Københavns Adresseavis, 1774-09-14
Marmor=Springvandene i Rom giver en uforligelig Anseelse. Et af dem forestiller et Skib, udaf hvis Maste Vandet udsprøyter, og falder fortreffeligt i Øynene. Et andet forestiller en Klippe, op til hvilken 4 Kiemper læner sig paa alle den Sider og udspruder Vand a. - Pavens Livvagt bestaaer af 100 Schveitzere, 100 Cuirassierer med mørkblaa Mondur, og 100 lette Ryttere med Skarlagen, og Guld. De sidste ere alle af Adel, saavel Officierer som Gemene. Soldaterne overhoved faaer mere Lønning end andensteds; derfor veed man ikke af nogen Hverving, men der findes nok af dem, som søger om en Plads under Soldatesken. Alle gemeene Soldater bliver titulerede Herre. Galger og Steyler seer man ikke ved Rom, men de bliver preyste hver gang der skal skee en Execution, og endnu selv. samme Dag, da Henrettelsen skeer, bliver Misdæderen taget ned igien af et Brøderskab og begravet, og Stilladsen, taget fra hiinanden. - Jeg fik at vide, at Paven vilde kiøre ud, gik altsaa til Monte Cavallo, hvor han mestendeel opholdte sig for den rene Lufts Skyld. Palladset sammesteds er fortreffeligt. Først gik jeg ind i Forgemakket, hvor de forsamles, som ville blive tilladte til Fodkys, og som var gandske opfyldt. Da jeg ikke havde i Sinde at kysse den hellige Tøffel, gik jeg strax ned igien paa Pladsen, hvor Paven stiger i Vognen, hvor der var en ugemeen Mængde Mennesker forsamlet. Karreten var gandske forgyldt, og blev trakt af 6 skimlede Heste. Kudsken og Forrideren, havde Livree af purpurrød Damast. Jeg trængte mig saa nær frem til Vognen, som muligt var, men andre trængte sig frem foran mig, og da jeg er liden af Person, troede jeg, at jeg skulde slet intet faae at see, og fortrød, at jeg var gaaet ud. Men hvad skede, Saasnart man saae Paven, faldt alt Folket ned paa Knæe; jeg som en Kietter blev staaende, og kunde efter Behag betragte Paven. Han havde en rund Hue paa af rødt Fløyel med Hermelin besat; Hatten var og af saadant Fløyel, dog ikke opfæstet trekantet, men ikkun to Gange. Den øvrige Dragt var en lang Kiortel af hvid Atlas med Kniplings Manschietter, en gandske kort Purpurkaabe over Skuldrene, grønne SilkeStrømper med Guld Svikler, og røde Fløyels Skoe, som ikke vare runde men brede foran. Paa den ene Skoe var et Kors af Guld Tresser. Toe Viebiskoper hialp ham indi Vognen, og satte sig ogsaa ind baglænds. Saasnart de vare stegne ind, tog en af Viebiskoperne den Fløyels Hue, af Paven, og satte ham en Fruentimmer Nathue af Can nefas paa Hovedet, saa at han med denne Hue og den korte Kaabe faae et Fruentimmer gandske lig. Hele Toget var følgende: Omtrent 1000 Stridt foran reed en af den adelige Livvagt, og 10 Skridt fra Vognen atter en: Derpaa fulgte 2 biskoper paa Muuleseler med blotte Hoveder, og for Vognen endnu en anden biskop ligeledes paa et Muul esel med blottet Hoved. Den sidste baer det tredobbelte Kors Ved Siden af Vognen gik paa begge Sider Schveitere med Hellebarder, og efter samme fulgte Ceremonie Mesterens Vogn, 30 adelige Gardes og ligesaa mange Pager, alle til Hest. - Skiertorsdag saae jeg, hvorledes Paven fra Peders Kirkes Gallerie setter Kietterne i Band og afløser dem igien. Pladsen ved Kirken var saa fuld af Mennesker og af geistlige og verdlige fornemme Herrers Vogne, at man maatte forundres derover. Paven kom frem, ledsaget af 12 Kardinaler. Hans Klædning var blommet, rød med Guld, og besat med mange Ædelsteene, og paa Hovedet havde han den tredobbelte Krone. Efterat han havde sat sig paa Thronen, gav man ham et sort i det mindste 4 Pund vægtigt Voxlys i Haanden, og to biskoper stillede sig ved Siden af ham med forgyldte Vis ter, for at bortjage Fluerne. Derpaa traadde Vicarius til Tralverket, og oplæste Bandbrevet. Saasnart samme var til Ende, blev Paven ført til Tralverket, og kastede Voxlyset ned, hvorved alt Folket faldt ned og slog sig paa Brystet; men jeg blev staaende. Ved Voxlysets Nedfald skede 2 Kanonskud fra Engelsborg. Nu satte Paven sig paa sin Throne igien, og tog et hvidt Voxlys i Haanden, hvilket han holdt saa længe, som Vicarius oplæste Absolutions=Brevet. Efterat samme var til Ende, sønderrev han Bandbrevet i mange Stykker, og kastede det ned iblandt Folker. Derpaa begav Paven sig tilbage til sit Pallads under Kanvnernes Løsning fra Engelsborg.