Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-03-07
Oversigt af Dagens indenlandske Nyheder. J dette Blad har været meddeelt en Extract af af et Stykke i Kiøbenhavns Skilderie om Menneskets Sundheds-Historie; her følger Fortsættelsen deraf lodsaget med nogle bemærkninger. – Den almindeligste Svaghed i vore Tider er Nervesygdom men, den forplantes fra Forældre til Børn, og disse fødes med et svagere Nervesystem, deraf kommer ogsaa den uhyre Dødelighed, som finder Sted, blandt Børn i vore Tider, (er Factum ogsaa rigtig, mon der virkelig døer flere Børn i vore Tider, som i de ældre?) Nervesygdommen udbreder sig endog til Almuen, ja selv til Landbeboerne. (Dette er nu lidt overdrevent. Forresten ere de beste Huusraad imod denne Svagged disse: læs ikke for mange Romaner, see ikke for mange Tragedier; dyrk mere din Fornuft end som din Jndbildningskraft, gaae tidlig i din Seng og staae tidlig op; hav brav at bestille og bevæg dig daglig i den friske Luft, i varm. Forfatteren til disse bemærkninger taler af hvorledes Veiret er, og indtil Du bliver indvortes Erfaring) En rimelig Grund angives til hvorledes Rervesygdommen kunde udbredes paa Landet, nemlig ved de uægte Børn, som udsættes der fra Fødselstiftelsen og som har arvet dem, saaledes sees især i Bønderbyerne omkring Kiøbenhavn Phystognomer, som ikke der har egentlig hiemme. J Kiøbenhavn døe virkelig færre Børn af Krampeslag nu end som tilforn, saaledes døde i 1762 der 1188 Børn. af dette Tilfælde, men i 1801 kun 354 (man har vel lært at anvende Lægekonsten bedre imod denne for de Spædes Liv saa farlige Sygdom; derimod var der i 1808 157 dødfødte Børn og i 1749 kun 39. Vil man ret giøre sig Umage for at bringe den afskyelige Mode at gaae med Snørlive paa nye i Gang, som man begynder saa godt med, og foragte alt hvad den sunde Fornuft og Erfaringen kan lære, saa kan man altid haabe at bringe det videre deri. Alle unge Mandfolk burde indgaae men hinanden en Forening om, ikke at vilde gifte sig med en Pige, som bruger Snørliv.) – J vore Dage siger Forfatteren (Huseland) videre gives mere Jnteresse for aandelige Ting, end som Kraft i Characteren, man opflammer meere sin Jndbildningskraft, end som man over og styrker sin Fornuft, man lærer mere at føle end som at handle (det er sandt nok) Hiertets Følelser blive unaturlige, sættes ikke i Bevægelse af det simple rørende, men blot af Yderligheder og det overdrevne; og den legemlige Følelse udarter til Svaghed og til en sand Sygdoms Følelse, men forfalder til et Kiælerie ved den mindste Upasselighed og bruger ikke sin Fornuft til at modsætte sig den. (Til Lykke gielder denne Skildring ikke den største Deel af Folket, men blot de høiere og forfinede Classer). Derimod gielder destoværre den bemærkning om enhver Classe af Landets Jndvaanere, at Menneskene vænne sig i vore Dage alt for meget til at nyde pirrende og styrkende Ting, som irritere Nerverne, svække bag efter og opvække Lysten til altid stærkere Pirrelsesmidler. Dertil hører især den hyppige Brug af Brændeviin i vore Dage, som man i de ældre Tider ikke kiendte noget til. (Man kan dog svare herpaa: at hver Tidsalder og hvert Folk har sine Midler til Udsvævelser; de Vilde har deres berusende Drikke, saa godt som de cultiverede Nationer; Mahomedanerne, Chineserne har deres Opium; de gamle Danske drak dem fulde i stærkt Øl, ligesom de nærværende i Brændeviin, og den umaadelige Nydelse af stærk Øl, er maaskee meere skadelig end som af Brændeviin; en gammel og ærværdig Professor har fortalt Redacteuren, at han i sin Ungdom paa sin udenlandske Reise kiendte i Jena Studentere, som ved deres Ølgilder vare saaledes svækkede, at et eneste Glas kunde beruse dem. Man kan sige her, som ved saa mange Tilfælde i Livet; alting med Maade; en eller to Kopper Kaffe om Dagen oplive og skade slet ikke; men 3 Kopper overdreven stærk Kaffe 3 Gange om Dagen, svække unægteligt. At give Børn Brændeviin, at drikke det til Umaadelighed i en ældre Alder, eller at drikke mange udenlandske fordærvede Viine eller Brændeviins Sorter, som ung Rom, fransk Brændeviin er vist nok høist skadeligt; men en maadelig Nydelse af reent Kornbrændeviin skader aldeles ikke. Man kan forresten beroelige sig ved den Forviisning, at Drukkenskab imellem Bondealmuen er meget aflagt siden Udflytningen, og siden deres Kaar er blevne forbedrede, og overhovedet var denne Last langt mere almindelig i de ældre Tider her i Landet, end som som den nu er, og som den danske Historie lærer os). Huseland kommer nu til at omtale endeel vigtige Aarsager til vore Tiders Menneskers legemlige Svækkelse; saaledes at man i vore Dage forsømmer at bade sig og rense Huden; at man overgiver sig formeget til Modens Luner, hvorved man uophørligt skal vænne sig til Forandring i Klædedragt og Levemaade, og især at man giør Nat til Dag og trækker Selskaberne ud til langt ud paa Natten og spiser store Maaltider ved Midnatstid. (Dette er overmaade skadeligt og derfor burde enhver fornuftig Mand afholde sig og sine derfra. Søvnen for Midnat er den meest velgjørende, Morgenstunden den beste til at staae op efter og den sildige Spisen en sand Gift for Sundheden; hvorledes man forandrer Naturens Orden i det cultiverede Europa kan f. Ex. sees af Levemaaden i forskiellige Lande; en tydsk Mand, som havde været i London har fortalt Redacteuren, at han engang blev buden i et Aftenselskab hos en jævn og ordentlig tydsk Familie i denne Stad til Kl. 7 om Aftenen; men han maatte undskylde sig med at han allerede var inviteret af en engelsk Familie til at spise til Middag Kl. 8te Kunde Mennesket krænge sin Mave, som man giør ved Polypens, saa kunde en saadan Levemaade maaskee nok gaae an).(Fortsættelsen følger)