Aalborg Stiftstidende, 1836-08-01
Dr. Lessing, Læge i Berlin, har i et Skrift fremkaldt offentlige Erindringer om Nødvendigheden, af Lighuse. Forf. antager, at hvert Aar flere Ulykkelige blive levende begravede. Blandt mangfoldige Exempler paa Skindød, han anfører, hidsætte vi følgende: "En Pige i Paris, ved Navn Shorigny, var, for to Aar siden, angreben af hysteriske Tilfælde. Den 28de Dag, efterat de først havde yttret sig, hørte Lægen, der vilde besøge hende, at hun var død om Natten, og undrede sig meget derover, fordi han Aftenen i Forveien havde fundet hende bedre end sædvanlig. Da han saae hende, bemærkede han vel, at hendes Ansigt var blegt og Læberne uden Farve, men at Trækkene ikke havde forandret sig. Munden, stod aaben, Øinene vare udslukte, Pupillen meget vid- og Skinnet af et Lys gjorde intet Jndtryk paa den. Varme fandtes ikke ved Legemet, men det var ikke saa koldt og slapt som Lig pleie at være. Da Lægen næste Dag fandt, at Liget ikke var aldeles koldt, befalede han, at Kisten ikke maatte slaaes til førende Spor af Forraadnelse viste sig. Efter fortsatte Jagttagelser bemærkede han den femte Dag en svag Bevægelse af Ligklædet. Efterhaanden bevægede Liget, sig og det blev snart udenfor al Tvivl, at kun en Skindød havde fundet Sted. Pigen lever endnu og Mange, der saae hende i den livløse Tilstand, stadfæste Factum. Følgende har fundet Sted i det Preussiske. En Jndvaaner af Landsbyen Ceinova, ved Neustadt, blev syg og en berømt Mirakeldoctor blev kaldet, og erklærede: at den Syge var forhexet. Paa Æsculapens Begjæring maatte Byens gamle Koner indfinde sig i Sygehuset og en af disse erklæredes for at være Hexen. Da hun ikke kunde curere den Syge, blev hun pryglet af nogle Karle, og selv den Syge fik en Stok, hvormed han hjap til. Da dette Jntet hialp, befalede Doctoren hun skulde dykkes. Fra en Baad kastedes Konen ud paa Dybet, og da hendes Klæder en kort Tid holdt hende paa Overfladen, erholdt Alle et uomstødeligt Beviis for at hun var en Her. J Dødsangesten lovede hun at helbrede den Syge inden næste Dags Middag. J Sygehuset bevogtedes hun paa det Omhyggeligste, og da Helbreuldelsen ei bevirkedes til den bestemte Tid, erholdt hun ellatter en frygtelig Dragt Prygl, men da det nu heller i ikke hialp, blev hun atter bragt i en Baad ud paa Søen og denne Gang virkeligen druknet i Overværelse - som man siger - af 8 Mennesker. Ret sten har allerede arresteret de Skyldige, blandt den Hovedskurken Mirakeldoctoren, og de vente deres for tjente Straf. J Antverpen døde i Juni Maaned en blind Mand et ved Navn Hops. Hans Fader var blind, hans et Bedstefader og Oldefader vare ogsaa blinde. Denne Omstændighed og den rørende Maade, hvorpaa den stakkels Hops fortalte sine blinde Forfædres Historie skjænkede ham Alles Medlidenhed. Jngen nægtede Hops en lille Gave, naar han bad derom. De r han var død og Menigheden havde ladet ham begratillve paa sin Bekostning, vilde man bortskaffe de dil Smule usle Huusgeraad han havde efterladt sig, hvorved man kom til et gammelt Skab, i hvilke man fandt - 18,000 hollandske Ducater, hvoraf nilde to Trediedele havde et saa gammelt Præg, at diman maatte formode, at Grunden til denne Ska allerede var lagt af hans fattige blinde Forfædre.