Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-06-26
Cancelliet har modtaget følgende Forespørgseler: 1) om Vexler og Vexel=Ob igationer henhøre blandt de i Frdn. af 5 Jan, sidstl. §. 23, omhandlede Forskrivninger, og om, i saa Fald, Omskrivningen af en paa Vexel=Obligation, udlaant Kapital kan skee ved Paategning paa Gjeldeblevet; 2) om de i Frdn. §. 30 gjorte Bestemmelser ogsaa skulle gielde med Hensyn til de Boer, som ere tagne under Behandling for Frons. Publication; 3) naar en Creditor for Forordn. Publication har indstævnet sin her i Landet boende Debitor, til at betale en her contraheret paa schl. holst. Cour eller Species lydende Gield, fordi Samme formedelst Udeblivelse med Renterne var forfalden, om da Creditor, i Følge §§. 12 og 44 er forpligtet til at modtage Betaling i Rbpenge, eller om han, i Følge §. 45 sidste Membrum kan fordre Betaling i Sølv, uagtet Saadant ikke expresse er stipuleret i Gieldsbrevet, samt om han, i saa Fald, skal lade Gielden henstaae til efter Freden; og 4) om saadant og er anvendeligt, hvor Creditor før Frd. Publication, i Følge Forlig, har ladet gjøre Udlæg hos sin Debitor for en i Species contraheret Gield, men det udlagte Gods formedelst Forretningens Paaankning fra Debitors Side, ei for Publicationen er bleven realiseret. Collegiet har derpaa svaret: til 1) at Vexel=Obligationer henhøre blandt de i høistbemældte Frdn. §. 23 omhandlede Forskrivninger, og at der derfor efter Cancelliets Skjønnende med Omskrivning til Ropenge ligefrem maa forholdes efter §. 24; hvad angaaer Vexler, da maa Cancelliet ligeledes, efter hvad det Kongel. Finants Collegium i Skrivelse af 25de f. M. har tilkjendegivet, antage, at de indbefattes under de i §. 23 ommældte Gieldsbreve, til 2) at Man ikke skjønner rettere, end at dette Spørgsmaal ved Frdn. af 9 Marts sidstl. §. 2 maa antages at være besvaret bekræftende, til 3) at en for 1ste Jan. sidstleden forfalder, Gield i schlesv. holst. Cour. eller Species, i Følge Frdn. af 6te Jan. d. A. confr. §. 36, skal betales uden mindste Hensyn til allerhøistbemeldte Frons. Forskrifter, saaledes, som de ældre Love medførte, følgeligt (hvis ei anderledes er betinget), i virkeligt Sølv, da der med Hensyn til hine Pengesorter, ikke existerede nogen Forpligtelse til at tage vedkommende Bankers Anviisninger eller andre Repræsentativer for Betaling; og maa det under No. 4 anførte Spørgsmaal, i Følge det her yttrede, antages at bortfalde. J øvrigt vil det afhænge af Vedkommende, at lade disse Qvæstioner afgjøre ved Domstolene, saafremt de maatte ønske Saadant. (S. Bl.). Ved Siden af de nu udlovede Præmier, der udbetales for hver Tønde Kornvare, som indføres til Norge, vil Hs. Maj. give endnu en klækkelig Opmuntring til skyndsomst Didførselaf saadanne Kornladninger, som enten fra fremmede Steder maatte kunne søge dertil, eller og efter givne allerhøieste befalinger kunne overføres med visse Baade, saa at der for hvert af de 4 Stifter i bemeldte Rige skal udsættes 6 Extra-Præmier for de første 6 Skibe eller Fartøier, som efter denne allerhøieste befalings Bekjendtgjørelse, i ethvert af de respective Stiftet, først ankomme til nogen af Stiftets Stæder med Kornladninger, der udgjøre i det mindste 3/4 af Skibets eller Fartøiets Drægtighed. Disse Extra Præmier skulle udbetales efter det ankomne Skibs eller Fartøies Læstedrægtighed, og bestemmes som følger for hvert Stift især, nemlig: for det første ankommende Kornskib 25 Rbd. pr. Læst. for det andet Kornskib, . . . 20 - for det tredie . . . . . 16 - for det fjerde . . . . . . 12. - - for det femte. . . . . 8 for det sjette . . . . . 6. - - -(Jversens Av.)