Berlingske Tidende, 1813-02-08
Stockholm, den 2den Februar. J det nyelig oprettede svenske Landsbrugsacademies Forsamling den 5 28de f. M. holdt Hs. Kongel. Høihed Kronprindsen paa Fransk føle so gende Tale, som derpaa oplæstes i svensk Oversættelse af Hofcantsleren, "Mine Herrer Jeg har foreslaaet Kongen at oprette et Landbrugsacademie. Hs. " Majestæt har antaget mit Forslag og udnævnt mig til dets Præses. Næsten i alle Lande findes slige Stiftelser; den almindelige Nytte har givet dem Tilværelse. Men der gives maaskee intet Land, hvor Land= og brugen i saa høi Grad som i vort aabner en viid Mark for den retsindige go Borgers Virksomhed og Forhaabninger. Sverrig er næsten ligesaa sig udstrakt som det gamle Frankrig, og dog er dets Folkemængde til Gange og mindre. Upaatvivlelig gives der Egne i Riget som Himlen har nægtet Frugtbarhed; men der gives ogsaa mange som kunde være opdyrkede, og ikke ere det endnu. Agerdyrkningen begunstiger Frihed og K. Orden; den bereder et Lands Jndvaanere nyttige og uafbrudte Beskieftigelser, som afholde dem fra oprørske Uroligheder, altid saa skadelige S. for et Lands Fremgang, og giver dem større Kierlighed til et Fædre, for land, som de ved deres egne Arbeider have fremskabt. De vindskibeligste Nationer have erkjendt Nødvendigheden af at udvide Agerdyrkningen, J. og udmærkede Skribentet i den politiske Oeconomie forsikre, at de Nahøge tioner som have bragt den videst have den at takke for at Kunster og er Videnskaber hos dem ere komne til større Fuldkommenhed. Jeg indseer, mine Herrer, de store Vanskeligheder De vil have at et beseire forat erholde de første Resultater. Vore gode Bønder, som at fra Barndommen af ere blevne fortrolige med de Vaner de have arve ed fra Forfædrene, ville ingen andre antage, med mindre de iforveien vare overtydede om de gode Virkninger deraf. Man bør derfor ved er Erfarenhedens Lærdomme giøre dem begribeligt, at nye Forsøg i le Landhuusholdningen sikrest lykkes i frie Stater, da det alene er under re Lovenes Beskyttelse man kan anfortroe sig til Fremtiden. Dog kan man ikke dølge at Agerdyrkningens Fremme vil koste store Opofrelser; de men hvad er Lønnen for disse Ofre? alle Klasser i Samfundet vinde at ved Agerdyrkningens Forbedring. Kiøbmanden ombytter sin Jord i, bunds Frembringelser med de Vare han nødvendig maa forskaffe sig fra andre; Fabrikanterne faae derfra deres raae Materialier, og Staa ten seer derved paa een Gang sine Forsvarere og sine Hielpekilder for g merede. Sverrigs største Rigdom bestaaer i dets vidstrakte Jordbund. i Udyrkede Landstrækninger og usunde Moradser kunne om nogle Aar vorde bedækkede med en rig Høst. Agerbrugsfliden har endog stundom et vidst at giøre Klipper frugtbare, og man seer i dette Land, som i alle fri Lande, Landmændene, trods alle hindringer, overalt at fremkalde n Naturens Frugtbarhed. . Jeg har tilbragt mit Liv i Felten og under Vaabenlarm. Jeg i kiender bedre end nogen anden Krigens Ulykker, og indseer meere levende le Nødvendigheden af at afhielpe dem. Mere lykkelig i denne Henseende, end den spanske Halve, og ikke mindre end den besielet af Frihedskierlighed, er Sverrig sikret for Fremmedes Jndfald. Jkke alene g i sit barske Clima, men ogsaa i de svenske Troppers Mod eier det en Formuur ligesaa frygtelig som Østersøen og Oceanet. Landmændene e kunne saaledes uden Frygt dyrke deres Agre. Jeg lover i Armeens i Navn, i de tapre Krigeres Navn som udgjøre den, at den flittige Agerdyrker herefter skal i Ro kunne indsamle Frugten af sin Sved, uden er at frygte for at nogen fremmed Behersker skal komme at knuse hans i Plov, brænde hans Sæd og kuldkaste vore Love. Den Mangel hvorved vi iaar truedes, er, haaber jeg, lykkelig r forekommet, ved Kongens Omsorg for at skaffe Korn og Frugter fra andre Steder. Vor gode Forstaaelse med Rusland og Engelland har i været os til stor Nytte i de to henrundne besværlige Aar. Den Un i derstøttelse vi have faaet fra disse Lande giver en gavnlig Belærelse, den viser hvad vi i Fremtiden have at giøre forat sikre os for Mangel 1 og Hungersnød.