Københavns Adresseavis, 1786-11-13
De adskillige Brugsmaader, som deels endnu ere vedtagne, deels i de nyere Tider ved konomiske Skrifter foreslagne, maatte med deres Følger tydelig beskrives, og af grundede Erfaringer og paalidelige praktiske Forsag forkiares, hvorledes den eller de Indretninger, som agtes meest fordeelagtige, med Nytte og Sikkerhed kunde anvendes her til Lands under forskiellige mødende Omstændigheder af Jordbundens Beskaffenhed og større eller mindre Beqvemhed til visse Sæde=Arter, af Græsnings=Mangel eller Overflødighed. m.m. Betragtningen maatte henvendes saavel paa Hovedgaarde, der ere forsynede med tilstrekkeligt Hoverie, som paa mindre Gaarde eller Jordlodder, der drives ved egne Folk og Heste, samt derhos anmerkes, hvorvidt Dyrkning af Handels=Planter, som Hør, Hamp, Krap og Tobak kunde med Fordeel for Ef erne saavelsom for Staten finde Sted ved de beskrevne Brugemaader. Udførlige Underretninger og Vexternes Avl, Jordens Behandling og øvrige Agerdyrknings Arbeider, for saavidt de ere almindelige ved alle Jordebrugs Jndretninger, forlanges ikke i denne Afhandling. Men hvad der i saadanne Henseender er at lagttage ved een eller anden Brugsmaade især, maatte ikke forbigaaes. Afhandlingerne, hvortil i forrige Aar er gjort Jndbydelse, maae indsendes til Selskabet inden 31 October 1786. 4. Korntiendens beste Erlæggelsesmaade har hidindtil været et Problem i Staterne. Uden Tvivl har Menneskets Bihensigter ved denne af Gud selv befalede Natur=Afgift mere gjort Spørsmaalet vanskeligt at opløse, end Sagen egen Natur. Har man den første Hovedhensigt med Tienden altid for Øie; betragter man Naturens og Tidernes ulige Ener og Leiligheder, at kunne svare til denne Hensigt, og Fornødenheden, at den dog i en vis muelig Orden paa den beqvemmeste Maade saavel for den som yder, som for den der tager Tiende, maae opnaaes; overvejer man derhos, at Vilkaar og Bestemmelser, som i en til fældig Henseende kan synes vigtige, bliver ofte i en væsentlig ubetydelige, men at denne dog, især hvor det gielder Kirkens og Statens Beste, altid vil vælges; erindrer man, at det, som kan være en sand Viisdom i en Svite af Aaringer, kan i en ugrændset Tid være en stor Daarlighed; kort: at Tingens Natur allene skal bestemme det Hele i dette som i saa mange andre Tilfælde, saa vil man let finde, at denne hidtil vanskelige Sag kan sættes i et meget klart Lys. Selskabet spørger derfor: Hvilken er i Materie og Form den beste, og med Tiendens første Hensigt og Danmarks Natur meest overeensstemmende, retfærdigste og billigste Maade, at yde og tage Tiende paa af alle dertil skyldige og berettigede, Hvorledes indføres den beste Plan her paa den lempeligste Maade, især i Henseende til dem, som nu haver tilkjøbt sig eller fæstet Tiender, eller paa visse Vilkaar har overladt dem til andre Er Vilkaar om Tiendens Afgift for en vis fastsat uforanderlig Værdie i en bestemt Tid, eller for bestandig, overeensstemmende med Tiendens første Hensigt, Guds eller Regjeringens Viisdom, eller ikke, For den Afhandling, som grundigst og fuldstændigst besvarer dette, giver Selskabet sin anden Guldmedalje. For den næst beste, om den er merkelig, den 1ste Sølvmedalje eller 20 Rdlr. Afhandlingerne, som i forrige Aars Liste har været udsat Premier for, indsendes inden sidste October 1786. 