JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Kjøbenhavns Jnfanterie-Regiment. - Gottfried Hensemann, Korporal ved Kjøbenhavns JnfanterieRegiment. – Frederik Kister, Musketeer af Kjøbenhavns Jnfanterie=Regiment. Am. De Ridder og Dannebrogsmænd, hvis Navne ere betegnede med, have mødt ved Ordens Højtideligheden, og af Hs. Majestæts egen Haand modtaget deres Decoration. Fundation for Rigsbanken. (Fortsat; see No. 8.)§. A. De Sedler, som saaledes af Rigsbanken udstedes, skulle gaae og gielde i Vore Kongeriger, og Hertugdømmer, som eneste repræsentative Betalingsmiddel, saavel imellem Mand og Mand, som ved Vore og alle øvrige offentlige Kasser, dog efter de Forskrifter, i Henseende til Sølv- og NavneVærdie, som i Vor Forordning af Dags Dato, om Pengevæsenets Forandring, dens 6te §., ere anordnede. §. B., Af de i 3die §. nævnte Nitteen Millioner Rigsbankdaler forbeholdes til Vore Finantser Femten Millioner, som en Hielp til overordentlige Udgifter, og som efterhaanden, i større eller mindre Summer, skulle afgives dertil efter Vore nærmere befalinger. De øvrige Fire Millioner skulle anvendes til en Laane=Fond. §. 6. Til Reservefond for Finantserne skal endvidere henlægges en Sum af Ti Millioner Rigsbankdaler Sølvværdie i uopsigelige Obligationer, som Banken har at udstæde, samt til hvis Forrentelse og Afdrag den af sine Jndtægter aarligen skal afgive 600,000 Rigsbankdaler Sølvværdie. §. 7. Rigsbanken skal endvidere med 350,000 Rigsbankdaler Sølvværdie aarligen udrede Forrentningen af de Obligationer, som den har at udstede til Jndfrielsen af den halve Deel af de SlesvigHolsteenske Species=Banksedler, de paa 20 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Slesvig=Holsteensk Courant lydende Skatkammer Repræsentativer og de i Følge Patent af 19de Dec. 1810 udstedte Assignationer, i Følge Forordning af Dags Dato om Pengevæsenets Forandring, dens 10de §. 5. 8. J de første 5 Aar, samt naar og saalænge Staten er indviklet i Krig, skal Banken aarligen anvende een Million af sine Jndtægter i Overeensstemmelse med §. 9. Hvad dens aarlige Jndtægter, efter Fradrag af de i §. 6 og 7 bestemte Udgifter, overstige bemeldte Million, afgives til Finantserne; men naar de 5 Aar ere udløbne, eller Fred atter gjenvindes, hjemfalder ogsaa dette Overskud til Banken. (Fortsættes.) Jgjennem det Vestindisk Guineiske Rente- og General=Toldkammer er, under d. 29 Jan. 1813, udfærdiget følgende Placat: "Hs. Maj. Kongen har under 27de Dennes allernaadist givet følgende Resolution: Vi ville allernaadigst have den for Skipper og Mandskab, der overføre Kornvarer til Vort Rige Norge, bevilgede Præmie saaledes bestemt, at naar Kornet i uskadt Stand indføres til Trondhjems Stift, bliver Præmien 15 Mk. Rigsbankpenge pr. Commercelæst, kommer et derimod beskadiget til samme Stift, bliver Præmien 1/2 mindre eller 10 Mk. i Rbpenge, samme Forskiel bil ver og i Henseende til de øvrige Stifter at iagttage saaledes, at for det Korn, der indføres til Bergens Stift, gives Præmier af respective 12 Mk., og 8 Mk. Rigsbankpenge, og for det, der indføres søndenfields, Præmier af respective 10 Mk., og 7 Mk. 8 s. Rbpenge pr. Commercelæst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
J sidste Statstidende tilbydes en 1ste Prioritets Panteobligation, lydende paa 20,000 Rdlr., fra Sept. 1818 (der, efter Tabelforholdet af 86, altsaa bliver at omskrive til 17,000 Rbd., hvilket udgjør 102,000 Rdlr. D. C.), for den bestemte Priis 60,000 Rdlr. D. C.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Fredagen den 6te Februarii førstkommende, om Aftenen Kl. 6, holdes General-Forsamling i det musikalske Øvelses=Selskab Euterpe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Kjøbenhavns Vexelcours den 2den Februarii. 286 a vista, to Maaneder 284.