Berlingske Tidende, 1836-01-18
Den derefter af Committeens Referent, aftamtmand Krieger, udarbeidede og af forsamlingen vedtagne Betænkning over Sa en lyder saaledes : Det har behaget Deres Majestæt allernaadigst at lade Provindsialstændernes Forsamling ved Deres Commissarius forelægge til Betænkning et Udkast til en Placat, indeholdende nogle nærmere Bestemmelser med Hensyn til Anordningerne om den islandske Handel og Skibsfart. Efterat dette Udkast har været Gjenstand, for en dertil nedsat, af 5 Medlemmer bestaaende, Committees Betænkning, og efterat det senere paa befalet Maade nærmere har været behandlet i tvende Plenarforsamlinger, har Forsamlingen, der er bleven gjort bekjendt med, at flere Punkter, den islandske Handel og Skibsfart vedkommende, have været Gjenstand for en tilforn nedsat Commissions Forhandlinger, af hvilke nærværende Lovndkast i Særdeleshed er et Resultat, fundet, at Udkastet i det Hele taget er gaaet ud fra Principet for en almindelig Handelsfrihed, og for hvilket Forsamlingen ogsaa ved denne Leilighed maa erklære sig, hvorfor den, ved at afgive nærværende allerunderdanigste Betænkning over dette Lovudkast, skal indskrænke sig til ikkun ved enkelte Paragrapher at tilføie det, som derved under Forhandlingerne er blevet bemærket, og gaaer man saaledes over til § 3. J nærværende Paragraph er det bestemt, at den, de islandske Kjøbstæder ved Anordning af 17de November 1786 § 4 og 5 tilstaaede, Begunstigelse at erholde den fornødne Grund for kongelig Regning, for Fremtiden aldeles skal bortfalde. Under Discussionerne er det blevet yttret, at denne Paragraph vel maa forstaaes saaledes, at den deri indeholdte Bestemmelse ikke er anvendelig paa de Grunde, som alt have været anskaffede til Kjøbstædernes Anlæg, men som endnu ere ubebyggede. Skulde dette imidlertid ikke være Paragraphens Mening, saa vilde det dog være ønskeligt, at disse allerede anskaffede Grunde kunde erholdes, især hvad Reikavig angaaer, der efter nærværende Lovudkast vedbliver at beholde Kjøbstædrettigheder, og hvorved en saadan Begunstigelse, Leilighed kunde aabnes til en udvidet Handel. Forsamlingen har derfor med 60 Stemmer mod 8 fundet det tilraadeligt, at denne Paragraph maatte saaledes, at erholde følgende Tillæg: "dog vedkommende Embedsmand skal være pligtig til at anvise de Handlende, som herefter maatte nedsætte sig paa et af de Steder, hvor Grunden, alt har været anskaffet for kongelig Regning, den fornødne Byggeplads uden Betaling, saalænge som der endnu maatte haves ubebyggede Pladser tilovers. 7. Det medfører paa mange Steder ad 5 i Jsland for de Handlende, saavel de faste som Speculanterne, en stor Uleilighed at erholde den fornødne Paategning paa deres Skibs papirer, da vedkommende Embedsmand i Almindelighed ikke er bosat enten paa Handels stedet eller i Nærheden af samme. Saaledes er det saare ofte Tilfældet, at Embedsmanden, boer en Dagsreise derfra; undertiden er han ogsaa borte fra sit Hjem i Embedsforretninger, og den Estafette, som tilsendes ham med Skibspapirerne, maa da søge ham end længere borte, hvorved det ofte kan hænde sig, at der gaaer 2 a 3 eller 4 Dage med, forinden Skibspapirerne kunne erholdes tilbage med Paategningen. Denne Uleilighed, som ofte kan være af særdeles Betydenhed for saavel de faste som for de Speculant-Handlende, da disse for Skibet saa vigtige Papirer letteligen kunde tabes eller bedærves ved de længere Reiser over Land, i Forbindelse med den i nærværende Paragraph givne Bestemmelse, om at Skipperen, forsaavidt han er Speculant, ikke maa begynde nogen Handel, forinden de befalede Documenter ere blevne foreviste for vedkommende Embedsmand, har foranlediget Forsamlingen til eenstemmigen at yttre, det Ønske, som herved allerunderdanigst henstilles til Deres Majestæts allerhøieste nærmere Overveielse, om