JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1838-04-30
Som vi have hørt skal Toldinspecteuren i Grenaae have nægtet en Kjøbmand dersteds Afskibningen af levende Fedestude til Kjøbenhavn afvigte Skjærtorsdag, uagtet Udraspningen af det kongelige Consumtionsstempel, efter hans Tilladelse, var foretaget Dagen iforveien, og uagtet han havde tilladt, at Studene i den Stand, maatte blive henstaaende hos Eieren til Leilighed gaves og Forsendelses-Angivelsen var protocolleret og paategnet. De øvrige Embedsmænd vare villige til Expedition for deres Vedkommende, men Toldinspecteuren nægtede Afskibningen indtil 1/2 Time efter Solens Opgang og Papirernes Expedition til Kl. 7 om Løverdagen den 14de dennes. Vi ville ikke haabe, at Vedkommende vil lade sig nøie med en saadan Behandling, der tilvisse fortjener at underkastes det Offentliges Bedømmelse. Smaanoticer. Hvor forskjelligt det vegeterende Liv vaagner og fremkaldes under det danske Clima med Hensyn til Tiden om Foraaret, som almindeligviis meer eller mindre er afhængig af Vinterens Kuldegrad og Vedvarenhed, derom kan Raps planten (Brussica) som Maalestok sikkrest af al Vintersæd, overtyde os. Bekjendt er det, at dens Blomsterknop allerede i Efteraaret danner sig i Hjertet af Planten. Næste Foraars Mildhed fremkalder strax dens Spireevne og med vidunderlig Hurtighed løber den nu med sin Stok iveiret, hvorved den først senere ved Sideskud udbreder sig. J Aarene 1824 og 1825 begyndte saaledes Rapsmarkerne i Jylland, endog at blomstre sidst i April Maaned, og stod i fuld Blomstring fra 12te til 16de Mai. Derimod begyndte de første Rapsblomster i Aaret 1836 medio Mai, og den fulde Blomstring først i Juni, men i Aaret 1837 endnu sildigere, da de første Rapsblomster viste sig i Begyndelsen af Juni, og Sædens fulde Blomstring medio Junii. Medens Rapsen, saaledes i visse Aar sidst i April har været 1/1 Alen lang, ifærd med at lade endog enkelte Blomsterknoppe springe ud, ere vore Rapsmarker idag paa Maanedens sidste Dag aldeles graae, uden i mindste Maade at begynde at skyde Stok - at samme Forhold finder Sted i det øvrige vegeterende Planteliv er indlysende.
Jyllandsposten, 1838-04-30
Paa Frysendahl Hovedgaard blev Torsdagen og Fredagen, den 19de, 20de dennes afholdt Exammen i Overværelse af Hr. Grev Frys og Justitsraaderne Holm og Bindesbøll over de Elever, som opholdt sig ved det sammesteds oprettede Agerdyrknings-Jnstitut, hvis Bestyrelse er overdraget forhenværende Seminarielærer, Forpagter Krarup. J denne Anledning finder man sig beføiet til at spørge: hvorfor denne Exammen ei i Provindsens Tidender blev offentliggjort, Da flere, som ansee denne Stiftelse at være saare hensigtsmæssig og som det kunne have interesseret at bivaane denne Overhørelse, for derved at komme til Kundskab om Jndretningens Nytte, nu blev berøvet Leilighed til derom at skaffe sig et tydeligt Begreb, og hvilken Mangel paa Offentlighed ei synes at stemme med en for offentlig Regning oprettet Jnstitution.
Jyllandsposten, 1838-04-30
Jyllandsposten, som uden Betaling vil indeholde Uddrag af Stændertidenden, udgaaer med 2 Rummere ugentlig fra Mandagen d. 21de Mai imod 1 Rbd. Qvartalet. De som ved dette Qvartals Begyndelse ville tiltræde Abonnementet ombedes behageligst at tegne sig hos Hr. Sekretair Liunge i Khvn., Hempel og Milo i Odense, Lundt i Aalborg, Schmidt og Kieldsen i Randers, Kabell i Viborg, Jessen og Warberg i Aarhuus, Fogh i Horsens, Thune i Weile og Meldrup i Redactionen. Kolding. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-05-07
Flaaden ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen.
