Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-10-08
To Synspunkter tildrage sig først vores Opmærksomhed: Atmosphærens Varme og dens Fugtighed. Astronomen Cesari har i 50 Aar anstillet physiske Jagttagelser paa Observatoriet i Mailand; han troer ved den, at være kommet til det Resultat: at vores Jordklode bliver stedse koldere. Om dette skulde være en Virkning, deels af Jsens Tilvært ved Nordpolen, som har efterhaanden gjort det østlige Grønland utilgiængeligt, og truer, at giøre Jsland med Tiden ubeboelig, og deels af, at Jorden efterhaanden bliver fladere. Han har fra Aarene 1764 til 1814 maalt Regnvandets Mængde med sin Regnmaaler Huntometer, og fundet, at Regnens Mængde bestandig tiltager. Med Luftens Tørhed og Fugtighed havde det forresten den besynderlige Beskaffenhed i denne Sommer, at det østlige Curopa leed af Tørke, imedens det vestlige laae begravet under idelig Regnskyl. Fra Polen og Rusland førtes jevnlige Klager over det vedholdende, tørre Veir, hvorved baade Mark- og Haugefrugterne toge megen Skade. Ogsaa i det nordlige Sverrig blev klaget meget over Tørke, i det sydlige derimod, og det som er mærkeligt ogsaa i Finland, faldt tilstrækkeligt Regn. Hvor ganske anderledes løde derimod Efterretningerne fra de mod Vesten liggende Stater. J Tydskland vare Klagerne over det vaade Veirligt almindelige, saaledes meldtes fra Halle i Juni, at det havde regnet i flere Uger, at der i Biergene vare faldne Skyebrud, og at Saale Floden var derved steget saameget over sine Bredder, at man om Natten d. 21 havde hørt Nødskud og Ringen med Klokkerne fra de lavt beliggende Bondebyer, og at meget Qvæg var druknet. J hele 5 Uger i Juni og Juli udbredte Vandet i de sachsiske Floder sig vidt og bredt over de tilstødende Marker og anrettede en uhyre Skade paa dem; Egnene faae ud som Søer, og Maager og andre Vandfugle begyndte at indfinde sig, Fra det nordlige Tydskland hørtes ikke at tale om andet, end om det ubehagelige Sommerveir og den evige Regn. Freden indbød til Reiser og til at besøge de berømte Sundhedsbrønde; men det regnfulde Veir forspildte Fornøielsen af de første og Gavnligheden af de sidste. Det er bekiendt, at Kongen af Preussen havde nær paadraget sig en Sygdom derved paa sin Reise til Magdeburg; og hvormeget besværede man sig over Veiret i det smukke Pyrmont; man havde siden Aaret 1556 al drig havt saamange Giæster ved Badet, nemlig 2025 Personer, man havde gjort alt for at giøre deres Ophold nyttigt og behageligt for dem; det nye Badehuus var bleven færdigt, som i Skiønhed overgaaer alle Badehuse paa Jorden og indeholder 36 Bade af Marmorsteen og Træe med mange Cabinetter; man havde forstærket meget Kraften af Vandet i Suurbrøndene ved at lade det flyde umiddelbart fra Kilden af ind i Badene, uden først at hæve det ved Pomper; men det idelige Regnveir forstyrrede de Spadseretoure, som bestandig bør forbindes med Bruget af Badene; dog bemærkede man, at uagtet man saa sielden faae Solen, saa har dog aldrig de fortreffelige Skovjordbær, som findes i denne Egn været til i en saadan Mængde og af en saadan Farve, Størrelse, Skiønhed og aromatisk Smag, som i Aar. – Fra Harz egnene skrev man den 18 Juni, at mørke Taager bedækkede Markerne, hvorover kun det sneebedækkede Bloksbierg formaaede at hæve sit Hoved. J heele Foraaret havde man sielden seet et Blik af Solen, og det vedblev at tilhylles af Regnens SørgeskyerVintersæden var kommet ned i Jorden, Markerne vare ompløiede og besaaede med Vaarsæd, men den laae nedsiunken i dem som i Moradser; Priserne paa Brødkornet var derfore fordoblet. – Gaaer man ned langs med Rhinen og besøger man den sydlige Deel af Tydskland, saa blive Klagerne over Regnens Mængde og Ødelæggelser endnu større.