Aalborg Stiftstidende, 1841-07-03
I et nylig i London udkommet Skrift: "Pilgrimages to the Spas in Pursuit of Ilealth and Recreation &c. anstiller Forf., en engelsk Læge, Dr. James Johnson, bl.A. en Sammenstilling imellem Englændernes og Tydskernes Tænder, der falder høist ugunstig ud for de sidste, hvis i Almindelighed taget hæslige Udseende og slette, sygelige Beskaffenhed han mener er en Følge af den overvættes store Mængde af tildeels slet sammensatte og ufordøielige Næ kerne tag. gemed siger Forf., ger en Congruents af Organer, alle i Harmoni, naar det er i sund Tilstand, og alle giensidigt understøttende hverandre. Men naar vi afvige fra Simpelhed og Maadehold, komme disse samme Organer i Strimed hverandre, til Skade og undertiden til Ødelæggelse for den hele Constitution. Maven er et at hine taalmodige og villige Organer, som ville gjøre Underværker i deres Virksomhed maaskee mange Aar igjennem; men til Slutningen vil den rebellere - og endogsaa gjengjælde Ondt med Ondt, Tænderne, som længe have sendt uforholdsmæssige Qvantiteter af Føde, altfor ofte af den meest abommable Sammensætning, ned til den, blive til Gjengjæld af det fornærmede Organ hjemsøgte med Smerter og Straffedomme, under det frugtesløse Haab, at dens Mølle for Fremtiden vil formale færre og sundere Ting. Man bryder sig ikke om Advarselen og nu begynder Maven for ramme Alvor paa Demoleringsværket. Det er i denne Status af hvad Gro logerne vilde kalde Transition, at vi see Tydskernes Tænder, i en Tilstand, der er ubehagelig for Diet, stodende for Næsen og skadelig for Sundheden. Maven, som har paa ført Munden denne Straf, er saa langt fra selv at vinde nogen Gavn deraf, at den tvertimod endnu yderligere forulempes ved en daarlig Tygning, og nu blive Legemets øvrige Organer og Functioner deelagtiggjorte i Følgerne af de længe fortsatte Afvigelser fra Naturens Vei, fra Simpelhed og Maadehold. Saafremt man endnu skulde ansee den hele Straffedom for en Jndbildning, skal jeg tilføie endmere slaaende Argumenter. Dødslisterne indeholde talende Kjendsgierninger. Vi ville engang tage de to Hovedstæder, Wien og London. J Wien døer aarlig en Fire og Tyvende Deel af Befolkningen, i London kun en Fyrgetyvende Deel, eller, for at tale i Livsassurance-Comptoirernes Sprog. "Livets Værdi er over en Trediedeel større i London end i Wien. Man vil sikkerlig ikke kunne til lægge Klimaet alene denne Forskjel - saameget mindre som Fastlandsbeboerne selv lye Forbandelser over Englands Klima og skildre Londons Taage som høist prædsomk. He have vi da en Nogle til Forholdet imellem Antallet af Tænder hos Jndivider af samme Alder, i England og i Tydsk, land. Vi ville efter al Sandsynlighed finde hiint Forholaf 24 til 40 at være det samme, hvortil man passende kan anslaae Antallet af Tænder hos ligestore Masser af Folkemængden i Tydskland og i England. Saaledes vil f. Ex. naar Englænderne i en Alder af 50 Aar har 20 Tænder i Munden, Tydskeren i samme Livsperiode kun have 12, og saa fremdeles. En Anm. af Johnsons Skrift i Athenæum, April 1841, finder disse bemærkninger grundede i Sandhed, men mener dog, at man ikke behøver at søge Aarsagen til Tydskernes slette Tænder i deres Diæt, da den kan findes meget nærmere i deres overdrevne Brug af Tobak i hvilken Anledning Dr. Johnson i en Contrabemærkning i f. Bl. giør opmærksom paa de tvende Kjendsgierninger at Hollænderne smøge fuldt saa meget som Tydsterne og dog have langt bedre Tænder end disse, og at Fruentimmerne i Tydskland, der slet ikke smøge, endnu hyppigere have daarlige Tænder end Mandfolkene).¬