Viborger Samler, 1840-12-15
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Retop i det Øieblik da Discussionen omde sidste 88 i Adressen skulde begynde, bestiger Desmousseaux de Givre Talerstolen med den Erklæring, at det var umuligt at de offentlige Beskyldninger, der vare fremførte imod det forrige Cabinet, længere kunde hvile paa det. Da man fra alle Sider forlangte at paabegynde Discussionen om de amenderede Paragrapher, underretter Præsidenten, Sauzet, Desmousseaux om, at han kun kan tale om disse. Trods den tiltagende Tumult erklærer Desmousseaux, at han vil tale, og ikke forlade Tribunen. Præsidenten tager sin Hat; Desm. slaaer Armene overkors; Præsidenten forlader sit Sæde og Salen, og først efter en formelig lille Fegtning med Gen. Bugeaud forlader Desm. Tribunen. En mageløs Tummel hersker i Forsamlingen; Thiers vender sig med levende Jnterpellationer imod Desmonsseaux, flere Deputerede træde imellem. Efter en halv Times Afbrydelse vender Sauzet tilbage; Mødet tager sin Begyndelse paa ny. Efter en Jndledning gaaer Debm. over til de Facta, man lægger det forrige Ministerium til Last. Han mener, at man ikke hurtig nok har undertrykket Arbeidernes Emente, Pressen har forseet sig paa alle mulige Maader, og den er desuagtet ikke dragen til Ansvar. Endelig omtaler han de scandaløse Tildragelser paa Børsen. Vel blev en Undersøgelse foranstaltet, men denne førte ikke til noget Resultat. Hine Optrin paa Børsen falde Ministeren for det Jndre til Last; thi han skal have et vaagent Øie med Børsen, Telegrapherne og Regjeringspressen, Thiers tager Ordet for Remusat. Hvem, udbryder han, har man angrebet i denne Discussion? Jkke Ministeren for det Jndre, ikke Justitsministeren. Mig har man angrebet, da jeg vil give Desmousseaux det Svar, at han istedetfor at gjøre sig til "Colporteur (Avisbud) for saadanne Rygter, skulde angribe mig directe og ikke paa paa en skiult Maade. Thiers gjendrev derefter de had ske Beskyldninger, og Kammerets gjentagne Bravoraa syntes ligesom at give hans Argumentation større Kraft Vel veed jeg, saaledes endte Th. sit Foredrag, at man ved at betræde den politiske Løbebane udsætter sig for uværdig Bagvaskelse; vel veed jeg, at man behøver Mod for at byde en saadan Spidsen, men det Mod har jeg fundet i min Bevidsthed om, at jeg ei har fortjent en eneste af de Uværdigheder, man søger at skaffe Indgang, Naar man fremtræder med saa haarde Beskyldninger, maa man ikke forskandse sig bag Udflugter; man maa fremkomme med Beviser. Jeg vidste ikke, min Herre, at De, da De stod i min Tjeneste for at understøtte mig med Deres Arbeide, istedetfor at opfylde Deres Pligt, ponsede paa at bagvaske deres Chef, Deres Minister. Jndskrænk Dem ikke til Jnsinuationer; kom frem med Beviser, og briste disse Dem, da tag Deres Beskyldninger tilbage, tag dem tilbage med den smertelige Følelse, en Mand af Ære maa føle, naar han uden Grund har angrebet en Hædersmand!" (Levende Bifald.) – Desmousseaux undskylder Thiers's Heftighed. Thiers havde antaget den fremførte Anke for en personlig Fornærmelse; men dette var ingenlunde Tilfældet. Efter Loven var Ministeren for det Jndre ansvarlig for Børsen, hvor skammelige Ting havde fundet Sted, og Thiers kunde ei dække sin Collegas Ansvarlighed. Jmod dette directe Angreb reiser Remusat sig; og takker Thiers, fordi han har villet tale til hans Forsvar; han (Remusat) skulde heller aldrig vægre sig ved at kæmpe for sin forrige Conseilschef. (Efter Const. var Thiers saa rørt, at han fældte Taarer. – "Ja, siger Børsenhalles Correspondent, "Thiers er en ganske fortræffelig Skuespiller." – Den forrige Justitsminister Vivien, gavne den Erklæring, at de omhyggeligste Undersøgelser havde godtgjort, at Jngen havde misbrugt sin Stilling og sine Forbindelser til at aagre ved Hielp af uværdige Speculationer.