Jyllandsposten, 1838-05-07
Mandag den 2de Mai. Nr. 10. Maa trykkes. Fleischer. Om Herredsfogdernes Bopæle.
Jyllandsposten, 1838-05-07
Naar Postvæsenet blev opfunden, det troe vi ikke, at Historien melder noget om; imidlertid er det dog ikke rimeligt, at man har kjendt noget dertil, forinden den noksom bekjendte babylonske Sprogforvirring; thi forinden den Tid boede alle Menneskene paa een Plet af Jorden, og man har vistnok ikke været længere fra hverandre, end at man har kunnet tale sammen, og Postvæsenet var jo altsaa en gandske overflødig Ting. Men med den babylonske Sprogforvirring tog Alting en gandske anden Vending; Menneskene bleve skilte ad og adspredte paa den hele Jord; og den Ene forstod ikke den Anden. Men skjøndt man nu havde forskjellige Tungemaal, saa lærte man dog snart at gjøre sig forstaaelig for hverandre, da der nemlig, for at udbrede Lærdom, ansattes Lærere, der tillige udarbeidede Grammatikker, som indeholdt Regler, hvorpaa Sprogene støttede sig. Da man nu saaledes var kommen paa det Rene med Sprogene, begyndte man at træde i Handelsforbindelse med hverandre; men da man jo ikke altid havde Tid til selv at komme for at slutte Handel og deslige, saa sendte man for Nemheds Skyld et Brev, hvilket skulde betyde det selvsamme, som om man selv kom. For nu at besørge disse Breve afsendte i behørig Orden, traadte der flere Mænd sammen, der dannede, som man kaldte det: en Direction, og nu begyndte Postvæsenet; derfra udgik senere et andet Væsen, der, skjøndt endeel af Postvæsenet, dog paa en Maade udgjorde et Heelt, der var bestemt til at befor En Postdirection. dre Menneskeer fra Sted til Sted og som man af den Grund kaldte: Befordringsvæsenet. Men det er en Selvfølge, at alt dette ikke dengang var i den Orden som for nærværende Tid; der ligger nemlig et Tidsrum af circa 5,000 Aar imellem denne og hiin Tid, og i dette Tidsløb har jo Alting forandret sig; følgelig ogsaa Postvæsenet. Dog - vi ville ikke levere nogen Fremstilling overPostvæsenets Historie lige fra den Tid til nu; dette vilde være Tilbagegang og i vor Tid maa man netop see at komme fremad og ikke engang blive staaende, da dette er det samme som at gaae tilbage; idet man, staaende paa eet Punct, medens Andre gaae fremad, (eller gaae forbi os) naturligviis maa blive tilbage. Men i Særdeleshed er det saare nødvendigt, at Posten gaaer rask fremad, og var det derfor vistnok meget ønskeligt, at man, istedetfor at uleilige sig med at indføre en rask Methode i Sproget, vilde søge at gjøre en saadan gjældende i alt hvad der angaaer Postvæsenet, og skjøndt dette i de senere Aar er undergaaet mange Forbedringer hertillands, saa tillade vi os dog at henlede Vedkommendes Opmærksomhed paa det Følgende: "Man skal ikke lade Solen gaae ned over sin Vrede; det er unægtelig en god, gammel Regel. Vel vide vi, at denne just ikke kan finde Anvendelse paa Postvæsenet; men vi maa dog bemærke, at Solen staaer 4 Gange op og gaaer 4 Gange ned, medens at Pakkeposten paa sin phlegmatiske Gang gjennem Hertugdømmerne og Jylland, uden at lade sig forstyrre af noget, gandske rolig bliver liggende i - Colding; skjøndt nu 4 Dage kunne gaae meget gesvindt, saa er det dog just ikke nogen kort Tid, og det skulde være sært, om man ikke kunde anvende den bedre end ved at tilbringe den i Colding.
