JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
En Pels befaler De Springom. Netop Madam. Mad. Cela. See her er een af allerførste Skuffe, Og Prisen er bestemt Halvhundred Daler. Springom. Dem giver jeg, men da for Øieblikket Jeg ingen rede Penge har, saa sættes Mad. Cels. Maaskee Jer Æresord i Pant, nei Tak! Jeg lader mig ei nøie blot med Snak. Springom. Credit forlanges ei, som Underpant, Det jeg i Morgen løse skal, jeg giver Dem en Medaille, der er mere værd End tvende Pelse. (Hun modtager Medaillen. Mad. Cels. Himmel kan jeg troe Mit eget Øie Just det samme Stykke Som mig frastiaalet blev, Siig deres Hjemmel. (hun putter Medaillen i Lommen.) Springom. Kan jeg da ikke Pelsen faae, saa giv Medaillen i det mindste mig tilbage. Mad. Cela. Det primer nok for Herren; Seer I ei Mit Navn paa Randen udgraveret er? At Tingen er min Eiendom jeg kan Ved lovlige og gode Vidnesbyrd, (til Lapsenborg, der har Bevise; staaet i en Krog og hørt Samtalen.) Hvad befaler Herren der, Lapsenborg. Jeg ønsker Pelsen; Her er rede Penge, Thi med Medailler jeg ei Handel driver. (Han gaaer, og Mad. Cela leverer Pelsen til en Tjener.) Sjette Scene. Springom. Hel bler jeg ikke gal, da biler det Jngen Alt fra i Morges har forenet sig Til min Ruin, Parat, den lede Spaamand, Saae Drager, og jeg Dragens Klo og seer J den fordømte Lapsenborg, den Nidding, Nu i Forkjøbet kommer mig med Pelsen, Sig sniger ind i Carolines Gunst Thi Pigerne see mildt til slige Gaver. Og jeg – og jeg – er bristefærdig, siig Hvorledes reddes jeg i denne Nød, En Martyr segner jeg for haarde Skjæbnes Stod. En lille Historie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
J det nittende Aarhundrede sporger en Professor i Philosophien en Landsbyepræst, om han troer Daabens Nødvendighed til Salighed saaledes, at et Barn, som døde bort, uden at blive døbt, ei skulde blive saligt. (Alias. En Philosoph spørger, om det dog ikke monne skulde være mueligt, at Socrates, Aristides og Cicero kunne blive salige, skjøndt de ikke høre til en positiv Religion, og skjøndt de følgeligen ikke ere betegnede med den symboliske Handling, hvorved Medlemmerne optages i denne Religion.) - Endvidere spørger Professoren i Philosophien Landsbypræsten, om han troer, at man maa antage Helvedstraffens Evighed. (Alie: Philosophen spørger Christi Discipel, om han troer, at det svage Menneske kan forsee sig saaledes, at det algode Forsyn ikke i alle Evigheders Evigheder skulde kunne tilgive ham, og at der ere Synder, som ikke kunne forsones, om end Synderen har brændt i Helvedes Svovlpøl i nitusinde, nihundrede og nioghalvfemsindstyve Aar.) - Om disse to vigtige Ting spørger Professoren i Philosophien Landsbypræsten, og opfordrer ham til at spørge andre christelige Præster derom, og vil, at Alle skulle spørge sig selv og Andre derom, at man dog endelig kan komme paa det Rene om disse vigtige Spørgsmaal. Hertil svarer Præsten: ad 1) At det dog vel just ikke turde være ganske umueligt, at et Menneske skulde kunne blive saligt, uden at være betegnet med Vand af Døbefonden; men ad 2) At en troende Christen maa antage, at der ere Synder, som hverken kunne tilgives i dette Liv eller i det tilkommende. Læseren. Men, for Himlens Skyld, hvo er da den Philosoph og hvo er den Præst Fortælleren, Philosophen er Christian Frederik Sibbern, Professor i Philosophien ved Kjøbenhavns Universitet, og Præsten er Tryde i Glumsøe. Hjemmel for denne Fortælling findes i nyt theologisk Bibliothek, 10de Bind, Side 232,256. og Jndsenderen er En, hvis Navn Redactionen veed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Indenlandske Efterretninger. J Ribe Stiftsavis No. 100, af 12te December læses følgende: Anlediget af en Opfordring under Jndsendt i Aarhuus Stiftstidende, No. 165 d. A. saa lydende: "Da man i denne Maaned venter endeel Rekruter her til Regimentet fra Marsk Egnene, hvor der siges, at grassere megen Sygdom, saa var det vel ikke afveien, at bruge al mulig Forsigtighed ved deres Komme; Rygterne sige, at den farlige Sygdom, som