Viborger Samler, 1844-07-30
Blandt de Reisende fra forskjellige Egne af Landet, der ifjor bivaanede Himmelbjergsfesten, var ogsaa Fædrelandets Udgiver Hr., Ploug. Henimod Festens Slutning besteg han efter fleres Opfordring Talertribunen og holdt et lille Foredrag, hvori han, efter at have viist, hvorlangt Fædrelandets nærværende Tilstand, saavel i materiel som politisk Henseende, er fra at ligne dets Fortid, udtalte, at dette ikke var at bebreide Regjeringen, men Folket selv; hvorpaa han sluttede med et Hurra for Fædrelandets Fremtid. Jngen af de Tilstedeværende kunde Andet, end finde disse Yttringer loyale, ene med Undtagelse af Stedets Politimester, Cancelliraad Withusen, som, hvad enten han nu troede, at Hr. Ploug, fordi han var under Sag for en Tale i Calmar, nødvendig ogsaa maatte sagsøges for en Tale paa Himmelbjerget, eller at han som Actor i hiin Sag paastod – overhovedet, var incompetent til at tale offentlig, fordi han ikke er Embedsmand eller har taget Borgerskab, eller at han som Journalist var en fredløs Person, eller endelig Hr. Withusen selv vilde benytte denne gode Leilighed til at faae sin Cancelliraad ombyttet med en høiere raad, – strax efter Festen indberettede til Cancelliet, at Hr. Ploug havde holdt en høist lovstridig Tale. Justitscollegiet, som overhovedet ikke er søvnigt, allermindst naar det gjælder at forfølge Journalister, beordrede da Hr. Withusen til at skaffe Beviis for sin Angivelse, og Hr. W. efterkom Ordren; han lod Forhører optage fra den ene Ende af Jylland til den anden, men Udfaldet blev – at Jngen havde hørt Hr. Ploug sige noget Ulovligt, og der var altsaa intet Andet for Hr. W. og Cancelliet at gjøre, end at slaae sig til Rod igien. Det er formodentlig denne lille ret caracteristiske Historie, der hidtil ikke har været offentlig omtalt, som iaar har været det forsynlige Cancelli Anledning til at give Hr. Withusen Tilhold om at sikkre sig Beviset for de Taler, der blive holdte ved Himmelbjergs festen. Hr. W. og Amtet havde derpaa forespurgt sig hos Cancelliet om Maaden, hvorpaa dette ønskes iværksat, men have, saavidt vi vide, intet, i det mindste intet officielt Svar faaet. Men, hvadenten det nu er af reen Tjenesteiver eller efter en og anden sindrig høi Bureaukrats Jndskydelse, saa har Hr. W. viist, at han ogsaa uden Cancelliets Anviisning forstaaer promte at udføre dets Ordre; thi han har tilskrevet Himmelbjergsfestens Bestyrelse og fordret, at alle Taler skulle meddeles ham skriftlig, for de holdes. Bestyrelsen har naturligviis ikke villet opfylde denne Fordring, men har henvendt sig gjennem den jydske Commissarius til Cancelliet; hvad dette har svaret, eller vil svare herpaa, vide vi ikke. (Forl.) Odense. Af den aarlige Examen paa Seminariet, i Skaarup afholdtes den mundtlige Deel den 2den til 6te Juli, efter forudgangen skriftlig Prøve. Dimittendernes Antal var 32, der alle vare Seminariets Elever. Af disse erholdt i udmærket duelig, nemlig Petersen fra Ellum; 15 erholdt meget duelig, 12 erholdt duelig, 4 ei uduelig. (Hp. Av.) Jtzeboer Wochbl. udtaler det Ønske: "at Digteren Barfod vil blive formaaet til at besynge Laurids Skans Reise fra Sommersted til Kjøbenhavn i et Heltedigt, hvortil Peder Paars skulde tjene til Mønster.