JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Jndustrie=Lottoet. i Kjøbenhavn, hvis Bestyrelse jeg for Mad. Thellesen havde overtaget, er fra i Dag af overdraget Hr. Viinhandler Bølek, hvilket jeg herved tillader mig Vitus Jngerslev. at offentliggjøre.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Jdet jeg herved anbefaler bemeldte kongelig allernaadigst tilladte Bortlodning af qvindelige Haandarbeider for Herrer og Damer, tjener til Lysthavendes behagelige Efterretning, at Lodsedler til 3die Klasse, overeensstemmende med det khvnske Classelotterie som trækkes d. 25de Juni, er hos mig at erholde for 8 Mk. Stk. Aarhuus, den 5te Juni 1838. Bølck.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Om denne allernaad. tilladte Bortlodning læses følgende Anbefaling i hvnske Aviser: Efter Anmodning af Mad. Thellesen have Undertegnede, der have Control med den hende allernaad, tilladte Bortlodning af qvindelige Haandarbeider, troet at burde meddele hende det Vidnesbyrd, at de af hende dertil bestemte og offentlig udstillede Sager, ere smukke og særdeles gode. Ogsaa have vi med Hensyn hertil, samt da der ved den ommeldte Bortlodning, som er den eneste her for Tiden tilladte, vil kunne bidrages betydeligt til Fortjeneste for Fruentimmer, hvis Kaar ikke svare til deres Opdragelse og øvrige Stilling, anseet det for Pligt, paa det bedste at anbefale dette Foretagende til Almeenhedens Opmærksomhed. Kjøbenhavn, den 26de April 1838. Unsgaard." Collin.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie. Paquetten "Prindsesse Caroline, ført af Capt. R. J. Brasch, afgaaer herfra til Kjøbenhavn førstkommende Mandag den 11te dennes Kl. 10 Aften, og medtager Passagerer, Qvæg og Stykgods. Aarhuus, den 7de Juni 1838. J. H. Agerup. Paquetten Maren Cathrine, Skipper N. Falslev, bliver seilfærdig til Kjøbenhavn Onsdagen den 13de Juni, og medtager Fragtgods og Passagerer. Gode Kalveskind, naar de ere fuldkommen tørre, kjøbes til de høieste Priser af Carl Bentzen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Rug og Neustadter Hvede faaes i sunde og væg N. Malling. tige Vare hos
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Et godt Huus med Haveplads, i Følle Bye, er underhaanden at faae tilkjøbs eller tilleie, naar Lysthavende derom henvender dem til Eieren, Gaardmand N. Fiil i Følle.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Et Taffeluhr af gammeldags Facon, nogle gammeldags Vaser af ostindisk Porcelain, Daaser af Skildpadde, Been eller Porcellain, sjeldne gode Skilderier, gamle Mynter, Medailler og andre gammeldags Konstsager, ønskes tilkjøbs af en Reisende, som indtil den 10de Juni førstkommende er at træffe hos Vertshuusholder L. Koch ved Aaen i Aarhuus.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Et Laan af 4000 Rbdlr., ønskes i denne Juni Termin mod 1ste Prioritet i en betydelig Kirketiende i Aarhuus Stift. - Oplysninger og Pantet og Laansøgeren erholdes paa Adressekontoiret i Aarhuus.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Paa en Gaard i Sielland er en Avlsforvalter Tjenest strax at erholde. - De, som herpaa maatte reflectere, anmodes om at henvende sig til Bogtrykkeriet i Aarhuus, hvor nærmere Anviisning gives.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
