JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-01
Kjøbenhavns Børs, d. 31 October. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark. Oblig. (med Renter fra 11 Juni 1823) 82 a 82 1/2. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 101 3/4 a 1013 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 126 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 14 1/2 a 14 1/2 Rbd. pr. 10 Specier norsk. Svenske Sedler 58 1/2 s. - Disconto 5 pC. Den 28de October 1823. Glæden smiler i det Danske Øie, Alles Bønner stige mod det Høie, O, Marie, paa Din Fødselsdag; Alles Hierter stræbe Ord at finde, For at juble Danmarks Regentinde Himmelens og Jordens Velbehag. Efter Vaaren og den hede Sommer Høsten i sin gyldne Kaabe kommer - Da modtog Du Liv af Himlens Haand; Den beklandske Høst paa Herthas Sletter, Der godgjørende velsigner, mætter, Blev Symbolet paa Din blide Aand. Naar jeg kalder Dig den Eiegode; Naar jeg siger, at vor hele Klode Eier ikke bedre Siel end DuO, da er mit Hjerte langt fra Smiger, Thi, ved Gud, jeg mener hvad jeg siger Med en barnlig og uskrømtet HuJ vort Mindetempel hænge mange Krandse, som med lyse Farver prange Slyngende og Fyrstenavne sig; Men naar Eftertiden dem beskuer, Røbe dog de blide Farveluer, Den især, som blev bestemt for Dig, Danmarks hulde, elskede Fyrstinde! Dydens Glorie omkring Din Tinde, Svøbt i Fromheds hvide Lillieslør, Som en venlig Engels fra det Høie Smiler til Dit Folk Dit lyse Øie, Og i Smilets Straale Sorgen døer. Med de gamle Kjæmpers Seiersbulder. Over Dannemark Dit Navn henruller J et stort forenet Jubelchor: Og den stille Censomhedens Hyrde Binder Dig en Krands af Troskabs Myrthe, Medens Larmen jubler udenfor. See, her staaer jeg, kronede Marie, Jeg tør Dig min Myrthekrands indvie, Thi den beiler ei til Bram og Guld, Ei dens Blade sig for Purpur bøie, Men de dufte blidt imod det Høie Himmel, vær den elskte Dronning huld! M. F. Hansen. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-04
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 200 OODoTyvende Aargang. No. 88. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 4 November. 1823.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-04
J Anledning af Stykket: Nok en Anskuelse om Pengemangel a. i No. 8486. for d. A.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-04
Det kan ikke nægtes, at de under ovenanførte Overskrift i Skilderiet indrykkede Betragtninger vidne om et godmodigt Sindelag, og at Forfatteren mener det saare vel med sine Medborgere. Men at hans Forslag ikke kunne blive andet end fromme Ønsker, derom kan der ligesaalidet være nogen Tvivl. Med al den Dannelse og med alle de Kundskaber, hans fremsatte Jdeer aabenbart røbe, synes man dog at savne her den Combinationsevne, som et saa omgribende Forslag nødvendigen udfordrer. Den ærede Forfatter vil derfor tilgive, at en Mand, som Fædrenelandets Vel ikke ligger mindre paa Hjerte, fremsætter sine Moderindringer. Vindes der end ikke andet derved, saa kan dog den Nytte ikke udeblive, at Jdeerne om et saa vigtigt Anliggende, hvorpaa saa mange Tusindes Tarv beroer, veies, drøftes og berigtiges.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-04
Hvad Laaneinstitutets Omfang for sin Virksomhed angaaer, da kan det vel ikke nægtes, at dette er meget stort, thi endog til Grønland og Nicobarøerne skulde det strække sig. Med den skulde der endog forbindes Tvangsarbeide for de Fattige i hele Riget. Jkke nok dermed. Disse nye Papirer skulde ei blot occonomisk og physisk, men ogsaa moralsk, forbedre Folkets Tilstand i Almindelighed. De skulle fremme Dyd, Retskaffenhed og gode Sæder. Men hvo føler ikke, at den under Krigen i Omløb satte alt for store Papirmasse netop var Hovedkilden til Sædernes Forfald og tildeels til Redeligheds og Tarveligheds Undergang? Lader os hver Dag bede: for saadant Papir bevare os vor Herre, og lad os flye hvert Middel, der paa denne Vei skal fremme Nationens Vel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-04
