JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Amtmand Arctander har indberettet, at uagtet den Umage han i Forening med Cancellieraad og Byfoged Aarøe har givet sig, for at forskaffe passende Logis og Natteleie i Hillerød By, til de Cavalierer og Damer, som efter Tilsigelse have meldt, at kunne indfinde sig ved Kronningsfesten i Frederiksborg, har han dog ikke været istand til, at forskaffe de Beqvemmeligheder, som udfordres, for det hele Antal, men seer sig nødt til, blot at anvise Aftrædelses=Værelser, til Paaklædning for endeel af Cavaliererne. - Da det formodes: at endeel Cavalierer allerede have bestemt dem, eller dog under disse omstændigheder uden Ubehagelighed. kunne indrette deres Reise til Frederiksborg saaledes, at de tage fra Byen om Morgenen tidligt, saameget mere, da Samlingen til Professionen ikke er bestemt førend Kl. 12, saa ombedes alle da ugifte Cavalierer, som ere i dette Tilfælde, at de behageligen vilde melde saadant skriftligen i en aaben Seddel til Undertegnede, som afgives til Palaisforvalter Winge i det kongelige Palais ved Frederiksholms-Canal, i det seneste forinden Ons Hauch, dag Aften. Overhofmarskal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Kjøbenhavn, den 21 Juli. Det af Hs. allerchristeligste Majestæt (Ludvig den 18de) udnævnte Ministerium bestaar af: Fyrst Talleyrand, Præsident i Ministrenes Conseil, samt Statsminister og Statssecretair for Departementet for de udenlandske Sager; Baron Louis, Statsminister og Statssecretair for Finantsdepartementet; Hertugen af Otrantes, Statsminister og Statssecretair for Politiedepartementet; Baron Pasquier, Statsminister og Statssecretair for Justitsdepartementet, Seglbevarer; Feldtmarschal Gouvion St. Cyr, Statsminister og Statssecretair for Krigsdepartementet; Hertugen af Richelien, Statsminister og Statssecretair for det Kongelige Huus; Greve de Jaucourt, Statsminister og Statssecretair for Marinedepartementet. - Ministeriet for det Jndre er foreløbigen betroet til Baron Pasquier, Justitsminister.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Kongen har ved at udnævne disse Hs. Majestæts Ministre udtrykt sig saaledes: "Da Vi ville give Vort Kongeriges Regjering en Eenheds- og indbyrdes Forbindelses=Karakteer, som foranlediger Vore Undersaatter til at sætte fuldkommen Tillid, til samme, saa have Vi befalet, m. m. (Efter Statstid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Aarhuus, den 21de Juli. Næstkommende Søndag den 30te bliver Kongeparrets til Mandagen den 31te bestemte Kronings- og Salvingsfest, fra Prædikestolene over alt kundgjort i Landet, forenet med Opmuntring til Menighederne om, at opsende Bønner til den Allerhøieste for deres Majestæter og det Kongelige Arvehuus. - Den fra Engelland og Frankrige fleregange omtalte mageløse Sangerinde, Mad. Catalani, der for Tiden opholder sig i Gothenborg, kan man ifølge Reisendes Udsagn, med allerførste forvente her til Danmark. - De Aalborgske Aviser vedblive at forhutle den stakkels Vogel. Nu tillægger man ham endog, ofte at have sølet i de aalborgske Renbestene, naar han ikke længere formaaede at bære den Madera eller Finkel som han var saa vandt til at skylle i sig. - Beskyldningerne ere temmeligen massive. J Randers, Horsens og Aarhuus var Vogels Forhold, upaaklageligt; hans Fløitespil erhvervede sig Brundring her som overalt. Vel sandt, at han ved sine øvrige for en Deel just ikke beundringsværdige Kunster selv noget nedsatte hiint, imidlertid havde han dog saavidt man hørte, paa ingen af disse Steder