Jyllandsposten, 1838-05-07
Det er tildeels en Følge af dette Ophold, at Pakkeposten er 8 Dage og ligesaamange Nætter paa Touren fra Hamburg til Aalborg; altsaa 192 Timer om 64 Miil, eller: 3 Timer om een Miil, Da vi i det Foregaaende have udtalt den Formening, at Posten bør gaae, rask fremad, saa vil Læseren af det her Sagte selv behage at undersøge, om Pakkeposten i Jylland, opfylder denne sin formeentlige Bestemmelse; hertil kommer: at Posttouren fra Hamburg til Aalborg er Hovedrouten" i Hertugdømmerne og Jylland, og at Posten paa denne Tour gaaer hurtigst. Der er flere Gange, men hidtil forgiæves, været anket over, at Brevposten, fra Hamburg om Vinteren ligger 24 Timer over i Hadersleben for at vente efter den sjællandske Post, hvilket Ophold har til Følge, at man her i Byen, samt i Viborg, Grenaae, Ebeltoft og Hobroe først en Post senere end i Randers og i de andre sydligere beliggende Byer, kan besvare de med Hamborger=Posten ankomne Breve, og det er en Selvfølge, at dette forvolder de Handlende og andre Corresponderende megen Ulempe. Vi ville haabe, at der til næste Vinter skeer Forandring i denne Henseende.
Jyllandsposten, 1838-05-07
De foregaaende Aaringer har Sommerposttouren altid begyndt den 1ste April, men i Aar vedvarer, udenat vi kunne tænke os nogen Grund dertil, Vinterposttouren endog til Dato, medens at Vinteren alt har forladt os. Vel vide vi, at Sommerposttouren alt har begyndt, naar Nærværende fremkommer; men vi have kuns for en anden Gangs Skyld omtalt den for i Aar tagne forandrede Bestemmelse, og haabe vi, at man i de følgende Aar, som i de tidligere Aaringer er skeet, vil lade Sommerposttouren begynde ved Vinterens Ophør, nemlig: den 1ste April.
Jyllandsposten, 1838-05-07
For kort Tid siden fandtes en Bekjendtgjørelse i Randers Avis, hvorefter en Ligning henlaae paa Byens Raadstue, over hvad Randers havde at udrede i Delinqvent= og Kuurskat. Til almindelig Forundring fandtes Som ofte med Rette fortjener den grønlandske Benævnelse: "den galgjørende Drik." Jsær er dette Tilfældet, hvor den laves af Boghvede!! Da jeg flere Gange havde erfaret, at visse Legestuer udmærkede sig langt frem for andre i samme Sogn, samme Bye, ved krigersk Caracteer, og spurgte Kyndige og Aarsagen, fik jeg almindeligt det Svar: "Jo! de fik Boghvedebrændeviin. saa at
Jyllandsposten, 1838-05-07
J de Egne hvor Legestuer og Vinteren høre - sige - til Nattens Orden, der er det ikke nok med at enhver Nat har sin egen Plage – af Slagsmaal; men her stiftes endogsaa Off- og Defensiv-Alliancer, lægges Forsvars- og Angrebsplaner for næste Legestue, aftales Operationer baade mod foedererede og isoleerte Potentater, Delingsprojecter af de erlæggende Krigsomkostninger med hvilke Freden - dog ei en evig eventualiter kan kjøbes, m. m. m. det imidlertid, at denne Skat hverken hidrørte fra indeværende eller det næstforegaaende Aar, men derimod fra de otte foregaaende Aar, der ifølge Forordne 8 Jan. 1830 og 15 Septbr. 1832 conform hermed Rescr. 23 Decbr. 1835 og Cancell. Circ. 31 Decbr. 1836, andrage efter Forord. 8 Jan. 1830 & 15 Septbr. 1832 83. 1830. Rbd. 151. 4. 5 1/2. Rbd. 2500. 4. 13. og eft. Fr. 15 Sept. 183292. og Cancell. Circ. 31 Decbr. pro 1833. Rbd. 165. Rbd. 3153. 1. 13. der nu skulle afkræves Byens samtlige Fattigskatydere.
