Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-02-16
Under 1 Februar er gjennem det Kgl. Danske Kancellie udfærdiget følgende Plakat: Ligesom det ved Politieplakat under 9 Martii 1796 er befalet for Kjøbenhavn: "at Enhver, være sig Fiskere eller Andre, som af Nødvendighed hugge Vaag eller Hul i Jsen, skal, under Straf af 14 Dages Fængsel paa Vand og Brød, være pligtig til, forinden han forlader Arbeidet, at forsyne Stedet med en Stang af 2 1/2 eller 3 Alens Høide over Jsen, som forsvarligen maae være fastgjort i samme, og paa Toppen bebunden med et paa en lang Afstand kjendeligt Knippe Halm; og dersom Vaagen eller Hullet er over een Alen lang, da at udmærke Stedet med en ligesaadan Stang for hver af Enderne i samt naar saadant er skeet, uopholdeligen at anmelde det for Politiemesteren. Saaledes har Hans Majestæt Kongen ved allerhøieste Resolution under 24 Januar sidstleden befalet: at de ovennævnte for Kjøbenhavn fastsatte Bestemmelser skulle være extenderede til at gielde som almindelig Regel i ethvert Tilfælde, hvor Vaag eller Hul i Jsenhugges enten af Fiskere eller efter anden privat Foranstaltning. De Urigtigheder, Løgne, og haanende Angreb paa den Danske Nation, hvoraf de Efterretninger, der, som forhen meldt, læses i Vertrante Briese &c. er opfyldt, ere saa mange og tildeels saa grove, at man maae vide Redaktørerne af Zeitung fur Litteraturund Kunst, og Kbhvns Nyeste Skilderie, fortjent Tak for det ikke meget behagelige Arbeide, de have paataget sig, med Skridt for Skridt at følge hiin Skumler, og ved at lade Sandheden revse ham, forhaabentlig gjøre lignende Omstreifere meere forsigtige, før de saa skjændig haane en Nation, de maaskee ofte ikke kjende uden at Navnet. Til de værste Urigtigheder og Nederdrægtigheder, Hr. v. Cølles tjenstfærdige Korrespondent udspreder, hører især følgende: at den faste Soldat her staaer i slet Anseelse ja endog foragtes, (Her spørger Recensenten, om han mener sine egne Landsmænd, Marine=Overløberne? at der i Kjøbenhavn ikke gives mange priviligerede (?) Bordeller."at der ingenegentlige Palaier findes at Marmorkirken er ødelagt ved Jldebrand, at man hos de Danske ingen Gjæstfrihed finder; men vel Nationalstolthed, og en ubegrændset Mistroe imod enhver Fremmed, især Tydskerne, som man paa Got Tyrkisk pleier at benævne ved de Tydske Hunde eller Tydske Abekatte, -Et andet Sted erklærer han alle Kjøbenhavnske Kjøbmænd for "Vedrageret at det Danske Sprog (som Forfatteren ikke holder værdt at lære, da det kuns tales af en halv Million Mennesker.) intet duer staaer langt under det Pohlske oger et mintum compositum af alle Europas Sprogs Dorskhed er de Danskes Temperaments Feil, derfor duer vor Musik ei heller Frihedsstøtten udenfor Kbhvns Vesterport er til Minde om Slavehandelens Afskaffelse leFrederiksberghave er paa nogle faa ubetydelige Afverlinger nærsom findes smukkere i enhver Privathave i Mandens Fødeland, ganske lig med Kongens Haver - Her findes hverken anstændige Værtshuse eller Selskaber. - Kongens Eqvipager, Heste og Domestiker ere uden Pragt og Smag (At vor Konge ikke ødsler Statsindkomsterne paa slige Ting, der hverken gjøre bedre eller større, har andre Reisende med Rette beundret) - Jkke heller de Danske Heste gaae frie for denne strænge Dommers Daddeel da han har fundet dem at være nogle tunge, tykke og klodsede Klepperter, som true med at slaae Broestenene ind og ikke komme af Stedet. Men over al Maade lumpen er Forfatteren i sin Skildring, af Kbhvns Bombardement. Her vrimler det af de groveste beskyldninger, saasom: at der var 6000 regulære Tropper i Kbhvn, og desuden samledes 10000 Md. Land milits. at Livjægerne vare de eneste, der udmærkede sig ved personligt Mod - at man med Mishandlinger og Slag hvervede Folk til Blokskibene og Kanonbaaden, i hvilken Henseende han sætter os i Klasse med Algier. Tunis. - Kanonbaadenes Fægtninger med den Engelske Flaade udgiver han for unyttigt Spilfægterie, som amuserede fordi man uden Frygt kunde see dem fra Toldboden aft: -Ja han gaaer tilsidst saa vidt, at erklære det for en Naragtighed at udsætte Staden for et Bombardements Ødelæggelser, for at redde vor Flaade den han ondskabsfuld kaldet et kostbart Legetøi, dertostede Millioner for at raadne." Troe J da (bemærker Skildekket herved saa rigtigt) at vi i 15 Aar havde nydt uforstyrret Fred, dersom denne Flaade ikke havde ligget i vor Havn som en slamrende Løve? Fredag Middag den 3 d. M. sprang et Menneske ud fra Runde Taarn formodentlig af Lede til Livet. Det var en Saddelmagersvend, der var ganske skikkelig paaklædt, og nedfaldt i Rendestenen mellem Taarnets og Kirkegaardens Port, hvor han fik et Been brukket og Hovedet noget forslaaet men var iøvrigt ved fuld Samling. Man bragte ham strax til en Feldtskjærer paa St. Kjøbmagergade, som forbandt ham, og derfra blev han kjørt ud til Hospitalet. Man maae forundre sig over, at man ved et Fald af omtrent 70 Fod, kan endda slippe med saa liden Beskadigelse. Dette vilde nep ve have været Tilfældet, hvis han var gaaet op til det Øverste af Taarnet, hvorimod han var krøvet ud af Vinduet lige udenfor Døren, hvor man betaler 2 s. for at gaae høiere op Avertissements Torsdagen d. 2 Martii førstkommende om Formiddagen Kl. 9 slet bliver udi Gudbierg Degne Boelig ved offentlig Auction borsolgt en Deel Gods og Løsøre forrige Degn og Skolelærer afgangne Jacob Faaborgs Stervboe tilhørende, der bestaaer af Stole, Borde, Skabe, Speile, Chatoller, Dragkister, Linned, Sængeklæder, Jern Kakkelovne, Kjøkkentøi, en Fjerdings Kjedel en Post-Vogn, og en Arbejds Vogn, noget Gavn Tømmer og Meierie Redskaber, 3 St. Faar, og 2 Kiør og en Qvie med andet meere alt efter de Conditioner, som paa Auctions Stedet nærmere skal blive bekiendtgjort. Langaae Præstegaard d. 14 Febr. 1809. Conradt.