JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Generaldirektøren for Posterne har ganske nylig under Tittelen: "Statistiske Undersøgelser over Postvæsenet udgivet sammenlignende Tabeller over denne Gjenstand fra 1815 til 1829 incl. Jntet roesværdigere, især efter Repræsentativ-Regjeringens Aand og Værdighed, end denne Art Regnskabsaflæggelse eller saadan Offentlighed, som en Administrator i Korthed giver Publikum, med den Aabenhed og Simpelhed i Udtryk, som ere Eiendomligheder ved Ziffersproget. To Tal ere tilstrækkelige, for med Sikkerhed, at bestemme, at den Mængde af Breve, som aarlig blive expederede i alle Frankrigs Bureauer, udgiør mere end det Tredobbelte hvad det var for 14 Aar siden. Tallet for 1815 var 2,200,000 og derimod 6,205,000 for Aaret 1828. Hvilken nok saa lang Tale vilde være istand til at give en klarere og høiere Jdee om Progressionen af Selskabets levende Bevægelse? Desuden seer man, i Hensyn paa de afsendte Journaler fra Bureauet i Paris, at disses Tal i Aaret 1815 var 25,000 og 1828 derimod 58,000; hvad behøves nu mere, for at svare de Folk, som forsikkre os, at der intet mere er at gjøre ved den periodiske Presse i Frankrig, at Journalernes Tid fra nu af er forbiEr man i øvrigt nysgjerrig efter at vide hvor meget Postbestyrelsen anvender i Bekostning, og af Mennesker, samt den Anstrængelse, som den har, for paa denne Maade hver Dag at uddele gjennem hele Frankerig 118,000 Breve og Journaler, da vises følgende Resultater, Postens Bestyrelse beskjeftiger saavel i Paris som i Departementerne, 4030 Personer, hvis Lønning og Salairer beløber sig i alt til 4,961,525 Franks, hvorfor vi ikke kunde undlade, at bemærke, at Generalpostdirektørens Honorar, der under Oversigten for 1815 figurerer med 52,000 Franker, i den for 1829 kun er ansat til 40,000 Franker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
25 Courerer og Conditorer af Postsækkehar overhovedet hvert Aar at tilbagelægge 777,114 Posttoure, og dette blot paa Hovedveiene, Tallet. Tienesten paa Side- og Tverveiene, af langt større Antal, er anbetroet Private, som aarlig har at gjøre 2, 650,000 Poststationer. Administrationen har, for disse Transporter, af den ene og den anden Art, en Udgivt af 8,976,381 Franker. Den aabenbar største Magtpaaliggenhed for Brevpost Benyttelsen er Courerernes Hurtighed. J dette Punkt synes os baade meget at rose, af hvad der er foretaget i de 15 forløbne Aar men tillige endnu meget at ønske. Hvad Vejen angaaer, saa regner man den derpaa anvendte, eller paa Stationerne tabte, Tid tilsammen, i Aaret 1815 til 99 Minuter paa Milen, nu regner man, som Middeltal ikke mere end 46 Minuter. Dette sidste Middeltals Extremer ere, paa Veien fra Besanzon, 50 Minuter og paa Veien fra Bordeaux, 37 Minuter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
J Aaret 1815 brugte man fra Paris til Bordaux, for Hen- og Tilbageveien 172 Timer; nu tilbagelægges denne Vei paa 96 Timer. Nu kan følgelig den gjensidige Correspondents mellem Kjøbmanden i Paris og i Bordeaux finde Sted syv Gange i Maaneden, istedet for kun fire Gange i Aaret 1815. Jøvrigt kan ikke de simpleste Foretagender begyndes og afsluttes, uden et Spørgsmaal og et Svar. Herefter vurdere man nu den enorme Indflydelse, som Brevpostens Hurtighed har paa Handelens Virksomhed. Hvorfor skal det Maximum af Hurtighed, 37 Minuter paa Milen, som nu finder Sted paa Veien fra Bordeaux, ikke blive en almindelig Regel for alle Hovedlandeveie, og skulde man ikke endnu kunne vinde noget over de 37 Minuter, Vi haabe, at skulle faa Grev Villeneuve vise Direction at takke for slig Forbedring. Men hvad der ikke kunne feiles i det er de allerede besluttede Foranstaltninger, og hvis Virkninger paa følgende Maade er os forkyndte for det nu begyndte Aar: 1) Fra 1 April 1830 af skal 5000 Postbude samle Brevene i alle Kongerigets