5. For den ordentligste, nølagtigste og fuldstændigste fysiskekonomiske Beskrivelse over en vis af Forfatteren selv udvalgt større eller mindre Landstrekning i Rigerne og Fyrstendommene, om hvilken en saadan Beskrivelse endnu ikke haves, udsætter Selskabet fremdeles en Premie af 500 Rdlr. eller dets anden Guld Medalje. I Henseende til Planen kunde Hr. Professor Strøms Beskrivelse over Søndmør ansees som et følgværdigt Mønster. Hvad Forslag til sande Forbedringer i samme maatte blive gjorte vil og altid være Selskabet behagelige. Dersom flere saadanne Afhandlinger skulde erholdes, da vil Selskabet. i Forhold til deres Værd belønne dem, som til offentlig Bekjendtgjørelse findes værdige. Afhandlingerne, forhen indkaldte, maatte indsendes inden 31 October 1786. 6. Da det vilde have sine gode Følger især for dem, som kunde finde Lyst til at nedsætte sig i Island, for at profitere af dette Lands store Fiskerier, eller for at drive anden muelig Næring deri, om dette Land bedre og meere almindelig kjendtes i sin sande Natur og Forfatning end hidtil; saa udsætter Selskabet sin anden Guldmedalje: For en kort dog nogenlunde fuldstændig geografisk statistiskekonimisk Beskrivelse af Jsland. Heri maatte Landets fysiske og politiske Forfatning vel anføres, men dog især haves Hensigt paa Sammenhænger med det Statsnyttige i det borgerlige Liv. Religions Frihed, gode Love, Politie og Rettens Pleie, Planen i Paalæg og Skatter, Anstalter til Forsvar mod Mangel og Nødm.v. hører altsaa herhen. Men nøjagtigst ønsker man dog Efterretning om det Ekonomiske, om Folkemængden nu imod hvad den haver været, saavit mueligt, om Landets Jordarter og Beqvemhed til Eng Dyrkning og Have= og ei til Agerbrug m.v., om dets Natur=Produkter, dets Huus=Kreaturer især, deres Avl, Tilstand, muelige Forbedring, Vare deraf, Fiskerierne i og omkring Landet, Fiske=Virkningen, bekjendte Mangler derved, og lige bekjendte Raad derimod, Fliden i Landet, dets Vægt, Maal, Penge= og Kredit=Væsen, Bygningsmaade, Tømmer=Mangel og Forsigtighed i den Henseende for Fremmede, som vilde der nedsætte sig, Forsynets besynderlige Gave i Driv=Tømmeret, Landets merkeligste Havne for Handelen, muelige bedre Transport i og omkring Landet, ind og udgaaende Vare, Told= og andre Handels Afgifter, Landets Sammenhæng, med Grønland og muelige Fordeele derved, ders Afhængelighed i Handels=Indretning og Forsvar af Dannemark og følgelig dets Fordeele paa Grund deraf at behandles og haandthæves, i øvrigt Jndvaanernes Karakteer, Videnskaber, Levemaade og Sæder, merkelige Forbedringer, (uheldige Natur=Tilfælde undtagne) i de sidste Aar, om ikke allerede arførte, en almindelig Jgjendrivelse af Usandheder og Landet, om ei yttret tilforn. Med et Kort kunde man desuden fra Selskabets Sideire Verket, som ønskes mere nyttigt end lærdt. For en saadan Beskrivelse kan bemeldte Premie i Følge forrige Aars Liste æskes til November=Maaneds Udgang 1786. Sproget maatte være en almindeligst antagen god Stil. Selskabet vil med Fornøielse forhøje Premien, dersom det finder sig i alle Henseender fuldkommen tjent med Beskrivelsen. 7. Jngen Patriot tænker paa det gamle forlorne Grønland uden han ønsker det igjen fundet. J hvor store Vanskeligheder Naturen hidtil kan have lagt for dette Ønskes Opfyldelse, saa synes de dog ikke at være uovervindelige. Kundskab om Strømmenes Gang og Virkning, den rette Udløbs Tid fra det bestemte Sted, ere betydelige Omstændigheder paa alle, især paa disse Farvande. Landes Opdagelse veed man desuden hænger og af Tider og Leiligheder. At der kan være merkelige Efterretninger om det gamle Grønland eller Øster=Bøjadens muelige Opdagelse forhaanden hos mange, som lever, hvilke enten haver seilet paa disse Vande, eller handlet og talt med Grønlændere eller andre paa Vester Baaden, og maaskee ved den Leilighed har erfaret adskilligt og en muelig Vex til de Østeroele, der kan tildeels formodes, ligesom og maaskee mangen en kunde