at Deres Majestæt allernaadigst vilde lade igjennem Deres Rentekammer foranledige, at vedkommende Sysselmand, forsaavidt han ikke maatte være bosat paa selve Handelstedet eller i Nærheden af samme, kunde erholde en af Amtet antoriseret paalidelig Mand, der er boende paa Handelstedet, tilat meddele Skibspapirerne den fornødne Paategning, og at denne Mand da herfor skulde erholde Ret til af Skipperne at opkræve de halve Sportler af dem, som for denne Forretning tilkomme Sysselmanden efter Sportelreglementet af 10de September 1830 hvorhos det dog skulde staae Skipperen frit for, om han maatte ønske det, at sende Skibets Papirer til selve Embedsmanden, i hvilket Tilfælde han fritoges for den extraordinære Betaling. ad § 9. Da nærværende Paragraph nøiagtigen bestemmer den Tid, hvori det er Speculanten tilladt at ligge paa ethvert Handels sted, nemlig til 4 Uger, har Forsamlingen troet, at de Dage, som, i Henhold til hvad der ved § 7 er udviklet, ofte ville kunne medgaae for en Skipper, forinden han kan erholde Paategningen paa sine Papirer, og altsaa forinden han vil kunne begynde nogen Handel, ligesaalidt som Jnd- og Udseilingsdagen maatte regnes med i disse 4 Uger, og har Forsamlingen vel taget under Overveielse den Betænkelighed, som under Forhandlingerne er bleven anført herimod, nemlig at Speculanthandleren muligt, ved at bevirke et Ophold med Skibspapirernes Eftersyn, kunde drive sin Handel ud over den lovbefalede Tid, ligesom der og kunde opstaae nogen Differentsom Beregningen af disse Dage, men man har dog troet, at denne Betænkelighed burde vige, især med Hensyn til, at Speculanten, ifølge den 7de Paragraph ikke maa begynde nogen Handel, forinden hans Papirer ere blevne Embedsmanden foreviste, hvorfor Forsamlingen, tillige i Betragtning af at den ved den 7de Paragraph gjorte allerunderdanigste Jndstilling muligen enten ikke maatte vinde Deres Majestæts allerhøieste Bifald, eller dog ikke øieblikkeligt vilde kunne iværksættes, eenstemmigen har formeent det ønskeligt, at der i Begyndelsen af denne Paragraph efter Ordet: Udseilingsdagen" tilføiedes: "og den eller de Dage, som maatte medgaae, forinden han maatte kunne erholde den i 87 befalede Paategning af Sysselmanden, forsaavidt denne ikke maatte være bosat paa eller i Nærheden, af Handelstedet. Endvidere har Forsamlingen ved denne Paragraph fundet at bemærke, at det synes nødvendigt for den faste Handel, at den værnedes mod Paragraphens Overtrædelse af Speculanthandlerne ved en passende Mulct. Men enhver Bestemmelse om en Mulets Størrelse er meere eller mindre vilkaarlig, og ihvorvel hele Forsamlingen var enig i, at Mulcten i dette Tilfælde burde have et minimum og et meximum, for at samme kunde modereres efter, hvorvidt Speculanten i denne Tid maatte have drevet nogen Handel eller ikke, var derdog Meningstlighed, om minimum burde bestemmes for hver Dag til 4 Rbd. r. S., hvilken Mulct findes bestemt i Placaten af 23de April 1793 §. 5, eller 8 Rbd. r. S. Ved den derover holdte Afstemning voterede 22 Medlemmer paa et minimum af 4 Rbd. r. S., hvorimod 45 fandt det af Committeen foreslaaede minimum af 8 Rbd. r. S. at være det mest passende. Forsamlingen var derfor enig om at henstille det til Deres Majestæts allerhøieste nærmere Overveielse, hvorvidt nærværende Paragraph burde have følgende Tillæg. Dersom nogen Speculanthandler maatte befindes at ligge over den bestemte Tid, da vil han blive at ansee med en Mulct for hver Dag, han saaledes maatte blive 8 a 20 Rbd. liggende længere i Havnen, af r. S. efter Dommerens Skjønnende, grundet paa Sagens Omstændigheder og navnligen derpaa, om han i den Tid, han saaledes har ligget længere end ham tilladt var, har drevet nogen Handel, og paa denne Handels større eller mindre Betydenhed. (Slutning følger i næste No.) Mødet den 8de Januar.