Landsbymenigheder. Denne store og nyttige Forholdsregel gjør en Ende paa den Slags Jsolering, i hvilken syv tiendedelen af Frankrigs Befolkning lever. Disse Landbrevdragere ville i det mindste hver anden Dag kunne løbe gjennem 35,000 Menigheder, som ikke besidde noget Post-Etablissement. Da hver Brevdragers Dagmarch skal være omtrent fem Timer, saa vil denne Tjeneste være den virksomste, der af dette Slags er bleven udkastet og fuldført da den hele daglig gjennemstreffede Vei omtrent vil udgjøre 25,000 Timer. Beløbet derfor er anslaaet til tre Millioner om Aaret. For at dække dette, maa man erholde 30 Millioner Breve (hvert regnet til 10 Centimer) som er et og etvart Brev paa hver Beboer i de Menigheder, hvor Indretningen virker. J alle Tilfælde vil fra 1833 Summen blive sparet, som nu offres Fodbudenes Tjeneste, en Udgivt, som aarlig beløber sig til ikke mindre end 900,000 Franks 2) Fra 1 Mai 1830 skulle to Dampbaade hver Uge afgaa fra Toulon, det ene til Bastigdet andet til Ajaccio, og træde i Stedet for Paketbaadene med Seil, hvilke nu kun ufuldkomment sikkre vor Communication med Corsika. Overfarten vil ikke vare længere end 24 Timer. 3) Regelmæssige Paketbaade skulle engang maanedligen, fra 1830 af, befordre Correspondent sen imellem Frankrig, Vera-Cruz, Rio Janeiro og Buenos=Ayres. Et Brev vil gaa over det atlantiske Hav for 1 Fr. 50 Cent., en Tidende for 20 Cent.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Udgivten bliver anslaaet til 300,000 Frank om Aaret. J det Regjeringen foretager denne Forholdsregel, tager den mindre Hensyn paa Indkomsterne, som den har at vente deraf, end de Fordele, som samme borger for, de vigtige Forbindelser, der ved Udførelsen maa tilvejebringes, den Correspondents, som den beskytter, de Sæder og Forhold, den vil grunde, de franske Foretagender, som den vil nytte, de Fremmede som vilde indfinde sig i vore Havne og de Afsætnings udveje, som deraf vil følge for Kunster, Manufakturer og enhver Industrie-Green. Den regner overhovedet paa, ved dette Middel at spare den enorme Udgift, som nu Nødvendigheden paalægger den, ene at udruste Fartøier, for at lade dens Befalinger naae til de forskjellige Stationer paa de Amerikanske Have.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Denne sidste Artikel er især meget mærkværdig. I Sandhed er det et stort factisk Skridt; saaledes skrider Selskabet dets Maal imøde, hurtigere, eller langsommere, men uden at lade sig opholde og til Trods for Factioners Nid eller Bestræbelser, der maatte stille sig fiendtlig i Veien for saadanne Fremskridt. (Lit. Bl. d. B. Nr. 467.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Blandede Efterretninger. Et engelsk Digt, den botaniske Have. "Jeg har faaet, skrev Göthe i Jan. 1, til Schiller, Darmins berømte engelske Digt: den botaniske Have. Jeg ønsker kun at jeg kunde lægge dem for Øjet dette engelske Modeskrift, saaledes som det her i stor Qvart, indbundet i Saffian, ligger for mig. Det veier accurat 5 1/2 Pund, hvorom jeg igaar selv har overbeviist mig. Da nu vore Lommebøger omtrent kun veje lige saa mange Lod, saa maatte vi, endog fra denne Side, forholde os til Englænderne som 1 til 32. om vi ikke i alt Fald vare istand til at opveje 32 Lommebøger imod en slig engelsk Modekæmpe; den er prægtigen trykt paa glattet Papir ziiret med naragtigen allegoriske Kobbere af Fuetsli, og desuden prydet hist og her med botaniske, antiquariske Dags og Libhaber-Forestillinger, den har Jndledninger, Indholdsliste, Noter under Texten, og Noter bag efter Texten, i hvilke Naturlære, Chemie, Naturhistorie, Jordbeskrivelse, Botanik, Fabrik= og Handelsvæsen, men især Dødes og Levendes berømte Navne paa det bedste ere producerede, saaledes at baade Ebbe og Flod, og sympathetisk Blæk, kort alt vel indsees og begribes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Med alt dette