Jyske Efterretninger, 1786-11-24
Blandede Efterretninger. Med de Barbariske eller Søerover=Republiker staaer det endnu immer vel til, og af hvilken Aarsag, Jngen anden, end de Christelige og polerede Nationers Splidagtighed, formedelst deres forskillige Jnteresser og evige Handels-Jalousier. Saaledes har Deyen i Tunis nyelig faaet fra Holland, 1000 Pund Krud til Foræring: fra Frankerig en duelig Kanonstøber, som allerede i Hovedfæstningen ved Tunis Gospera kaldet, har begyndt at anlægge et Canonstøberie, og af andre Christne vorder Deien overladt Skibe for Betaling, paa det han dermed destobedre kan bekrige de Christne selv. - Engeland, det stolte og til Søes vældige Engeland har været saa bange for et Fredsbrud med Algier, formedelst Tilfældet med den under Canonerne af Gibraltar ved et Portugisisk Krigskib ødelagde Algieriske Corsar at man ved Fregatten Orphens har ladet denne CorsarsEqvipage, som havde reddet sig til Land, bringe til Algier, og tillige ved General Elliot ladet godtgiøre Deyen, hans Forliis med 16000 haarde Dalere. Formodentlig har Engeland ikke vildet fortørne Portugal i det første, og ei heller Algier i det sidste. Dets Handel vilde i en kort Tid have tabt langt meere, end 16000 Piaster. Den fredelige Aand, som nu besieler Europas Regentere, bliver ellers ved at bortrydde alle de Vanskeligheder, som til en anden Tid useilbarlig vilde have foraarsager Krige i Europa, og Frankerig selv som ellers altid pleiede at komme Krige afstæd i Europa, har allerede i nogen Tid, meer en eengang, forhindret saadanne Krige, der vare nær ved Udbrud. Saaledes bliver Frankrigslette Novembr. Finantz Tilstanden Lykke og Velgierning for det heele Europa. Engeland, for sin Deel, skyer ogsaa omhyggelig al Leilighed til Krig. At bringe den allerede havende store Handel og Skibsfart til den høieste Spidse, er Engeland nu meer om at giøre, end at ødelægge eller borttage andres ved Vold og Magt. Vist er det og, at Menneskeligheden skylder meget for disse Grundsætninger til de Ministre, der have Indflydelse paa Krig og Fred. Hvad kunne disse ikke udrette, naar det er dem redelig om Freden at giøre, Men hvor saa ere ikke de Ærestøtter man finder for store Ministre, Hvor mange af dem ere ikke gangne ud af Verden uden al timelig Belønning, fornøiede med Dydens, med den evige Løn, Mon en Minister fortiener ikke ligesaa vel en Ærestøtte, som en General, Denne faaer den ofte, for at have været et Redskab, (tildeels ved lutter Lykketræf) til at dræbe mange Tusinde og at ødelægge Stæder og Lande. Hiin fortiener den, for at skaffe mange Tusinde Liv og Næring. og redde Stæder og Lande fra Undergang. - Forevigede være derfor de Navne: Vergennes og Pit. Ludvig den 14. Ministre, og Choiseulerne skulde have anseet saadanne Omstændigheder, som de, der nok herske i Holland, for de lykkeligste og meest tilpaskommende Leiligheder, hvilke man ikke maatte slippe af Hænderne, for at forstørre Frankerigs Magt, og saaledes udbredet en Krig over den største Deel af Europa. Engelands Ministre skulde ved en anden Sindsforfatning, aldrig saaledes have forladt deres saa undertrykkede, saa forfulgte Partie i Holland. - Jmidlertid er det og vist at Frankerig befinder sig i en critisk Forlegenhed. Samme har forhen idelig forsikkret Staterne af Holland om Beskyttelse og Understøttelse. Den nu værende Konge af Preussen vil ikke, som den forrige, antage sig Arve=Statholderens Sag med blot Ord, og han, saavelsom Engeland maae naturligviis understøtte Arve=Statholderen.