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Blandede Efterretninger. Posen, d. 14 Jan. Nærdærelsen af Kongen af Neapels Hovedqvarteer vil bringe meget Liv i Forretningerne her i Staden. Jeg beder Dem derfor, at sende mig ufortøvet de 57 Collis Viin saavelsom de Brændeviine, De har erholdt for mig, Vi frygte Russerne aldeles ikke. De forfølge ikke mere Storarmeen, som langsomt iværksætter sine Bevægelser, og tager Position i Marienburg, Marienwerder og i Grandenz, hvor den har sat sine Bevægelser i Forbindelse med den høire Fløis Tropper. Fra Marienburg af, hvor Kongen af Neapel forgjeves tilbød Grev v. Wittenstein et Slag, har maa kun seet nogle Afdelinger Cosakker. Saaledes som Armeen nu er, er den meer end tilstrækkelig, for at standse Russerne og lade dem angre hvert nyt Foretagende. Hertugdømmet Warschau, vil om faa Dage have 25,000 vel udrustede og monterede Cosakker eller Uhlaner og 60,000 Mand Jnfanterie eller saakaldte Grændsegardere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Man beretter, at der i Kunnesdorf ved Frankfurt oprettes en forskandset Leir, dette Sted er den første Samlingsplads for de Tropper, der komme fra det Jndre af Riget; det er en stærk Position, der dækker den eneste Punct af Oder, som nu forspares af Fæstninger af første Rang. (Hamb. Corr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Danzig Garnison er forstærket til 36,000 Mand. Det synes, at den fiendtlige General vil beskjæftige sig med Danzigs Beleiring, medens han oppebier Forstærkning til at vove Overgangen over Weichsel. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Berlin, d. 2den Jan. 10,000 Franske, der komme fra Pommern og det Mecklenburgske, marschere og faa Dage til Storarmeen. - Den 9de Jan. Efter Forlydende opretter vor Regjering 20 Reserve=Batailloner, der under Generalerne v. Thurners og v. Bülows Commando skulle begive sig til Oder. (S. Bl.)J en Artikel i Hamb. Corresp., dat. Hamb. d. 21 Jan., hedder det, at 2 Reserve Armeer dannes i det Jndre af Frankrige. Den ene vil have sit Hovedqvarteer i Hamborg, under Grev Lauriston, den anden, under Hertugen af Nagusa, vil formere sig i Wesel og udstrække sig indtil Maynz og Erfurt. Dette Corps vil udgjøre Reserven af Storarmeen, og understøtte den ligesom den gjør Fremskridt til. Fra alle Kanter ere Tropper paa Marschen til Oder. Greniers Corps af 25 til 30,000 Mand er i Begreb at ankomme der, medens 80,000 Mand fra Kysterne og 20,000 M. fra Garnisonerne i det Jndre følge denne Bevægelse i Jilmarscher. (S. Bl.) Pethion er fuldkommen Seierherre paa St. Domingo, og Christoph skal være bleven dræbt af sin Adjutant. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Berlin, d. 24de Jan. Kongen af Neapel, hvis Sundhed i denne Tid har lidt noget, skal have begivet sig fra Posen over Glogau til Cassel, for igjen at komme sig. (H. Sp. Zeit.) Frosten i Warschau var saa stærk d. 17 Dec. f. A., at man lukkede Skuespilhuset. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Studtgardt, d. 10 Jan. Følgende ere de nærmere Efterretninger om den Livsfare, hvori Hs. Majestæt vor Konge har været. "Da Kongen befandt sig paa Jagt i en Jagtteelt, for derfra at skyde paa det Vildt, som blev fremdrevet, sporede man Røg af brændende Trøske. Da man ikke fornam noget i Teltet, der kunde foranledige denne Røg, anstillede man Undersøgelser under Foddækket i Teltet og fandt under dette Tæppe meget Krudt, og brændbare Materialier. (S. Bl.) Wushington, d. 28 Novbr. Nationens Ønske er endelig bekjendt, og det er sikkert at Hr. Maddison igjen bliver udnævnt til Præsident. (S. B.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Warschau, d. 11te Januar. Om de polske Anliggender kan jeg kun mælde, at vi leve her ganske roligen og frygte intet af Fienden. (S. B.,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-02
Potsdam, d. 20 Jan. J Dag confirmeredes her med megen Høitidelighed paa det Kongl. Slot Hs. Kongl. Høihed Kronprinds Frederik Wilhelm af Preussen. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. Moscoat Tiende Aargang. No. 11. Udgive og forlage af Boghandler S. Soldin Løverdagen den 6 Februarii 1813.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