En Pharmacert der kan fremlægge gode Vidnesbyrd om sit Forhold og Duelighed i Faget, kan strax, eller til 1ste Juli d. A., faae en Plads hos Apotheker Hansen, i Lügumkloster.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Natten imellem den 31te Mai og 1ste Juni er fra Brabrand Præstegaard bortstiaalet: en Messing Kjedel uden Haandgreb, loddet i Bunden; et Par graae Dame-Strømper, en Sæk, en Skjorte mrk. C. S.; og i Lysthuset i Haven: et ovalt Speil i Mahognie-Ramme, kjendelig ved en Fugtplæt paa Glasset. For Tilveiebringelsen eller Opdagelsen heraf loves en god Douceur af Hahn, Sognepræst.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Til nedsat Priis faaes: Videnskaben om Naturens almindel. Lov af Etatsraad og Prof. H. C. Ørsted Andet gandske omarbeidede Oplag. 1ste Deel, 39 Ark med 16 Kobbere, (Forhen 6 Rbd.) Indh. 3 Rbd.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-08
Schubothes Boghandling.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
ölge=Plad til Stiftstidende. Hørhuus No. Løverdagen den 9 Juni 1838. Bidrag til Berigtigelse. af den i Jyllandsposten No. 12 indførte Fortælling betitlet den som dobbelt Forbryder i Jylland gravlagte Døvstumme.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
J Randers Amts-Avis No. 49 (gjentaget i Aarhuus Avis No. 59 og i Aalborg Avis) har jeg derom meddeelt nogle foreløbige bemærkninger, og anmodet Publicum om, at ville opsætte sin Dom om Sagen indtil samme var bleven forelagt det kongelige danske Cancellie og Resolution derpaa erholdet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Ved mit Andragende af 9de April, hvori jeg blandt andet har indstillet og forespurgt, om der ikke fra Grevskabets Side efter Omstændighederne er handlet forsvarligt i denne Sag, og om jeg som Embedsmand findes pligtig ved Dom at fralægge mig de i Jyllandsposten gjorte fornærmelige Antydninger om, at jeg skulde have handlet uden Autorisation og understøttet Ondskab og Uretfærdighed, m.v., og om jeg i al Fald ikke fandtes beføiet til at paatale Sagen, ere følgende Documenter indsendte til Collegiet, med Lehnsbesidderens Betænkning: 1) Politiforhør af 23 Julii 1831. 2) Dito af 30te f. M. reqvireret fra Grevskabet ved Skrivelse til Birkedommer Stilling af 26de f. M. 3. Et dito af 16de August f. A. forlangt af Lehnsbesidderen selv med Skrivelse af 5te Aug. 4) Udskrift af en Politiretsdom dateret 20de September f. A. hvorved Sognefoged Erik Christensen er mulcteret paa 4 Rbd. til Fattigkassen, for at have egenmægtig ladet den Døvstumme begrave paa hans Jordlod.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
5) Gjenpart af 2de Breve, dat. 15de og 26de Aug. 1831, det Første fra bemeldte Sognefoged, det Sidste fra Birkedommeren, i hvilket første Hiin frasiger sig sit Sognefogderie, og i det sidste foreslaaer Denne 3de Mænd, af hvilke Lehnsbesidderen valgte den Førstnævnte, nemlig Christen Nielsen, til Sognefoged. Endelig fulgte til Oplysning et af mig Underskrevne, i Overværelse af den Døvstummes Broder, optaget Forhør den 5te og 7de April d. A.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Under 19de d. M. har Cancelliet derover i Skrivelse til Hr. Kammerherre Greve Frys resolveret saaledes: At Cancelliet ikke finder, at der er Grund til at paalægge Commerceraad Tommesen at fralægge sig de Beskyldninger der i det berørte Stykke i Jyllandsposten No. 12 formeentligen indeholdes mod ham, hvorhos man dog ikke skulde undlade at tilføie, at saafremt han maatte finde sig foranlediget til at anlægge Sag mod Redacteuren, kan han henvende sig til vedkommende Over øvrighed om at erholde Beneficium processus gratuiti, til sammes Udførelse. Af denne Resolution følger vel ligefrem, at Collegiet intet har fundet at udsætte paa det der fra Lehnsbesidderens Side er foretaget, og at Hr. Clausens Dadel er uden Grund; men jeg skylder Publicum og mig selv nøiere at vise, hvor