Aalborg Stiftstidende, 1839-09-14
Torsdagen den 8de Juni toge vi med et Dampskib fra New=Orleans til St. Lonis og tilbagelagde den 1400 engl. eller omtrent 300 danske Mile lange Vei i 7 Dage. For denne Tour betalte vi hver 8 Dollars (ca 16 Rbd.), men maatte holde os selv med Føden. Her i Missouri er en Deel Congresland, som overlades Colonisterne for 1 1/2 Dollars pr. Acre. Mindre end 40 Acres uddeles ikke. En dansk Mand, ved Navn Jahnsen, har 30 engl. Mile fra St. Louis 80 Acres Land, hvoraf Endeel er opdyrket. Dette har han tilbudt os imod at indfrede det, vi opdyrke, og holde Bopælene vedlige, ifald en Mand, ved Navn Wolmer, som nu er der paa Stedet, vilde fra træde. Vi ere komne overeens derom og ville formodentlig begynde Opdyrkningen til Efteraaret. Wolmer har kjøbt sig en Eiendom (farm som det kaldes) i Nærheden af fine Jorder og paa samme Grund opbygget et Huus, som snart er færdigt, og hvor han har tilbudt os at tage ind indtil vi skulle tiltræde Jahnsens form. Ved Huset er indhegnet og opryddet 8 Acres, hvor vi tænke at kunne lægge Kartofler endnu og plante Vælskkorn, for at faae lidt Foder til Vinteren, da vi agte at kjøbe en Ko, saasnart vi kunne faae godt Kjøb. En god Ko koster 15 a 20 Dollars og en Hest 30, 40 a 50 Dollars. Sviin ere bedst Kjøb; de ere mindre end vore. Et fedt Sviin veier sjeldent meer end 100 a 120 Pd. og koster da 4 Doll. Udenfor vor Bopæl paa begge Sider er godt rindende Vand. Jøvrigt har Wolmer lovet at hjælpe os som en Broder. – Climaet her er meget behageligt. Sommeren er varmere og stadigere end i Danmark og Vinteren ikke saa lang, skjøndt undertiden følelig nok, efter de Flestes Sigende. Man dyrker her omtrent de samme Producter, som hos os. Mais dyrkes meget og med Held; ligeledes Hvede. Man pløier kun een Gang, saaer derpaa Kornet i Furen, hvilket ialmindelighed giver 15 a 20 Tdr. pr. Acre. Gjødske kiender man Jntet til. Af Maisen bager man ret godt Brød, man giver den ogsaa til Kreaturerne om Vinteren, naar de skulle arbeide strængt. Forresten gaae Køerne ude baade Sommer og Vinter, om der saa ligger en halv Alen høit Snee, da den som oftest smelter efter et Par Dages Forløb. Musqvitter findes her ikke mange af, de ere værst August og Septbr., og af andre Landeplager veed jeg ingen, undtagen Klapperslangen, som dog ikke er farlig, uden naar man kommer til at træde paa den. Crocodilen findes kun i de sydlige Stater, ved New=Orleans saae jeg nogle meget store. De smaa Floder, som findes her i Mængde, skulle være rige paa Fisk, og hvad Jagten angaaer, da findes her overalt en Mængde store Dyr, Raadyr og Kaniner, og ingen Jagtlove. – For 14 Dage siden ankom hertil omtrent 800 Tydskere, som alle have nedsat sig heri Nærheden og kjøbt 5000 Acres Jord. Jorden er særdeles frugtbar her i Missouri og Jllindis, men det kommer an paa, at finde Noget ved en Flod, hvor der ikke er for megen Underskov, thi den er værre at rødde end store Træer. - De fleste Levnetsmidler ere dyre, en Td. Kartofler koster 4 Dollars, men Flæsket er billigt og Vildtet vil, idetmindste i Førstningen, ikke skaffe os megen Møie at erholde, thi naar vi gaae ud i Skoven en halv Times Tid, kunne vi skyde Agerhøns og Kaniner nok. Vildtet er meget tammere end i Europa; men det er meget mindre, undtagen Kalkunerne og de store Dyr, hvoraf der findes en Deel ved vor form. Vi have kun en engl. Miil til Missisippi=Floden, som skal være rig paa Fisk, og her kan den Retfletning, jeg lærte ombord paa "ie Elbe", komme mig til Nytte. Om vor Stining kan jeg endnu ikke give Dig nogen Underretning; imorgen eller overmorgen flytte vi ud til det Huus Wolmer har overladt os. Han har lovet at laane os Øxne og Plov, og hans Kone har tilbudt at vaske for os. Jeg har i det Hele taget fundet Tydskerne meget forekomne. Det Værste