Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-06-20
Dersom Deres Jnserater i Stiftstidenden af 19de Mai og 4de Juni d. A. virkelig indeholde Sandhed, at nemlig en Deel af Falsters Bønder ikke erkjende og paaskjønne deres Skolelæreres Værd og mindre gode occonomiske Stilling, da er jeg, og vistnok Mange med mig, aldeles ening med Dem i, at dette er urigtigt, ja jeg vil endog sige: utaknemmeligt; thi enhver tro Arbeider, særdeles i det møisommelige Skolelærer-Embede, er sandeligen sin Ære og Løn værd. Men naar De dernæst synes at forarge Dem over, at der er og bliver gjort saameget, efter Deres Ord at dømme næsten altformeget, for Bondestanden i oeconomisk Retning, særdeles i Sammenligning med hvad der gjøres for Kjøbstædernes næringsdrivende Borgere, da synes dette at røbe en Dem og ethvert skikkeligt Menneske uværdig Misundelse og en Mangel paa rigtig Kundskab om Kjøbstædborgernes og Bondens gjensidige Forhold; thi har Bonden Jntet, d. c. er han nødt til at indskrænke sine Udgivter i alle Retninger, for at kunne samle og udrede hvad der aarligen maa og skal ud til Skatter, herskabelige og communale Afgifter, eller, blev han med Sine enig om at forvise fra sin Huusholdning alle Overflødigheds-Artikler, at klæde sig i hvide Klæder af Uldent og Linned istedetfor farvede, at bruge hjemmesyede Huer istedetfor de kostbarere Hatte og fine Kaskjetter, at gaae med Træsko istedetfor med Støvler og Sko, at leve uden Brændeviin, Kaffen og andre flere Handelsartikler, at være tilfreds med sine indskrænkede gammeldags Bygninger, sine hjemmegjorte Meuller, sine simple Kjøretøier o. s. v. o. s. v., hvorfra vilde da Kjøbstædborgeren erholde sin Næring, og kan De eller nogen billigttænkende nægte, at naar Bondens Kaar ere gode, da er baade de Handlendes og Haandværkernes Fortjeneste i Kjøbstæderne langt større end under modsatte Omstændigheder, og at det virkeligen er af Bonden at Kjøbstædbeboeren for storste Deelen lever, – Da de imidlertid selv i Deres Jnserater har udgivet Dem for Bondens Ven og Talsmand, og De bilder Dem ind "at kjende Bønderne ligesaagodt som Deres egne Lommer, som De skriver i det Jndrykkede den 19de Mai, – da De lader til, som indbildt Viismand, at ville gjøre Deres Meninger gjældende blandt det avislæsende Publicum saavel om Godseiernes, Bøndernes og Kjøbstædborgernes Forhold, som om Missionsvæsenet og andet Mere, og De synes at have saa stor Lyst til at skrive i de offentlige Blade, saa beder jeg Dem blot at besvare følgende, denne Sag vedkommende simple Spørgsmaale: "Kan De nægte, at Deres Jndserat af 4de dennes røber en høi Grad af Misundelse over enkelte brave Mænds store og opoffrende (De kan troe, at de Allerfleste erkjende det med Taknemmelighed) Jver for Bøndernes bedre Stilling i Samfundet? – at det er Landets Gavn i Almindelighed og Kjøbstædbeboernes i Særdeleshed, naar Bondestandens Kaar ere gode, samt at det vilde være til stort Tab saavel for hine som disse, om Bønderne atter sattes tilbage i deres fortidige, aldeles afhængige, fortrykte og slaviske Stilling; Ja, kan De nægte: at Kjøbstædborgernes, efter Deres Mening nu saa ringe, Kaar, meere har sin rette Grund i den store Mængde af Concurrenter, baade blandt Handels- og Haandværkstanden, end deri, at disse skulde være glemte eller tilsidesatte hverken af Regjeringen eller Statens enkelte udmærkede Mænd for Bondestandens Skyld?" Vi ville altsaa ikke misunde hverandre, men hellere glæde os -alle Stænder med hverandre – over, at vi Allesammen leve under en viis og faderlig Regjering, og ei glemme, at vi have det i de allerfleste Tilfælde mangefold bedre, end mange andre Landes Beboere.