Berlingske Tidende, 1813-06-11
Den 19de var den franske Hærs Stilling følgende: Paa høire Fløi stod Hertugen af Regio, der flyttede sig til Biergene paa den venstre Bred af Spree, og ved denne Dal var adskilt fra Fiendens venstre Fløi. Hertugen af Tarent var foran Bausen, paa begge Sider af Landeveien af Dresden. Hertugen af Ragusaa var paa venstre Side af Bantzen, ligeoverfor Landsbyen Niemenschas. General Bertrand var paa venstre af Hertugen af Ragusa, styttede sig til en Vindmølle og til en Skov, og gjorde Mine til, fra Jaselitz at ville trænge frem imod Fiendens høire Fløi. Prindsen af Moska, General Laurision og General Reynier vare i Høierswerda, paa Veien til Berlin, udenfor Linien og bag vor venstre Fløi. Da Fienden havde erfaret, at et betydeligt Korps kom over Høiersmerda, tvivlede han ikke paa, at Keiserens Hensigt var at omgaae Stillingen paa høire Side, at skifte Valplads, at giøre alle hans med saa megen Umage anlagte Arbeider, Gienstand for saa store Forhaabninger, unyttige. Da han endnu ikke var underrettet om Lauristons Ankomst, formodede han ikke, at denne Kolonne udgjorde mere end 18 til 20 tusende Mand. Han udsendte altsaa imod dem, den 19de om Morgenen Kl. 4, General York med 12000 Preussere, og General Barclay de Tolly med 18000 Russere. Russerne stillede sig i Landsbyen Klix og Preusserne i Landsbyen Weissig. Jmidlertid havde Grev Bertrand sendt General Pery med den italienske Division til Kønigswartha, for at vedligeholde vor Communication med de detascherede Korpser. Da General Pery om Middagen var kommen did, traf han slette Dispositioner, lod ikke den nærliggende Skov giennemsøge, udstillede sine Poster ilde og blev, Kl. 4, angreben med et Hurra; hvilket bragte nogle af hans Batallioner i Uorden. Han mistede 600 Mand, hvoriblandt den italienske Brigadegeneral Balathier som saaret, to Kanoner og tre Krudtvogne: men da Divisionen havde grebet til Vaaben, flyttede den sig til Skoven og bød Fjenden Spidsen. Efterat Grev Valm var kommen til med Kavallerie, satte han sig i Spidsen for den italienske Division og tog Landsbyen Kønigsmarthatilbage. J samme Øieblik indtraf Grev Laurissions Korps, der marscherede foran for Prindsen af Moskmas, for at omgaae Fiendens Stilling, i Weissig. Fægtningen begyndte, og Yarks Korps vilde være blevet tilintetgjort, saafremt der ikke havde været et snevert Pas at gaae igiennem, hvilket voldte, at vore Tropper kun efterhaanden kunde ankomme. Efter tre Timers Fægtning blev Landsbyen Weissig i tagen, og Yorks Korps kastet tilbage til den anden Side af Spree. Alene Fægtningen ved Weissig vilde have været en vigtig Begivenhed. En nærmere Efterretning skal meddele Omstændighederne. Den 19de overnattede Grev Laurision i Stillingen ved Weissig, Fyrsten af Moskma i Stillingen ved Mankersdorf og Grev Reynier en Liene bagved. Fiendens høire Flanke var aabenbare overfløiet. Den 20de om Morgenen Kl. 8 begav Keiseren sig paa Høiden bagved Bautzen. Han gav Hertugen af Regio befaling at gaae over Spree og angribe de Bierge, der underflyttede Fiendens Venstre, Hertugen af Tarent befalede han at slaae en Bro over Spree imellem Bauzen og Biergene; Hertugen af Ragusa at slaae en anden over samme Flod i den Dybhed, den danner paa venstre Bred, en halv Lieue fra Bantzen; Hertugen af Dalmatien, til hvem Hs. Majestæt havde overdraget Kommando over Centrum, at gaae over Spree for at forurolige Fiendens Høire, endelig Prindsen af Moskwa, under hvem det 3die Korps, Grev Laurision og General Reynier stode, at nærme sig Klix, gaae over Spree, omgaae Fiendens Høire, og trænge frem imod hans Hovedqvarteer i Würschen og derfra imod Weissenberg. Om