Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-03-20
Marqvien af Barthelmes Forslag til at forandre den nu gieldende Valglov vedbliver at sætte det hele Franske Folk i den yderste Bevægelse og Sindsoprør; det forraader en Kamp imellem de gamle Roialisters eller de Ultras Partie og imellem de Constitutionelles Grundsætninger og Jnteresse som antager et saa alvorligt og lidenskabeligt Udseende; at kun en saa liberal og holtænkende Monarks Viisdom som Ludvig den 18des formaaer at forhindre, at den ikke gaaer over til vilde og farlige Udbrud. Barthelems Motion betragtes med Rette som en Mine, hvilken det Ultraroialistiske Partie efter en hemmelig Plan har lagt for at sprænge det nærværende Ministerium; dette Partie har indseet, at saalænge den nærværende Valglov er gieldende vil det aldrig kunne erholde Overvægten i de Deputeredes Kammer, og for at faae denne forandret maatte Forslaget gaae ud fra Par rernes Kammer, naar det skulde frembringe nogen Virkning; thi blev Forslaget gjort af en af deres Partie i de Deputeredes Kammer, saa vilde det strax blive forkastet. Nu gieldte det blot om at bringe det dertil, at Forslaget blev gjort af en Pair, som ikke udtrykkelig bekiendte sig til deres Sag, for at Forslaget skulde giøre Jndtryk. De vidste derfore at formaae den ærværdige Barthelemp, som overalt staaer i den største Anseelse, til at forlange en Forandring i Valgloven. Barthelemy er en Mand af stor Anseelse, som Underhandler af Freden med Spanien i Basel i 1795, erhvervede han sig fordum megen Berømmelse; han har desuden sluttet flere Fredstractater i Republikens Navn. Han blev siden Medlem af Directoriet og ved en Voldsgierning styrtet tilligemed Carnot, af sine Colleger, og deporteret til Cayenne; svækket af Alder og Sygdomme, er han ikke meere istand til at gjennemskue det Parties Planer, hvori man lader ham handke. – Det som M. af Barthelemy har fundet at udsætte paa den nu gieldende Valglov, ere: 1) at der maae være en Feil ved den, siden at en tredie Deel af Vælgerne kun have deeltaget i det sidste Valg, uagtet den Jnterresse som nu vises for denne Gienstand, hvad vil derfor blive deraf, naar denne desuden aftager, og naar det møder, at Valget skal foretages flere Gange om Aaret, som ved en Deputerets Udgang af Kammeret eller ved hans Død; der mangler altsaa en Jndretning, som kan lette Valgmændene Udøvelsen af deres Ret. (F. Ex. naar de kunne afgive Stemmerne i Nærheden af deres Boepæl, istedet for at de nu skulle afgive dem i Hovedstaden i hvert Departement de Ultras haabe derved bedre at kunne bringe den simple Mand under sin Jndflydelse). 2) At efter Valgloven enhver Borger, som betaler 300 Franker i directe Skatter, kan give sin Stemme ved Valgene; men hvorved den Misbrug passerer, at Patentskatterne sættes lige med Grundskatterne, og da de kunne betales maanedsviis, saa kan en Borger, som blot i een Maaned betaler 25 Franker, faae Valgrettighed. 3) At ingen Suppleanter vælges tillige i Tilfælde at noget valgt Medlem afgaaer. Med brændende Heftighed optraadte Greven af Lanyuinais mod dette Forslag, som en Jld strøm udgiød han sin Tale imod de Ultras Parti og Cabaler. Han anklagede aabenlydt den Aristocratiske Faction, som vilde fordeele Valgene i de smaae Stæder, for at beherske dem, og hvis Formaal gaaer ud paa at tilintetgjøre Constitutionen og styrte Ministeriet; han sagde reent ud, at dette Partie tilbereder en Borgerkrig, at det hemmelig organiserer en Armee i de vestlige Departementer, som er forsynet med 10000 Engelske Geværer; han spaaede