JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-14
J Rusland, hvor det allerede fra de ældste Tider har været Brug at tørre den Rug, der er bestemt til Udførsel, eller til længere Opbevarelse, har man nu ogsaa patenteret en Behandlingsmaade, der anvendes paa Hveden, men kun under 30 Sr. R., der noget ligner Blodvarmen. Hveden taber derved Spirekraften, faaer ved den megen Røren deri ved Tørringen en egen Glands, og holder sig ved Vandtransporten bedre end den utørrede, fordi den ikke trækker Fugtigheden saa hurtigen til sig. For dem, som have læst og paa Skuepladsen, seet opføre Schillers Mesterværk, Pigen fra Orleans, vil det ikke være unteressant at erfare, at et Brev angaaende hendes Historie nyligen er blevet fundet i det geheime Archiv i Königsberg. Det findes rigtig nok kun som Gjenpart, men denne synes at være skreven i de Tider, da den mærkværdige Piges Stordaad satte hele Europa i Forbauselse, og forfattet af en Mand, der kunde meddele den sandeste og nøiagtigste Efterretning om denne vigtige Tildragelse. Forfatteren var en Samtidig, og aabenbart virksom Deeltager deri, og kalder sig een af Kongens Raad og Kæmmerere. Han skrev tre Dage efter Slaget ved Patay, som forefaldt d. 18 Juni 1429, da Talbot blev fangen, og Carl VII. Skjebne var at ansee som afgjort, netop i det Øjeblik da Johanna drog med Kongen til Rheims. Et Aftryk af Brevet læses i Leipz. Literat. Zeit. 135, Juni 1820, og er forfattet paa Tydsk, men Jndsenderen Prof. Voigt, Direct.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-14
ved det geh. Archiv i Königsberg, mener, at det er oversat af Fransk, maaskee derfra i Jtaliensk, og heraf igjen paa Tydsk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-14
Den 6te Aug. 1819 blev en Misdæder, ved Navn Weems, der havde myrdet sin Kone, og desaarsag var dømt fra Livet, i Cambringe i Engelland, hængt, men hans Legeme, efterat han havde hængt en Time, nedtaget, og henbragt i det chemiske Laboratoriums botaniske Hauge, hvor Prof. Cumming havde sit galvaniske Batterie (som forhen Prof. Tennent var i Besiddelse af) i Beredskab, for at gjentage paa den Aflivede adskillige af Dr. Ure anstillede Forsøg. J Overværelse af en Mængde Læger og Medlemmer af Universitetet, saavelsom mange andre anseete Jndbyggere fra Staden og fra Landet, blev der i en Tid af en heel Time, med det af 220 Par sexdobbelte Plader bestaaende Batterie, paa Liget anstillet galvaniske Forsøg, der vel frembragte en Gysen i Lemmerne, som om de rystedes af Feberkulde, men som ingenlunde stadfæstede den ved Dr. UresBeskrivelse nærede Mening, at et dødt, men ellers ubeskadiget Legeme, paa denne Maade kunde bringes til Live igjen. Morderen havde man ikke givet det saakaldte Naadestød, hans Ansigt var ikke fordreiet, og Legemets Temperatur, da forsøgene gjordes, 93 Sr. Fahr. (27 Sr.), og der var altsaa kun tabt et Par Grader af den naturlige Blodvarme. Men uagtet det anvendte Batterie var fuldkomment saa stærkt som det, Dr. Ure havde brugt, saa mærkedes dog intet Spor til tilbagevendt Levekraft. Den sidstes Forsøg findes indrykkede i Journ. of the Royal Instit. No. XII. og derfra oversatte i Gilberts Annaler 1819, No. 6. De bragte endog Lungerne til gjentagne dybe Aandedrag, og Ligets Bevægelser og Krampetræk vare saa græsselige, at Tilskuerne tildeels af Forskrækkelse faldt i Afmagt, og nogle løb deres Vei. Han er af den Mening, at naar Rygmarven, saaledes som Tilfældet har været med det Liig, som hans Forsøg anstilledes med, ikke i Forveien er saaret, og Nakkens Kar og Lungerne ved Mellemgulvets Electriseren efter hans Forslag, først blev sat i Virksomhed, maatte Livet have vendt tilbage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-14
