JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Den russiske Rigs-Historiograph v. Karamsin har nu færdig i Haandskrift 8 Bind af den russiske Rigshistorie. Det 8de sluttes med ZarJman Wasiliewitsches Gemalinde Angstaslas Død; det 9de Bind vil blive færdigt inden et Aars Forløb, og i samme Tid ville de 8 første være trykte. Keiser Alexander har anviist 60,000 Rubler til Værkets Trykning, udnævnt Forfatteren, til Statsraad og forlenet ham med St. Anna Ordenen af første Classe. For at sætte Major Paddie og hans Ledsagere, der paa samme Landevei, som Munge Park havde taget, vil forsøge at komme til det Jndre af denne Verdensdeel, istand til at kunne komme desbedre frem, har Regjeringen ladet endeel trykte Proclamationer, forfattede i det arabiske Sprog, udbrede i Forveien ved Caravaner og enkelte Slavehandlere. J denne Proclamation hedder det: forbenævnte tre Personer, skulle fra Senegal, trænge saa langt som mueligt frem i Africa, gaae langs op af Niger, indtil dens Kilder, og overalt stifte Handelsforbindelser; dette er Hensigten af deres Sendelse og til sammes Befordring anbefales de alle og enhver paa det bedste. Hvor, som rigtigen besørger afleveret en Skrivelse fra dem paa de engelske Factorier, faaer en Belønning af 5 Unzer Guld (omtrent 40 Ducater) og skal endnu desuden vorde belønnet, naar af samme Skrivelse sees, at han har været hine Afsendinger behielpelig til deres Hinsigters Opnaaelse. Spanske Søe=Kaart, forfattede og udgivne ved Don V. T. de San Miguel, Directeur ved det Spanske Marine Academie, og Brigadeer i Flaaben. 1. Speciel Kaart over Cadix Havn og omliggende Kyst. 2. Dito dito over Bayen ved Gibraltar, med dito. 3. Dito dito over Cartagena Havn, med dito. 4. Dito dito over Port Mahon paa Minorca, med dito. 1. Over endeel af Spanske Kysten, fra C. Vin rent til C. Crux i Middelhavet. 6. Dito dito, fra Curonna til Bayonna indtil la Rochelle. 7. Dito Jndseilingen til Middelhavet, fra C. Vincent til Gibraltar. 8. Dito endeel af Spanske, Portugisiske og Africanske Kysten, fra C. Ortegal til C. Verele. kan faaes tilkjøbs for rede Sølv, naar man behageligst i en Billet, med Paaskrift: "Til Gavnlighed 78, henvender sig til Skilderiets Udgiver, som besørger samme afleveret. Vanskeligheden at faae disse Kaart, og deres Nytte til Brug paa Skibe, som søge Middelhavet, tjener til Anbefaling for at eie dem. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-27
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Hos UrolaagaaTrettende Aargang. No. 35. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 30 April 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
J Løbet af forrige Aar begyndte jeg en ny Ar af Forelæsninger, hvis Bestemmelse var at sætte Naturlærens, og i Særdeleshed Chemiens Venner i Stand til at følge Tidsalderens hurtige Fremskridt, uden herpaa at anvende al den Tid og alle de Omkostninger, som Anskaffelsen og Læsningen af de hertil nødvendige Skrivter vilde fordre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Den forskjellige Aand, hvori de udkommende Skrivter og Afhandlinger ere affattede, Forskjelligheden af de Systemer, de forudsætte, gjør det især vanskeligt deri at udfinde, hvad der er sandt Udbytte for Videnskaben. Ved at forarbeide alle de fremmede Opdagelser i een Aand, ved at samle i eet Overblik, hvad der maaskee paa adspredte Steder var sagt af mange, ved at jevnføre de nye Meninger og Opdagelser med de ældre, ved