Viborger Samler, 1849-12-13
En af Augsb. Allg. Zeits Correspondenter skriver fra Østersøens Kyst, at man ikke maa antage, at Baron Blomes Reise er directe foranlediget ved det slesv.holstenske Statholderskab, der – efterat det har ladet sig gefalde at kaldes af den preussiske Regjering en provisorisk Auctoritet" – nu kun har liden moralsk Anseelse i Udlandet og i Hertugdommerne. Meget mere har Blomebegivet sig til Kjøbenhavn, efter indirecte given Anledning fra danske Statsmænd. Vel har han i Kiel havt forinden sin Afreise en Conference med Chefen for det udenlandske Departement, men der kan aldeles ei være Tale og Jnstructioner, saa meget mere som Blome tidligere har afslaaet lignende Opfordringer fra Statholderskabet. Hiint Ønske fra det danske Cabinet har egentlig sit Udspring i Berlin, man veed ret godt i Berlin, hvor vanskeligt det, trods Statholderskabets Mangel paa Holdning, vil være at afslutte en varig Fred uden at indlede Forhandlinger med Hovedmændene i Landet. Et af Hovederne for det aristocratiske Parti er Blome, og bag ved ham staaer et ved Jntelligents og Antal stærkt Parti i Hertugdømmerne. Dette Parti, hvis Organ Alt. Merc. er, argumenterer saaledes: Tydskland er sønderrevet, og kan ikke hielpe sig selv, endnu mindre Slesvig=Holsteen. Kommer en Eenhed istand, da gjenoprettes den gamle Forbundsdag, og Preussen vil da kun erholde det Hverv at gjenoprette det gamle Status quo", og Preussen har hverken Magt eller Lyst til at foretage et andet Skridt, for Hertugdømmerne. Det er derfor mere end Sandsynligt at baade Slesvig og Holsten atter komme under dansk Høihed. Og dette er ogsaa meget ønskeligt, Kun den yderste Anstrengelse af Kraft vilde maaskee kunde forhindre et saadan Udfald af Kampen. En længere Bestaaen af den nuværende Tilstand demoraliserer de preussiske Tropper, gjør Danmark fattigt, og bringer isandhed Preussen ingen Fordeele. Derfor maa der træffes en Overeenskomst med Danmark. Statholderskabet vil ligesaalidt remonstrere imod Freden, som det har remonstreret imod Vaabenstilstanden, naar Freden sluttes, vil alt det Øvrige nok følge af sig selv. Og den fordeelagtigste Fred saavel for Danmark som for Hertugdømmerne vil uden Tvivl, netop blive afluttet ved en Overeenskomst i Mindelighed, imellem begge Parter, da Preussen vil takke Himmelen, ved at see Sagen afgjort a tout prix. Saadant er Grundlaget for Blomes Underhandlinger. De hidtilværende Hovedforslag for Forhandlingerne ere: 11 Slesvigs Selvstændighed med Jncorporeringen af dets Hær, Forvaltning og Finantser i Danmark, tilligemed Holsteens Selvstændighed med egen Forfatning, egen Hær og egen Finantsforvaltning, men fælleds Statsgjeldsvæsen eller dog i nærmeste Forbindelse med Hensyn til Danmark. Saaledes vilde Slesvig erholde egne Stænder, der i alle Tilfælde vilde have større Rettigheder end de gamle Provindsialstænder, men dog mindre end den nuværende slesvig-holstenske Landsforsamling. Øen Als skulde efter denne Plan definitivt indlemmes i Danmark, der har erkjendt dens vigtige militaire Betydenhed, samt Ærøe, hvorimod de tidligere danske Deele af de vestlige Øer skulde slaaes til Slesvig. Holsten skulde have en egen Statholder, hvis Magt skulde omtrent være overeensstemmende med Jndholdet af den slesv.-holst. Grundlov. Om en egentlig Skadeserstatning er der ei Tale: Kongerigets ved Krigen fremkaldte Gjæld skulde pro rata tilfalde Hertugdommerne. Saaledes er det første Forslag. Det frembyder store Vanskeligheder. – Successions spørgsmaalet. Hertil kommer, at Augustenborgerne ogsaa ville have Godtgjørelse; de ville et berolige sig, førend denne tilsikkres dem; fremdeles, at Danmark stedse har anerkjendt disses Ret til Holsten i Tilfælde at Sværd linien af Kongehuset uddøer, og endog det aabne Brev hentyder derpaa. Endnu maa tilføies, at man vel i Danmark gjerne seer Holsten i Forbindelse med Kongeriget, men at man af gode Grunde frygter for en Forbindelse imellem Holsteen og Slesvig, om denne endog var meget løs. Af alle disse Grunde er da 2) det andet Forslag opstaaet. Angaaende Slesvig skal det have sit Forblivende saaledes som ovenfor er anmeldt, men Holsten skal med Lauenburg forenes til en Fælledsstat, og overgives til den Augustenborgske Linie, imod at denne Linie ganske renoncerer paa Slesvig. Dette Forslag støder imidlertid paa større Vanskeligheder end det under Nr. 1 anførte Forslag. Thi ei alene ville Hertugdømmerne med Heftighed protestere herimod, men Rusland og Østerrig ville ei erkjende en saadan Selvstændighed af Holsten og Lauenburg, hvorved disse Lande kastedes i Armene paa Preussen. Jeg kan forsikkre med Bestemthed, at Rusland, har nedlagt en ganske bestemt Protest imod enhver Adskillelse af Hertugdømmerne. Der er saaledes aldeles ingen Udsigt til at dette andet Forslag vil gaae igjennem. Der er desuden i Kjøbenhavn et stærkt Parti, som paa ingen Maade vil, at det lille Danmark, efterat Preussen saaledes har ydmyget det, skal gaae mindre i Omfang ud aff denne Krig, end det tidligere har været. Vel har Hertugen af Augustenborg været i Berlin; men hans Skridt der turde ei lykkes ham, da han ogsaa England har mistet alt Terrain. Saaledes er kun Udsigt til at det første Forslag vil gaae igjennem . . . . Men det er endnu uvist, hvorvidt Blome gaaer, og hvorvidt Danmark giver efter, der er fremdeles Grund til at befrygte, at den russiske Politik vil ægge det danske Cabinet til at bringe Preussen ved langsomme, men hensynsløst større Fordringer i en mere og meere fortrædelig Stilling; thi hvad kan, naar Alt kommer til Alt, være Rusland kjærere, end disse bestandige Nederlag, i hvilke en saa skjøn Deel af den preussiske Hæder og den preussiske Politik forbløder sig. Hvad vil Følgen vel blive, naar man udhaler Freden indtil Sundene atter aabnes, og Krigen da udbryder paa ny. Og vil Danmark have Krig med Ruslands Hjælp, har da Preussen Magt og Kraft og Mod til at hindre Krigen, Grev Adolph v. Blome erklærer i Hamb. Correspd."alle Rygter eller Meddelelser om hans Sendelse til Kjøbenhavn, for usande. Han holder for fast ved den Grundsætning: "kun at have een legitim Landsherre, til at han nogensinde fra nogen Anden kunde modtage nogen Sendelse. (Greven er afreist fra Kbhavn.)