J Slutningen af Juli 1819 gjorde to Drukkenbolter i Newyork i Nordamerica Ende paa deres Liv paa følgende Maade. Efterat begge allerede havde overfyldt sig med Drik, tog enhver af dem endnu en Kande klar Whisky til sig, hvorpaa de sank til Jorden. J denne Tilstand, bade de en tredie Person, som just var tilstede, at bringe dem begge saa nær sammen, at de kom til at ligge Mund mod Mund, og derpaa at tage en Svovelstikke og holde den i Dunstkredsen af deres Aande. Den, som de bade om denne Tjeneste, viste sig villig dertil, uden at formode Følgerne. Neppe var det skeet, førend begge Drukkenbolters Legemer bleve ligesom fyldte med Krudt, og sprængtes i tusinde Stykker. Den ulykkelige Fyrværker selv blev saa beskadiget af hines Ruiner, at man tvivlede paa at han vilde slippe derfra med Livet. - Aarsagen til dette Særsyn lader sig af Physiken let forklare. Vandstofgassen forpuffer heftigen, naar, i Forbindelse med den atmosphæriske, en Gnist kommer til den. Men Vandstofgassens Element, nemlig Vandstoffet, findes imidlertid ikke allene rigeligen i Steenkul og Brændmaterialier, men især ogsaa i spiritusse Drikke. Disse, overdreven nydte, udvikle, under Legemsvarmens Jndvirkning Vandstofgassen, der fra Maven meddeler sig Aanden, i Blandingen med den at mosphæriske Luft udfylder Lungerne, og naar da en Gnist kommer til, forpuffer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-14
Kjøbenhavns Børs d. 13 October. Cours. Hamb. 2 M. 254, a vista 257. Spec. 258. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 7 s. Obligat. 65 a 65 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 4 Febr. d. A.) 80 Rbd. r. S., eller 102 1/2 Rbdl. Sedler pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Rigsbanksedl. 16 3/4. Svenske Sedler 62 a 63 s. - Disconto 6 pC. Anviisning til at tilberede sig mindre kostbart Klister. (Af Hermbstadt.)Man afriver 1 Pd. veludvadskede raae Kartofler paa et Rivejern, kommer den deraf vundne Grød i 6 Pd. reent Vand og koger, under idelig Omrøren med en Træskee det Hele nogle Minutter. Derpaa tager man det fra Jlden, kommer 1 Lod pulveriseret Allun efterhaanden i og omrører Alt med Træskeen saa længe, til Klisteren, der danner sig, vorder aldeles klar, da den kan anvendes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-14
Opfinderen heraf, Drury, bekom af Opmuntringsselskabet i London en Belønning af 10 Guineer derfor. Man har 6 Maaneder i Træk anvendt dette Liim, eller Klister, med heldig Virkning og overtydet sig om, at det ei alene gjør ligesaa god Nytte, som det af Kornmeel, men endog overgaaer samme og er meget mindre kostbart. Bogbindere, Tapetmagere, Lærredsmanufacturer, Malere og Andre vilde kunne udvide Brugen deraf. Hvem(Jndsendt.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-14
Med den i Mariboe Avis af 19 Septbr. d. Gud veed hvorfor korteligen og tvetydigen angivne sørgelige Tildragelse har det sig saaledes: J September Maaned var en ung Præst, der tillige har skaffet sig et Navn i Litteraturen, saa uheldig at brække sit Been, ved at styrtes fra Hesten, i det han en Aften silde vilde ride fra Nakskou og Hesten blev skye, da Betjenten ved Toldboden kom med en Løgte for at aabne Bommen. Ved hans Raab om Hjelp kom Toldbetjenten, og underrettede sig først nøie om Navn og Stand, inden han vilde skaffe ham Hjælp. Flere Folk stimlede til, og bragte Præsten ind i den eneste Gaard, hvor der endnu var Lys i Gaden. Men til Uheld var Huset, skjøndt beboet af en af Byens første Embedsmænd, og rummeligt nok, efter som Manden og Konen beboe det allene, og ingen Børn have, dog ikke det rette. Man lod den Syge ligge en heel Time uden Hjelp i Forstuen, kun omringet af ørkesløse Tilskuere, og Damen i Huset undskyldte sig med, at hendes Mand ikke var hjemme. - En retskaffen Hustrue vilde