Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-03-27
Lollands Falsters de Tidende. Stift Redigeret, trykt og udgivet af W. F. Laub i Nykjøbing. No 57. Mandagen den 27. Marts. Hvorledes skal man omtale de Døde, "Sandhed Intet uden Sandhed, – den hele Sandhed; dette er en ufravigelig Regel for al vor Tale, hvad enten den saa angaaer Levende eller Døde. Og dog bliver denne Regel daglig overtraadt, og det ikke alene af menneskelig Skrøbelighed, men med fuldt Overlæg, ja vi høre hyppigen heel anden Regel fremsætte Om de Døde Jntet uden Godt, en Sætning, som endog i Anvendelsen bliver udvidet dertil, at man anseer det for Ret stedse kun at rose nylig afdøde Personer, og ikke tage det saa nøie, om denne Roes er fortjent eller ikke. Dette er en Fordom, som uden Tvivl, for en stor Deel hidrører fra eller støtter sig paa en falsk Opfattelse af det latinske Ordsprog "De mortuis nil nis bene" c: "om de Døde Jntet uden rette lige), hvoraf Meningen er, at man i sin Dom om de Døde skal være endnu mere forsigtig end ved de Levende, og at den almindelige Forpligtelse, at blive Sandheden tro i Kjærlighed, her bliver endnu mere hellig og dens Opfyldelse endnu mere nødvendig. Thi ved at bedømme de Levende, hvis onde Anslag man skal afværge, og mod hvem man ofte kan have gyldig Grund til en fjendtlig Stemning, eller mod hvis Fjendskab man maa kæmpe, kan det være ikke alene undskyldeligt, men rigtigt at fremhæve den ene Side i Maleriet med stærke Farver og med Heftighed bekæmpe de Slette. Men Døden ophæver alt Fjendskab, og ingen finde føler det billigt tænkende Menneske en stærkere Opfordring til en skaansom og human Bedømmelse, end ved den aabne Grav. Dommen skal altsaa være kjærlig, men upartisk og sand, og først efter Døden bliver ofte en saadan Dom og altsaa en virkelig Historie mulig. Ved en eensidig, overdreven og ufortjent Roes forsynder man sig ikke alene mod Sandhedens Hellighed, men ligesaa meget mod den Afdødes Minde, da det Eensidige aldrig undlader at fremkalde sin Modsætning, og den overdrevne Roes - som den i sig selv er smagløs og uværdig – altid bliver mistænkt og giver Anledning til en saa meget mere bitter og skaanselløs Dadel. Men langt mere uforsvarlig er paa den anden Side en haard og hjerteløs Fordømmelse, den fremtræde nu aabent og ligefrem, eller skjule sig under Satirens Maske, hvorved dens Gift bliver saameget farligere, og dens Angreb vanskeligere at afværge. Jndsenderen er nærmest foranlediget til disse Bemærkninger ved det, som er sagt og skrevet over den nylig afdøde Consistorialraad Lund i Riserup. Hvorvidt Districtsprovsten i sin Tale ved Graven har gjort sig skyldig i den førstnævnte Feil, skal jeg saameget ) At godtgjøre Rigtigheden af denne Forklaring hører ikke herhid; Enhver, som kan Latin, vil erkjende den, og indsee, at den gængse Oversættelse grunder sig paa, at man har forvexlet bene med "bonum." mindre bedømme, som jeg ikke var nærværende ved Begravelsen; men jeg troer at skylde Hs. Høiærværdighed at gjøre ham opmærksom paa, at han uden Tvivl vil tjene sin egen Ære ved at udgive denne Tale i Trykken, hvorved Sognets Beboere ville erfare, om de have Grund til den Uvillie, hvormed de have opfattet adskillige af hans Yttringer, navnlig Sammenligningen mellem den nu Afdøde og dennes værdige og høist fortjente Formand i Embedet. Derimod maa Jndsenderen i Sandhedens Navn paa det Bestemteste udtale sin Jndignation over det hadefulde Angreb paa den Afdødes Eftermæle, som findes i Kjøbenhavnsposten No 63, hvis Forfatter under Form af en bitter-ironisk Lovtale over den Døde øiensynlig kun har til Hensigt