forekommer mig dog det besynderligste at være, at i dette botaniske Værk er Alt at finde, kun ingen Vegetation. J det ringeste er dette næsten bogstaveligen sandt om den første Deel, hvis Jndhold er følgende: Tiltale til Go merne. Jorden kastes ved en Vulkan ud af Solen; dens Atmosphære, dens Reise gjennem Dyr kredsen; Afverling af Dag og Nat, som ogsaa Aarstiderne; Ur-oprindelige lykkelige Lande; Paradiis eller den gyldne Alder; Venus stiger udaf Havet; det første store Jordskjelv; Fastland, opstiger af Havet; Maanen bliver udkastet af en Vulkan, har ingen Atmosphære, er kold; Jordens daglige Bevægelse opholdes; dens Axel bøier sig mere, den dreier sig nu med Maanen om et nyt Middelpunkt, Kalksteen opstaaer ved vandrig Opløsning, Kalkspath, hvidt Marmor, en antik Statue af Herkules, der hviler fra sine Arbeider, Antinous, Apol af Belveder, Venus Medicis, Lady Elisabeth Foster, og Lady Melboure af Hr. Damer, om Moses; hvorfra kommer Jordens Salt? Saltgruberne ved Krakou; Salpeters Frembringelse; Mars og Venus blive ved en Vulkan op fangne; Jerns Frembringelse; Hr. Michels Frembringelse af kunstige Magneter; Brugen af Staal for Agerdyrkning og Skibsfart, og i Krigen; Syrers Oprindelse; hvorfra kommer Kieselsteen? Strandsand, Gyps, Asbest, Onyr, Agat, Mocka, Opal, Saphir, Rubin, Diamant; Jupiter og Europa, ny underjordisk Jld ved Gjering; Leret frembringes, Porcelammanufactur i China, Jtalien, England; Hr. Wegwoods Etruria-Arbeider i Stafford hire, Kamee, forestillende en Negerslave i Lænker, forestillende Haabet; Figurer paa Port lands eller Barberini=Vasen forklares, Kul, Svovelkiis, Naphta, Obsidian og Ambra; Doctor Franklins Opfindelse at tage Lynstraale fra Tordenvejret; Amerikas Frihed, Jrlands, Frankrigs gammel underjordisk Centralild; Frembringelse af Tin, Kobber, Zink, Bly; Qvægsølv, Platina, Guld og Sølv, Mexicos Forstyrrelse; Slaveriet i Afrika, Kambyses's Hærs Undergang; Gomer, som Stjerner paa en Himmel Maskine; Havets Jndbrud gjør man Dæmning imod, Klipper beboes, Materien circulerer, Gjødning er i Planter hvad Melkesaften er i Dyr; Planter opstige af Jorden; St. Peter udløses af Fængslet; Materiens Vandringer, Adonis's Død og Opstandelse; Gomerne fjerne sig."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Her har De saaledes Schema til et Digt, Saaledes maae et Læredigt see ud, som ei allene skal lære, men og undervise. Nu kan De tænke Dem, hvilke Beskrivelser, hvilke Allegorier, hvilke Lignelser spøge i dette Værk, og hvorledes alt dette Materiale er sammenbundet, uden end et Spor af poetisk Følelse. Versene ere, som mig synes, ikke slette, og mange Steder have en retorisk Tournyre, der passer efter Stavelsemaalet. Nok; Detailen minder om saamange engelske Digtere, der have arbeidet i det Didaktiske og Beskrivende. Hvorledes maa den engelske adspredte Verden fornøje sig over enkelte Steder, naar saadan Mængde theoretisk Tøi, som den saa længe har hørt surre, nu igjen skal foresynges den i bekjendt Stavelsemaal, Jeg har først siden igaar Aftes havt Bogen i mit Huus, og finder den virkelig under min Forventning, uagtet jeg i Grunden er Darmin gunstig. Allerede hans Zonomie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Capit. G. Beauclerks Reise til Marokko i Aaret 1826. Sultanen af Marokke havde i Juli 1826 henvendt sig i en egenhændig Skrivelse til Hr. George Don, Vice-Gouverneur i Gibraltar, med Anmodning om at blive sendt en Læge. Vice-Gouverneuren overdrog Doctor Brown ved den kongl. Militairstab i Gibraltar, at gjøre denne Reise og at vælge to Officerer af Garnisonen til at følge sig. Hans Valg traf Capitain Beale af Skytterne fra Wales, og Hr. Murray af 64 Regiment; men da Førstnævnte unddrog sig fra Reisen, faldt Valget i hans Sted paa Beauclerk. Denne har beskrevet Reisen, som læses i Dr. Browns ethnogr. Archiv 39 B. H. 12216. De Reisende, som i Landet