grasserer langs med Kysterne, skal være kommen til Ribekanten, hvorom man øn skeer dette Steds Avis vilde give sikker Underretning." seer Udgiveren sig istand til at give følgende Oplysning, der venskabeligst er ham givet af Stiftsphysicus Randrup, den omtalte Sygdom angaaende: Sidst i September Maaned d. A. hjemkom til Brede Sogn, Ribe Amt, 4 Personer, der som Tærskere havde søgt Arbeide paa Pelworm; hvilket Sted de dog snart maatte forlade, fordi, efter deres Sigende, næsten intet Menneske var frisk paa bemeldte Øe, og medbragte Sygdommen Cholera morbus, hvor a den ene strax efter Hjemkomsten inden Lægens Ankomst døde; de øvrige 3de bleve, skjønt langsomt, helbredede og Sygdommen, der nu fuldkommen er standset, udbreder sig ikke videre eller til flere Personer, saa at den nu alde sees ikke har Sted paa Vestkysten her i Amtet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Blandede Efterretninger. Om Staden Schleswig kan, som om mange Stæder, siges, at hvo der har seet den for nogle Aar siden, kiender den næppe igjen, saameget er den bleven forskjønnet. Ubetydelige smaae Huse ere fortrængte af skjønnere, paa Skibsbroen, i Gammelbyen er en behagelig Kastannie=Allee anlagt, og Biskopsgaarden er indrettet til et prægtige Skolehuus for to af den gamle Stads Skoler, Michaeliskirkegaard er jevnet, udvidet, og ved Beplantning med Alleer omdannet til en behagelig Spadsereplads. Fra samme er en bred, skjøn, med mange Bænke forsynet Linde Aller indtil die Schutzenkoppel auf dem Hirtenberge anlagt, hvilken da ender med en Sneglegange Høide, hvorfra en overordentlig skjøn Udsigt nydes, og hvor et smagfuldt Have Anlæg findes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Det blev i forrige Aars Høst og indeværende Aars Foraar fuldført. Slotsdammen ere beplantede, Veien til "Annettenhøye, Baron v. Brockdorffs Landsæde, er opfyldt, og vil sandsynligen ogsaa blive besat med Træer. Paa Jordbærbjerget paa Frederiksberg beundrer man Justitsraad Jochims ligesaa smagfulde som almeennyttige Frugttræeplanteskole, hvorfra mange tusinde Planter allerede ere bortskjænkede i Schleswig og Omegn. Naar Frederiksberg Kirkes Taarn, hvis Bygning man nu forehaver, bliver færdig, vil den give et skjønt Skue, og Begravelsestedet derved yde et blidere Blik. Langs Møllebækken ved Der er anlagt en liden behagelig Spadseregang, og gandske fortrinlig er Haddebye-Skoven forskjønnet, i hvis nye Plantninger Nattergalen høres. Bag ved Bustorf har Pastor Augustin, omkring det høieste, vistnok ufrugtbareste Punct, plantet og udsaaet forskjellige Buske, Træverter og Frøe, og man haaber at Anlæggene vil trives. Herlig er Udsigten herfra over Landet, der overhovedet er riig paa Udsigter. En endnu videre Udsigt har man paa den høieste Spidse af det gamle Dannevirke, hvor den ovenfor priiste Justitsraad Jochin har ved Jubelfesten oprettet en med Træer omcirklet, omtrent tolv Fod høi Pyramide. Paa den ene Side er under et Kors Oprettelsestiden angivet, med Henviisning paa hvad de for tusinde Aar siden fandt Sted; paa den anden Side læses følgende Indskrift: Harald. Glivte damals das Land. durch diesen Wall. durch Wehr und Waffen; Friederich. schutzes jest durch Treue Güte und Liebe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Af den i Leipzig udkommende "Allg. Moden October dette Aar No. 81., under¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
geitung. skrevet V.) strer Den ypperlige engelske Skribent Oliver Goldsmith, hvis Travaller, Landsbyepræst af Wakefeld, Englands Historie, forskjellige dramatiske Stykker og Mere, erhvervede ham det hæderligste Minde, var ei frie for æreløse Pasquillanters nidfulde Anfald, og slige Uslingers Maade at gribe til Personligheder. Goldsmith brugte engang det for retfærdig og billig Harme undskyldelige Straffemiddel: Spanskrøret paa Niddingens Ryg. Jøvrigt ønskede han for Almeenvellets Skyld, at Bagtalere og Pasqvillantere ei maatte i Pressefriheden finde Lys eller ved deres Haandtering finde Levebrød. For Goldsmith blev reist et Gravminde i Westminster Abbedi i den saakaldte Digtervinkel, imellem Gay's og Hertugen af Argyles Minder. Det blev udført i Marmor af Billedhuggeren Nolleken. Det bestaaer i et i det Store udført meget lignende billede af Goldsmith, Forziringer, der havde Hentydning paa Videnskaberne, og derunder en hvid Marmortavle med følgende latinske Jndskrift af Sammel Johnsen: Oliveri Goldsmith.