Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-03-08
Statssekretairen for de udenlandske Anliggender, Lord Palmersion, traadte nu frem og erklærede, at uagtet han vel maatte skiænke nogle Steder i sin ædle Vens Tale sit Biefald, saa kunde han dog ikke i to Henseender stemme overeens med ham og de paafølgende Talere. Han ønskede nemlig ikke at det skulde komme til Krig med Rusland, tvertimod haaber og troer han at Freden ikke vil blive forstyrret. Men skulde den Tid komme, at England, ved en anden Magts Angreb, skulde blive nødt til Krig, saa ønsker han ikke at England skulde alene føre den, og han haaber da, at det ikke vil mangle paa Allierede (Hør, Hør, Han haaber at Storbrittanniens Politik under Freden har været saaledes, at det ikke alene vil have Menneskehedens Øn skeer paa sin Side, men at det tillige kan giøre Regning paa mægtige Allierede. Hvad den Qvæstion angaaer, som er bragt paa Bane, saa erkiender han fremfor andre, Vægten af de omtalte Forhold, og han kunde ikke bifalde, at der skulde finde nogen Ligegyldighed Sted, hverken hos Folket eller Parlamentet, eller hos ham selv, som Statssekretair for det udenlandske Departement, med Hensyn til politiske Begivenheder, hvilket ogsaa vilde være usædvanligt med Hensyn til de brittiske Nationers Historie og Karakteer. Ruslands Forstørrelse var for det meeste en Følge af de øvrige europæiske Magters Uenighed, og Enighed vilde derfor være det bedste Middel til at forebygge alle videre Forsøg fra Ruslands Side. Han stemmede deri overeens med Taleren, at saavel Storbrittanniens kommercielle som politiske Forhold udkræve Tyrkiets Uafhængighed og dets Vedligeholdelse i sin nærværende Tilstand, Hør, Hør, Ogsaa troer han, at de øvrige derved interesserede Stater udkræve, at Tyrkiet forbliver et Ufhængigt, mægtigt og blomstrende Rige. - Hvad den lydske Handelsforbindelse angaaer, saa er den ikke et russisk, men et reent tydsk Foretagende, og de preussiske, men ikke de russiske Jnteresser blive derved befordrede, ikke heller kunde man endnu afgiøre om Englands Handelsinteresse vilde lide derved men det er sandsynligt at den ikke vil have nogen Jndflydelse paa den. – Angaaende den forlangte Fremlæggelse af de offentlige Dokumenter, saa erklærede Ministeren sig villig til at fremlægge Traktaten af Chiunkiar-Jskelessi; men han fandt det ikke raadeligt at fremlægge de øvrige Papire. Hvad Polen angaaer, saa er det nærværende Øieblik, hvormeget end Medfølelsen for dette Land nu maa opvækkes, ikke passende til at gribe til Forholdsregler for det. Den St. Petersborger Traktat er ikke bleven Regieringen officiel meddeelt. At fremlægge Korrespondencen angaaende Polen er ikke raadeligt; kun maatte han berette, at den engelske Regiering, har erklæret den russiske, i Henseende til den nye Orden, som er indført i Kongeriget Polen siden Opstandens Undertrykkelse, at den ikke betragter Polen nye Konstitution, som overeensstemmende med de Beslutninger, som bleve fattede paa Kongressen Wien. Naar den brittiske Regiering vilde begynden Krig, saa vilde det blive fornødent at fremlægge alle Dokumenter angaaende denne Gienstand; men da den vil vedligeholde Freden, saa vilde en saadan Fremlæggelse kun give Anledning til at Sagen blev mere indviklet og til en giensidig Forbittrelse. – Den omtalte Passage ved Dardanellerne forklarede Ministeren som en Sag der ikke var skikket til at besvære sig over. – Naar andre Punkter, som ere blevne berørte af de forrige Talere, f. Ex. Grækenlands Forhold, skulde giøre det nødvendigt at forlange Opoffrelser af dette Land, eller naar dets Ære skulde giøre en saadan Opoffrelse fornøden, saa vilde Ministerne ikke tøve med at henvende sig til Underhuset for at anmode det om de fornødne Resourceer til at føre Krig, og da en saadan Anmodning aldriskal blive bygget uden paa retfærdige og gyldige Grunde, saa var han overbeviist om at Ministerne aldrig vilde savne Parlamentets Understøttelse. (Hør Hør!) Men Regieringen vil ikke heller paa sin Side forstyrre den nærværende Rolighed og Fred ved at give omløbende Rygter Næring. Da nu Regieringen i dette Øieblik ikke indseer nogen fornuftiGrund til at befrygte at Freden i England og Europa skal blive forstyrret, saa holder den det for sin Pligt at meddele Huset denne Erklæring. (Hør, Hør, og bifald. - Handelsministeren Hr. Poulet, Thompsom frietog aldeles Rusland for Jndflydelse paa den tydske Toldforening, og ansaae den slet ikke for skadelig for den engelske Handel, thi er Ophævelsen af de indenlandske Toldspærringer gavnlig for Tydsklands Handel, saa letter de ogsaa Jndbringelsen af de engelske Varer i Tydskland; han forsikkrede tillige, at England og Rusland driver en saa fordeelagtig Handel med hinanden, at man ikke letsindig skulde afbryde den ved en Krig. - Huset. antog Fremlæggelsen af Traktaten af Chunkiar-Iskelessie, og forkastede Resten af Motionen. - Man synes nu i England at komme til Fornuft i denne Sag, uagtet Bladet Times Allarmeringer; saaledes har Bladet Coureren nyelig formanet mod disse irriteterende og fornærmelige Angreb paa Rusland.