dog, hvad enten Manden, var under Tøffelen eller ei, have den Magt i Huset, at vise en Ulykkelig Hjælp. - Jkke desmindre, da han kom og var ikke utilbøielig til at modtage den Syge, maatte han dog tilsidst erklære, at han ikke kunde modtage ham, fordi han snart skulde gjøre en Reise til Kjøbenhavn. (Herlige Undskyldninger, naar christelig Kierlighed ikke er hjemme, eller just ligger paa Reisen!) - Saaledes gik det den arme Syge flere Steder, og Resultatet blev, at han maatte bringes til Sygestuen i Byen, og man kan vide, hvor forbittret han ankom der, og at han maatte beslutte sig til, næste Dag at lade sig bære en stiv Miil hjem. Hans ulykkelige Hustrue hentede ham da, og maatte være Vidne til, at Mandens Bærere vare saa uheldige, at Sofaen, hvorpaa den Syge laae, gik istykker midtveis, ved hvilket Fald den Syges Lidelser forøgedes. Om Manden bliver en Krøbling; en talentfuld Mands Munterhed, hans Embeds Virksomhed, og to unge Ægtefællers Lykke forstyrret, hvis er da egenligen Skylden, Enhver i Nakskous Omegn maae virkeligen vogte sig for, at komme til denne Stad, og især at færdes der i Mørke. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. - 10000 Ro Syttende Aargang. No. 84. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 17 October 1820. Mythologierne. eller Gudervistigheden. (Efter det Svenske. ) Meddeelt af Professor T. Baden. Da Zeus maa megen Sang og Klang Om Nordens Guder høre, Han gad, for Morskabs Skyld, engang Med dem Bekiendtskab giøre; Uagtet han forud alt veed, At denne store Herlighed Sig paa et Qvad **) blot grunder. Flyv Du, Merkur, Ved Asgaard stands, Hvor Odin residerer, Og paa hvis Pragt og Flitterglands Han Nat og Dag studerer. Sig, at Kronion Zeus en Dag Udi Olympens Gudelag Vil alle Aser skue.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Olympens Gudeskare vil J al sin Pragt sig vise, Og Muser samtlige dertil Med Hymner Dagen prise; c) See: Allmanna Journalen. 1820. No. 32. J Oversættelsen ere nogle Vers udeladte. Voluspa, en Sang, som man tillægger en høi Ælde, uden at kunne bevise denSelv Phoebus, klædt i Straaleglands, Ved Nymphers og Charters Dands. Skal gyldne Harpe rore Merkur han snart til Asgaard kom, Men maatte da fornemme, At Asaborgen den var tom, Og ingen Aser hiemme. Tilsidst han fandt, at Odin selv, J Skikkelse af ringe Træl *) Slog Græs for Jetten Bauge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Da Odin hørte Zeus's Bud, Man saae ham munter blive. Han lovede, sig snart, som Gud, Paa Reisen at begive, Og tage med sig paa den Færd. Af Gudeskaren En og Hver, Asynier og Aser. Nu Dagen kommer, og med den De Aseguders Skare, Som skulde op til Himmelen. Paa Gudefesten fare, De red, de korte i Gallop, For til Olympens høie Top At komme op tide. Men Zeus, da han den Gudeflod Saae mod Olympen ile Hver paa sin Viis, - fik Aarsag nok Ved dette Syn at smile.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Enøiet Guddom Odin red Paa ottefodet Hest afsted, Den man mon Sleipner kalde. Dette Arbeide paatog Odin sig, for at faae Suttungs Miød. See Edda To Ravnes hæse Giolpen lod udi As=Odins Øre, Og den Musik, i Asgaard sød, Lod i Olymp sig høre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
To glubske Ulve man dernæst Saae følge denne høie Giæst Som tvende Hoflakeer. Thor faaes med skjægget Bukkespand Omkaps med Odin kiøre, Stolt af sin Mjølner, som kun han Med kraftig Arm kan føre. Næst efter ham As=Freier för, Med Galten gryntende og stor Som Gullinbørst man kalder. Paa næste Karre drages frem Af tvende store Katte Gudinden Freia, som paa dem Stor Priis bestandig fatte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
