Berlingske Tidende, 1828-09-06
Ved Kiøbenhavns Toldkammer ere den 4de September 1823 indkomne følgende Skippere: M. N. Karrebeck fra Newcastle, H. O. Brodersen fra Memel, J. Olsson fra Landscrone, J. Jensen, fra Malmøe, P. O. Hoch fra Halmstad, O. Lindbom, B. Normann og J. Pihl, alle fra Frederikshald, med følgende Vare, 36 Chald. Steenkul, 1051 Tdr. og 2 Kap. Havre, Trælast. - Udgaaede : H. P. Bødker til St. Croix, N. Christensen til Stock, holm, R. F. Bakker til St. Croix ved Fordiseiling, J. Garde til Stettin, H. P. Jsachsen til Porsgrund, B. Petterson til Halmstad, H. J. Modsen til Hull, A. Grothen til Gothenborg, A. Andersen til Kragerøe, med følgende Vare: 635 Tdr. Havre, 590 Tdr. saltede Sild, 450 Cubikfod Fyrre-Tømmer, 20 Tdr. Tjære, 700 Tdr. Steenkul, 114 Tdr. Øl, 612 Pd. Sago, 80 Fjerd. Smør, 840 Flasker Druebrændeviin, 4 Skpd. 6 Lpd. 6 Po. Tougværk, 48 Tdr. Ærter, 561 Lpd. saltet Flæsk, 57 Lpd. saltet Kiød, 150 Flasker Viin, 202 Virtler Viin, 31,000 Stkr. Muurstern, 5 Skpd. 10 Lpd. Horn, 1989 Pd. Caffe, 625 Pd. Stivelse, 25 Favne Brænde, 1855 P. Ost, 50 Lpd. 11 Pd. Talglys, 440 Pd. Fasance, 141 Pd. Kortpropper, 90 Lpd. Liim, 382 Tdr. Oliekager 151 Pd. Lakritssaft, 1526 Pd. Lærred, 827. Pd. røgede Pølse, 3000 Pd. haardt Rugbrød, 1181 Pd. haardt Hvedebrød, 44 Skpd. 2 Lpd. Uld, 9300 Pd. Lamme og Kalveskind, 98310 Pd. Sukker, 7193 Pd. Riis. Ved Factionen af Barkaard paa, Dad i Sagen den 29de August 1823. Skiøndt ei Taaren ved Din Gravhøi flyder, Broderhiertet i min Barm dog bløder. Ved det Sorgens Budskab: Du er ikke meer. Skjæbnen os i Livet langt fra skildte, Faae de Timer som vi sammen deelte, Ei det svækket Broder=Kiærlighed. Dog vi deelte mange Kummersdage, Der ei skaansomt lod vort Lod ledsage, Giennem Livets tornefulde Vei. Ender Mindet klart endnu tilbage. Sønderknust mit Hierte kan ei klage, Kuns en Taare endnu fælder jeg. Da min Skjæbne bod, Din Bortasten at sætte, Med Frimodighed jeg riste vil det rette, Verdens Borger tabte ved Dit Savn. Du var sat ved vilde Strand at lindre, Deres Nød, som blinde Skiær lod hindre Lykkelig at frydes ved sin rette Havn. Som til Faderhuus til Hiem Du førte Fra forvildte Kyst, hvor Død man hørte At og Vee blandt Elementers Røst. Dem med kiærlig Kavn Du lod modtage Hjælp og Trøst og Vei til blidre Dage. Var Dit Dagværks sande Lyst. Blev Du Magten af Landsfaderen forundet, Lovens Tolker, Retfærd at begrunde, Staar Dit Minde nu usvigtelig. Viisdom i Dit Raad Du dem forholdte, Tunge Byrder lettet (Tid forvoldte, Derfor elsktes Du usigelig. Langt Din Birketrede blev ofte kiendt Og fra stærne Kost Dig Takke sendt, for Dist Giæstmildhed med met og Orden. Selv naar Avind med sin gustne Pil Sagte Dig at trænke ved en slibrig Stil, Lader den Dig utrænket nu i Jorden. Ved Dig Skjæbnen i en Ørk at være, Hvor Naturens Barskhed revoltere, Hav med Storm og Flyvesand i Strid. Med en Mesterhaand til varig Ære, Nu en nye Natur maa vegitere, Golde Sand er blevet gron og blid. Selv en yndig Lund i dette Øde, Rige Frugter og Din Bolig gløde, Til Forhauselse ved nogen Strand. Her Dit Minde ingen kan udslette, Efterslægten vil Din Roes fremsætte. For den