gandske Sandheden er forvansket ved hiin Annonce, og lægge det Urigtige deri for Dagen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Der fortælles: 1) at Resolution blev givet inden Forhør blev optaget. - 2) At Jnspecteuren har handlet uden Autorisation i Lehnsbesidderens Fraværelse og at denne som fraværende var uvidende om denne hele Rædselscene. – 3) At Jnspecteuren har givet den Døvstummes Kone Medhold i hendes Ønske og Paastand om, at Manden maatte begraves uden for Kirkegaarden for at han kunde blive anseet som Forbryder. - 4) At Branden kom den Døvstumme uventet, og at han rimeligviis har villet hente Vand til Slukning da han faldt i Vandet. 5) At Sognefogden blev dømt fra sin Bestilling og Præstens Uven beskikket i hans Sted. – 6) At det var Præsten Hassager der foranledigede at den Døvstumme begroves ved Markeskjel, efter at han først paa Grund af Lovgivningen og sin præstelige Myndighed havde bestemt at Begravelsen, skulde skee paa Kirkegaarden; at Sognefogden stod i den vrange Formening at hans Sjæleførger kunde komme i Ulykke for at Begravelsen, var skeet paa Marken og derfor paatog sig Skylden; item: at det ikke stod i Øvrighedens Magt uden for Kirkegaarden at bestemme nogen Plads til Begravelsen. - 7) At baade Retsloven og Moralloven er traadt under Fødder, i et Land hvor den bestaaende Lovgivning tillader den erkjendte Selvmorder at begraves i indviet Jord. Men alt dette forholder sig aldeles modsat efter de fornævnte Documenter og efter hvad jeg kjender til Sagen og Lovene. - Thi 1) var allerede den 23de Juli det første Forhør holdt og det andet under 26de dito forlangt. - Resolutionen af 27de Juli var betinget af dette Forhørs Udfald, nemlig: om noget Beviis om den Druknedes Afsindighed fremkom, hvorom baade Præsten og Sognefogden blev tilskrevet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
J andet Fald maatte han begraves paa Kirkegaardens Fortog, udenfor ikke i) Diget, hvilket var langt mindre vanærende og for hans Slægt krænkende end det der siden skeete. Men Sognefogden og hans Raadgivere oppebiede ikke Forhøret, eller den Forandring i Resolutionen dette muelig kunde have bevirket, inden de efter eget Jndfald begrov Liget paa dets Jordlod.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
2) J nogle til 20 Aar har Undertegnede af nuværende Lehnsbesidder (ligesom af hans Formand havt Fuldmagt til at bestyre Grevskabets offentlige Forretninger i hans Fraværelse, og ingen anden Autorisation har været fornøden indtil den kongelige Resolution af 3die December 1834 bestemte, at de af Lehnsbesidderne foreslaaede Stedfortrædere skulle constitueres.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Siden den Tid er jeg efter Grevens Forslag beæret med Constitution af det kongelige Rentekammer til at forestaae Amtsforretningerne i Grevskabet, naar Lehnsbesidderen opholder sig udenfor samme. Men disse Anthorisationer vare dog overflødige i dette Tilfælde, da Greven kom hjem forend Undersøgelsen var endt og ratihaberede Jnspecteurens Fremgangsmaade, samt befalede Undersøgelsen fortsat, dog formoder jeg ikke at denne Omstændighed vil forandre Hr. Clausens Begreb om Grevens Retfærdighed. 3) Den Døvstummes Kone har (tvertimod hvad Hr. Clausen beskylder hende for) i det første Forhør afgivet en Forklaring der sigtede til at faae Mandens Liig begravet i Kirkegaarden, og efter at Sognefogden havde ladet dette grave ned ved Markeskjel, har hun skriftlig ansøgt Greven om at faae Liget opgravet og begravet paa Kirkegaarden, hvilken Begjæring findes i Forhøret No. 3.4) Forhørene oplyse flere Omstændigheder, der afgive temmelig vis Formodning om, at den Døvstumme baade har afbrændt sit Huus og druknet sig selv med Forsæt.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
