Københavns Adresseavis, 1770-07-04
Endnu befaler Menneske=Kierligheden ved denne Anmældelse at udlade os i et Par Ord til nærmere Eftertanke for den meenige Mand af vores Landsmænd, som ikke kan forskaffe sig nogen sammenhængende Oplysning. Det er beviist af de Geistlige baade i Taler af Prædike=Stolene, i udgivne Prædikener, og i andre Afhandlinger; f. E. af Maddox, Somme, Døddringe, Loame, Chais, Cramer a. At det ikke allene er overeenstemmende med Guds Villie og aabenharede Ord, at bruge Jnoculationen til sin Frelse, ikke allene at det er tilladeligt; men og at det er en Pligt. De verdslig Viise have demonstreret det samme af Naturens Lov og Sædelæren, og deraf forsvaret, at det ikke allene er en Pligt, men at dens Underladelse er en stor Forseelse mod sig og andre med megen Ansvar. De Statskyndige have forklaret, hvor magtpaaliggende denne Sag er for hele Verden, og for Staterne, og hvor alvorlig den bør forfremmes. Medici, hvis Regnskab vilde blive forskrekkeligt, om de herudi søgte at bedrage Verden, beviser, at Jndpodningen er ligesaa fuldkommen, som Kopperne; at den efterlader ingen onde Følger, som disse alt for tidt giøre, at den medfører ingenlunde Livs=Forkortelse; at den altid forebygger Vanførhed; at den er let at gjennemgaae, at den næsten ingen Farlighed har med sig; thi da der i de naturlige Kopper døe 2 af 13. efter Jurin og Tissot, saa døe efter de nyeste Regninger Al. . . . ikke een af 1500de inoculerede: Rand Lye hur for længe. ten, og Suthon, siden inoculeret over 1000 udru at miste Al. hvis Behandlings Maade intet har forud, har i Rav anvenleret 60000, og deraf mistet 10, altsaa een af 3000, og saaledes forringer Jnoculationen Mueligheden af Faren saa stærk, at for Mængden al Farlighed forsvinder. Erfaren hederne, som endnu ere vigtigere end Lægernes Forsikkringer, bestyrker, at i Circassien ere over nogle Secula et uendeligt Antal Menneskeer inoculeret med den beste Fremgang, at der ere de sundeste og deyligste Folk, og at en høy Alder med Sundhed er der mere sædvanlig, end noget andet Sted, uagtet det, som man ellers saa ubilligt og saa grundet indvender imod Jndpodningen, at den forkorter Livet: Videre at i Europa, siden 1721, da det første Forsøg i Londen skeede paa 6 Livs=Fanger, er vidt over en Million indpodet med god Lykke, og end videre, at de inoculerede ere ligesaa frie for at faae Kopper igien, som efter de naturlige: Begge Deele skal være mueligt, men mueligt med den allerrareste Hændelse. Endog bekræfter Erfarenheden, at Jndpodningen neppe i noget Land lykkes bedre end her i Dannemark, saa at den skikker sig for Landet og Climatet. Skal endnu store Exempler fremføres, som pleye at virke meget paa dem, som ikke kan eller tør dømme selv, da ere i de sidste Aar de fleste Keyserlige og Kongelige Personer inpodede, hvilket vist ikke var skeet, førend Religion, Retfærdighed og Sikkerhed, vare adspurte. Skulle man nu troe, at Modsigelser kunde giøres imod saa aabenbar god en Sag, og dog giøres de til Vanære, for Menneskens Villie, som søger at foragte og forhindre det Gode. Er det troeligt, at Fornuftige kan være saa seene og blinde til deres eget Beste, at de nøde Regenterne til at tage Magten i den ene Haand, for at paalægge Vilsignelsen med den anden: Herpaa har man alt Exempler; thi den 9de December 1768, befalte Kongen af Frankerige, at alle Eleverne af Ecole Militaire skulle inoculeres ved Mr. Gatti. Den 6 Januarii 1769 befalede Senatet i Venedig, at alle Hittebørn, som blive underholdte i Staden, skulle inoculeres. Bedrøveligt, at iblandt Fornuftige, og i saa oplyste Tider Folkes personlige Omsorg for sig selv skal opvækkes ved befalinger. Man maa haabe, at den Tiid er kommet, at saadan Taage forsvinder, og at Folk vil indsee og bruge denne store Guds Velgierning, og at herefter ingen Forældre skal blegne ved Deres Børns Grav, at de have ladet et Guds billede, som var dem betroet, og en Borger af Staten for Tiden bortrykkes af Mangel paa Omsorg, og formedelst skadelige Fordomme. Man kan nu vente, at ingen mere saa ubetænksom skal findes iblandt os, som er uretsindig nok til at fraraade dette Middel, eller lunken nok til at tilbageholde saa forsvarlig og vigtig et Raad. Alle ædle Siele derimod, som ere dannede til at forfremme det Gode, vil kappes om, at komme Eenfoldigheden og den bange Vægelsindighed til Hielp med sit vise og kierlige Raad. Kiere Landsmænd, Ærer Gud ved at bruge dette af ham forundte Middel, glæder Kongen ved at tage imod Hans Velgierning, opfylder Pligterne for og imod Eder selv med saa vigtig en Omsorg; saa glædes enhver Retsindig i Landet, og i sær De Høye og Naadige Forfremmere af denne værdige Sag, som med en rørende Omhue og MenneskeKierlighed ere ikke blevne trætte af at udfinde Midler, overvinde Vanskeligheder, og fuldføre dette store Værk til Landets Beste. Commissionen den 23de Maji 1770. J. v. Brorg. J. F. Saurist. F. Lindr. C. Jensrares.