nogen saadan Affaire d'honneur, som de mange man i Aalborg tillægger ham. - Det frygtelige Tordenveir som forrige Fredag ligesom rullede over vore Hoveder, har nede ved Aalborg antændt Gaarden Agtrup og afbrændt endeel af dens Udhuse. - Vor Stiftbefalingsmand Hs. Excellence Geheimekonferentsraad Baron de Guldencrone og Frue, afreiste i Onsdags, og Hs. H. Hr. Biskoppen, i Torsdags til Kongestaden for at bivaane Kroningsfesten. - Ogsaa Hans Excellence Hr. Geheimekonferentsraad v. Moltke, afreiste samme Dag herfra til Sielland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
- Et Skib her fra Aarhuus sank i forrige Uge paa Hjemreisen mellem Fyenshoved og Samsøe, omtrent 2 Mile fra Land. Det kom fra Lolland, med en Ladning Hvede. Lykkeligviis blev Mandskabet bjerget af en forbieseilende Galease. - J Dag, den 21de Juli, har vort Regiments udmarscheerte Bataillon Rastdag i Flensborg, og indrykker den 24de d. i dens Kantonnement i Egnen af Schlesvig, hvor Tropperne kundgjøres deres videre Marschronte. En Borgermand her i Byen styrtede sig forleden Dag i Vildelse ned i sin Brønd, hvor han fandt sin Død. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Aalborg, den 20de Juli. Efter Forlydende er den 11te dennes, omtrent 1/2 Miil fra Landet ved Wuust Strand, ankret en Slup uden Mast. Sluppen kaldes Doris og tilhører en Jacobsen, paa Fanøe; den er kommet fra Riga og bestemt til Rotterdam for Russisk Keiserlig Regning; efter Capitain Jacob N. Warers Udsigende er den ladet med Havre, Gryn og Meel, hvoraf, saavidt vides, det meste nu er bjerget. (Aalborg Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Viborg, den 17de Juli. Endskjøndt det Juni ofte regnede, og Høeavlen derved i Aar betydelig forøgedes, har dog den, med de sidste Dages Tørre, herskende Blæst af Nordvest, gjor Jorden meget trængende til Regn, som i Dag, begynder at falde. Havren lader til at blive kor paa Straaet. Boghveden er ved Nattefrosten, vi i denne Tid har havt, mange Stæder ødelagt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Da Rugen blomstrede i gunstigt Veir, har man Grund til at haabe den lykkes. Frugttræerne bære næsten intet, hvortil Kulden i Blomstertiden og Knopormen, som findes i Blomsterbægerets Bund, ere de virksomste Aarsager. (Viborger Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Kjøbenhavns Børs den 26 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 628, a vista 638. Amsterdam 2 M. 600. London 2 M. 24 1/2 Rbdl.,a var. - . Spec. 630. - Specier solgtes til 38 a 38 3/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 68 1/2 a 69 pr. 100; Oblig. 305. Norske Sedler 60 a 60 1/2.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Blandede Efterretninger. Paris, d. 11 Juli. Den 6te om Morgenen, Kl. 8 lode adskillige Deputerede sig see uden for deres sædvanlige Forsamlingssal, men bleve ikke lidet forundrede, da de fandt Døren besat af Nationalgarden. De forlangte, at den skulde aabnes men forgjeves. Nogle af dem syntes at finde sig deri; Andre raabte derimod, at Nationens Majestæt var bleven fornærmet paa den skammeligste Maade. Ogsaa dette hialp intet. Endelig kom Hr. Dumoiard, og da han fandt, at det Sted, hvor han saa gjerne vilde tale, var lukket, raabte han i sin Fortvivlelse: "det er ude med Frankrig!" Nei, nei, raabte Adskillige af de Omkringstaaende, Frankrig er gjenfunden i St. Denis (hvor Ludvig den 18de imidlertid var ankommen. Hr. Dumolard vilde endnu tale mere; men ved de Udtryk, man henvendte til ham, overtydede han sig snart om, at det var Tid at begive sig bort. Derpaa begave Repræsentanterne, omtrent 100 i Tallet, sig til deres Præsident, Hr. Lanjuinais's Huus, for, som man siger, at protestere mod Tillukningen af deres Forsamlingssal. (Hamb. Corresp.