have Lyst til at meddele sine Tanker derom, naar han vidste, at de forlangtes eller kunde blive til Nytte. For derfor om mueligt at bevare saadanne Efterretninger fra Undergang, udsætter Selskabet fal gende Premier, For den beste og fuldstændigste, især paa Erfaringer fra de sidste 30 Aar grundede, Efterretning den Grønlandske Øster=Bøgd angaaende, og dens mulige umiddelbare Beseiling øster fra eller Adgang til samme fra Vester=Bøgden af, Selskabets anden Guld=Medalje eller 500 Rdlr. For næst beste Selskabets første SølvMedalje eller 20 Rdlr. Saavit mueligt, maae Afhandlingen eller Efterretningerne være geleidede med sikre Vidnesbyrd om den berettende Persons Troeværdighed, naar samme er Selskabet ubekjendt. Oplyses det indsendte ved Korter, som ere tilforladelige, vil saadant forhøje sammes Priis. Premierne æskes efter forrige Aars Liste til Udgangen af Aaret 1786, og kan Efterretninger indsendes i det Sprog, man finder sig selv beqvemmest. 8 Jordegodsers og de første Natur=Gavers Priser er af saa væsentlig og vigtig en Jndflydelse paa alle Stænder uden for Landmanden i Staten, paa hele Staten selv og dens Kraft og Styrke mod andre Stater, at deres højere og lavere Forhold ligesaa lidet kan være ligegyldig for disse Stænder, hvori enhver Person og maae gjøre sit til det Heles Beste, som for nogen Landmand selv. Efter Prisernes Beskaffenhed, og Leilighed at kunde gjøre billigt Konst Arbeide, arbeider og afsætter f. Ex. Haandværksmanden sine Vare til Kjøbmanden, og denne igjen til den store Verden, og Staten lider i Forhold derefter ved denne Flid og Handel vel eller ilde. En med de omringende Stater forholdsmæssig Priis synes derfor enhver Handel Stats Jorder og deres Varer at maae have, for at kunde handle med og mod hinanden paa andet og tredie Sted, om en saadan Statsikke under høje Produkt=Priser maae nødes til med alle sine Konst Vare at blive hiemme, og de forædlende Konst=Næringer, paa en Maade derved at blive unyttige, ja til en Byrde, og Tab for Staten. Hine Priser maae derfor naturlig viis, og for flere end en Aarsags Skyld, have et Forhold. For at kjende dette spørger Selskabet: Har de danske Jordegodser, efter deres indvortes ved Naturen og Konsten tilveiebragte Frugbarhed og nærværende Beskaffenhed, en imod andre Stater og deres indvortes Værdie (de af Regjeringerne paalagte Afgifters Følger fra egnede, naturlig Priis, og hvorledes udfindes og beregnes disse Priser efter den nærværende Tids Omstændigheder, Tænke- og Handelmaade, Er de nærværende Priser paa Jordegodser i Dannemark, efter den Grund de haver, Statens samtlige Stænder og den hele Stat tjenlige, eller skadelige, Men i Tilfælde sidste gotgjøres, hvorledes eller ved hvilke Midler virker og overgaaer Staten til de saavel for Landmanden, som de andre Stænder billigste Priser paa den lempeligste Maade, Er det en sand Viisdom herom at faae den beste Oplysning muelig, eller bliver det for Stat og Stænder ligegyldigt, hvorledes man herom tænker, For den beste Afhandling herom giver Selskabet sin anden Guld=Medalje. For den næst beste, om den er merkelig og indeholder noget forskjelligt imod hiin, den 1ste Sølv=Medalje. Afhandlingerne, allerede i forrige Aars Liste begierte, indsendes inden October Maaneds Udgang 1786. 9. Da man af Erfarenhed veed, at adskillige Proprietærer ønskede at befordre deres Bønders Beste, ved at hielpe dem til en større borgerlig Frihed, end de virkeligen haver, og de derfor fornødne Regler dog maae kunde bringes i et Slags System til Oplysning og saadanne velmeente Hensigter, saa udsætter Selskabet en Prenne af den anden Guld=Medalje eller 50 Rdlr. For den udførligste Afhandling om den beste og beqvemmeste Maade i Sammenhæng med Proprietærens Beste at befordre Bondens borgerlige Frihed, f. Ex, ved Arve=Fæsters Meddelelse, Hoveriets Forandring og Bestemmelse til Afgift i Penge eller Korn, m.v. Æskningen insendes, som forrige Aar bestemt, inden 1ste November 1786. 