Blandede Tanker af Baron Holberg, med tilføiede Randgloser. Tarvelighed varer længst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-04
Jeg vedbliver at henleve mine gamle Dage lige saa tarvelig, som jeg i min Ungdom var vant til, uden at bekymre mig om de Formaninger, hvormed mine Venner hyppigen opmuntre mig, at leve lidt mere høit. De troe, at nægte sig Vellyst, er det samme som at spæge sig selv, og derfor fylde de mig bestandigt Ørene med den nordiske Philosophies Lærdomme, der anbefale, at lægge Vind paa at spise og drikke dygtig; det kalde de at pleie sit Legeme, men jeg at ødelægge det, da Erfaringen lærer, at Legemet snarere svækkes af Vellyst end Maadehold, som jeg med mit eget Exempel kan bevise. For omtrent fyrgetyve Aar siden var jeg saa svag, at mine Venner spaaede, jeg vilde gaae ud som et Lys, hvis jeg ikke fordobblede min Mundportion; men de fleste af disse Prædicanter, der pleiede deres Legeme saa omhyggeligen, ere for længe siden døde og begravne, da jeg, som bliver ved det Gamle, og spæger mit Legeme, lever den Dag i Dag er Med gyldne Bogstaver burde disse Ord opslaaes i vore Klubber og paa vore Restaurationer, hvor man ordentligen kappes om Leiligheder til at spise og drikke dygtig; hvor man ønskede sig hver Uge en Fødsels- og Stiftelsesdag eller et Jubilæum, for at tegne sig til Middags og Aftenspisning; hvor sjeldent nogen Skildpadde tør nærme sig vore Kyster, uden at der strax foranstaltes en Fest i Anledning af dens Ankomst. Overalt har der vel neppe været nogen Tidspunkt, hvor man blot levede for at spise og ikke spiste for at leve, end netop nu.) Den moderne Musik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-04
Tvende meget agtværdige Videnskabsmænd, af hvilke den ene tillige er en gammel kyndig Skolemand, have yttret et Slags Misfornøielse med det, som jeg i Fortalen til min Lærebog i den christelige Religion har sagt om Diktering i Skolerne. De mene nemlig, at saadan Dikte ring er til Skade og Tidsspilde og ikke kan forsvares, undtagen i det Tilfælde, at man i et vist Fag enten aldeles mangler en Lærebog, eller har en slet Lærebog. Jeg tilstaaer, at jeg er af samme Mening; og mine Yttringer i bemeldte Fortale skulde ingenlunde være et Forsvar for Diktering i Almindelighed, men et Forsvar for mig og tillige et Forsvar for Diktering i det Tilfælde, at man ingen god Lærebog har, og under den Forudsætning, at den dikterende Lærer, tillige er i Stand til at skrive, og altsaa til at diktere, en hensigtsmæssig Lærebog. Men jeg maa tillige tilstaae, at mine Udtryk ikke vare saa rigtige og tydelige, som de burde være; og derfor har jeg anseet det for min Skyldighed at forklare med ovenstaaende, bestemte Ord, hvad jeg forstod ved de Omstændigheder, under hvilke Diktering i Skolerne maa foretrækkes for en trykt Lærebog. Thi jeg vil ingenlunde have Anseende af at have forsvaret det, som jeg aldeles misbilliger. Hvorvidt jeg iøvrigt var beføiet til at forudsætte det omtalte Tilfælde og til at antage den omtalte Forudsætning, dette er noget, som jeg her ikke videre kan omtale. Men jeg maa endnu lægge een Betingelse til de tvende anførte, hvilken ogsaa løseligen er berørt i en Anmærkning til bemeldte Fortale, denne nemlig, at de Diktata, som under de antagne Omstændigheder i Skolerne kunne være at foretrække for en trykt Lærebog, dog maae indbefatte og udtømme Indholdet af en vis bekjendt Lærrebog eller have et ellers bekiendt- og bestemt Indhold og Omfang. Thi paa anden Maade kan Examinator ved Universitetet ikke med Bestemthed vide, hvad han med Rette kan fordre af Examinanden. Under disse tre Betingelser troer jeg, at man maa taale Diktering i de lærde Skoler som et