Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-12-29
Nu fremlagde Statsraaden, Grev St. Jean d'Angely, et Forslag til et Senatuskonsult, hvorved Keiseren, Ægteskab opløstes. Grundene fremsatte Greven i følgende Tale: "Hvilke Ord kunne vi vel foredrage for det Franske Senat, der kunde opveie den rørende Tale, som vi have samlet af de ophøiede Ægtefolks egen Mund, hvis ædle Beslutninger i Dag blive Gienstanden for Senatets Deliberationer, Deres Hjerter ere blevne enige i at bringe der høieste Jnteresse det høieste Offer. De ere blevne enige 1, at give Politiken og Følelsen det sandeste og meest overtalende Sprog; det Sprog, som best er skikket til at overtale og røre. Keiseren og Keiserinden have som Souverainer og Ægtefolk gjort Alt, sagt Alt. Hvad Andet er tilovers for os, end at elske, signe og beundre dem, Aldrig have Monarker høstet større. Ærefrygt og Beundring og Taknemmelighed og Kjerlighed, end Napoleon der opofrer sine helligste Følelser for sine Undersaatters Trang, end Josephine, der opofrer sin inderlige Kjerlighed til den beste Gemaal og Konge for Kjerligheden til det beste blant Folkene. Modtager mine Herrer, i det rørte Frankerigs Navn, for det forundrede Europas Øine, dette Offer, det største, de nogensinde bragtes i den hele vide Verden, og De lille, fulde af den dybeste Beundring, at frembære alle Franskmænds Følelser for Tronens Fødder. Herpaa tog Prinds Vicekongen Ordet, og sagde: Ved denne Leilighed troer jeg at burde gjøre Dem bekjendte med det Sindelag, der besjeler min Familie. Min Møder, min Søster og jeg have Keiseren at takke for Alt. Har var Os en sand Fader; han vil stedse finde i Os lydige Børn og troe Undersaatter. Det er vigtigt for Frankerigs Lykke at Stifteren af dette 4de Dynastie omringes af en direkte Afkom, der tilbyder os Alle en Garantie, og Fædrelandet et Undernant paa dets Hæder. Med Mod, Adel og Værdighed har min Moder opfyldt den første af sine Pligter, at opofre Alt for Frankerigs Held. Ofte saaredes hendes Hjerte, naar hun saae en Mand, der var vant til at beherske Skjøbnen, som et Røv for den skrækkeligste Kamp. De Taarer, denne Beslutning har kostet Keiseren, ere nok for min Moders Hæder. Med en Stolthed blandet Tilfredshed vil hun bemærke de lykkelige Følger af dette Offer, hun bringer sit Fædreland og Keiseren."J sit Svar paa denne Vicekonges Tale sagde Rigs-Erkekekanzleren: "Deres Jndtrædelse i denne Sal kunde ikke udmærke sig ved Nøget mere end ved dette store Beviis paa Patriotisme, Hengivenhed og Troeskab. Jeg agter mig lykkelig, at tolke Senatets Følelser for Deres Keis. Høihed. Herpaa udnævntes en Specialkommission af 9 Senatore til at undersøge Forslaget, og Mødet hævedes til Kl. 4 1/2 Da fremstod i Kommissionens Navn Grev Lacepede, og aflagde en Beretning af følgende Hovedindhold: "Histonien vil opbevare for Efterslægten nærværende mærk værdige Art, som et Mindemærke paa de ømneste Følelse, og da fuldkommen Hengivelse for et Arvemonarkier første Jnteresse. Hine den største Souverains og hans meest ophøiede og elskte Gemalindes mærkværdige Tale skulle længe gjenlyde i de Franskes Hjerter. J Dag har Keiseren mere end nogensinde beviist, at han kuns vil regjere for sine Undersaatters Vel, og Keiser. inden mere end nogensinde fortjent, at Efterverdenen føier