Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-02
Feldtherren overvandt i Førstningen alle de uoverseelige Hindringer, brak op, og betraadte siendtlig Land. Mangelen blev stedse større og føleligere, og Krigsministerne, saavel Graves som hans Efterfølger Servan, havde ikke mindste Lyst at afhielpe hans Nødvendigheder, paa det at Jacobinerne i National-Forsamlingen destolettere kunde anklage ham for planmæssig Uvirksomhed og ondskabsfuld Forræderie. I denne skrekkelige Forfatning sendte La Fadette sin Adjudant la Colombe til Paris, for at udbede sig af de Magthavende det nødvendige; men Adjutanten udvirkede intet. Raabet over hans saakaldte troeløse Uvirksomhed blev stedse større, og dog kunde hans Modstandere den Gang ikke trenge igiennem, da de understøttede af de tvende fornemste Pariser= Magistrats Personer, Peti. om og Manuel i Mai Maaned vilde bringe la Fayettes Buste af Raadsahlen. Petion opbød ved denne Leilighed al sin Anseelse, og Manuel anvente alle Jntriger, men forgieves. Endnu seirede Dyden. Kort derefter i opstode Senerne af 20 Julii, hvilke bevægede Feldtherren til at forlade hans til Uvirksom somhed bestemte Armee, for at klage for National=Forsamlingens Skranker over Jacobinerne og deres ondskabsfulde Planer. Hvor stor maa ikke den Bevidsthed have været hos denne Mand, at have handlet ulasteligt, da han vovede at lade sig see mellem alle sin med Magt bevæbnede Fiender, og ene pud ke paa hans Uskyldighed, Han gik ene ud af National=Forsamlingen, han gik ene uden Ledsagelse gjennem Folket til Thuillerierne, for at trøste Kongen, som Rigets=Constitutionslovlige Overhoved, i hans lidende Tilstand. Høistsandsynlig holdt han Monarken for god patriotiskindet, og fæstede den Gang endnu ingen Tillid til de siden efter bekiendte, slet udtenkte Hof=Planer; i det ringeste kunde han ikke beskylde Hoffet for at være Aarsag i den ved Armeen herskende Uvirksomhed og store Mangel, da Magten at hæve disse Hindringer, ene og allene reiste sig fra de Jacobinske Ministre. Dog Læserne legge vel merke til denne vigtige Omstændighed, som, understøttede af bekiendte Tildragelser, modsiger den alminde lige Paastand, at Regierings Forandringen, var en absolut Nødvendighed, for Krigens bedre Førelse. Hvorfor udrettede de med al Magt forsynede Ministre, der havde faaet saa store Anviisninger paa Skatkammeret og desuden besad Folkets Fortrolighed, i en Tid af halv fierde Maaned, nemlig fra Midten af Marts til Enden af Juni, saa godt som slet intet Hvorfor bleve Manglerne ved Feldenødvendighederne i en saa lang Tidspunkt, hverken afhiulpne hos la Fayettes eller Lukners Armee, Ogsaa Rochambeaus Armee havde Mangel paa Alt, og da denne Feldtherre ikke vilde krybe for hans uværdige Modstandere, saa blev han proskribert, og tvungen ved mange Krænkelser at opgive sin Post. Lukner forholdt sig lidende; Klagerne over Manglerne ved hans Armee vare ei saa hæftige, omendskiøndt hans Armees Uvirksomhed smertede ham. Thidet var Demagogernes Plan, at vedligeholde Uvirksomheden ved Armeen endogsaa i de farligste og meest afgiørende Tilfælde for den franske Republik, ene for derved at have Leilighed til at beraabe sig paa la Fayettes Forræderie; og naar han og fleere deres Fiender, vare opofrede, da at kunde kuldkaste Constitutionen, og forvandle Alt til Anarchie. Deres Plan lykkedes. La Fayette udrustet med det nødvendige vilde i Spidtsen af Friheds=Soldaterne havde været den frygteligste Fiende for Tydsklands Beherskere. Jkke kunde man vente af ham dictatoriske Friheds=Forskrifter i Belgien, ingen Clubbers Stiftelse, intet med Magt plantet Friheds Træe, ingen fornærmende Pralerie, ingen venskabelig Stads Brandskattelse: men vel et Forhold, hvor han ved modent Overlæg vilde have udrette store Ting, og hvorved han vilde have forskaffet sig, alle tenkende og ikke tenkende Menneskers Kierlighed. Og denne Mand blev beskyldt for Forræderie mod Fædrenelandet! Det var saameget som: At en dydig, høist uegennyttig, nøisom og indtil romanskhed sædelmodig Mand, paa en Gang skulde være bleven til en Skurk; Aten Mand, der higede efter sand Ære, skulde glemme alle sine Grundsetninger, og besudle sine i tøe Verdens Deele erhvervede Laurbær, krandse, for at blive en Forbryder, for at udføre det vanskeligste af alle optenkelige Foretagender: nemlig igjen at indføre Aristokratimen i Frankerig. Og hans store Maal, naar det Umuelige virkelig havde lykket? At blive en Hofmand, eller en Satrup i en Provinds; forudsat, at Hoffet stormodig have de forglemt hans første Friheds aandende Forhold.