endeligen at anstille de nødvendige Forsøg, vilde jeg i disse Forelæsninger søge at afhielpe hine Vanskeligheder. Efter Forelæsningen skulde det endnu staae enhver Tilhører aabent at gjøre Spørgsmaal angaaende det Foredragne, eller at bringe andre til den experimentale Naturvidenskab henhørende Gienstande paa Bane. Disse nu næsten for et Aar siden begyndte Forelæsninger agter jeg end videre at fortsætte, og indbyder Videnskabens Venner til deri at deeltage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Forelæsningerne holdes i Thotts Palais, den første Tirsdag i hver Maaned, om Eftermiddagen fra Kl. 5 af. Dagen bringes hver Gang Tilhørerne i Erindring ved en Omgangsseddel. Med Hensyn paa de betydelige Udgivter, disse Forelæsninger medføre, har jeg maattet ansætte Prisen for Adgangen, der forudbetales for 12 Forelæsninger af Gangen, til 12 Rbdlr. De, som ville deeltage i disse Forelæsninger, behage at melde sig hos mig, mundtligt eller skrivtligt. Næste Forelæsningsdag er Tirsdagen den 7de Maj.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Da Chemien paa en kort Tid har gjort saa store Fremskridt, at det næsten er det samme nu at være 10 Aar tilbage i denne Videnskab, som forhen 20 eller 30, saa kunde det maaskee være Mange ønskeligt, i et kort Foredrag at erholde en Oversigt over de nye Opdagelser, saaledes at de ældre Læresætninger, hvormed de enten staae i Sammenhæng eller Strid, korteligen tilbagekaldtes i Hukommelsen, og de fornemste Forsøg fore viistes. Jeg har derfor udkastet Planen til et saadant Foredrag, der vil kunne udføres i 10 eller 12 Forelæsninger, enten for en Enkelt eller for et Selskab. Naar min Tid tillader det, skulde jeg ikke være uvillig til at give udenbyes Videnskabselskere, som ikkun kunne opholde sig kort Tid i Kjøbenhavn, to Forelæsninger dagligen. Den 28de April 1816. H. C. Ørsted, boende i Læderstrædet No. 38. imellem No. 29 og 30. Om den nuværende Guldalder. En Forelæsning. *) Endeligen, mine høistærede Damer og Herrer, er den Guldalder kommen, hvorom Digterne i Aartusinder sang og saanede, og vi kunne datere Begyndelsen af denne lykkelige Periode fra den Tidspunkt, da Guldet selv forsvandt fra vore Lommer og Leddiker. Vel kunde maaskee de Kortsynede, der betragte Guld, som den første Botingelse for en Guldalder, finde en Modsigelse heri, og paastaae, at der aldrig gaves mindre Guld end i denne Guldalder. Men saadanne Mennesker vide ikke at gjøre Forskjel paa Anmalier i Sproget, og forvirre, ved at holde sig ene til de døde Ord, Begreberne aldeles. Saaledes betyder jo f.Ex. det Ord extra noget ganske andet naar det staaer foran Post, end naar det staaer foran ordinair, ordentlig og overordentlig, ligesom ordinarius og extraordin, noget ganske andet, naar det staaer foran en lærd end foran en ulærd Mand. Et overordentligt Menneske siger noget ganske andet end et ordentligt Menneske; men alligevel staaer en overordentlig Professor dog langt under en ordentlig. Saaledes gives der mangfoldige Anmalier i Sproget. Da det gule Metal, vi kalde Guld, er Kilden til saa meget Ondt, og netop Saturnus's Guldalder var den, hvori man kun kjendte det af Navn, saa følger heraf, at vi tilligemed Guldet, ere blevne befriede fra det Onde, og førte tilbage til hiin ensformige Naturstand, der er Grundvolden til sand jordisk Lyksalighed. Der gives overalt poetisk Guld og prosaisk GuldDet poetiske er det, som vi finde overalt i Østens Purpur og paa Markens Blomster, paa Somterfuglens Vinger og paa Bjergets Top; det kjøbes vel ikke af nogen Guldsmed, kan ikke pantsættes paa Assistencehuset, men er ligefuldt saa kostbart, som det, der kommer fra Mexico og Peru Lad det prosaiske Guld længe nok forsvinde, naar vi kun maa beholde det poetiske, ere vi mere end lykkelige. 