Berlingske Tidende, 1831-03-29
London, den 18de Marts. I Underhusets Session overleverede Hr. Hobhouse den 15de Marts et Bønskrift til den ministerielle Reformplans Bedste, det var ogsaa underskrevet af den vidtberømte Olding JeremiaBentham. Dette almeenhædrede Navns Autoritet betegnede Hr. Hobhouse og Sir Francis Burdet som et Vidnesbyrd om den forelagte Plans Ypperlighed. - Hr. Ellice bemærkede, at man havde troet, at Silkevæverne i Coventry ikke ville være Reformbillen gunstige, fordi de derved mistede deres Valgret; men neppvar Billen kommen til deres Kundskab, før omtrent 6,000 havde undertegnet et Bønskrift til dens Fremme. - Alderman Thompson, en almeenagtet Kjøbmand, overleverede et af mange Kjøbmænd og Skibsthedere i London underskrevet Andragende mod den af Ministrene foreslaaede Forhøielse af Afgiften paa Skibs bygningstømmer. - Han talede udførligen med meget Sagkundskab og Apartiskhed om dette vigtige Anliggende. England - sagde han blandt Andet - er det eneste Land, som indfører be lydelige Qvantiteter Bygningstømmer. Jndtil Aaret 1809 vare alle Jndførseler heraf skeete fra Østersøen: men, da de østersøiske Havne paa den Tid vare komne under fransk Jndflydelse, og det blev vanskeligt, derfra at forsyne England med det fornødne Tømmer, havde man paa al mulig Maade søgt at fremme Bygningstømmers Jndførelse fra Canada, medens den ældre aarlige Jndførsel fra de østersøiske Havne ikkun beløb sig til 400,000 Læster. I denne Handel med Canada stikker nu en meget stor britisk Capital, som sysselsætter omtrent 22,000 Matroser paa Skibe af 440,000 Tons Drægtighed; derved fremmes tillige Udvandringerne til Canada; i forrige Aar havde 30,000 og siden Aaret 1830 ganske vist omtrent 250,000 Jndividuer fra England begivet sig did. Parlamentets Pligt er det, at vaage over, at en ny Forholdsregel ikke forvolder disse Udvandrede øjensynlig Ulempe, og at Barrieren ikke nedrives, som denne Jnteresse, nøje knyttet til Englands, endnu opstiller imod den nordamericanske Jndflydelse, der dagligen griber meer og meer omkring sig i Canada. Ved den af Ministeriet foreslagne Forhøielse af Afgifterne paa Bygningstømmer fra Canada, mener man vel, at forskaffe Staten en forøget Indtægt af 600,000 Pd. Sterl. aarlig, men denne Sum kan ingenlunde opveje mod Forhøielsens skadelige Følger. Det Østersøiske Tømmer er vel dyrere end det Canadiske, men dette, skjøndt af ringere Værd, er i mange Henseender ligesaa nyttigt, som hiint, og ikkun den ny ministerielle Forholdsregel vilde give Anledning til at det Østersøiske herefter vilde vorde meer søgt end det Canadiske. Man kunde være forvisset om, at den udvidede Østersøiske Tømmerhandel ikke vilde beskjeftige et eneste britisk Skib; Preussen og Norge vilde blive frygtelige Rivaler for Engelske Skibsrhedere." - Hr. Sadler paastod, at hele Underhuset burde afsættes, som uværdigt til at bære Navn af et britisk Parlament, dersom det ikke drog Omsorg for Englands Skibs-Handels- og Colonial=Interesse. - Alderman Waithmann kaldte Ministrenes Forslag ligefrem utidig og uforstandig; England sendte aarligen for meer end to Millioner Pd. St. Manufacturvarer til Canada; derimod tog Norge næsten Jntet fra England, og allegevel vilde man berøve Canada en væsentlig Fordeel, som no skulde komme Europas nordlige Stater til Fordeel. - Ogsaa Hr. Robinson talede for Bønskriftet, som han understyttede med statistiske Data. - - Hr. Gisborne foreslog, at en Fortegnelse paa alle Diplomat= og Consular=Pensioner skulde forelægges, og de altfor store reduceres. De Summer, sagde han, der vare bestemte for saadanne Pensioner, stode ingenlunde i Forhold til Belønninger for andre Statstjenester; 28 Jndividuer havde i aarlig Pension meer end 1000 Pd. St., og 12 meer end 2000 Pd. St.; alle for diplomatisk Tjeneste. Regner man dertil de Bekostninger, som forskjellige Gesandtskaber foraarsage Landet, saa beløber Alt dette sig til en Udgift, over hvilken Folket har Ret til at besvære sig. Blot Englands diplomatiske Forhold til Porten koster 36,900 Pd. St. aarlig. - Efter Ex=Krigsministeren Hr. Wynns forstandige Forslag udnævntes en Committee, for at undersøge, om det ikke var passende at gjøre en Forandring i Husets Privilegium, at paalægge visse Straffe. Vaabenserjeanten anmeldte, at Hr. Maber ly var arresteret, fordi han ikke havde mødt, efterat være indkaldet af Huset. Efter