JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Pave Clemens den 12tes Conclave var et af de allerlængste og varede fra den 3die Mart. til den 11te Julii 1730. Der blev strax i Begyndelsen talt og Cardinal Corsini, men han blev forkastet. Derpaa manglede Corradini ikkun 4 Stemmer, omendskiøndt han i sin Ungdom ikke havde været andet end en Musicus, og siden var bleven en Advocat. Mange vare for ham; men Keyseren og Spanien satte sig derimod. Han bekom aldrig meere end 30 Stemmer og 36 bleve udfordrede til et gyldigt Val. Man troede og omsider, at Cardinalerne skulle see sig nødte til at vælge en Pave uden for deres Collegio. Endelig vendte sig Cardinal Hannibal Albani, da værende Cammerlingo, og andre af hans Partie den 9 Julii igien paa Corsini Side. Keiseren var i den Tid bragt paa andre Tanker. Corsini selv havde ingen Cabaler brugt, for at giøre sig et stærkt Anhang, og Rom glædte sig forud over Val set. De Franske Cardinaler havde og intet derimod, og han blev den 11te Julii udvalt til Pave, endskiøndt han var 78 Aar gammel, plaget af Podagra og næsten blind. Han regierede dog endda 10 Aar.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Udi Pave Benedict den 14des Conclave spillede Cardinal Tencin en stor Rolle og det Franske Partie var det stærkeste Han formaaede meget hos Cardinalerne Corfini og AquavivaFolket pægede med Fingrene paa ham, og sagde: han skulle giøre en Pave. De Cardinaler Pozzia og Aldrovandi havde det største Haab, og ingen tænkte paa Lambertini. J Førstningen skeede intet besynderligt, uden at adskillige Cardinaler gave hinanden Stemmer, hvilket udi den Tid indtil de udenlandske Cardinaler ankomme, er en Slags Compliment hvorved man intet mindre tænker, end virkelig at vælge den, som man giver sin Stemme. Den første Cardinal, som blev bragt paa Forslag, var Aldrovandi. Gemeenlig bliver i Begyndelsen ingen saadan taget, hvorpaa man alvorlig tænker, paa det at Partiernes største Heede først skal sætte sig og disse have Leylighed til at udøve deres Egensindighed. En den første Jver forbi, og man begynder at blive kiæd af Conclave, saa kommer man frem med saadan en Cardinal, paa hvilken det for Alvor sigtes.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Efter Aldrovandi faldt mange paa Cardinal Ruffo, som var gammel, af en anseelig Familie og Fortienester, men det fattedes ham 2 Stemmer, som han ikke kunde faae. Der paa havde Rezonico saadant et Haab, at ikkun en eeneste Stemme fattedes ham. Aarsagen var, fordi man ved ham søgte at holde det modsatte Parthie i Ligevægt, uden at man virkelig tænkte paa ham. Nu kom Raden til Cardinal Pozzia, han besad mange sortreflige Egenskaber, men en af det modsatte Partie udspredt Pasquil drog mange af fra ham, om endskiøndt han forsvarede sig meget vel derimod. Derpaa havde Firraa snart faaet den Pavelige Krone, og CardinaHannidal Albani, en Broder til den nu levende Cardina Alexander Albani, som formaaede meget Conclave syntes i det mindste udvortes at være fornøyet dermed. Mange gratulerede ham allerede og ville føre ham ligesom i Triumph i den Sixtiniske Kirke, men den Keiserlige Minister erklærede, at hans Hof ey kunde være fornøyet med nogen Neapolitaner. Man tog atter sin Tilflugt til Aldrovand, han fik 33 Stemmer, men kunde ikke saae den 34, saasom ingen ville give efter, endskiøndt Conclave allerede havde varet 5 Maaneder, Cardinal Hannibal Albani frygtede at nogle af hans Partie omsider skulle blive klæde og falde fra. Han besluttede derfor, at lade den sidste Mine springe, og betiente sig dertil af Pater