Københavns Adresseavis, 1766-07-01
De Herrer Geistliges, paa den for Hans Kongelige Majestæts lykkelige Regiering anordnede Bede=Dag sidstleden 25. May, brugte Dispositioner her i Staden, over 2 af de 4 anbefalede Texter, meddeeles herved: Over Texten til Fro=Prædiken, P. 91, v. 14, 15, 16. Efterdi han haver Lyst til mig, siger Herren, saa vil jeg udfrie ham sig i Jeg vil mætte ham med et langt Liv og lade ham see paa min Salighed. Frue Kirke, Hr. P. Schytt. Indgang: 2 Krøn. 29, 10 v. Nu er det i mit Hierte, at giøre en Pagt for Herren &c. Af Texten blev forestillet: En Gudfrygtig Konges saavel som enhver troende Undersaats Sindelav mod Herren, og trøstige Forsikring af Herren. 1) En Gudfrygtig Konges saavel som enhver troende Undersaats Sindelav mod Herren. Hvilket Sindelav forestilles i Texten a) J at have Lyst til Herren. b) At kiende hans Navn. c) At kalde paa ham. 2) En Gudfrygtig Konges tillige med enhver troende Undersaats trøstige Forsikring af Herren, som er a) At han vil udfrie, b) ophøye, c) bønhøre, d) være hos ham i Nød. Nicolai Kirke, Hr. A. Schyth, ældste Capellan. Indgang: Jac. 4, 8. Holder eder nær til Gud, saa skal han holde sig nær til eder. a) En fornøden Bereedelse til den Annærmelse til den hellige Gud. - Strax efter staaer der: Renser Hænderne &c. b) Annærmelsen selv, hvori den egentlig bestaaer, nemlig i Troens udstrakte Længsel efter og henvendte Tillid til Gud, bevidnet i den indvortes eller udvortes Bøn. c) Frugten og Nytten deraf. Saa vil Gud holde sig &c. Denne Sandhed ydermeere og udførligere viist i Texten, hvoraf betragtet: Hvor upaatvivleligt vist det er, at Gud i Naade holder sig nær til hans Børn, som i Nøden holder sig nær til ham. 1. At Gud i Naade holder sig nær til hans Børn, som i Na den holder sig nær til ham. a) Guds Børn og deres Lidelse taler Texten om, Guds Børn, han har Lyst til mig, han kiender mit Navn, v. 14. Deres Lidelse: Jeg er hos ham i Møden, v. 15. yderlig Livs=Fare, v. 3. almindelig Nød, v. 5,6,7. besynderlig Nød. Jeg er hos han i hans Nød. b) Deres Forhold i Nøden, de holder sig nær til Gud. Han skal kalde paa mig, v. 15. Hvem der rettelig vil og kan holde sig nær til Gud, de som rettelig kiender ham og har lyst til ham. Hvem de holder sig nær til, paakalder mig. Hvorledes de holder sig nær til Gud. Bedende og i en større og langvarig Nød paakaldende. De drivende Aarsager. Ey allene Nøden og dens smertelige Fornemmelser; men tillige og fornemmelig 1) en levende Kundskab om Gud i Christo, v. 14. Han kiender mit Navn i den Ansigtes Engel, i hvilken mit Navn er, Expd. 23, 21. 2) Den deraf flydende inderlige Lyst til og Behag i den Gud, som man rettelig kiender i Christo. Han har Lyst til mig, v. 14. ) Hvorledes Gud i Naade, ja i megen Naade holder sig nær til dem, som &c. Jeg er hos ham i Nøden, v. 15, ikke som en blot Tilskuere af hans Nød. Jkke allene som en inderlig Forbarmere med den fornødne Trøst og Kraft, men tillige med den visse og virkelige Hielp. exst. v. 15. Jeg vil bønhøre ham og give ham sit Hiertes Begiering. Jeg vil frie ham, dog ikke allene nogenlunde lætte hans Byrder, men aldeles og fuldkommen udfrie ham, v. 14, 15. Esai 45, 17. Ja end mere, jeg vil ophøye ham, sette ham saa høyt, at han skal sidde Skudfrie v. 14, i den Høyestes Skiul, Pr. 91, 1. Ja jeg vil herliggiøre ham, v. 15. ved et Tegn til det Gode, i hvilket han skal æres, og hans Fiender beskiæmmes, Pl. 86, 17. Den Ophøyelse og Herliggiørelse skal have Bestandighed. v. 16. Jeg vil mætte ham med et langt Liv, som her skal blive saa lyksaligt og saligt, som mueligt, og hisset omskiftes til en fuldkommen Salighed; jeg vil tillige lade ham see min Sallighed. H. Hvor upaatvivleligt vist det er, at Gud a.a) Det er vist, det seer vi af Sagen i sig selv. - En Gud saadan en Gud, som han i sit Ord og i sine Gierninger har aabenbaret sig at være; er han vor forsynede Fader i Christo; ere vi hans Børn, og som Børn rettelig holder os nær til saadan en Fader; saa maa han for sit store Navns skyld hielpe og freise os. Davids og Daniels, Ezechie og Jeremin, Manassis og Jonæ, med leres Exempler, beviser det ydermeere, at det er vist. Ja det er upaatvivleligt vist, Herren siger det selv, han som holder Love ævindelig, Pr. 146, 6. Pr. 145, 18, 19. Og det er til den aller upaatvivleligste Vished stadfæstet af den selvstændige Sandhed med en dobbelt Eed, Joh. 16, 23.