LordAlthorps Forslag blev dette Parlamentsmedlem sat paa fri Fod, imod at erlægge en Mulct. The Times erklærer sig til Fordeel for den sidste franske Ministerialforandring og siger blandt Andet: Under Hr. Lasitte kunde Statsbestyrelsen ikke længere vedblive, uden at udsætte Frankrige for indvortes Uroeligheder og Europa for en almindelig Krig. J den korte Tid hans Ministerium varede, fulgte een Tumult den anden; efter hver Allarm bevilgede Ministeriet Et og Andet; og derved ligesom opfordrede til nye Forstyrrelser, hvis Hensigt var at erholde nye Bevillinger. Saaledes vare i October Maaned f. A. Opløb af Almuen, der nødte Kongen til at forandre en Deel af sit Ministerraad, og opgive sin Hensigt, at forelægge Kamrene en Lov, som han havde bebudet dem. I December vare atter oprørske Scener i Hovedstaden, og ifølge deraf fandt en ny Modification af Ministeriet Sted. J Febr. d. A. saae man de til Guddommens Dyrkelse indviede Helligdomme udplyndres og vanhelliges med en Raahed, der vilde have geraadet selve Barbariets Tidsalder til Skjændsel; man saae, hvorledes Autoriteterne, for at stille Pøbelen tilfreds, maatte nedrive de med Lillier omvundne Kors af Templerne. Takadressen til Universitetets Studenter, fordi de havde blandet sig i December=Uroelighederne, var i og for sig selv en saa uforsigtig Handling, at man maa undre sig over, at den ikke strax havde Hr. Lafttes Entledigelse til følge. Borgerne i Paris have i Ministeriets Forandring nu et Slags Forsikkring om, at man ikke hvert Øieblik vil opfordre dem til at forlade deres Forretninger og Boeliger, for at bivounkere paa Gaderne i Nationalgardens Uniform, og adspitte Klynger af Lediggængere, der troe, at have Ret til at udtrykke deres politiske Anskuelser ved Trudsler og Voldsomheder, At Hr. Lafitte, strax efter Julii=Revolutionen, optraadte paa Præsidentsstolen i de Deputeredes Kammer og siden som Premierminster tog Sæde paa Ministerbænker, var ikke den meest overraskende i Følge af hiin uventede Forandring. Han var gjennem en Række af Aar bekjendt som snild Forretningsmand, som liberal Politiken, og som ivrig Patriot; den almindelige Troe paa hans uhyre Riigdom udbredte en vis Nimbus om Egenskaber, som under andre Omstændigheder ikkun ved store Talenter og udmærkede Tjenester kunne gjøres gieldende. En Banquierbogholders Opdragelse Contoirforretninger og Coursberegninger kunne ikke betragtes som de ypperligste Forberedelser til Præsidenturet i en lovgivende Forsamling, eller til Styrelsen af en stor Nations Politik. Man kan derfor ei undre sig over, at han ikke har holdt sig; dehavde tvertimod været beundringsværdigt, om han havde holdt sig Hans store Riigdom forsvandt, - med den forsvandt ogsaa hans politiske Jndflydelse; hans Liberalisme, som en kolossalsk Formue understyttede, og som var den legitime Regjering farlig, kunde under sildigere Forhold ikke bidrage det Mindste til at forøget Philipp 1stes Borgerregjerings Popularitet. J Finantsfaget, hvor man af Hr. Lasitte var berettiget til at vente de fornødne Egenskaber, var han ligesaa uheldig, som i de høiere politiske Anliggender. Budgettet er opsat i længere Tid og var, da det blev forelagt, mindre dadelfrit, end Tilfældet nogensinde har været under de forrige Administrationer. At han bemægtigede sig Indemnitets=Reservefondet, var en Troløshed mod Emigranterne, som han, uagtet fine politiske Yndlingsanskuelser, aldrig burde have tilladt sig. En anden Banquier (Hr. Cassimir Perier), der allerede for Juliirevolutionen ved fine parlementariske Talenter havde opsvinget sig paa et høit Trin, skal nu forsøge sit Held som Premierminister. Da han besidder meget større Evner end Hr. Lafitte, en skarpere Dømmekraft, og hans Kundskab om de politiske Forretninger er langt videre udstrakt, saa vente vi naturlig viis ogsaa et andet og gunstigere Resultat. En af Underhuset udnævnt Cammittee raadslaaer i dette Øjeblik om en Bill til at forbinde Liverpool ved Jernbaner med Havnene ved Humberfloden, og paa denne Maade Nordsøen med det Jrske Hav. Man har foreslaaet 4 Baner, to for lette Vogn, til at transportere Reisende og lette Varer, og to for tung, Vogne. Disse Jernbaner skulle oplyses ved Gas, saa at der kan være Færsel paa dem baade om Dagen og om Natten. Ved at anlægge dobbelte Baner har man til Hensigt at forebygge enhver Sinkelse, som Vogne, der møde hinanden, kunde forvolde.