Ravali, som paa det alvorligste maatte formane Cardinal Aldrovandi, at forlige sig med Cardinal Albani. Hiin gjorde det, i det Haab dermed at faae den ham manglende Stemme, og lovede, at vise sig erkiendtlig, i Fald han blev udvalt. Dette Løfte fortørnede mange, hans Partie blev svagere, og da han saae, at der var intet videre at giøre, saa foreslog han sin Landsmand Cardinal Lambertini. Cardinal Aquaviva gik derfor til Cardinal Albani og forestillede ham, at det ikke længere kunde udholdes, man maatte paa een eller anden Maade ud af Conclave. Albani blev ved at paa staae Cardinal Mosca, hvorover Aquaviva blev fortrydelig og sagde: det hielper intet at tale om Cardinal Mosca; vi vil ingen Pave have efter Deres Sind man vel een med Deres Samtykke. De vil ingen have af vore Cardinaler, altsaa vil vi ikke heller have nogen af Deres. Der er altsaa intet andet Middel tilbage, end at udvælge een, som er ligegyldig for begge Partier, og af saadanne seer jeg ingen, som besidder, alle fornødne Egenskaber, uden Lambertini eller LescariHvilken af begge disse vil De have, skal det være Lambertinihan er født i Kirkestaten, som ommerne gierne see. Cardinad nal Albani, som heller havde gjort en Tyrk til Pave, end Aldrovandi, lod sig det gefalde. Hovedmændene for begge Partier bleve alsaa eenige og udvalgte ham den 16de August. med alle Stemmer, da han Dagen tilforn ikke havde haft een eneste.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
J Conclave af Aaret 1758 talede man i Førstningen meget om Cardinal Crescenzi. Men de man i Begyndelsen giør til Paver blive tilsidst gemeenlig Cardinaler. De Cardinaler Albani havde det største Tilhæng og saasom de tænkte at forskaffe Pualucci den Pavelige Krone, saa foresloge de for et Skinsskyld Cardinal Cavalchini, for at udmatte Partierne udi noget. Cardinal Pontocarerro, lod sig deraf bedrage, antog sig ivrig Cavalchini, indtil det Franske Hof udelukte ham. Han bar sin Vanlykke med stor Standhaftighed, og blev ved i Stilhed at føre sit Embede som Decanus. Andre, som og havde været nær ved at blive Paver, græmmede sig saaledes derover, at de nogen Tid derefter døde. Cardinal Sachetti blev ikke Pave, fordi han havde modtaget en Foræring af den Franske Gesandt. Pualucci blev udelukt af det Wienske Hof, i den Tid, at de Stemmer, hvorved han blev valt, bleve talte. Nogle havde allerede kysset Cardinal Piaza paa Haanden Aftenen forhen som tilkommende Pave, men Cardinal Albani bragte endnu samme Nat hans Udelukkelse i Stand. Det feylede ikke meget i at jo den bekiendte Cardinal Portocarero var bleven Pave. Han var snu og for nede i sin Person, det Spanske Pflegma med den Jtalienske List. Han havde i sin Levetid deelt sine Midler, og overladt dem til andre, ophævet al Forbindelse med Spanien, og var at ansee som en Rommer. Da de Franske Cardinaler, som ikke noksom kiendte Conclavets Jntriguer, og vare blevne ganske forskrækkede over Cavalchini Udelukkelse, spurte ham, paa hvem man nu kunde have Hensigt, slog han Øynene ganske beskeedentlig ned, og sagde: dette var den Hellig Aands Tid. Men de merkede ikke hans Hensigt, eller vilde maaskee ikke merke den.