Berlingske Tidende, 1836-01-14
Paris, den 3die Januar. – Alle stemme nu overeens i, at ved Præsidentens sidste Budskab er en Krig med de forenede Stater blevet til en Umulighed. "Journal des Debats" gjennemgaaer fordet første det forrige Budskabs Udtryk, og seer deri den Erklæring, at man ikke vilde fornærme, Præsidenten havde rigtignok talt om en Forstærkning af Marinen og om Forsvars-Værker paa Kysten; men i disse Forholdsregler maatte man ingenlunde ville opdage Tegnene paa et forestaaende Brud, da disse Arbeider ikke skulde fuldføres ved Hjelp af nye Paalæg, men derimod ved en Deel af den americanske Statsgjelds Overskud, og Journalen vedbliver derpaa: "Rigtignok vægrer General Jackson sig reent ud ved at give den af Frankerig forlangte Opreisning, nemlig i en vis Form, fordi han ansaae denne Form for uforenelig med den americanske Forfatning og med den americanske Nations og Regjerings Uafhængighed. Men det er os ikke bekjendt, at den franske Regjering netop har forlangt Opreisning i den af General Jackson nægtede Form, ligesom det da overhovedet ikke kommer an paa Formen. Hovedsagen ligger deri, at en Opreisning meddeles, og at den bliver passende og utvetydig. Men en saadan finde vi i Præsidentens Budskab. Efterat der videre er blevet bemærket, at hvis man i America bedømmer Præsidentens Tale saaledes, at man i samme seer en Fyldestgjørelse for Frankerig, da er dette det bedste Beviis for, at den virkelig er tilfredsstillende, og at man uden Tvivl i America vil opfatte den i dette Lys, gaaer "Journal des Debats" over til almindelige Betragtninger. Disse angaae det, rigtignok saare mærkelige Særsyn, at man siden Juli Revolutionen vel mere end tyve Gange troer at have været ved Aftenen for en meer eller mindre almindelig Krig, og at Freden ikke desto mindre dog er blevet vedligeholdt. Der gives - hedder det slutteligen – Optimister, der udelukkende tilskrive Menneskeslægtens fremadskridende Moralitet dette heldige Resultat. Ligeover for dem paastaae, Pessimisterne, at den materielle Jnteresse ene og alene beherske Verden, og at man kun har den at takke for Fredens Opretholdelse. Men hvad Anledningen. end har været, som vi have at takke for, at Menneskeblod blev sparet og at uberegnelige Sammensted forhindredes, maae vi dog anerkjende dens Myndighed, og vi maae velsigne den Heller ikke fra Deputeredekamrets Side har man at befrygte, at Noget skulde komme i Vejen for en definitiv Udjevning af de americanske Anliggender. Adresse-Commissionen, er for største Deelen sammensat i ministeriel Aand. Den tæller de absolut ministerielle Medlemmer, Du mon, Bessieres, Koratry, Høbert og Piscatory; dernæst Hr. Sauzet, som ikke synes at ville stille sig i Veien for Regjeringens Planer, Hr. Pelet de la Lozere, som rigtignok gjelder for uafhængig, men som dog i Gjennemsnit voterer med Ministrene, Hr. Teste, den tre Dages tiers parti Minister, og den berømte Digter Lamartine, hvis politiske Anskuelser vel ere bizarre og dertil næsten legitimistiske, men iøvrigt bære Præget af den ædle Characteer, som hans Værker aande. Som Præsident vil Hr. Dupin paa Embeds-Vegne slutte sig til dem. Man formoder, at Hr. Sauzet vil faae det Hverv at redigere Adressen, da han synes at være den, der ved sin Nærmelse til de fem ministerielle eller til de halvnafhængige fire Commissions Medlemmer synes at kunne gjøre Udslaget, om Adressen skal affattes i en heel eller dog halv underdanig Tone. Kun lidet af de Debatter, der have fundet Sted i de enkelte Bureauer ved Commissions-Medlemmernes Valg, er kommet til offentlig Kundskab. Saaledes forlangte en Deputeret i det ottende Bureau, at Adressen ikke længer burde være nogen Gjenklang af Trontalen, men derimod stille Landets Fornøden heder til Skue. Navnlig, meente han, burde Afskedigelsen af en Deel af Hæren forestilles Hans Majestæt, som en Forholdsregel, hvilken hele Nationen længtes efter. Hr. Amilhau meente, at Hovedspørgsmaalet, om hvilket hele Adressen maatte dreye sig, var det americanske, og derfor vilde det vel nu samme sig for Kamret, da General Jacksons tilfredsstillende Budskab var indløbet, at erklære, at enhver Grund nu maatte falde bort til videre Uenighed med Nordamerica. Hr. Teste gjendrev dette, da Kamret derved ogsaa vilde paatage sig Ansvaret, for denne Sags Tilendebringelse, uden engang fuldstændigt at være underrettet om Underhandlingernes hidtidige Gang. Hr. Dupin den ældre tiltraadte denne Mening og bemærkede, at Adresse-Commissionen ikke kunde udtale sig over det americanske Spørgsmaal, hvis ikke alle dertil henhørende Documenter forinden bleve meddeelte det af Regjeringen. Efterat ogsaa Hr. Amilhau havde bifaldet denne Bemærkning, blev Hr. Teste valgt til Commissair, Med Hr. Pasquiers Sundhed gaaer det bedre Feberen har forladt ham, men der er blevet en stor Svækkelse tilbage. National fortæller: "Den sidste Gang, Lotterier blev trukket her, var Jndsætningen uhyre, og Trængselen saa stor, at mange Lotteriboder vare nødte til at vise en Deel af Jndsætningerne tilbage, da Tiden manglede til at afskrive Sedlerne. Tilfældet har iøvrigt denne sidste Gang villet bevise, hvor lune: fuldt dette Spil er i sine Gaver og Tab, blandt de fem Rummere fandtes tre mellem 20 og 30, nemlig 24, 25 og 27. Denne sjeldne Combination har begunstiget en Englænder, som derved skal have vundet en Qvaterne, der indbringer ham 1,200,000 Franker.