Viborger Samler, 1779-08-09
Spørgsmaal. Kan Successor i et Præstekald have nogen retmæssig Fordring til Part i det Græs, som falder i Tøiringen under Naadsens Aaret? Svar: Saa mange Skifter jeg har holdt. Saaofte jeg har været Lavværge. Saa længe jeg har været Provst nu en 37 Aar, har jeg aldrig hørt eller seet, at en Successor har forlangt eller faaet Part i Tøiringen. Det er en almindelig Praxis, at Enken ene har det, og hvor Loven tier, er Praxis en Lov. Man har troet, Lovgiveren har skienket Enken Tøiringen. Man har tænkt, den Stand, havde favorem in jure, man har undseet sig ved at fordre saa smaa og utilhørende Ting, som nu Misundelse, Have=Syge, Trang, Sult, Nederdrægtighed, nei Selvkloghed opvækker Appetit til, men er der og nogen Ret dertil, Viist er det, at Fortidens Troeskyldighed kan ligesaa lidet nægtes, som Nu Nu=Tidens Troløshed; thi hvad troer man nu Hvad er nu vist og fast? Midlertid er det vel, at Tvivl=Sygen yttrer sig, endog i vort Fag. Sandhed kommer derved til sin Evidence. Den geistlige Ret, Jus Ecclesiasticum, eller maaskee rettere Præste=Retten, Jus Parochiale, bliver derved i mange Deele opklaret, som vel behøves, da mange Stykker hidtil ere afgjorte paa en gerathe woll, bona side, og derved næsten uafgjorte, formedelst Venskabs, Svogerskabs, Uvidenheds og UvishedsSkyld, som alt upassende paa vor Tids alvidende Jndsigt og Formeening. Jeg, som en Senior, nægter Successor al Anpart i Tøiringen paa følgende Grunde: 1. Loven har reent sagt, hvad Successor skal have af Korn og Græs Pag. 304, a 4, men derunder nævnes ingen Tøiring, han kan altsaa ei faa meere end Loven har tildeelt ham. 2. Han har hverken Huusholdning, Besætning, Folk eller Huusved, men bare Logis for sin egen Person, men Enken holder alt dette, tildeels endog til Successors Tieneste med at koste og fragte ham og drive hans Part af Avlen, og derfor har Lovgiveren ingen Part givet ham i Tøiringen. Om hun endog freder noget deraf at slaae, ligesom hun indretter sin Huusholdning til, saa vedkommer det ei Successor; thi han har ei Part i andet Græs, end det i Korn=Vangene efter den cit. L. Pag. 3. Loven siger Pag. 306, a 7, at Enken beholder Præstegaarden et ganske Aar omkring, men her giver Successor en splinter nye Fortolkning, at neml. ved Præstegaarden, skal forstaaes bare Bygningen. Men saaledes blev den hende jo mere en Byrde, end en Naade. Det er jo en almindelig Talebrug, naar een har kjøbt en Gaard, at man derved forstaaer al dens Tilliggende og ei den bare Bygning. Saaledes og her. Gaarden med al Tilhørende er hendes, naar hun opfylder Lovens Vilkaar, som er at logere Successor - at holde Gaarden ved lige i Bye og Mark - at svare ham sin Andeel af Korn- og Høe=Avl. O I Herrer, Successorer, opæder ikke Enkers Tøiring: nøies med sundere Græsarter af Kaal, Salat, Erter og Rødder, ja Ebler og Pærer, 4. Naadsens=Aaret kaldes Enkens Vederlag L. Pag. 303. Have nu Antecessores intet havt i og af Tøiringen, saa er det soleklart, at Successores heller intet kan fordre, at det er Enkernes Vederlag, og som et Jus Protimiseos L. Pag. 306. a 8. Hvor ønskte jeg, at vore Danske Enker maatte nyde den Naade, som de Norske, der nyde det heele Naadsens Aar med al vis og uvis Jndkomst, imod de koste Successor og give ham en vis Løn sat af Provsten og tvende Præster N. L. Pag. 313. v. 1. Hvor mangen Buble=Tvist og Nonsensikalisk Paastand kunde ei herved dæmpes eller forekommes, o Brødre, opvækker eders formaaende. maaende Biskopper til Nidkierhed for denne Konge Naade til eders Enker. Beder, leder, banker! Betragtninger. Jeg har nogle gange spurgt mig selv, hvad mom jeg har gjort vor Herre, at han ingen Kone har givet mig, Oftere har jeg spurgt, hvad mon disse arme Folk har gjort, at han har givet dem een. Uheldene ere ofte ikke saa store i sig selv, som ved Tiden og Omstændighederne, de hendes os i Endnu har jeg ikke kundet fast bestemme, hvilket er lettest, enten at bære paa en Hemmelighed, eller at overbære en Fornærmelse. Nyeheder.