Berlingske Tidende, 1774-05-01
Om man allerede i Crompels Tid har desaarsag gjort Bevægelser, eller om maaskee den af Crommel udgivne første Act, da den især var gjort Hollænderne til Fortræd, mod Hamborgerne og Bremerne ikke alvorlig er bleven handthævet saadant kan jeg nu ikke sige for vist. Men jeg slutter det sidste næsten deraf, at det i alle Carl den Il. foranførte Bevillinger til de 4 Stæder heder: "at de skal beholde Skibsfarten paa Engeland saaledes sicut bactenus; det er, som de hidindtil (i den Hamborgske Act heder det sicut antehoe. det er, som de forhen) have pleyet at have den." c) Hvad Holland har forsøgt, for at befrie sig fra denne Act Act, har jeg allerede meldt. Den havde ved ligesaadan er Act kundet hævne sig paa Engelænderne. Men den gjorde det ikke; thi deels streed saadant mod den Mellemhandlingsnaturlige Gang og Væsen, hvorved Holland især blomstrer, deels skulle Holland derved ikke have forbedret sit største Forliis i den Østersøiske Fart. d) Frankerig havde allerede længe indført Fad og Tønde Penge i sine Havne, og derved gjort Engelænderne Farten paa Frankerig vanskelig. Den kunde altsaa mindre beklage sig og dens Forbindelse med Crompel og siden med Carl den 11. gjorde maaskee og, at den kuurrede mindre derover, end den ellers maatte have gjort. Carl den 11. fastsatte endog desuden, at og de Franske Skibe, som med Franske Produkter, dukter kom til Engeland, skulle betale de samme Fad og Tønde Penge, som de Engelske Skibe gave i de Franske Havne. Dette var i Sandhed haardt, og det var at undre over, at Frankerig blev saa rolig derved. Thi de Engelske Skibe maatte dog, naar de betalte bemeldte Penge, i de Franske Havne indtage Landets Produkter, men de Franske ikke i de Engelske Havne. Men Frank rig havde just da Sinde at tilkiøbe sig Dynkirken, hvilket i Aaret 1662 virkelig kom i Stand. Det var altsaa da ikke Tid at trættes med Kongen. Desuden satte Colbert da den Franske Søe Handel til andre Egne, især til Frankerigs nye Colonier, i en bedre Gang. Desaarsag kunde og maatte han efterlade sammes Udbredelse i de nordlige Havne. Efter den Tid have begge Nationer gjort sig Handelen vanskelig ved Han deels Forbud paa begge Sider, saa at næsten al Søefart, som er tilovers imellem begge Riger, skeer med Contrebande Vahre. Endog uden Navigations=Acten er det Skib, som henter Engelsk Uld fra Frankerig, confisceret. Ligeledes er det, naar det fører Fransk Brændeviin og andre Franske Produkter og Manufakturer over til Engeland. e) Spanien havde allerede for længe siden mistet Søefarten i de Nordiske Vande, og behøvede sine Skibe alt for meget i sin øvrige Handlering til, at denne Act havde kundet være samme empfindtlig. J Henseende til de Spanske Nederlande kunde det være Kongen emplindtligere; men de Tiden nærmede sig da, at Kongen af Frankerig udrakte sine Hænder efter disse Provinzer, og Spaniens Svaghed nødte den til, for at beholde disse Lande, at see sig om efter Søemag, ternes Bistand. Desuden var Spanien neppe ved den Porenælske Fred sluppet ud af den svare Krig med Frankerig, og fortsatte Krigen med det oprørte Portugal, hvorudi den havde meget at frygte for Engeland. Denne samme Krig skulle have hindret Portugal i at ophidse Engeland, dersom den ikke desuden havde været i Henseende til sin Søefart næsten i lige Omstændigheder med Spanien. De Tider vare alt længe siden fordie, da Portugal drev med Jver sin Sødfart til de Nordiske Havne ; og drev endog i Kraseaf en gammel Tractat Fiskerie paa de Engelske Kyster. -