5) Efter T. H. Friedrich. Men hvoraf kommer det, at de fleste i vor Tidsalder have saa liden Sands for denne Lykke, og at man fra alle Sider hører klage over Jern tider: Derved stadfæster sig, Høistærede, atter den ældgamle Erfaringssætning, at Menneskene ere evige Børn, der ikke ville skjønne paa deres egen Lykke, men flæbe og græde, saasnart man frataget dem det, hvormed de kunne gjøre sig Skade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Recensenten kommer nu til mine Arbeider, og blant alt det i Academiet udstillede ere disse de eneste som slet ingen Fortienester besidde; det være langt fra at jeg her vil sige noget til mit Forsvar; jeg kjender maaskee mine Arbeiders Ufuldkommenheder bedre end han, og over deres Fortjenester, kunde jeg vel ogsaa give ham nogen Oplysning, men dette er aldeles ikke skrevet for at være min egen Lovtaler eller Forsvarer; jeg har efter modent Overlæg troet at burde gjendrive den uværdige Maade, hvormed Forfatteren har behandlet et offentligt, af Kongen allernaadigst beskyttet og af Borgersamfundet agtet og yndet Jnstitut, hvoraf jeg har den Ære at være et Medlem, og ved denne Gjendrivelse vise Recensentens Talent som Kunstdommer, han være forresten i andre Henseender saa duelig og brugbar en Mand som han vil. - Thi dette Academie her fra dets Tilværelse bestandig arbeidet mere til Kunstsmagens Fremme hos os, end denne Kunstdommer veed at beregne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Hr. Høyer har ogsaa maattet undgielde den strænge Dommere onde Lune, men med alt den Arrogance der hersker i Anmærkningerne over denne Kunstners Arbeide, kaster han dog hist og her lidt Roes til ham; han roser nemlig Kunstnerens Dristighed i sine Compositioner, men troer ti at han har havt Evne til at udføre dem. Dersom Dristighed fortjener Roes, saa kan Recensenten gjøre Fordring paa stor Berømmelse, thi han er ikke allene dristig, men endog dumdristig, i det han fremtræder som Kunstdommer, og man kan vel med Føie sige om ham, at han ei har havt Evne til at udføre det. - Men formodentlig har han Asmus at takke for sin Kiekhed, som lærte sin Fætter, at man gjorde sig meest berømt ved at skrive om Ting, som man ei forstaaer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Fra Hr. Høyer kommer han til Hr. Lund, og der er han i langt bedre Humeur, især er han særdeles indtaget af 3 Tegninger i Kridt efter Constantin Slaget, og nogle andre Studier efter Raphael; han roser disses Fortræffelighed, og beder i Særdeleshed at lægge Mærke til Raphaels høist caracteristiske Udtryk, som deri saa hældigen skal være truffen. - Uden i ringeste Maade enten at ville misunde eller søge at berøve Lund den Berømmelse, Recensenten tillægger ham, maae forfatteren tillade mig at gjøre ham opmærksom paa hans høiere end høist caracteristiske Maade at berømme paa; thi da de omhandlede Hoveder ere blot flygtige Studier, saa indseer jeg paa ingen Maade hvorfor de skulde indeholde en saa overvættes Fylde af Fuldkommenheder i alle deres Dele, og at al den Disharmonie, han tillægger Høyers Arbeide, skulle gaae over til saa fuldkommen Harmonie ved at see paa Lunds. - Den kan blot forklares i Villien. Det vilde være et altfor kjedeligt Arbeide, at følge Recensenten hele Veien; jeg vil derfor forbigaae alle hans betydelige Raisonnements, ligefra Hr. Lund til Hr. Skersberg, hvor jeg igjen møder ham, og her vil Recensenten ved nærmere Undersøgelse neppe kunne gotgjøre, at han forstaaer at skielne mellem denne Kunstners stærkere og sva gers Side.