Almuevennen, 1843-06-21
De jydske Stænder drøftede dette Spørgsmaal videre, i Comiteen, der bestod af 3 Medlemmer, erklærede En, Godsforvalter Hjort, sig for den omhandlede Fritagelse. Commissarius anførte kun derimod, hvad Abrahamson alt havde anbragt i Roeskilde, og Stiftamtmand Rosenørn, der gjerne i enhver Sag finder sig overbevist ved Ørsteds Tale, var ogsaa nu kommet til den Overbeviisning, at Rullerne ikke kunde holdes i tilbørlig Orden, naar Mønstringen aldeles ophørte, skjøndt han i Aaret 1838 selv androg paa at den maatte bortfalde. Det er imidlertid alædeligt, at Commissarens Tale ikke har en saadan Jndflydelse paa ret mange af de jydske Deputerede, og ogsaa i denne, skjøndt en afde mindre vigtige Sager, viste det sig, at der er flere frimodige og frisindede Bonde-Deputerede i den jydske Stændersal. Gaardmand Kirk fandt, at den saakaldte Mønstring af Forstærkningens Fastmandsklasse er til aldeles ingen Nytte, og da han selv har været Lægdsmand, troede han at kunne tale af Erfaring. Naar Lægsmanden holder sine Lister i Orden, kan han ligesaagodt besvare de Spørgsmaal, der gjøres Mandskabet af denne Classe ved Sessionen. J Vesteregnen er der Mange fra det Slesvigske som ofte i Anledning af deres Møde paa Sessionen maa gjøre en Reise af flere og tyve Miil frem og tilbage, og der gaaer altid endeel med som burde spares, naar det Hele er til ingen Nytte. Godsforvalter Hjort kunde ei heller skjønne, at Mønstringen medfører den allermindste Nytte for det Offentlige. Der bliver ved Sessionen aldrig Spørgsmaal om hvor Mandskabet opholder sig, men kun om det er gift eller ugift; desuden er det ofte opført i Rullen med eet Opholdsted og har i Virkeligheden et andet, og han kunde derfor ikke indsee den Garanti der i saa Henseende skulde ligge i Mønstringen. Kammerjunker Lüttichau imødegik især det Forsvar for Mønstringen som Abrahamson gav i Roeskilde. Han vilde indrømme, at det ikke var nogen særdeles Byrde, at møde 2 a 3 Gange ved Sessionen, men han antog paa den anden Side, at man ikke bør paalægge nogen Byrde som er unødvendig. Hvor Mandskabet opholdt sig kunde man komme til Kundskab om, naar Lægdsforstanderen og Lægdsmanden møde ved Sessionen og afgive Forklaring derom, og han kunde derfor heller ikke finde nogen Grund til at uleilige omtrent 18,000 Mand hvert Aar fra deres Hjem til Sessionsstedet. Han vilde ikke imodsige at der kan indløbe Feil i Rullerne, men der kan ogsaa indløbe Feil om end Mønstringen foretages hvert tredie Aar, og han kunde derfor ikke i hiin Omstændighed see nogen Nødvendighed for at Mandskabet skal møde paa Sessionen, thi Rullerne være saa vigtige som de være ville, – Landets Velfærd beroer dog ikke paa disse Ruller. Han kjendte et Exempel paa hvor lang en Vei Mandskabet kunde ofte have til Sessionsstedet, en Teglbrænder ved Veile maatte i 4 Aar aarligen gaae 15 a 16 Miil frem og ligesaa mange tilbage for at møde ved Sessionen i Ringkjøbing og svare paa det Spørgsmaal, om han var gift. Han skulde ikke modsige, at Amtmændene og Krigscommissairerne maae have fuldkommen Jndsigt i Sagen, og være competente Dommere, men han maatte dog bemærke, at naar Embedsmænd affordres en Erklæring, tage de, ved at afgive denne, vistnok mere Hensyn til at betrygge sig mod enhver mulig Uorden, der kunde følge af en forandret Bestemmelse, end til den Uleilighed som paaføres de Paagieldende. Det var ikke saa meget for Byrdens som for Principets Skyld, at han ansaae Sagen for saa vigtig; om to Aar vilde der blive forelagt et Udkast om almindelig Værnepligt, og vil man da ikke bortfjerne enhver overflødig Byrde, kunde den Forpligtelse der paalægges blive vel stor, man burde derfor allerede nu begynde at modsætte sig hver unødvendig Byrde. Gaardeier Black, Sognefoged Jacobsen, Selveier Lydersen og Procurator Juel udtalte sig alle paa lignende Maade for Sagen, og ved Afstemningen blev det med 36 Stemmer mod 8 bestemt at indstille: "At det til Forstærkningen hørende Mandskab af Alder over 26 Aar fritages aldeles for Møde ved de aarlige Landmilice-Sessioner, naar det intet Specielt der har at berigtige, og at Lægds rullernes Conference for dette Mandskabs Vedkommende skeer med Lægdsmændene allene. Som Læseren vil see i det Foregaaende, har tolvAmtmænds, fem Krigscommissairers og Generalkrigscommissairens Mening fundet Medhold hos Regjeringen, og de jydske Stænders Jndstilling blev frugtesløs, som Følge deraf skal 18000 Mennesker hvert Aar gjøre en Reise til Sessionen for at blive spurgt: "Er Du gift og Er Du Huusmand endnu, og naar de dertil have svaret Ja eller Nei, da høre det korte og fyndige Commando Ord: "Gaae hjem Svar til Sogneforstanderne Hans Andersen og Peder Jørgensen i Smorumnedre.