Jyllandsposten, 1838-05-07
Jndsenderen skal her ikke opholde sig ved Aarsagen til at disse Summer saa længe have henstaaet uberigtigede (skjøndt nærmere Oplysning herom ville interessere Flere), men man formener at det ikke er overeensstemmende med Ret og billighed, at Næringsdrivende som først for 1 Aar, 1/2 Aar, eller endog kortere Tidsrum have vundet Borgerskab, skulle bære de Byrder, der i de sidste 8 Aar have paahvilet Byen. At Beløbet dog ikke er af saa ringe Betydenhed, sees deraf, at det er opløbet til Tre Tusinde et Hundrede og Tre Halvtredsindstyve Rigsbankdaler. Høie Vedkommende have ogsaa indseet det Besværlige i Udredelsen, af dette uventede Paalæg, og derfor tilladt at Opkrævningen heraf maatte finde Sted i 3 paa hinanden følgende Aar. Uagtet denne Opmærksomhed vistnok bør erkjendes, da Skatternes Udredelse især er trykkende for Middel classen og den Uformuende, saa maa det dog vistnok indrømmes: at de af Byens Jndvaanere der i den senere Tid har vundet Borgerskab, ved denne Ligning forurettes, ved at skulle udrede, og deele de Byrder der ikke tilkommer dem. Det kan ikke antages at det skulde have saa stor Vanskelighed at fordeele denne Afgivt alene paa de pligtige Ydere, og man mener med Føie, at uagtet Ligningen, som meldt, allerede er affattet og har henlagt til Eftersyn, turde det endnu ikke være for sildigt at forandre samme saaledes, at Jngen kom til at betale meere, end hvortil han formeente sig pligtig, saaat ingen Misnøie eller mulig endog Protest til stor Vidtløftighed for Vedkommende mulig senere kunde vaagne.
Jyllandsposten, 1838-05-07
Anmodning til Aalborg, Kjøbstads Skifteret.
Jyllandsposten, 1838-05-07
Efter i nogle Aar at have drevet en Manufacturhandel i Aalborg under Firma B. sal. Philipson, hvilken Handel saavidt vides bestyredes af den ældste af hendes Sønner der tillige var Procurent, saae hun sig imod Slutningen af f. Aar sat i den sørgelige Nødvendighed at erklære sig - fallit, en Efterretning der just ikke var de mange forskjellige Huse hos hvem man havde søgt at forskaffe sig Credit og Varer, videre behagelig. Rygtet gik derpaa, at der næsten Jntet, eller i alt Fald kun meget Lidet, skulde være i Boet, medmindre man vilde holde sig til Enken, thi Sønnen var som sagt kun Fuldmægtig. Hvorvidt dette Rygte stadfæster sig eller ikke, er man endnu bestandigt i Uvished om, eftersom der endnu ingen Registerering skal være foretaget, over hvad der er efterladt i Boet, og hvad man maa undres endmere over, er, at der i dette lange Tidsrum endnu intet Proclama er udkommen. Flere Creditorer i Provindserne, der gjerne ville vide, hvor heldigt de skulle slippe fra denne Affaire, anmode derfor den resp. Skifteret i Aalborg om, at saavel det forønskede Proclama maatte komme for Dagen, som den omtalte Registerering maatte finde Sted jo før jo hellere, da Manufacturvarer desuden ikke skulle have godt af den megen Jndelukkelse.
Jyllandsposten, 1838-05-07
Toldinspectionen i Randers. At der i sidste Efteraar blev confiskeret et Partie Sukker, tilhørende forskjellige Handlende, at dette Sukker for omtrent 14 Dage siden blev solgt ved Auction og at Toldinspecteuren sammesteds kjøbte Endeel deraf, det er alt i sin Orden; men at bemeldte Toldinspecteur negocierer med det af ham Kjøbte og igjen sælger samme, efter Forlydende til en forhøiet Priis, synes ikke at være i sin Orden, omendskjøndt Salget er skeet til et Handels-Establissement her paa Stædet; thi Kongens Kasses Jnteresse fordrer vist neppe, at Toldofficianten, skal agere Kjøbmand.
