Aarhuus Stifts-Tidende, 1841-03-06
Om de nu tilendebragte jydske Stændervalg læses følgende Artikel i Kjøbenhavnsposten No 55. "Den Samdrægtighed, hvormed Jyderne anmodede deres Repræsentanter om at frembære Trangen og statsretlige Garantier for Thronen, afgav allerede et held varslende Tegn om den Aand, i hvilken de forestaaende Valg vilde falde ud. Som bekjendt, deelte Jyllands Deputerede Anskuelser med deres Vælgere. Med en hos os hidtil ukjendt frifindet Djervhed og Samstemmighed behandlede de Andragenderne og Trykkefrihed, om Postforsendelsesret, om Minoritetsrescriptet, om en constitutionel Forfatnings Jndførelse – de Andragender, hvorpaa Nationens Blik især var fæstet. Var det demoeratiske Element nu virkeligen fremherskende paa Halvøen, vare vore Brødre hiinsides Kattegattet gjennemtrængte i Aand og Sandhed af constitutionelle Grundsætninger, da maatte de naturligviis gjenvælge til deres Repræsentanter de Mænd, der have viist sig som de democratiske Jnstitutioners talentfulde og utrættelige Talsmænd, som det constitutionelle Systems begeistrede og urokkelige Forkæmpere. Vælgerne maatte vel indsee, at de ved atter at kaare de Mænd, der havde været et tro og klangfuldt Organ for deres udtalte Ønsker og Forhaabninger, anden Gang udfoldede deres inderligste Attraaer i Fædrelandets Jnteresser for hele Verdens Øine. Visseligen – de have heller ikke ved Valgene fraveget den Overbeviisning, de i tusindviis vedkjendte sig i Forfatningspetitionerne, thi – "de vidste, hvad de gjorde. J Jylland har der saa at sige ingen Valgkamp fundet Sted. Her kæmpede ikke, saaledes som paa Øerne, to modstridende Principer om Seiren. Man var overalt enig om, at betroe Fædrelandets Anliggender til de Mænd, der have tilkjendegivet den største Sympathi for de constitutionelle Jnteresser. Var det ikke saa, hvorledes vil man da forklare, at Herremand, Borger og Bonde kappedes om at gjenvælge de Repræsentanter, som med den varmeste og utvetydigste Alvor havde tolket Landets Attraa efter og Trang til constitutionelle Former, at vælgerne paany - og vel at mærke med Eenstemmighed – udsaae sig Mænd som Rou lund, Nyholm, Jngerslev og Fleischer til Ordførere, at andre af disses Aandsbeslægtede, som With, Otterstrøm, Funder, Nyegaard, Brock, gjenvalgtes med en til Eenstemmighed meget nær grændsende Samstemmighed, at af de sex Folkedeputerede, som i Forfatningssagen troede at burde stemme mod den frisindede Jndstilling, ikke een Eneste erholdt saa mange Stemmer, at han kunde blive Suppleant? at ikkun en mærkelig, endnu ikke oplyst, Feiltagelse ved Stemmegivningen formaaede at hæve en lidet fri findet Kongedeputeret til en Folkerepræsentants Værdighed? Hvorledes vil man forklare disse Kjendsgierninger, naar man ikke vil antage, at de jydske Vælgere vare enige om, at Fædrelandets Jnteresser bør betroes dem, der have viist sig som de meest Fremadstredne i politisk Udvikling, som de constitutionelle Anskuelsers sande Bærere og Repræsentanter, Herskede der end hist og her nogen Meningsforskjel mellem de jydske Vælgere, var det ikke fordi de vare uenige om Principet, men det var blot en Uovereensstemmelse i Forestillingen om Personernes større eller mindre Capacitet til at optræde som Talsmænd for Tidens Fordringer. En Sammenligning mellem Udfaldet af Valgene i Østifterne og i Jylland afgiver flere end een interessant Side. J