Politivennen, 1799-01-01
Endnu om den dyre Rug. Til Udg. af Politivennen! I den Tro, at det er Dem vigtigt, at de Opgivelser, som findes i Deres Blade, altid ere ligesaa rigtige, som disse Blade selv i det hele vise, at de komme fra patriotisk Barm, sendes Dem følgende Linier: De har i Deres No. 89, opgivet at den Rug, som fra Østersøen i Aar er kommet i de kongelige Magasiner, omtrent koster i disse 28 Mk. For ikke at bringe nogen i den vildfarende Tanke, at vor Regiering, (da det er muligt at den, som De ønskede, kunde Udsælge af dens Magasiner) vilde høkre, bør det bekjendtgjøres, at ovenmeldte 28 Mk. vel kunne være Indkøbsprisen i Østersøen, men at en dyr Fragt, Told, Magasinhold, Svind o. s. v. maae forhøje bemeldte Rugs Værd til 5 Rdlr. 1 Mk. indtil 5 Rdlr. 3 Mk. omtrent. Deres Formodning at det kongelige Magasins Aabning vilde bringe Torverugens Pris ned til ved 3 Rdlr., som grundet paa ovenmeldte Værd af blot 28 Mk., er følgelig alt for vovet; ligesom en saa lav Pris af Landets Rug vilde skade Agerbrugeren, der, ved den højere Dagleje og Folkeløn, umlig kunde taale saa lav en Pris. Der er nyttige Sandheder, som ikke bør forties, af hvad for en Devæggrund det end maatte være. Lad derfor Deres nyttige Blade paa ingen Maade tale imod Handelsspecula;ioner med fremmed Rug, men snarere opmuntre dertil. Frugten af disse er stor for det Almene. Ved disse vil Priserne aldrig blive uhyre høje, saalænge der er Vare udenlands at faae for bedre Køb. Men skulde Handelsmanden see sig udsat for, at sættes i Klasse med Aagerkarle, eller for at ansees som Blodsuere, fordi han udfører igjen den Rug, som han selv havde indført, hvo vilde da have det ringeste med Kornhandel at gjøre? Og hvis blev Skaden, uden Almenhedens?? Man har her, som i andre Stater, og i andre store Stæder, seet Fødevarenes Priser stige og falde, men Hungersnød har man endnu aldrig seet her; De ældste Indfødte, og Fremmede der længer end i 30 Aar have boet her, bevidne enstemmigen denne trøstende, og en faderlig Regiering hædrende, Sandhed. Gid kun den meest trængende Klasse af Folket vilde selv hielpe sig, med arbejdende Hænder, (som nu ogsaa er lettet for den ved Fattigvæsenets nye Indretning), og man skulde ikke mere høre disse mangfoldige Jammerskrig, der hidrøre meget mere fra denne beklagelige Lede til Arbejd, end fra uovervindelig Mangel! Gid denne vanærende og al Na;ionalflid dræbende Mængde af saa mange hundrede Brændevinsbrænderier og saa mange flere hundrede Vertshuse maatte vorde indskrænket til et halvt Hundrede (et Antal der sikkert er tilstrækkeligt for Kjøbenhavn) og man skulde see 3 til 4000 Mennesker, der nu ikke arbejde paa andet, end at gyde Na;ionalforgivten i Arbejdsmandens Aarer, gjengivne det almene Vel, som ikke stiger i Forhold til Folkemængden, men til dens Virksomhed. Jeg er o. s. v. Ovenstaaende Brev indeholder saa meget godt, at jeg med Fornøielse har indrykket det. Midlertid maae jeg tillige gjøre mig selv den Ret, at fralægge mig enhver, af det i No. 88 og 89 indrykkede udtydet, Misbilligelse af en fri Kornhandel. Min Hensigt har været, som det ved Gjennemlæsning af bemeldte Stykker vil findes, paa en anstændig Maade at gjøre det indlysende, hvis det ikke er det, for min Magistrat, at det er dens Pligt at have Rugmagasiner, hvormed den kan holde baade Agerbrugerens og Handelsmandens Priser i Tømme; min Hensigt var, ved Kronprindsen at faae Kongens Rugmagasin aabnet, hvis dette ellers kan skee; min Hensigt har været, at give de Handelsmænd, der have fremmed Rug, et Vink om den Lejlighed de nu have til at bevise Fædrelandet en kjærlig Søns Sindelag; men ikke attraaede jeg, at der sattes Skranker for deres Spekulationer. Om Handelsvæsenet kan siges saa uendelig meget, og er skrevet saa uendelig meget, men følgende Sætninger troer jeg enhver vil sande: 1) 6 Rdlr. for en Tønde sjællandsk Rug er for meget. 2) En Tønde sjællandsk Rug koster nu 6 Rdlr. Slutning: Altsaaskeer noget, som ikke burdeskee. 1) I Danmark er fri Kornhandel. 2) Rugen koster dog formeget. Sl. Altsaa er den fri Konkurrents ikke tilstrækkelig til at holde Prisen paa den billige Punkt. 1) En Øvrighed bør ikke lade Fødevarenes Priser frit Rum til at stige, uden til en taalelig Grad. 2) Ved Kornoplag kan dette kun udvirkes. Sl. Altsaa er det Kjøbenhavns Magistrats Pligt, at have Kornoplag. Vil nogen nu svække mine Slutninger, saa maae først Forsætningerne svækkes. K. H. Seidelin.