Middagen begyndte Kanonaden. Hertugen af Tarent behøvede ikke at lade slaae sin Bro paa Pæle; han fandt for sig en Stenbro, over hvilken han forcerede Overgangen. Hertugen af Ragusa lod sin Bro slaae; hans hele Korps gik over paa den anden Bred af Spree. Efter sex Timers levende Kanonade og adskillige frugtesløse Angreb af Fienden, lod General Compans Banzen besætte: General Bonnet besatte Landsbyen Nienkayn og indtog med Stormskridt en Høide, der giorde ham til Mester af den fiendtlige Stillings hele Centrum; Hertugen af Regio bemægtigede sig Høiderne og om Aftenen Kl. 7 blev Fienden kastet tilbage til sin anden Stilling, General Bertrand gik over en Arm af Spree; men Fienden forsvarede de Høider, der understyttede hans Høire, og holdt sig derved midt imellem Prindsen af Moskmas Korps og vor Hær. Om Aftenen Kl. 8 drog Keiseren ind i Bausen, hvor han blev modtagen af Jndvaanerne og Autoriteterne med Yttringer af de Følelser Allierede maatte have, der følede sig lykkelige. Dette Slag, som man, om det var blevet ene, havde kunne kalde Slaget ved Bautzen, var kun Forspil til Slaget ved Würschen. Jmidlertid beyndte Fienden at indsee Muligheden af at blive forceret i sin Stilling. Hans Forhaabninger og ikke mere de samme, og han maatte fra dette Øieblik af forud ane sit Nederlag. Allerede vare alle hans Dispositioner forandrede. Slagets Skjæbne skulde ikke mere afgiøres bag hans Forskandsninger. Hans uhyre Arbeider og 300 Skandser bleve unyttige. Hans Stillings Høire, der stod ligefor det fierde Korps, blev nu hans Centrum, og han saa sig nødsaget til, for at kunne modstaae Prindsen af Moskwa at kaste sin Høire, hvilken udgjorde en god Deel af hans Hær, hen i et Strøg, som han ikke havde studeret, og som han troede udenfor sin Stilling. (J Slutningen af denne Beretning, hvis Fortsættelse følger, læses Efterstaaende.)- Da Fienden saae, at man havde omgaaet hans høire Fiøi, trak han sig tilbage, og snart blev hans Tilbagetog en Flugt. Om Aftenen den 22de Kl. 7 var Stormarskal Hertugen af Friaupaa en liden Høi og talede med Hertugen af Treviso, Mortier, og General Kirgener, alle Tre tilfods og tømmelig langt fra Jlden, da en af Fiendens sidste Kanonkugler gik tæt forbi Hertugen af Trevisor aabnede Underlivet paa Stormarskalken og kastede General Kirgener, død til Jorden. Hertugen af Friaul følede strax, at han var dødelig saaret; han døde tolv Timer derefter. Saasnart Posterne vare udstillede og Armeen var ordnet til Nattevagt, saae Keiseren til Hertugen af Friaul. Han fandt ham sig selv fuldkommen bevidst og i høi Grad koldsindig. Hertugen trykkede Keiserens Haand og lagde den til sine Læber, "Mit hele Liv, sagde han, har været helliget til Deres Tieneste, og jeg beklager Tabet deraf kun for den Nyttes Skyld, det endnu kunde have gjort Dem "Duroe, sagde Kriseren til ham; der er et Liv efter dette; der venter De mig, og vi sees engang igien. - Ja, Deres Majestæt men først om 30 Aar, naar De har beseiret Deres Fiender og opfyldt alle vore Fædrelands Forhaabninger. Jeg har levet som retskaffen Mand; jeg har Jntet at bebreide mig. Jeg efterlader mig en Dato ter; Deres Majestæt vil træde hende i Faders Sted. Keiseren trykkeds Stormarskalkens Haand med sin høire og stod et Kvarteer i dybeste Taushed med Hovedet lænet paa den venstre. Stor marskalken brød Tansheden først. "Ak! Deres Majestæt, gaae bort. Dette Øieblik marteer Dem!" Keiseren, som styttede sig paa Hertugen af Dalmatien, Soult, og paa Overstaldmesteren, Caulaincourt, forlod Hertugen af Friaul uden at kunne sige andet end : Farvel da, min Ven! Hs. Majestæt gik ind i sit Telt og indløde Jngen til sig den hele Nat.