J Portochais Fru Odin for, J Freias gyldne Karres Spor, Med fire Hiorter spage. Saa Gesion, den favre Mø Med tvende Oxer kjørte, De samme, hvormed Siellands Hun udaf Mælar førte *). Asyniernes Jomfruchor J holstensk Vogn tilsammen for; Et mindste Tøs blev hiemme. Tilhest iøvrigt Aserne. Drog frem paa grønnen Lide; Man Heimdal Guldtand først fik see J denne Skare ride. Som han en Hoftrompeter var, Han Gallahornet med sig bar, Og flittig deri blæste. Paa Fenrisulven Loke red, Og Under var at skue Den Tømme og det Baand, hvormed Man kunde Ulven kue. Af Qvindeskjæg og Kattetrin Af Fuglespyt og Maaneskin. Var Tømmen sammenvævet. Fru Hel, en Kjærling ful og styg, Man saae, ved Lokes Side, Paa Midgaardsslangens hugted Ryg Op til Olympen ride. De trende Norner faaes dernæst Til denne store Gudefest. Paa Galt Sehrimner ride. *) See Edda Da Janus, Himmelvægter snild, Saa denne broged Skare, Han tænkte, det var Diævlespil, Og at Olymp stod Fare. Han, studsende og vred i Sind, For Heste, Katte, Slanger, Svin Ei Porten vilde aabne. Merkurius da afsendt blev Kronions Bud at tyde; Hvad Himlens Herre foreskrøv, Det Janus maatte lyde. Merkur han selv i høi Person Anførte denne Procession Jgiennem Himmelsporten. Nu blev en Larm i Himmelen, Som Jngen kan beskrive; Saa Zeus Kronion, Tordneren, Selv kjed deraf mon blive. Ved Midgaardsslangens Edderblik Fru Venus Convulsioner fik, Og Juno blev henquet. Men Loke og hans Afgrundshær Begyndte høit at skraale, Da de i Himlen kom for nærVed Phoebi hede Straale. Fru Hel og Loke vendte om; Selv Odin studsede, og kom Ei længer end ved Døren. Men Thor, som havde meere Mod, Saa let ei lod sig tvinge, Paa Mjølner han sig fast forlod, Begyndte den at svinge. Dog standsed han og meget snart, Thi han blev hæmmet i sin Fart, Af Pallas med Ægiden. Og pludselig ved klaren Dag. Kom sorten Sky tilsyne, Da Zeus med Knittren, Slag i Slag, Begyndte stærk at lyne. Olympen skjælvede derved, Og Elementer sammen stred Til Skræk for Jorderige. Strax vore Aseguders Spand Sig ængstlig trak tilbage, Og Odin, stakkels gamle Mand, Var færdig at forsage. Thi Galter, Bukke, trængde sig, Med Katte, Ulve udi Krig, Jgiennem Himmelsporten. Asynier og Aser dog Jgien tilbagevendte; Men Dyrene de selv borttog Og dem til Asgaard sendte. De fandt, at saadant Tog var Bras, Og at slig Equipagestads Var kun et Narrepaafund. Kronion med et naadigt Blik Sit bifald gav tilkiende; Sin Klarhed Himlen atter fik, Da Tordenen var tilende. Olympen faaes i Gudeglands, Og Musers Sang, Chariters Dands, En Himmelsest begyndte. Man Asaskaren Nectar død J Guld- og Sølv=Pokaler, Og Smagen af sin egen Mjød, Den strax paa Stand bagtaler. Ambrosia, den Gudekost, Blev ogsaa meget mere rost, End Flæsket i Valhalla. Man stedse seer paa Jordens Ring At Qvinder blive Qvinder, Og Lidenskab har samme Sving. Hos Damer som Gudinder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Her drev man idel Minespil, Og hvidsked smidskende dertil, Ja brast endog i Latter. Fru Venus spydigen udfandt: En var en stor Maduse; Som Trappetøs var denne vant At skylle Glas og Kruse. See, Søde!" sagde hun, og lø Hun har Talent at malke Ko Med sine store Næver. Asynierne hver især Maa Mynstring streng passere. Fru Junio saa man her og der J Salen promenere. Hun spurgde derved En med Flid: Min Kjære, sig, hvad heder J Snotra - Deres Naade. Jeg Nu Latter gjenlod i en Hast J hele Gudesalon; Og Thor med prede Øiekast Bortsatte flux Pokalen. Ei seen han tog til Hammer sin, Og svor, at han den Haan og Grin Alvorlig vilde hævne. Nu blev i Himlen ny Allarm, Og alle hørtes skrige, Thi Asa=Thor i Hu saa harm Sig er vil lade sige. Kronion brugde nu Gevalt; Med vældig Stemme raabte: "halt Saa hele Himlen dirred. Saa udbrød Zeus: "Kan Asa=Thor Ei Klammeri undvære; Min egen Styrke, som jeg troer, Ham nok skal Mores lære. Man skulde, selv endog med Rus, Sig dog udi en Andens Hus Lidt meer manerlig vise. Og om den viste Ringeagt J godt ei kunde lide, Olympens Guders Overmagt Dog Aser burde vide. For nogen Ase end var til, Har Knittren af min Tordenild Jordboerne forbauset. Hvor skjønt om os ei Sagnet gaaer Ved Digterskarers Ening!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