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Hos Historiemaleren søger man først den sande historiske Tildragelse af den fremstillede Handling, og fra den Side har Ekersberg ikke tilfrede stillet den competente Kunstdommers Fordringer; thi Historien fortæller, at da Qvinderne komme til Graven, for at salve Jesus, og saae Engelen, bleve de forfærdede, og gik hastig bort; dette viser sig ikke i Maleriet, og naar vi ville afgive en kritisk bemærkning derover, saa lader den rolige Tilstand, hvori Kunstneren har forestillet Qvinderne, sig neppe undskylde; thi om endog Synet af en Engel i hine Tider var mere almindelig end nu til Dags, saa lader det sig dog ei tænke, at det ikke skulle have tiltrukket sig deres hele Opmærksomhed, hvilket ogsaa alle Evangelisterne berette at have været Tilfældet. - Naar jeg derfor hos Lorenzen, baade billiger og forsvarer at Waldemar hverken seer til Biskoppen eller hører hans Ord, saa kan jeg derimod hos Erersberg hverken billige eller forsvare, at de Christus besøgende Qvinder ikke see paa Engelen, eller hører efter hans Tale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Recensenten følede med enhver Tilskuer at Skersberg fortjente Roes, for sit skjønne Værk, men han forstod ikke at anbringe den rettelig: Kunstnerens udmærkede Talent viser sig fornemmelig i en beundringsværdig Klardunkel, et velordnet Foldekast af Drapperiet, og en særdeles net og reen Behandling af Farverne; vel er Recensentens Anmærkning i Henseende til Belysningen i Graven rigtig; men man glemmer dette for det behagelige Jndtryk, som hele Maleriets Farve-Liv yder Tilskueren, og derfor kan man vanskelig billige hans Attraae, at det fra denne Side betragtet var anderledes; thi hele Maleriet vilde ved denne Forandring tabe sin eiendommelige Værd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Jeg har nu meddeelt den skjulte Forfatter mine Tanker hvad Malerne angaae; hans Reisonnement over de øvrige Grene af Kunsten vil jeg lade passere, for det første, thi vi tales maaskee nærmere ved, naar han faaer svaret mig paa dette, og da kan det jo altid være tidsnok at komme dertil. - Et enkelt Sted, som særdeles mærkværdig og som giver et lærerigt Exempel paa Qvintessensen, af hele Værket synes dog at burde berøres; det er af hans høist carakteristiske Anmærkninger over Freunds Theseus (Athene for October 1815 Side 379. Linie 9 seg.), som i deres Natur virkelig ere svare kunstige. Det lyder saaledes: "J Udførelsen har Hr. Freund ikke været ganske hældig. Figuren er i det hele meget god, og Strækningen. af Kroppen, for at naae Sværdet, er frie og utvungen. Kun maa man bemærke, at ved Halsens Strækning Underansigtet altformeget, ja unaturligen sammenknuges, og at Stillingen af den høire Fod, hvorpaa Kroppen for endeel hviler, er falsk, saavel med Hensyn til den selv, som til Forkortningen i Overbenet, hvortil den skulle svare. Stenen har ikke megen Lighed med en Steen, men langt mere med et Laag, eller et andet Dæksel. Udtryk er der egentlig intet af, ikke engang i Anstrængelsen for at løfte Stenen."(Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Jndenlandske Efterretninger. J Hempels Avis No. 59 læses følgende: J Mandags den 22 d. M. feirede Hr. Jversen, Senior blandt de danske Avisskrivere, en i sit Slags sjelden Mindefest: den Dag nemlig, da han for halvtredsindstyve Aar siden, som en Yngling paa 18 Aar, førstegang kom her til Odense. Han høitideligholdt nu denne Dags Erindring i Kredsen af sin Kone, sine Børn og Børnebørn samt nogle gode Venner, hvoriblandt 3 Mænd, som ere de eneste end levende af alle dem, han paa den Tid gjorde Bekjendtskab med, og hvis Alder, sammenlagt med hans udgjør netop 300; og end ydermere høitideligholdt han den i det samme Værelse, - der nu udgjør Orchestret i den ældste Klubs store Sal - hvori han for 50 Aar siden fik sit første Logis her i Byen, da Klubgaarden dengang var et Gjæstgiversted, og siddende med sin Kone og sin ældste Datter i den samme gammeldags Canapee, hvori han da udhvilede sig efter Reisen, og som han netop af denne Aarsag havde kjøbt og opbevaret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Kjøbenhavns Børs den 30 April. Cours. Hamb. 2 M. 672, a vista 680. Amsterdam 2 M. 616, a vista - . London 2 M. 29 1/2 Rbdlr. Spec. 676. - Specier solgtes til 40 3/4 Rbmk., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 89 pr. 100; Oblig. 78. Norske Sedler 46 3/4. Svenske Sedler 10 Mk. 12 s. til 11 Mk. Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Blandede Efterretninger. Fredagen den 6te April holdtes Storthing, hvorved 72 Medlemmer mødte. Vedkommende Committees indleverede Udkast til en Anordning om Norges Pengevæsen blev sat under Ventilation, hvorved Tinget antog følgende Paragrapher saaledes: §. I. (Ved 66 Stemmer mod 5.) Rigets Penge-Eenhed skal herefter være Norske Specie dalere, inddeelte i 120 Skillinger eller 6 Rigsorter, af den Gehalt, at 9 1/2 Daler udmyntes af 1 Mark fiint Sølv Cøllnsk Vægt. §. 2. (Ved 60 mod 12.) Ved grov Courant forstaaes Mynt, som herefter udmyntes til hele og halve Speciedalere, af 14lødigt, Femtedeel=Specier, af Tødigt og Femtendedeel=Specier af 8digt Sølv, samt al Dansk Norsk Courant, og Species Sølvmynt paa 8 Skillinger og derover. De saakaldte Uhlfeldske Penge, og de Otteskillinger, som ere udmyntede efter Aaret 1807 alene undtagne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Afgjørelsen af 3die §. blev eenstemmig udsat indtil Videre, og Committeen blev paalagt at tage i nærmere Overveielse, samt til Storthinget at gjøre Jndstilling, om hvorvidt nogen Bestemmelse angaaende den Skillemynt, som herefter skal udpræges, og sammes Lødighed, bør tilføies denne Paragraph. §. 4. (36 St. mod 32) De saaledes i Paragrapherne 2 og 3 ommeldte Mynter skulle i alle Betalinger gaae og gjælde, samt af Enhver antages for deres paalydende eller senere lovbestemte Værdie. Dog er Jngen forbunden til paa een gang at modtage af Skillemynten mere end een Daler Specie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Afgjørelsen af §. 5 udsattes efter 62 St. mod 10, indtil at Storthinget har taget endelig Beslutning i Anledning af §. 3. §. 6. (Eenst.) Enhver, som til en Myntindretning indleverer myntmæssigt Metal, er berettiget til at erholde Samme, uden ufornødent Ophold, udmyntet til den Sort Norsk grov Courant, han forlanger, imod Afdrag af 2 pCt. i Myntnings=Omkostninger for hele og halve Specier, og 2 1/2 pCt. for de mindre Myntsorter. §. 