythe, Vareth, Varthe og Vardhær Syssel, hvilke Benævnelser uden Tvivl alle kun ere Varianter af Varvig, der ved at Udtalen saaofte er bleven fulgt i Skriftsproget, er bleven forandret og forvandsket til Varvith o. s. v. En nødvendig Følge af den Fare for Overfald af Søerøvere, hvorfor Stedet var udsat, har det været, at Seiladsen paa Agen maatte forsvares ved Forskandsninger og befæstninger, hvoraf enhver nogenlunde opmærksom Jagttager vil endnu finde Spoer ved at beseile Aaen, ved hvis Sider paa forskjellige Steder findes Forhøininger, der ikke kunne være dannede af Naturen, men kjendeligen ere Levninger af opkastede Skandser. Saaledes findes en mærkelig Levning i den søndre Ende af den saakaldte Raadmands Eng, ved en stor Bugt af Aaen, hvor man seer Resten af tvende Volde, een mod Aasiden og een mod Landsiden, begge i en Runding efter Aaløbet, saaledes at fra det forskandsede Sted ikke alene Aaen kunde spærres, men at man ogsaa kunde modstaae et Angreb fra Landsiden. Fremdeles er mærkelig en Høi halvveis mellem Varde og Janderup i en Hillerslev Bye tilhørende Gjæsteng, Elkjær kaldet, der endnu kjendeligen har været en saadan Skandse med dobbelte Volde og Grave, ligesom den Forrige paa Aabreden i en stor Bugt. Efter Sagnet og Pastor Hammers Jndberetning skal den være anlagt fornemmelig mod den bekjendte Søerøver og Partigænger Skipper Element, der ilde har plaget Varde og omliggende Egn, indtil han omsider blev fangen og fik sin fortjente Løn. J det kongelige Geheimearkivhar jeg forefundet et Reskript, dateret St. Dionysti Dag 1571, hvorved en Gaard i Varde overdrages Esbern Nielsen paa Livstid som Belønning for at have fanget Skipper Clement, hvilken Overdragelse er stadfæstet af Kong Frederik den 2den under 23de Marts 1570. Jøvrigt sees af gamle Documenter, at meget Gods paa Varde-Egnen er bleven forbrudt til Kongen i Skipper Clements Feide, fordi Eierne vare gaaede over paa hans Parti.*)Men især bør her bemærkes de Levninger af befæstninger, som deels endnu findes omtrent 1500 Alen fra Byens sydvestlige Udkant ved det nuværende Udskibningsted, og deels for ikke mange Aar siden ere tilintetgjorte, saaledes at endnu levende Mennesker, saavelsom Skrifter fra den nyere Tid, tydeligen beskrive samme. Ved Aaen paa fornævnte Sted har nemlig i Fortiden staaer et befæstet Slot, hvis høje Ælde bevises af Historiens Beretning om, at Eskild Ebbesen allerede Aar 1100 har været Kongens Befalingsmand paa dette Slot, ligesom Vardehuus Slot ofte forekommer i Documenter fra det 13de og 14de Aarhundrede. En gammel skreven Efterretning, som endnu i Midten af det 18de Aarhundrede, fandtes hos en fornem Borger i Varde, men som nu ikke vides at være til, udviste, at dette Slot var bleven ødelagt den 2den April 1439, i et Opløb af Bønder, siden hvilken Tid det ikke igjen er blevet opbygt. Paa Resens Kort sees Pladsen endnu hvor det har staaet, høiere anlagt end tvende for Tiden ude i Aaen staaende Banker, der have været befæstede Skandser til at forsvare Seilladsen, og beskytte Byen mod fjendtlige Søerøvere og des. De have endnu en Høide af en Snees Alen over Vandets Overflade i Aaen paa det Sted med sædvanlig Vand Stand; men den egentlige Slotsbanke er i Tidernes Løb udjevnet og efterpløiet, saaledes at 3) Esbern Nielsen, som fangede Skipper Element, sich Liffsbref paa Chronens Gaard i stor Warde liggendes skyller IIIi (enb.) Tdr. Korn, dog at Niels Jbsen, som wdi fornefnte Gaard boer at mue besidde den sin Liffsthidt for thenudt Afgifft, der pleie aff at gange Historien viser iøvrigt, at ne paa det samme Sted, der i længst henvundne Tider har været Vidne til blodig Vaabenfærd, klinger nu Høstleen under Fredens Skygge og Lovens Varetægt. - Sagnet beretter derhos, at Bøndernes Opløb foranledigedes ved at Slottets befalingsmand i et Misværtaar nægtede at udlevere Korn fra sine velforsynede Magaziner til Bønderne, uden mod en enorm betaling, som disse ikke evnede at udrede. At Slottet i Forbindelse med Skandserne efter de Tiders Maade maa have været en stærk Fæstning skjønnes deraf, at omkring Skandserne er ved Gravning slynget to Arme af Aaen, saa at de ligge i en Eng paa to smaa Øer, hvor Fjendens Tilgang maa have været høist vanskelig. Den egentlige Slotsbanke, som har været lige for Aaen, har ligeledes været opkastet paa en ved Gravning og Kunst dannet Øe, der har havt en trekantet Form.