Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-11
En Landmand solgte sin Eiendom, som han 1803 havde kjøbt for 6,000 Rdlr. D. C., i Aaret 1812 for 50,000 Rdlr. D. C. Otte Dage derefter kjøbte han sig en dobbelt saa stor Eiendom for 80,000 Rdlr. D. C., og inden han havde faaet sig den tilskjødet, afhændede han den til en rig Kjøbmand, der vilde fikkre sine Penge, for 120,000 Rdlr. D. C. Med denne Capital, som han paa eengang fik udbetalt, reiste han til Kjøbenhavn. Aaret 1813 nærmede sig, og efter en Vens Raad, kjøbte han sig for disse Penge 20,000 Pund Caffebønner, til omtrent 5 Rdlr. D. C. Pundet. Han havde adskillige Gange gjerne villet sælge dem, men der fandtes ingen Kjøber, og han maatte lade dem ligge. Med eet begyndte de at stige, og da de vare stegne til 20 Rdlr. D. C. Pundet, solgte han det hele Partie til en Speculant, som var færdig at løbe ham Dørene ind, og han fik nu en Capital af 600,000 Rdlr. D. C. Da Coursen stod 14,000, paadrog han sig over Sedlernes daglige Forværrelse en Galdefeber, som holdt ham fjorten Dage til Sengen. Da han kom op igjen, besluttede han, at skille sig ved sine Sedler til enhver Priis, men Spørgsmaalet var hvad skulde han kjøbe for dem, Længe var han raadvild, men omsider kjøbte han, af lutter Fortvivlelse, Obligationer, som da stode 50 Rbdlr. N. V. for 100 Rbdlr. S. V. Obligationerne vilde ikke reise sig, og han var mange Gange i Begreb med at sælge dem endog med Tab, men af en høist heldig Vægelsindighed blev der intet af Salget. Endeligen stege de i Juni Maaned 1818 til 100 Rbdlr. N. V. pr. 100 Rbdlr. S. V., og un solgte han dem for 220,000 Rbdlr. N. V. Nu var han igjen i ligesaa stor Forlegenhed med sine Rigsbanksedler, som forhen med sine Courantsedler; men efter en Vens store Overtalelse, som han ikke kunde modstaae, udsatte han dem til 6 PC., imod at faae Forskrivninger, lydende paa N. V. Jmidlertid døde hans gamle Fader i Jylland, og for at ordne dennes Efterladenskaber, saae han sig nødsaget til at reise derover. Da hans Moder just faldt i en svær Sygdom, saa maatte han blive to Maaneder længer i Jylland, end han havde foresat sig, hvilket fortrød ham meget. Omsider tiltraadte han Hjemreisen, men ved Modvind blev han opholdt i tre Uger. Da han endeligen var kommen tilbage til Kjøbenhavn note redes Coursen pari. En gammel Bekjendt af ham skulde just nu udbetale en Capital af 100,000 Specier, der vare ham opsagte af et Fideicommis som havde dem staaende paa første Prioritet i begge hans Godser i Holsteen. Vor Lykkelige vilde meget ugjerne skille sig ved sine Navneværdie-Obligationer, da de svarede 6 PC.; men hvad gjør man ikke for at redde en gammel Ven, der staaer paa Randen af sin Ruin? Han solgte altsaa sit Navneværdie, og satte 100,000 Specier paa første Prioritet i sin forlegne Vens to Godser. Denne er noget derefter saa heldig, at vinde det store Lod i det engelske Lotterie, og udbetaler Vennen sine 100,000 Specier. Nu eier den gode Mand, som i Aaret 1803 kun besad en Gaard, der var 6,000 Rdlr. værd, 100,000 Specier elter over 300,000 Rbdlr. i Sedler Sprog Løier. Nummer 2. (See No. 2.) Karnøffel og karnøfle. - Karnefseln, Knuffeln, gjennembanke, slaae tilskamKarnyfla, give En Øre me, B. N. W. sigener, Rosl. Verml. J. S. D. L. - Egenligen skal Ordet Karn Affel betyde Skade paa Skindet. Karnøffel har endog været Navnet paa Brokskade. N. J. H. Kighoste. - Kink=Hooft, en tør Hoste, hvorved Brystet ligesom klinger. Hollandsk Kinkthoest; Engelsk