10. Jblant de adskillige Maader, paa hvilke Bønder, som ikke eier Jord, kan, for i mange Henseender at blive vigtige Jordbrugere, sættes i Sammenhæng og Forbindelse med Proprietærer og Jordegods=Eiere, er der af flere Aarsager end her kan anføres, ingen for Regiering, Stat og Stænder, hvis Hensigter og Vedligeholdelse alle privare Planer og Anlæg bør være underlagte, nyttigere og vigtigere end Arvefæster. De opvækker Eftertanke og Arbeidslyst for mange Familier, som beboer, Jorderne. De gjor dem begierlige efter Kundskab om de Midler, der kan befordre deres Næring og Velstand. De forsikrer dem om, at de Midler de finder, og den Flid, de derefter anvender bliver dem selv og deres, under den Allerhøiestes Beskjermelse, til Nytte m.v. De arbeider derfor dobbelt, og frembringer ofte Naturgaver over det Sædvanlige, 2 til 3 Fold. Men efter Jordens Beskafsenhed, dens Beliggenhed, forskjellige Rettigheder, offentlige Byrder og Afgivter m.v. vil slige Arvefæster indrettes blant hvilke Omstændigheder Tiden af Fæsterne ikke bliver lidet betydene. Da det nu vil forudsættes, at en henvende Propietær (altid et lidet betiden e rem imod et hele) ikke kan besidde Ret og Magt til at gjøre nogen Kontrakt, som skulde kunde svække mange Familier Lyksalighed i altid levende Stænder og Stater med deres Negent, den af Gud selv her indsatte bestandige Over Lehnsherre til Statens samtlige Jorder, under hvad Titel de endog besiddes; man og ikke bør formode, at nogen veltænkende Jordegods Eier vil oprette nogen Arvefæste Kontrakt med sine Bønder, som ikke skulde have Statens Beste i sin Orden, saavel som hans egen og Bondes Fordeele til Hensigt, men disse Grader af Fuldkommenheder, kan have sine Vanskeligheder at indsee, saa fremsætter Selskabet dette Spørsmaal. Hvilken er den fuldkomneste Arvefæste=Pagt, som Proprietærer og Landgods Eierrekan indgaae med en Arvefæster i Sammenhæng med begges Bedste, uden at glemme sine Pligter imod Landet, eller hans egen Sirkel, de andre Stænder, Stat og Regent? At samtlige offentlige og private Afgivter af Jorden med de øvrige Pligter, Byrder og Rettigheder herved vil overvees, indsees letteligen, ligesom at Forslaget omen saadan Kontrakt kun kan sigte til en almindelig Plan, som efter lokale Omstændigheder nærmere vil modisiseres og bestemmes. For de bedste og meest fuldstændige Forslag, hvorefter slige Fæste=Kontrakteer med deres fornødne Forandringer kan formes efter Hensigten med det udsatte Spørsmaal, giver Selskabet sin anden Guldmedalje For næst bedste, om det fortiener nogen Agt i Ligning med første, den første Sølvmedalje. Undersøger man tillige, hvorvidt Arvefæster ere anvendelige ved Stiftelser, eller offentlige Godser, vil saadant paa sin Maade forøge, Afhandlingens Værd. Jndleveringen af Svaret maae skee inden October Maaneds Udgang 1787. 11. Den Klogskab og Forsigtighed, der udfordres for at oprette den bedste Kontrakt med Forpagtere af Jordegodser, saa hverken Godset under deres Forpagtningstid misbruges eller forringes i Henseende til Besætning og Bygning m.v., og ikke heller mangler den fornødne Forbedrings= eller Dyrknings og Behandlingsmaade er ikke liden. Selskabet spørger derfor og i den Henseende: Hvorledes opretter man, efter lokale Omstændigheder, som ikke alle i Svaret kan forlanges, paa den sikkerste og bedste Maade Kontrakt med en Forpagter af et Landgods saaledes, at han efter Fornødenhed har frie Hænder at kunde, og efter Kontrakt bør, forbedre det Gods ham overlades i Forpagtning, i alle eller visse Henseender, uden dog at have Leilighed til at misbruge det eller Bønderne derpaa, Eieren, dem eller Staten til Fornærmelse, For det bedste Svar herpaa Selskabets tredie Guldmedalje. Besvaringen indsendes inden November 1787. 