Jyllandsposten, 1838-05-07
Smaanoticer.
Jyllandsposten, 1838-05-07
En riig Biskop yttrede, ved sin Visitats hos en jydsk Landsbypræst, at han fandt Luften i denne Egn overmaade reen og sund. "O ja svarte Præsten Kunde jeg leve af Luften, da vil jeg maaskee blive meget gammel her."
Jyllandsposten, 1838-05-07
Det danske Ugeblad for Sønderjylland, hvorpaa Hr. Kjøbmand Peter Chr. Koch i Haderslev under 20de Marts er forundt allernaadigst Bevilling, vil formodentlig udkomme i Begyndelsen af Juni Maaned, under Navn af Dannevirke.
Jyllandsposten, 1838-05-07
En Veirprophet har bebudet i Aarhuus Avis, at Sommeren 1838 vil, naar undtages det meste af Juni og noget ind i Juli, blive vaad."
Jyllandsposten, 1838-05-07
Jyllandsposten, som uden Betaling vil indeholde Uddrag af Stændertidenden, udgaaer med 2 Rummere ugentlig fra Mandagen d. 21de Mai imod 1 Rbd. Qvartalet. De som ved dette Qvartals Begyndelse ville tiltræde Abonnementet ombedes behageligst at tegne sig hos Hr. Sekretair Liunge i Khvn., Hempel og Milo i Odense, Lundt i Aalborg, Schmidt og Kieldsen i Randers, Kabell i Viborg, Jessen og Warberg i Aarhuus, Fogh i Horsens, Thune i Weile og Meldrup i Redactionen. Kolding. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-05-14
Pakovposten Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 20. Mandag den 14de Mai. Maa trykkes. Nielsen.
Jyllandsposten, 1838-05-14
Om det forestaaende Væddeløb, ved Randers.
Jyllandsposten, 1838-05-14
Endvidere hedder det paa Jndbydelsesplanen: "Skal Selskabets Formaal opnaaes, skal Væddeløbene virke gavnligt for Øiemedet, da vil det være nødvendigt, at ikke ubetydelige Tilskud tilveiebringes ved Subskription. i hvilken Anledning Committeen indbyder til Actie-Jndskud paa 5 Rbd. Actien. Vi see saaledes paa Fortegnelsen af 28de Marts 1838, at 84 Actier dengang vare tagne, som vel idetmindste ville voxe til 100. Men naar det nu tillige hedder i den Ildie Post: "Subskribenternes Penge=Bidrag anvendes til Præmier paa Banen til Fordeel for Selskabets Medlemmer i Jylland, dog efter Fradrag af Udgivterne ved Væddeløbsbanen og Administrations-Omkostningerne", og disse Sidste ligesom forrige Aar overstiger de 500 Rbd. og Pengebidraget saaledes aldeles ei komme Selskabets Medlemmer tilgode, da finde vi os opfordrede til at spørge: Formener Committeen paa denne Maade fremtidig at vinde Actiehavere, og hvad Fordeel have Actiehaverne nu for deres Jndskud, Men heel utilfredsstillende vil Svaret i sidste Henseende blive, naar dette alene indskrænker sig til et særskilt Lod for Bortspillingen af et Halvblodsføl eller Erholdelsen af et Adgangsskort til Væddeløbsbanen. Haabe maa vi derfor, at enten Directionen eller Committeen endnu i anstundende Sommer, ved nærmere at grundlægge Statuterne til Væddeløbene ved Randers, vil vide at afhielpe de Hindringer, som skadende indvirke paa det tilsigtende nationale Øiemed, da det vilde være beklageligt, om af de 3000 Rbd., som Hs. M. Kongen har anviist for Jylland til Hesteavlens Fremme, de 2500 Rbd. efter Committeens Jndbydelsesplan skulle gaae tabt for Provindsen, imedens den sande og reelle Gavn af Væddeløbene saaledes aldeles vilde blive forfeilet, da den Øiensforlystelse, som i og udenfor den bedækkede Tribune vorder de smukke Damer og pyntelige Herrer tildeel, dog altid er og bliver en Biting, som endog af Mange ikke skattes synderligt høit, Betænkninger
Jyllandsposten, 1838-05-14
ved Assessor Algreen-Ussings Skrivt om en Forening af begge de danske Stænderforsamlinger." Enhver Dannemand maa visselig være enig med Forfatteren i at ønske begge Forsamlinger sammensmeltede. De Grunde, der vække og nære dette Ønske, ere af ham saa klart fremsatte, at der under dette Hensyn intet Væsentligt savnes. Men jeg - og vel Flere end jeg - gaaer endnu videre med mit Ønske: at nemlig Sønderjylland som det rettelig bør kaldes - ogsaa forenede sine Deputerede med Nørrejyllands og Øernes.
