Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-04-06
Siden 1829 har jeg aarligen tildeels avlet Kartofler ved Udplantning af Spirer, paa den Maade som jeg har omtalt i min practiske Huusven Pag. 76 og 77, og jeg har stadigen fulgt denne Methode, ei ledet af en eensidig Forkjærlighed for samme, men af den virkelige Overbeviisning, at en i velbehandlet Jord udplantet Spire af en velvoxen Kartoffel, gav ei alene et ligesaa rigeligt Udbytte som en heel Kartoffel, der var lagt paa Stedet, men Knoldene vare stedse alle store og deres Smag umiskjendeligen renere og bedre, end af de, der fremavledes efter almindelige Læggekartofler, Kartoflernes bedre Smag, samt en næsten aldeles ensartet Uddannelse af store Knolde uden Blanding af smaae, for endeel ubrugelige Exemplarer, har foranlediget mig til stadigen at fortsætte denne Methode, og jeg er ved gjentagne Forsøg med de meest forskjellige Kartofler kommen til det Resultat, at den i høi Grad fortjener Anbefaling ved alle Kartoffelarter, der efter deres Organisation ere bestemte til at give et rigeligt Udbytte, og hvilke kunne kjendes derved, at de ere besatte med mange og dybtliggende Øine, fortrinsviis altsaa de Sorter, der meer eller mindre regnes til Slægten af Krølle kartoflerne, hvorimod Udbyttet bliver meget ringe ved den bekjendte tidlige Nyrekartoffel, den glatte tidlige Æggekartoffel, den blaae sildige Slangekartoffel og flere Sorter, der ere aldeles glatte og kun have faa Øine, der endog meest ere concentrerede paa den modsatte Ende af det Sted, hvor Kartoflen har sat ved Moderplanten. Fordelene ved denne Methode ere: 1) at der ved Udplantning af Spirer kun bruges 1/2 a 1/3 af de Kartofler, der bruges til Lægning paa almindelig Maade, hvilket i et Aar som dette er af stor Vigtighed; 2) at den giver større Knolde af næsten eensartet Størrelse, der i høi Grad letter Optagningen; 3) at det baade er rimeligt og sandsynligt, at udplantede Spirer, selv om Moderkartoflerne til disse ei have været frie for det foregaaende Aars Epidemi, ville give sunde Knolde, hvorimod det er ligesaa rimeligt, at de Kartofler, der iaar avles paa sædvanlig Maade efter Kartofler, der meer eller mindre have været angrebne, atter ville blive syge. Sandsynligheden, der taler for denne, rigtignok kun theoretiske Anskuelse, er, at da, hvad almindelig er antaget, denne Sygdom er smitsom, vil den allersnarest forplante sig fra Moderkartoflen til Ynglen, naar Moderkartoflen gaaer i Forraadnelse og den directe Berørelse mellem denne og Ynglen er uundgaaelig, hvilket ei kan være Tilfældet, naar den egentlige Moder kartoffel aldeles bortfjernes. At flere end jeg betragte Sagen fra et lignende Synspunct, fremlyser blandt Andet deraf, at Hr. Kammerherre v. Reventlow til Pederstrup og Hr. Greve v. Frys til Juellinge i et lidet Skrift, som disse Herrer udgave i afvigte Vinter og uddeelte iblandt Grevskabernes Jorddyrkere, opfordrede disse til at avle Kartofler af Frø samt at udplante dem ved Spirer, (hvorhos jeg med Glæde saae anført mine bemærkninger i min practiske Huusven Pag. 76 og 77 over denne Gjenstand), samt udlovede Præmier til dem, der efter disse tvende Methoder avlede det største Udbytte. Som enhver Sag har sine Skyggesider, saaledes er det ogsaa umiskjendeligt, 1) at Kartoflernes Udplantning ved Spirer fordrer større Arbeidskraft og bliver ved den forøgede Dagløn mere bekostelig, hvilket imidlertid iaar rigeligen erstattes ved den meget betydelige Besparelse af Læggekartofler; 2) at Jorden fordrer en bedre Bearbeidning, end ved Kartoflernes Lægning paa sædvanlig Maade, da den absolut maa være beqvem dertil, hvilket forøvrigt er mindre generende, da Udplantningen neppe nogensinde kan foretages førend noget hen i Juni Maaned; 3) at Kartofler nes Modenhed forsinkes 8 a 14 Dage hvilket især i en kold Sommer og fugtigt Efteraar ikke er ligegyldigt; dog er det umiskjendeligt, at denne Omstændighed kan hæves ved Læggekartoflernes hensigtsmæssige Behandling, hvorom jeg har udtalt mig i min practiske Huusven Pag. 73 og 74. Det ovenomtalte lille Skrift af dHrr. Kammerherre, v. Reventlov og Grev v. Frys, der hændelsesviis for faa Dage siden kom mig tilhænde, har foranlediget mig til at udtale mig om en Methode, der har Krav paa almeen Opmærksomhed, samt muligen kan blive til almindelig Gavn, og der, saavidt det er mig bekjendt, ikke hidtil offentligt har været omtalt; men jeg foler ogsaa tillige, at det nok kunde være nødvendigt, naar den skulde være til sand Gavn for Menigmand, især for den mindre Tænksomme, at den blev behandlet med meere Udførlighed, end Localet her tillader, for at Methoden kan anvendes med den Sikkerhed, som jeg antager at have erhvervet mig ved mangeaarig Praxis, og dersom Tid og Omstændighederne tillade mig det, vil jeg muligen endnu engang i dette Foraar udtale mig derom i et særskilt Hefte.