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Poetæ, Physici, Historici, Qvi nullum fere scribendi genus non tetigt, Nullum qvod terigit, non ornavit, sive risus essent movendi, sive lacrymæ, Affectuum potens & lenis dominator ingenio sublimis, vividus, versatilis Oratione grandis, nitidus, venustus Hoc monumentum memoria coluit Sodalium amor, Amicorum fides, Lectorum veneratio. Natus Hibernis Fornis Lonfordiensis, in loco en nomen Palles, Nov. XXI. NDOCII.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Eblanæ literis institutus oblit Londini April IV. MDCCLXXIV.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Fra Hr. de Pradts Haand er et nyt Værk udkommet, nemlig over Grækenland. (Europe Par rapport a la Grece & a reformation de la Turquie, med Motto: Le genre humain est en marche & rien ne le fora retrograder.) Man drage, siger han, Religionen ind med i sine Anskuelser over den græske Sag, men det være som en Hielpe Opfordring. Man sige: Naar Grækenland undergaaer, saa gaaer og Kristendommen i Orienten under. Velan, Man redde Grækenland, og med det er Kristendommen der ogsaa reddet. Men man sige ikke, Lad os yde Grækenland Bistand for at redde Kristendommen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Her bliver Grækenland Hovedsagen; Kristendommen det Accessoriske. Man interesserer sig, maae interessere sig for Efterkommerne af vore Lærere i Videnskaberne, ogsaa uden Hensyn til deres Kultus, eller til om de ere af den latinske Ritus, og Afhængige af Rom. Om Grækenland end var hedensk, skulde det dog levende tale til vore Hjerter, dets Mod, dets Ulykker skulde bevæge vort Jnderste, allerede det, at de ere Mennesker skulde opfordre os til at virke, at de nyde den Rettighed de have at leve, at deeltage i Skabningens Velgierninger, at civiliseres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Hr. de Pradt har forhen viist sig som en god Prophet, da han længe forud forkyndte Amerikas Revolution, og Koloniernes Emancipation; og hans Prophetier over de følger Spaniens og Tyrkiets nærværende Stillinger maa have, fortjene Opmærksomhed. Han er langt fra at være enig med den østerrigske Jagttager om Sultan Mahmuds Reformer, og om hans disciplinerede Tropper. Denne blodige Reform maa kun saameget snarere befordre det ottomanske Riges Fald. (L. B.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Hr. Aparicio, en Discipel af den afdøde David, har allerede længe arbeidet paa et Malerie, som Staden Madrid har bestilt hos ham, og som bliver et sandt Mesterværk. Det forestiller Kong Ferdinand Vildes Befrielse ved Hertugen af Angouleme, indeholder 70 Portraiter, og over 130 Figurer. Kunstneren har til sin Forestilling valgt det Øieblik, da den Kgl Familie og Rigets Magnater stege iland ved Porto S. Maria, og modtoges af Hertugen af Angouleme hvis Haand Kongen rørt trykker til sit Bryst. Alle Figurerne skulle ligne ganske overordentligt. Om 4 til 5 Maaneder kan det Hele være fuldendt. En Drang-Dutang blev af Hr. Forestier i Batavia sendt til Hr. Karl Tatcher i Boston, paa Skibet Octavia, Capitain Blanchard. Den døde den 1ste Juni d. A., den første Dag efter sin Ankomst til Stedet. Ombord paa Skibet havde den sit eget Huus, og man var forsynet med Riis og Fjederdyr til dens Ophold paa Reisen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Capitain Blanchard saae den første Gang i Batavia ved en Frokost hos Hr. Forestier. Den kom gandske sagte frem i Værelset, og gav ham et fortroligt Slag paa Skulderen. Han saae sig om, og undrede sig over hvorledes denne lille hæslige haarede Neger, som han troede stod bag ved ham, kunde tillade sig saadanne