Aalborg Stiftstidende, 1839-02-01
For det Første er Annoncen i det Væsentlige usand. Vi kunne trygt og roligt opfordre de Vedkommende til at opvise hvilketsomhelst Nr. af nævnte Blad, hvori uforskyldte Angrebe er "hadefulde paa urigtige og usande Angivelser grundede Jnsinuationer forefindes. Kunne de ikke dette, da maae de finde dem i, at vi offentlig erklære deres Fremfærd for uoverlagt og i høi Grad daddelværdig. De gjøre udtrykkelig Forskjel imellem Hr. Etatsraad Bluhme som Person og som Embedsmand og fortælle, at "Nestved Ugeblad har fremført hadefulde Angreb o. s. v." imod Begge. Det Første har nu ikke engang Skinnet af Sandhed paa sin Side, og for at vise dette behøve vi kun her at aftrykke den Afsked, vi tillode os at bringe Hr. Etatsraad Bluhme, og hvori vor Mening om ham kortelig er udtalt: Hr. Etatsraad Bluhme er i disse Dage bleven udnævnt til Stiftamtmand over Aalborg Stift, og vi und glade ikke at bringe ham vor hjertelige Lyskønskning til denne glædelige Forandring i hans Stilling som Embedsmand, skjøndt den fører ham bort fra Nestved og saaledes maa foraarsage dem Sorg, der have seet og paaskjønnet hans daglige Bestræbelser for at gavne Bye saameget det stod i hans Magt. Hans Embede som Be og Herredsfoged og Borgermester er vistnok besværlig og mange Hindringer have staaet i Veien for ham, naar han vilde virke til Communens Bedste, hvad man den for forgiæves har maattet ønske anderledes, vilde det være Uret at lægge ham til Last. Vi kunne derfor me fuld Føie forsikkre, at den største Deel af Nestveds Bor agere saare nodig see Hr. Etatsraad Bluhme drag bort, og at de, imedens de ledsage ham med de bedste Ønsker om Held og Lykke for ham, blot ønske sig selv at hans Eftermand i Embedet ikke maa blive værre er han, og dette er vel det bedste Beviis paa den Agtelse og Kjærlighed, som Hr. Etatsraaden i sin korte Embedstid har forstaaet at erhverve sig her."J denne Artikel vil man sikkert ligesaalidt som i vo stadige Anerkjendelse af Hr. Ets. B's. Retsindighed og Humanitet finde uforskyldte Angreb eller hadefulde Jnsinua, tioner, som, hvis de vare blevne fremførte af os, virkelig havde fortjent den bittreste Daddel. Hvad derimod hans Embedsførelse angaaer, da have vi heelt ofte anket over Ting, der formeentlig vare mindre heldigt udførte, og dette var navnlig Tilfældet med Forsinkelsen af Regulatibudkastets Affattelse; men derved have vi kun benyttet os af den Ret, som tilhører Pressen, eller snarere: udovet den Pligt, som paaligger den. Dertil maa endnu lægges, at alle hine Anker ikke have gjældt Byfogden og Borgermesteren alene, men overhovedet Communebestyrelsen, og hera ville Landsmænd fjernt og nær tillige kunne forklare sig hvorfor man seer de hidtilværende eligerede Borgeres Navne i Spidsen for Annoncens Underskrifter. Paa den hele Annonce kunne ret passende hine Ord af den græske Dig ter anvendes: "Og de jamrede og klagede Alle, tilsyneladende vel for Patroclos, men i Hjertet for deres egne Sorger og Smerter." For det Andet er Annoncen upassende. Vi tage ved denne Benævnelse ikke Hensyn til den Mangel paa Delicatesse mod Hr. Etatsraad Bluhme, som viser sig deri, men til den Mangel paa Kundskab om, hvad en Samling af 20 Borgere, der paatage sig at forsvare en Embedsmand, skylder ham og sig selv, at nemlig ingen Angivelse der, maa være ubeviist, end mindre ubeviislig og usand, og at Jntet der, maa være utydeligt eller dunkelt, men Altsammen klart, fast og bestemt. For det Tredie er Annoncen latterlig. Det hedder udtrykkelig deri, at dens Bestemmelse er at vise, at de "Angreb og hadefulde Jnsinuationer, som af Restved Ugeblad ere blevne fremførte imod Hr. Etatsraad Blubme, ikke have fundet Gienklang hos Restved Byes Jndvaanere, og for at bevise dette undertegne 20 Personer Annoncen, som om de ansaae sig selv for Kjernen eller Kraft-Extracten af Byens 2000 Jndvaanere. Mere behøve vi formeentlig ikke at fremføre; vi kunne nu overlade det til de fjerntboende Landsmænd at afgjøre, hvad Tiltro de skulle skjænke en Annonce, der er usand, upassende og latterlig.