Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-12-21
Enhver som vil gjøre sig den Uleilighed at gjennemlæse Hr. Dreiers Jnserat, vil overtyde sig om, at den, der i Sagen har viist Eensidighed og Partiskhed, ikke ere Petitionairerne, men Hr. Dreier selv, som aldeles glemmer eller ignorerer, at de blot forsvare de kjøbstadfødte Sønners paa lovlig Maade erhvervede Ret, medens Hr. Dreier, i Conseqvents med de sædvanlige Bestræbelser og Anmasselser fra Bondens Side, søger at træde den under Fødderne. Hvor grundløs saaledes den Hr. Dreiers Paastand, er: at den Bondestanden nu paahvilende Værnepligt udgjør en Skillevæg imellem denne Stand og de andre Stænder, at den lægger en væsentlig Hindring iveien for Bondestandens Opkomst i aandelig Henseende; at den ud gjør den sidste Skranke for Bondestandens Befrielse fra et Kaste mærke, og at den er en væsentlig Hindring for denne Stands Opsving i aandelig Henseende, medens dog alle aandelige Dannelsesmidser staae denne Stand ligesaa aabne som nogen anden Statsborger – det er, ved de til de jydske Stænder fra Kjøbstadborgerne her og andetsteds fra indgivne Andragender, meer end noksom godtgjort, og hvad i Særdeleshed angaaer den Raskhed, gode Holdning og det Væsen, Bondekarlen siges at hjembringe fra Exerceerskolen og Militairtjenesteen, da, uagtet at Hr. Dreier dog ikke kan eller vil modsige, at unge Mennesker af Bondestanden, endog af dem der ere opvoxede "uden Opdragelse, eller, som han tillige udtrykker sig, uden ydre dannende Jndvirkning, ere vendte tilbage fra Militairtjenesten med mere Pli paa sig, saa foler han sig dog paa Bondestandens Vegne, hvis Ordfører han nu vil være, høiligen fornærmet over, at Petitionairerne, som han synes, skulle være gaaede ud fra den taabelige Forudsætning, at den menneskelige Natur var anderledes beskaffen paa Landet, end i Kjøbstaden, og at de derfor ogsaa skulle have anbragt Urimeligheder som disse: at den Bondefødte, mindre end den Kjøbstadfødte, skal kunne glemme hvad han havde lært, at den Bondefødte, mindre end den Kjøbstadfødte, skal kunne ved Soldaterlivet vænnes til en saadan Levemaade, som giver Afsmag for de vante Sysler; at den Bondefødte skal være mindre skikket til at faae Soldaternykker, end den Kjøbstadfødte, med flere Urimeligheder af samme Slags. Naar Hr. Dreier saaledes paadigter Petitionairerne snart den ene, snart den anden Absurditet og Forudsætning - og ikke destomindre tør vove at reprimandere og tilrettevise dem: da vise just disse plumpe og ubehændige Manerer tilfulde, hvor godt Hr. Dreier selv vilde havt af, at gjennemgaae den Exerceer skole, som han, uden at kunne fri Bondesønnen derfor, saa ubeføiet og anmassende anbefaler især til Kjøbstad fødte Jndividers Optugtning".Hr. Dreier snakker vel om, at almindelig Væbning vilde være at foretrække for den foreslaaede Recrutteringslov; men det fremgaaer dog tydeligt af Alt hvad han har anbragt, – for om muligt at fravende de Kjøbstad fødte en Rettighed, de ikke have tilsneget sig eller frataget dem, der aldrig have besiddet den, men som med Nødvendighed er fremgaaet af de sig i Tidens Løb udviklende Forholde, og som senere, og langt fra uden Opoffrelse, lovligen er erhvervet – at det egentlig kun er Hr. Dreier, med sin honnette Ambition, om at gjøre, at de Kjøbstad fødte stilles i Geledderne ved Siden af de Bondefødte. Er dette først skeet, saa vil Hr. Dreier neppe haste med at organisere Væbningen, som jo vil koste store Penge-Offre, dem Hartkornetsikke vil undgaae at komme til at tage Deel i. Tør Hr. Dreier saaledes vove at dolere over og tilrettevise Petitionairerne, fordi de simplement søge at forsvare dem i Besiddelsen af en af dem, i Tillid til de bestaaende Love, erhvervet Rettighed ligeoverfor Bondestandens Bestræbelser for, i deres egen smaalige Jnteresse, at see denne Rettighed hine betaget, hvad kalder man da saadanne Bestræbelser og Anmasselser, De ere ikke langt fra at gaae ud paa, ved at ophæve Begrebet om Ret og Retserhvervelse og Retsbeskyttelse, at rokke Grundvolden for al borgerlig Lykke og Velvære, idet man, foruden andre Jndgreb i Eiendomsretten, endog vil, at en i vore kjøbstadborgerlige Forhold dybt indgribende Lov skal, imod alle hidindtil erkjendte Rets- og Lovgivnings-Grundsætninger, gives tilbagevirkende Kraft for 18 Aar, altsaa for os bevirke: en aftvungen Afstaaelse, uden mindste, end sige fuldt, Vederlag. Ja vist, Hr. Dreier, klinger det ikke saa hæsligt, at Sammenhold eller Eendrægtighed er Rets- og Privilegiehavernes svorne Fjende! Men – en saadan Magt, en saadan Sammenrottelse er ikke Retten selv – og, til Lykke for de stedmoderlig behandlede Kjøbstadborgere, er Retten og den derved begrundede Magt hos Kongen – og hos Ham alene at søge, og ikke hos den raae Masse af Folket, hvor Stemmerne blot tælles, uden at Grundene derfor veies. Skulde iøvrigt dette Hr. Dreiers Forsvar for en smaalig Stands-Interesse, ligeover for en af os velerhvervet Ret, være en Prøveskrift, eller indeholde hans politiske Troesbekjendelse, eller være den Haandfæstning, han agter at byde sine Vælgere i det 16de Valgdistrict, for de mindre Landeiendomsbesidderes Valgelasse, nu, ret førend Valgene skulle foregaae, da beklager man, at den ikke er kommen for, da man ellers havde havt Oplysninger at meddele, der ikke turde være uvigtige med Hensyn til Bedømmelsen af, hvorvidt Hr. Dreier maatte være en dygtigere, oprigtigere og sandere Bondeven, end den hæderlige Deputerede for Valgdistrictet i det nu forløbne Sexennium har været det. Nakskov, den 17de Decbr. 1846. B. Bonnezen.