Aarhuus Stifts-Tidende, 1801-09-23
Udenlandsk. Frankrig. Moniteuren af 9de Sept. leverer uventet en vigtig officiel Efterretning fra Egypten, som gaaer til 13de Julii, og giver os sikker Haab om, at Hovedfestningen Alexandrien bliver forsvaret for den franske Republik. Depeschen fra General Menou, har Fregatcapitainen Lugan, som førte Pingren Sancta Madonna Didra, der var besadt med 20 gode franske Matroser, bragt til Tarent hvor samme er overleveret, den i det Neapolitanske commanderende General Soult, som igien ved en overordentlig Coureer har sendt den til Paris. Jndholden deraf er følgende: Efterretningen og Cairos Capitulation var nyelig indløben til Alexandrien. Generalerne Menou, Rampon, FriantSongis, Sanson, Destning, Zagonschek, Fauthier m. fl. samt alle andre Officerer i Garnisonen havde besluttet, hellere at lade sig begrave under Festningens Ruiner, end tiltræde denne Capitulation, som de holdt for vanærende, da de ikke ansaae den nødvendig. Alexandrien var besadt med over 600 Kanoner, vel provianteret, især med en stor Qvantitet Risengryn. Garnisonen var forsynet med Brød og Tvebak for den hele Vinter, og med Riis paa flere Aar. Soldaterne arbeidede uophørlig, og med ualmindelig Virksomhed paa Festningsværkernes Formering. Man tæller over 9000 Franskmænd, hvori ere beregnede Søefolkene og Embedsmændene, som alle have grebet til Vaaben. General Menou taler med stor Roes om Skibscapitainerne Willeneuves, Barres og Richers Jver og Virksomhed. Fortet Pompejus Stytte, var gjort ligesaa stærk som Cretin. De vare Mestere af Søen Marcotis ved de paa forskellige Øer oprettede Forter, og de fra Alexandriens Havn derhen bragte Kanoneerskalupper. Den af General Menou udseete forskandsede Leir, var dekket for al Overfald, og forsvarede Stadens Aprocher. Artillerie- og Jngenieurgeneralerne, troede med Grund formedelst det vanskelige Terrain og de anlagde Verker, at være sikkre mod et hvert Angreb. Førend denne Depesches Ankomst, skal den første Consul i Statsraadet den 4de Sept. havde talt med Eftertryk for Freden. Sikkert er det imidlertid, at Depescherexlen mellem Paris og London vedvarer næsten daglig, og i Calais holdes Dag og Nat 2 Skibe i Beredskab til sammes Befordring. Man siger endog, at Depescherne blive bragte lige til den første Consul selv, som aabner dem og derefter gaaer i Raad med Talleyrand derover. Dette giver det beste Haab om Freden, og mange troer endog at den første Consul vil paa Festen den 23de Sept., i Fredens Tempel, kunde bekiendtgiøre den undertegnede Fred med Engeland. Gid det maatte skee! Efter Pariser Privatbreve, vil man vide, at de af Engeland foreslaaede Fredspræliminairer, som i Statsraadet den 4de Sept. ere blevne overveiede, skalle bestaa af 21 Artikler, hvoraf den 5te lyder saaledes: "Jnden "6 Uger skal de preussiske Tropper forlade det Hanoverske "og de franske Tropper Belgien." Mange tvivler paa at den franske Regiering vil opoffre Belgien for Freden. Jmidlertid er Skatternes Afbetaling, punceligere bleven anbefalet i Belgien end før, hvilke nogle vil have anseet som et Forbud paa en nær forestaaende Forandring med dette Land. Flotillen fra Dieppe paa 16 Kanonskalupper og 18 Kanonskalupper fra Valery, ere lykkelig ankomne til Boulogne. Saaledes forener sig Tid efter anden vores forskiellige Fløtiller ved Boulogne. Naar nu Engelænderne ikke kan hindre dette, var det da ei muelig at vor Flotille besadt med Tropper kunne giøre denne Overfart paa 5 Miil til Engeland, Stormen har nu tvungen vore Kanonskalluppers Avantgarde ved Beulogne til at trække sig ind i den indre Havn, saa at Lord Nelson, nu ikke meere har nogen Anledning til at giøre Angreb. De engelske Skibe ere og af Modvind fordreven fra vor Kyst, og det saa hastig, at de har maattet kappe deres Ankertouge. Ved Øen Milene paa den nordlige Kyst, ere 3 engelske Officerer og 4 Matroser gjorte til Fanger af et fransk Detaschement.