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Christiania, d. 12te Juli. Efterat Hans Majestæt Kongen under 9de Juni d. A. havde underskrevet Provisorisk Anordning om Kongeriget Norges Høiesteret, og en trykt Orden over de til Rigets øverste Domstol for dette Aar indstevnede Sager var udfærdiget, aabnedes den 30te Juni Norges Riges Høiesteret, overeensstemmende med Grundlovens §. 88. Som Dommere vare tilstede: Høiesterets Justitiarius Bull, Ridder af Nordstjerne Orden og den Kgl. Danske Dannel- og Orden; - ordinaire Høiesterets Assessorer, Dhr. Collett, Mandix, Debes, Kjønig, Motzfeldt og Omsen; - extraordinaire Høiesterets Assessorer, Brochman og Arnzen. - Læsningen forrettedes af Høiesterets Justits=Secretair Holst. Protokollerne fortes af Høiesterets Protokol Secretairer Petersen og Riis. - Justitiarius erklærede høitidelig: at Norges Riges Høiesteret var sat; hvorpaa Høiesterets Advocaterne, v. Munthe af Morgenstjerne og Hjelm, yttrede hver i en Tale de Følelser, som maatte besiele hver ægte Norsk paa denne for Fædrelandet saa vigtige Dag. Herpaa udførtes Ordens Sagen No. 2. Christopher Pedersen Hannevold contra Amtsforvalter Nielsen, og Grosserer Peder v. Cappelen af Høiesterets Advocaterne Morgenstierne for Citanten og Hielm for Jndstevnede; hvilken Sag samme Dag paadømtes. - Tilhørernes Antal ved denne høitidelige Act var stort. Orden og Stilhed herskede; thi de skjønne Følelser af Kjærlighed til Fædrelandet og Glæde over dets Held, som yttredes fra Skranken, fandt Gjenlyd i hver Norsk Borgers Bryst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
(Norsk Rigstid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Onsdagen den 6te Juli sidstleden aabnedes Norges ordentlige Storthing i Christiania, efterat denne Høitidelighed Dagen iforveien var proclameret paa Stadens offentlige Pladse af
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-26
Christiania Borgergarde, escorteret af ridende Jægere. Hans Excellence, Norges Statholder, gik derhen Kl. 11, ledsaget af Statsraadet, Høiesteret, Universitetet og de civile og militaire Autoriteters Øverste igjennem en dobbelt Række af forskjellige militaire Corps, opstillede en hare. Processionen modtoges af en Deputation af Storthinget, og, efterat Alle havde indtaget deres Pladse, oplæste Hans Excellence selv først Hans Majestæt Kongens aabne Brev, anmodede derpaa Statsraad Collett, om at recitere Kongens Tale, og tilsidst oplæstes en i Talen berørt Jndberetning af Statsraad, Motzfeldt. Storthingets Præsident holdt derpaa en kort Tale, og sluttede med det Udraab: Gud bevare Kongen og Fædrenelandet, hvilket Alle Tilstædeværende istemmede. - Endelig ledsagedes Hs. Excellence igjen bort paa samme Maade, som han var ankommen. Efter f. Bl.)(Af Hamb. Corresp.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 20 Paa HaagaarTolvte Aargang. No. 60. