Aalborg Stiftstidende, 1832-05-19
(Jndsendt.)¬ Man har i de senere Aar seet flere kyndige og agtbare Mænd at lade indføre i Aviserne deres Tanker og Meninger, hvad Aarsagerne vel kunde være, at Sildefiskeriet ved Nibe, og langs Liimfjordens Løb, næsten ganske har tabt sig? Mange have været, ja muligt endnu ere af den Mening, at Vesterhavets Jndbrud ved Ager torde være Aarsagen. Andre at Havgræsset, som voxer paa Liimfjordens Grund, skulle have lidt ved det vestlige, meere salte Vands Jndtrængen, hvorved Rognen, eller Sildeyngelen, som deri afsættes, torde være belagt. Andre, at Siden, som er Trækfisk, skule have forandret deres hidtil vanlige Løb. Atter andre formene, at naar østlige Vinde dominere om Efteraaret paa den Tid Sildene komme ind fra Havet disse ikke skulle komme over de lave Jndløb ved Hals formedelst det, med disse Vinde stedse stedfindende lave Vande. Atter have andre anseet det for skadeligt, at alt for mange Brugere af Nedgarns-Fiskeriet, fra Hals til Aalborg, skulle have standset Fiskenes Løb til de vestlige store Fiskerier ved Gjøl, Klitgaard og Nibe. Uden at fordriste mig til, at ville svække nogen af de agtbare Mænds Grunde ved ubeskeden Tilsidesættelse som ugrundede, vover jeg blot at anmærke, at jeg er af en ganske anden Mening, om Aarsagen til Sildefiskeriets næsten totale Standsning. J en Tid af 30 Aar, har jeg hvert Foraar dreven Fiskeri med 1 a 2 Bundgarn i Aalborg Bugt. J nogle Aar var jeg den første og eneste som brugte dette Hverv. Aarlig blev fanget circa 1000, ja et Aar endog 1500 Ol Sild og nogle Flyndere, men sjelden blev en eneste Torsk fanget. Den Fordeel og Held jeg fiskede med, gave flere Kystbeboere Lyst til at prøve det samme, og efter faa Aar vare mere end 10 Bundgarn udsatte, som alle fangede rigeligt Sild, men sjeldent Torsk. J de sidste 2 a 3 Aar har Sildefangsten taget mærkelig af, men derimod har Torske Fangsten ligesaa mærkelig tiltaget, ligesom Lysten har tiltaget blandt Kystbeboerne at anskaffe sig Bundgarn. I dette Foraar veed jeg Fiskerierne have formeret sig til circa 42 Bundgarn fra Egense til Als somtrent 2 1/2 Sømile). Efter hvad jeg troer at vide, ere vist fangede idet mindste 4 a 500 Ol Torsk i hvert Garn, i flere endog et større Qvantum. Man tør vel antage, at 20000 Ol Torsk ere fangede, derimod i alle Garnene, neppe 20 Ol Sild. Naar man med Vished, veed, at Torsken er en Rovfisk, som især jager efter Silden, hvilken uhyre Mængde af slige Rovdyr maa Aalborg Bugt da være opfyldt med!! Naar saaledes Millioner af denne Art Rovfisk allene samle sig i Liimfjordens smalle Jndløb, for at sikkre sig Næring, kan man da forundre sig over, at den værgeløse flygtende Sild fjerner sig, da al Tilgang eller Indgang er ligesom spærret for dem, baade om Efteraaret og om Foraaret. Alt i Verden synes at være periodisk Vi vide af Erfarenhed, at visse Arter Landdyr, saasom Land= og Vand=Rotter, Lemusen i Norge, kan tage, i visse Egne, en frygtelig ødelæggende Overhaand i nogen Tid, ja i flere Aar. Saaledes veed man, at Rotter ødelagde Markerne og den derpaa fremspirende Sæd paa Bogs (en lille Ø i lille Belt) i flere Aar - til de endelig med et forsvandt, og alt vente tilbage i sin gamle Orden. Efter al Rimelighed vil Torsken, Sildens farligste Fjende, igjen forsvinde, naar denne Periode er endt, og Silden indfinder sig instinetmæssig igjen. Man maa i høieste Grad beklage de af Liimfjordens Kystbeboere, som ene og allene have ernæret sig rigelig ved Sildefiskeriet, og nu saa ganske savne Næring og Udkomme. De tør vel trøste sig, og leve i det glade Haab, at Perioden snart skulle forandre sig, men, jeg formener at have gavnlig Jndflydelse er Naar en haard Vinter med stærk Frost og Havlæg maatte indfinde sig, og blive længe vedvarende, thi da flygter Silden ind under Jsen i et roligt Vande, naar derimod Torsken søger den høie, dybe og aabne Sø, og saaledes bortfjerner sig fra Kysten, hvorved Spærringen af Jndløbet til Liimfjorden ophører. Dersom min Tankegang, grundet paa Erfarenhed, er rigtig, vil deraf følge, at hvert kostbar Forsøg, at gjøre Dæmning for Vesterhavets Jndbrud, vil kun stifte liden Nytte, da dog flere med mig ere af den Mening, at Aabningen ved Ager er ligesaa periodisk som alt andet. Den 5te Mai 1832. Døde. B. Dittmann, f. Fjeldsted, 41 Aar; Skræderm. W. Dederding, 44 Aar; Chr. Emilie Ferrini, forhenv. Værtshuush. Chr. Johansen, 74 Aar; C. M. Becher, f. Frisch, Uhrmager L. Lund; A. Detflefsen, f. Pag, 85 Aar; alle i Kbhvn.