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Cardinal Spinelli havde og et anseeligt Tilhæng, men Kongen af Neapolis lod ham vide, at han ved Spanien ville lade ham udelukke fra Vallet. Spinelli søgte derfor, at bringe een paa den Pavelige Throne, under hvem han i det mindste skulle have megen Andeel i Regieringen og dertil holdte han Cardinal Rezonico for den beste. J Førstningen tilbød han sig for Skins Skyld, at overlade Cardinal Cavalchini sit Partie, saasom han vel vidste, at Frankerig ikke skulle tilstæde hans Val, for siden, naar Frankerig gjorde det, at bringe det andet Partie paa Rezonico Side. Han bragte og Cardinal Corsini tilligemed alle Clemens den 12tes Tilhængere paa sin Side. Cardinal Scirra Colonna søgte forgiæves at afbringe de Franske Cardinaler derfra. Rezonico blev den 6te Julii om Aftenen udvalt, i Steden for det først skulle skeet den 7de om Morgenen. Han fik just saa mange Stemmer, som han burde have. Havde Spinelli ikke saaledes hastet, saa var Reizonico ikke bleven Pave. Jmidlertid si Spinelli ikke saa stor Andeel i Regieringen, som han havde indbildt sig, Hans Fiender gjorde ham saa megen Fortred, at han begav sig bort fra Hoffet og døde i Aaret 1763. Saasom Frankerig havde haft saa stor Deel udi Clemmens den 13des Val, saa udbad samme sig, at Paven vilde giøre Cardinal Archinto til Stats Secretair, hvilket og skeede. Men han døde snart, og Cardinal Torrigiani, som ved sin Uføyelighed lagde de Bourboniske Hoffer saa mange hindringer i Veyen, kom i hans Sted.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Saasnart Pave Vallet er forbi, det er, saasnart en Cardinal har de 2 tredie Deele af Stemmerne, bliver ringet med Klokkerne og den yngste Cardinal Diaconus indlader Ceremonie Mesteren og Conclavets Secretair. Kapellet bliver lukket. Cardinal Diaconus træder tilligemed nogle andre til den nye udvalte Pave, og spørger ham, om han vil antage det retmæssige Val. Har han intet derimod at indvende, saa maae han erklære sig, hvilket Navn han har i Sinde at tage og Ceromonie=Mesteren opsætter derover et Skrift. Naar dette er skeet, saa træder Paven, geleydet af de 2 ældste Cardinal-Diaconer for Alteret og gaaer efter en kort Bøn bag samme, for at omskifte Cardinals Klæderne med de Pavelige. Derpaa sætter han sig paa en Art af Throne, og giver den heele Forsamling af Cardinaler den første Velsignelse. Disse kysse hans Haand, og han omfavner dem igien. Cammerlinge stikker ham Fisker=Ringen paa Fingeren, og Paven overleverer samme til Ceremoniemesteren, for derudi at lade stikke sit nye antagne Navn. Kort førend Publicationen blive allerede en Mængde Mennesker indladte i Conclave. Jmidlertid begiver den ældste Cardinal Diaconus tilligemed Ceremoniemesteren, sig til den store Tribunne over Hoved Indgangen til Peers Kirke, som i Begyndelsen af Conclave er bleven tilmuuret, lader den aabne, forkynder offentlig Pavens Navn og kaster tillige en Seddet ned, hvorpaa Navnet staaer, som af Pøbelen begierlig bliver optaget. Paa samme Tid blive Kanonerne løsnede paa Engelsborg, de paa Peters Plads paraderende Soldater, give en Salve, og der ringes med alle Klokker i Staden.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Efter Publicationen har enhver Tilladelse at gaae ind i Couclave. Paven begiver sig i sin Zelle til efter Maaltidet, da han i en lang Kiortel, og den Biskoppelige Hue bliver baaren til det Sixtinske Capels Alter, og af Cardinalerne adoreret, som man kalder det. De kysse nemlig hans Fod, Haand, Bryst og Ansigt. Derpaa bliver han udi en med Guldbroderet. Lehnestoel, hvor igiennem stikkes lange Stænger (Sedia Costatoria) af 20 Betiente (Palafrenieri) baaren paa Skuldrene til Peters Kirken, forved gaaer Musiken hvorved istem mes en Lovsang Ecce Sacerdos novus (See den nye Præst, ved Siderne Schweitzer Garden og bag efter Cardinalerne. Efter at han i det hellige Sacramentes Capelle, og ved Apostelens Petri Grav har gjort sin Bøn, saa sætter man ham paa det høye Alter, hvor Cardinalerne