Ribe Stifts Adresseaviser, 1842-09-26
Møllebygger og Mølleeier Albrechtsen, der, som vi tidligere have berettet, ved den ham tilhørende Bissebjerg Mølles Brand blev farligen forbrændt og bragt paa Hospitalet, er død sammesteds d. 17. ds., og denne Jldsvaade har saaledes krævet fire Offere. (Da.)Man vil erindre, at den som Morder til Døden dømte Rambckes opsatte Henrettelse, i samme Øieblik da han førtes til Retterstedet, i den Grad vakte den talrig tilstrømmede hamborger Pøbels Harme, at den begik slemme Optøier paa Retterstedet. Denne Opsættelse er, som man nu erfarer, bleven udvirket ved Hr. v. Kobbe i Ratzeborg, fra hvem der om nogle Dage vil udkomme Oplysning om denne, nu i mere end een Henseende interessante Proces. Hr. Kobbetrøster sig nemlig til at bevise: at der her, uden nogen Forseelse fra Domstolenes Side, men alene ved høist forunderlige Forviklinger og Misforstaaelser, meget nær ved var bleven begaaet et Justitsmord. Redning var ene og alene at vente af Hs. Majestæts ophøiede Beslutning, og Hr. v. Kobbe forudsiger i prophetisk Begeistring, at Hs. Majestæt vil komme til at ansee denne Naadesact som den skjønneste Ædelsteen i sin Krone og hiin Dag som den skjønneste i sin Regjeringshistorie. "Denne Begivenhed vedbliver han vil blive omtalt i hele Europa, alle Tunger ville forkynde Deres Majestæts Hæder, ligesom ogsaa ved denne allerhøieste Beslutning Justitsens Ære og Aarhundredets Ære er reddet." Hr. v. Kobbe antager desuden, at den dødsdømte Rambcke i 3 Aar har været afsindig, hvilket man havde anseet for at være Forstillelse. (Dg.)J Anledning af Fodermanglen, som iaar føles paa saa mange Steder, gjør en Hr. Sch. i Berlin opmærksom paa en Erfaring, som alt skal være flere Aar gammel. Han siger: Vore sædvanlige vilde Castanier, saavelsom ogsaa Agern, hvilke især iaar findes i meget stor Mængde, men hvis Værd hidtil desværre er bleven for lidet erkjendt af vore Landmænd, ville nu være os en riig Erstatning for Kartoflerne, thi ikke alene indeholde de i deres Substants mange nærende Dele, men de blive ogsaa meget gjerne ædte af Qvæget, for hvem de ere et meget sundt Foder, ved hvis Brug man endog uden Skade tør vove at fodre med mindre godt indhøstet Hø. Fodringsmaade, Frugterne lægges 24 Timer i Blod i Vand, for at betages deres bitre sammensnerpende Smag, og derpaa lagte i en ikke altfor hed Bagerovn, hvor Skallen af Heden springer af, og Frugten selv bliver saa mør, at den let lader sig støde eller skraae. Blandet med Hakkelse og befugtet lidet afgiver den et herligt Foder, hvorefter Køerne malke meget godt, det er i Særdeleshed meget at anbefale for Moder faarene paa den Tid, de kaste Lam, dog er det godt, ved Brugen deraf fra Tid til anden at give Qvæget noget Salt. Ved Sviin kan man anvende Castanien alene som Fedefoder, hvorefter de sætte meget og fast Flesk. (Dg.)J Thorsager høitideligholdtes d. 1. ds. Dannebrogsmand Peter Basses Jubilæum som foraarig Sognefoged. Alt 1839 d. 8 Octbr. havde han været Lægdsmand i 50 Aar, i hvilken Anledning han af Hs. Majestæt benaadedes med Dannebrogsmændenes Hæderstegn. Nu havde Thorsager Sogns Beboere besluttet, at give Jubeloldingen et Beviis paa deres Venskab og Agtelse, i hvilken Hensigt der da i høitidelig Procession af Stedets Præst overleve redes Jubeloldingen et smukt forarbeidet Sølvbæger, med passende Jnscription. Under selskabelig Glæde og Munterhed sluttedes denne høitidelige Dag. (Aarh. A.) Allerede flere Aftener have i Aalborg paa Gaderne. fundet Sammenløb og Slagsmaal Sted imellem Soldater og Lærredrenge, der navnlig d. 16. ds. (Markedsdagen) og d. 18 førte til heftige Optrin, hvis Fornyelse d. 19. ved de enkelte Politiofficianters Anstrengelse og Soldaternes, skjøndt sene, Bortfjernelse endnu itide blev forhindret. Som det erfares har denne Tumult havt sin Aarsag i kaade Drillerier, af Lærredrengene mod de ellers fredeligsindede Soldater, der desaarsag have samlet sig for at gjøre Modstand. (Aalb. A.)