Ribe Stifts Adresseaviser, 1844-03-01
J Anledning af en i Lollands-Falsters Stiftstidende indrykket Artikel om "Høiskoler for Bondestanden hvori Forfatteren havde fremsat temmelig tarvelige Fordringer til denne, har en anden ubenævnt Forfatter i samme Blad taget til Gjenmæle, og af hvis Yttringer vi hidsætte følgende: "Bønderne have saa ofte hørt, hvormeget de have at takke de Kjole klædte for de Forbedringer i deres Kaar og Forfatning, der Tid efter anden ere indtraadte, at det vel tør antages, at de nu selv ville tage alvorlig Haand i med, naar Talen er om at tilveiebringe en Skole, hvor de kunne erhverve sig de Kundskaber, som deres Stand hidtil saa stedmoderlig har maattet savne. "Kundskab er Magt - og Kundskabens Kilde bør staae aaben for Enhver, der er modtagelig og som vil søge den - ligemeget af hvad Stand han er. De paatænkte høiere Bondeskoler kunne naturligviis aldrig blive lærde Skoler, de skulle blot meddele en høiere og fuldkomnere Underviisning end i de almindelige Skoler) til modnere og modtageligere unge Mennesker, der netop derved ville udvikle og forædle deres aandelige Evner og lære at bruge dem. Forf. gyser ved at tænke sig, at Bonden skulde saaledes forfalde til Læsning, at han derover glemte sin Plov. Ja vist er enhver Udskeielse og Overdrivelse gyselig, naar den forhindrer, at Pligten opfyldes; men desværre finder slig Udskeielse Sted i alle Klasser, og man maa altsaa ikke vente at Bondestanden skulde gjøre en Undtagelse. Desuden ville den Slags Udskeielser næppe blive hyppige i Bondestanden. Jo mere Lærdom, jo meere Forstand, og den forstandige Bondekarl vil indsee hvad der tjener ham bedst, og ikke udskeie til overdreven Læsning. Og skulde en enkelt opvakt Bondesøn føle en saa uimodstaaelig Trang til at gaae videre i Lærdom, at han forandrede sin Stand og blev Lærd, hvad var det saa meere, end hvad der er skeet for, Vi kunne overhovedet have stor Lyst til at spørge: Hvem tør sige, at det fremdeles skal være Bondestandens Bestemmelse at dannes til udelukkende at blive i denne Stand? Hvorfor en det ikke ogsaa bestemt, at Præstens Søn skal blive Præst, Degnens Søn Degn o. s. v.? Hvorfor dannes Borgerens Søn i Skolen ikke med særdeles Hensyn til den Næringsvei, Faderen driver? Men er det da ikke uretfærdigt at ville indskrænke Bondestandes Underviisning til det, der for en Bonde er tilstrækkeligt at lære? "Tilstrækkeligt - sige vi - Begrebet af dette Ord er saa elastisk, at det kan indskrænkes og udvides efter Dens Behag som bruger det. Artiklens Forfatter har opregnet hvilke Lære Gjenstande han anseer som tilstrækkelige for Bondesønnen, der undervises i den høiere Skole, og vi kunne ikke andet end kalde hans Fordringer høist tarvelige. Den eneste af de af ham anførte Underviisningsgjenstande, der viser, at han dog ikke ønsker, fremdeles at holde Bonden aldeles i den samme aandelige Sløv heds Tilstand, som desværre i lang Tid har været Standens Særkjende, er Veiledning til at lære at tale, eller som Forfatteren selv siger: "den Kunst at kunne foredrage sine Tanker mundtlig med Lethed og udbrede over hvad man har at meddele Klarhed og Behagelighed. Men af Hvem skal Bondesønnen efter Forfatterens Mening lære denne Kunst, dog vel aldrig af de seminaristisk dannede Skolelærere, At denne Stand i Almindelighed ikke er saa heldig at have Ordet i sin Magt, er en temmelig bekjendt Sag, og til Lærere i Veltalenhed ville Skolelærerne. altsaa i Almindelighed ikke være skikkede. Og vi ere dog fuldkommen enige med Forf. deri, at den Gave at kunne mundtlig udtrykke sig rigtigt og tydeligt bliver mere og mere nødvendig for Bonden."