Jylland har der, som sagt, ikke aabenbaret sig nogen Strid mellem Principer, en føinefaldende Congruents i Vælgernes politiske Anskuelser forhindrede den. Den Smaalighedsaand, der aabenbarede sig ved Valgene i flere af Østifternes Kjøbstæder, – denne Affødning af Fortidens magistralske Enevælde, som krævede Repræsentation ikke blot af En blandt Byens egne Beboere, men endog af en Embedsmand, helst af en juridisk Autoritet, hvis en saadan var i Besiddelse af Valgbarhed – denne Smaalighedsaand har ikke vovet at komme tilsyne, end ikke i Jyllands mindste Flække. De jydske Bønder have ingenlunde staaet tilbage for Kjøbstadsindvaanerne. Langtfra at stemme paa Kongen og Kronprindsen, og ligesaa langt fra at benytte Valghandlingerne som en Leilighed til at udtrykke Ønstet og Stænderinstitutionens Ophævelse, have de stræbt at bringe de meest frisindede Elementer ind i Folkerepræsentationen, ved indseende, at deres sande Jnteresser fremmes ved de frifindede Principers Seier, at Bondestanden altid blandt frisindede Mænd vil finde dygtige og utrættelige Forsvarere og Beskyttere. Den mærkeligste Forstiel i Henseende til de Resultater, som Valghandlingerne have afgivet, frembyder dog en Sammenligning mellem Sædegaardseiernes Valg i Jylland og paa Øerne. Her var den meest rigide Aristokratisme, den heftigste og blindeste Opposition mod Folkeinteressenternes Fremme de vægtigste Anbefalinger: derfor for nede Stemmerne sig om at lade dem, der føre Order for vore Høi=Torver, vende tilbage til Roeskilde med Forstærkning – i det mindste hvad den numeriste Styrke angaaer. J Jylland gjorde ganske andre Bestemmelsesgrunde sig gjeldende ved Sædegaardseiernes Votering. De eclatante eenstemmige Gjenvalg af Roulund, Nyholm, Jngerslev, Nyegaard og Lüttichau bevise tilfulde denne Paastands Rigtighed. De jydske Sædegaarde indeslutte vistnok ogsaa mange Oldtids-Minder og Levninger; – de jydske Godseiere, have vistnok ogsaa havt stavnsbundne Undergivne; de have endnu hoverigjørende Bønder og Forrettigheder fremfor det contribuable Hartkorn; – men Jntet af alt dette i det Omfang, som Østifternes Sædegaardseiere. Dog - hvad der er Hovedsagen, det er, at der findes langt færre adelige Godseiere i Jylland, end paa Øerne og derhos langt større intelligent Dygtighed hist end her. Den jydste Godseierstand har ved de tilendebragte Valg paa det Klareste kundgjort sin Overeensstemmelse med sine udmærkede Ordførere, sin Erkjendelse af, at det Øieblik er forhaanden, da Folkets velbegrundede Fordringer ikke lade sig afvise af borneert, aristoeratist adelig Fornemhed, sin Overbeviisning om det constitutionelle Systems Fortrin fremfor det absolute. Forholdsviis have de jydske Vælgere kun valgt et ringe Antal Embedsmænd, og de, paa hvem de have ladet deres Stemmer falde, ere saadanne, hvis Selvstændighed og Uafhængighed ville urokkeligen bestaae de stærkeste Anfægtelser. Hvor er der Nogen blandt den gode Sags Venner, som et eneste Øieblik kunde tvivle om en Fleischers, om en Otterstrøms, om en Withs usvigelige Characteerfasthed, Kort: Jydernes Valg have været saaledes, at de afgive en sikker Borgen for, at de kommende Stænderforsamlinger ikke ville i Frifindethed og Folkelighed staae tilbage for den nylig tilendebragte; den offentlige Stemme vil ogsaa i Fremtiden finde en tro og klangfuld Giengivelse gjennem Jyllands Deputerede.