nødvendigt Onde. Heri mener jeg at alle redelige og kyndige Skolemænd ville være enige med mig; thi de ville deels ved Eftertanke kunne slutte sig til, og deels af Erfaring vide, hvormegen Misbrug Diktering i Skolerne medfører, naar den bruges uden Hensyn til de omtalte nødvendige Betingelser. Men de samme ville ogsaa med mig glæde sig over, at vi nu næsten i alle Skolefag have meer eller mindre brugbare Lærebøger, saa at den Nødvendighed, som tilforn kunde undskylde eller retfærdiggjøre Brugen, af Diktata, kan ansees for at være næsten bort falden. Dog maa dette ikke forstaaes saaledes, at det ikke skulde være tilladt at diktere enkelte Anmærkninger, Forklaringer og Tillæg til en trykt Lærebog. Dette bør vistnok være tilladt, og det kan ofte være nødvendigt ved den bedste Lærebog. Derimod holder jeg det for rigtigt, at det blev en bestemt Regel for Underviisningen i de lærde Skoler, at en trykt Lærebog skal bruges i ethvert Fag, og at der ikkun under de omtalte særegne Omstændigheder bør skee Undtagelse herfra. N. Fogtmann, Licentiat i Theologien. og Lector ved Sorøe Akademie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-04
Dr. Sickler har i en meget lærd Undersøgelse om Kundskabs Nøglen AEI THE LANET T i det nye Testaments Skrifter og dens Forekom mere i 1 og 2, som Aabenbarings Hieroglypher og det aabenbarede Phth i Isismysterierne, paa ægyptiske Monumenter; ligesom og paa den Stoschische Solgemme, der nu befinder sig i den Kgl. Gemmesamling i Neapel som Hieroglyph af Ormuzd's Aabenbaring af sin Lov for Borogster. J denne Afhandling troer Forf. allerede at finde i det gamle Testamente, f. Ex. i Jesaias, 12, 22, de første Spor til Kammerherre nøglen, d. c. en Hofbetjent, Eliakim, der som Hæderstegn og symbolisk skal erholde en Nøgle og bære den nedhængende af Skuldren. Joh. Aab. 1 C. 18 V., 3 C. 7 V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-04
Kjøbenhavns Børs, d. 4 November. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark. Oblig. (med Renter fra 11 Juni 1823) 81 1/2 a 82. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 101 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 127 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 14 1/2 Rbdlr. pr. 10 Specier norsk. Svenske Sedler 58 1/2 s. - Disconto 5 pC. En Sommermorgen udenfor Kjøbenhavn. En Morgenstund, da Solen venlig smilte, Og al Naturen var som født paa ny Mit Hjerte slog - jeg gik af trange By, Og til den fri Natur jeg freidig ilte. Min skyldfri Barndom svæved for mit Øie, Paa Stadens vilde Glæder tænktes ei - Kun Vinger for at lette mig min Vei Jeg ønske - mens min Siel var i det Høie. Med Pilens Snelhed jeg min Bane følger, Veundrende det Skabte – og min Gud, Som Alt fremtryller ved sit Almagtsbud. Og under Blomsters Svøb sin Storhed dølger. Jeg tænkte mig som Uskyld glade Dreng, Da, fuld af Fryd, et Chor af FuglevrimmelHøit svævede med Sang mod klare Himmel, Og vakte mig i Floras Blomstereng. Jeg henrykt stod for det, jeg saae og hørte Mens Eden maltes i min Phantasie, Ved Lyden af det Skabtes Harmonie; Mig Engle selv ved Ætherhaanden førte. En graalig Lærke sig fra Magen svang Mens denne qviddred til de spæde Smaae Som end i Redet ganske nogne laae, Hiin loved Herren med sin Morgensang. En fattig Vandrer Bøn til Himlen sender, Og lover ham – som Alt fremtrylle kan Og Bien surrer fra et Blomsterland, Og travel sig til konstig Kube vender. Høit, men beskedent hæver sig en Lilie, Som dydig Blyheds himmeltene Minde; Dog meest beskedent staaer den blaa Kierminde Som Uskylds Billed, paa den grønne Tilie. Den blide Sol har oplyst huulte Veie, Den mørke Skov og Sorgens skumle Vraa, Dens Straaler farve sig i blanke Aa Og skinne mildt i gyldne Akkeleie. Jeg saae mod Skyen og jeg saae mod Jorden; Altaanded Liv og Lyst og - Kjerlighed. O, Engle skuer til mig Glade ned, Og stemmer i min Priis til Almagts Orden. Jeg saae og saae, og følte mig saa fro; Men ei paa Himlens Værk jeg saae mig mær Omstraalt af Floras Smaae og elskte Plet, Jeg i dit Blomsterskjød saa trygt vil boe Hansen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-04
