Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-29
En fattig Huusmand fra Astrup Sogn, Hjørring, Amt, der, rimeligviis paa Grund af daarlig Forsyning med et vist Klædningsstykke, har erholdt Tilnavnet "Bousløs, afhentede i Løverdags i Hjørring Lønnen for sit udførte Arbeide paa Chausseen. Med sine faa suurt erhvervede Rigsdalere i Lommen var han flux, udi egen Jndbildning, forvandlet til en Croesus, hvis umaadelige Skat ingen tænkelige Grændser havde. Riigdom og Ædelmodighed skaffe Venner, og vor Helt offrede mangt et Glas Kartoffel=Rectar paa Venskabets Alter. Jmidlertid var Natten brudt frem; fra Lommen udgik endnu bestandig den forføreriske Metalklang, der fordrede, at denne nydelsesrige Dag burde ende paa en værdig og elatant Maade, og tilskyndet af sine mange og oprigtige Venner, der forsikkrede, at han ikke kunde være bekjendt at gaae hjem tilfods, ilede vor Croesus under disses Ledsagelse til Posthuset, hvor Extrapost bestiltes til Astrup Kirke. Man tænke sig Postmesterens Forundring over denne ualmindelige Slags Reisende og Postillonens Harme og Ærgrelse, da han, reven op af de varme Duun, for i den kolde Nat at befordre en "fornem Herre, omsider ankom til Posthuset og i den Reisende modtog en Person med Træskoe og hvide Uldstrømper til Knæerne; – Vognen kjørte. Af med Dig, din Æsel!" raabte Postillonen ærgerlig, da de havde naaet Maalet, og trods vor Helts Demonstreren, der vilde kjøres lige til sit Huus, beliggende 1/4 Miil fra dette Sted, maatte han dog omsider beqvemme sig til at stige af. Men nu indtraadte en uforudseet Crisis, der var af ubehagelige Følger for den Reisende; thi Postillonen vilde ikke lade ham slippe bort, førend han havde skrevet paa Timesedlen, og dette var en plat Umulighed, eftersom han Jntet havde at skrive med, og Nattens Mørke i ethvert Tilfælde vilde have forhindret det. Postillonen vilde imidlertid ikke give efter, men truede med den Straf, Loven ifølge ham fastsætter for den Reisende, der undlader denne Pligt. Vor Sansculotte, der aldrig før havde befundet sig i en lignende Situation, begyndte at blive bange; han lovede dort og helligt tidligt om Morgenen at være tilbage i Hjørring for at gjøre Forseelsen god – og Postillonen gav efter. Ak, hvor urandsagelige ere ikke Skjæbnens Veie Træt efter den forløbne Dags Besværligheder og Orgier, ankom vor ci-devant Croesus uden Penge til sit fattige Hjem, hvorfra han, efter et Par Timers Hvile, atter maatte begive sig tilfods tilbage til Hjørring, der nylig havde været Vidne til hans Storhed, for ikke at komme forsildig til den skjæbnesvangre Timeseddel, der saa trængende fordrede hans Paategning. – Medhvilke Følelser vor arme "Bousløs atter tog fat paa Spade og Hakke, skulle vi lade være usagt; men formodentlig vil en vis Stemme fraraade ham, oftere at (Hjørr. Av.) vove sig paa den Galei. Følgende er et mærkeligt Exempel paa den skrækkelige Overtro, der endnu finder Sted paa Landet i Vendsyssel, samt hvorledes flere durchdrevne Personer, der fortjene at anbefales til Politiets særdeles Opmærksomhed, forstaae at drage Fordeel deraf. Et ungt Menneske, der i Løverdags skulde stille sig for Landmilice-Sessionen i Hjørring, havde iforveien indladt sig med en Person, der under visse Betingelser og Coremonier havde forpligtet sig til, at bevirke hans Fritagelse for at blive Soldat. Hovedbetingelserne vare naturligviis en Sum Penge og ubrødelig Taushed om det Passerende, og Ceremonierne bestode fornemmelig i et natligt Stevnemøde ved en Landsbykirke, Fremsigelsen af en Besværgelse og Kiggen igjennem Nøglehullet i Kirkedøren, hvornæst Troldmanden forbød ham at spise og drikke, at tale et eneste Ord og modtage Noget, forinden han havde draget sit Frilod eller paa anden Maade var erklæret fri. - Efter fuldkommen at have opfyldt disse betingelser, var det arme Menneske næsten afmægtig af 2 Dages Fasten, da hans Tour til at fremstille sig indtraadte. Han blev erklæret fri paa Grund af Legemsfeil og er fuldt og fast af den Mening, at han alene har Troldkunsten at takke derfor. At han ikke er det eneste Offer for denne skjændige Jndustri, kan man let tænke sig; man nævner en Anden, der for en Sum af 10 Rbd. skal have underkastet sig de samme Vilkaar, men da han desuagtet var saa uheldig at drage et Rumer, tilregnede Besværgeren ham selv Aarsagen, efterdi han ikke var mødt til rette Tid ved det aftalte natlige Stævne.