Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-05-08
Den 22de stødte det andet Armeekorps over Regensburg til det 3die og 4de samt første Reservekorps; Erkehertug Karls Hovedqvarteer var endnu i Eglofsheimhan havde besluttet at gjøre et almindeligt Angreb den 23de, men allerede om Middagen den 22de tordnede Kanonerne og det meest mordiske Slag tog sin Begyndelse, og fortsattes den hele følgende Dag. Man kjæmpede med sielden Forbittrelse; Jngen vilde vige; Alle følte Vigtigheden, af det Maal, for hvis Opnaaelse der stredes. 9de Dagberetning. En Adjutant, der afsendtes af Erkehertug Karl den 22de om Aftenen, berettede følgende: Begge Hærførere, begge Armeer rykkede paa denne Dag i samme Hensigt med samme Stridslyst imod hinanden. Erkehertug Karl lod Posten Abbach (nær ved Donau paa Veien til Regensburg), hvorom man de forrige Dage forgiæves havde stredet, erobre af det andet Armeekorps. Men, medens den høire Østerrigske Fløi gik fremad, lykkedes det de Franske at erobre Eckmühl ved Laber=Floden. Erkehertug Karls Nærværelse tillede strax den herved opkomne Uorden, og saaledes endtes en Kamp, der den 22de havde vedvaret uafbrudt i 5 Dage. Saavidt Hoftidendens officielle Beretninger. Østerrigske Privatefterretninger føie til: Den 23de begyndte Slaget med ubeskriveligt Raserie. Kl. 8 om Aftenen ankom det Franske Kavallerie, der hidtil havde forfulgt Erkehertug, Ludvig, og angreeb den venstre Østerrigske Fløi, Ærkehertug Karl saae sig nødt til at gaae over Donauen, for at forene sig med det 5te og 6te Armeekorps ved Jnn-Floden. Disse maae udentvivl være komne til Braunau og Schar ding, og Gen. Hiller har paataget sig Kommandoen over dem begge. Om dette for Østerrigerne saa ulykkelige Slag ved Regensburg (saaledes kalde Franske Efterretninger det, og alle ovennævnte Fægtninger, den ved Landshult undtagen, ere forefaldne i en Afstand af i det høieste en halv Snees Mile fra denne Stad, i den vestlige Deel af den Vinkel, Donauen her danner), og om dets nærmeste Følger have allerede Franske Kourerer underrettet de Virtembergske og Bayerske Hoffer. Efter Disses Beretninger har Slaget af 23de April fuldendt Tilintetgjørelsen af Erkehertug Karls Armee, og aldrig skal en Seier have været fuldstændigere. Dette fremlyser ogsaa af følgende Seierherrens Dagbefaling: Soldater, J have opfyldt mine Forventninger; Eders Mod har erstattet, hvad J manglede i Antal. Paa en ærefuld Maade have J viist, hvor forskjellige Cæsars Søl dater ere fra Berres's bevævnede Horder. J faa Dage have vi triumferet i Slagene ved Tann, Abensberg og Eckmühl, i Fægtningerne ved Peissing, Landshutt og Regensburg. 100 Kanoner, 40 Faner, 50,000 Fanger, tre forspændte Vogne med Pontons, 3000 Bagage=Vogne, alle Regiments=Karrer ne ere Frugterne af Eders hurtige Marscher, af Eders Mod. Fjenden syntes, beruset ved et meenedigt Kabinet, ganske at have glemt Eder; men han vaagnede snart; J viiste Eder for ham skrækkeligere, end nogensinde. Jkke længe, havde han overskredet Jnfloden, ikke længe betraadt vore Allieredes Gebeet, ikke længe smigret sig med at føre Krigen, i vort Fædrelands Skjød. J Dag flyer han, slagen, modløs, i Uorden. Allerede er min Avantgarde gaaet over Jnn, før een Maaneds Forløb skulle vi være i Vien. Givet i Vort Keiserlige Hovedqvarteer i Regensburg, den 24 April 1809.