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 29 Juli 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Et Par Ord om det nys udkomne angelSaxiske Digt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Fra forrige Dage, Som Stol=Konge-Sæder. Beklædte med Hæder. J Dannemarks Land; Om Kjæmperne stolte, Som Heltedaad voldte, Jeg kvæder forsand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Nu først er at melde Om Skesingen Skjold, Han kjæmped med Vælde, Den Herre saa hold, Mod Fienderne mange Om Borge og Vauge, Og Seier han vandt. Hans Mod og hans Rige, De vorde tillige, Som Aarene randt; Hans Hæder og Lykke De vorde forsand, Saa alle som bygge. Trindt Hvalernes Land, Ham maatte adlyde, Og neiende yde Ham Gilde og Skjænk. Det end er at mærke Om Kongen saa god, At Kjæmperne stærke Udsprang af hans Blod, Og hannem til Ære, Evindelig bære. De Skjoldunge Navn *). Den Herre, som kjendte Al Dannemarks Brost, Slig Konge didsendte. Til Dannemænds Trøst, Det bør anmærkes at Meningen af disse Linier er omtvistelig, og at det ei staaer her at hans Efterkommere kaldtes Skjoldunger, men da det staaer i hele Digtet, tog jeg ei i Betænkning at sætte det for Fuldstændigheds Skyld. Og undte ham længe Paa Konninge=Stoel At see over Enge Den straalende Soel Paa Konninge=Sæde. Han skifted med Glæde Klenodier fine Blandt Kjæmperne sine: Ei stædte han ilde Den herlige Skjænk, Thi Kiæmperne gilde Ham loved paa Bænk Og fulgde med Gammen Den Herre saa prud, Og Skjoldunge=Stammen Med herlige Skud, Saa høit under Lide Sig bredte saa vide, Saa faver i Lund. Saa Kongerne lære Med Guld og med Ære Sig Kjæmperne bedste At vinde og fæste. Da trofast de Gamle Sig trindt dem forsamle Paa Uveirets Dag, Omgjærde saa holde Med blinkende Skjolde. Den Herre i Slag. Ei Guldets Udskifter Kan trives i Sal. Naar Heltebedrifter, Ei voxe paa Val *).Der Skjold var hengangen. J Døden til Roe, Sig flokked i Vangen En Skare saa troe. Jeg tør ikke paastaae nøie at have truffet Meningen af de sidste Linier i denne Betragtning, men det siger da og, som Man let seer, ikke stort Saa toge i Hænde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
De kjærlige Svende Det Liig af Kong Skjold; Til Stranden de bare J sørgelig Skare Den Herre saa hold: De Liget udførde, Som selv han befoel, Mens Tungen han rørde. Paa Konningestoel, Og styred med Blide De Lande saa vide, Saa mangen god Dag. Saa toge de Kjække. Den Konninge=Snekke. Med ringprude Stavn, Som klar til at seile, Med skinnende Speile Laae færdig i Havn. Saa gave de Skibet. Den Herre i Favn Som førde i Livet Det favreste Navn; Ved Masten de satte Den Elskedes Liig, Og gav ham af Skatte En Skjoldborg saa riig, At neppe en Sage Jeg hørde om Mage Til Skat og til Skib. Hos Konninge=Kaaben. Laae alle Slags Vaaben: De Øxer saa stærke Og Brynie=Særke. Klenodier mange Ham lagdes i Favn, Paa Farten hin lange De skulde i Stavn Paa brusende Bølge. Med Stolkongen følge. Udstyre Man vilde Den Herre fra Land, Med Gaver saa gilde, Som da over Strand. Han underlig drevet Af Herren var blevet Til Dannemarks Land *). Nu Flaget hiint faare Den Skare saa hold Lad stadselig flagre Alt over Kong Skjold; Saa maatte med Kvide.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
De Snekken forlove, Og lade den skride For Vind og for Vove. Bort seiled den Snekke. Paa Bølgerne blaa, Lod Helte i Række Paa Strandbredden staae Med Suk og med Klage; Kom aldrig tilbage, Ja, Jngen med Sande Kan sige han veed Hvorvidt over Strande. Den Snekke henskreed, Om bjerget og fundet Blev Stol-Kongens Liig, Om Nogen blev undet Den Ladning saa riig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Naar Man nu seer at der i Recensionen, saa lidt som i den latinske Oversættelse, er Spor af Skjolds Liigbegiængelse, da maae Man troe eet af to, enten at jeg har digtet det paa egen Haand, eller at Vedkommende ei forstode saa meget Angel 1) Ogsaa de Linier der indeholde denne Betragtning ere dunkle, dog troer jeg at have truffet Meningen