12. De mange Maader uredelig findede Forvaltere for Jordegodser veed at tilvende sig utilladelige Fordeele paa under deres Forvaltning, enten som en Følge af Proprictærens Fraværelse fra Godset, eller hans Ukyndighed i Bestyrelse deraf, eller Bøndernes Fattigdom, Trang og Enfoldighed m.v., har givet Selskabet Anledning til at spørge: Hvilken er den beste Jnstrux eller Kontrakt, som kunde indgaaes med en Forvalter, for at hindre ham at gjøre sig Fordeele paa Godsejerens, Godsets eller Bøndernes Bekostning uden for dem, som ham efter lovlig og med ham oprettet Kontrakt tilkommer. Hvilke ere de Maader, som en ildetænkende Forvalter især veed at betjene sig af, for at udsuge Bønderne, og utilladeligen at nytte og berige sig selv, og hvorledes forekommes de? For det meest oplysende Svar herpaa efter Hensigten med Spørsmaalet, giver Selskabet sin tredie Guldmedalje, og i Tilfælde flere merkelige Besvaringer skulde indløbe, da Belønninger efter deres Værd og Vigtighed. Svaret indsendes inden October Maaneds Udging 1787. 13. For den bedste Afhandling, som giver den fuldstændigste Underretning om alle de Hielpemidler, som deels ere grundede paa Erfaring, deels kan udtænkes at være brugbare, for med egen Gaards Besætning ved Hielp af det mindste Antal Arbeidsfolk, samt ringeste AntalArbeidsbester at kunde, med allermindst Bekostning til største Fordeel bestride en stor Gaards Avlingsdrift, uden dertil at benytte sig af Godsets Hoverie; udsættes en Premie af Selskabetsanden Guldmedalje eller 50 Rdlr. Vedslig Afhandling maatte overveies alle de Hielpemidler, som kunde udtænkes til Avlingsdriftens og Arbeidets mueligste Forkortning og mindste Bekostning; saavel i Henseende til Kobbel Deling og Brugsmaade, Dyrkningsmaade, Gjødskens Udførelse, Platning, Harving, Saasning, Høstning, Jndkjørsel, Tærskning m.v., hvorledes det meste kunde udrettes med det færreste Antal Folk og Arbeidsbester, samt Redskaber i den korteste Tid, da Beregning og tillige maatte stadfæste, hvad der vandtes i Tid og Arbeide ved de til slig Hensigt forbedrede Redskaber. Det samme blev og at overveie ved Høebjeringen, ligesom det og blev fornødent særskilt at opgive alle de besynderlige Forkortnings Midler, som ved Korn= og Høe=Avl i vaade Aaringer maatte benyttes I Hensigt til Stald Forringsmaaden, Hegnets aarlige Vedligeholdelse, samt øvrige til Gaardens Drift henhørende Arbeider, maatte alt paa det nøieste overveies og ved Beregning bekræftes, hvad der vindes i Tid og Arbeide. Æstningen indsendes efter forrige Aars Jndbydelse inden 1 November 1786. 14. For den fuldkomneste Afhandling om den bedste Maade at forvalte et dansk Jordegads paa udsætter Selskabet, uagtet det allerede har bekommet en Afhandling om denne Materie, fremdeles sin anden Guldmedalje eller 50 Rdlr. I denne Afhandling maatte især forklares: 1) Hvorvidt og hvorledes en Herregaards Avlings fordeelagtigste Drift, naar samme skeer ved Hielp af Hoverie, kan bestaae med Bøndernes Tarv, og saaledes af passes, at deres eget Arbeide ikke herover forsømmes 2.) Ved hvilke Midler Bondens Byrder i Almindelighed, for saavidt de ei reent kan afskaffes, kunde dog giøres ham saa lette som mueligt: (Fortsættelsen følger.)