Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-04-21
Østersøen. eller det Baltiske Hav, efter Angivelsen kun 10,000 Qvadratmile stort, hvori dog ikke den Bothniske og Finske Bugt kunne være iberegnede, da Øiesynet lærer, at det med disse maae være større end det sorte; men Alands Øerne inddeele det ogsaa næsten i to Have. Dets smalle Figur og dybe Jndbugtninger forskaffe det i Henseende til den indbyrdes Ferbindelse imellem Nationerne næsten den samme Fordeel, som en Hovedflod og var det kun beliggende under en mindre kold og derfor mere beboet Himmelegn end det er Tilfældet med dets nordlige Halvdeel, saa vilde det være endnu mere velgjørende. Desuagtet har der siden Culturens Begyndelse hersket i de Lande, som omgive det, en stor og velgiørende Handels virksomhed, især som en Følge af, at saa store Floder have fra det Jndre af det Europæiske Fastland deres Udløb i det; en Virksomhed, som ved Ruslands og Polens stigende Cultur maae stedse tiltage. Dette Hav en den store Oversætningsplads for de nordlige Kystlandts Metaller, og Skovproducter og for de sydliges Producter af Agerbruget og Qvægavlen og især for Ruslands vigtige Hør= og Hampavl. J den sidste Tid har det for det meeste været velsignet af Fredens Beskyttelse; men i mange Aarhundreder har det været en Hovedplads for Politiken og Krigen. Over dette Hav tilbragte Odin Scandinavien sin første Cultur, paa dets Bølger var det at dettes Beboere foretog sig sine Expeditioner til Austurveg; her bleve de blodige Krige forte med den hedenske Verden og Jomsborgernes Heletdaad udøvede; til dets Havne søgte Hansestæderne fornemmelig at udvide deres Handelforetagender; dets Vande bleve hyppigen farvede af de mod hinanden kjæmpende Danskes, Svenskes og Russers Blod. Peter Czar erkiendte i den Grad dets Vigtighed, at han forlagte sit Riges Hovedstad, til dets Kyster, og siden Finnland er bleven forbundet med det Russiske Rige, kan det i Fremtiden blive bestemt til at udbringe mægtige og farlige Krigsflaader til fierne Egne, Keiserinde Catharina den 2den giorde dermed en Begyndelse og Exemplet følges med Held og Kraft i vore Dage. Det er en mærkværdig Overeensstemmelse, at ligesom Rusland har igiennem det Afodske Hav Udgang til det Sorte, saaledes har det ogsaa igiennem den Finske Bugt Udgang til Østersøen; at ligesom to smalle Sunde, Bosphorus og Dardanellerne kunne spærre hisset den videre Passage, saaledes kunne de tre Belter giøre det ved Indgangen til Østersøen, og at Archipelet ligner Kattegattet i at være et Mellemhav imellem et mindre og et større Hav, Vigtigheden af disse Forbindelsesveie imellem Østersøen og Oceanet er allerede flere Gange bleven følt og har fremkaldet Krigens Torden, saaledes i Aarene 1658 og 1801, og ofte har det bekiendte Vers kunnet lade sig anvende: Østerhavets Bølger bare. Overmodig Fiendens Skare. Dette Hav sortiener at kaldes det Baltiske, hvad enten Navnet saa er grundet i dets Belter eller i de Baltiske Øer. Dets Bølger ere ikke saa store og voldsomme som Nordhavets; men dets nærliggende Kyster ere som de falske Venner farligere end de voldsomme Fiender. Da det periodisk stiger og falder saa kunne maaskee Sagnene om dets Aftagelse deraf forklares. At Ebben og Flodden ikke viser sig der (de vise sig dog i Belterne) kan være en Følge af Maanens svagere Virkning paa en mindre Vandflade. At Vandet i det er kiøligere kan være en Følge af dets nordlige Beliggenhed og mindre Bevægelighed og at det er lettere af dets mindre Salthed; hvilken Egenskab synes at være et Argument imod den Mening at Havet er oprindeligt salt, saaledes skabt og ikke en Virkning, af Saltlag. Østersøens mindre Salthed kunde vel ogsaa være en Følge af den Masse af Flod vand, som udgyder sig i et saa smalt Hav bækken.