ved Hielp af foromtalte Sagn, og har Man Ret til med den latinske Oversætter at antage dydon og onsendon for tredie Persom i Singulari, da kan der intet Spørgsmaal være, kun derom staaer jeg i Tvivl. saxisk, som Man kan lære paa fjorten Dage, naar Man kan Jslandsk og indtil det Første bevises, staaer vel det Sidste fast. Dog, jeg vil heller slutte med den bemærkning, at var ogsaa denne Jndledning det Ypperste af hele Digtet, maatte vidog kalde det en stor Vinding; thi visselig, Sagnet om Skjolds Ligbegiængelse er et Sidestykke til det om Fredegodes, og aander den Kiærlighed, som var de Danskes Arvegods, ja det er som en Forjættelse om Skjoldungestammens Uforkrænkelighed; thi Skjolds Grav er ingensteds at finde, hans Skygge svæver over det fortladne Hav, Dannebrog, er hans Bautasteen og Danmarks Hjerte hans Mausole. (Fortsættes.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
(Jndsendt.) Lan hører mange Stemmer fremføre det Spørgsmaal, om ogsaa den anstundende 1ste August skal gaae forbi uden Sølvværdiens regelmæssige Note ring, eller om Kongen ikke vil forherlige sin Kroningsfest, ved at sætte sin, formedelst Tidsomstændighederne, hidtil suspenderede Lov, i Kraft. Nogle andre ønske Spørgsmaalet ei opkastet, fordi enten deres egen Jnteresse, eller deres Mening omdet offentlige Tarvs Fordring leder dem til at foretrække en fortsat Suspension af Loven.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Jndsenderen, som til sit Jnderske er overbeviisk om, at hvad der er Ret, aldeles ufeilbar hos vor Konge vil blive det endelige Udfald af enhver Opgave, som, fra alle Sider, forelægges til Afgjørelse, kan ikke andet end svare: den rigtige Notering vil finde Sted, saasnart de Betænkeligheder, der have bevirket Suspensionen, hæves. Da imidlertid dette Svar kan synes liigt. dem, hvilke Oldtidens Orakler gave, og som ikke gjorde de Spørgende klogere end de vare før, saa skal Jndsenderen stræbe med faa Ord, at nævne Hovedgrundene, hvorfor det, efter hans bestemteste Mening, er det Fornuftige, at den Udsættelse, som siden 1 Febr. 1814 har fundet Sted, om ikke til 1ste Aug., saa dog meget snart efter, vil ophøre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Flere Staters Regjeringer have, under overordentlige Omstændigheder, taget deres Tilflugt til at skaffe sig. Penge ved overordentlige Midler, saasom Udgivelse af Mynter af meget forringet Gehalt, Papiirpenges ubundne Udstædelse m.v. Dette har næsten altid drages Reductioner efter sig, og Creditorernes Forhold til Debitorene ere i Forbindelse dermed blevne regulerede saaledes, at enhver modtog Betaling, og betalte med Hensyn paa den virkelige Valuta, som, under den usædvanlige Tingenes Orden, til de forskjellige Tider var givet og erholdet. Et saadant Regulativ gjorde ogsaa Forordningen af 8 Jan. 1813, dog for største Delen med stor Moderation til Fordeel for Debitorerne. Ved disse Bestemmelser kunde al Tale om Sølvværdie vist nok været udeladt, hvis Man havde antaget, at det nye Numeraire sikkert vilde have faaet og beholdt den Værdie, der for samme var regleret; men da det forudsaaes, at denne Værdie, hvis Omstændighederne anledigede, at der i kort Tid maatte gjøres Brug af hele den Finantserne forbeholdte Reservefond, vilde efter Tingens Natur, for en Tid kunne synke, saa var det aldeles conseqvent, at der før gedes for, at Creditorenes Ret og Debitorenes Forpligtigelse ogsaa for den tilkommende Tid regleredes efter den Grundsætning, at rigtig Valuta skulde præsteres. Hans Majestæts ovennævnte Anordning