Fliid, Du yded dette Land. Hvo har Kraft, ham mere at ledsage. Paa sin Vandring Sorg og Glædens Dage. v. Brodersen fra Memel. J. Olsson fra L.a Malmøe, P. O. Hoch fra Halmstød, nann og J. Nihl, alle fra Frederikshald, 6 Chald. Steenkul, 1051 Tdr. og 27 Ka gaaede : H. P. Bødker til St. Croix, N. olm, R. F. Bakker til St. Croix ved Kl. 1 Stettin, H. P. Jsachsen til PorsgrunHalmstad, H. J. Madsen til Hull, A. G. Andersen til Kragerøe, med følgende Ve 90 Tdr. saltede Sild, 450 Cubikfod Fyrjære, 700 Tdr. Steenkul, 114 Tdr. Øl. jerd. Smør, 840 Flasker Druebrændeviis. bo. Tougværk, 48 Tdr. Ærter, 561 Lpd. tet Kiød, 150 Flasker Viin, 202 Virtie, Kuursteen, 5 Skpd. 10 Lpd. Horn, 1980. Stivelse, 25 Favne Brænde, 1835 Pd. alglys, 440 Pd. Fajonce, 141 Pd. Korts. 82 Tdr. Oliekager, 151 Pd. Lakritssaft, v. røgede Pølse, 3000 Pd. haardt Rug, hvedebrød, 44 Skpd. 2 Lpd. Uld, 9304 sk. ind, 98,310 Pd. Sukker, 7193 Pd. Riis, ved Cancellieraad og Byefoged Lunds Død i Sta Skiøndt ei Taaren ved Din Gravhøi flyder, Broderhiertet i min Barm dog bløder. Ved det Sorgens Budskab: Du er ikke meer. Skjæbnen os i Livet langt fra skildte, Faae de Timer som vi sammen deelte, Ei det svækket Broder=Kiærlighed. Dog vi deelte mange Kummersdage, Der ei skaansomt lod vort Lod ledsage, Giennem Livets tornefulde Vei. Ender Mindet klart endnu tilbage. Sønderknust mit Hierte kan ei klage, Kuns en Taare endnu fælder jeg. Da min Skjæbne bod, Din Bantasten at Med Frimodighed jeg riste vil det rette, Verdens Borger tabte ved Dit Savn. Du var sat ved vilde Strand at lindre, Deres Nød, som blinde Skiær lod hindre Lykkelig at frydes ved sin rette Havn. Som til Faderhuus til Hiem Du førte Fra forvildte Kyst, hvor Død man hørte At og Vee blandt Elementers Røst. Dem med kiærlig Kavn Du lod modtage Hjælp og Trøst og Vei til blidre Dage. Var Dit Dagværks sande Lyst. Blev Du Magten af Landsfaderen forundet, Lovens Tolker, Retfærd at begrunde, Staar Dit Minde nu usvigtelig. Viisdom i Dit Raad Du dem forholdte, Tunge Byrder lettet (Tid forvoldte, Derfor elsktes Du usigelig. Langt Din Birketrede blev ofte kiendt Og fra stærne Kost Dig Takke sendt, for Dist Giæstmildhed med met og Orden. Selv naar Avind med sin gustne Pil Sagte Dig at trænke ved en slibrig Stil, Lader den Dig utrænket nu i Jorden. Ved Dig Skjæbnen i en Ørk at være, Hvor Naturens Barskhed revoltere, Hav med Storm og Flyvesand i Strid. Med en Mesterhaand til varig Ære, Nu en nye Natur maa vegitere, Golde Sand er blevet gron og blid. Selv en yndig Lund i dette Øde, Rige Frugter og Din Bolig gløde, Til Forhauselse ved nogen Strand. Her Dit Minde ingen kan udslette, Efterslægten vil Din Roes fremsætte. For den Fliid, Du yded dette Land. Hvo har Kraft, ham mere at ledsage. Paa sin Vandring Sorg og Glædens Dage. End en fraskildt Broder det forstod. Denne kan kuns faae Kiærminder sætte Med Veddender til en Krands dem flette For en Broder, Borger som var god. Salig Frød Din Aand nu giennemstrømmer Og hvert Gode herpaa Jord belønner. Sallig Fryd, det lover Troens Bud. Snart i Østens lyse klare Luc Jeg med mine vil Dig atter skue; Den, vi elskte, gik kuns kort forud. Lund, Skovrider.