Norske Intelligenssedler, 1764-03-21
Det er vel ikke Regieringens Sag at tage enhver Undersaat ved Haanden og leede ham til sin Fordeel, den behøver ikke at giøre videre end at forfatte almindelige Planer, at bane Vei, at bortrydde Hindringer og aabne Fordeelens Prospect, saa skal strax den synlige Gevinst sætte tusinde ledige Hænder i Arbeide, og Handelens Omløb, skal siden skiære sig selv ud som en Elv i adskillige Greene, og giøre heele Staten frugtbar. Jeg har sagt: at Ære et det andet Hoved Hiul som sætter Flittighed i Gang, og dette har sin Grund i det Menneskelige Hierte Ære Ærekiærhed er lige saavel som Egennyttte en Datter af Egenkiærlighed, den almindelige Moder til alle vores Passioner; og lige saavel som enhver arbeider for at vinde, lige saavel stræber ogsaa enhver efter at han efter Haanden kand drage sig og sine udaf en Stand der er underkastet nogen Slags Foragt. Saa længe der skal være nogen politisk Orden, saa bør der vel ogsaa nødvendig være Forskiæl imellem Stand og Stand; men imidlertid bør en viis Regiering drage Omsorg for at overbevise Undersaatterne om at Dyd og Duelighed kand blive belønnet i den alle, og at ingen Handtering, bør være saa ringe, at jo en fortient Mand i den samme bør see en aaben Vej for sig til Belønning, til sine Medborgeres Høiagtelse og til Ære. Det kand være en Engelskmand ligemeget enten hans Søn bliver Skrædder eller Professor; thi naar Skrædderen har erhvervet sig en vis Capital kand han blive Esquire, og giør han sig værdig dertil, kand han blive Parlaments-Lem. Deraf kommer det at en Huus-Fader ikke gierne drager sine Børn udaf den Tirkel hvortil de ligesom ere fødde, og i adskillige Henseende ere mest beqvemme til at tiene baade sig selv og Staten; hvorover ikke Nationen opfyldes med pudrede Smal Hauser, hængefærdige Suplicanter og velbaarne Don Ranudos. Saasnart derimod en Nation har fattet ufordeelagtige og ringe Tanker om en vis Stand, saa drages efter Haanden, Saften og Styrken ud fra den samme, saa Staten lider; og dersom man fatter deslige Tanker og Nærings-Standen, saa lider Staten, allermeest, fordi just denne burde være den kraftigste. ophøje ham ved at sætte ham til Pennen, til Bogen eller til Kaarden; Midlerne drages derved stedse bort fra det Sted hvor de mest behøve des, og Nærings-Maaderne levnes til Staadere, som maae betale dyrt hvad de skal bruge, fordi de trænger til at borge det, og derfor maae sælge dyrt om de blot skal kunde leve. Jeg har i vore Jntelligenz-Sedler seet et Manifest mod Kræmmere og Haandverks-Folk, og hvad de første angaaer, saa kand vel ikke nægtes, at i Henseende til den Forfatning vi endnu staaer i med andre Nationer, og i Henseende til Kræmmer=Handelens nærværende Beskaffenhed, der for det meste drager Penge ud af Landet. Kræmmere kand ansees som et vist Onde; men imidlertid ere de dog et fornødent Onde, saa længe vor egen frivillige Yppighed giør os til Udlændingens Slaver. Jeg for min Part kunde vel ogsaa have et Par Ord at tale til Kræmmere, om Kræmmere og mod Kræmmere, i Henseende til Statens Vel, men jeg tænker det skulle være saadanne Sandheder, som skulle give Echo i Samvittigheden. Derimod at sige, at Kræmmernes Mængde er Hoved Aarsagen til Kramvahrenes Dyrhed, forekommer mig ligesaa urimeligt, som om jeg vilde sige: at Aarsagen til at Jorde Gods er steget saa højt paa 50 Aars Tiid, er denne, at der er for mange der har Bønder-Gaarder at sælge, og at Torv Prisen stiger, naar der kommer mange Bønder til Torv. uden Tvivl vilde Folk lee lidt paa min Bekostning, og jeg gjorde ilde ved at blive vreed derfor. Nürnbergere og Apothekere vilde opstaae, imod mig som levende Vidner, og spørge: om de vel vare meere Christelige fordi de vare faae, Jeg har slet ikke i Sinde at opkaste mig til Dommer imellem de respective Herrer Patriot og Resolut; thi jeg begriber lettelig at det vilde være alt for voveligt at være Decisor imellem saadanne Parter. Parter som protedere med Skiælds-Ord, og i en uforsvarlig Overlelse angriber de uskyldigste Folk med Jnjurier. Dersom jeg havde enten Kald eller Leilighed dertil, saa var det ikke saa vanskeligt at vise Aarsagerne til at Varerne ere stegne, men om end dette skeede saa forsikrer jeg aabenhiertig, at de fleeste Aarsager vilde befindes saadanne, at den gode Sr. Smal Hans ikke fuldkommen vilde blive trøsted; men faae endda en god Deel bevægende Aarsager til at tænke paa at pakke ind sine smaae Levninger, og finde sig ligesaa meget, ja uden Tvivl meere brøstholden med 20 Kræmmere end med 50. Jeg vil allene i Anledning af det foregaaende nævne her een af Aarsagerne, som tillige kand oplyse hvad jeg før har sagt: at Mangel paa Circulation og Vederhæftighed i Nærings-Standen er Staten skadelig. Hvad er den almindelige Oprindelse til vore Kramboeder, Historien over de fleeste af dem er ikke meget vidtløftig: En Krambord=Svend der næppe har tient saa længe, til han har lært ret at svire, og glemt at adlyde sin Huusbond, giør en udenlandsk Reise for at borger sig en Kramboed; hvordan han faaer borget den, kand jeg ikke saa let begribe, i det mindste vilde jeg ikke borge ham; men dette begriber jeg lettelig, at den, som giver ham Credit paa Haard, betragter den udlaante Capital som Eventyr=Penge, og sætter Jnteressen paa Vahrene. Nu maae jeg spørge, hvo der betaler Eventyr=Lagen? mon ikke Publicum, man kand svare: at det gik ligeledes til for 500 Aar siden; men saadant beviser ikke andet, end at den anførte Aarsag er ikke den eneste, og at dersom Krambord=Handelen altid havde været drevet af kraftige Folk, saa kunde man haft bedre Priser end- ogsaa for 50 Aar siden. Den som nægter denne Sandhed maa kun lidt forstaae sig paa hvad Forskiæl een Kiøbmand giør paa een god Vexel og Mons. Skyldenborgs Beviis til 11te Junii. Jeg haaber imidlertid, at Øvrigheden ikke saa hastig befatter sig med med at indskrænke Kræmmernes Antal; Curen ville uden Tvivl blive værre end Sygdommen; men jeg kand give Sr. Smal Hans i det Sted, et meget enfoldigt Huusraad, som pleier sielden være farlig, nemlig: at baade han og jeg og alle ville leve saaledes, som han raader Kræmmerne og Haandværks Folk til at leve, at sætte Tæringen efter Næringen, og jeg vedder at man strax skulle see Mirakler i Henseende til Kræmmernes Jndskrænkelse.