Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-10-23
(Fortsat.) Endskiøndt dette Aars Sommer ikke var saa fugtig i det vestlige, for Danmark sydligere beliggende Europa, som det forriges, saa hører den dog altid under de vaade, og fra mange Lande blev der klaget meget over Oversvømmelser. Den stærke Snee som i Vinter havde bedækket de Schweitseriske Alper, smeltede ud paa Sommeren, og drev hen i Julii alle Floderne i Schveits ud over deres Bredder, Rhinen især giorde megen Skade ved sine Oversvømmelser. Ved Schafhausen gik Vandet ind i Husene, i Landsbyen Altenburg saae man i nogle Dage kun Tagene af Husene, og den Skade som den gjorde paa Sæden var overmaade stor, den fortsatte sine Ødelæggelser paa sin Fart igiennem Tydskland, især paa den venstre Rhinbred anrettede den meest Skade; man søgte vel ved Dæmninger at forebygge disse skadelige Virkninger af dens høie Vande, men man fandt den gamle Erfaring stadfæstet, at Dæmninger mod en Flods Oversvømmelser ikke ere at stor Virkning, naar der ikke arbeides paa den med lige Kraft fra begge Sider af Floden, som ikke overalt kan være Tilfældet med Rhinen, da den flyder igjennem saa mange Beherskeres Lande. De Ødelæggelser, som denne Flod anrettede i Sommer vare saa store, at man beregnede, at imellem Constanz og Mainz langs med Rhinen vare 20000 Tønder Land satte under Vand, og næsten al Vegetation ødelagtes paa dem. Den 7de og 17de Julii var Staden Kehl udsat for den største Fare for Flodens Oversvømmelser, Vandet sank vel i Tide, saa at Byen blev frelset; men al Afgrøden paa Marken gik til Grunden. Endnu den 27de og 28de August anrettede Rhinen store Ødelæggelser i Schveits og især i Egnen ved Schafhausen, ved svære ind treffende Tordenskyl i Forbindelse med Sneens Smeltning i Biergene formedelst den stærk Sommervarme, Floden steeg 10 Fod høiere end i Aaret 1762, Vandet steeg op til Træernes Kroner, og Folk maatte flygte op i den anden Etage af deres Huse. J det Sydøstlige Rusland, og i de Caucasiske Bierge fandt samme stærke Smeltning af Sneen og Oversvømmelser Sted. Det regnede der hele Maimaaned igiennem og i Begyndelsen af Junii. Et Skyebrud den 8de August og et vedholdende storme og regnfuldt Veir giorde stor Skade i Nordamerika, ved Baltimore bleve alle Broer skyllede bort af Vandet, og Skaden anslaaes til en Million Dollars, i mange Egne af Fristaterne bleve Huse og Broer bortrevne af Oversvømmelser, meget Qvæg og nogle Mennesker tilsatte Livet. Vashington voxede Tiberstrømmen saaledes, at al Communication i Staden blev afbrudt. Ogsaa fra Ostindien klages over det vedholdende Regnveir. Der maae vist foregaae inden i Jorden saare mærkværdige Forandringer, som ere Skyld i det forunderlige Veir, som synes at herske paa hele Jorden. Denne Sommer udmærkede sig ogsaa ved frygtelige Hagelveir, endskiøndt de ikke vare saa almindelige og hyppige, som i den forrige. Jsær i Mun chen indtraf et græsseligt Hagelveir den 4de Julii Kl. 7 om Aftenen, efter en meget heed Dag; Hagelen faldt af Størrelse fra Nødder af og til Dueæg, enkelte vare saa store som Hønseæg, de nedsloge alle Træ, Have= og Markfrugter, og alle Vinduer i Husene i Byen og paa Landet, som laae imod Veiret; Hagelveitet var ledsaget af Lynild og Torden, og af en Storm af Nordvest, som bræt kede armtykke Grene af Træerne, og giorde stor Skade paa Bygninger. Om Natten indtraf endnu to stærke Regnveir, begge med Torden og Lynild; det regnede stærk den hele følgende Dag, om Aftenen skinnede Solen rød igiennem, og om Natten var Himmelen bedækket, imedens Barometeret steeg en Linie. Efter Dr. Gruithuisens Jagttagelse opstod paa Solens østlige Rand henimod den 23de Junii en Soelplet af en uhyre Udstrækning, som (med endnu aldrig saa hurtig paa hinanden følgende Forandringer i Aabningerne af dens Skyesphære, igiennem hvilke man ofte kunde see Solens Kiærne) havde allerede væltet sig over til dens vestlige Rand da just paa denne vestlige Rand igien to nye fremkomne, endskiøndt ikke saa store Pletter, stode ligeover for den, og ligesom den første, bevirkede qvalmt Veir med Barometerets Falden. Allerede om Morgenen førend Kl. 3 forkyndte et nyt Phænomen i Luften, at besynderlige Ting vilde foregaae i den: da Saturn, Maanen og Benus, som man