igien forrette AdoratioCa nen. nen. Derpaa bærer man ham igien tilbage til Vaticanen, og Jlluminationer og Glædes Jld vedvarer udi Staden 2 Aftener efter hinanden. Udi de første 8 Dage indtil Consecrationen og Kronningen, forretter den nye Pave ingen offentlige Functioner, og om endskiøndt han virkelig regierer, saa udstæder han dog ingen Buller med Bly Seglet, men allene lutter Brever, forseglede med Fisker=Ringen. Dagen derpaa begiver Paven sig med en meget høytidelig Stads og Pragt fra Vaticanen til Palladset paa Monte Cavallo. - Pavens Kronning er en anseelig, og for en Fremmed vigtig Ceremonie. Paven begiver sig i en talrig Svite og ledsaget af alle Cardinalerne, at hvilke Cardinal Biskopperne ere i Biskopelig Habit, og de andre i rige Messehager, til St. Peters Kirke. Udi Kirkens Forgaard sætter han sig paa en Throne, for at lade denne Kirkes Dom Herrer komme til at kysse hans Fod. Derpaa bærer man ham, ligesom første Gang i det hellige Sacramentes, Capelle, i det Gregorianske og tilsidst til det høye Alter. For ved dette høytidelige Optog at erindre Paven om Verdens Forgiængelighed gaaer en Ceremoniemester foran, som paa en Stang bærer noget Blaar, og foresynger ham, i det en Præst sætter Jld deri med et Lys, den moralske Sentenz: sic transit gloria mundis, saa forgaaer Verdens Herlighed. De gamle Rommere havde ligesaadan en Hensigt, naar de bag ved den triumpherende Borgmester stillede en Slave.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Den ældste Cardinal Diaconus hænger Paven den Kaabe paa, som er ziiret med 6 Kors af sort Silke Taft, og er en Sindbillede paa Apostel Embedet, og den fuldkomne Pavelige Magt. Cardinalerne og Biskopperne kysse igien hans Fod. Derpaa holder Paven det høye Embede paa det høye Alter, hvorpaa ingen uden han maa læse Messe. J Begyndelsen af samme forrette Cardinalerne igien Adorationen. Evangelium og Epistelen blive tillige siungne paa Grædsk og Latin for at betyde begge Kirkers Forening. Paven annammer den hellige Nadvere, som bringes ham paa Thronen. Efter Messen bringer man ham i den store Loge over Hoved Indgangen til St. Peters Kirke, hvor Velsignelsen Skiærtorsdag meddeles, han stiger i det heele Folks Paasyn paa Thronen, og den første Cardinal Diaconus sætter ham den tredobbelte Krone paa med de Ord: Accipe Tiaram tribus Coronisornatam, & scias patrem te esse Principum & Regum Rectorem Orbis, interra Vicarium Salvatoris nostræ Jesu Christi cui est honor & gloria in saecula Sacculorum Amen; det er: modtag den Pavelige Hue, som er ziiret med 3 Kroner og viid, at Du er Kongers og Fyrsters Fader, Verdens Bestyrer og paa Jorden en Statholder i vor Frelseres Jesu Christi Sted, hvilken tilkommer Ære og Værdighed i Ævigheders Ævighed Amen. Denne Ceremonie endes med en dobbelt Pavelig Velsignelse. Den første uddeeler han staaende fra Thronen, men den anden fortil ved Tribunen og bliver forkyndet alle, som faae samme Velsignelse, en fuldkommen Syndernes Forladelse. Endelig bærer man ham tilbage til Vaticanen, hvor han igien ifører sig fine sædvanlige Klæder, og hvor Cardinals Collegii Decanus i alles Navn giør ham en Compliment, og ønsker ham en lang Regiering, Paa Kronnings Dagen illuminere alle Cardinaler, Gesandtere, og hvad som hører til Hoffet, eller staaer med den nye Pave i nogen Forbindelse, om Aftenen deres Huse. Men det smukkeste er Jlluminationen paa den forreste Side af St. Peters Kirke. Man kan ikke forestille sig noget prægtigere Syn, end at see den smukkeste Bygning i Verden oplyst med mange 1000 Lamper, og det saaledes at man af