Jyske Efterretninger, 1791-04-15
Aalborg den 15 April. Den i sidste No. anførte Forordning angaaende Hoveriet, lyder saaledes: Da Vi med landsfaderlig Glæde have seet de første V velgiørende Virkninger af de Anordninger, ved hvilke Vi i Vort Rige Danmark i adskillige Henseender nøiere have bestemt Jordegodstiernes og Fæstebøndernes giensidige Rettigheder og Pligter, samt løsnet Stavnsbaandet for Bondestanden, saa ere Viend videre betænkte paa, med lige Hensigt til baade Jordrotternes og Bøndernes Rettigheder og Fordele, alt meere og meere at anordne, hvad Vieragte tienligt til god Ordens Fremme, enhvers Rettigheders Haandthævelse og Agerdyrkningens Forbedring, hvorved Vi, under Guds Velsignelse, haabe at legge en sikker og varig Grund til Vel standens meere Udbredelse blandt Vore kiere Undersaatter. Vi ville derfor, ligesom Vi under Dags Dato giennem Vort danske Cancellie have tilkiendegivet Vores allernaadigste Villie om adskilligt, Politievæsenet angaaende, herved anordne, hvad Vi til god Ordens Haandthævelse ved Hoveriet ansee fornødent. 1. Naar den hoveriepligtige Bonde tilsiges at forrette Ægt og Arbeide, da skal han forrette det efter sin bedste Evne, Overeensstemmelse med de Anordninger, som enten ere, eller herefter vorde, udgivne. Han og Tienestefolk bør derved vise sig hørige og lydige saavel mod Jorddrotten, som imod dem, han betroer Tilsynet ved eller Bestyrelsen af Arbeidet. 2. Hoverie=Bønderne bør tilsiges Aftenen førde skulle møde, samt dem, saavidt mueligt, tilkiendegives hvad Arbeide, der skal forrettes, paa det at de kunne belave sig dertil og være forsynede med de til Arbeidet brugelige Redskaber; dog maae det i Høe= og Korn hosten være Jorddrotten tilladt, allene at advare Bønderne Dagen forud om det Arbeide, som, ifald Veirliget vil tillade det, skal foretages, og derefter samme Dag, Arbeidet skal skee, først bestemt at tilsige dem til samme. Det forstaaer sig, at saadant Hoverie, som ikke af Jorddrotten kan forudsees, naar det behøves, saasom Høets Redning, ved hastigen paakommende Oversvømmelse, paa de Steder, hvor Tanggierder bruges, Tan gens Bierning fra Søen, naar den af samme er opkastet; og hvad meere af lige Beskaffenhed, der maatte forefalde og ei taaler Ophold, maae kunde tilsiges strax naar det er fornødent. 3. Ligesaa forstaaer det sig, at hvad i denne foregaaende §. er befalet, allene vedkommer Fæstebøndernes Arbeide til Jorddrotten, og ikke Amts= eller Konge=Reiser, eller andet for det Almindelige fornødent Arbeide Reiser, Vagthold o. s. v. som det efter Lovene paaligge Vore Embedsmænd og tildeels Jorddrotterne at foranstalte. Saaledes skulle disse, for Exempel, i Tilfælde af Jldsvaade, Qvægsyge, eller andre ulykkelige Tildragelser, være berettigede at tilsige Bønderne, og de forbundne til, uden mindste Ophold, at møde, hvad en ten de ere Hoveriepligtige eller ikke, og at forrette det som dem befales, da denne Forordning ikke maae mi tydes til at lægge Vore Embedsmænd eller Jorddrotter, ne Hindringer i Veien udi Haandthævelsen af Vore Anordninger. 4. Saavel Jorddrotterne selv, som de Betiente de bruge ved Hoveriet, skulle vise Bønderne og deres Tienestefolk, uden Haardhed, til rette, og søge ved god Begægnelse at opmuntre dem til deres Fæstepligters vil ge Opfyldelse : 5. a) Ved det Slags Arbeide, som er tildeelt Bønderne efter bestemt Maal eller Andeel, skal enhver have Frihed til at gaae hiem, naar hans Arbeide er forrettet; dog skal Jorddrotten være berettiget at tilholde Hovbudene at arbeide 10 Timer, om Dagens Længde det tillader, og Arbeidet ikke i kortere Tid er bleven fuldført; men ved alt andet Arbeide bør de gaaende Bud, indtil Vi bestemme, hvad der skal ansees for een Dag Gierning, arbeide 10 Timer til Hove, saalænge Dagen det tillader, og i øvrigt holde Hviletimer, efter Skik og Brug paa Godset; dog uden Afgang i de bestemte 10 Arbeidstimer. b) Paa den Tid af Aaret derimod, Dagene ere saa korte, at, naar Hviletiden fraregnes, ikke 10 Timer blive tilovers til Arbeidet, fra Solens Opgang til dens Nedgang, bør Hovbudene ikkun nyde 1 Times Hvile fra Klok. 12 til 1, men dog møde til Arbeidet ved Solens Opgang, og ikke forlade det, førend ved dens Red gang. c) Finde Bønderne, at de eller deres Folk ved et eller andet Arbeide kunne udholde længere, end 10 Timer, og de, for at fremme samme og spare Tiden, ønske at vedblive Arbeidet, da bør deres Tienestetvende dog ikke i saadanne Tilfælde vægre sig ved at arbeide længere. 6. Den Bonde, som enten selv eller ved hans Hovbud uforsvarligen forretter Arbeidet til Hove, skal Jorddrotten eller hans Betiente være berettiget til at vise ud af Marken eller fra Arbeidet. Og dog skal Bonden, saasnart han igien tilsiges til det for ham da tilbagestaaende Arbeide, være pligtig til at forrette det, og desuden bøde til Sognets Fattige 1 Mk., for et gaaende Bud, naar Arbeidet ikke har været tilbørligen forrettet, i Hostens Tid, og ellers 8 Sk.; men, i Høst= og Pløie=Tid, for en Vogn eller Plov 1/2 Rdlr., og paa andre Tider for en Vogn 24 s. End videre bør den Skyldige erstatte den Skade, som, ved saadan Forseelse, kan være forvoldet Jorddrotten.