Viborger Samler, 1837-08-20
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. De nærværende Parlamentsvalg have været ledsagede af vilde Pøbeloptrin, der i ingen Henseende staae tilbage for dem, der fandt Sted ved Valgene for Reformbillen. Paa flere Steder have over 50,000 Mennesker været i blodig Kamp med hverandre, paa andre er Kampen ført med et saadant Raseri, at de Beseirede lydeligen anklage Overvinderne for Mord. Men i raat Raseri overgaae de irske Valg alle dem, der have fundet Sted i England, Skotland og Wales. J Armagh droge Orangemændene, efterat de vare blevne Seierherrer i et Slagsmaal paa Torvet, imod Catholikernes Vaaninger, saa at disse nødsagedes til fra deres Vinduer at fyre paa Pøbelen. Flere Personer ere dræbte og saarede, og nogle Huse ere demolerede. Politi og Dragoner gjennemstreife Staden og opretholde med Møie Roligheden. Downpatrick have Orangemændene indbyrdes havt saa rasende Slagsmaal, at Militairet hele Natten igjennem maatte forblive under Vaaben. JTipperari fyrede en protestantisk Geistlig fra sit Vindue paa en catholsk Præst og skjød ham igjennem Armen. Tillige ere i lang Tid Bestikkelse, Indjagelse af Frygt og Bedrageri ved ingen Valg blevne saa hyppigt og i saadan Grad anvendte, som ved de nærværende. Alle disse Tildragelser, i Forening med det uventede sørgelige Resultat af Valgene, bevise Nødvendigheden af Afstemning ved Ballottering. Den Jndvending, at den hemmelige Afstemning ikke er engelsk, strider mod den aabne britiske Characteer, og er uværdig for denne, gjendriver et liberalt Blad meget træffende med de Ord: Bestikkelse, Kjøb af Stemmer og Tvang paa Overbeviisningen ere heller ikke engelske, men have dog stedse fundet Sted under det nærværende System. - Sir James Graham, der tilligemed Lord Stanley og Sir F. Burdett saa skammeligen forlode den gode Sag, da denne ved det ophemere peelske Ministeriums Optrædelse syntes for en lang Tid at skulle ligge under, modtager nu Lønnen for sit Forræderi. Efterat han har maattet bukke under i Øst-Cumberland, bliver han nu omtalt med Foragt af Torybladet Standard; hans forrige Whigsynder forekastes ham og det tilskrives disse, at hans Valg er strandet: Alt et Bilag til det bekjendte Ordsprog; man elsker Forræderiet, men hader Forræderen. Fr. Burdett vil man kun med Medlidenhed kunne see i det næste Parlament, naar man betænker hans sygelige Alder, der i de sidste Aar er belæsset med Apostasiens Skjændsel – og med Smerte, naar man erindrer sig Manden og hans Virken i hans Krafts Fylde. Sir Fr. Burdetts Overgang er ikke, saaledes som de conservative Blade, søge at skildre den, en Stillestaaen paa et vundet Punct, en Fastholden ved Forfatningen, som han seer bragt i Fare ved hans tidligere Reform venners Fremadskriden; men det er en aldeles pludselig Overgang fra den yderste venstre til den yderste høire Side, fra Radicalismus til Høitorvismus, en Desertion til sine meest forhadte Fjenders Leir, som han tidligere bekjæmpede med sin hele lynende Veltalenhed. Kun krænket, mageløs Forfængelighed kan forklare denne Parti Omvexling. Sir Fr. Burdett faae sig overfløiet i Folkegunst; Reform ministeriet havde ikke givet ham den eneste Erstatning for dette Tab, Peersværdigheden; da gik han over til dem, der, som han troede, maaskee ved hans Fjendtligheder imod dem, bedre havde lært at skatte ham, end hans Venner ved de Tjenester, han havde viist dem.