Jyske Efterretninger, 1796-02-08
Ja Pigen Mette Kestine i Aftes Kl. 6 Slet er udebleven af min Tieneste, og paa min Regning optaget Penge, saa advares enhver at bemeldte Personinde, ei udleverer noget, uagtet hun falskelig skulle lægge mit Navn til. Aalborg den 8 Februarii 1796. Christen Stephensen. Til at fremme Udbredelsen af Jesu reene og simple Fornuftreligion er intet Middel virksommere end dette, at udgive troe Oversættelser af Bibelens Bøger og ledsage dem med philosophiske Afhandlinger. For hertil, saavidt jeg formaaer, at bidrage noget, agter jeg at udgive en Oversættelse af de 27 sidste Capitler i Esaias under følgende Titel: Jstaliternes Tilbagekomst til Jerusalem, et prophetisk Digt, kaldet Esaias. Men til denne Oversættelse vil jeg tillige føie adskillige philosophiske Afhandlinger, hvis Hensigt er at lede til en meere fordomsfri Betragtning af Bibelsystemmet. Værkets Plan bliver altsaa følgende: L.) En Jndledning, hvori jeg fremsætter Digtets Jndhold, viser Oprindelsen til de deri forekommende Religions Begreber, og undersøger, hvorvidt disse ere rigtige eller ikke. Men for at kunne gaae frem med Orden, inddeler jeg Jndledningen i følgende fire Afhandlinger. 1.) Om Menneskets Bestemmelse. Her vises, hvad Menneskets Bestemmelse er, og fremsættes et paa Menneskets Natur og Bestemmelse grundet Beviis for Gud og Udødelighed. Men til denne Afhandling haves Hensyn, saa ofte der i det følgende tales om et Religions Begrebs Rigtighed eller Urigtighed. 2.) Om Moses. Her vises, at Moses var blot Lovgiver og Statsordner, liig Solon og andre Oldtidens store Mænd, og at hans Jehova var blot en politisk Gud og altsaa ikke Naturens algode og alvise Gud. Tillige fremsættes de i dyb Politik liggende Aarsager, som bevægede ham til ikke at give Jfraliterne meere end een Gud. Endelig udvikles, hvad Jndflydelse hans Statsindretning havde paa det ifralitiske Folks Karakteer. 3.) Om Propheterne. Her vises, at de for største Deelen vare retsindige Mænd og velmeenende Patrivter, som dannedes ved de mosaiske Love og Jndretninger, og som derfor ikke kunde gaae videre i Aands Cultur end disse tillade; at de altsaa vel kunde giøre sig høiere og ædlere Forestillinger og Gud, end de hedenske Digtere, fordi Moses havde kun givet Jstalliterne kun een Gud, der skildredes som sine Bud, det er, de mosaiske Loves sitenge og mægtige Haandhæver; men at de dog tillige ved Moses's politiske Religion hindredes fra at faae et trent Begres om Gud. Herpaa udvikles hvad indflydelse de indtil Befrielsen af det habplønske Fangenskab le rende Propheter havde paa Jfracliternes Karakteer, og tillige vises, at man gierne, uden at antage Guds Jndvirkning, kan forklare Spaadommene og deres Opfyldelse, saavel i Almindelighed, som i Særdeleshed dem, der angaae den jødiske Stats Undergang og Jfraliternes Befrielse af det babylonske Fangenskab. 4) Om Digtets Jndhold og Karakteer. Her udvikles, hvorledes dets Forfatter, som skrev denne Prophetie strax efter Jstaliternes Befrielse af det bahylonske Fangenskab, var blevet dannet ved den Jndflydelse. som Moses og de foregaaenge Propheten have havt paa det ifralitiske Folks Karakteer. Derpaa vises, at Digtet fremsætter overspændte og aldrig nogensinde opfyldte Forventninger om den tilkommende Nationalstorhed og Lyksalighed, som de fra det babylonske Fangenskab udfriede Jfraliter nu skulde opnaae. Endelig anmærkes, hvilke rigtige og hvilke urigtige Religionsbegreber det indeholder. H.) Oversættelse af Digtet, hvorpaa jeg har leveret Prøver i Samleren. 111.) Et Anhang, som tiener til at stadfæste den Sætning, at Troe paa hellige Bøger er skadelig, da Tænkeren derved misledes, i det han bringes fra at granske i Naturen til at forske i døde Bogstaver. J dette Anhang vises nemlig, at de jødiske Theologer og Præster, blandt hvilke der dog maae have været nogle redelige og skarpsindige Mænd, havde af dette Digt, som de ansaa for en hellig Bog, øst høist skadelige Fordomme, hvis Udbredelse blandt Almuen foraarsagede, at dens Aand nedknedes, og bragte en rædsom Undergang over den jødiske Stat. Bogen vil omtrent blive 20 Ark stor, og Prisen for Subskribentere ei overstige over 5 Mk. for Trykpapiir og 6 Mk. Postpapiir, den skal, naar Forlæggeren seer sig skadesløs, forlade Pressen i Foraaret 1796. J Aalborg modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Wandall. Kiøbenhavn, 1795. C. Hørrebow.