J Anledning af Fru Hendel=Schutzes Konstforestillinger. (Slutning.)At anstille nogen egenlig Sammenligning, der kunde lede til et sikkrene Resultat, er noget nær aldeles umueligt. Hvorledes vilde vel selv Professor Rahbek, som en gammel Drammaturg, anstille en paalidelig Sammenligning, og hvorledes vilde de tre Mænd *) kunne det, hvis Stemmer Professoren henskyder sig under som sin Hjemmel, naar han formener, at Fru Schntzi Meden og Cephise har hart og har Mage paa vor Skueplads, Meningerne kom altid til mest at grunde sig paa de Stemmendes subjective Følelse og paa hvorvidt Andre ansaae dem for competente Konstdommere. Anvendelse af faste i Konstens Natur grundede Regler, kan vanskeligt finde Sted, da de Tegn, af hvilke Pantommikeren og Deklamatøren betjene sig, til Uheld for begge, som forhen anmærket, ere bortilende, og deres Fuldkommenhed eller Ufuldkommenhed, enten ialmindelighed, eller i visse Scener isærdeleshed, ikke kunne lægges til Grund ved saadan Anvendelse. *) Publikum beklager vist, at de ikke ere navngivne. Mig vilde det være behageligt at kunne nu og da søge Veiledning hos dem i de skjønne Konsters Fag, der er mig saa inderlig kjært, Men lad os antage for et Øieblik, at de to Konstnerinder, imellem hvilke man vilde anstille Sammenligning, spillede Rollen kort Tid efter hinanden, en Betingelse, som er nødvendig med Hensyn til, at Jndkildningskraften og Hukommelsen ogsaa maae komme Dem til Hielp, der dømme i denne Sag, at Dommerne, overalt bekiendte som strængt upartiske, og for Venskab og andre Forbindelser med de Spillende, eller visse Cirkler, som give Tonen an i Publikum, fremmede Verdensborgere, bleve enige om visse Regler, som kunde og burde følges under Bedømmelsen; at disse Regler fremdeles vare af den Natur, at de siden fandt andre maaskee ligesaa competente, men fraværende Dommeres bifald; at de endelig under begges Forestillinger, med lige oprømt Sjæl, og under lige ydre Omgivelser, kunde i en trykt Text med Blyant rigtigen udpege alle Steder, hvor Fremstillelsen fandtes udmærket god, eller gav Anledning til bemærkninger: man vilde ved denne eller anden Fremgangsmaade dog ikke komme Sandhed meget nærmere, naar det gielder to Konstnerinder, som begge fortjene at kaldes enten gode eller udmærkede. Denne Beskjeftigelse vilde maaskee snarere lede Opmærksomheden fra Foredragets Væsen, og gjøre Dommerne mindre skikkede til at imodtage Jndtryk, eller at begeistres. Konstnerindernes Jndividualitet og adskillige tilfældige Omstændigheder gjøre desuden en saadan Sammenligning upassende og unyttig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
Ved Jndividualiteten forstaaer jeg det Særegne, der adskiller den ene Konstnerinde fra den anden, uagtet de i det Hele have alt det tilfælleds, der ialmindelighed, og i antagen Regel, udgjør den store Konstner i et vist Fag. Ved dette Særegne, som, faa Tilfælde undtagne, kun kan føles, ikke beskrives, adskilles to lige gode Konstnere paa samme Maade fra hinanden som to yndefulde Piger, imellem hvis regelmæssige Skjønhed, Aasyns Adel, hele Anstand og ydre Form vi ingen Forskiel vide at opgive. J denne Forskjellighed, som er det allerstørste Beviis paa Alskaberens høje Konstnerværd og Visdom, ligger Aarsagen, hvorfor to Partier, ved Musik som ved Pantomime, kunne udføres lige mesterligt, aldeles i een og samme Maner, og dog røbe en Forskjellighed, som ingen Jndflydelse har paa at gjøre den ene Konstners Fremstilling mere fuldkommen end den andens. Til at bemærke denne Forskjellighed udfordres sin Konstfølelse og ualmindelig Konstkjendskab. Anderledes forholder det sig med de tilfældige Omstændigheder. De kunne angives. Men de kjendes ikke alle, og nogle af dem lægger manikke Mærke til. De hidrøre fra Konstnerens Jndividualitet til en vis Tid, eller fra ydere Omgivelser. Vi ville alene oplyse det med nogle Exempler. Kiende Tilskuerne eller Tilhørerne den sig fremstillende Konstnerindes fysiske Velværen og dog maa dette være godt, naar vi ville vente en fuldkommen Forestilling. Visse Qvindekjøn, net egne Forandringer have ikke mindre end Moderpligten, at give sit Barn Die, allerede Jndflydelse paa at forandre, især Enkeltes, Stemme, Mimik og Pantomime, og paa den fine Skjønhed, som den til at see hende vante Konstkyndige ellers beundrer ved ethvert af disse tre Meddelelsesmidler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
