Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-06-12
Uagtet Mærkværdighederne i Dobberan ere snart overseete, saa antog jeg dog en Leietiener, for at kunne faae Alting at see. Vor første Vei var hen til Kirken. Leietjeneren anmeldte mig hos Graveren. Men ogsaa i Dob beran maa dette Embede være af det Slags, der ikke blot føde, men endog fede deres Mand. Det varede temmelig længe førend Besked indløb. Endelig kom hans Amanuensis - en aldrende Person, maadelig til Fods, fordi den ene Fod var lidt kortere end den anden, men endnu maadeligere til Munds, fordi han havde mistet de fleste Tænder, og alle dentale Bogstaver derfor ganske maatte gaae tabte hos ham. Hvad hans Gang angaaer, da kunde den i Grunden være mig ligegyldig, jeg vilde hverken see ham gjøre en Ascension op af Kirketaarnet eller dandse et Solopartie i en Ballet; men hans Tandløshed, var mig i dette Øjeblik dog til stor Hinder, da han skulde være min Cicerone, men snarere talte som en Demosthenes, førend han begyndte at tage Stene i Munden, end som en Cicero. Det var mig umueligt, at forstaae tre sammenhængende Ord af Alt, hvad han sagde, uagtet det lod til, som han selv havde meget høie Tanker om sine Talegaver. Jsær var hans Oplæsning af plattydske Epitaphier reent Malebarisk for mig. Han læste med megen Selvfølelse f. Ex. følgende Gravskrift over en Kok, som hedte Peter Klahr, omtrent paa følgende Maade: Hier raue Pe er - lahr He ankte elgahr, ahr o - ans undig, ott 9 - einer - elen - dig. Den lyder egentligen saaledes: Hier rauet Peter Klahr, Er kaankte selten gahr. Dahr to gans unslatig, Gott syseener Seelen anadig. Kirken er af en Størrelse, som man neppe skulde vente den paa dette Sted. Dens Bygning blev begyndt 1186, men den var ikke færdig førend 1232; og der har altsaa været arbeidet paa den i 46 Aar. Bygt i Form af et Kors er den 200 Fod lang, 28 Fod bred og 80 1/2 Fod høi. Den hviler paa 24 Piller, der vække Beundring ved deres Høide. En af dem, beretter Sagnet, har Bygmesteren selv opmuret uden Blylod. Pragtfuld er denne Kirke vel ikke, men den Dristig hed, hvormed den er opført, gjør et stolt Jndtryk, og den Negelmæssighed, som, midt under denne Dristighed, er iagttaget, vækker Beundring, for Mesterens Konst. Den synes bygt for Evigheden, men overalt, selv i Pillerne, sees intet uden de røde Teglstene. Fordum havde den 22 Altere, nu findes her kun 13. Adskillige fyrstelige og adelige Personer ligge begravede her, blandt andre Hertug Hendrik Løve af Meklenborg. Blandt Mærkelighederne hører den danske Dronning Margarethe, grovt udhuggen i Træ, liggende i en Trækiste. Hvad der egentligen har givet Anledning til at denne Figurer kommen til at staae her, kunde jeg ikke blive oplyst om. Skulde den ikke være kommen i samme Øiemed, som de enkelte Dele af en Steen figur, der, som Sagnet beretter, skulde forestille Kong. Albrecht og gjemmes i Roeskilde Domkirke. Der fortælles at de vare sendte af Dronning Margarethe til Kong Albrecht, med Trudsel, at hvis han ikke gav efter, kunde han vente at blive parteret, som denne Figur. Nyere Forfattere have benægtet dette Sagns Sandhed, og paastaaet, at det var en af Steenhuggeren sendt, endnu usammensat, Steenbilledstøtte, men for ethvert Sagn ligger altid nogen Sandhed til Grund og den i Dobberan opbevarede Træfiguraf Margaretha synes at give Sagnet nogen Sand(Fortsættes.) synlighed.