J Konens Fraværelse viiste han, som laae syg af Koldfeber, sin trettenaarige Datter og to smaae Børn ud til noget Arbeide, stod derpaa op og vilde gaae ud, men vendte om igjen, da Børnene endnu ikke vare gaaede bort. - Kor efter saae disse Huset i Brand, og deres Fader var ikke at finde. Da han for at gaae fra Husets Dørre, maatte komme forbi det Sted hvor Børnene arbeidede, formoder den nu voxne og forhørte Datter, at han har sneget sig ind igjennem en Lem paa Laden og bag om Huset til Dammen. - Ved Undersøgelserne paa Brandstedet fandtes en Jldklemme, i Laden, men ved Dammen hvori den Døvstumme laae, ingen Slags Kar, hvori han kunde have villet hente Vand til Slukning. 5) De under No. 5 nævnte Breve vise, at Erich Christensen selv frasagde sig Sognefogderiet, og at Eftermanden blev den Første af de Tre Birkedommeren foreslog. At han skulde være Præstens Uven, har efter Forhøret No. 6 ingen Grund. 6) Det er vist at den afdøde Præst Hassager, var mistænkt for, at have givet den ikke vittige Sognefoged det besynderlige Raad, at begrave den Døde paa hans Huuslod. Jmidlertid nægtede Hiin dette udtrykkelig, som viser, at han ikke ansaae sig competent til saadan Foran boenstaltning.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Det maae nu forundre Enhver, ikke alene at see Hr. Clausen uden Beviis paabyrde Præsten en lovstridig Handling, som han selv har nægtet, nen tillige offentlig at fremsætte Paastande som ere lige imod Loven og de gjældende Anordninger, isærdeleshed Reskript af 14de Juni 1754, der aldeles overlader til Overøvrigheden at bestemme det Sted og den Maade hvorpaa Selvmordere skulle begraves. Den af Clausen citerede Cancellie-Skrivelse til Kongens Foged af 11te Jan. 1816 gjør ingen Forandring deri. Cancellieskrivelse (ikke Reskript af 23de Jan. 1819 afgjør et andet Spørgsmaal, men de 2de paaberaabte Cancellie-Skrivelser af 1824, har jeg ikke kunnet finde i Fogtmanns Samling. Derimod var baade Sognefogden og enhver Anden uberettiget til at grave og nedsætte Liget i Enkens Fæstejord. - At det skeete, havde vist en mindre ædel Grund, end den af Clausen angivne. 7) Denne Paastand er ligesaa urigtig som den forrige. Lovens 210-4 og 66-21 angiver Reglen: at Selvmordere ikke maae begraves i Kirkegaarden, og sidste Deel af den 21de Artikel Undtagelsen, nemlig: med mindre han gjør det i Sygdom og Raserie, hvilket er udlagt: om han er berøvet sin Forstand. Undtagelsen maa bevises eller dog bringes til en vis Formodning, eftersom Lovens Bydende ellers vilde være uden Virkning. Confereer Reskript 2den Marts 1708 og 5te August 1735, m. fl.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
En anden Sag er, om Kongen, paa Grund af Omstændighederne, overeensstemmende med Forordning 20de Febr. 1717, dispenserer.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Hvorvidt Moralloven meere end Statsloven, skulde tilstæde Selvmord, skylder Hr. Clausen, Beviset for, og han maa for det Første gjendrive de danske Lovlærde Brorson, Nørregaard og Schlegel. Men Embedsmanden skal rette sig efter Statsloven som den er. Loven gjør ikke i nærværende Tilfælde nogen Undtagelse for de oplyste Døvstumme, der ere indlemmede i det kirkelige og borgerlige Samfund og nyde fuldkommen Frihed og Rettigheder som Huusfædre, Borgere og Contrahentere; thi vare de ikke Loven undergivne, vilde de være særdeles farlige for Staten og maatte sættes under Bevogtning. See herom hos Ørsted. Saaledes har jeg med Acterne og Loven formeentlig gjendrevet de groveste Usandheder og Urigtigheder i hiin Annonce, forsaavidt de gravere mig personlig.