Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-02-22
Frankeriges Gesandt aabnede Conferencen med den Erklæring: at Hs. Maj. de Franskes Konges Regiering betragter den forhen af Kongen forkyndte Beslutning og som er en Følge af Jndholdet af den 11te Protokol af 20de Januar, som endnu er gieldende, nemlig at han vil afslaae Souverainiteten for Hertugen af Nemours, dersom den bliver tilbudt ham af Kongressen i Brüssel, og at Hs. Maj. de Franskes Konge ifølge Efterretningen om, at dette Tilbud vil virkeligen blive gjort, har overdraget sin Gesandt at gientage hans forrige Erklæringer, som ere uforanderlige. – Gefandterne besluttede nu, at denne Communication skulde føres til Protokol og toge derpaa den Calusi Overveielse, om det samme Souperainitets Tilbed siulde blive giort til Hertugen af Leuchtenberg Efterat de eenstemmigen havde erkiendet, at dette Valg ikke vilde harmonere med de Grundsætninger, som vare fastsatte i Protokollen af 27de Januar 1831, og som lyder saaledes: Belgiens Senverain maae nødvendig selv svare til Grundsætningerne for Existencen af dette Land, og ved sin personlige Stilling være tilfredsstillende for Nabo staternes Sikkerhed, saa besluttede Souverainerne at dersom Souverainiteten over Belgien skuld blive af den Brusselske Kongres tilbudt Hertugen af Leuchtenberg, og denne Prins vil modtage den, saa skal han ikke blive erkiendet af noget af de 3 Hoffer. Esterhazi, Wessenberg, Talleyrand, Palmersion, Bülow. Liewen. Heraf maae man nu antage det som afgjort, at Hertugen af Nemours ikke bliver Konge i Belgien; især da man seer deraf, at det Rygte, som var i Omløb i Paris den 8de Febr. at Fyrsten af Talleyrand ikke havde underskrevet Protokollen, er ugrundet, og man maae allene herved undre sig over, at den Belgiske Kongres ikke havde forskaffet sig paalidelige Efterretninger om at Valget vilde blive modtaget inden den besluttede sig dertil; ogsaa er Hr. van de Weyer, som havde tilraadet det og de øvrige Medlemmer af den diplomatiske Committee blevne haardt angrebne i den Anledning i Kongressen, til hvis Kundskab denne Protokol var kommen men ikke paa en officiel Vei. Disse Diplomater have hidintil givet undvigende Svar paa de Beskyldninger, som man har gjort imod dem der, og især heftigst i Courier des Paysbas. Men herved er det dog høist forunderligt, at uagtet den til Paris afsendte Deputation har siden den 6te Febr. opholdet sig i Paris og ere den 8de Kl. 9 om Aftenen blevne præsenterede for Kongen ved Udenlandsk Ministeren; saa har indtil den 10de Publicum endnu ikke erfaret at Kongen har givet dem et dementi, saa at det bestandig seer ud som Sagen var endnu ikke ganske afgjort. Det er ganske mærkværdigt, at kort førend Deputationens Audience hos Kongen, havde den Russiske og Preussiske Ambassadeur havt privat Audiencer hos ham. Det upaalidelige Blad Constitutionel vil vide, at der var foreslaget Deputationer, at Belgien skulde vælge Prins Carl af Sicilien til Konge, som da skulde ægte de Franskes Konges unge Datter Marie Christine Mademoiselle de Valdis, og at da Belgien skulde tilstaaes store Concessioner; men at Deputationen har svaret: at den ikke er bemyndiget til at indlade sig paa nogen anden Proposition end Hertugen af Remours Valg, hvorpaa en Opsættelse af 4 Dage til Sagens Afgiørelse var bevilget. Journal de Commerce siger: at denne Opsættelse er bleven foranlediget af, at Belgien endnu ikke har faaet sin Constitution, som den tilkommende Konge dog burde kiende, inden han modtager Kronen: eller at man i det mindste har betient sig af denne Omstændighed som et Paaskud til Opsættelse, for at vinde Tid. Mærkeligt er det herved, at Kongressen i Brüssel har den 11te Febr. virkeligen besluttet paa Hr. van Meenens Forslag at promulgere Constitutionen; Forslaget blev antaget med 63 mod 44 Stemmer. Forunderligt er det ogsaa at Hr. Wallez, som er Secretair ved det belgiske Gesandtskab i Paris har den 8de forladt Paris og er kommen tilbage til Brussel, og har der fortalt: at de Franskes Konge vil antage Valget, at nogen Tid vil hengaae imellem den høitidelige Overlevering af Kongresacten og det afgiørende Svar, men at Kongen var ingenlunde vaklende i sin Beslutning; ogsaa siger man at Lafn tte har bestyrket meget Kongen i denne Beslutning. Det lader til som der drives et politisk Spil i London om denne Gjenstand, og at man endnu har Kaartene i Hænderne. Hvorledes det saa hænger sammen, saa er den belgiske Deputation bleven modtaget i Paris med megen Udmærkelse. Kongen sagde da man berettede ham Medlemmernes Ankomst: Lader dem komme, det vil fornøie mig at discurere med dem; det er gamle Franskmænd. - Han modtog dem med megen Naade, men fagde til dem: at han som Familiefader, følte sig alt for rørt til at han strax kunde af ive et Svar; han maatte have Tid til at overveie Sagen. Ogsaa Dronningen viste sig meget rørt, da de bleve præsenterede for hende. - De bleve anviste et Hotel til Bopæl, som tilhører Prinsesse Adelade, Kongens Søster, hvor de blive opvartede af Kongelige Tienere. Udenlandskministeren Gen. Sebastiani har besøgt dem og inviteret dem til et glimrende Dinee, hvorved ogsaa den Græske Gesandt var tilstæde. Jndenlandskministeren har anmeldet for dem, at en særskilt Plads for 10 Personer var anviist for Deputationen i de Deputeredes Kammer. Præsidenten Hr. Surlet de Chr kier skal være en agtværdig Olding. - De Engelske Blade have allerede yttret stor Misfornøielse med at Kongressen i Brussel har valgt Hertugen Remours til Konge; beskyldt det Franske Cabinet for Falskhed og oppustet til Krig.