Friheder. Georg, saa heed den, satte sig med til bord, og efterat den havde nydt Kaffe o. s. v. gik den igjen bort. Ombord paa Skibet holdt den sit Huus meget reenligt, vaskede det flittigt med Vand, og et Klæde som den lod give sig. Ogsaa holdt den sig selv reenlig, og vaskede dagligen sit Ansigt og sine Hænder. Den var venlig og lydig, og meget for at legge; men derved var den ofte noget grov, saa at Kapitain Blanchard maatte straffe den. Da lagde den sig ned og græd bitterligt som et Barn, som det gjør ondt at have gjort noget Urigtigt. Den aad alt hvad man gav den; dens sædvanlige Ret var Grød. Thee, Kaffe og Frugter holdt den af den pleiede ogsaa gjerne at komme til Bordet for at faae Vin at drikke. 1 M. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Da Bonn i Aaret 1703 blev erobret, saade en Spøgefugl, at denne Indtagelse var mere beundringsværdig end Jericho's. Her, sagde han, indstyrtede Murene i syv Dage ved en Mængde Basuners Lyd. Bonn derimod indtog man paa tre Dage ved et Kohorn. (General Kohorn.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
En riig Kjøbmand vilde paa en ny Phaaton have et Vaaben malet, og det blev Nassau Oraniens. Med hvad Ret, spurgte man ham. Min Familie, svarede han ganske aabenhiertigt, har endnu ei noget Vaaben. Jeg har derfor faaet en Vaabenbog fat, og det jeg valgte er det skjønneste jeg fandt. Kalif Abdoulraham tilstaaer i sine Skrifter, at han, skjøndt riig, æret, med uindskrænket Magt, misundt, dog neppe i en halvhundred aarig Regjeringstid oplevede fjorten Dage, i hvilke en sand Glæde blev hans Lod.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Den der af Navnet Napoleon fik fremkunstlet et nær enær (Alt-Jndtageren) bør tilføre næv onsov (Alt-Taberen.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Kjøbenhavns Børs, den 15 December 1826. Hamburg 2 M.a vista 222. Species 225.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-16
Specier solgtes til 13 Rbmk. 8 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. 1523, 168 Rbd. Sal. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. 49 – Rbs. Tegn pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 8383 1/2 Rbd. Sedl. 7576 1/4 i Banco. Dito Dito. ..... Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 100, 100 1/2 Rbd. r. S. 112 1/2 113 Sedler. Dito Dito. ..... 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 90 1/2 91 Rbd. r. S. 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 103 1/2 104 i Banco 4 pC. Dito nye..... i Banco Asiatiske Actier ..... i Sedler 3 pC. nye danske Oblig. 59 1/2 60 L. Sterl. I. L. Sterl. beregnet til 14 Bmk. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykkerie, Østergade No. 60.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. rask og mos mo Treogtyvende Aargang. No. 101. udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 19 December 1826. Frihed og Ufrihed, sammenholdede mod manden, i Henseende til deres moralske Følger. De Frihed hos Mennesket, som et afhængigt Væsen, er umuelig, saa maa det ogsaa være umueligt at tale om Følger af dets Frihed; thi, hvad der ei lader sig tænke, kan derei heller tales om. Jmidlertid er det nødvendigt at berøre Det, som man kalder Frihed hos Mennesket, for, ved at vise, at det ingen Frihed er, tillige at godtgjøre, at den virkelige Ufrihed, som bevidst, ingen andre Følger kan have end de, som den indbildte Frihed har, Den Frihed, som man tillægger Mennesket, skal, efter hvad der siges, findes hos Villien, og, som Beviis derfor, anfører man, at Mennesket kan, hvad det vil, og kunde, hvad det ikke vilde, dersom det havde vilket, Fremdeles heddet det, at Villien er begribelig, fordi den er fri Undersøger man nu, hvad Villien er, saa befindes det, at den i Virkeligheden, er et Jntet, ikke noget Selvstændigt, end ikke noget Væsen, men kun et blot Udtryk, for dermed at betegne noget Andet. Den udtrykker allene en vis Stræben (Bevægelse) hos Mennesket, nemlig en bevidst Stræben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Efterdi