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Det er viist, at Hr. Clausen har givet en i sig selv sørgelig Begivenhed mange Tillæg, og malet den med alt for mørke og skuffende Farver, om for at gjøre desstørre Effect eller af Uvidenhed efter Andres falske Beretninger (skjøndt Autor da boede i samme Sogn) derom kan Enhver have sin egen Mening. Findes der altsaa i Hr. Clausens Malerie noget Spor af Fortidens Barbari, maa samme allene grunde sig i hans egen urigtige Opfatning og Tegning af Gienstandene, og i det Parties selvraadige Adfærd, som han synes at give Medhold. Men en saa prang Fremstilling af Hovedpunkterne i denne Begivenhed, maa ogsaa opvække grundet Tvivl om Paalideligheden af Skildringen af andre Personer og Handlinger, som det ikke vedkommer mig at undersøge eller forsvare. Jmidlertid har Borre Jens, hvis rette Navn er Jens Nielsen, benægtet, at Ritualets Ord enten af ham eller Andre ere brugte ved at jorde den Døvstumme ved Markeskjel, i den Grav som han og flere Huusmænd efter Sognefogdens Ordre havde kastet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Ligeledes har den strængt medtagne Enke efter den Døvstumme benægtet Rigtigheden af de haarde Beskyldninger der ere gjorde imod hende. Efter saaledes at have viist Annoncens Uefterrettelighed, og løst den Gaade som Hr. Clausen i sit Giensvar i Aarhuus Avis No. 68 har forelagt mig, nemlig: "at der fra Øvrighedens Side er skeet hvad Ret er, kan min Replik paa dette Giensvar være kort. Hr. Clausen vil neppe enten have tilfredsstillet Publicum eller opfyldt en Publicists Pligt, med en saa forvansket Fremstilling af en Tildragelse der i Forveien var nøie undersøgt af Rettens Vei. Han er mig endnu Svar skyldig paa mit Spørgsmaal: "hvorfor han ikke strax berettede til Greven eller Birkedommeren hvad han nu paaanker, og som da vilde have gjort større Rytte end i Jyllandsposten 7 Aar efter; thi da havde man lettere kunnet skjelne det Sande fra det Falske, og oplyst alt. En oprigtig Beretning kunde ingenlunde give Anledning til Proces, og ikke indsees, hvorledes Hr. Clausen kunde tage Hensyn til en Forandring. af Birkedommer, der først skeete omtrent halvandet Aar efter, og ikke var at forudsee. Jeg vil ikke stride med Hr. Clausen om enten Privilegier ere skadelige eller nødvendige for Staten, da Embedsmanden som enhver anden Undersaat, maa rette sig efter det Bestaaende, men blot bemærke: at Hr. Clausen hverken i min Formands eller min Embedstid har forsmaaet at freqventere den odense Birkeret" eller at drage Fordele af sit Ophold under Lehnet, og neppe vilde han selv foragte et Fideicommis eller anden Benaadning, om samme faldt i hans Lod.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
At Domme fra Lehnenes Birkeretter gaae ligetil Høiesteret, er just et Motiv meere for Underdommerne til at domme retfærdig. Den forurettede Fattige vil ikke for hiin Ret blive nægtet Beneficium; men den Trættekjære betænker sig paa at appellere uden Grund, saa at denne kortere og lige Vei til Maalet er en Bom for dennes Rænker, og for Rabulistens Krumveie, hvorved Staten ikke taber.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie. Iøvrigt modsiges alle Jnvectiver i den omhandlede Annonce, om jeg end ikke specielt har begegnet samme, og jeg forbeholder mig at benytte efter Omstændighederne det mig anviste Beneficium.