er, at Jahnsen ikke vil overlade os Jorderne paa meer, end et Aar af Gangen, men skulle vi komme derfra, vil der nok aabne sig en anden Udvei for os. - Sommeren er temmelig varm at arbeide i; men desuagtet ere Aftenerne dog kjolige. Ved det her stedfindende hyppige Tordenveir følge Lynene uafbrudt paa hinanden, saa at Himlen ligesom staaer i lys Lue. Det er et stolt Syn! – Det behagelige Tusmorke, man har i Danmark, kjender man ikke her, saasnart Solen gaaer ned er det Nat, og naar den staaer og er det pludseligt Dag." Jernbanen er Gjenstanden for alle Samtaler og mange Forhandlinger i Holsteen, Kielerne stride for Kiel, Flensborgerne derimod for Flensborg ofv. J Anledning af det sidste Forslag om en Jernbane fra Tønning til Kiel, som af dets Velyndere kaldes et Livspørgsmaal for den danske Stat, og dets hastige Jværksættelse den første Statspligt; det koste, hvad det ville, minder Kieler Correspobl. om Projectet til at lede den persiske Handel over Friederichstadt for 200 Aar siden, der kostede Hertug Frederik den 111 mange Penge og Projectmageren Brüggemann sit Hoved; og dog blev Friederichstadt Friederichstadt. Niels Ebbesen. (Af "Dannevirke.) Om Dannemarks Kvide der lød en Sang, Saa sørgelig, Der var ingen Konning i Dannevang, Men Borgerkrig, Dansken var fredløs i Skov og paa Hede, Herrer vi havde af Himmelens Vrede, For Tydskerne reves om Danmark. Det voldte en Konning saa svigefuld Som Skum paa Vand, Det voldte to Grever af Jætte Kuld, J Holster Land, Mange om Skylden og Flere om Skaden, Fjenden paa Borgen og Falskhed paa Gaden, Og Tydskerne reves om Danmark. Grev Geert var en Kæmpe, en Hals fuldhaard, Som Staal og Jern, Og Krigsmænd der strømmede til hans Gaard Fra nær og fjern, Alting han voved for Lidet at vinde. Spared som Nelden ei Ven eller Fjende, Og Tydskerne reves om Danmark. Grev Hans var en Kræmmer, holdt Huus i Kiel, Med Høg og Hund, Han kaldtes den Milde, for evigt Smiil Var om hans Mund, Ræven i Skove og Ulven paa Hede, Herrer vi havde af Himmelens Vrede, Da Tydskerne reves om Danmark. Riels Ebbesen var sig en Riddersmand Paa Nørreriis, Og aldrig forstummer i Hedeland, Den Herres Priis, Han tog af Dage den kullede Greve, Fri vilde han enten døe eller leve, Da Tydskerne reves om Danmark. Den kullede Greve drog op i Nør J Herrefærd. Han rykkede frem, som han pleied før, Med Jld og Sværd, Jyderne alle fra Randers til Ribe Landse han bod efter Holsternes Pibe, For Tydskerne reves om Danmark. Niels Ebbesen, sagde Grev Geert, paa Jydsk, Din Frist er kort, Vil ikke i Galgen Du lære Tydsk, Saa paak Dig bort! Dansken var fredløs i Skov og paa Hede, Herrer vi havde af Himmelens Vrede, For Tydskerne reves om Danmark. Niels Ebbesen svared et Ord i Hast: Hæng Tyv og Skjelm, Men hæng ingen Ridder for Sværdet brast, Med Skjold og Hielm! Vogt Dig for hvem Du til Fredløshed dømmer, Langt ei fra Børn og fra Hustru jeg rømmer, Mens Tydskerne rives om Danmark. Med Tydskere vrede i Tusindtal, Med Støv i Sky, Den kullede Greve drog ind med Bral, J Randers By, Jlde de tured og værre det tegned, Kvinderne bæved og Børnene blegned, For Tydskerne reves om Danmark. Niels Ebbesen foer da i Harnisk brat For Landefred, Han gjæstede Greven en Foraars Nat Og Sværdet beed, Fri vilde han enten døe eller leve, Livet han tog af den kullede Greve, Da Tydskerne reves om Danmark. Sig hævned de Holster ved Skanderborg, Der faldt den Helt, Og sunget der blev og Jyllands Sorg Ved Sund og Belt. Aldrig hans Minde dog lægges i Mulde, Han stod i Spidsen for Jyderne hulde, Da Tydskerne reves om Danmark. Forgangen er siden femhundred Aar J Lyst og Nød, End. Dannebrog vaier og Danmark staaer J Aften rød, Kappes nu alle Smaafugle i Lunden, Nu er til Sang om Niels Ebbesen Stunden, Lad Tydskerne græde for Danmark, N. F. S. Grundtvig.