at fremføre et Angreb mod de Levende. Hvor hjerteløs maa Den ikke være, som medens det afsjællede Legeme endnu neppe kunde være bleven koldt, har villet overgive en saadan Bedømmelse til Offentligheden, Thi at Artiklen er ironisk, derom vil neppe Nogen, som er bekjendt med Forholdene, kunne tvivle, Hr. Lund vilde sikkerlig i sit Liv og hans Efterladte ville paa hans Vegne meget frabede sig, at han skulde fremstilles som en af den constitutionelle Sags Forkæmpere, som den, der med aldrig trættet Beredvillighed forsvarede djærvt Enhver, der henvendte sig til ham, mod Anmasselsens, Egennyttens og Smaalighedens Parasiter, ligesom han dannede en fast og urokkelig Modvægt mod dem, der i deres Stilling omvexlede Retfærdighedens Fordringer med en lav Egennyttes aldrig tilfredsstillede Drift og Tilskyndelse o. s. v., men naar man da nødes til at ansee denne Roes som en Satire, kan man vanskelig derfra undtage noget Led i den hele svulstige Række af Hædersnavne, og det er dog en stor Uretfærdighed at frakiende den Hensovede Virksomhed, Nidkjærhed og Handlekraft. Man skulde næsten troe, at Forfatteren har villet characterisere sit Product og give Nøglen til dets Forstaaelse ved det Goetheske Citat paa sidste Side i samme Numer af det nævnte Blad, "Diævelen er i en smuk Skikkelse langt græsseligere end i en hæslig thi ellers synes dette at staae uden nogen Forbindelse H. S. A. og Betydning. Et Par Ord til den Fattige og for den Fattige. Hvilken er den ligeste og visseste Vei til fuldkommen Ødelæggelse for den Fattige? Svar: At kjøbe Korn og Flæsk paa Auctioner. Hvilken er den grusomste og blodigste Aager, der kan drives, Svar: At sælge Korn og andre Fødevarer, ved Auction i Marts og April, mod Credit til Mikkelsdag. Rigtigheden af disse Svar vil ingen Forstandig og Retsindig betvivle, og dog er der i dette Foraar mang foldige Fattige, der vilde ansee det for en Ulykke, om der ingen Auctioner blev af dette Slags, og dog er der brave og veltænkende Folk, der lade slige Auctioner holde. Arme Broder, hvem Nøden, hvem Din og Dines Mangel paa Livets første Fornødenheder, driver til at gribe til dette fortvivlede Middel for at redde Dig og Dine i Øieblikket, at kjøbe den Tønde Byg ved Auction for 4 Rbd. 3 Mk., som fortiden kuns koster 3 Rbd., og det Lpd. Flæsk for 4 Rbd., som nu sælges for 16 Mk., mit Hjerte bløder ved at tænke paa Dig, Ol har Du dog ingen Slægtning, ingen Ven, der vil hjælpe Dig, idetmindste gaae i Borgen for Dig! Er Du blandt dem, der i den forgangne Vinter har gaaet omkring og spurgt om Arbeide, og intet kunne faae da ville gode Menneskers Hjerter aabne sig for Dig; eller da kan Du trøstig gaae til Din Præst, Din Fattigcommission eller Dit Sogneforstanderskab, og de maae hjælpe Dig. Ville de ikke, da klag Din Nød for vor menneskekjærlige Stiftamtmand. Han er den Fattiges Ven. Og nu et Par Ord til Eder, der lade disse blodsugende Auctioner holde: Ja, jeg vil haabe jeg kan sige med Frelseren: "Fader forlad dem; thi de vide ikke hvad de gjøre. Have J betænkt hvad det er for en grusom Aager, mod 1/2 Aars Credit at tage 50 pCt. at Eders arme dybt nedtrykte Broder, Nei, det have J ikke betænkt; thi var det rede Penge, J udlaante, da vilde J dog blues ved at tage 100 pCt. for 1 Aar, omend ikke Lovens Straf kunde ramme Eder. Ville J paa eengang søge en billig Fordeel, hjælpe den Trængende og tillige sørge for Eders egen Sikkerhed, da lader bekjendtgjøre, at den eller den Dato sælges hos Eder f.Ex. 20 Tdr. Byg til 22 Mk. pr. Td., 20 Tdr. Erter, til 26 Mk., 10 Lpd. Flæsk til 3 Rbd. Alt i mindre Partier og mod betryggende Caution.