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Dhr. Redacteurer som maatte have anmeldt Hr. Clausens Angreb, forventes at ville ogsaa bemærke i deres Blade dette mit Forsvar, og jeg indstiller til Hr. Clausen selv om han ikke finder billigt og passende at optage samme in Extenfor i Jyllandsposten. Birkecontoiret i Hammel, den 28de Mai 1838. Tommesen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Bekjendtgjørelser. I Henhold til Lovgivningen bekjendtgjøres herved, at Restancellisten over Skoleskatten for Halvaaret til 1ste November d. A. er mig tilstillet med Stiftamtets Approbation til Udpantning, og vil denne vorde iværksat, saafremt Skatten ei er betalt til Undertegnede inden den 25de denne Maaned. Aarhuus Byfogedcontoir, den 4de Juni 1838. Nielsen, const.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Stedet Overørneberg paa Asserg Mark, med Hartkorn 1 Td. 1 Skp. 1 Fdkr. 2 Alb., tilhørende Søren Johansens og afdøde Hustrues Margrethe Andersdatters fælles Bo, bliver ifølge Bestemmelse under Skiftebehandlingen efter Sidstnævnte stillet til 3de offentlige Auctioner, som afholdes: Torsdagen den 21de Juni, Torsdagen den 5te Juli, og Fredagen den 20de Juli, hver Dags Formiddag Kl. 11. Første og anden Auction holdes paa Randers Raadhuus, men den 3die i Overørneberg, hvorved tillige sælges Besætning, Ind- og Udbo. Dette bekjendtgjøres herved overeensstemmende med Placaten af 22 April 1817 til alle Vedkommendes Efterretning. Nørhald, Støvring og Galthen Herreders Contoir, d. 22 Mai 1838. J Herredsfogdens Fraværelse const. Leverkhuusen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Da jeg i Løbet af denne Maaned agter at bortreise herfra, saa anmoder jeg Enhver som maatte formene at have nogen Fordring enten paa mig eller min Broder Frederik S. Warburg paa Wedelslund, at tilsende mig Regning, senest den 24de dennes. Wedelslund, den 6te Juni 1838. Martin S. Warburg.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Stederne No. 867 & 68 paa Guldsmedgade ere underhaanden at faae tilkjøbs enten enkelt eller samlede, og kan tiltrædes førstkommende Flyttetid. De 2/3 af Kjøbesummen kan maaskee blive indestaaende i Eiendommene. – Man behage desangaaende at henvende sig til C. Kleis. No 94 Løverdagen den 9de Junii. BeDen til Forsendelse, med Brevposterne Kongelig allernaadigst allene privilegerede Aarhuus Sitses-Tidende.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Redigeres og udgives 4 Gange ugentlig af Overkrigscommissair A. F. Elmquist.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
Blandinger. For nogle Uger siden døde i Paris Doctor Alibert, berømt ved den udmærkede Maade, hvorpaa han behandlede alle Hudsygdomme. Siden Slaget ved Austerlitz havde han beboet eet og samme Værelse. Her gav han sine Raad. Jsær konsuleredes han af Damer, og han var deres erklærede Yndling. J de 36 Aar han beboede eet og samme Værelse, tillod han aldrig, at noget af hans Meubler blev afstøvet; thi han paastod, at den Støv, som ligger, ikke stader, men at det derimod er de opflyvende Atomer, som fare omkring i Luften, der virke saa skadeligt paa Lungen, paa Hørelsen og paa Ansigtets Teint. Derfor var der endnu hos ham Støv fra Revolutionen, Stov fra Keiserregjeringen, Støv fra Restaurationen, og Stov fra Julidagene. Jøvrigt var Doctoren selv et glimrende Exempel paa sin Støvtheorie, og mangen Dam havde vel gjerne omfavnet ham, naar det havde kunnet skee, uden at berøre ham.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