7. (70 St. mod 2) Der skal oprettes en ny Bank, under Navn af Norges Bank, hvis Fond ei maa være under 2 Millioner og ei over 3 Millioner Speciedalere i Sølv. §. 8. (Eenstem.) Dersom der for en saadan Fond ei subscriberes inden 3 Maaneder, efterat Storthinget dertil har udstædt Jndbydelse, skal den tilveiebringes ved tvungne Jndskud, som lignes paa Formuen, i Overeensstemmelse med Forordningen af Dags Dato. De øvrige Bestemmelser om Bankindretningen indeholdes i en særskilt udfærdiget Octroi eller Fundation. 6. 9. (63 mod 5) Den nuværende midlertidige Rigsbank vedbliver, indtil dens Repræsentativer og Forskrivelser ere indløse, men, saasnart den nye Bank aabnes, indskrænkes Rigsbankens Virksomhed blot til de Forretninger, som med hiin Jndløsning ere forbundne. §. 10. (Eenstem.) Rigsbankens Direction skal ufortøvet til Regjeringen opgive den circulerende Seddelmasses Størrelse, hvilken under ingen Omstændighed maa forøges. Ligeledes skal bemeldte Direction opgive Total-Beløbet af Rigsbankens i Behold havende ubrugte Sedler, med Forklaring. om Special-Beløbet af hvert Slags, og disse, eller deres Beløb i andre Rigsbanksedler, skulle inden en Maaned derefter tilintetgjøres tilligemed Apparaterne til Seddel-Forfærdigelsen. §. 11. (Eenstem. Jnden 2 Maaneder efter denne Anordnings Bekjendtgjørelse skal Rigsbankens Direction aflægge Regnskab for Bankens Bestyrelse til den Tid, hvilket Regnskab revideres, og offentliggjøres saaledes, som Grundlovens §. 75. Lit, k bestemmer. §. 12. (Eenstem.) J det Skatteaar, der udløber med 30 Juni 1817, inddrages ved en almindelig Skat paa Formue og Næring, overeensstemmende med Skatteforordningen af Dags Dato, en Sum af 2 Millioner Rigsbankdaler NavneVærdie i Rigsbanksedler for at tilintetgjøres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-30
Løverdagen den 6te April fortsattes Forhandlingerne i Storthinget, hvor 7 Medlemmer mødte og antoge: §. 13. Eenstem.) J det Seneste inden Udgangen af Aaret 1817 skulle alle de øvrige circulerende Rigsbanksedler uforbigængeligen af Rigsbanken være indløste med den nye Banks Sedler og Skillemynt, efter et Forhold af 15 Specie eller 12 Skilling for 1 Rbdlr. N. V. Jnden sammeTid skal og Rigsbanken have sine Forskrivelser, indfriede. Det til Seddel-Jndløsningen fornødne Laan dækkes ved Skat paa Formue og Næring. (S. 12).(Af: Efterr. om Norges Storthings Forhandl.) Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Til alt dette kommer endnu den nuherskende tørre Lighed; thi hvo kan nægte, at nu omstunder den uhyre Skillevæg imellem den Rige og Fattige, Herrer og Tienere er siunken, "Rigtigt," wille de hyporhondriske Herrer sige: "de Rige ere blevne Betlere og Herreme Tjenere. Den, som før stod bag Vognen, sidder nu i Vognen, og den, som før sad deri, staaer nu bag paa, eller maa gaae til Fods. - See, det er eders saa forroste Lighed." Jeg svarer, gives der i Naturstanden Rige og Herrer, – Bestaaer deres Lykke ikke ydermere deri, at ingen ved Stand, Fødsel, Rigdom og Forstand har noget forud for de Andre, og at enhver er sin egen Herre og Tjener Og nu et Par Ord om Menneskekjerligheden, som et ikke mindre fremstikkende Særkjende hos vor Tidsalder. Hvo kan gjøre os i denne Dyd Fortrinet stridig? Jntet om de utallige Lazarether, Fattighuse, Bespiselses- og Rumfordsuppeanstalter, Beenmøller, Hestekjødsslagterier, Forsørgelses-Anstalter, Enke, Liig, Brudegave- og Paaklædningscasser, kort, alle de Indretninger, hvorved man, uden