Lampernes Orden og Jnddeeling kan kiende Architecturen. Kuppelen oven paa Taget rækker som en Jld=Pyramide over alle Bygninger i Rom, og syner fortræffelig langt borte, for Exempel paa Høyden af den Mediceiske Villa. Denne Jllumination antændes hvert Aar paa Apostelens Petri Fest. Samme Aften bliver paa Engelsburg afbrændt et Fyrværkerie udi Jtaliensk Smag. Sammes Høyde giver det et Syn, som man ey kan give noget andet Fyrværkerie af det Slags, endskiønt et Hovedstykke af Fyrværkerie nemlig Vand Jlden mangler. J sær kan man intet prægtigere forestille sig, end naar tilsidst en Paafugle Swantz (Girandola) af 4500 Raqvetter stiger i Luften. Da Stædet i sig selv er høyt, og Raqvettterne udbreder sig som en Vifte, saa bliver den heele Horizont oplyst, og det seer ud, som at Himmelen stoed i Jld. Det øvrige bestaaer i enkelte Raqvetter, Sole, Jldhiule, Cascader og deslige. Lige saadant et Fyrværkerie med en Paafugle Svantz bliver aarlig afbrændt 2 Gange, nemlig paa Pavens Kronnings Dag og paa Peters Fest. Det koster hver Gang ikke meere end 500 Scudi.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
En anseelig Ceremonie efter et Paveval er den saa kaldte Possesso, da Kirkens nye Fader tager Besiddelse af S. Giovannidi Laterano. Saasom den er den Biskoppelige Kirke i Rom, af hvilken Paven ligesom fører Titel, og hvor Paverne først have boet, saa maae han i de første Maaneder af sin Regiering tage samme i Besiddelse. Toget gaaer fra Vaticaner (endskiøndt den forrige Pave afreed fra Monto Cavallo) over Engelsbroen ved S. Andrea della Valle, og forbi Al Gesu over Kapitolet under Titus Bue, og forbi Coliseo. Paa den heele Vey ere de fleeste Huse, og alle Kirker behængte med Tapeter, Kapitolets Trapper bestrøede med Sand paa det at Hestene kunde gaae op og ned. Uden for Villa Farnese ladet Kongen af Neapolis oprette en Triumphbue, og det Rommerske Raad en anden paa Kapitolet, i Fald den nye Pave er en fød Rommer. Toget begynder med noget Cavallerie for at giøre Plads De ere klædte i rødt Fløyel med Guld og bære store Fiædre paa Hovedet. Derpaa følge Pavens og Cardinalernes Staldme. stere, de nederste Betiente, Consistorial Advocaterne, Prælaterne di mantellone eller Titular Kammer=Herrerne, de Geheime Cammerieri, de Rommerske Baroner og Printzer, i Følge af deres Pager og Betiente til Fods: Prælaterne Chlerici di Cammera, Maggjor duomo, Ruota Auditorerne, Gesandten af Bologna, Roms Conservatorer og Statholder. Korset bæres af den ynste Ruota Auditor og derpaa kommer Paven omgiven af sin Schweitzer Garde, og de saa kaldte Palafrenieri. Han sidder paa en hviid Hest, som i Begyndelsen blev leedt af en regierende Fyrste, og siden at Conservatorerne. Benediet 13de blev formedelst hans høye Alder, og fordi en stærk Kulde indfaldt, baaren, hvilket var noget besynderligt. Bag efter Paven følge 25 prægtige klædte Pager, og Garden til Fods. Forved den anden Deel af Toget gaae mange Løbere. Ceremoniemesteren paa en Muulæsel anfører dem. Adskillige Huusbetiente gaae forved Baaren og den Pavelige Stoel (Secia Papale.) Derpaa følge Cardinalerne ligeledes paa Muulæsler, af hvilke enhver føres af 2 Staldbetiente, som bære Stokke med Cardinalernes Vaaben. Videre Erkebiskopperne, Biskopperne som ere Assistential Soglio, det pavelige Kammers Auditor, Skatmesteren og de øvrige Biskopper som ikke ere Assistenti al Soglio. Pavens Kareth med 6 hvide Heste og tilsidst det øvrige Cavallerie og Jnfanterie slutter Troppen. Paa Kapitolet holdes Paven stille for at modtage Hyldingen af det Rommerske Raad. Det Capitul af Latteran kommer ham i Møde og overleverer ham Nøglerne. Derpaa stiger Paven op paa en ved Kirken oprettet Throne og Dom Herrerne kysse hans Fod J Kirken lyser han fra det høye Alter Velsignelsen og siden endnu engang fra Logen paa den forreste Side af Kirken. Ende lig begiver han sig i de ordentlige Klæder tilbage til Qvirinal.