Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1833-01-11
Marschal Gerard havde den 24de Decbr., tilligemed Hertugerne af Orleans og Remours samt sin Generalstab, begivet sig til Citadellet, for at aflægge GeneralChasse et Besøg. Ødelæggelsens Billeder vare skrækkelige, og dog yttrede den gamle General Frygt for, at han ikke havde forsvaret sig ærefuldt nok. Marschallen trøstede ham, og derhos erklærede: at Hollændernes skjønne Forsvar havde sikkret dem Franskmændenes Agtelse. Marschallen besaae derpaa Citadellet, og overtydede sig om, hvor umuligt det havde været for Besætningen at holde sig længer. Endelig kom Garnisonen, Fredagen den 11 Januar 1833. 4,000 Md. stærk, ud af Citadellet i en tæt Colonne. Efter at de vare defilerede forbi, nedlagde de Vaabnene paa Glaciet. Det var høist rørende at see disse Tappre sige det Sted deres sidste Level, som var Vidne til deres Mod og Udholdenhed. General Chasse fældede selv Smertens Taarer; men ogsaa Erkjendtlighedens, for al den Forekommenhed og Udmærkelse, hvorpaa Marschal Gerard gav ham saamange Beviser. Selv de underordnede hollandske Officierer vistes megen Opmærksomhed. Lieutenanten ved det første Compagni kastede, da han fik befaling, Kaarden forbittret fra sig; men Marschal Gerards Adjutant sagde til ham: "Tag De den op igien, da den ikke kan bevares bedre, end i deres Hænder. Chasse holdt sig virkelig til det Yderste; han mang lede Vand, da alle Brønde vare deels styrtede sammen og deels opfyldte med Ruinerne af de nedskudte Bygninger; Garnisonen var bleven saaledes sammentrængt i Hjælpeporten, Forbindelsesveiene og Gallerierne under det frygtelige Bombardement, at den næsten aldrig kunde nyde nogen Hvile, og en skudt Bresche paa 80 til 100 Alens Bredde gjorde ham det umuligt at afslaae en Storm. Under disse Omstændigheder maatte Chasse capitulere; "men - siger han - det var den ulykkeligste Dag i mit Liv, Gjerne havde jeg her endt min Løbebane ved en hæderfuld Død." Kongen af Holland, som indseer, at Chasse værdig har forsvaret sin Post, har udnævnt ham til Storkors af den kongelige militaire Vilhelms-Orden, ja endog ladet ham tilstille sin egen Decoration af denne Orden med det dertil hørende Baand, som Hs. Majestæt selv har paa sit Bryst. Oberst Buzen, der vil blive udnævnt til General, skal commandere den belgiske Armees 7de Division, hvis Hovedqvarteer er i Antwerpen. - Den 31te December indtraf Marschal Grard til Brüssel. Hvad der nu fremdeles vil skee, er høist uvist; derimod er det vist, at det saakaldte belgiske Spørgsmaal ikke endnu er afgjort. Flere franske Blade have i saa Henseende yttret sig meget bittre. Temps siger blandt Andet: "Nu have vi vel Nøglen til Citadellet, men Nøglen til Schelden have vi ikke; dog ville maaskee i Aaret 1833 holdes alvorligere Fægtninger. Freden er blot udsat paa ubestemt Tid. Jndtil videre leve vi altsaa af Protocoller, Themata og Protestationer, og holde, for at fremme Diplomatikens større Berømmelse, 500,000 Mand under Vaaben." Messager troer, at Spørgsmaalet nu vil blive afgjort i Frankfurt. Frankrig. Hs. Maj. Kongen vil selv mønstre Nordhærens samtlige Tropper, og uddeele Belønninger iblandt dem. Han vil vende tilbage til Paris den 16de eller 17de ds. Man seer altsaa det er vist, at alle Tropper tilbagekaldes. J Cabinettet skulle hæftige Debatter have fundet Sted angaaende dette Punct. Marschal Soult ønskede nemlig, at udsætte Rømningen indtil de belgiske Forter Lillo og Liefkenshöck vare overgivne; men Hertugen af Broglio bemærkede, at Frankrig havde høitideligen lovet, at rømme Belgien strax efter Citadellets Fald, hvorfor Ordet maatte holdes. Hertugens Yttring blev bifaldet.