det kun er en tilfældig Omstændighed, og ingen uafbrudt Nødvendighed, ved den menneskelige Stræben, at den er bevidst, saa følger heraf, at Villien, som en Bevidsthed om en saadan Stræben, faaer sin Tilværelse ved en vis Omstændighed, og denne maa da kunne forklare dens Tilblivelse, som altsaa ikke kan kaldes ubegribelig. At Villien ikke til enhver Tid kan begribes, kommer af en Jndskrænkning i Menneskets FatteEvne, hvorved det ei paa engang og under alle Forholde kan opfatte dets hele Tilstand, altsaa af en virkelig Ufrihed. – Ligesom man, af den daglige Erfaring, lærer, at forskjellige Aarsager have forskjellige Virkninger, saaledes bevirke ogsaa forskjellige Omstændigheder en forskjellig Villie, i det de, ved deres Jndvirkninger, forandre Bevægelsens Gang, og saaledes foraarsage en forskjellig Stræben; og, naar derfor visse Omstændigheder ei ere forhaanden, saa kan følgeligen den dertil svarende Villie ikke finde Sted. Men, naar Villien er afhængig af Omstændighederne, saa er den ufri. - Det er ogsaa en aabenbar Usandhed, at Mennesket kan, hvad det vil, og det saavel i moralsk som i physisk Henseende, naar man, ved at kunne, forstaaer en Evne til at opnaae eller udføre noget; thi ofte vil man fatte, hvad man ei kan fatte, og gjøre, hvad man ei kan gjøre. Hvad derfor den Punct angaaer, at Mennesket kunde, hvad det ikke vilde, dersom det havde villet, da er ei allene det Urigtige heri, med Hensyn til Evnen at kunne, klart af det Anførte, men, langt fra at denne Paastand, om den end var grundet, kunde tjene som Beviis paa Friheden til at ville, er den derimod intet sigende. Menneskets Villie, som en vis Stræben, kan kun være, hvad den er, fordi en anden Stræben medfører en anden Villie, og altsaa kunde Menneske ikke ville, hvad det ei vilde, saalidet som man kunde være glad, da man var bedrøvet. Omstændighederne maatte da have været forandrede, hvorved Mennesket kun vilde, hvad det vilde, fordi det var umuligt for det, at ville noget andet, end hvad Omstændighederne medførte. At Mennesket vil, hvad det vil, er følgeligen en virkelig Tvang, da det maa og skal ville, hvad det vil, saalænge det ei kan byde over Verdens Gang, hvoraf dets egen er et uadskilleligt Leed, som en ubetydelig Deel af det store Hele, Vel synes det forinden noget foretages, som om al Villen var afhængig af Mennesket; men, da man til ingen Tid vil Andet, end det, hvorom der tilfældigviis opstaaer en Tanke, og hvortil man ligesaa tilfældigen erholder eller gives Lyst Attraae, saa er det klart, at det var umulat ville, hvad man fik Modbydelighed sky for, og end mere, hvad man ikke tænkte paa Hvorledes kan man nu sige, at det endog er utænkeligt, at Villien selv ikke skulde være fri Enten maa man forbinde et besynderligt Begreb med Udtrykket Frihed, eller ogsaa er Angelsen uden Grund. Thi, under en bestandiStyrelse, den i den uafhængige Bevægelse liggende Kraft, at kunne være fri, er en saa haandgribelig Umulighed, at ethvert Beviis for sammes Sandhed er overflødigt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Det er saaledes indlysende, at Forestillingen om Friheden undergraver alle Dyder, thi det er umueligt at være dydig, saalænge Grundvolden for al Dyd, Kjærligheden, der er aldeles ufor enlig med Friheden, som ikke tillader at bevæges af Noget, savnes og maa savnes. En stor Daarskab er det derfor, naar man siger, at den sande Frihed, som Evne betragtet, bestaaer i Dyden, thi det er kun ved at bevæges, at den bevidste Dyd finder Sted, ligesom al Dyd overhoved er Bevægelsens Medfør, hvorved man vel bliver fri for Lasten, men ikke som en Følge af Ens Frihed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Følgende Koncert-Plakat afgiver en Prøve paa det Puristerie, Mange søge at faae indført, ved at nationalisere alle fremmede Ord, der engang have faaet et Slags Borgerret i Sproget: Den 17 i Faaremaaned *) vil Hr. N. N., første Høigiger *) og kongelig sachsisk Kammertoner 7) have den Ære at give en stor Stemme og Værktøi-Ulklang, i det nye kongel. Hof= og