Politivennen, 1807-01-01
Om Frue Taarn og Spir. (Efter Jndsendt). Jndsenderen af dette var al sin Tid en stor Hader af Spire, det er at sige af danske Spire, der ikke, som adskillige i andre Lande, bestaae af Sten (skjøndt Erfaring har viist, at selv disse i Tidens Længde ved Nedfald have forvoldet stor Skade) men ere ikke andet, end en stor opstablet og med en tynd Kobber- eller Blyhinde dækket Masse af Tømmer. Denne Levning af Gothisk Bygningskunst kan vel see godt nok ud, men ved Jldebrandstilfælde maae den hele Omegn forbande Naboskabet af slig en Prydelse. Kbhvn har nu i et kort Tidsrum oplevet to meget fordærvelige Erfaringer af dette Slags, med Nikolaj Spir i 1795 og med Frue i 1807. Da Nikolaj Taarn skal allerede have faaet sin Bestemmelse, vover Udgiveren at foreslaae, hvad han troer allerbedst at kunne foretages med Frue Taarn. Vi have nemlig seet, at Rundetaarns magelige Opgang, og bekvemme Jndretning med Kammere i sammes øverste Deel, i de sidste Krigsuroligheder gav Anledning at bruge samme som et militært Observatorium. Men det kan ikke nægtes, at Rundetaarn jo dertil er vel lavt. Frue Spit eller Frelsers vilde unægteligen til Hensigten været ulige fortrinlige, men blot den Omstændighed, at Opgangen ved begge er højst umagelig og tidspildende, forenet med Mangel af Plads eller Værelse for Observatører, gjorde at man ikke kunde benytte sig af deres saameget større Højde. Anmælderen foreslaaer derfor, at Frue Taarn, saavel til Prydelse for Staden som til dette Øjemeds bedre Opnaaelse, erholder en Forhøielse af et, i Gjennemsnit mindre, ottekantet, rundt eller firkantet Stentaarn oven paa det nu staaende, hvis Højde blev omtrent 1/2 af dettes. Herved vilde opnaaes en Højde af noget over 250 Fod. Dette Taarn skulde ende sig plat ligesom runde Taarn, og sammes øverste Del indrettes til bekvemme Værelser for Observatører. Fra en saadan Højde kunde Omegnen og alle en Fjendes Foretagender bekvemt overskues. Saavel det nu staaende Fodtaarn, som det her foreslagne øverste Taarn maatte forsynes med en bekvem Stentrappe, og overalt flet intet brændbart Bygningsmaterial anvendes inden i begge Taarne, men blot Steen eller Jern, for at Flyveild, ved opkommen Jldløs i Nærheden, paa ingen Maade kunde beskadige samme. Men da en Trappe af 250 Alens Højde altid vilde foraarsage en betydelig Langsomhed, og forsinke saavel Ordrers Opbringelse til Observatørerne, som disses Rapporters Nedbringelse, foreslaaes at en muret Sylinder, helst midt i Taarnet, gik fra det øverste til det nederste af Taarnet, at inden i samme anbragtes en liggende Valse øverst og en nederst, med et Tov gaaende rundt om begge, hvorved enten i en paabundet paase eller paa anden Maade slige Rapporter og Ordrer kunde hurtig ned- eller opvindes, og at desuden en Streng til en Klokke øverst og en dito til en Klokke nederst anbragtes, da derved strax kunde tilkjendegives, at noget sendtes op eller ned. Anmælderen forbigaaer at omtale den Nytte en saa ophøjet Standpunkt kunde være for en Jldebrands Vægter, den Siet saadant Taarn, vel bygget, kunde give Staden, den Jndkomst det kunde yde at lade Adgang til det flade Tag for Publikum imod en vis Betaling, og den mulige Brug Taarnet kunde bringe i astronomiske Henseender. At Petri Spir, og Frelsers med, saasnart Bræstfældighed gjør en Udbedring af samme nødvendig, langt heller bør nedtages, og for det af Kobberets og Tømmerets Salg udkommende, tilligemed den Sum der dog vilde medgaae til Vedligeholdelsen en passende men brandfri Paabygning gjøres, er noget som indlyser af sig selv hos enhver der hylder Ordsproget: Af Skade bliver man klog."