Viborger Samler, 1846-06-16
Kjøbenhavns Charivari er Titelen paa et nyt Blad, som i disse Dage er begyndt at udkomme. Jfølge det første Nr., der indeholder flere moersomme Artikler og er forsynet med endeel Træsnit, vil det blive af omtrent samme Jndhold som Corsaren", men er dog billigere end denne, idet det nye Blad kun koster 5 s. pr. Nr. (Flp.) Under Titel: Epistel til "Corsaren" Adolph Meyer, Goldschmidt, har Hr. Gottlieb Siesbye udgivet et polemisk Digt, der synes at være fremkaldt ved "Corsarenshyppige personlige Angreb paa Hr. Siesbye. Til en Prøve hidsættes følgende Brudstykke: Jeg seer det alt paa dine flaue Miner Og paa den Uro, som Dig piner. At Du er ved at gjette nu, hvorfra Mit Ansigt skriver sig: Ved Allah, ja, Nu seer jeg det, det er jo ham, Skoma......Ja, ganske Ret, tael Du kun Ordet ud, Ham er det just med Haar og Hud; Jeg har paa Din Betonen, At bedst af Professionen. Du Dig formaaer at slutte til Personen. Det er dog Jammerskade, at vi to Saa himmelvidt forskjellig er i Troe, At det, jeg regner mig til største Ære, J Dine Øine skal en Skamplet være: Jeg mener vor Metier, som os skal nære. Jeg agter høit den Stilling, jeg indtager J Samfundslivet, som vi færdes i, Mens Du med samt Dit hele Compagnie, Der fornemt Næringsveien vrager, Jer sikkert nu og da med Skrupler plager. Mit Haandværk, troe mig, aldrig jeg fortrød; Det ærligt er, og har det Guld ei baaret Og blev mig Brødet tidt lidt knapt beskaaret, Det gav dog altid meer end Vand og Brød. Du derimod har valgt en Carriere, Der – Kors, jeg tvivler ei – kan rigt ernære En Halvsnees Lediggængere og fleer, Men - om med Ære, Just ikke ganske tydeligt jeg seer. Fiskerleiet Sletten, beliggende mellem Rungsted og Helsingør, har en mærkelig Eiendommelighed, som endnu ikke vides tidligere at være omtalt. Endeel af Beboerne være nemlig forskjellige militaire Titler. Der findes her ikke allene en General, Oberst, Capitain, Lieutenant, men ogsaa Sergeant, Corporal o. s. v., kort sagt alle Grader. i den militaire Trinstige. Disse Titler synes at være arvelige og gaae over fra Fader til Søn, uden at der dog følger nogen Agrement dermed. Det har været os forgiæves at erfare – hedder det i "Flyveposten, hvorfra disse Titler hidrøre, men saameget er vist, at Anledningen dertil maa søges en meget lang Tid tilbage og formodentlig hidrøre fra en Krig med Svenskerne. En Reisende, som forleden kom igjennem Sletten, forhørte sig hos en Fiskerdreng, om han ikke kunde faae nogle Reier tilkjøbs, og han blev da henviist til Generalen", som nylig havde været ude at stryge Reier. Han ventede un at see en af Byens Honoratiores, men der præsenterede sig for ham en Person, hvis pjaltede Klæder i høi Grad stak af til hans pralende Titel. Sletteboerne havde ellers i Midten af Mai Maaned en uventet stor Fortjeneste. Et stort svensk Barkskib mistede i en stærk Storm sine Ankere og løb paa Grund udenfor Sletten. Sletteboerne betingede sig 1500 Rbd. for at hielpe ham af Grunden, og dette Stykke Arbeide fuldførte de i en Formiddag. Man kan nok vide, at samme Dag var der stor Fryd og Gammen paa Sletten; men den, der havde bedst af det Hele, det var Kroverten, som ikke længe kan mindes at have havt en saadan Søgning.