Jyllandsposten, 1838-05-14
Der har i langsommelige Tider hersket et sælsomt Hang til at skille saavidt muligt det gjennem Aarhundreder meer og meer udstykkede Danmark ved Sønderjylland. Alt skulde der saavidt muligt fortydskes; endskjøndt Folket er dansk, og taler dansk næsten ligge til Eideren. Holsteen er tydsk og hører som saadan til det tydske Rige, men Sønderjylland er dansk; hvorfor maa det da ikke høre til det danske Rige, Vel har denne Provinds en anden Lovforfatning, en anden Co der - desværre for den, Spækket med barbarisk Latin, som kun de lærde Jurister forstaae – en anden Toldforfatning, kort: andre Friheder, (f. Ex. Brænderie) og andre Byrder, (f. Ex. Mølletvang og Ølbrygningstvang);men er det derfor saa urimeligt, at, ved en Forening af de tvende Stænderdeputerede, Nogle eller Noget af Hine kunde meddeles det øvrige Danmark, og Nogle af Disse lettes for Sønderjyderne? Øestifterne og Nørrejylland have rigtignok en Lovgivning; men hvorfor er da deres Stænderforsamling, foreløbig adskilt i tvende Fordi den ene Deel er i mange Henseender localforskjellig fra den anden, og det endog i den Grad, at en aldeles lige Lovgivning i mange Henseender ikke passer for Begge.
Jyllandsposten, 1838-05-14
Vi ville foreløbig alene nævne: Anordning for Skolevæsenet, Fred, og Hegns-Forordningen, den om Landbrænderierne, Toldlovgivningen, den som angaaer Natmændsfolkene, og den om Bissekræmmerne. J alle disse og flere vigtige Poster have Nørre- og Sønderjylland næsten fuldkommen fælleds Lighed, fælleds Jnteresse; for Begge finder det modsatte Sted med Hensyn til Øerne. Kan og bør altsaa den Nørrejydske Stænderforsamling i Tiden sammensmelte med Øernes, da maa og det samme antages om den Sønderjydske. Tiden, naar denne Forening burde finde Sted, er fra Regjeringens Side ikke fast bestemt, og dette ansee vi for velgjort; thi Erfaring skal først lære det: naar nemlig Resultaterne af de særskilte Samlingers Forhandlinger godtgjøre, at de ere modnede til Sammensmeltning. Om Denne kunde ansees for tilstrækkelig forberedt ved tvende Sessioner, tør vi ikke paastaae; meget mere kunde vi, ved Betragtning af hvad der er discutteret i den Første, finde en noget længere Udsættelse ønskelig. Vi sige endnu engang: det er velgjort, at Øernes og Nørrejyllands Forsamlinger for det Første blive adskilte. Havde de været forenede, da behøves kun et halvt Øie for at see, at den Første gandske vilde have taget Luven og Stemmen fra den Sidste, at dennes eller dens Commmittenteres Jnteresse i mange Henseender vilde bleven tilsidesat - eller i det mindste opsat; og at Jyderne i dette høist vigtige Anliggende som og i andre - vilde have mærket, at de have længst til Kjøbenhavn. De mange særegne Forhold, som alene finde Sted, i Jylland; de mange Modificationer i de nu gjældende Anordninger og dem som kunne ventes, til Gavn for denne Provinds, tykkes os først at burde kjendes og drøftes inden hiin Forening finder Sted. Og disse Poster ere saa mange og saa vigtige som siden efterhaanden skal godtgjøres – at een Stændersamlings Session til neppe vil være tilstrækkelig til deres fuldstændige Discusion; og det saa meget mindre, som kun saare faa i den første Samling bleve afhandlede. Desuden kan man vel, uden i mindste Maade at vilde nedsætte de brave jydske Deputerede, ansee det for gavnligt, at disse erhvervede sig endnu større Selvstændighed og parlamentarisk Dygtighed, inden de sluttede sig til Øestifternes, blandt hvilke vistnok den sidste Egenskab endnu maa antages at være mere almindelig.
