Aarhuus Stifts-Tidende, 1818-09-08
Cancellieraad Bøther i Odense aflægger offentlig Taksigelse til de mange Ædeltænkende, som ved de runde Bidrag have uddrevet ham og hans Familie den truende Undergang, saa at han kan forlade det besaa kiære og i de første 28 Aar saa blide Fyen og i det glade Haab, at Enhver kan faa sit Tilgodehaver ved hans Opbudsboes Slutning. J Khvns Skilderie læses en Aneldot om en Mand, i havde den besynderlige Jder, at det aldrig var reentenfor hans Naboers og Gienboers Dørre, medens der udefor denne feielystne Mands egen Der laae me store og gamle Bunker. Da han nu blev krævet i Regnskab for sin Forsømmelse, undskyldte han sig med, han havde saameget travlt med at frie for Andres Dør at han ikke til Tid til at leie for sin egen, og meente, hans Patriotisme i saa Henseende fortiente snarere Belønning end Straf, men fik derpaa igien til Svar Borgmesteren: "Naar J ikke giør hvad J skal giø og derimod giør hvad J ikke skal giøre, saa fortiene allene derfor at betale Bøder. Den ivrige Feier maa te nu betale Mulkt for sin egen Mangel paa Reenfærdighed, og blev ovenikiøbet udleet, og fra nu af blev det almindeligt Ordsprog: "Enhver giør bedst i at feie for sin egen Dør, I Wandals Aalborgske Avis fortæller Sognefoged Chr sten Pedersen i Seilflod, i Anledning af den 5 en Fierddeels Alen høie Grønkaalsplante, som findes hos Bødt Rasmus Nielsen i Qværndrup i Fyen: at han i sin Hauge ogsaa har en Grønkaalplante, der blev plantet det 24de Juni 1818 og som allerede den 24de Aug. var Alen 2 Tommer høi, saa han troer, at naar hans Plante bliver saa gammel som den førstnævnte, vil den bli veden største Kaalplante i Verden. - Sa ledes er der da ogsaa opstaaet Raugstrid imellem en jydske og en fyensk Kaalplante. Ligesom den ene imidlertid troster sig med, at hvad man ikke er, det kan man blive, saa kan den anden svare: at hvad man først skal blive, det er man ikke J Anledning af den Kongl. Forordning af 31te Julii. d. A. er allerede i Jylland, især paa Grændsen af Slesvig, hvor Slesvig=Holsteens, Hamborger, Lübekker, ja selv Meklenborger Smaacourant saa kiendelig de sidste Aar, af Mangel paa anden, har formeret sig, hos Mange opstaaet Tvivl om, hvorvidt samme Forordning har Jndflydelse paa Contracters Opfyldelse i Sølv, der allerede før 13de Julii vare afsluttede norden for Colding Aar, og hvor man paa begge Sider stiltiende samtykkede i, at give og modtage den gangbare Sølvmynt, stor eller liden, udenlandsk eller indenlandsk, som til Betalingstermer nærmest maatte være ved Haanden, og bliver, i betræffende Tilfælde, da saaledes strax Spørgsmaal om, med hvilken Sum de store Betalinger først skulle opføre og de omtalte mindre tage deres Begyndelse. Nogle frygte, at en Cours paa al mindre Sølvmynt herved lettelig bliver fremvirket, saa at, foruden Seddelcoursen, tillige kommer een paa Solvet. Andre troe, at de gode ganste Danske Kroner, Fierde Christians store Markstykker, med mange flere, nu ikke meere giælde for rede Sølv, fordi de er i hiin Forordning udtrykkelig nævnes og opregnes blandt de ældre her i Landet hidindtil fuldkommen gangbare Sølvmynter. Dog ere disse vieblikkelige Forvirringer aldeles Smaating imod den tunge Skjæbne, der tiner, saamangen ulykkelig brav Familie, som deels, for at ciavlere sig i erholdt Embede eller Stilling, var nødsage, i hine Aar til at laane i Navneværdie, deels af andre Grunde i undertiden endog vel ubetænksomt - gjorde Laan i samme Nummeraire. Bag efter ere Alle kloge, kan man med Rette sige efter Giennemlæsning af flere, i den Anledning for indrykkede Stykker i de offentlige Tidender, men Menneskehedens sande Velgiørere havde de Mænd i Staten været, der allerede for et Aar eller flere siden vildet paatage sig, uden Tilbageholdenhed at vise deres Landsmænd den Afgrund, som de, ved at indgaae betydelige Forpligtelser i Navneværdie, - Landets offentlige antoriserede Pengerepræsentativ - saa saare let kunde falde i. Den nærværende Spænding i Samfundet er at ansee for en Slags indenlands Krig, som man imidlertid dog ei kan omtvivle, at Vedkommende vist ville ende paa en retfærdig Maade, skiønt mange ere de Offer, som allerede ei mere synes at staae til Redning.