Hvorvidt vi i Cephises Rolle have havt og have Mage paa vor Skueplads maa ogsaa bedømmes efter de fremstilte Grundsætninger. Derfor maa Resultatet og her blive til Fordel for Fru Schntz, fornemmelig paa den anførte Hovedgrund, at hendes Pankomme langt overgik de Konstnerinders, vi her forhen saae. Scener for Exempel som de to, hvor Catau afklæder sig, og Cephise læser Mandfolkene deres Text, kan Jngen uden en Hendel Schatz give til Fuldkommenhed. Jeg tilstaaer aabenhiertig, at jeg aldrig under en dramatisk Forestilling saae noget saa mesterligt, og i den sidste tillige noget saa aandeligt. Afklædningen skete i den første med saa megen Ynde, at selv Gratierne her maatte lære med Beundring. Klædningsstykkerne kastedes ikke, faldt ikke til Jorden; de svævede ned imod den, i fuldkomneste Harmoni med den udtryksfulde Tale, og den med Ordene samstemmende talende Pantomme. Konstnerinden, uden Lige i at i dealisere, gav her et sandselige Begreb om, hvorledes det gaaer til med Naturens skjønneste Forvandlinger. J den sidste Scene syntes hendes hele Tale ikke at angaae BlinvalHun vendte sig fra ham. Men den Haand og Arm, som hun saa nydeligt viste ham Kjærtegn med, talede det samme til ham, anvendte Tør ten, paa en ubeskrivelig mesterlig Maade, paa ham selv. Her kunde man med Sandhed sige, at Pan tommen talede. Man saae Haanden sige til ham: Saaledes var Du; spørge ham: Var Du ikke saa o. s. v. Jeg har vedrørt Jndividualiteten hos Konstnere, og Vanskelighederne i at anstille nogen egenlig Sammenligning imellem to omtrent lige gode. Cephises Rolle giver Leilighed til følgende Bemærkninger i den Anledning. Antaget for et Øieblik, at man om den unge Konstnerindes Fremstilling, der senest spilte Nollen paa vor Skueplads, og af hvis Dannelse Professor Rahbek har umiskjendelige Fortjenester, kunde sige, hvad Professoren har sagt om Fru Schutzes Cephise, og især om hendes Catau, "at den viste en overordentlig dannet theaterfast og theaterkyndig Konstnerinde, hvem det Gode ikke blot lykkes, men der forsætlig og vitterlig gjør det med velberaad Hu;" antaget fremdeles, at hun i Pantommen nærmede sig Fru Schutz; og at saaledes hun og Fru Schulz kunde som Konstnerinder sættes ved Siden af hinanden, hvilket for Resten vel ingen upartisk Sagkyndig kan paastaae, ihvor høje Jdeer han end med mig maatte have om den danske Konstnerinde, saa møde atter her Omstændigheder, som gjøre Sammenligning upassende. Hun er en ung Pige; hendes Jndividualitet er saaledes forskjellig. De ydre Omgivelser ere for hende ikke heller de samme. Hun spiller tillige i det danske Sprog, som er langt fordeelagtigere for Stykket og Rollen end det tydske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
Den sidste Omstændighed kommer især i Betragtning, naar Spørgsmaalet er, hvorvidt Madame Fouree, som jeg tilstaaer ogsaa at have spilt Rollen mesterligt, kan siges at have spilt den ligesaa godt som Fru Schtz. Pantommen fraregnet, hvori den sidste overgaaer ogsaa hende, kan den Rolle aldrig gives til lige Fuldkommenheds paa Fransk og paa Tydsk, af en indfødt fransk og en tydsk Konstnerinde. Det franske Fruentimmer, som spiller Rollen i Defiance et Malice, har uendelig meget forud for det tydske, som spiller den i Scherz und Ernst; ligesom det danske, der udfører samme i Mistro og Skjelmeri, ihenseende til Vanskelighederne staaer imellem dem begge. Det ligger i Texten, som især i det Tydske taber i Navitet, i Sprogets Natur, da det franske er langt bøieligere end begge de andre Sprog, fornemmelig det