Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-05-17
(Slutningen af Stænderforsamlingens Møde i Viborg den 20de April, see forrige Nummer.) Derefter foretoges Oberst Brocks Forslag, betræffende Tallotteriets Ophævelse, hvori han androg paa en allerunderdanigst Petition om fra nærmest anstundende Nytaar af, aldeles her at ville ophæve Tallotteriet, forbyde enhver Kollekteren og, til Erstatning for Statskassen af det derved opstaaede Afsavn, at paabyde alle indenlandske Eiere af Statspapirer en Afgivt af 1/2 pCt. af alle dem, som svare under 4 pCt., og en heel pCt. af alle disse Papirer, som bære Renter af 4 1/2 pCt. og derover, eller, hvis denne Afgivt fandt uovervindelige Vanskeligheder, da paanye at hæve saadan pC. af alle hypothekerede Fordringer, som Forordningen af 14de Mai 1768 og 17de Juni 1775 paabød, og Forordning af 1809 ophævede, eller ogsaa mueligen begge Dele, dog at denne Afgivt kun skulde vedvare, indtil Statskassens Afdrag til Nationalbanken er tilende, samt endelig med Naboestaterne underhandle om Tallotteriets Afskaffelse dersteds. Obersten troede saaledes at den Vanskelighed kunde hæves, der maatte antages som Aarsagen, hvorfor alle didhørende Forslag ved Stænderforsamlingen i Roeskilde strandede, at den nemlig ikke havde seet sig i Stand, til at opgive Maaden, hvorpaa den Kongelige Kasse kunde blive erstattet det Tab, som den vilde lide i sine Jntrader ved Lottoets Ophævelse. Den foreslaaede Afgivt af de her i Landet courserende Statspapirer anslog han til omtrent 400,000 Rbd. aarlig om Beløbet af den anførte, pCt. af al hypothekeret Eiendom kunde han ingen Sum med nogen Vished angive. Dog skulde denne Afgivt ikke vare længere end til at Statskassen var befriet for den hidtil svarende Afgivt til Nationalbanken, og den saaledes erholdt frie Disposition over de 820,000 Rbd. som den har at betale til Samme. – Den Kongelige Kommissarius fandt sig ligesaalidet her, som Forsamlingen i Roeskilde anlediget til at tale for en Jndretning som Tallotteriet, skiøndt der vel lod sig anføre, at man i Almindelighed overvurderet Lotteriets Skadelighed, idet man overseer, at de fordærvelige Misbrug, som giøres af denne Jndretning, have deres første Oprindelse fra et Hang i den menneskelige Natur, som ikke sielden vilde kaste sig paa andre Midler, der af og til kunde virke endnu skadeligere, f. C. private Hazardspil; men han erkiendte ikke desto mindre, at der vilde være overveiende Grunde til at afskaffe Tallotteriet, saafremt den betydelige Afgang i Statens Jndtægter, som derved vilde opstaae, paa anden Maade kunde dækkes. Spørgsmaalet vilde altsaa være, hvorvidt de af Proponenten gjorte meget bestemte Forslag maatte være saa hensigtsmæssige, at Forsamlingen havde Grund til at anbefale samme. Men om endog en Jndkomstskat maatte findes nok saa anbefalelig, saa kunde dog i intet Tilfælde en særlig Skat paa Renten af Statspapirer dermed retfærdiggjøres, da dette blev en Skat paa selve Formuens Substants istedetfor en Afgivt paa den rene Jndtægt. En Afgivt paa hypothekarisk Gield vilde uden Tvivl og have sine meget betænkelige Følger, f. Ex at Kapitalisterne vilde søge en anden Anvendelse end Udlaan i Eiendomme, dersom ikke Skatten kunde faaes godtgjort af Debitor &c. Efterat tvende Medlemmer havde yttret sig imod de Midler, som Forslaget paaviser til Dækning af Statskassens Tab ved Lotteriets Ophævelse; men derhos yttret, at Gienstandens Vigtighed vistnok tilraadede, at Forslaget toges under Overveielse, blev det ved Afstemning med 42 imod 10 antaget, at en Kommittee bestaaende af 5 Medlemmer (hvortil valgtes Jngerslew, Brock og Otterstrøm), skulde nedsættes til at prøve Forslaget.