Chin-cough for Chinkcough, thi chink betyder hos dem at give en klingende Lyd. B. N. W. Kvinkelere, qvinkelere. - Klinkekeren, synge med klar Stemme. Quinkeln, quinkeleren, synge høit, fiint, pibende som Fugle. Udentvil af quinteren, quinteleren, samle paa Qvinten af et Strængeinstrument. B. N. W. og R. J. H. - Som vel ikke aldeles ubeslægtet hermed synes her Ordet Klinkirink at være, hvormed somme Steder i Sverrige Barneskrig betegnes. J S. D. L. Kniks, Knix, et. – Kniks, en Knæhøining. Saavel dette Ord, som Verbum knik ken, bøie, kommer af det theotistiske hneigan, bøie sig; med Tillægke, eller ki foran, kehne i gan, kehneigit, hvoraf da Kenigs, Keniks, Kniks selv gaae frem. B. N. W. - Kneka, synke i Knæ, Norrl. Kneke, bære noget Tungt, saa at man synker i Knæ, O. S. J. S. D. L. Kornuter, f. Ex. jeg haver baade ham og hans Kornter. - Kornuten, et slet og tøileløst Menneskes Staldbrødre, Spilleselskab og Svirelaug. At det er det gamle Ord Kornoten, eller den hemmelige Rets Medlemmer, er synligt. Men det almindelige Had, som Faemnoterne, Kor noterne, den hemmelige Rets Dommere, med saa megen Ret paadroge sig, er Skyld i den forhadte Betydning, hvori dette Ord nu tages. B. N. W. Krippelkop, en. - Kriddel kopp, En, som let ærgrer sig. Kittelkopp, ligeledes, men enten en fordærvet Udtale, eller og af kiddeln, kildre. Kribbekopp og Kribbelkopp, et opfarende Menneske, der let ægges til Vrede. B. N. W. - Krepisk, anaven, af krid ben, opirre. J. G. S. Kruseduller. - Krusedillen, Krusedillken, Manchetter. Af krasen, kruse, og maaskee af Dirrel, eller Diddel, en kort Ende. B. N. W. - Egenligen et Øgenavn, Almuemanden gav fordom de lange Haandmanchetter, Herrer og Damer brugte. "Leeg, du dine Krusedullen af, so "bast du vedder in de Reeg" sagde et vittigt Hoved dengang til en Anden, der har Manchetter og klagede over, at han ved en Tredies Fallissement havde tabt Meget; "bæringen Manchetter længer, saa sparer Du igjen Det, Dutabte." S. H.J. - Krusedulla, Øgenavn til et med megen Pynt udsmykket Fruentimmer; O. S. J. S.D. L. Krausemause. - Krusermusi, alt i hinanden slynget Arbeid. Det skrives ogsaa Krüsimust og forklares ved Blandingsgods, hvor Alt ligger kastet uordenligen hen mellem hinanden. B. N. W. Kukelure. - Kukeluren, lure skjult, vente længe og forgiæves, være indespærret, vente i Fængsel. B. N. W. - Kukkeluur, alle Slags Søsnegles almindelige Navn, efter Strøm i hans Beskrivelse over Fogderiet Søndmør i Bergens Stift, 1ste Deel S. 181. Kunkelfus. - Kunkelfuse, Kunkelfuserne, underfundig Forvirring, hemmelig Jndvikling, Jntrique. B. N. W. - Kunkelfusen, Forvirringer i Regningssager, Skjelmerier. D. P. W. - Det synes, ei at indeholde Begrebet af Forvirring alene, men og af Underfundighed. R. J. H. - Kunckelfus, Taskenspilleri, Øienforblommelse, Bedrageri. Kuncklahos de gamle Scandinavere bedrage ved Gjøglerire, fus, hurtigen, hasteligen, som naar Gjøglekunster udkræve Behændighed. J. S. S. Lakmos. - Lakkmoos, Lakkmuus, Lakkmooseblau, en af visse Urter kogt blaa Farve, der falder i det Violette og blandes deels med den Kalk, der bruges til at hvidte Væge, deels med den Stivelse, som bruges til Lintøi. Lack, Jtal. lacca, Arab. lach, rød Farve overhovedet, og Moos, Grød, saasom det først koges ud til tyk Grød og siden tøres i langagtige fire kantede Stykker. B. N. W. og D. P. W. Liigtorn, en. - Lick doorn; af det gamle Lie, Liek, Kjød, formedelst den Smerte, det som en Torn volder i Kjødet. B. N. W. (Fortsættes.)