J Asalæren Hvo formaaer At finde Sands og Mening? Giør Verden man af Jetteben, Og kan en Ko udaf en Sten Et Menneske fremslikke 2 Naar Phoebus fra sin Høide ned Paa Jorden seer saa prude, Hos Jer i Sols og Maanes Fjed To glubske Ulve tude. Hvad Skiønhed vel Selenes naaer, Naar hun paa Himmelhvelving gaaer, Af ingen Ulve truet? See der i fulde Vaabenpragt Minerva, den Gudinde, Som Guders Visdom, Skjønhed, Magt J een Person forbinder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Hos Jer har Odin med sin Stav En Her fremkaldt af mørken Grav For Visdom Jer at lære *).¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Man, vore Skove vrimle seer Af Nympher og Drynder; Diana og Lovgiver er For Biergets Orender. Najaden sees ved Kildens Rand, Som sig mod Middagssolens Brand J Flodens Bolger bader. *) See Vegtamsguda.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Hos Jer i Jetten Ymers Klod Kom Maddiker tillive, Og dette Kryb J ei forskjød, Man saae Jer Sjæl dem give. Saa dannedes den Dvergeslok, Som man - i Tallet vel en Skok Har Listen paa i Edda Den Ære, som Jer Asa=Thor Ved sin Bedrift har vundet, Har kloge Folk, saavidt jeg troer, Hel maadelig befundet. Det er, mig synes, desperat, At Guden engang i en Nat Laae i en Jettes Handske. Hvorledes han tog feil, og slog Med Mjølner paa en Klippe; Hvorledes Loke ham bedrog, Saa Kat han ei kan hvippe. Hvorlunde fra Jetinden flød En Strøm, som kun med Nød Med Steenkast han fik standset. Om dette Alt er skjønt og stort, Maa Hvem der vil, bevise. Forgiæves man Forsøg har gjort Som Guder Jer at prise. Dog Apis, som blot Oxe var, Ved Nilen og sin Dyrker har, Ja selve Krokodilen. Lad engang paa en isdækt Ø.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Hvor al Naturens Ynde Af evig Frost og Sne maa døEt Snille der begynde At rive sig af Ladheds Favn, Og stræbe efter hædret Navn, Saa taer han paa at digte. Naturens Vildhed har hans Siel Gjort barsk, og hvad han maler Han male ilde eller vel, Hans Stilling det udtaler. Ginnungagab maa da fremstaa, Og Jetter, Trolle, Nisser smaa Hans Phantas fremavler. Han vilde Vikinger kun seer Beklædt med Dyrehuder, Og glubsk Gestalt meddeler hver Af fine nye Guder. Den som kan slaaes og drikke bedst, Er i Valhal en yndet Gjæst, Som Gud man hannem dyrker. Bort Hædersminde derimod Historien bevarer, Og Snillet ved Olympens Fod Sig herlig aabenbarer. Vistnok saalænge Verden staaer, Vor Gudeskare Offer faaer Af Digterne paa Jorden. Men Eders hele Sagaflok, Jer Runer, Qvad, og Viser, Naar Kjærlingen ved Ten og Rok Jer Heltedaad lovpriser, Alt smager af den Js og Snee Hvoraf J Jer Oprindelse. Ret passende udleder. Naar Digtning savner Sammenhæng, Vil Phantasus regjere. Et Land, hvor Dverg og Trol ifleng Og Spøgelser husere. Om did en Skald forvilded sig Til Egn paa Torn og Tidsel rig, Han fandt ei Laurbærkrone."Et Mulm i samme Øjeblik Olympens Guder dulgte; Det hele Optrin Ende fik, Da Natten derpaa fulgte. Og Asaguderne igjen Kom tause ned fra Himmelen, Og slumre nu paa Jorden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Jndenlandske Efterretninger. J Juridisk Tidsskrift, udgivet af Etatsraad og Deputeret Dr. A. S. Ørsted, Ridder af D. og Dannebrogsm., 1ste Bind, læses Bemærkninger i Anledning af Stykket,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
i Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn No 63, Overformynderiet og Skiftevæsenet angaaende, ved Udgiveren, hvori Hr. Forf gjendriver de i benævnte Stykke fremførte Meninger som skjeve og misledende. Umyndiges Midler, hedder det heri, blive vel nu som før modtagne i den Kongel. Casse, naar de ikke paa anden Maade kunne udsættes, men dette skeer mod en opsigelig, ikke uopsigelig Obligation, saa at den Paagieldende, naar han bliver myndig, kan blive sin Capital raadig, ligesom om den havde været udlaant til Private. Deres Anvendelse til Kgl. Obligationer finder aldrig Sted, undtagen det skulde skee ved Jndkjøb til de gjeldende Priser, hvorved de Umyndige da erholde en større Rente end ved deres Capitals Udsættelse hos Private, der ei kan skee uden en Reduction efter Qvartalscoursen. Men uagtet Anskaffelsen af uopsigelige Kgl. Obligationer fra flere Sider, som Hr. Forf. viser, vilde være meget fordeelagtig for dem, hvis Midler staae under Overformynderiets Bestyrelse, saa er det i Almindelighed dog ikke tilladt, og kun i ganske enkelte Tilfælde har Cancelliet, paa Vedkommendes Begjering, tilstedt, at nogle Umyndiges Capitaler, som ellers skulde været udlaante efter en Qvartalscours af 287 1/2 og 262 1/2, bleve anvendte til Kongel. Obligationer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
De, som anbringe Sedler i Kongelige Obligationer til disses nuværende lave Priis, behøve vel neppe at frygte for noget Capitaltab, men de, som i Aaret 1817 have anbragt dem i Obligationer, som kostede 99 a 100, havde dog næsten lige saa godt kunnet reducere og udsætte dem til en Cours af 375, thi paa Coursen havde de tabt 120 af 376, men paa Opligationerne 35 af 100. - J Henseende til Banklaanets Virkninger, da er det sikkert en uimodsigelig Sandhed, at det, saafremt derved tilveiebringes en Pari cours, virkeligen ikke har forøget Pengetrangen, da det naturligviis kommer an paa Sedlernes Værd, ikke paa deres Tal. Men selv ved at inddrømme denne Sandhed kan det dog ikke nægtes, at Jnddragelsen af 6 Mill. Sedler i den korte Tid af nogle Maaneder maa have frembragt en alt for pludselig og neppe gavnlig Virkning paa alle Næringsveie, og hvor virksomt Midlet end hidtil har viist sig, blive de derved uundgaaelige Følger dog ikke mindre følelige. Vist nok bør enhver Fædrenelandsven finde sig i de Uleiligheder, der ere adskillelige fra hvert Middel, der leder til det Bedre, men undskyldelig er dog altid den Klage, der høres, yttrede den sig end paa en Maade, der viser, at de Klagende see Sagen fra en urigtig Synspunkt. Den er saameget mere at undskylde, som Coursen, ved det blotte Rygte om Laanets Aabning var gaaet ned fra 310 til 282, hvorpaa den stod d. 4de Febr. d. A., altsaa 28 Points, og efter at de 6 Millioner Sedler vare inddragne derimod kun 24 Points, nemlig til 255, hvorpaa den endnu staaer. Jøvrigt maa det nok antages som afgjort, at mange af de Penge, der bleve anvendte til Laanet, laae ubrugte og tildeels brugtes til Skade for Coursen, men lige saa mange bleve unægteligen ogsaa satte i Omløb; thi eet er det at have liggende 1000 Rbdlr. i Sedler og et andet at have liggende en Obligation paa 1000 Rbdlr. Den, som er nok saa paaholden, giver dog altid noget ud af de 1000 Rbdlr. Sedler, han har liggende, og lader saaledes Andre leve med sig; men har han dem i en Bankobligation, saa ere Pengene tabte for Circulationen. At veie de gavnlige og ikkegavnlige Følger af hiint Laan imod hverandre, og bestemme, hvad der beholder Overvægten, overlader Anmeld, til mere Jndviede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-17
Fra Haderslev er indløben den Efterretning, at Herredsfogeden i Gramcharde i Amtet Haderslev, Justitsraad Kellermann, paa Tinget pludseligen er afgaaet ved Døden. Ved dette Dødsfald er et godt Herredsfogedembede blevet ledigt.