bleve syge, og som derfor nødsages til at søge tilbage til Europa, vare om faa Maaneder tilbage, og det der berettes om det marokkanske Rige er ikke meget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Den marokanske Regjering er, siger Forfatteren, i gradviis og øiensynlig Forfald i ethvert Fag af Forvaltningen, og ligner en Svindsottig, hvis hele Livssystem efterhaanden hensvinder, af Mangel paa Livsvarme, uden at den Syge føler sig syg eller trykket af Smerter. Til at skaffe Redning og forbedre Regjeringen behøvedes en Bonapartes Hoved og Haand. Han var skabt til at indaande en falden Nation nyt Liv. Sultanens Harem er næsten ligesaa talrig som hans Armee. Sidste koster ham mindre end første. Klindworth. Hamburgske Blade fortælle fra Brunsvig, at d. 1 Jan. blev den hidtilværende Legationsraad Klindworth forflyttet som Postholder til Halmstadt, efter at han allerede i Aar og Dag havde, efter høieste befaling, været frataget alle sine Forretninger. Hr. Klindworth en Uhrmagers Søn, en født Hanoveraner, har man paa faa Aar lært at kjende, afværlende som Huuslærer, Privatdocent ved forskjellige Universiteter, Diatarius i Berlin, Geheime-Agent for flere Hoffer, Skribent i Kjøbenhavn, Theaterdirektør i Bremen, Skolelærer i det Hannoverske, og endeligen i nogle Maaneder Legationsraad i Brunsvig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Den prægtige Opera-Sal i Paris var som Gazette de France fortæller, d. 25 Jan. imod Kl. 7 om Aftenen opfyldt med alle de fornemme Personer Paris har, udmærkede Fremmede, høi Notabiliteter og Damer af rig og elegant Toilette. Kongen kom Kl. 7 1/4. Hele Forsamlingen reiste sig under et gjentaget Udraab: Leve Kongen, Hans Majestæt takkede udtryksfuld, paa Kongens høire Side sad Dauphin, paa venstre Hertuginden, af Berry. Hertugen af Orleans var med sin Familie i sin Loge. Skuespillet begyndte med anden Alt af Tanered. Da Demoiselle Sonntag, viiste sig, syntes bifaldet, af Agtelse for Kongens Nærværelse, at holde sig tilbage; men da Kongen selv gav Tegn blev bifaldsklappen almindelig og eenstemmig, og Demoiselle Sonntag kunde der see Beviis paa, at Publikum med Taknemlighed optog den sidste Brug denne store Sangerinde i Paris gjorde af sit sjeldne Talent. J bemeldte Akt forekommer den beundringsværge Duet som af hende og Madamme Malibran blev fungen med en Fuldkommenhed i det Hele og i det Enkelte, hvorom man næppe kan gjøre sig et Begreb. J den anden Alt af Moses saae man de første Talenter i Dandsen. Forestillingen endtes med første Akt af Don Juan. Terzettet af Maskerne erholdt ved den udmærkede Rigtighed i Udførelsen, eenstemmig bifald. Da Kongen forlod Huset løde paa det meest levende, Kongen leve, den kongelige Familie leve! Bourbonnerne leve, Indtægten af denne skjønne Forestilling skal have udgjort over 50000 Franker. - Journalen le Temps siger at Forestillingen varede til Kl. 11 og indbragte 88000 Franker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
For Washington opføres et Monument i Baltimore, hvis Høide er bestemt til 176 Fod. Statuen bliver 15 Fod høi, staaende paa en 130 Fod høi Søile af dorisk Orden, og denne er anbragt paa en 25 Fod høi Sokkel. Det bliver af hvid Marmor og sat paa en Plads, hvortil 4 Gader løbe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Kjøbenhavns Børs, d. 16 Februar 1830. Hamburg 2 M. - a vista 210. Species 210. Specier solgtes til 12 Rbmk. 9 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. Rbd. Sdl. pr. 100 Specier Svenske Sedler 150 50 1/2 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 97 Dito Dito. 92 1/4 92 1/2 i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-16
Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 103, 1 Rbd. r. S. Dito Dito. . . . . 108 i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 102 r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn i Baned. 4 pCt. nye norske Obligat. ved r. S. Dito lydende paa r. S. - i Banco. 3 pCt. Dito Dito. .....- Rd. Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 3 pCt. nye danske Obligationer, 73 1/2, 73 3/4 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-20
Kyeste Skilderie af Kjøbenhavn. manadannonSyvogtyvende Aargang. No. 15. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 20 Februar 1830.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-20
Den almindelige Religion i Tibet er Budhaismus. Der gives i dette Land og Mongolien flere store geistlige Dignatarier, som man betragter som Jncarnationer af guddommelige Sjele, (det vil sige, som Guder eller Aander, der have antaget Menneske-Skikkelse). Den første, og Hovedet for alle de Øvrige, er Dalai=Lama, der residerer i Lhassa, hvor han med de chinesiske Generaler deler den høieste Magt. Denne Værdigheds Oprettelse naaer tilbage til Midten af det femtende Aarhundrede. Hele det tibetanske Hierarchie, ligesom ogsaa Budhaisternes Ceremonier, synes at være dannet efter nogle christelige Menigheders, som fordum havde nedsat sig i det Indre af Asien. (Lit. Bl. d. B. H. 469.) Armod og Dyd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-20
(Af det Tydske.) Den Dydige, siger Seneca, som kæmper mod Ulykker, uden at bukke under, er en Gjenstand, paa hvilke Gudernes Øine hvile med Velbehag." Denne skjønne Sætning maa følgende sande Begivenhed nærmere oplyse. Gid den tillige maatte hæve den i Elendighed hensmægtenske Uskyldighed, indgyde Trøst og Haab, og bestyrke Mennesket i Tillid til det algode Forsyns styrende Haand. En meget rig Kjøbmand i L., som, efter sin store Formue og sine Handelsforbindelser, paa en vis Maade var nødsaget til at føre et glimrende Huus, saae sig, saavel ved en fuldkommen Standsning i Handel, som ved fremmede Bankerotter, og nogle haarde Uhæld styrtet fra Velstand til Armod; og næsten bragt til Fortvivlelse. Hans Hustrue, ædel ved Aand, Hjerte og dannet Forstand, bar den haarde Skjebne med en saa usædvanlig Sielstyrke og Rolighed, at hun aldrig var forekommen ham elskværdigere. Den Medgift, som hun havde bragt ham, var betydelig; ogsaa den var tabt; men aldrig lød Klage eller Bebreidelse fra hendes Læber, tvertimod fordoblede hun sin Ømhed, naar Manden, i Smertes Udbrud, beklagede at hans elskte Kone var draget ind i hans Elendighed. Overraskede han hende end stundum i Taarer, vidste hun stedse at skiule den sande Aarsag for ham, og at blænde ham ved hurtigen tilbagevendende Rolighed. Førend Ulykken ganske havde nedtrykt dette elskværdige Ægtepar, og der endnu var Glimt af Velstand tilbage i deres Huus, havde de sendt deres ældste Datter, Amalie, hvis Helbred under Opværten havde været svageligt, ud paa Landet til en ærlig Forpagter, som var givt med en Pige, der forhen havde tjent Amalies Forældre. Amalie var paa den Tid femten Aar gammel, og endnu var hun ikke bleven sytten Aar, da hun ved den rene Landlufts styrkende Indflydelse vandt sin fuldkomne Helbred tilbage, og blev regnet for en af de skjønneste Piger i Egnen. Nu skulde hun vende tilbage til Staden, og til det fædrene Huus; men de gode Forældre, som allerede havde ondt nok for at skaffe de øvrige Børn det daglige nødtørftige Ophold, og havde, for ikke at bedrøve Amalie, dulgt for hende deres tunge Forfatning, havde, under allehaande Paaskud, tilskrevet hende om at forblive endnu længere paa Landet. Hun adlød sukkende, thi hun havde annet den sande Aarsag. Ved en Ungdoms Veninde i Staden, med hvem hun vexlede Breve, fik hun og Kundskab om hendes Families Tilstand, og derved tillige den sørgeligste Bekræftelse paa det, som længe havde sat hende i Ængstelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-20