Jyllandsposten, 1838-05-14
Angaaende Forsamlingsstedet for de forenede Deputerede af hele Danmark, da kunne vi ei heller være enig med den ærede Forfatter. Det er vist værd at lægge Mærke til, at Hs. M. Kongen, fra hvem Jnstitutionen er udgaaet, ikke har bestemt Kjøbenhavn men Roeskilde til Samlingsted. At forkorte Reisen for de Deputerede fra de andre Øer, kan ikke have været Hensigten, da det lille Stykke fra sidste til første Stad ikke kunde have medført noget føleligt Tab, enten af Penge eller Tid. Men vel tør vi antage, at Jnstitutionens ædle Giver har villet fjerne enhver Tanke og høiere Jndflydelse paa Forsamlingen, og saaledes antyde den Frihed og Selvstændighed, med hvilke den burde virke. Overeensstemmende hermed, samt for de allerfleste af de Deputerede fordeelagtigt med Hensyn til Tid og Bekostning, formene vi, at Odense eller Fredericia, eller begge skifteviis, bestemtes til Samlingsted for Rigets forenede Deputerede.
Jyllandsposten, 1838-05-14
Hvad hernæst angaaer de Deputeredes Antal og Stand, da ere vi i tvende Henseender temmelig enige med Forfatteren. For det Første nemlig, antage vi at naar begge (eller maaskee alle tre) Forsamlinger fornedes, kunde, til Besparelse for Landet og uden Tab for Jnstitutionen, Antallet noget formindskes. Med Hensyn ogsaa til Folkemængden turde vi maaskee foreslaae 10 for Kjøbenhavn og Sjælland, 12 for Fyens og Lollands Stift, 24 for Nørrejylland, og for Sønderjylland 16, ialt 72, hvortil videre kunde lægges de 3 Medlemmer for Jsland og Færøerne (maaskee 1 for Bornholm), samt tvende Professorer, hvorved udkommer, paa 2 nær, det samme Antal som Algreen-Ussing har foreslaaet, naar nemlig Kongen, efter samme Forslag, renuncerede paa eget Valg af 8 Grundeiere. Da begge Forsamlinger, efter nuværende Jndretning, bestaae af 125 Medlemmer, sparedes paa denne Maade Omkostningerne for 47, og forenedes Sønderjyllands med de 2de andre, blev Besparingen endnu langt større. At dette Antal skulde være for lidet, have vi ikke Grund til at antage. Andre Stater, som have en repræsentativ Forfatning, stille, i Forhold til deres Folkemængde, ikke flere Deputerede: England, naar vi endog tage begge Huse sammen, 1 Repræsentant af 20,000; Frankrig 1 af 38,000, og Nordamerika har endnu færre Deputerede, i Forhold til Folkemængden. J Danmark vilde dette, efter den foreslagne Maade, blive lignende med det som i England finder Sted.