Aalborg Stiftstidende, 1829-01-12
Portugal. Fra Lissabon skrives under 13de December: Buletinerne lyde vedvarende: "J Hans Majestæts Befindende er ingen Forandring indtraadt." Fra Paris hedder det derimod i denne Anledning under 29de December: Efter liberale Blade skal D. Miguels Sundheds Tilstand igjen have forværret sig. Ogsaa Bladet Messager melder, at det ikke er bedre med Prindsen og at man ikke er uden Bekymring, hvor imod Utralbladene paastaae, at han vedvarende har arbeidet med Ministrene. J en anden Beretning fra Paris af 29de December fortælles blandt andet: Personer, der ere vel underrettede om det portugisiske Hofs Anliggender forsikkre, at D. Miguel ogsaa i Ansigtet har erholdt et Saar der maaskee for stedse vil vanskabe ham, og denne Omstændighed maa man tilskrive alle hans Hoffolks Fjernelse fra hans Person. Hertil kan endnu henføres, at en foregiven spansk Adelsmand den 26de December paa Londoner Børs har udspredt det Rygte, at D. Miguel ikke alene er død, men at han endog alt den 5te December blev balsammeret: Saameget synes der at lade sig uddrage af alt dette, at Prindsens virkelige Tilstand endnu altid maae være tvivlsom; man vilde ellers snart overtyde Publikumet i Lissabon om det Modsatte, og derved hæve alle Rygter i denne Henseende. Jfølge en Bekjendtgjørelse af den portugisiske Justitsminister, skal Decretet af 31te Juli, formedelst hvilke Personer det antræffes med Vaaben i Hænderne skulle dømmes summarisk, ifølge kongelig befaling ogsaa udstrækkes til Stratenrøvere (Guerillas ventelig) der siden nogen Tid i Mængde hjemsøge Kongeriger, især Provindsen, Minho. Et Sagn paastaaer, efter engelske Beret ninger, at D. Pedro har opfordret den brittiske Regjering til Bistand, under Trudset af i andet Fald at ville kaste sig i Frankrigs Arme. Man veed at de portugisiske Flygtninges Jndslidning blev udsat, og at der har været flere Meninger og Aarsagen til denne Udsættelse. Nu bedder det i en af Beretningerne fra London, at den brasiliske Gesandt har givet GeneralSaldanha Modordre, og at Loyalisterne dog kom til at afgaae til Terceita. J den seneste Londoner Beretning af 30te December hedder det derimod i Anledning heraf, at der nu i Plymouth, istandsættes Transportskibe for den første Afdeling af portugiske Flygtninge, hvilke ved første gunstige Vind under General Saldanhas befaling skulle afgaae til Brasilien. Den i de sidste Dage udbredte Mening, hedder det, at denne Transport skulle være bestemt til Tercera, bliver modsagt af Coureren, der som Grund anfører, at hiin Øe er portugisisk Eiendom, og endskjøndt Dronning Donna Marias Authoritet endnu der aner kjendtes, saa tillod dog Neutraliteten ikke, at tilføre nogen af begge Partier Forstærkning, eller at tilstæde en Expedition fra vore Kyster til en saadan Bestemmelse. Vi bemærke, at dersom det nu virkelig var saa, at D. Maria aldeles ingen virksom Hjælp havde at haabe af England, da vilde det kun være af ringe Nytte for hende, hvad de engelske Blade gjøre saameget Væsen af, at hun nemlig af Kongen er modtaget med al den en regjerende Dronning tilkommende Pomp, og at Hs. Majestæt under Taflet udbragte, som han skal have udtrykt sig, sin unge Venindes og Alieredes, Dronningen af Portugals Skaal. Grundet i Sagen synes det ogsaa, at den Monark, der erkjender D. Maria for retmæssig Dronning af Portugal, i samme Øieblik erklærer D. Miguel for en Ursupateur, der staaer udenfor de almindelige diplomatiske Love, og hvem ingen Neutralitets-Forbindtlighed kan skyldes.