tydske, og i en de Franske, ialmindelighed af Andre uopnaaelig, egen Vivacitet. For imidlertid at give enhver Sit, uagtet jeg ellers ikke indlader mig i nogen Detaille, bemærker jeg dog her, at Madame Fouree langt heldigere forandrede sin Stemme som Catau, i den Forestilling jeg saae, end Fru Schutz. Men jeg har kun seet begge eengang, og, som forhen anført, bør man ofte see den samme Rolle, ikke alene for at kunne faae en fuldkomnere Nydelse, men ogsaa for at kunne fælde en rigtig Dom om Konstneren. Jeg vil desuden troe, at man anden Gang, man seer dette Stykke, eller naar man kjender Jndholdet, førend man seer det, ikke som i modsat Tilfælde vil af det forskjellige Mæle finde Catau at være en anden Person end Cephise. Jllusionen taber sig anden Gang. Er dette saa, da have vi og her en af de tilfældige Omstændigheder, som ialmindelighed gjøre det vanskeligt at anstille Sammenligning imellem to store Konstnere. Disse Bemærkninger bleve egenlig til, for at gjøre den Deel af Publikum, der har liden Konst kjendskab, opmærksom paa Pantomimens Ret til med Deklamationen at ansees for en lige vigtig Del af den dramatiske Forestilling, og, for saavidt Pantomimen erkjender Fru Hendeel Schultz for den Ypperste i sit Fag, at ansee Hende, hvis Deklamation og øvrige for Skuespillerinden nødvendige Egenskaber ere fortrinlige, uden Jndskrænkning at fortjene den Udmærkelse, som en af de mest competente Dommere, Professor Oehlenschlager har tillagt Hende i det valgte Motto. Jeg forbigaaer derfor, som uden for denne Hensigt, at omtale de øvrige Forestillinger, eller den Andeel, som hendes Mand Professor Schirtz og dennes Datter have havt i Forestillingerne. Professor Rahbek har desuden med fortjent Roes omtalt begge, og meget kunde man allerede iforveien ventet sig af en smagfuld Lærd, som tildeels af Tilbøielighed til Konsten skiftede Levevei, og fulgte sin Kone paa en anden Æresbane, ikke lidet af en ung Pige, som har saadanne Forældre til Ledere. Den 27de Januar. Barens.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
Om Vexel=Obligationers Betaling efter Forordningen af 5 Jan. d. A. Man har opkastet det Spørgsmaal: "Kunne, Vexelobligationer betales ligesom Gield efter Anviisninger, Anfordringssedler a. altsaa efter Jndløsningsforholdet af 1 til 6 (S. Forordn. 31 8). eller skulle de, naar Creditor, vil lade Gielden henstaae til efter Freden, omskrives i Rigsbankpenge, efter Tabellen?" Efter Udgiverens individnelle Mening ere Vexelobligationer i Grunden, hvilket Benævnelsen ogsaa synes at vise, det samme som Vexler, og bør altsaa kunne betales som saadanne efter § 31. - Mine Grunde ere disse: I. Forordningen af 26 Nov. 1731 om pro forma Vexlers Afskaffelse siger udtrykkelig: "M. paa det hverken de Negotierende i Særdeleshed, eller andre i Almindelighed, der paa kort Tid behøver Penge til Laans, skulle forbindes til at bruge ligesaa høit stemplet Papiir, som de, der fra Aar til andet staaende Obligationer udstæde; Saa maa til slige paa en kort Tid udstilede Forskrivninger, som kan kaldes Vexel=Obligationer, bruges det i Stempel=Papirs Forordn. dertil bestemte stemplede Papir af 2den Classe."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
2. Forordn. bestemmer endvidere, at Vexel Obligationer, i Fald de ved Forfaldsdagen ei strax betales, skulle have ligesaa fuldkommen og prompte Execution som protesterede Vexler, hvoraf det er klart, at Vexler og Vexelobligationer, efter vor Lovgivning, maa betragtes som eet, og til denne Mening er man og saa meget mere beføiet, som man i de senere Tider, da der ikke turde existere andre Vexler paa D. C. end paa 8 Dage, i Handel og Vandel idelig har betjent sig af Vexelobligationer. Billigheden synes iøvrigt at fordre, at den Mand, som f. Ex. d. 9 Dec. f. A. har laant 10,000 Rd. mod en udstedt Vexelobligation, og som maaskee ikke engang har benyttet sig af disse Penge, ei bor tilpligtes at tilbagebetale samme efter Tabelforholdet af 25 for 100 eller med 15,000 Rd. D. C., da Fordelen i saa Fald vilde være alt for urimelig stor paa Creditors Side, og Debitors Tab alt for overdreven. S. Kan en Vexelobligation ikke om skrives, da den efter fornævnte Forordning kun har 3 Maaneders Løbetid, og efter 1 Maaned fra Forfalds Datum, er aldeles uden Kraft. Den maatte, i Fald den skulde kunne omskrives, forandres til en staaende Obligation, altsaa til det Modsatte af hvad den virkelig er. Et Ønske til General-Post-Directionen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
