Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-09-02
Siden Aaret 1819 er her skeet tre Laan; 1) Bancolaanet i Hamborg, 2) Seddellaanet, aabnet af Nationalbanken i Kjøbenhavn 1820, 3) Sterling= og Bancolaanet i London. At det første og sidste Laan skete udenlands, og ikke i Kjøbenhavn, havde naturligviis sin Grund deri, at man ved disse to Laan i Bancoværdie vilde tillige søge at virke paa Coursen. Havde man aabnet dem i Kjøbenhavn istedet for udenlands, saa havde Søgningen efter Sølv drevet sammes Priis i Veiret, istedet for at drive den ned, som Bestemmelsen var. Men den Omstændighed, at man ikke har fundet det hensigtsmæssigt at laane i Danmark, beviser endnu ikke Umueligheden af at have kunnet faae disse Laan i Landet selv, dersom man havde indbudet dertil. Desuden er det notorisk, at ikke allene saare mange af de i den Anledning udstedte Obligationer, men end- og af det i Fjor negocierede norske Laan, ere komne til Danmark, især Kjøbenhavn, og nu findes i danske Borgeres Hænder. Naar Forf. altsaa anfører, "at de her optagne ubetydelige (?) Laan ikke kunde faaes her, saa spørges, hvoraf man da veed, at de ikke kunde faaes her, Der er jo endnu ikke blevet aabnet her saadant Bancolaan i de sidste Aar; hvo kan altsaa med Bestemthed sige, hvad man i den Henseende kunde eller ikke kunde? Det er tvertimod af Nationalbankens offentlige Bekjendtgjørelser i Aviserne vitterligt, at den har været tilbudet Jndlaan af betydelige Summer i Sølv til simple 4 PC., uden at ville modtage samme. Ogsaa betales baade dens opsigelige, kun 4 PC. svarende, paa Sølv og Repræsentativer lydende Obligationer, saavelsom dens uopsigelige til 5 pC., endnu i dette Øieblik med 2 1/2 til 3 PC. over deres paalydende Sum. Der maa altsaa være flere Penge end Folk med Sikkerhed kunne anvende, endog blot til 6 PC., siden de tilbyde Banken dem mod 4 PC. Men det, som Forfatteren især støtter sin Paastand angaaende Pengemangelen paa, er den Omstændighed, at end ikke store Jordegodser afgive i vore Dage tilstrækkeligt Pant. De Udtryk store Jordegodser, og tilstrækkeligt Pantere her for almindelige; thi det kommer jo meget an paa Godsernes Beliggenhed og Beskaffenhed tilligemed Størrelsen af den Capital, som de skulle tjene til Pant for. At der gives Godser og Bøndergaarde i vore Dage, som ikke ere værd over 1/2 Deel af deres første Prioritets Beløb, det havde man ganske nyligen et Beviis paa Paa Børsen i Kjøbenhavn solgtes den 19 August, efter mange foregaaende Bekjendtgjørelser om det forestaaende Salg, 26 lutter første Prioritets Panteobligationer i Landeiendomme, hvoriblandt 20 Panteobligationer i Bøndergaarde i Fyen, og 1 paa 24,000 Rbdlr. rede Sølv i Hovedgaarden Kieldgaard, paa Saling Land i Viborg, Stift, med underliggende Bøndergods og Tiender, samt Gaardens Afgrøde, Besætning a., tilsammen til Beløb 99,439 1/4 Rbdlr. Sølv, for 12,028 Rbdlr. rede Sølv og 6 PC. Omkostninger. Man maa dog antage, at i Tider, hvor det er saa vanskeligt at anbringe Penge, at Capitalister lade sig nøie med 4 til 5 pC., saadanne første Prioritets Obligationer, der svare 4 pC. Sølv, ikke vilde blive solgte for 1/2 Deel af den paalydende Sum, det er med andre Ord, for en saadan Sum, at Kjøberen, i Tilfælde af Renternes rigtige Svarelse, har omtrent 28 PC. aarligen af sin Capital. En Udlænding vilde maaskee have Møie ved at troe det. Men da Obligationerne ere solgte ved offentlig Auction, altsaa i hele Nationens Paasyn, maa Auctionsprisen, antages som Almeenhedens Dom om de solgte Eiendommes nuværende sande Værd. Forfatteren vil ingenlunde antage med mig, at der for Krigen ei var flere end 26 Millioner Rdlr. D. C. i Omløb i begge Riger. Jeg maa her henvise til Eunomia, første Deel, S. 368, hvor det udtrykkeligen hedder, "at Massen af de danske og norske Courantsedler umiddelbart for Krigen udgjorde 26 Mill. Rdlr.", og til Conferentsraad og Finantsdeputeret Tetens (S. det skandinaviske Selsk. Skrifter, 19de B., S. 303), som siger, "at Massen af Courantsedler i Danmark var 1790, 18 Millioner. Vel var denne Sum, paa Grund af den siden reducerede Mynt fod, større end 21 1/2 Mill. Rbdlr. nu, men betænker man tillige Forskjellen imellem Handelens og Skibsfartens Tilstand da og nu, saa vil hver Sagkyndig tilstaae, at den nu i Omløb værende Masse er mere end tilstrækkelig til Øieblikkets Behov. - Hvad Befolkningens Tilvært angaaer, som siden 1807 vel ikke kan være saa betydelig, da kommer den i Grunden ikke den circulerende Pengemasse ved. Forfatterens Fordeling af 18 Mill. Rbdlr. paa 1 Mill. Indbyggere i Danmark, kan ikke finde nogen Anvendelse, end mindre tjene til Beviis, her. Det tilkommer ikke Staten at sørge for, hvor mange Rigsbankdaler ethvert af dens Jndivider er i Besiddelse af. Der gives mange Tusinde, som ei behøve at besidderen eneste, f. Ex. den store Classe af Børn, Læredrenge, Daglønnere, Fattige o. s. v. Desuden synes Forfatteren at antage, at der aldeles ikke gives andre Penge i Landet end de circulerende Rigsbanksedler, glemmende, at Nationalbanken har ladet mynte 3 1/2 Mill. Rbd. rede Sølv (S. Skand. Selskabs Skr., 19 B., S. 295); at der circulerer mangfoldige Specier, Rigsorter og anden Sølvmynt, der ere komne herind, saavel ved Kornudførslen som ved Statslaanene; at der haves Guld og Sølv i Barrer o. s. v. (Fortsættes.)