Det var en velsignet Skyldner, der betænkte os i vor Ulykke. Det var vel ikke noget stort han skyldte; men det sætter os istand til at begynde Noget, og nu skulde vi stræbe i Arbejdsomhed at fortjene et ærligt og tarveligt Udkomme. Begge dine Brødre have vi anbragt hos brave Haandværkere. De befinde sig vel og deres Mestere ere tilfredse med dem. Den lille Adele er nu mit eneste Selskab; hun iagttager mine Blikke, i det jeg skriver dig til, og græder for sin gode Søster, som hun troer at være syg, fordi jeg er forrig fuld paa dine Vegne.""Lev vel, elskelige og elskede Datter, til vi snart kunne see dig, og send imidlertid snart et Trøstens Ord til den bekymrede Moder. Budet, uagtet det havde lovet, at overlevere Brevet i Amalies Hænder, gav det dog strax til sin Herre, fordi han formodede, at denne med Fornøielse selv vilde afgive det. Utaalmodig efter at erfare Udfaldet af sit Tilbud, brød Greven hemmeligen Brevet, og læste dets Jndhold. Præget af den ophøiede Dyd i Ulykke rørte ham inderligen; men han følede sig ikke mindre truffen, ved at see sit Tilbud saaledes forkastet. Alligevel vilde han ikke holde Brevet skjult; men bragte det selv til Amalie. Hun vilde ikke see ham, da hans Nærværelse blev hende meldt, han lod hende sige, at han bragte hende et Brev fra hendes Moder, og da dette Budskab aabnede ham Adgang, tilkjendegav han hende, at han kun vilde aflevere Brevet, under den Betingelse, at hun vilde læse det i hans Nærværelse, og uden at forlade Værelset. Den hulde Pige stod for ham med blegge Kinder og nedslagne Øine. Taus overgav han hende Brevet, som hun hastigt brækkede og læste. Grevens Øine hvilede uafbrudt paa hendes Ansigt, hvori alle Følelser af hendes rene Siel viiste sig. Hendes Bestræbelse for at skiule sin Forlegenhed gav hende nye Ynde. Den Anstrængelse, hvormed hun vilde tilbageholde de frembrydende Taarer, var synlig. Omsonst, hun faldt i den hæftigste Graad, og sank lydeligen hulkende ned paa en Stol. Greven følede sit Inderste rystet, kastede sig for hendes Fødder, tilstod hende at han ogsaa havde læst Brevet, besvor hende at tilgive ham, anklagede sig selv, og forlod hende med den Forsikring, at han ikke skulde hvile førend han havde givet hende fuldkommen Fyldestgjørelse for den Krænkelse og Kummer, hans Forhold havde forvoldet hende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-20
Hvo læser nu ikke med Fornøielse det Brev til Amalies Moder han nu tilskrev hende? Ædleste blandt Mødre, Skam og Fortrydelse fører mig endnu engang til Dem. Jeg skulde aldrig kunne blive forsynet med mig selv, dersom De ikke skienker mig Deres Tilgivelse. Jeg har Feil at bebreide mig, som blot den angerfulde Søn kan gjøre gode igjen. Amalie er en Engel, og ingen Moder er ulykkelig, som har saadan en Datter. Min høieste Lykke vilde det være, at vise en Søns Pligter imod Dem og Deres Familie. Greve af H.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-20
Næste Dag efter dette Brev reiste Greven selv til Staden for at fuldføre sit begyndte gode Forsæt. Han blev henreven af Beundring, da han saae disse Redeliges Stilling og smaa Kaar, og følede deres høie Dyd, men end mere, da Amalies Forældre selv anvendte Alt for at afholde ham fra det af ham ønskede, i Henseende til Stand, saa ulige, Ægteskab. Omsider, efterat han fra sin Side havde udtømt alle sine Grunde fik han deres skriftlige Samtykke. Henrykt og triumpherende ilede han til Amalie, og det Brev han nu bragte hende var det ham nu lettere at faae overgivet hende. Hun blev kort efter hans Gemalinde; hun blev hans og hans Godsers tilbedede Lyksaliggjørerinde. Hendes ædle Forældre fik Bopæl paa hans Godser; de levede den lykkeligste Fremtid; og prisede Seneca's Sætning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-20
Jndenlandske Efterretninger. Et Skrift, som en stor Deel af dette Blads Læsere ville begrunde, er: "Die Entwickelung des protestantischen Geistes bis zu seiner volligen Darlegung auf dem Reichstage zu Speier, 1529.