Berlingske Tidende, 1816-04-26
London, den 13de April. J Overhusets Møde den 10de d. gjorde Hr. Hammersley den Motion, at der skulde forelægges Huset en Beregning over alle de Pengesummer, som den franske Regiering skylder Engelland for Krigs fangers Underholdning, samt en Beregning over de Summer, som engelske Undersaatter have deponeret i franske Fonds. Som bekiendt, sagde han, have vi underholdt langt flere franske Krigsfanger end Frankrig engelske, og sædvanlig bliver der ved enhver Krigs Slutning holdt Afregning derover mellem de fredsluttende Magter. Engelland maa, ifølge ovenmeldte Grunde, have en betydelig Skadeserstatning tilgode, og jeg vilde gjerne vide hvormeget enkelte Jndivider maatte have erholdt paa Alles Bekostning. Førend Revolutionen deponerede engelske Unsaatter Penge i de franske Fonds, og den revolutionaire Regiering lagde Beslag paa dem. Saavidt jeg veed har man kun sørget for disse Summers Tilbagebetaling; men ikke kraftig forlangt de for Krigsfangerne skyldige Penge. Man kan vel sige, at alt dette var bekiendt den Aften, da Huset gav sit Samtykke til den med Frankrig sluttede Tractat, men dengang var der ingen Tid til videre at tale derom, og jeg troer endnu for nærværende Tid at være berettiget til at bringe en for det Almindelige saa vigtig Sag paa Bane. Lord Castlereagh. Jeg er meget villig til at give den forlangte Oplysning; men den vil kun lidet nytte. Ved Aftegningerne angaaende Krigsfangerne opstode mange Vanskeligheder. Den franske Regiering vilde ikke anerkiende alle vore Fordringer, og gjorde Modfordringer, som vi igien ikke kunde billige. Den giensidige Ballance lader sig altsaa ikke angive førend Commissairerne have endt deres Beregninger. Hvad de Pengesummer, som engelske Undersaatter have deponeret i franske Fonds, angaae, da har jeg for sammes Tilbagebetaling gjort hvad man, efter min Mening, med Retfærdighed forlangte af mig, og den franske Regiering har hidindtil trolig opfyldt enhver ved Tractaten truffen Foranstaltning. For at bestride Omkostningerne for Commissairerne skulle Parterne, men ikke Folket, levere omtrent tre Millioner af de Penge, som ere deponerede i de franske Fonds. Jøvrigt gientager jeg hvad jeg strax i Begyndelsen erklærede. . Hr. Tiernen. Jeg har ellers aldrig hørt nogen Anden end den ædle Lord giøre Indretninger imod, at Storbrittannien har store Summer, som, hvis jeg mindes ret, ved Aaret 1814 beløbe sig til sov Millioner, at fordre for Krigsfanger; men Lorden gjorde maa ster hellere Paastand paa at Frankrig skulde betale en Sum under Navn af Skadeserstatning, fordi han derved haabede at give sin diplomatiske Hæder mere Glands. Jeg har selv Penge tilgode i de franske Fonds, og skulde maaskee derfor give mig tilfreds, men det er mig magtpaaliggende at vise, hvad da nu Resultatet af den ædle Lords berømte Underhandlinger er i pecuntair Henseende. - Han roste, at vor Observationssarmee til Bourdonernes Opretholdelse paa den franske Trone ganske skulde underholdes af Frankrig, beregnede disse Omkostningers Summer, og viste at iaar gaae 267,000 Pund Sterling og næste Aar 564000 Pund Sterling ud af Landet, og naar Frank tig rigtig og punktlig erlagde alle Betalinger, vilde Engelland i det Hele ikke erholde mere end 508000 Pund Sterling, med den Tilsætning, at hvis det Sidste ikke var Tilfældet vilde Engelland endnu faae en langt større Byrde at bære. Lord Castlereagh. Jeg har jo udtrykkelig sagt, at vor Observationssarmees Omkostninger ere anslagne efter en fransk Armees Maalestok, og at den franske Regiering ogsaa betaler derefter. Ligesaalidet har jeg nogensinde paastaaet, at Engelland vilde vinde en stor Pengesum. Men Huset maa ikke ansee det for en Ubetydelighed, at en engelsk Armee paa 50,000 Mand, i Forening med 120000 Mand. af vore Allierede, underholdes uden noget Tab for Landet. Hr. Baring talde meget udførlig for Mationen, og Skatkammercantsleren svarede ham: "Jeg har aldrig hørt saadanne Beskyldninger, som dem, de Herrer af Oppositionen fremføre. Den franske Regiering giør Fordringer paa os for de spanske og portugisiske Krigsfanger, og uagtet vi ikke have erkiendt dem gyldige, har dog Frankrig ikke villet opgive dem." Cantsleren foreslog ved Slutningen af sin Tale, at der i Motionen ikke alene skulde forlanges Regnskab for de Summer, som Engelland har tilgode hos Frankrig, men og for de Fordringer, sidstnævnte Land giør paa det første. Hr. Hammerslev og Lord Castlereagh udviklede endnu tydeligernogle af deres Vetringer, og Hr. Brougham meente det var høist udilligt af den franske Regiering, at den havde afkortet Creditorerne saameget af deres Fordringer. Mationen gik derpaa igiennem, med den Forandring, Skatkammer cantsleren havde foreslaaet, og med en anden, som Hr. Tiernev ønskede nemlig at Beregningen skulde udstrække sig til de sidste 10 Aar. Hr. Grenseel henvendte nu Husets Opmærksomhed paa de tagelske Sølvmynters slette Tilstand, der deels ere forfalskede, deels bestaae af nedsatte franske Mynter. Som han i disse Dage havde erfaret vare nylig ikke mindre end for 2 til 300000 Pund Sterling blevne indførte af sidste Slags, og de, der dreve denne Handel, havde ikke vundet mindre end 20 Procent derved. Han gjorde den Metien, at der skulde giøres Huset Regnskab for hvormeget fremmed Guld og Sølv der er bleven indført fra Aaret 1810 til de nyeste Tider. Statkammercantsleren beyde intet mod Mationen at indvende; men Hr. Baring holdt det for bedre at overdtage denne Sags Overveielse til en egen Commission, da der ikke alene indføres mange fremmede Penge, men Regieringen ogsaa næsten daglig faaes store Summer Sølv fra Udlandet. Han klagede over, at Myntbygningen, som har kostet Staten 300 og Pund Sterling, med alle derved ansatte Embedsmænd skulde være til ingen Nytte.