Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-02-06
Næstk. Onsdag Aften bliver Cour og Apartement ved Hoffet i Anledning af Hs. M. allerhøieste Fødselsdag. Ogsaa Procurator Haagens Jndlæg for Professor David læses nu i Bladet Fædrelandet. Han indleder det, ved høit og lydeligt at forkynde: at denne Sag er Fædrelandets, at den er en Kamp om Nationens Ret til Menings=Attring om Menneskets og Borgerens helligste Rettigheder, og at Udfaldet af den skal lære, om Dannerfolkets Tunge i den Grad, er lammet, at videnskabeligt Foredrag om Landets Tilstand og almindelige Statsrets-Grundsætninger, at ærlig Opfordring til Medborgere og kraftigen at virke i Samdrægtighed til Fædrelandets Tarv straffes paa Livet, med Tabet af Frihed, Ære og Embede, eller i mildeste Fald smedder den for Sandhed og Pligt varmt følende Forfatter i Censurens Lænker." Han berører, i hvilket mærkeligt Øieblik det er, at "Generalsiskalen fremtræder som en deus ex machina, hvor uventet denne Action maatte komme for hver dannet Borger" og hvilket Jndtryk den maatte gjøre paa Prof. D., især da han af den fremlagte Ordre erfarede, at han var sat under Justitiens Tiltale efter Hs. Majestæts egen allerhøieste Ordre.""Det sømmer sig ikke mig," bemærker han: "som Undersaat at anstille Betragtninger over, hvad Hs. Majestæt i sin Viisdom har besluttet, men jeg haaber, at det ikke vil tilregnes mig som en Forbrydelse, naar jeg i denne Anledning fortæller et Sagn, der er almindeligt. En Professor ved Universitetet i Kiel havde i et Selskab i Berlin omtalt den danske Regjering eller maaskee den danske Grundlov i Udtryk, som man der ikke fandt stemmende med monarkiske Grundsætninger. Om Leietjenerne der staae i Politiets Sold, eller om nogle af de tilstedeværende Gjæster vare indlemmede i Spionernes Orden, beretter Historien ikke men man fortæller, at det Passerede blev paa den ministerielle Vei indberettet vor allernaadigste Konge, der uden i mindste Maade at reflectere paa Relationen rolig gav til Svar: "Professor P. maa have troet, at han var hjemme." Jeg veed ikke og kan ikke vide, hvorvidt denne Fortælling er sand, men det veed jeg, at den atter og atter er fortalt, og at den stedse, naar den blev gjentaget, fandt Gienklang i enhver retsindig Borgers Bryst. Jeg sætter nu, at Prof. David har yttret, at det constitutionelle Monarkie nærmer sig mere til Rets=Jdealet end det absolute, og at han for saadan Menings-Yttring bliver dømt fra Livet, til Forbedringshuset, til Fæstningen fra sit Embede, eller at han standses i sin literaire Virksomhed ved at underkastes Censur, - og jeg overlader til Enhver at bedømme, hvilket Jndtryk en saadan Dom vil gjøre paa Nationen, og hvilke Følelser Talen herom i Tiden vil vække." – Efter generelt at have omtalt Hovedmomenterne til Generalfiskalens Anklage mod Bladet "Fædrelandet gaaer H. over til specielt at besvare hans Jndlæg, og Punkt for Punkt at gjennemgaae de Yttringer, han har fundet utilladelige i bemeldte Blad. Denne Deductions Udførlighed tillader os ikke her at dvæle ved enkelte Uddrag af samme; den er desuden saa interessant, at den bør læses i sin Heelhed. Til Slutning paastaaer han: at Tiltalte, Professor Da vid, bør for Generalfiskalens Tiltale i denne Sag fri at være. "Domstolenes Retfærdighed saaledes ender Jndlægget: er Danmark Stolthed, og med Haab og Fortrøstning nedlægger jeg derfor Tiltaltes Sag i Rettens Hænder."¬