Extraordinaire Relationer, 1747-08-01
Det er af de ugentlige Aviser bekiændt, at der i Begyndelsen af Aaret 1746, blev sluttet Fred imellem Suldan Mahomet, den Tyrkiske Kæiser, og Schak Nadyr, Kongen i Per sten: Samme Freds-Tractat, saasom deraf, iblant andre curieuses Aarsager til Krigen, erfares, at det har alleneste været en Religions Kriig, som har været disse 2 Regentere imellem, har Augusti Maaned, har man i Oversættelsen vildet levere Læseren, saaledes lydende: J den barmhiertigste Guds Navn. Dette Høieste Væsen skee Tak, og hans hellige Prophete, samt Prophetens hellige Familie og hans priisværdige Selskab være Lovet, Man har seet af de Skrivelser, som fordum ere indsendte til Lyksalighedens Port fra Hans Persiske Majest., at baade Gamle og Unge i Konge-Riget Persien, ved den Høyestes Bistand, og den Persiske Adels Understøttelse, som havde forsamlet sig paa Slætten i Maugan, enstemmigen, til Thronens Ziir i deres Hoved-Stad, og uden ringeste Jndskrænkning havde udvalt til deres Regent den Høye og Ædelmodige Første, der er saa klar som Maanen, og skinner saa prægtig som Solen, det kostbare Verdens og Religionens Pandt, Middel Puncten af den Muselmannske Religions og Muselmændenes Ypperlighed, den Monarch, hvis Tropper ligne Stiernernes Utallighed, den som nu om Dage sidder paa Corsroes og Dagems (a) Throne, nemlig Schal Nadyr, hvis Berømmelse og Lyksalighed GUD giøre ævigvarende Hans Persiske Majest., som, efter hans høipriselige Forfædres Exempel, er de sande Muselmænds Hanesismo (b) tilgedan, og ej kunde fordrage denne Nations skammelige Opførsel, vægrede sig dog ved at antage Cronen, i hvor vel dette Folk stræbte, at udvise en blind Lydighed imod hans Befalinninger, i det de forlode de gaalne Grund-Satser, som indtil den Tid havde været et Dekke for deres Uordentligheder. Dog opvakte denne Religions-Nidkiærhed og Ædelmodighed, der har fæstet saa dybe Røder i Hans Persiske Majestæts Hierte, snart en Længsel efter, at giøre Ende paa alt hvad der saa længe havde contribueret til at oppuste Fiendskabets Luer og skærpe Hævnens Pile imellem Tyrkiet og det Persiske Rige. Han Al 2de fra Tid gammel Tid berømte Persiske Kongers Navne. 1) En af de 4re Orthodore Secker, som de fleste Tyrker bekiænde sig tilAar 1747. Han ansaae det da for en vigtig Fordeel, baade for sine Stater, den Høje Port og alle Musselmænd, om han igien kunde stifte den gamle Enighed imellem dem, som en Tidlang havde forvoldet deres Lyksalighed. Han skrev derfor fortreffelige Breve til den allerdydigste Ottomanniske Kæiser, for at overgive i hans Høyheds Hænder den Ære, at krone saa vigtigt et Verk, som nu var hans Hoved Ønske. Hans Pers. Majest. forebragte sine Forslag i 5 Artikler, hvoraf de 3, saasom de kuns angik politiske Sager, der stod i hans Høiheds eget Behag, blev antagne; Men, som Lovenes Strenghed ej tillod den ringeste Formildelse i de 2 øvrige; Saa forestilte man Hans Pers. Majest., at man henstilte disse til hans egen Indsigt og billighed. Men den evige Raadslutning imodstod endnu den Project, hvis Fremgang man længe havde ønsket, og en urigtig forstanden Standhaftighed vedligeholdt endda begge Partiernes Fiendskab, indtil Hans Pers. Majest. sidst i nogle Breve gav den Høje Port tilkiænde, at saasom hans Attraae hverken havde været efter Eiendomme, Gods Fiendskab, eller Krig, han nu havde bragt alle de Persiske Indbyggere tilbage paa den rette og