(Jndsendt.) Da den nye Forhøielse i Brevtaxten med 50 Procents Tillæg til den Summa af gamle Penge, som betaltes for et Brev før 1807, hist og her hos Menigmand synes at have sat den nye Pengesort i et urigtigt Lys, saa troer Jndsenderen det var høist gavnligt, at Publikum fra Generalpostamtets Side offentligen blev underrettet om Nødvendigheden i, at denne Forhøielse strax ved denne Maaneds Begyndelse har maattet træde i Kraft. Han vover af denne Aarsag, med Beskedenhed her at yttre det Ønske, at saadant snart maatte skee, ligesom Dagens Udgiver paa Theaterdirectionens Vegne alt har angivet Aarsagen til Prisernes billige Forhøielse for enhver Theatergjænger. Med Postvæsenet har Menigmand, saavel i Hovedstaden som overalt i Dannemark og Norge, endnu langt mere at bestille end med Theateret, og for Statens sande Tarv maae det være af yderste Vigtighed, at hver hændelsesviis indsnegen Misforstaaelse af den nye Forandring med Pengevæsenet, saasnart som muligt kan vorde hævet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
Følgende Spørgsmaal bleve ved den sidste theologiske Embeds-Examen forelagte Candidaterne til skriftlig Besvarelse: 1) Qvænam, sunt en ad emendationem adminicula, qvæ religio christiana suis pollietur cultoribus, 2) Quibus argumentis evincitur consilium redde. Jesu in Palæstina publica prodeuntis minime fuisse politicum sed certissime morale? 3) Exponatur philosophice notio æternitatis divine, ostendaturque præcuntes sacra Scripturaquomodo hæc lotio mentem humanam evehere qvet?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
Describatur breviter reformata Presbyterianorum ecclesia habita tam cultus divini quam dog matum ratione. Ps. 7 vel Pr. 106, v. 113. 5 - Rom. 8, 119.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
Onsdagen d. 3 Febr. blev Hans Majestæts høie Fødselsdag som sædvanlig høitideligholdt ved Universitetet. Til Festen var indbuden ved et af Hr. Professor Thorlacius forfærdiget Program, som først handler om den hos Romerne fordum brugelige Skik at hædre fortiente Mænds Minde ved at indlemme deres Navn i den saakaldte saligriske Sang, og dernæst anfører de Opgaver i de forskjellige Videnskaber, som Studerende ved Academiet indeværende Aar har at kappes om at vinde Prisen for. Festens Taler, Hans Magnificentse Hr. Conferentsraad Schlegel, Ridder af Dannebrog, skildrede først hine gode Tider, da Alting i Landene stod i fejreste Grøde; Handelen blomstrede; Agerdyrkningen gjorde stærke Fremskridt, Bondestandens Kaar forbedredes, og Statsmaskinen i det Hele især styredes med Visdom og Kraft, i den Tid vor nu værende Konge stod ved Roret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-02-06
Man fik ved en hurtig Skildring en lys Oversigt over Fædrenelandets fra Tid til Tid forandrede politiske Stilling, og hvorledes Styreren med Mod og Sindighed har vidst at føre Statens Skib over saa mange mødende farlige Skiær, med saadant Held, at vi, efter Alt hvad vi har liidt eller lider, har største Føle til at takke Gud, velsigne Kongen, og prise Dannerstaten lykkelig fremfor mange andre Lande. - Efter Talen proclamertes de Studerendes Navne, som havde vundet Præmie for de ifjør paa Kangens Fødselsdag udsatte Spørgsmaales Besvarelse. Prisen for den theologiske Opgaves Besvarelse blev tilkjendt theologisk Candidat Hr. C. Jensen, Prisen for den juridiske tudiosus juris Hr. Kollerup Rosenvinge; og for den medicinske Hr. F. Howitz, Candidatus Medte, næ al mo