Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-10-04
Det meddeles Fædrelandet, til Efterretning og Beroligelse, at Herredsprovst i Hunevatus Provsti under Jslands Norder-Amt, John Petersen, efter i disse Dage af paalidelig Kilde fra Jsland modtagne Efterretninger, endnu i August Maaned levede og beklædte sit fornævnte Embede. (B. T.) Det er en gammel Erfaring, at Jntet morer Børn mere end at høre. "Aa, Moder, fortæl mig en Historte", udbryder Barnet ofte, træt af den anstrengende eller kjed af den eensformige Leg; "fortæl os en Historie", lyder det fra Børnenes Læber, naar Tusmørket falder paa og afbryder deres Morskab; "fortæl mig først en Historie", beder den raske, livlige Dreng, naar Fader forlanger Stilhed, og det ungdommelige Sind først maa bringes i Rolighed; "fortæl mig en Historie, søde Bedstemoder, beder den lille Pige, naar Godnatkysset endnu ikke kan faae hende til at sove i den lille Seng, hvor hun skal ligge alene i den mørke Stue, uden at have Moder eller Bedstemoders kjærlige Arm at hvile i. Og hvo vilde vel ikke med Glæde opfylde de smaa elskelige Væseners Bønner, Hvo har ikke med Glæde bemærket den velsignelsesrige Jndflydelse, som velvalgte Smaafortællinger have paa Barnets Aand og Hjerte, paa dets Forhold? Hvo har ikke med Tilfredsstillelse erfaret, hvorledes Erindringen om de i Fortællingerne opstillede Exempler have indeholdt en langt kraftigere Formanning og Advarsel end lange Taler, Skiend og Straf, Men de Færreste besidde eller troe at besidde den Opfindsomhed, den Bevægelighed i Aanden, den Barnlighed i Gemyttet, den Lethed og Bøielighed i Udtrykket, som behøves til at sammensætte saadanne Fortællinger, naar de paa eengang skulle være underholdende og lærerige. Man hører derfor saa oft den Afviisning: "gaa til Fader, til Moder, Bedstemoder, Tante; de fortælle meget bedre end jeg eller der gribes til den Udvei at give Barnet en Bog i Haanden eller selv at forelæse dem noget af et trykt Værk. Det sidste Middel kan ogsaa være særdeles hensigtsmæssigt; men Mange have vist med Jndsenderen beklaget, at de Bøger, vi hidtil have besiddet i den Retning, ikke have svaret til Øiemedet. Disse Fabler og Eventyr, der spille i det Overnaturlige eller Unaturlige, beskjæftige kun Phantasien og give den endda en skjev Retning, naar de ikke ledsages af en omhyggelig Forklaring, der ikke altid kan gives, og tjene kun til Morskab, i andre Børnebøger spiller det prækende Element saa meget Hovedrollen, at de ophøre at være underholdende, og ved Valget af en Bog til sine Børn vil man næsten altid have stødt paa den Anke, at de ere for store eller for smaa til en saadan Bog. Det var derfor en lykkelig Tanke af Forfatterinden til En Bedstemoders Fortællinger" af udgive i Trykken et Udvalg af de Fortællinger, hvormed hun selv har fornøiet sine egne og Andres Børn og Børnebørn. Hun har efter vor Mening med et umiskjendeligt Talent løst sin Opgave, at forbinde det Underholdende med det Lærerige, og de af hende udgivne 7 nydelige Smaafortællinger udmærke sig alle ved en Smag i Henseende til Valget af Stoffet, en os hidtil ukiendt Gave, til at sætte sig ind i Barnets Anskuelser og Fatteevne, en Livlighed og Runding i Foredraget, en Reenhed i Sproget, der ville giøre den til en yderst velkommen Gave for Børn af alle Stænder og Classer, i den Alder, i hvilken Forfatterinden har tænkt sig dem, nemlig mellem 6 og 10 Aar, og ville lade dem læses med Jnteresse selv af Voxne. Vi kunne derfor ikke negte os den Fornøielse paa det Varmeste at anbefale denne lille Bog til alle kjærlige Huusfædre og Mødre, og dermed forene det Ønske, at den hæderlige Forfatterinde maatte finde Tilskyndelse og Opmuntring til at fortsætte et Arbeide, hvortil hun fremfor Nogen synes at være kaldet. (B. T.)J Paris's Blade bekjendtgjøres en fransk Oversættelse af Jngemanns Erik Menveds Barndom ved W. Duchet.