Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-14
Hans Formuesomstændigheder vare nu ikke meere meget glimrende; vant til at leve paa en høi Fod, havde han gjentagne Gange maattet gjøre Laan hos sine Brødre Joseph og Ludvig, og selv hos Hieronymus; den sidste allene havde fordret de 100,000 Fl., han havde laant ham, paa en ikke fiin Maade tilbage, og tvunget ham til at pantsætte sin Ægtemages Diamanter. Efter to Maaneders Forløb fik Lucian Svar fra den engelske Regjering, hos hvilken han havde anholdt om Tilladelse til at fortsætte sin Reise. Han blev tvungen til at begive sig til Engelland, hvor han d. 28 Dec. 1810 ankom i Plymouth, og i Begyndelsen boede, under Opsigt, i Ludlow, Hovedstaden i Wales, i Lord Powiss Huus, og derefter paa Landgodset Torngrove, i Nærheden, af Worcester. Jagten og hans Digt sysselsatte ham her næsten udelukkende; det sidste lod han selv i Aaret 1813 trykke med al typographisk Pragt i London, ligesom siden i Paris, men fandt sig snart smerteligen skuffet i sin Forventning om dets Optagelse hos Publicum. Napoleons Fald forskaffede ham endeligen Friheden igien; han forlod Engelland og begav sig, igjennem Tydskland, og Schveiz, da det var blevet ham forbudet at relse igjennem Frankrig, til Rom, hvor Paven modtog ham med største Udmærkelse, og udnævnte ham til Prinds af Canino. Nogle Maaneder derpaa fulgte hans Familie efter. Jmidlertid befandt Napoleon sig paa Elba, og Ulykken bragte ham Lucian nærmere, der nu troede, ikke at burde nægte ham sin Bistand. Lætitia og Pauline vare i Begyndelsen Underhandlerinder, gjentagne Gange forlangte Napoleon hans Raad, og vandt saa meget lettere hans Forfængelighed, som denne var bleven saare meget pirret ved de Pariser Journalers bittre Critiker over hans Digt. Ogsaa Fouche undlod ikke, igjen at opflamme Lucians gamle revolutionaire Jver, og dette lykkedes saa meget snarere, som han nu haabede, ved sin Jndflydelse at kunne forebygge hver Misbrug af Mag fra Napoleons Side. Bertrand, der selv var reist til Rom, aftalte med Lucian og Thibandeau Planen til Revolutionen; thi en ny Revolution ønskede Lucian, men uden alle de Yderligheder, der besudlede den første, en Mai Mark, en Jdee, der ligeledes eiendommeligen tilhørte ham, øst af hans Digt, skulde forskaffe samme strax i Begyndelsen den fornødne Fasthed. Tvungen antog Napoleon alle Forslag, men skuffede allerede nu Lucian, ved at forsikkre ham om Østerriges fuldkomne Samtykke. Joseph, den Gang i Prangrin i Schweiz, var nu Middelpuncten for hele Drevet. Saasnart Napoleon var landet, skjulte Lucian ikke mere sit sande Sindelav; han talte offentligen og tillidsfuldt om Forehavendets gode Udfald, til lige lykkedes det ham, at berolige Paven angaaende alle Følgerne, og at forskaffe sig selv de fornødne Passe til en Reise til Frankrig. Allerede i Enden af April ankom han hemmeligen i Paris, men da Underhandlingen med Engelland, som han havde paataget sig at lede, mislykkedes, begav han sig offentligen til Versoix, for der at oppebisin Familie. Men Krigens truende Udbrud kaldte ham tilbage til Paris, hvor han tog ind i Palais royal, og især styrede Føderationens Forholdsregler, men overhoved tog levende Deel i alle hemmelige Raadførsler, i det han formeligen var Fredsmægler imellem de forskjellige Partier, blandt Ministrene var Carnot ham særdeles hengiven. Som Lem af den Keiserlige Familie, Medlem af Pairernes Kammer, blev han tillige valgt til Deputeret i det andet Kammer, og fik, ved Napoleons Afreise til Armeen, Sæde og Stemme i Regentskabsraadet. Men det tabte Slag ved Waterloo tilintetgjorde pludseligen alle Planer, forgieves søgte Lucian at indgyde sin Broder og de øvrige Hoveder Mod. Kammernes, især det andets, tydelige Utilbøielighed, haabede han, ved en voldsom Opløsning af samme, at overvinde, da dette, efter Fouches Tilskyndelse, erklærede sig for vedvarende (permanent); ogsaa Planen, at forsikkre Napoleons Søn Thronfølgen, strandede; i Pairernes Kammer bebreidede man ved denne Leilighed endog Lucian, at han ikke var en fransk, men en romersk Prinds. Udnævnelsen af en Regjeringscommission under Fouches Jndflydelse, tilintetgjorde omsider ganske det sidste Haab. Derfor skyndte nu Lucian paa Napoleons hurtige Afreise til Nordamerica, hvorhen han selv og den øvrige Familie vilde følge ham; men ogsaa dette mislykkedes. Jmidlertid havde han, under Navn af en Grev Casali, begivet sig paa Veien til Jtalien, for at afhente sin Familie, der endnu opholdt sig i Rom; i Turin blev han heftet, men snart derefter fik han Tilladelse af de forenede Magter til atter at begive sig til Rom, paa den Betingelse, ikke at forlade det pavelige Gebet, og at leve under den pavelige Regjerings Opsyn. Pius modtog ham igjen med sin sædvanlige Godmodighed (Sept. 1815). Forgjeves søgte han derimod endnu engang i Slutningen af næstforegaaende Aar hos de forbundne Magter om Tilladelse til at begive sig til Nordamerica.