alle sande Muselmænds Vei, og lykkelig forenet dem igien, for derved at skaffe Prophetens Folk Stilhed og Rolighed, og paa det at der efter den afskyelige Kriig endelig maatte følge den lyksalige Freds Fordeele. Disse Breve indeholdt vel nogle nye Forslag, angaaende Grændserne, men da de vare forfattede i Form af venlige Forestillinger og i de høfligste Udtrykninger; Hans Pers. Majest. tilmed ingenlunde stod haardt paa sin Begiæring, men henstillede sammes Bevilgelse eller Afslag til Hans Khalfalske (e). Majestæts eget billige Val; Saa bevægede denne venlige Opførsel Ham til at indlade sig i Freds-Handlinger. Hans Fl. Siden de Tyrkiske Keisere efter Ægyptens Erobring, mistede den Værdighed, at kaldes Khaltfa, have de forbeholdet og tillagt sig Titel af Khalitet Pennach, 8. Kalifat Fri-Stad. Augusti Maaned, Hans Kæiserl. Majest. Guds Skygge id) skrev da et Kæiserl. Brev til Hans Pers. Majest. med Formelding, at det i et stort Raad hos den høje Lyksalighedens Port var bleven besluttet, imellem begge Magter at opfylde og underskrive Ordsproget: Qvod præterit, præteriit 9. Det forbigangne er forbi. Men i henseende til den ny Begiæring, som stred tvert imod Lovene og Kirke-Ordningen, da var det heel nyttigt for begge Parters gode Enighed, om Hans Pers. Majest. vilde behage derfra at afstaae, for at give sit fortreffelige og lyksalige Samtykke til en Tractat, som slet intet skulde indeholde, der i nogen Maade kunde fornærme de høje Contractanters Majestet, og til en Grund at bygge samme paa, vilde han hermed foreslaae den Tractat, som var bleven sluttet om Grændserne, under Kæiser Suldan, Murad Khans den 4des Regiering, som nu i den anden Verden nyder Paradisets fornøjelige Vaar. For Resten kunde Hans flug Persiske Majest. være forskret, at, paa denne Betingning intet i Fremtiden, hverken under Hans Kæiserl. Majests. priselige Regiering, eller under hans Descendenter og Efterkommere, skulde kunde giøre deres reciproque Venskabs Grund-Støtter og Pillere vaklende, saa længe som Hans Kæiserl. Majest. havde Lyksaligheds Tøyle i Hænder, eller Foed i Lykkens glimrende Stiig-Bøyle. Hans Kæiserl. Majest. Guds Skygge udsendte til den Ende mig, i Qvalitet af en Gesandt, med en angenem Kæiserl. Skrivelse, hvori den sær mægtige, sær naadige og høi anseelige Achmed Paccha, Statholder i Bagdad og Bassora, og Seraskier sammesteds, blev befuldmægtiget til at begynde og fuldføre den Negociation paa bemeldte Foed, og jeg blev med lige saadan en Skrivelse beæret. Achmed Bacha gav mig sit Divans Effendi, den høi oplyste Vely Effendi, til en Medhielpere med mig til Persien. Da jeg ankom i Hans Pers. Majests. Lejr imellem Tharan- og Casbin, havde jeg den Ære, at overlevere Højsamme den Kæiserlige Skrivelse fra den Durchl. Khalifats Fristad, og jeg forestillede Hans Majest. med den tilbørlige Ærbødighed alt, hvad mig var blevet anbefalet; Derpaa efterat Hans Majest. havde tilkiændegivet sin Lyst og Attraa efter at slutte en Tractat, efter hans Høyheds Absigter og Jndskydelser, udnævnte Hans Majest. nogle Personer af sit Hof, som skulde raadslaae med os om denne Priisværdige Freds-Handling, hvilket vi da ogsaa i een eneste Raadslagning bragte i Stand og fastsatte en Grund Sats, en Betingelse, 3 Artikler og et Anhang, som udgiør hele Jndholden af denne Tractat, og da man havde herom underrettet Hans Persiske Mad) Er ogsaa en Titel, som de Tyrkiske Kæisere føre.