Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-10-31
Den 7de Octbr., kort før Daggry, trængte en Afdeling udsøgte Skytter og Matroser, understøttede af nogle Compagnier af det ismailowske Garderegiment og en Deel med Skandsekurve forsynede Haandværksfolk ind i den ene Bresche og dræbte alle Tyrkerne som skulde forsvare den. Henrevne af deres Mod trængte de tapre Russer midt ind i Staden, uden at tænke paa at sætte sig i Besiddelse af Bastionen, som var deres Hoved for maal. Jmidlertid blev der paa tre forskjellige Sider gjort falske Angreb mod Staden fra de russiske Redouter, og sendt en betydelig Deel Hjelpemandskab ind er ter de russiske Skytter og Matroser, men da det var i at forudsee, at hele den tyrkiske Garnison vilde sætte sig imod dem, saa blev der, for at standse Blodsudgadel sen, givet Ordre til at gaae tilbage, som ogsaa sket med den største Orden, førende en heel Deel christne Fruentimmer og Børn med sig, som havde givet sig i under deres Beskyttelse. Russernes Tab angives for 380 Døde og Saarede, Tyrkernes til over dobbelt saa mange. Skjøndt dette Foretagende ikke havde det forønskede Udfald, saa tjente det dog til at vise Tyrkerne, at de ikke meere vare sikkre indenfor Varnas Mure, og den 9de October om Morgenen indtraf En af deres i Høvdinger, Jussuff Paska, i det russiske Hovedqvarteer for at underhandle om Fæstningens Overgivelse. sens Han var selv den Første som befalte sine Tropper at strække Gevær uden Kapitulation, og begive sig ud til den russiske Leir. Hans Exempel fulgte hele Garnisonen Natten efter og den paafølgende Morgen. Jkkun Kommandanten, Kapudan Paska, og en Deel af hans Tapreste, var flygtet ind i Citadellet, hvor han af Russerne, der uden Modstand, under Trommeslag, og flyvende Faner, vare gjennem Brescherne trængte ind i Staden, blev gjort til Fange. Strax efter Varnas Fald har Omer Vrione, der var udsendt fra Schumla for at undsætte Fæstningen, begivet sig paa Rettraden, forfulgt af det russiske Armeekorps under Prindsen af Würtemberg. - Ogsaa fra det lille Wallakie haves officiel Efterretning om en ny glimrende Seier som Russerne have tilkæmpet sig over Tyrkerne, der, 26,000 Mk. med 30 Kanoner, under Paskaen af Widdins Kommando, vare den 24de September dragne ud fra deres Forskandsninger ved Kallafat. Ved Landsbyen Beglasta begyndte de at forskandse sig. General Geismar stod 7 Werster fra dem, neppe 5000 Md. stærk. Trods Overmagten besluttede han at forekomme Tyrkerne, og angreb dem den 26de. Det var en blodig Kamp, som varede ved til ud paa Natten, uden noget Resultat. Geismar indsaae at det her gjaldt enten Død eller Seier, og angreb Tyrkerne endnu engang den samme Nat. Dette havde Muselmændenne ikke ventet; de udhvilte sig efter Strabadsen, og bleve satte i saadan Skræk, at Forvirringen var grændeselvs. Henved 10,000 Md. kom tilbage til Kalafatuden Vaaben, som de ikke fik Tid til at tage med sig. Tyrkernes Tad beløb sig til nogle tusinde Dræbte og 600 Fanger. Blandt de Første er Pasigen af Albani sen. Den hele tyrkiske Leir faldt i Russernes Hænder, tilligemed 24 Faner, 7 Kanoner, en betydelig Deel Heste, Vogne og Krigsfornødenheder af alle mulige Slags. Russernes Tab angives for 600 Dræbte og Saarede. Keiseren af Rusland har belønnet denne General Geismars hæderfulde Vaabendaad med at udnævne ham til Generallieutenant. Franskmændene paa Morca.