Viborger Samler, 1782-09-02
Blandt alle Fiirføddede, frembringe de som ere store og forskrækkelige, kuns faae af Gangen; da derimod de smaa og foragtelige, ere overmaade yngel somme. Løven eller Tigeren have sielden meere end to Unger i et Kuld; da derimod Katten som er af samme Art, har almindelig som eller sex. Paa denne Maade bliver de lavere Stammer meget talrige, og var ikke denne sterke Frugtbarhed, ville de snart formedelst deres Svaghed blive udreddede. Havde Musen for Exempel, været ligesaa langsom i Yngelsom Elefanten, ville den for lang Tid siden have været udslettet af Jorden. Men Forsynet har visselig maget det saa, at de Dyr som kan kuns giøre liden Modstand skulle i det mindste have et Middel til at oprette den Ødelæggelse, som de ofte maa lide; nemlig ved deres hastige Jgienfrembringelse; saa at de skal formeeres endogsaa midt imellem deres Fiender, skulle skulle og voxe under deres Ødeleggeres Haand. Ligesaa viselig har Forsynet paa den anden Side anordnet, at de større Slags skulle kuns yngle langsomt; thi som de udfordre forholdsmessig Næring af Naturen, ville de snart fortære deres egen Forraad, og mange af dem ville følgeligen omkomme af Mangel; saa at Livet skulle da gives uden de nødvendige Midler til Underhold. Kort, Skaberen har nøie veiet de stores Styrke mod de smaaes Svaghed, og siden nogle skulle være store og andre smaae, siden det var tienligt, at nogle skulle leve af og fortære andre, saa har han understyttet disses Afmægtighed, ved at tistaae dem Frugtbarhed, og formindsket hines Antal ved svagere meddeelt Avlekraft. Tossen og den Vise. Tossen seer aldrig een Feil hos sig selv. Den Vise finder mange. Tossen finder faae Dyder hos andre Den Visse opdager een Dyd hos enhver, ogsaa hos sin Fiende. Tossen er stolt i sit Hierte. Den Vise kan aldrig nok være ydmyg. Tossen forundrer sig hver gang en fornærmer - bagtaler ham. Den Vise beundrer kun, at det skeer ikke tiere. Tossen forandrer sin Tænkemaade ofte: Den Vise er stadig. Tossen er strax strax færdig mod sin Dom: Den Vise troer intet er vanskeligere, end at dømme. Tossen har sit Ord med i alt. Den Vise er glad, vedkommer det ham ikke. Tossen maae samtykke alting: Den Vise maae tie, indtil han har veiet, om han bør samtykke eller modsige. Tossen leer jo af alting: Den Vise vil have noget, som han bør lee af. Tossen forbittres over, sit Medmenneskes Roes: Den Vise over hans Last. Tossen skielder paa - Undergivne, men kryber for lykkeligere: Den Vise er dristigst hos disse, men om mest over hine. Tossen faaer Jndfald og giør det: Den Vise faaer ogsaa, men veier det. Tossen er det nok, at han vil: Den Vise udforsker hos sig selv, hvorfor han vil det. Tossen er vred, tør man modsige ham. Den Vise troer sig skyldig enhver, som vil modsige ham. Tossen seer paa sit Nu. Den Vise paa Fremtiden. Tossen maae til angre sin Dom: Den Vise kun sielden. Tossen erbunden til eet: Den Vise forandrer Dragt - Forhold - og Udtrykke efter Tid, Sted og Anledninger. Tossen til sættes først; men den Visse hos hver, uden hos Tossen kun æres dog meest. Tossen har ei indvortes Nag: Den Vise har indvortes Glæde. Tossen er følløs eller trøstløs i NødDen Vise kan føle, men fatte sig. Tossen lever unytDe unyttig, døer ubemerket: Den Vise lever, naar han er død, og følges af dem, som begynde da at leve. Heldige Vise, Giør hvad du kan, for at blive viis, Tosse. Ex nihilo fit nihil. Af intet kommer intet, siger Man vel almindelig; men tit Dog denne gamle Regel sviger, Saa deraf intet kommer lit. Hvorledes var vel ellers Hr. von Strunker. Saa pludseligen bleven Kammerjunker, Lykken. Lykken man Daarenes Formynder kalder, Dog er den ogsaa sig heri ulig Davus mig hermed i Tankerne falder, Arm, dog paa ægteste Dumhed saa riig. Var uforanderlig Ordsproget sandt, Meere bemidlet man ingen Mand fandt. Jndfald. En Bonde skriftede engang og sagde: Herre, jeg giver mig skyldig udi alle mine syv Sind, Skriftefatefaderen sagde: de ere dog ikke fleere end fem. Bonden svarede: Ja Herre, jeg er saa meget meere end en anden Bonde, jeg er Bondefoged, derfor maa jeg have to Sind meere end en anden Bonde. Nyeheder.