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Kort Efterretning om de gamle Rommerske Feldt Herrers triumpherende Indtog i Rom.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Vi ville til Læsernes formodentlige Fornøyelse anføre af denne Bog nogle Merkværdigheder om Senegal. Senegal en Øe i Africa, er endnu ikkun lidet bleven beskrevet, saavel som mange andre Egne i Africa, hvilke ligge nær ved Linien. Adanson har besøgt og nøye undersøgt ikke allene Øen selv men og andre Egne paa Kysten og mindre Øer. Den Øe Sennegal er fuld af hviidt Flyvesand; desuagtet beboes den af flere end 3000 Negere. Deres Hytter ere som en Art af Dueslag, hvis Vægge bestaae af sammensøyede Rør. De res Senge bestaae af en paa Tømmer liggende Kurv=Flette som hviler paa en Art af Høetyve, hvorpaa ligger en Motte. Deres Huusgeraad ere nogle Leer Potter og Ballier. Man finder paa 30 Miles Distance ingen Steene. Negerne paa Sennegal ere efter deres Slags de skiønneste Folk i Nigritien. De ere høye af Væxt, og det er noget uhørt, at finde halte og pukkelagtige iblant dem. Deres Hud er skiøn sort, deres Klædedragt er et Stykke Linnet, som trækkes sammen imellem Beenene. Deres Børn gaaer ganske nogne til de ere 10 Aar gamle. Den hører ellers til Kongeriet Onto. De Adanson gik over Floden til det faste Land, fandt han Høye af røde og hvide Acacier (Gummitræer). Veyene ere fulde af Torne, og det er en Lykke for Negerne at deres Fordsaaler have over en Fingertyk Hud. Der findes meget Vildt, i sær Harer og smaae Kaniner. Ved det sædvanligt Veyrligt er Heeden over 60 Grader. Jndvaanerne i den Bye Sor paa en Øe af samme Navn ere giestefrie og høflige. De ere halve Mahomedaner. Qvinderne spise ikke med Mændene. Deres sædvanlige Spise er Hirse og Søehunde Kiød, Melk, Æg og Høns. - Paa Merangoins Escate, hvor den beste Oxe Handeler, findes i sær merkværdig Mangel Træet (Mangerven Træet). Det voxer allene i Vand, og staaer grøn det heele Aar. De lange Rødder som voxe ud af de underste Greene, indtil de naae Vandet, og saa igiennem samme løbe ind i den derunder liggende Jord, forestille en Art af Arcader, ligge saa tæt slyngede i hinanden som en Terasse over Vandet. Barderfiske og Aal ere her i Mængde. De saa kaldte Marin goinsere en Slags Myg, som skiule Vandet, og giøre et utaaleligt Stik i Huden. Her findes og den fortrefligste Slags stort Qvæg og Faar, hvormed de Franske drive en temmelig Handel. Faarenes Uld er ikkun tynd formedelst det heede Clima. Hjordernes Eiere ere overmaade sparsomme og nyde lidet deraf. De ere Mohrer. Hirse Røret har saa fød en Marv, at Forfatteren meener, man skulle deraf kunde tillave Sukker ligesom af Sukker Rør. Græskar, Syrer Tobak og alle Slags Bønner findes her af en uforlignelig Frugtbarhed og Smag. Folkene paa Escale bleve meget for skrækkede over Hr. Adansons hvide Ansigt, og kunde ikke tro at hans lange Haar vare naturlige, da deres ere korte og krujede. Negerne ere de færdigste Betiere. En Slags Urt Qverachio, eller god Dag kaldet, som voxer her, bøyer sine Blade ned, naar man allene rører ved dem, ligesom den ønsked en god Dag. Her findes nye Fuglearter, som naar de see er Menneske, begynde forskrækkelig at skrige, hvorved de og bortjage Vildtet. (Beslutningen følger.)
