Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1773-02-05
Vor gode Hosbond den gamle Kammerraad Skov paa Bustrup lod alle Hovbønderne i Fior boie til at høste Rug paa Gaardsens Mark, ieg kan troe, vi mødte alle rigtig nok; men Jens Ladefoged sagde til sine Byemænd her i Ramsing, de skulle ei sette Kornet i Rad, og endnu mindre samle Rivningen, og binde den, uden Kammerraaden ville tilstaae hver Mand een aparte Billet. Da Hosbonden ei ville det, gik Christen Giølboe, Jacob Berentsen, Anders Thøgersen, Lars Larsen, Jacob Krøger, og Christen Brand, tilligemed Jens Ladefoged alle hiem, og lode Rivningen. ligge urevet. Hosbonden sendte nogle Gange Bud til dem, for at tale sig til rette med dem, men da de havde været hos ham et par Gange, svarede de tilsidst: De kunde ei gaae saa tidt, uden han ville give dem en billet for deres Gang. Hosbonden klagede til Amtmanden, Geheime Raad Rosenkrantz, især da de i Forveien ogsaa havde vægret sig at bierge noget Høe af Bustrup Kiær, Saa faldt Amtmandens Resolution den 23 og 26 Julii i Fior, at de skulle giøre To Dage Hoverie til Straf for deres Opsættighed, for derved at oprette det forsømte, men de kierte sig intet derom, thi Jens Ladefoged lovede, det havde ingen Fare, naar de kun ville staae fast. - Saamæn, Det kan ei gaae værre end galt, der blev skrevet til Rente=Kammeret, at Bønderne ei kierte sig efter Amtmandens Resolution; Saa kom der en Ordre fra det Danske Kammer under 28 Dec. 1771. at de skulle forfølges med Lands Lov og Ret. Strax blev de stevnet til Herredets Ret. Bønderne fik Opsettelse, men tilsidst faldt der den 9de Martii i Aar en beeske Dom saaledes; Thi kiendes for Ret, " At Jens Ladefoged, som Hoved=Mand for de mødvillige af Bustrup Bønder, og som den der havde lokket de andre til den samme Opsetsighed, han selv haver viist, " saavel mod den Kongelig Hoverie=Forordning, som i sær mod Amtmandens Resolutioner, bør, sig til velfortiente Straf, og andre Ligesindede til Advarsel, arbeide et halv Aar i Rendsborgs Fæstnings Arbeide. Jacob Berentsen, Anders Thøgersen og Lars Larsen, der haver viist en nogen mindre Grad af Modvillighed, bør arbeide fore Maaneder i Wiborg Tugt= og Mann" factur=Huus; men Christen Golboe, Jacob Krøger. og Christen Brand bør som de, hvis Brøde er befunden, mindst, hensettes i Wiborg Tugthuus til Arbeide i to Maaneder; de paa enhver af forbenævnte Personers Hen" bringelse gaaende Omkostninger skal efter billig Regning, " udredesaf deres Boe, ligesom de og alle før een, og een for alle betale til deres Hosbonde, i denne Sags forvoldte Om" kostninger 16 Rdlr. alt at efterkommes inden 15 Dage efter denne Doms lovlige Forkyndelse, under Lovens Tvang. Hosbonden lurede heele Sommeren hen, og vi tænkte alle, Dommen var kun et Skræk=Pulver, som Hosbonden, ci torde exeqvere; men han vidste nok hvad han gjorde; thi aldrig saasnart var der reent indhøstet, og Rug=Sæden lagt, førend Herredsfogden og Amtmandens Fuldmægtig kom til Ramsing at fyldestgiøre Dommen. Fra Amtstuen var der givet Anviisning paa Vogne, at føre de 6 Mænd til Wiborg, Tugthuus, men da de Sagskyldige fornam, det skulde være Alvor, tilbød de, at vilde selv befordre sig til Tugthuuset. med egne Bæster. Du maa troe, det var et bedrøveligt Syn at see To og To at settes sammen, og kiøres ud af Byen til Tugthuuset. Vore Gaardmænd fik fleere Tilskuere end Præsten. Men hvad skal jeg sige! Det var billigt, at de skulle lide efter deres Dom, og nu blev min Spaadom opfyldt. Jens Ladefoged saa for ved Under=Officeren Holm, som skulde bringe ham til Slaveriet i Rendsborg, paa den fierde Vogn. - Da de 6 kom til Tugthuuset, blev de strax modtaget, og hver sat til sit Arbeide. Een maatte karte, een anden spende paa Skotrok, een tiæse Uld, de andre grave Steen op, samt forrette alt det Arbeide dem blev anviist. De beholdte dog deres egne Klæder, og lider tilvidere stor Nød, uden en ulidelig Stank paa Arbeids=Salen, og dernæst den Verdens Skam, at være Tugthuus=Fange. Men med Jens Ladefoged gik det langt anderledes; det er dog ingen Løgn, Mod gaaer gjerne for Fald. Dahan af Under=Officeren blev overleveret til Justitz=Skieranten i Rendsborg Fæstning, som nok maa være en ubarmhiertig grov Karl, sagde Jens Ladefoged til ham, gode Herre, jeg skylder hverken Kongen eller Hosbonden noget. Men Justitz=Skiersanten svarede studs. Af din Dom, Canallie, kan man nok see, hvad Karl du er. Derpaa gien de hans Jens ind i et skident Slavehuus, hvor han meget ubarmhiertig befalede ham strax at trække af sine Klæder. Dem tog Justitz=Skeersanten til sig, og slengte derimod en liderlig slem Slave=Kiol til ham, som krøb aldt sæl fuld af Graabidere, denne maatte den arme Jens trække paa. Herpaa blev der lagt en stor Jern=Skinne eller Bøile om hans Liv, som en Slave=Lænke var smeddet fast til med den ene Ende, men med den anden Ende blev den sat om hans høire Fod. Hans Penge og hans Kniv blev taget fra ham. Jens græd, men nu var det for sildig; han maa nu daglig trække Skubkarren paa Volden og i Fæstningen, forrette meget strængt Arbeide, faae en ussel Slave=Føde, lidet Mad, men mange Hug, og maa dertil om Natten ligge paa den blotte Brix. Dette er Udfaldet af Bustrup opsetsige Bønders Historie. Du kan fortælle dine Byemænd, hvad her skeet er, paa det hver maa see sig i Speil, frygte Gud, ære Kongen, og være deres Hosbonde hørig og lydig. Ramsing den 13 Dec. 1772. Nyeheder.