hendes Navn til den udødelige Napodons. Hvor mange Fyrster, som toge deres Folks Vel i Betragtning, maatte ikke frasige sig deres kjæreste Forbindelser i Blant Rapoleons Forgjængere støde vi paa 13 Konger, hvis Pligt tvang dem til at opløse Ægteskabs=Baandet og mærkeligt nok, at blant disse 13 befinde sig 4 af Frankerige meest agtede Monarker, Karl den Store PhilitAugust, Ludvig Kll. og Henrik IV. Alt maatte Han, der i Hæder og hengivenhed saa langt overgaaer disse, maatte Han see Prindser om sin Trone, udsprungne af hans eget Blod, opdragne i hans Aand og hans Grundsætninger, for at sikre vores Afkom de Velgierninger, Fædrelandet skylder ham, Nu stemmedes over Forslaget, som antoges med det fornødne Antal Stemmer, hvorpaa Rigs-Erkekanzleren, erklærede samme for et Senatuskonsult, hvis Jndledning er af følgende væsentlige Jndhold: 1809 den 15 December Kl. 9 Aften begav Jeg Cambaceres, Rigs-Erkekanzler efter Keiserens befaling, mig til Tuilleriernes Slot, i Reiserens store Kabinet, hvor jeg forefandt den hele Keiserlige Familie samlet. Keiseren behagede at tiltale mig saaledes Mit Monarkies Politik, mit Folks Jnteresse og Trang der stedse har styret alle mine Handlinger, fordrer, at jeg efterlader mig Børn, Arvinger til min Kjærlighed for mit Folk, og til den Trone, hvorpaa Forsynet har sat mig. Jmidlertid har jeg siden nogle Aar tabt alt Haab om at blive Fader ved min Gemalinde Josephine; dette bevæger mig til den Beslutning, at opofre mit Hjertes sødeste Følelser kuns at see paa Statens Vel, og at fordre Oplysningen af vort Ægteskab. Da jeg er 40 Aar gammel, tør jeg haabe, at opdrage de Børn, som det vil behage Forsynet at skienke mig, i min Aand og mine Grundsætninger. Gud veed, hvad denne Beslutning har kostet mit Hjerte; men intet Offer er for stort for mit Mod, naar det befordrer Frankerigs Vel. Endnu maae jeg tilføie, at min Gemalinde har i 15 Aar forskjønnet min Dage; hendes Erindring er dybt indgrave, i mit Hjerte Min Haand har kronet hende. Jeg vil, at hun beholder Titel og Rang som Keiserinde, at hun aldrig tvivler om min Tilbøielighed, men anseer mig for hendes beste og kjæreste Ven. Nu tog Keiserinden Ordet, og sagde: "Med min dyrebare Gemaals Tilladelse maae jeg tilstaae, at da jeg stet ikke meere tør haabe, at føde Børn, som hans Politik og Frankerige Jnteresse fordrer, bringer jeg gjerne det største Beviis paa Tilbøielighed og Hengivelse, som nogensinde er bragt paa Jorden. Alt har jeg af hans Godhed, og paa denne Trone har jeg kuns havt Beviser paa det Franske Folks Kjærlighed. Jeg troer at gjen jelde disse Følelser, naar jeg bidrager til det Ægteskabs Oplysning, som vilde berøve Frankerig den Lykke, at beherskes af denne store Mands Afkom, som Forsynet saa aabenbar har opvakt til at udslette en skrækkesig Revolutions Onder, og igjen oprette Alter, Trone og selskabelig Orden. Stedse vil Keiseren i mig finde sin beste Veninde. Jeg veed, hvor meget denne Handling, som Politik og en saa høi Jnteresse byder, sønderriver hans Hjerte, men vi ere begge stolte af et Offer, som vi bringe Fædrelandets Vel. Nu følger Senatuskonsultet, Underskrivterne &c., og endelig Senatets Adresser til Keiseren og Keiserinden, der ere opfyldte med Ærefrygts, Erkjendtligheds og Kjærligheds Følelser over dette store kostbare Offet.