Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1848-12-14
Saameget veed man fra troværdige Kilder, at fornævnte Regjeringer virkelig, som en Følge af den sociale Omvæltning i Frankrig, der har havt saa fordærvelige Virkninger baade paa Tyskland og Jtalen, have foranlediget Conferentser mellem flere Magter med Hensyn til de Forholdsregler, der skulle tages i Henseende til Demokratiens Misgreb. Dette Parties ufornuftige Foretagender i Wien og Berlin og Udsigten til truende Storme i Frankerig have nu foranlediget en virkelig Overeenskomst imellen disse Stormagter, hvorved der sættes en dæmning for de democratiske Tendentser i Europa, for at de ikke skulle omstyrte den selskabelige Orden og antænde Krigsfaklen overalt. For at kunne forklare sig ovennavnte Yttringer med Hensyn til Frankrig, maae vi bemærke hvad der anføres i en Artikel fra Rhinen: Der forestaaer vigtige Tildragelser: Demokraterne, som man vel med al Føie kan betragt som Anarchister, da der gives saa ærlige iblanddem, der handle efter Overbeviisning; ville atter forsøge paa et Angreb, de gjøre Regning paa Prinds Ludvig Napoleons Valg til fransk Præsident. Man gjør Regning paa at denne, da overhoved Frankrig daglig nærmer sig meere en Statsbanquerot) vil begynde en Krig, og bestræbe sig for, at Rhinen skal blive Frankrigs Grændse; Demokraterne stole da paa nye Forvirringer og Uordener, for at de kunne fiske i rørt Vande. De hade derfor Cavaignat, fordi at han vil opretholde Fred og Orden. Europa Rolighed og Fred afhænger altsaa maaskee meget af Udfaldet af Præsidentvalget i Frankrig. J denne Anledning skrives under 3die December fra Paris, at Stemningen med Hensyn til Valgkampen bliver bestandig mere hæftig og forbittret, men ingen kan derfor beregne Udfaldet. Fra Karlsrube skrives, at de tyske republikanske Flygtninge i Frankrig og Schweitz have igjen sluttet Forbindelse med hinanden, og deres Anfører skal være den preussiske Lieutenant Willich, denne har nu samlet et godt organiseret Corps i Besancon, som der indøves, og som har i Sinde at falde ind paa 3 Puncter i Tyskland; nemlig over Schweitsergrændsen, ved Overrhin- og i Rhinpreusen. Der er intet Land, hvor der for Øieblikket, seer saa ulykkeligt og forvirret ud, som i Jtalien, fra Lombardiet til Sicilien hører man kun tale om Oprør, Mord og tøilesløse Handlinger, selv Fyrster, der med Mildhed og Klogskab regiere deres Folk, saaledes som Storhertugen af Toscaua blive lønnede med Utaknemmelighed. Behandlingen mod Paven er en Skjændsel for Rommerne, thi det var denne Regent, der først skjænkede sine Undersaattere Friheden. En af de Mænd der under den sidste Catastrophe i Rom har udmærket sig ved sin slette Opførsel, er Prindsen af Canino (Bonaparte) har befandt sig ikke allene i den vermanente Commission i Circolo popolare, men paa Qverinalpladsen stod han ved Foden af Taarnet, og det var paa hans Vink, at Mængden forlangte øieblikkelig Bevilgelse af dens Fordringer, da Paven ved Galetti bad omen kort Frist. At der ikke blev skudt med Kanoner paa Qvirinalets Port, var en vis Torres Værk, der stillede sig for Mundingen af Kanonen, da Prindsen af Canino søgte at bringe det til denne Skandale. Aarsagen til at saavel Storhertugen af Toscana, som Pius IX, maatte give et nyt Ministerium, var deres Omgivendes Feighed. Man tænke sig, at Lentulus, der kommanderer det pavelige Militaire, da han opfordredes til at skyde paa Massen og fordrive den, kastede sig paa Knæe, og bad Paven betænke at han havde Kone og Børn, og da derpaa Fyrst Massoni blev opfordret til at opretholde Roligheden, undskyldte han sig med, at han ikke var Militair. Rommerne ere i Grunden, feige, og 200 Østerrigere vilde have været nok til at drive Massen paa Flugten. Venetianerne have den 19de November igjen forsøgt et Udfald mod Meffte, men de faldt denne Gang i et Baghold, som Oberst Jellatschitch (en Broder af Banus) havde lagt for dem, Venetianerne kom nu mellem 2 Jlde, bleve slagne, maatte gribe til Flugten, mistede 2 Kanoner, 2 Døde og Saarede, og tabte 700 Mand som Fanger. J Mailand holder GeneralRadetsky Standret, og Flere bleve skudte, som Rebellere og Forrædere. Jmidlertid vedbliver Præsidenten for den revolutionaire Centraljunta Mazziniat udstæde det ene Mordprogram efter det andet, og opfordrer Jtalienerne til aabenbare eller snig morderisk at dræbe enhver Østerriger, de kunne faae fat paa.