ind- og udvortes Krige, og de farligste Begivenheder, naar Forslaget blev antaget til Undersøgelse. – Flere Pairs og Ministerne hvoriblandt Greve Decazes talte ligeledes for dets Forkastelse, og dog stemmede 98 mod 55 Stemmer i Kammeret for at det skulde tages under Forhandling. – Det er utroeligt hvad Sprængningen af denne Mine har virket paa Gemytterne; Bønskrifter til Undertegning imod Forslaget ere lagte omkring paa mange Steder i Paris, de anseeligste Deputerede af de Constitutionelles Partie have flere Gange gjort Præsidenten i Minister-Conseilet Marqvis Desolles deres Opvartning for at overlægge med ham, hvorledes der kan arbeides imod det i Pairernes Kammer gjorte Forslag. MarqvisDefolles besøger igien, som det hedder, de Forsamlinger som holdes hos Banqveren Lafitte. Denne Mand traadte op i de Deputeredes Kammer den 4de Marts og gjorde Forslag til at Kammeret skulde fatte den Beslutning at beholde Valgloven uden Forandring. Alle Ministerne vare tilstæde paa Krigsministeren nær, i en Tale som varede 3/4 Time udviklede Hr. Lafitte sit Forslag den forrige Minister Laine og Høvdingerne for de Ultras, Villele og Royer Collard talte derimod, paa Seglbevareren Hr. de Serres Forestilling, at det var for tidligt at fremkomme med dette Forslag, da efter Constitutionen en Beslutning, som det ene Kammer har fattet først kan foretages i det andet efter 10 Dages Forløb gik Kammeret over til Dagsordenen. Forresten erklærede Ministerne, at man skulde være ganske roelig, Regieringens Meening er altfor vel bekiendt og den vil ikke frafalde dem. – Den Opposition som er traadt frem i Pairernes Kammer mod Ministeriet, og det herskende System har ogsaa viist sig deri, at Kammeret har den 4de Marts forkastet med 94 mod 54 Stemmer det af Regieringen gjorte og af de Deputerede antagne Forslag om Financeaaret, Hertugen af Levis androg i den nedsatte Commissions Navn derpaa; man troer nu at dette Kammer, siden det har saa tydelig erklæret sig vil forkaste alle de Lovforslag som Regieringen ønsker sig; denne seer sig derfore nødsaget til at gribe til energiske Modforanstaltninger; og der ventes en Kongelig Forordning om at mangfoldige nye Pairs skulle creeres for at giøre de Ultras Partie i Kammeret den fornødne Modvægt. Lister paa dem circulere allerede i de Deputeredes Kammer og man læser derpaa Navnene af de meest anseelige Bona partiske Ministre og Generaler. Ordonancen desangaaende skal være udstædet den 2den Marts, og de Pairer som bleve udelukkede af Kammeret den 24de Juli 1815 skulle igien modtage deri deres Pladser. Det er mærkværdigt af Grev Lanyuinais havde forudsagt det i sin ovenfor anførte vigtige Tale, at det vilde skee, naar Barthelemps Motion ikke blev forkastet. Man holder det for vidst, at ifald Kongen som er svagelig, blot lever denne mærkværdige Crisis over, saa vil de Ultras Nederlag være uundgaaelig. Hvor overordentlig forresten Forbittrelsen har i den sidste Tid tiltaget imellem det Ultraroialistiske eller den gamle Adels og imellem de Constitutionelles Partie eller Tilhængerne af de nye Forandringer, sees af de Ultraroialistiske Blades lidenskabelige Angreb paa Modparthiet. Hr. Fiever, som nyelig er slupper ud af det Fængsel hvori han blev sat formedelst Misbrug af Trykkefriheden, har i et nyt Skrift, som han har udgivet under den Titel, hvorledes man bør være Roialist: concentreret alle de Ultras Besværinger, som gaae ud paa deres Parties aldeles Tilsidesættelse og Berøvelse af al Magt og Jndflydelse, imedens Revolutionens Tilhængere, overalt trækkes frem.