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Tyvende Aargang. No. 89. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 8 November 1823.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
Bidrag til det asiatiske Compagnies nyere Historie. (Da det nu snart skal bestemmes, paa hvilken Maade det asiatiske Compagnies Jnteressenter, som i femten Aar ikke have nydt noget Udbytte af deres Actier, bedst kunde tilstaaes en passende Erstatning, saa vil efterfølgende, allerede for 14 Aar siden til Directionen indgivne Pro Memoria, fra endeel Jnteressenter om Compagniets Opløsning og dets Effecters Realisation, tilligemed Directionens Svar derpaa, neppe læses uden Deeltagelse.) Ærbødigst Pro Memoria!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
Da det Kongelige Octroyerede Danske Asiatiske Compagnie for nærværende Øieblik er, og maaskee endnu i lang Tid vil være sat ud af Stand til at virke som et handlende Selskab, og de betydelige aarlige, for Tiden unødvendige Bekostninger med Betjenternes Lønning &c., ville, ifald de vedvare, bringe Actierne, som allerede staae langt under deres oprindelige Værdie, ganske til at falde, især dersom Compagniet, for de aarlige Lønningers Skyld, nødsages til at holde inde med at give aarligt Udbytte, hvilket Tab. vil blive føleligt for alle Jnteressenter, men især for Enker og saadanne, hvis Jndkomster allene beroe paa denne Indtægt, saa anmode vi undertegnede Jnteressenter i Compagniet herved den ærede Direction, behageligst at foranstalte, snarest mueligt, en Generalforsamling, hvor da de tilstedeværende Interessenter kunde, efter modent Overlæg, decidere. Om ikke Compagniet bør opløses, dets Effecter realiseres, og enhver Actiehaver nyde, hvad ham efter opgjort Ballance pro quota kan tilkommer Og, paa det enhver desbedre kan overskue Nødvendigheden af Compagniets Opløsning og Effecternes Realisering, saa være det os tilladt, herved kortelig og saa godt vor Kundskab om Compagniets Forfatning strækker sig, at gjøre følgende Oversigt over dets Status.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
Ifølge Directionens Erklæring ved sidste Generalforsamling, er enhver Actie endnu 382 1/4 III Rdlr. værd. Naar nu denne Værdie multipliceres med Actiernes Antal 4,800, faaer man saaledes Compagniets Formue at være 1,834, 800 Rigsdaler Dansk Courant, som giver aarlig Rente, a 4 pro Cento, 73,392 Rigsdaler. Naar nu fra disse drages 50,000 Rdlr., som omtrent udgjør Compagniets aarlige Lønninger, bliver der tilbage til Udbytte 23,392 Rdlr., som udgjør circa 5 Rdlr. pr. Actie eller lidet over 1 pro Cento af Actiernes nuværende virkelige Værdie. Efter denne Beregning er det klart, at Jnteressenterne, saaledes som Tingen nu staaer, enten i de følgende Aar ikke kunne erholde noget Udbytte, eller, ifald Udbytte gives, da skeer det paa Capitalens Bekostning, hvilken da lidt efter lidt vil og maa hensvinde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
Vi indsee ingenlunde, at Compagniets Opløsning kan have ubehagelige Følger, hverken for Staten eller Compagniet selv, men blot for Compagniets nuværende mange Betjente med disses Koner og Børn; men da man maa ansee Compagniet som en privat Handlende, og ikke som en offentlig Stiftelse, saa følger heraf, at Compagniet ikke kan have nogen Slags Forpligtelse til at besolde sine Betjente længere i Tjeneste, end som det bruger dem, saa meget mere, som denne Generositet imod Betjentene vilde, under disse Conjuncturer, om nogle Aar ganske - især om Compagniet, som det bør, vedbliver at give et aarligt Udbytte i det