Berlingske Tidende, 1785-03-01
Skibsfart og Handel i Aaret 1834 (taget af den Hamborgske Journal for Februarii Maaned 1785. 2det Stykke). Dandelen og Skibsfarten i Europa har i en Tiid af faa Aar undergaaet adskillige Forandringer. Vel har den Amerikanske Krig bidraget meget dertil, dog ikke paa saadan Maade, som saa mange vrangelig indbildte sig. Hvad v. allerede strax i Begyndelsen bestandig paastode, nemlig, at de store Handelsfordele, som man i Forveien spaaede saa mange Lande af Amerikas Frihed, ikke vilde vise sig, og at man mangfoldig fornøiede sig med tomme Jndbildninger og Følgerne af Amerikas gyldne Frihed; det er nu alt saaledes indtruffet, som vi forud have sagt det. Endog de, som troede, at vi dømte partisk, fordi de selv, formedelst den Tiids forvirrede Jdeer om Frihed og Uafhængighed, just befandt sig i en blind Partiskhed, da vi derimod med den meed upartiske Koldsindighed dømte efter rigtige Grunde, seen øiensynlig deres Vildfarelser at svinde bort, og see, at hverken Nordamerika selv, og endnu mindre mange andre Landes Handel er bleven lykkeligere ved dens vundne Frihed. Just de Stater, som lovede sig den største Fordeel af Amrikas frie Handel, have faaet den mindste. Frankriges Handel med Nordamerika har ikke været det første Rige gavnlig. En uhyre Mængde Tobak, som Nordamerikanerne havde leveret, er i forrige Aar, efter foregaaende Undersøg, ning, bleven offentlig opbrændt som skadelig. Rigets Commercekammere have adskillige Gange i afvigte Aar indgivet de bittreste Besværinger over, at Nordamerikanerne fordærvede deres store Vestindiske Handel, som beløb sig til mange Millioner, og at deres Handel derhen leed den betydeligste Skade. Handelen med Nordamerikanerne selv gaaer saa slet, at dens Drift nødvendig maae aftage. Amerikanerne have intet Guld eller Sølv, ingen ædle Metaller, men søge dem ved deres Produkter og den Vestindiske Handel. De Franske søge just det, hvad de ikke finde i Amerika, og de Amerikanske Produkter ere endnu ikke Frankrige saa nødvendige, som Engeland og nogle andre Lande. Desuden ere Amerikanerne vante til en lang Credit af 12 til 14 Maaneder, hvilken Fransoserne ikke kunde give dem, men som Engelænderne saa meget mere kunde giøre, da de kiende Husene, og have gamle Connexioner og Bekiendtskaber, som Krigen ikke har ophævet, og som nu igien fornyes; thi den sande Kiøbmand bekymrer sig ikke om de saa ofte tomme politiske Jdeer og Nationalhed, men hvor han finder de største Fordele, der handler han. Man har i de Engelske Tidender fra Tiid til anden læst Efterretninger om de hyppige Forsendelser fra Engeland til Nordamerika og Vestindien, hvilke tydelig bevise den stærkeste Handel. Det er og en uimodsigelig, og ved mange upartiske og troværdige Øievidner beviist Sandhed, at Nordamerikanerne give endnu stedse de Engelske Vahre, hvortil de ere vante, Fortrinnet for de Franske, som ligne dem. Det klareste Beviis for Engelands hele Handel, og sammes Beløb i forrige Aar, er dette, at Rigets Toldafgivter, fra forrige Junii Maaned til den 1ste Januarii 1785, have, efter en offentlig bekiendtgjort Fortegnelse, indbragt 1 Millior 400000 Pund Sterl. mere end forhen; og dog er der ikke i forrige Aar bleven lagt noget nyt Paalæg paa Handelen, Den med saa megen Virksomhed forstyrrede Snighandel, har vel bidraget til denne Summes Forøgelse, men dog ikke kunnet udgiøre saa meget, og i alle Fald bliver dog Summens Storhed et Beviis paa Storheden af Engelands Handel og Skibsfart i forrige Aar. Efterseer man de Europæiske Havnes Skibslister, saa finder man næsten paa alle, at de Engelske Skibes Antal har ei allene destandig været det største, men endog paa mange Stæder betydeligere end i forrige Aaringer. Kun i den Levantiske Handel kommer Engeland mere og mere tilbage, siden Minorca er gaaet forloren. Derfore er det Londonske Ministerium ivrigst beskjæftiget med en Plan til at erklære Gibraltar for en Frihavn, og at trække en større Handel derhen. Frankriges Handel til Levante har været desto stærkere. Man kan sige, at den Levantiske Handel er Frankriges Hovedcommerce, naar man ikke sætter Udførselen af Viinprodukterne i Sammenligning dermed. Frankrige kan derfore ikke andet, end være avindsyg paa enhver Concurenz i denne Handel, og paa den middellandske Søe; og det vilde være imod dette Riges Jnterresse, naar Spanien enten ved Vaaben eller Underhandlinger befriede sig for Algierernes Søerøverier, og kunde forskaffe sine Skibe en sikker frie Fart paa Middelhavet til Levante. Men Spanien vil neppe opnaae denne Hensigt, omendskiønt den er bleven en alvorlig Gienstand for Ministeriumet i Madrit, hvorfore der og allerede er bleven sluttet en Tractat med Tripolis, og en Handelstractat med Porten i Constantinopel.