Berlingske Tidende, 1817-12-12
Efter en saa udmærket Fremgang i finantsiel Henseende, er det allene tilbage for 63, at skaffe Penge Repræsentativerne den Credit og Tiltroe, de behøve. Om den i Omløb værende Seddelmasse ved første Overblik synes vel betydelig, skulle I dog, gode Herrer og Svenske Mænd, snart finde Eders Ængstelighed i denne Henseende beroeliget ved Undersøgelsen af vore Hjælpekilder, og disse ville at Eder blive anvendte med den Viisdom og paa den Maade, som Omstændighederne udkræde. Det vigtigste er, at undvige nye Misgreb, som kunde lede til Pengeræsenets yderligere Forstyrrelse, den vilde være end mere skadelig, da, efter min Overtydning, Rigets Finantser befinde dem i en tilfredsstillende Forfatning. Jeg er langt fra at troe, at det Finantsforslag, som skal overgives Eder, indeholder al den Grad af Fuldkommenhed, som jeg havde ønsket at give det; men jeg nærer i det mindste den Tanke, at de fremstillede Udveie ere for nærværende Tid de lempeligste, og at vi bør forsøge dem indtil næste Rigsdag. Cadskilt mine constitutionsse Piger ikke forskrive mig, af overgive et saaledes beskaffent Arbeide til Eders Prøvelse, saa har t dog min Omsorg for alt, som kan befordre Eders Velværen, opliver mine Kræfter og min Erfarenhed. Jeg skal ansee mig lykkelig, om e dette Forslag kan være Eder nyttigt, om derimod Eders Beslutning overtræffer min Synsmaade, da skal jeg takke Forsynet, som ved dette vigtige Tilfælde haver bedre styret Eders Raadslagninger. Jeg har altid søgt, at følge den almindelige Stemning og Tidens Aand, i aldrig at underkue nogen af Del re; og da jeg nærer det sikre Haab, at Eders Hensigter allene sigte til Fædrenelandets Vil, seer jeg derik det stadige Maal for vor giensidige Handlemaade. Ved Fædrenelandets Røst bør al særskildt Jnteresse, alle modstridende Fordringer tie; og jo sværere dette Arbeide er, desto værdigere er det for etFolks Repræsentantere, som ved alle Omskiftelser udmærkede sig ved sin Agt for Æren og ved sin Opofrelser for det almindelige Bedste, Naar Slaven, som stønner under Byrden af Øieblikkets Trængsler, allene i Haabet søger Mueligheden af Redning, da kan den frie Borger, selv Stifter af de Love, han adlyder, selv Forsvarer af fine Rettigheder, med Rolighed møde endogsaa den tungeste Skjæbne; sikker paa at seire over den, ligesom hans Fædre seirede, sikker paa at kunne efterlade sine Arvinger Frugten af sin Møie og af sine opfyldte Pligter. Saaledes skulle J, gode Herrer og Svenske Mænd, bedømmes Fædrenelandets nærværende Anliggender, og da skulle Eders Børn nyde Frugterne af Eders ædle Omhu. Det er ved Enigheden af Eders Raadslagning, ved det alvorlige Forsæt, at afhjælpe det Onde, uden at lægge dets Tyngde paa nogen særskilt Classe af Samfundet at det Svenske Folk af dette Rigsmøde haaber en Forbedring for Fremtiden. Ledede af en sand Følelse for Fædrenelandets Lykke og Velstand, skulle I. gode Herrer og Svenske Mænd, møde den nuværende Synken i Landets Finantsforhold, for at opreise en ny Bygning, hvilende paa Helligheden af det almindelige Vels og billighedens Fordringer ; og i det opfylde det Haab, som Eders Konge og det Svenske Folk i denne Henseende har fæstet til Eder, skulle I med faste Skridt gaae frem til det Maal, som sikkerligen skal træde i Stedet for de nærværende Forventninger. Jeg forbliver Eder a.)