J et fransk Blad læses Følgende: "En frygtelig Forbrydelse var sin Fuldbyrdelse nær, da Forsynet ei allene standsede den Ulykkeliges Haand, som vilde begaae den, men ogsaa tillod, at han bragte sig selv i en saadan Stilling, at han ikke kunde undflye Retfærdigheden. Factum er følgende: Ved Auray havde et ungt Menneske ladet sig engagere som Soldat, og før han reiste, deelte han de Penge, han fik derfor, med sin Søster, den eneste Paarørende, han havde i Verden. Ved denne Leilighed var en anden Soldat tilstede, som havde været hjempermitteret, men som havde besluttet, at reise med Hiin. Afreisen fandt virkeligen Sted, og Begge kom samme Dags Aften til Vannes. Mod Nattens Jndbrud fandt den Permitterede et Paaskud til at forlade sin Reisefælle, i vendte tilbage til Dennes Søster, hvor han ankom Klokken ni om Aftenen. Hun gjenkjendte hans Stemme, og i den Tanke, at hendes Broder var med, tilte hun at aabne Døren; men snart skulde den Ulykkelige erfare alt det Skrækkelige, som laae for hende i dette natlige Besøg, Reppe var Soldaten traadt ind, før han omhyggeligt lukkede Døren og sagde: Du har Penge; jeg maa have Halvparten deraf. Forgiæves modsatte sig den arme Pige, Hun fremlagde paa Bordet sin eneste Nødskilling; han satte sig øieblikkeligt i Besiddelse deraf, idet han sagde: "Jeg vil ikke have Halvdelen; jeg vil have det Hele!" Den unge Piges Taarer og Klager rørte ham ikke. Koldt vedblev han: "Det er endnu ikke nok, Du maa døe. Men Du kan vælge Din Dødsmaade. Vil Du ihjelstikkes - her er en Kniv. Vil Du skydes – her er en Pistol. Vil Du hænges – vi finde vel et Reeb etsteds." Den Ulykkelige bønfalder Umennesket, han vilde dog idetmindste lade hende beholde Livet – men forgiæves var Alt, og Gud indgav det stakkels Barn at vælge – Døden ved Rebet. – Uhyret begynder strax at randsage i Huset. Han finder to Reeb; det Første bruger han til, at binde Hænder og Fødder paa sit Slagtoffer; derpaa snørede han hende fast til Stolpen af hendes Seng, medens han gik op paa Loftet, at forberede Alt til hendes Drab. Den Ene af Rebets Ender kastede han om et Tværtræ, og gjorde en Lokke paa den anden. Derved blev Rebet meget forkortet. Han saae sig nødt til, at staae op paa noget Skramlerie, men idet han nu vilde prøve, og Rebet ogsaa var paalideligt, gav det, hvorpaa han stod, efter under hans Fødder, og han blev, uden Fodfæste, hængende med Løkken snøret om begge sine Haandeled. En heel Dag og to Nætter forbleve saavel Morderen som Pigen i denne Stilling. Naboerne bleve omsider opmærksomme; de bankede paa; de kunde høre Pigens svagtsamrende Stemme. Øvrigheden lod Døren aabne med Magt. Det arme Barn aandede endnu kun svagt. Paa Loftet fandt man Forbryderen hængende ved begge Hænder i den Lokke, han havde bestemt for sit Offer. Skjøndt yderst mat, begyndte han dog paany at anstrænge sig, for at slippe løs. Han blev fængslet, og Retfærdigheden vil fuldende sit Værk.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-09
J Rochester blev nylig en Uhlanritmester Willmotarresteret formedelst Fleerkonerie. Den unge Kriger er tillige en af Englands største Modeherrer. J en udmærket elegant Paaklædning fremstillede han sig for Politiretten, hvor tillige tre af hans Offre, unge smukke Damer, havde indfundet sig, for at vidne imod ham. Saameget er bleven oplyst, at han i Løbet af forrige Aar havde giftet sig med endnu to Koner, en i London og en i Rochester, altsaa Fem tilsammen. Man længes meget efter at erfare hans Tom J Manchester døde den 29de April Jordemoderen. Brierly, 89 Aar gl. Med sin Mand, der døde for 11 Aar siden, 80 Aar gammel, havde hun været gift i 60 Aar, og af dette Ægteskab lever nu 22 Børn, 74 Børnebørn, 69 Børnebørnsbørn, og 5 Børnebørnsbørns Børn.