Arbeide, ja endog uden Hænder og Fødder, imod et ringe Bidrag, faaer Løvte om Forsørgelse og Understøttelse, Altsammen Ting, hvoraf Saturnus's Tidsalder ikke har kunnet opvise noget lignende. Jeg gienkiender denne virksomme Menneskekierlighed fremfor Alt i det smukke Kjøns medlidende Nærmelse til vort, som jeg allerede ovenfor har berørt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Ligesom de anførte Rukahiverinder komme de landende skjæggede Europæere i Møde ombord paa Skibet, og endog vove sig langt ud i Vandet, for at bevidne dem deres kierlige Deeltagelse: ligesaa virksomt viser mange af vore smukke Landsmand inder sig mod ny ankommende skjæggede Mænd. Overbærenhedsaand mod anderledes Tænkende eller Troende har heller ingensinde viist sig i et skjønnere Lys end i vore Dage. Hvor meget bestræbe sig ikke endog Skribenter, ved Fastelavns stykker med Jndfletninger af veltrufne Portraiter, at virke til Cultur og Oplysnings Fremme, Har vel nogen Tidsalder frembragt kraftigere Cultiveringsskrifter, beregnede paa at læses af alle Stænder, ligge fra dem, der beklæde Chatedret indtil dem, der pløie det sortladne Hav."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Endnu mere fortjener Gjæstfriheden, hiin gamle patriarchalske Dyd, at anføres, efter som den hos vore Samtidige uden Tvivl har opnaaet den høieste Grad af Fuldkommenhed. Gives der nu omstunder et Huus, hvor man ikke ideligen har Gjæster og Gjæstebude? Hvormange Familier overvældes ikke saa at sige med saa megen Gjæstmildhed, at de neppe kunne komme paa alle de Steder, hvor de bydes til Gjæst? Hvor mangen Mand lader ikke sin Tjener løbe hele Byen rundt for at opstøve Bordgjæster nu til en Geburtsdagsfest, nu til en anden Høitidelighed; Vil man indvende, at de fleste, som denne Gjæstfrihed sædvanligen tilbydes, ere Folk, som ikke trænge til Mad, og at de, som trænge til Mad, sjeldent vises saadan Gjæstfrihed, saa kan man svare, at dette har sin gode og naturlige Grund; thi hvis man ved sit eget Bord bespiste de Fattige og Trængende, saa behøvedes der jo ingen Fattighuse, ingen Humanitetsstiftelser, ingen Collecter, og hvor skulde da en Mand, der havde Lyst til offentligen at vise sin Menneskekjerlighed, finde Leilighed til at lægge den for Dagen, Det er altsaa nødvendigt, kun at vise Gjæstmildhed mod dem, som ikke trænge dertil; at lade dem sulte, som have intet at spise, og tractere dem, som have nok at spise. Og med hvilken Jver bestræbe mange sig ikke for, at udøve denne første af alle Dyder, Hvor mange undværlige Sølvkar og Klædningsstykker maa ikke gjøre en Pillegrimsvandring til den store Kaba i Snaregaden, for at mætte en Deel Hungrige med ægte og uægte Skildpadde og lædske de Tørstige med Champagner og St. Julien? Hvor mangen Mand vover ikke endog det yderste, for at kunne vise sig gjæstmild mod Fremmede, Vist nok bruger man nu ikke meere det obsolete Udtryk, det er en gjæstfri Mand, hvoraf man skulde troe, at der ingen Gjæstfrihed gives mere, men derimod hedder det nu ved alle Leiligheder; man spiser godt hos Hr. R., der gaaer flot til, man lever paa en stor Fod o. s. v., hvilket altsammen udtrykker det samme som gjæstfri. Ogsaa hviler endnu som fordum stor Velsignelse over den Gjæst fries Huus; thi det hedder, glemmer ei at være gjæstfrie, Denne aabenbare Velsignelse har givet Anledning til den Bagvaskelse, eller Misforstaaelse, at man ved Gjæstebude og Tractering kan befordre sin og Sines Lykke.