Berlingske Tidende, 1775-03-01
AVERIISSEMENT. Et af Hr. Professor Johann Gottlied Tøller forfatte Skrift, under Titul: Mine Overbeviisninger, er trykt paa Dansk hos Brødrene Berling og faaes sammesteds til Kiøbs saa vel som hos Boghandlerne Pelt og Mumme paa Børsen for 24 s. Fruentimmerets Pligter, skreven af en Dame og oversatte af P. T. W., er til Kiøbs hos Brødrene Berling i Pilestrædet samt hos Boghandler Pelt paa Børsen og Boghandler Gyllendah, paa Hiørnet af store og lille Helliggeistræde for 1 Mk.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Priis-Courant.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Aug Holstensk Td. Dansk Td. Korn. 3 Rd. 4 Mk. s. Dansk Vaar=Sild Td. Rd. Mk. Rd. Holsteensk Høste-Sild Td. 5 Rd. Mk. Jydskenkelt 4 Rdlr. 4 Mk. s. 5 Rdlr. Mk. sk. Rdlr. Mk. Rd. Mk. s. Norsk Sild Td. 5 Rd. Mk.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Fyhnsk 4 Rdlr. 2 Mk. s.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Holstensk Hvede Td. Laalandsk Td. d. 2 Mk. s. Tran Tønden. 4 Rd. 1 Mk. Salt. 22 Rdlr. Mk. Birke. Rdlr. Mk. s. Byg Td. Gryn Td. 1 Rd. 3 Mk. 8 s. Norsk Tønd. 3 a 3 Rd. 3 Mk. s. øbenhavns Malt Tønden. Havre Td. Gryn Td. - 2 Rdlr. Mk. 1 Rd. 1 Mk. 4 s. Rd. Mk. Spansk Tønd.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Engelsk Td. 3 Rd. 3 Mk. s. Rdl. Mk. s. Torve iøb for Jndvaanerne. 4 Rd. 4 Mk. i Lyneborger, Td. 6 a 6 Rd. 3 Mk. Boghvede Gryn Tønd. 4 Rd. 4 Mk. Fransk Td. Viin. Et Bonde=Læs Brænde. 1 Rd. Mk. s. Erter Tønden Fæde V. 2 Rd. 1 Mk. En Abme Rhinsk Viin. uden Rigs 65 a 85 Rdlr. Et Læs Torv. Mk. a 1 Rd. 1 Mk.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Jslands salted LammekiøTønden. Et Oxsebr. rød Viin. 40 a 600 Rdlr. Kul Tønden, 56 a 70 Rdlr. Foering. 2 Mk. 4 s. Flesk røget Lispd. Rd. 5 Mk. 8. Oste Fynske Skpd. 6 Rd. 4 Mk. uden Rigs Et Oxsehv. Fransk Viin. uden Rigs 36 a 50 Rdlr. 40 a 58 Rd. 18 a 28 Rdlr. dito mindre. Høe et stort Læs Rd. Mk. s. 1 Rd. 3 Mk. s. Holsteenske Skpd.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Smør Fynsk Td. 3 Rd. Et Oxehoved Fransk Brænde=Viin 20 Rdlr. Halm et Læs. Mk. a 1 Rd. 2 Mk. 74 a 76 Rdlr.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Tælle Lisp.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Sællandsk Td. . Rdlr. 1 Rd. 5 Mk. s. uden Rigs 46 a 48 Rdlr. Høns og Fiederværk. Grøn Sæbe Otting 2 Rdlr. 1 Mk. s. Humle. 14 Rdlr.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Kalkonske gamle Parret 2 Rd. Mk. Brunswiger) Skpd. unge Parret 1 Rd. 4 Mk. 8.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Bergens Fisk Skpd. Fisk. 12 a 13 Rd. Garleb, Norsk Jern Skippd. 36 Rdlr. Capuner fæde et Par 12 Rd. 3 Rd. 3 Mk. mavre et Par Høns gamle Parret. Rdlr. Mk. Mk. s. Graasey salted Td. tør Skippd. Tiære Tønden 9 a 10 Rdlr. Hør Skipd. 32 a 42 Rd. efter dens - unge Parret 3 Mk. . s. 2 Mk. 8 s.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Klipfisk Skippd. 15 a 16 Rdlr. Reen Hamp Skpd. 22 a 25 Rdlr.) Boniter, Kyllinger et Par Mk. s. Brænde. Favnen. Ænder et Par Mk. s. 3 Mk. s.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Norsk Torsk salted Td. Rd. Mk. 5 Rd. 3 Mk. a 6 Rd. Pommersk Fyr Rd. Mk. Duer et Par 1 Mk. 8 s.
Berlingske Tidende, 1775-03-01
Jslandsk Td. Jslandsk tør Fisk Skpd. 13 221 Rdlr. M. Pommersk Bøg Rd. 4 Mk. Æg en Snees Mk. 12 s.