temmelig godt kunde see igiennem en ochromatisk Kikkert med 60 Ganges Forstørrelse, bleve som det synes i 2 til 3 Sekunder, rystede hurtig hist og her omtrent 6 til 10 Sekunder i Rummet, hvilket Phænomen rimelig kom af visse aparte meget varme Dunster, som stege i Veiret, eller af nedsynkende koldere Dunster. Man forhausedes over Hagelkornenes Størrelse. Dog har man hørt at langt større ere nedfaldne i forrige Tider; i Aaret 824 faldt i et Hagelveir et Stykke Jis ned ved Autun i Bourgogne, som skal have været 16 Fod langt, 7 Fod bred og 2 Fod tyk, saadanne flade Jisstykker ere ofte nedfaldne i Hagelveir, snart større og snart mindre, men disse ere for det meste frembragte paa en anden Maade end Hagetkornene; men ogsaa af de runde Hagelkorn ere langt større til andre Tider faldne ned, end de, som dette Uveir frembragde. Som Gaaseæg vare de som nedfaldt i 1665 i Provindsen Suffolk, 1687 i Egnen ved Halle, 1697 i Provindsen Vallis; 172 i Vien; 1725 i Olefsna i Ungarn, 1738 ved Nordhausen i Thyringen og 1780 i Berlin. Endnu større vare de, nemlig 4 Tommer tykke, som faldt i 1723 ved London; 5 Tommer tykke, de som faldt i 1724 i Actoni England, men over 1 Pund svære, de som faldt i 1724 ved Monterotond i Jtalien; endvidere som middelmaadige Agurker vare de, som faldt i 1776 i Potsdam, hvoraf en Oxe blev dræbt, en Bonde fik sin Arm brækket, og Tagene bleve slagne i Stykker; endelig ogsaa de i 1717, som ere faldne i Egnen af Namur, hvoriblandt Stene paa 8 Pund, som ikke lode noget Tag heelt, og endog sloge igiennem Bretter. Hagelens Oprindelse udleder man deraf, at Regndraaberne blive kolde ved Bortdunstning, og af Clektristtet. Jmedens sædvanlig et sneeagtigt Korn falder igiennem de forskiellige Regnstyer, med stedse Eieltrisitetsforandring, sætte sig Jisstykker fast omkring det, som concentrisk omgive Kiærnen, hvorved Tiltrækningen af de negative elektriske Hagelkorn, imod de nedenfor værende elektriserede Regndraaber, bidrage stærkt til deres Forstørrelse. Den Bortdunstning som bliver bevirket i de høiere af Solen bestraalede Skyer, fornemmelig ved den altid tilstædeværende, uhyre, stærke, Elektrisitet, bidrager meget til Kulden, hvorfore den Hagel som falder om Natten, og om Vinteren, er aldrig saa stor, og er tillige sielden. Efter en Sommer, hvori der er falden megen Hagel, kan man i Almindelighed vente et varmt Efteraar; har Sæden derfor blot taget Skade, og er ikke aldeles ødelagt, saa vil den hastigt blive moden; det er ellers en mærkelig Erfaring, som maaskee ikke er bekiendt for alle Landmænd, at det er meget skadeligt for Qvæg at drikke af det Vand, som fremkommer af et Hagelveir. – Foruden det mærkværdige Hagelveir, faldt ogsaa andre Steder stærk Hagel i denne Sommer, saaledes ved Phorzheim den 12te Julii, hvor næsten alle Hagelkornene vare trekantede, og saa store som Dueæg, som ligeledes sloge mange Vinduer ind, og saarede mange Folk, som vare paa Marken, baade i Hovedet og paa Hænderne. – Samme Dag ødelagde et endnu skrækkeligere Hagelveir, næsten al Sæden paa Marken i Egnen af Lauterborg ved Harz; Uveiret indtraf med en oversvømmende Regn og en frygtelig Torden, Hagelen var saa stor, at endog Creaturer blev dræbte af den. Fra det Brandenborgskeklagede man over de næsten daglige Ødelæggelser, som Hagelveir anrettede i Junii og Julii Maaneder; mange Landdistricter især ved Halle, toge stor Skade, Straatagene røge af, Træerne bleve knækkede, ved Roitsch skal endog et stort Jisstykke have dræbt et Barn paa Marken. Disse frygtelige Hagelveir strakte sig dybt ind i Polen og i Gallizien, i det første Land ødelagde det paa en skrækkelig Maade Kornet paa Marken i en Strækning af 5. Miile i Længden og 1 1/2 i Bredden; 30 Landsbyer, leed et stort Tab; og i det sidste Land saarede det Qvæget, dræbte Fuglene, og giorde den største Skade. Ogsaa vort eget Fødeland leed i Sommer af dette farlige Phænomen i Naturen. Saaledes trak Torsdagen den 31te Julii et frygteligt Hagelveir over den vestlige Deel af Fyen, især over Jordløse i Sønderbrobye og Nørrebrobye Sogne, hvor Sæden blev saa afslaaet paa Markerne, at mange Steder var blot Straaet tilbage; i mange Huse bleve alle Vinduer indslaaede og i hele 24 Timer efter laae endnu de nedfaldne Jisstumper uoptøede.