har heri et stort Fortrin for det, der i Aaret 1811 i Wien blev fastsat. Det bestemtes der vel, at Gjæld, som var contraheret i det ældre Papir, skulde betales i det nye efter de forskjællige Courser, under hvilke den maatte være stiftet; men man tog ikke Hensyn paa de Variationer, som det Sidstnævnte kunde blive underkastet, og hvilke ere blevne meget betydelige. . Den hele Bestemmelse angaaende Sølvværdien, som saa meget er omtalt, og end mere omsnakket, indeholder med faa Ord kun denne simple, naturlige Regel: Enhver Creditor skal, uden Hensyn paa hvormeget, eller hvorlidet han i nominal Beløb, har udtalt, have saamegen virkelig Værdie tilbage, som han har forneret, ligeledes uden Hensyn paa hvormeget eller hvorlidet Papir, der, til at tilveiebringe denne Værdie, behøves.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Saalænge Coursen gik til det Sletteve skulde Regelen blive et Værn for Creditors Ret. Naar Coursen derimod – som neppe vil være langt borte – mærkeligt bedrer sig, vil Debitorene en ender den kunne reddes fra Ødelæggelse. At et saa retfærdigt og i Grunden saa simpelt System ikke skulde blive overholdt, er der ingen tilstrækkelig Anledning til at antage. Hvorledes, skulde det kunne taales, at samtlige de Creditorer, hvortil høre for en meget betydelig Deel offentlige, til de meest trængende Personers Forsørgelse og andre lige vigtige Øiemeed, indrettede Stiftelser - hvis Fordringer, efter Forordn. 5 Jan. 1813 ere omskrevne og nedsatte til 1/2 af deres oprindelige Beløb, ja under særdeles Omstændigheder meget mere, nu, da deres Tilgodehavende snart begynder at kunne kræves, skulde end ikke faae disse 3 i virkelig Valuta. Skulde det favoriseres, at Capitalerne alle paa nye udlaantes i N. V., hvorved Debitor, naar Sedlernes Værdie, medens Laanet varer, stiger til det dobbelte, vilde komme til at give dobbelt Valuta mod hvad ham fik *). Er det, ikke sikkerligt Kongen meget magtpaaliggende, at Embedsmændenes, ved Forordningen nedsatte Gagers rigtige Udbetaling ei bliver udsat. Men, vil man sige, er det dog paa den anden Side ikke en Sandhed, at en rigtig Notering af den Cours, hvorefter gjensidige Betalinger skulle skee, vil, naar den bliver høiere end forhen, gjøre alle Realiteter dyrere, og er dette ikke en Ulykke? Jeg svarer: Borgerne kunne henføres til to Classer: Den productive og ikke productive. Den Sidste maa leve af Gage, Capital-Jndtægt, Pension, eller ved almindelig Fattig-Forsørgelse; den Første af dens Production. Denne skal det være, der, som Debitor til Capitalisten, led ved den høiere Notering; hiin vilde vinde. Fandt altsaa en virklig Forhøielse i Priserne Sted, vilde det blive et Argument mere mod dem, som sige at Debitorene ei kunne taale at betale efter den rigtige Maalestok, Disse maatte ved Forhøielsen staae dem vel, og Capitalisterne, med de flere med dem i Classe staaende Personer, vilde ikke kunne klage, fordi de paa anden Maade holdtes skadesløs. Lige tilstrækkelig kunde de flere Jndvendinger " Dette er egentligen hvad Jndsenderen især frygter af Systemets Tilsidesættelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
For Creditorerne haaber han at Cours-Forbedring, for en stor Deel, vil sørge. De lide ved Jkke Noteringen af S.V. forhaabentligen kun den Skade, som der mindre Sikkerhed, om hvad deres Ret er, afstedkommer. besvares; men det Nævnte vil uden Tvivl paa dette Sted være nok, for at enhver, som ærligen vil see, maae kunne give sig Svar paa det opkastede Spørgsmaal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Kjøbenhavns Børs den 28 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 623, a vicen 633. Amsterdam 2 M. 695, a vista 598. London 2 M. 24 1/2 Rbdl. Spec. 625. - Specier solgtes til 37. Romk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 68 1/2 a 69 pr. 100; Oblig. 305. Norske Sedler
