Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-11-15
Coursen paa England maae nødvendig være høi, saalænge dette Rige vedbliver at have en saadan Overmagt i Kolonie-Handelen, og saalænge det henter saa faa Fornødenheder fra Udlandet; saaledes maae alle Bestillinger til Rusland, hvilke giøres over Hamborg, betales med klingende Mynt. Vexlerne paa England blive saaledes meget søgte. Da de forslidte Sølvpenge nu trækkes ind i London, saa har Banken, for at forebygge en Tummel af den urolige Pøbel i denne uhyre Hovedstad, seet sig nødt til at indvexle de gamle Sølvpenge, for ny, da Smaaehandlerne ikke vilde modtage de forslidte Penge, og Almuen begyndte at vise sig uroelig. J en Bye, som London, maae, med den største Forsigtighed, forebygges alt, hvad der kan give Anledning til Opløb imellem dette Mylder af Mennesker. Statspapirerne ere i en vaklende Tilstand; de vare nyelig stegne; man tilskrev det, at Regieringen skal see sig istand til, næste Aar at hielpe sig uden nye Laan og nye Paalæg, og i hvilket Haab man er bleven styrket ved Parlamentets Udsættelse. Man paastaaer, at i det sidste Qvartal har alle Jndtægts=Kilder, paa Tolden nær, indbragt mere end i det samme Qvartal ifior, og at Overskuddet af Skatterne skulde være henimod 2 Mill. Pd. Sterl. Man tilstaaer vel, at der er en stor Standsning i den udenlandske Handling, men den indenlandske har destommere taget til. Alle Skatter har vel ikke indbragt mere; thi i hele Jrland har man selv frietaget sig for at betale Vinduesskatten, da man har forenet sig om at indgive en Forestilling mod den til Regieringen, hvorved denne Skat har indbragt over 100,000 Pd. Sterl, mindre end ifior. Den 24de October blev hele London sat i Forbauselse over at Statspapirerne faldt 1 pCt., da en Actiehandler, som synes at staae i Forbindelse med Regieringen, pludselig tilbød til Salg en halv Million Stocks; man troede at der var forefaldet noget Betydeligt: at Bonaparte paa sluppet bort eller skulde løsgives, at der var Oprør i Landet o. s. v.;men Bladet Morning-Ehronicle sagde ved denne Leilighed; de offentlige Papirer maae nødvendigt falde, da saamange Mennesker nu mangle Handel eller Arbeide, og derfore ikke kunne betale Skatterne, hvorved Regieringen vil nødes til at angribe det synkende Fond, som er henlagt til at afdrage Statsgielden, og hvorved Statens Credit maae ufeilbarlig synke. Tiden vil vise, hvorledes det forholder sig; men saameget er ogsaa sandt, at der drives et Lykkespil i England med de offentlige Statspapirer, og at alle muelige Konster an anvendes, saavel for at faae dem til at stige, som til at falde. – Den bedste Vei, som den engelske Regiering kan betiene sig af, for at faae Statspapirerne til at stige i Værdie, og Statsgielden til at formindskes, er, at indføre Besparelser i alle Deele af Statsbestyrelsen, derpaa tænkes nu ogsaa alvorligt, og mange Forvaltningsgrene gaae reent ind, saaledes ere General-Commissariatet og Transport-Amtet ophævet, og Toldbetienternes Antal skal formindskes. – Saameget er vist, at den engelske Regiering ikke kan giøre noget hensigtsmæssigere, end at søge at indføre Besparelser for at forbedre National=Aanden, som tydeligen ikke er Ministeriet ret gunstig under de nærværende trykkende Omstændigheder for en saa stor Deel af Folket. Denne gav sig især tilkiende ved Hr. Woods Valg paa ny til Lordmajor for Staden London, da han, som bekiendt, ikke er en Ven af Ministeriet, endskiøndt han i sin Tilsigelses-Tale for sin Udnævnelse erklærede, at han ikke hørte til noget Partie. Et stort Antal af Londonske Borgere har foranstaltet et prægtigt Middagsmaaltid, til Ære for ham, og en Kommittee af 50 Personer er nedfat for at ordne denne Høitidelighed. Det er mærkværdigt, at ved den store Fest, som efter Sædvane skal gives den 9de November i Anledning af hans Valg, vare alle Giæsterne indbudne til at være klædte i engelske Manufacturvarer. (Det sees da heraf, at det nu er kommet saa vidt i England, at udenlandske Fabrikater begynde at fortrænge de engelske.) J flere engelske Provindser holdes nu Forsamlinger for at forfatte Bønskrifter og en Reformering af Parlamentet, og som indeholde saa bittre Udfald paa Ministeriet, som man aldrig før har tilladt sig i England. Den kongl. Prins Hertugen af Susser er en stor Ven af Oppositionen og af Lordmajoren, han drak i et Selskab af Londonske Borgere nylig paa dennes Sundhed, og skildrede Nationens trængselsfufde Tilstand. Man paastaaer, at Princesse Charlotte og Prinsen af Coborg skulle ikke heller være af Ministeriets Partie, saa at store Forandringer i Statsbestyrelsen kunne ventes, dersom Prins-Regenten skulde snart døe. – J Frankerige er National-Aanden saameget opvakt igien, at da Hertugen af Wellington var paa Theatret i Strasborg, og man da spilte den engelske Sang: Gud bevare Kongen, saa opstod en heftig Murren, og man raabte: ingen engelske, men franske Sange. Hertugen søgte derfore igien at bevise en Douceur mod de Franske, da han ved en stor Manøvre, som han holdt den 22de October ved Denain over 30,000 Mand af de allierede Tropper, og hvorved ogsaa de danske Tropper vare nærværende, forestille den Bataille, som blev holdet i Aaret 1712, og i hvilken den franske Marskall Villars slog Prins Eugen af Savoyen. Hertugen forestilte Marschallens Person. - Tydske Blade skildre Stemningen blandt Tydsklands Jndvaanere som at være overmaade misfornøiet; af en ulykkelig Tid er en slet fremgangen, heder det, Forhaabningerne bleve ikke opfyldte; Løfterne ikke holdte. Efter talløse Opoffrelser, ere utallige Plager komne, Militairstanden er overspændt, Landeværn og Landstorm ere komne istedet for Conscriptionsvæsnet. Skatterne ere ikke blevne formindskede, Handel og Jndustrie ere lemlæstede, og Crediten er ikke kommet tilbage; man er utilfreds med at det varer saalænge inden Forbundsdagen bliver aabnet og inden de ny Constitutioner, hvoraf man lover sig saameget, blive indførte. (Men hurtig afblæser Frugten, og kun langsomt modnes den paa Grenene.)