Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1826-06-30
De i nærværende Act anførte Artikler skulle hverken af Gesandterne eller af den ved Nationalforsamligen udvalgte Commission kunne forandres, og Commissionen skal i øvrigt træde i Correspondence med Hans Excell. den engelske Gesandt. 7. Grækerne skulle beholde deres eget Flag. 8. De skulle have Ret til at præge Mynt. 9. Tributens Sum skal være bestemt, og Betalingen skee enten aarlig eller en Gang for alle. 10. En Vaabenstilstand skal bevilges, og i Tilfælde af at disse Forslag afslaaes, skal Commissionen kunne henvende sig til alle europæiske Magter, for af dem, enkelte eller alle, at kunne erholde Hjælp og Beskyttelse, og i øvrigt at kunne handle saaledes, som den til Grækenlands Fordeel finder for godt. 2) Protest imod Grækernes Nationalforsamling i Epidaurus, af 12te (24de) April 1826. Mine Herrer, Baade som Borger, og som Ophav til den nærværende Kamp, er jeg Nationen, min Familie og mig selv skyldig, at udtrykke mine Følelser offentligt ved en Leilighed, ved hvilken Grækenlands Skjæbne skal afgjøres. J det Nationalforsamlingen fatter den Beslutning at forlange den engelske Gesandts udelukkende Mægling for at forlige Grækenland med dets Tyran, fjerner den sig fra sine Pligter, og forfeiler sit Øiemed. Nationen har ikke valgt Dem, mine Herrer, til sine Repræsentanter, og tildeelt Dem sin Fuldmagt, for at tilintetgjøre dens Uafhængighed, men for at befæste og forevige samme. Engang vil Historien upartisk bedømme dette Deres Skridt, Naar Europa mere end nogensinde føler, at vor Sag ikke meere kan ligge under for Skjæbnens Slag, med hvilke Øine vil det da see paa Grækenlands Befuldmægtigede, som ville udmærke sig i Folkenes Annaler ved et uhørt Skridt, og bevise den hele Verden, at kun de alene miskjendte deres sande Stilling? Har Missolunghis Fald forfærdet Dem Forlad Dem, som ved Kampens Begyndelse, paa Nationens bekiendte Kraft og Fædrelandskjærlighed. Enhver Grækers Bryst er et Missolunghi. Ere De i Forlegenhed, formedelst Mangel paa Hjælpemidler, Anraab Borgernes Ædelmodighed. Aldrig var en Græker dov mod Fædrelandets Stemme. – Mangler De Penge? Saa maa vi anerkjende vor Gjæld. Have vi en Beskyttelse nødig? Saa lader os vende os til alle christelige Nationers Souverainer, mine Herrer, Vi skylde alle disse Nationer lige stor Tak. Den Stilling, i hvilken de og vi befinde os, giver os Ret til at haabe den forønskede Hjælp. Kun i critiske Øieblikke erkjender man store Nationer og den ægte Borger. Det er altid let at blive en Slave, men meget vanskeligt er det, at blive fri. Ønske vi Fred, saa lader os gribe til Vaaben. Hvis Nationalforsamlingen, af mig ube bekjendte Grunde, skulde blive ved sin første Beslutning saa holder jeg det for min hellige Pligt at protestere og protesterer herved høitideligt for alle Græker og for alle christne Nationer imod en Act, som jeg holder for lovstridig, antihellenisk og ganske uværdig en Nation, som meere end een Gang kunde erobres af sine Tyranner, men endnu aldrig har sluttet en Pagt med dem. Desuagtet vil jeg, som Græker og oprigtig Ven af mit Fædrelands Frihed, uophørlig kæmpe imellem mine Medborgere, og saalænge Uafhængigheds=Krigen varer, være beredt til, at opofre min sidste Blodsdraabe derfor Fyrst Demetrios Ypsilanti."