Folkeskuehuus. Første Afdeling. Aabningsværke af Beethoven. Sang stykke?) af Pær, sjungen af Jomfrulille?)N. Sammenstride for Blæsetræ 10) sammenføiet *) af Cramer, af Hr. N. Tosangstykke 12) med tilforbunden Høigige 12) af Hr. N., foredraget af Minjomfrulille,) N., Minkone 17) 2 og Hr. 9. Hulstykke 15) af Rossini, sjungen af Min kone Abendmann. Anden Afdeling. Alklang 1) for Sagtestærk 18) af Moschelles, foredraget af Jomfrulille N. Klartræe-Sammenstrid **) af Cramer, foredraget af Hr. F. Sangstykke af Aiblinger med Dands 22) sungen af Minkone Abendmann. Jndbildningskraft 2) paa Høigige, foredraget af Hr. P. Slutningsaabningsværk af Vogler, af Syngværket *) Bæveret) og Pollux.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Den tonende Høiaandsforsam*) Styrelse. lings2) April. 2) Violonist. 3) Kammermusikus. 4) Vocal- og Jnstrumental-Concert. 5) National theater. 6) Overture. 7) Arie. 8) Demoiselle. 9 Concertino. 10) Fløite. 11) componeret. 12) Duet 13) Violin Obligat. 14 Mademoiselle. 15) Madame. 16) Cavatine. 17) Concert. 18) Pianoforte. 19) Clarinet-Concert. 20) Chor. 21) Phantaste. 22) Opera. 23) Castor. 24, Musikalsk Akademie. 25) Direktion.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Blandede Efterretninger. Af en tabellarisk Efterretning om Folkemængden i det østerrigske Monarkie i Aaret 1825 meddeelt af Hr. Pastor Cannabich, og med Anmærkninger af Hr. Hassel (i N. allg. geogr. Eph. XX. B. S. H.) uddrage vi nogle Noticer: Den hele Keiserstats Areal 12, 147,66 geogr. Qvadratmile. Folkemængden 1825 ialt 31,626,054 Mennesker. Jndvaanere paa en Qvadratmil overhovedet 2602.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Folkemængden i Wien 257242 Mennesker Triesk Prag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Presburg 29248. Mailand 1298 Venedig 107628. Verona 49555, Af Hr. Hassels Bemærkninger optage vi at under Wiens Befolkning, blot er regnet den indre, der hjemmehørende; men ikke Garnisonen og de fremmede, og at Wiens Befolkning i det Hele sikkert udgjør 280000 Mennesker. For nylig (No. 99) nævntes en berømt Astronoms Bodes Død i sit 80de Aar. En anden ogsaa berømt Astronom Pater Joseph Pia 33i Generaldirector for Observatorierne i Neapel og Palermo, Medlem af mange af Europas vigtigste Videnskabers Selskaber, døde d. 22de Juli d. A., 6 Dage efter sin 80de Fødselsdag. Han var fød d. 16de Juli 1746. J Aaret 1780 blev han Professor i den høiere Mathematik, Palermo, og blev ved at vinde Vicekongen Fyrste Caramanico's Bifald, Anlægger af Observatoriet i Palermo. 180, den 1ste Januari opdagede han Planten Ceres. Kongen af Negpel vilde lade, ham til Ære, præge en Guldmedaille, men han udbad, at Bekostningen derpaa heller maatte anvendes til Anskaffelse af Jnstrumenter for Observatoriet. Man tæller over 25 trykte Værker fra ham. Deriblandt en ypperlig Fortegnelse over Stjernerne, af hvilken det første Bind (6748 Stjerner, blev kronet af Jnstitutet i Paris, det andet udkom 1814 (7640 Stjerner. (Forkortet af Hall. allg. Lit Zeit.) Kjøbenhavns Børs den 19 December 1825 Hamburg 2 M.a vista 223. Species 226.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Specier solgtes til 18 Rbmk. 9. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier. Rbd. S. Nr. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. Rbs. Tegn 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R. Rbd. Sedl. Dito Dito i Banco Nationalbank Obligationer. af Laanet 4 Febr. 1820) 1005,101 Rbd. r. S. Dito Dito. Sedler 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 90,91 Rbd. r. S. 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 103 1/2 104 i Banco 4 pC. Dito nye..... i Banco i Sedler Asiatiske Actier.... 59 69 1/2 L. Sterl. 3 pC. nye danske Oblig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Onsdagen d. 20. Decbr. om Aftenen Kl. 7. bliver, til Jndtægt for Garnisons Kirke, en stor Orgel, Jnstrumental- og Vokal-Concert der givet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-19
Jndholden er i Adres-Avisen og Dagen indført,