Politivennen, 1799-01-01
Uorden paa Kultorvet samt nogle Politiforslag. Hr. Politiven! J Politivennen er forhen den slette Justits paaanket, som finder Sted paa Torvene med Bøndervognene. Denne Anke har imidlertid ikke hjulpen. Anmelderen forekommer det endog, som om Uordenen i den Henseende bliver Dag fra Dag værre; og til Bevis paa, at det er næsten saa slemt som det kan være, anføres her, hvad han var Vidne til, d. 19 December. En gammel udlevet Kone, og nogle, formodentlig Skolebørn kom, om Formiddagen fra Rosenborggaden, for at ville gaae ind i et Huus i Frederiksborggaden, omtrent lige for førstbemeldte Gade. De kunde ikke komme til Fortoget for Bøndervogne og Heste, som vare pakkede tæt paa hinanden. De maatte derfor, i Snavs og Møjdynger gaae midt i Gaden lige til Nørreport, og saa hele Turen op ad tilbage paa Fortoget, hvor de endda havde Vanskelighed ved at komme igjennem, da der endog stode Heste sammesteds. Anmelderen, kjed af Forbandelser over Politi og Bønderne, som udøstes af de paa Fortoget Gaaende, banede sig Vej ud paa Gaden, med at springe over nogle Vogne, for at komme over paa Kultorvet, ved Siden af den Gaard, udenfor hvilken Skildvagterne stod; men der var ingen Mulighed i at komme derhen, uden at gaae langs ad det skidne Torv til Købmagergaden, og saa tilbage til det anførte Bestemmelsessted. Det er virkelig utilgiveligt, at Vedkommende ikke paa see Orden med Torvene. Om end Husejerne, hvilke som oftest have Fordel af Bønderne, ere ligegyldige ved, at Jngen uden Besværligbed kan komme ind i Husene, bør de dog tænke paa Lejerne, og hele Publikum, og alvorlig gjøre Forestilling, til Poli- tiet om denne Sag. Enhver Borger kan paastaae, at Gaderne skulde holdes saa ryddelige, at han ikke skal gaae meget af sin Vej, for at komme ind i et Hus, hvor han har Ærende; paastaae, at Politiet holder saavel derover, som over at ingen Heste anbindes til Kældere eller Gadedøre, hvorved Fodgængere nødes til at gaae ud paa de smudsige Gader, eller hvis Tilfældet er det samme som paa Kultorvet, en lang Vej omkring, for at komme derhen han vil. J Færd med at paaanke Uskikke, beder jeg Dem Hr. Politiven, at ville gjøre Brolægnings - Kommissionen det Forslag, at lønne en Betjent, der kunde eftersee alle Uordener og Forbedringer, som slaae ind i deres Fag, og af hvilke en Deel rejse sig af Gadernes Forandring, eller Udvidelse, Da vilde den Afviser f. Ex. bortskaffes, der nu staaer paa Hjørnet af Vingaardstræde og Ulkegaden, og fortjener at betragtes af enhver, som hidtil ikke har seet den. Den maa have givet god Fortjeneste til Kirurger og Hestedoktere, og Hjulmænd og andre Haandværkere, og Forbandelser i Overflødighed af dem, som den kostede forslaaede Skinnebeen. Førend jeg slutter har jeg en Bøn til Dem. Enhver som læser Deres Blade med Opmærksomhed, har vist erfaret, at flere Personer ikke rette de Mangler, eller Uordener, som angives. Jeg vil ikke troe, at Aarsagen dertil skulde være Mangel paa Agtelse for Publikum. Snarere kunde den maaskee søges i somme Folks Had til Publicitet, og deres Forsæt ikke at læse de udkomne Flyveblade. Jkke at have læst Politivennen kan da tjene dem til Undskyldning, hvis de ikke have rettet Fejlene. Jeg beder derfor, at hvis en eller anden Uorden skulde paaankes flere Gange, uden at vorde rettet, De da vilde tilstille Vedkommende et Eremplar af det Nummer, hvori Anmeldelsen er skeet. Rettes Fejlen da ikke, eller Aarsagen ej angives, hvorfor det ikke skeer, burde de offentlignævnes, og det saa ofte, indtil de bedre sig. Dette er en fortjent Straf for at ringeagte Publikum. Hvad Bekostningerne ved dette Forslag for Dem selv betræffer, da vilde de vel skamme sig ved ej at betale det enkelte Nummer, som bragte dem til Syndernes Erkjendelse. Blev dette imidlertid ikke Tilfældet, ønsker jeg Bladet saa mange Købere, at denne Udgift kunde taales,