Ribe Stifts Adresseaviser, 1847-03-16
Indenlandske Efterretninger. Den 1ste Assistent ved det danske Gouvernement paa Kysten Guinea, Kammerraad Bergenhammer, har havt samme Skjæbne som saamange af hans Forgængere, at blive bortreven af Døden. Det var en ung talentfuld Mand, og det er kun omtrent et Aarstid siden at han erholdt hiin precaire Ansættelse paa en Kyst, der ved sit for Europæere saa usunde Klima allerede har foranlediget saa mange Danskes tidlige Død uden at derved er udrettet noget, enten til Gavn for Fædrelandet eller for Menneskeheden. Den eneste Tjeneste en Mand paa saadan Maade kan komme til at vise sit Fædreland er at bidrage ved sin beklagelsesværdige Død til at overbevise Regeringen om det Urigtige og Forkastelige i at vedligeholde slige unyttige og byrdefulde Besiddelser, og at det derfor vilde være baade klogt, retfærdigt og menneskeligt at opgive dem jo før jo hellere. Med de paa Kysten Guinea aarlig forspildte Menneskeliv og Pengekræfter kunde vistnok udrettes noget langt bedre i samme Retning; de vilde f. Ex. vist være tilstrækkelige til at begrunde eet eller flere Establissementer paa Sydkysten af Amerika eller paa en temporeret Ø i Sydhavet, der kunde tjene til Station for Fiskeri og Hvalfangst, og saaledes baade til at understøtte en praktisk Skole for den danske Sømandstand og til at fremme Handel og Produktion, og det under et Klima, hvor Nordboerne kunne leve og virke, i Stedet for at man nu aarlig seer unge, som oftest kraftfulde og dannede Mænd modtage Jndbydelsen til Embedsansættelse i et for Handel og Produktion blottet Land, og derved næsten gaae den visse Død imode. (Kbhvsp.) Koll-Tid. meddeler Følgende: Over Norge har Rentekammeret modtaget Beretning om at Sundheds tilstanden paa Færøerne i det Hele er god. Ligesom i Efteraaret 1845, er der paa Øerne paa flere Steder nedfalden en Askeregn. Den 14 og 15. Januar blev det bemærket, at de hvide Faar vare blevne mørkegraae paa Hovedet og omkring Halsen, hvilket befandtes at hidrøre fra et sortagtigt Støv, som havde en brændt Lugt. At Nedfaldet, der iøvrigt ikke synes saa stærkt som det, der havde Sted i Aaret 1845, hidrører fra et nyt Udbrud af Hekla, er, efter Amtmandens Formening utvivlsomt, og at Virkningen deraf har kunnet vise sig paa Øerne, endskjøndt Vinden i Januar Maaned har været sydlig og sydøstlig, gjør det ikke usandsynligt, at Udbrudet har været voldsomt, Kort Udsigt over de separatistiske, saakaldte slesvigholsteenske Partibevægelser i den danske Stat, af C. Henrichsen, udgivet af Laurids Skau (6 1/2 Ark, Priis 1 Mk. 12 s. Eibe). Under denne Titel er et Skrift udkommet, som vistnok fortjener Danskes særdeles Opmærksomhed. Det indeholder en klar og anskuelig Fremstilling af de omtalte Bevægelser. Det paaviser, hvad der i fjernere Tidsrum har forberedt, og ligesom lagt Spiren til dem, hvad der siden nærmere foranledigede dem, og hvorledes de endelig brød ud og gik frem, samt hvorledes det slesvig-holsteenske Parties nærværende Stilling er. Den som ikke nøiere har kjendt de slesvigske Forhold, vil her erfare forunderlige Ting, og selv den, som i Frastand nøiere har kjendt dem, vil Bogen ei alene give en samlet og ordnet Fremstilling af hvad man for har erfaret i Brudstykker, og fremstille Forholdene i klarere Lys, men upaatvivlelig ogsaa paavise mange nye Data. Det slesvigholsteenske Parti siger om de Danske, at de ere utrolig uvidende om Hertugdømmernes Forhold, men hvo der ikke vil fortjene denne Bebreidelse, og tillige have et Skjøn og Forhold, der ere og kunne blive saa uendelig vigtige for Danmarks Fremtid og hver Borgers Velfærd, ham raade vi til at læse dette Skrivt. Forfatteren synes at være en ældre, tydskdannet Embedsmand, som lever midt i Begivenhederne, men er forbleven tro mod den Stat og Regering, han saa længe har tjente. Fremstillingen er simpel, rolig og sindig, og bærer Sanddruhedens Præg. Laurids Skau har ledsaget Bogen med nogle indledende Ord. (B. T.)