Viborger Samler, 1844-07-20
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. London, d. 13de Juli. J Overhusets Møde igaar indrakte Grev Radnor en Petition fra Mazzini, hvori denne Jtaliener erklærer, at han i den senere Tid igjennem Posten erholder fra ham ganske ubekiendte Jndivider Breve, der kaste et Skin paa ham, som om han med hine Personer stod i Forbindelser, farlige for Staten, af hvilken Grund han maatte bede om Tilladelse til at retfærdiggjøre sig for Husets GeneralPostcomitee, saafremt hiin snedige Adfærd imod ham skulde forlede Comiteen til at kaste Mistanke paa ham, der ved streng Jagttagelse af de engelske Love stedse havde stræbt at gjøre sig værdig til den gjæstfrie Modtagelse, han havde nydt i England. Grev Radnor vilde nu andrage paa Petitionens Henviisning til en Specialcomitee, men lod sig imidlertid af Hertugen af Wellington formaae til at udsætte indtil den 15de dette sit Andragende. Derefter henvendte Marquis af Clanricarde sig med en Jnterpellation til Regjeringen angaaende Sagernes nuværende Tilstand i Ostindien, isærdeleshed for saavidt Forholdene i Pendschab (Seikslandet, Lahore) og Scindekomme i Betragtning. Han udtalte sig nærmest om den med den sidste Overlandpost indløbne Efterretning om at Lord Ellenborough havde ved Grændsen af Pendschab trukket sammen en Hær af 80,000 Md., og var tilsinds at lade denne Masse under Sir Charles Napiers's Over commando rykke ind i det til fuldkommen Anarchie priis givne Pendschab i den Hensigt at indlemme en Deel af samme i de britiske Besiddelser for desto bedre at kunne arrondere disse ved Sutletsch. Dernæst berørte Marquien Forholdene i Seinde, og oplyste de Vanskeligheder, navnligen fra det finantsielle Standpunct, som dette Gebeets Occupation maatte medføre, hvorhos han omtalte den notoriske Omstændighed, at de fra Scinde hidtil erholdte Jndtægter vare høist utilstrækkelige til at dække de Omkostninger, som Underholdningen af den ved Sygdomme, decimerede Hær i Seinde foraarsagede, og hvilke Udgifter, nødvendigviis maatte forøges i betydelig Grad, naar den ostindiske Regjering skulde have ifinde endnu mere at udvide Rigets Grændser ud over Jndus. Endelig udbad Marquien sig nærmere Oplysning om det virkelige Beløb af Jndtægterne for Seinde. Præsidenten for det ostindiske Bureau, Grev Ripon, erklærede nu, at hiin Efterretning om Sammentrækning af en 80,000 Md. stærk Hær paa Grændsen af Pendschab var ugrundet. De til Sudletsch grændsende Lande vare ikke britisk Eiendom, men tilhørte de under britisk Beskyttelse levende Seiths (prolected Sikke), der med Tillid giøre Regning paa denne Beskyttelse. Disse Seiths befandt sig i en blomstrende Tilstand; de havde med Held opdyrket Landet, og naaet en Velstand, der kun altfor let kunde foranledige de til Anarchie priisgivne Seiths i Pendschab til at oversvømme disse Egne, som saavel tractatmæssige Forpligtelser, som klog Politik byde at beskytte. Dette Formaal har alene Lord Ellenborough havt for Øie; dette Forhold vilde den britiske Regjering ogsaa forfølge, og det var ikke Regjeringens Hensigt at erhverve ved Erobring nogetsomhelst Gebeet ved Sutletsch. Hvad dernæst den tilsigtede Udvidelse af Grændserne ud over Jndus angik, da kunde han kun sige, at en saadan Udvidelsesplan ikke var ham bekjendt. Hvad endelig de finantsielle Forhold i Scinde angik, da var han (Lord Ripon) ikke istand til endnu i Løbet af denne Session at give fyldestgiørende Underretning derom, ei heller lod det sig negte, at i det mindste nu forØieblikket Jndtægterne ingenlunde dækkede Udgifterne; et saadant Misforhold var imidlertid uundgaaeligt paa Grund af de nye Indretninger i det erobrede Gebeet. Saalænge Tropperne ikke vare limatiserede, maatte de nødvendigviis lide af Sygdomme, hvorhos der dog maatte bemærkes, at disse periodisk tilbagevendende Sygdomme ligesaavel have angrebet de Jndfødte som de britiske Tropper.