Berlingske Tidende, 1775-10-06
Af en Skrivelse fra Skalholt Stift paa Jsland, den 14de Augustii 1775. Forrige Vinter skal udi Øster= og Norder=Deelene af Landet have været meget god, undtagen den sidste Maaned, men paa andre Stæder var den temmelig god indtil midt i Februario, da der udi Sønder= og Vester=Landsierdingerne begyndte at falde megen Snee, som til og fra vedholdt indtil i April, saa at mange Creature, i sær Heste, som skulle gaae paa Marken, maatte crepere. For=Aars Veyret var meget ustadigt og meest sludagtigt, hvorfor Fiskeriet paa de fleste Stæder var meget maadeligt og desuden i sær paa Vesterlandet slet virket, men udi Havnefiords og KebelevigsDistricter faldt saa got Fiskerie, at de har kundet forsyne 2 a 3 Skibe og desuden hielpe deres nødlidende Naboer med Fisk til deres Huusholdning. Faaresygen vedholder endnu, og grasserer paa adskillige Stæder meget stærk, saa at deraf tydelig sees at den ey kan udryddes, uden ved en almindelig Slagtning, hvilket Middel har udi Rangaavalle, Bardestrands og Dale Sysseler gaaet meget vel for sig. Det meenes dog at være vist, at endskiønt Udrydningen af de syge og Forplantelse af de friske Faar gaaer best udi Rangaavalle Syssel, saa følger dog derved den Forhindring, at de fleeste Lam som fødes, ere Væderlam, saa at neppe iblant 20 findes 4 Gimmerlam, hvortil Aarsagen overlades til de Naturkyndiges Undersøgning, imidlertid er det dog vist, at saadant giør Hindring i Forplantelsen. - Hekla og andre ildsprudende Bierge hvile nu saavidt, at de giøre ingen besyndelig Skade, man har dog fornummet 2 a 3 Gange temmelig stærke Jordskiælv, af hvilke det som indfaldt den 22 Mai, var det stærkeste, hvoraf man slutter, at her maae endnu være nogen underjordisk Forraad til saadan Jldens Udbrydelser, som nogle foregaaende Aar har holdt os i Bekymring, hvilket dog maae overlades til den naadige Guds Forsyn. Jmidlertid, er det en vigtig Observation, at hvor Heklas Sand og Aske i Førstningen tiente til den beste Giødning, der foraarsager den nu Jordens Forraadnelse, med mindre den bliver dyrket, eller aarlig brugt til nogen særdeles Nytte, hvorpaa man har upaatvivlelige Beviser især i Nærheden af dette Bierg, som give Aarsag til at tænke, at de nu udkommende Damper og Aske maae være af anden Beskaffenhed, end den første svovelagtige Aske, hvilket fortiener nøyere at undersøges af de Naturkyndige. - Udi Skaalholt Stift ere i Aaret 1774 copulerede 231 Par, Fødde 556 Drenge, 527 Piger, tilsammen 1083; Døde 446 af Mandkiøn, 460 af Qvindekiøn, tilsammen 906, ere altsaa 177 flere fødde end døde. Blant de ved en naturlig Død bortrykkede ere især at mærke: Hr. Haldor Brinjoldsen, Præst til Hrvingerde, Hiamholt og Loigardaile, 50 Aar. Hr. Thorvardur Audunarsen, Præst til Saurbay paa Hvalfiardarstrønd, 71 Aar, endskiønt han havde været 2 gange gift, efterlod han sig dog ingen Børn, hvorfor han med Kongelig Bevilling, testamenterede sit Gods til sine Venner, og 2 Bøndergaarde til Saurhaver Præstekalds Forbedring, og 1 Dito til fattige Børns Underholdning og Opdragelse i bemeldte Sogn, hvilket fortiener at bekiendegiøres, da saadant skeer ikke ofte hos os i disse Tider. Hr. Magnus Svendsen, Præst til Dahl udi Rangaavalle Syssel, 80 Aar. Tychoehans Klosterholder Thorlacus Thorlacius mellem 30 og 40 Aar, og i disse Dage Observator Ejolvus Jonssonius, noget over 40 Aar. Han var særdeles oplagt til mathematiske og mechaniske Sager, og som man havde stort Haab om, at han udi samme kunde blive sit Fædreneland til Ære, saa bliver han af mange lærde Mænd meget savnet. Af uformodentlige Dødsfald ere og indfaldne adskillige, nemlig endeel faldne ned af steile ipper, andre druknede, nu enkelte Personer, nu hele Fiskerbaader, endeel og opbrændte, hvorhen kan regnes en Bondegaard i Husewigs District, i Holum Stift, hvori Mennesker siges at være qvalte, deels opbrændte. Men hant de Druknede synes den Tildragelse at være mærkeligst som skeede hos Provst Biorn Haldorssen paa følgende Maa se: Udi Provstens Huus var en Student ved Navn Zachastias Johnsen, og en Præste=Søn, Provstens nærpaarstende, hvilken han havde begyndt at informere i Latin og andet. Disse 2, tilligemed en ung Person, exercerede sig en Aften, som ellers, at fare paa Jsen, som var lagt over det store ferske Vand, som ligger tæt ved Præstegaarden, men saa de i Tusmørket holdt op dermed, og ville gaae hiem, faldt de 2 første i et Hul af Jsen. Den yngste løb af alle Kræfter med Graad og Skrig hiem, og hentede Folk, men saasom det var mørkt, kunde Aabningen ikke findes, førend Dagen efter, da de begge vare døde.