mindste af 20 Rdlr. pr. Actie - opsluge hvad Actierne for Tiden endnu kunne være værd, saafremt Realisationen skeer strax. Naar Landet engang faaer Fred og Conjuncturerne gjøre det mueligt for et Asiatisk Compagnie at existere, da vil et nyt Asiatisk Compagnie let komme i Stand igjen, og de af nuværende Compagniets Betjente, som ere uundgaaelig nødvendige til Handelens Drivt, kunde paa ny blive tagne i Tjeneste, og saaledes den fra Menneskelighedens Side vigtigste Anstødssteen for Compagniets Opløsning tildeels være hævet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
Vi ere fuldkommen overbeviste om, at den ærede Direction ganske føler og indseer Nødvendigheden af dette Skridt til Compagniets Opløsning, saafremt ikke Compagniets Jnteressenter tør gjøre sig Haab om, efter allerunderdanigst Forestilling af Directionen, at erholde Hans Majestæt Kongens allerhøieste Garantie, enten for Actiernes oprindelige Værdie, eller i det mindste for deres nuværende, i seneste Generalforsamling, erklærede sikre Værdie 382 Rdlr. med aarlig Rente 5 pro Cento, saalænge Krigen varer og Conjuncturerne sætte Compagniet udaf Stand til at handle.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
2den Anmærkning. a. Den nyligen citeerte §. af Octroyen vil, ved Gjennemlæsning, uden Tvivl bringe Forfatterne af det indsendte Forslag til at være enige med Directionen deri, at først de Totrediedele af Actie-Eierne, eller saaledes i det mindste 3200 Actie-Eieres Stemme for Compagniets Ophævelse, kan gjøre Forsættet at ophæve Compagniet, gieldende, og fremdeles deri, at en saadan Stemme samling, efter Naturen af Sagen og Generalforsamlingernes Indretning, der vanskeligen lader sig foranstalte. d. Hvor uforvindeligt et Stød det blotte Forslag til Compagniets Ophævelse, i en Generalforsamling, iøvrigt ufeilbarlig vilde give Compagniets hidtil, endog paa en for Staten selv gavnlig Maade, til Fuldkommenhed opretholdte udenlandske Credit, vil enhver Sagkyndig, uden al videre Udvikling, selv let indsee. Heraf følger, efter vor Formening, at en saadan Opfordring, som den, der indeholdes i det til Os indkomne Forslag, hverken skikker sig i en Generalforsamling, eller der let kan naae sin Hensigt, forudsat, som Vi forhen have antaget, at et bejaende Samtykke dertil udfordres af saadanne Jnteressenter, som Vi under 1ste Anmærkning have peget paa, og det i Henseende til de Actier, disse maatte eie og kræve realiserede, i saadant Antal, som det citerte Octroysted foreskriver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
3die Anmærkning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
Det kan, ved at læse Octroyens 25de §., vistnok ikke undgaae de gode Herrers Opmærksomhed, at naar det endog ved et lopbefalet og hensigtsmæssigt erholdt Stemme antal var bleven afgjort, at Compagniet skulde ophæves, saa blev dog Compagniets Effecters Realisering, formedelst den Jnteresse for et nyt, forinden i saa Fald organiseret Jnteressentskab, som Lovgiverens Omsorg derunder sees at have til Formaal, en Sag, som slet ikke under eet med Spørgsmaalet om Compagniets Ophævelse kan tracteres; men som først længe derefter kan iværksættes, efter dette Octroysteds Forskrivt, og i Tilfælde af Disputer, ved en der aldeles anderledes lovbestemt Stemme maade maa blive at afgjøre, hvilket sandsynlig vil medtage megen Tid og medføre megen Vanskelighed. Heraf haabe Vi, at det behageligst vil indsees, at Compagniets Effecters Realisering til pro qvota Uddeling af Beløbet (hvilket er Forslagets eneste Øiemed) ikke er nogen let eller Øieblik Sag, og fremdeles, at Jnteressenter, der i Dag ere og Norgen sælge deres Actier, neppe kan tilstaaes den Ret, ved forhen afgivne Stemmer at bevirke Opløsningen af et Handels selskab, hvis Vel og Vee, paa den Tid Opløsningen skal gaae for sig, er dem aldeles ligegyldigt. Saadanne handlede derfor ganske vist meere ædelt og conseqvent, om de til Dagens Priser, som fuldkommen stemmer med Actiernes evaluerede Værdie, solgte deres Actier, for at blive den dem saa kjære, i Øieblikket, frugtesløse Kapital til anden Disposition raadige, og bleve saa ubekymrede om Compagniets Fremtids Skjebne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