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Blandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
(Af Hamb. Corresp.) Brüssel, den 20de Juli. J Dag have Klok lernes Ringning og Canonernes Torden forkyndet de herværende Jndvaanere, at Napoleon Bonaparte er bleven tagen til Fange. Han vilde undflye fra Rochefort til America, men maatte overgive sig til den engelske Fregat Bellerophon, Paa den Fregat, hvorpaa han havde indskibet sig, for at undvige, skal man have fundet utrolige Skatte Man paastaaer, at de, Ædelstene og Banknoter, a. medregnede, skulle beløbe sig til 1000 Millioner Franker. Man har ogsaa fundet en Plan til en ny Sammensværgelse. - Den vigtige Efterretning om Bonapartes Anholdelse blev bekjendtgjort i Paris den 18de om Formiddagen. - Man er af den Mening, at han foreløbig vil blive udleveret til de allierede Magter, og af dem til Kongen af Frankrig, for at straffes efter de gieldende Love.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Hamburg, den 26de Juli. Allerede i Gaar var den vigtige Efterretning om Bonapartes Anholdelse indløben ved Estaffetter fra Amsterdam til det herværende Handelshuus John Thornton.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
I Dag erholde vi den officielle Stadfæstelse paa denne vigtige Begivenhed fra Hs. Excellence Hr. Bangemann Huygens, Hs. Majestæt Kongen af Nederlandenes befuldmægtigede Minister. Hans Udtryk ere disse: "Jeg har faaet officiel Efterretning om, at Napoleon Bonaparte, som havde indskibet sig i Rochefort, lod ansøge de i de derværende Farvande stationerede engelske Krydsere om uforstyrret Overfart til America. Men da han fik til Svar, at man vilde bestræbe sig for at opfange ham, har han paa Naade og Unaade overgivet sig til de engelske Krigsfartøier. Han er for nærværende Tid ombord paa den engelske Fregat Bellerophon.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Paris, den 16de Juli. Den paa den anden Loirebred staaende franske Armee under Marschal Davoust's Befaling har fuldkommen og ubetinget underkastet sig Hs. Majestæt Kongen. Generallieutenanterne Hexo, Gerard og Valency vare af Davoust blevne autoriserede til at nedlægge denne Underkastelse for Tronens Fod. Man forsikkrer, at den Adresse, som Armeen ved denne Leilighed har udstædt til Kongen, har været affattet i meget rørende Udtryk. - Hertugen af Albufera (Suchet) har paa sit Armeecorpses Generalers, Officerers og Soldaters Vegne sendt sin Underkastelse til Krigsministeren. - Jgaar Eftermiddag mellem Klokken 1 og 2 begav Hertugen af Wellington sig i Spidsen for henved 300 engelske Generaler og Over officerer til Tuileriernes Pallads, for at gjøre Hs. Majestæt Kongen, sin Opvartning. Kongen modtog ham paa en meget forekommende Maade. Alle Generaler og Officerer bleve efterhaanden forestillede. Derpaa sande Hs. Majestæt til Hertugen paa Engelsk: "Min Hr. Hertug! Jeg skylder Dem min personlige Tak for Deres Armees gode Opførsel mod mine Undersaatter. Det glæder mig at jeg kan give Dem dette Vidnesbyrd i Deres hele Generalstabs Nærværelse. Kongen underholdt sig dernæst meget venskabelig med adskillige Officerer. Lord Castlereagh er Præsident i den Ministerialcommission, der skal regulere Requisitioner.