4de Anmærkning. Compagniet har, opmuntret af Hans Majestæt Kongens egenhændige Rescript, dateret 31te August 1808, under 1ste October samme Aar ansøgt en ny Octroy paa bedste Vilkaar, og det har siden, paa Grund af dets uheldige Forfatning formedelst Krigen, og Underballance formedelst Coursen, ansøgt under 1ste November 1809 om udvidede eller forandrede Handelsgjenstande til Compagniets Opkomst, om Theetoldens Overdragelse til Compagniet i en passende Tid, samt formedelst Ansøgningens Henhvile angaaende den nye Octroy, om den gamle Octroys Forlængelse i 3 Aar efter Krigens Ende. Dette er altsammen skeet af Directionen, efter bedste Overlæg med Commissionen, og er af Generalforsamlingerne deels besluttet, deels bifaldet. Hvorledes lader der sig derfor nu, medens Compagniet venter paa Benaadninger fra Landsfaderen, som det, til sin Vedligeholdelse, selv har ansøgt, gjøre enten Forslag eller Anbefaling til Compagniets Ophævelse, eller bør ikke Tanken herom meget mere bandlyses, indtil den Tid, ifald den kan tænkes, da Jnteressenterne kaldes til at raadslaae over byrdefuldere Vilkaar for den implererede nye Octroy, end deres Erfaring siger dem, at de kunne taale. Saa meget finde Vi blot fra Formens og Tidens Side, og formedelst det Jnconseqvente i Forslaget, sammenholdt med hvad, som hidtil er passeret ved Compagniet, at indvende imod samme, og Vi maatte meget bedrage Os, om ikke Forslagets Forfattere, alt dette overveiet, selv ville afstaae derfra.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
Hvad Vi imidlertid endnu til Slutning ansee fornødent at tilføie, bestaaer blot deri; A. At Vi ikke lade af, efter Eed og Pligt, i Forbindelse med Compagniets bestandige Commission, at pønse paa Iværksættelsen af alt, hvad der staaer i vor Magt, enten til Jndskrænkelse af Compagniets mangehaande Udgivter, eller til Erhvervelse af nye Fordele for Compagniet. B. At Vi mene at have givet de Herrer, Jnteressenter det meest practiske Beviis herpaa i den fra Compagniet indgivne og her paaberaabte sidste allerunderdanigste Ansøgning af 1ste November 1809, hvilken i sidste Generalforsamling. blev forelæst, og hvoraf Vi her foran have extraheret Jndholden. C. At Vi derimod ikke see Os i Stand, til at motivere en saadan Ansøgning til Hans Majestæt Kongen, som den i Forslaget tilsidst opgivne, hvis Jndvilgelse skulde være det eneste, der, efter Forfatterens Formening, burde standse Compagniets Ophævelse og Realisation, da Vi frygte for, at en saadan Begjering maatte blive anseet som en grændseløs Dristighed, i at forlange sin private Skade erstattet paa den lidende Almeenheds Bekostning, hvoriblandt flere Medborgere have liidt som Vi, uden at torde vente deres Tab godtgjort af Statscassen. Ja, Vi frygte endog for, at en saadan Ansøgning vilde nedværdige Compagniet i Landsfaderens Øine, ligesaa meget, som Vi nu have Aarsag til at troe, og at være stolte af, at Compagniets patriotiske Adfærd og Tænkemaade hidtil, under vor Bestyrelse, har tildraget sig Landsfaderens allerhøieste Bifald og naadigste Sindelav.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-08
Directionen for det Kongelig octroyerede Danske Asiatiske Compagnie; Christianshavn, den 21de Februari 1810. Skibsted. Vogelsang. Selmer. Mourier. Til S. T. Herr Capitain og Grosserer Bentzon, Herr Grosserer Jørgensen, og de flere Jnteressenter i det Asiatiske Compagnie, som have underskrevet det, Compagniets Direction tilstillede P. M. af 31 December 1809.