Københavns Adresseavis, 1776-02-07
Iblant alle Europæernes Colonier i Asien har Batavia, Hovedstaden i de hollandske Eiendomme, ikke sin Lige. Den ligger paa den nordre Side af Øen Java, paa en sid sumpig Slette, under 6 Gr. 10 Min, sydlig Brede. Det synes, at Hollænderne have udvalgt denne Plads til deres Handelsæde af den Aarsag, fordi Districtet er overalt fuldt af Canaler, paa hvilke man kan føre alting til Vands, omendskiønt Vandet er deri ikke allevegne rindende. Disse Canaler gaae meget langt ind i Landet, og igiennem Staden, selv, som desuden endda er igiennemskaaren af sex Fløder, som ere seylbare paa 30 til 40 engelske Mile og i Landet. Det Rum, som Staden indtager, er, i Proportion af dens Huse, større, end maaskee nogen Stad i Europa, og dette kommer af Gadernes Brede og Husenes Størrelse. Gaa derne see næsten ligesaadant ud som i Holland, thi Canalerne ere paa begge Sider besatte med de skiønneste Træer, hvilke dog, saavelsom Canalerne selv, ikke kunne være fordeelagtige for Pladsen. De første foraarsage en utaalelig Stank af det staaende Vand i de hede Maaneder, og de sidste hindre, at den friske Luft kan have frit Træk. J Regn maanederne flyde disse Canaler hist og her over, og udbrede, altsaa Ureenligheden endda mere. Renser man dem undertiden, saa bliver ogsaa dette usundt, efterdi man da kaster det sorte Mudder, som tages op af dem, paa deres Bredde, det er, midt paa Gaderne, og lader det ligge der at tørres, for siden at føre det bort i Baade. Mudderet bestaaer mestendeels af Menneskeskarn, efterdi det hver Morgen bliver kastet ud af Husene i Canalerne. J Floderne kastes døde Aadseler af Katte, Hunde, Hornqvæg a., som paa de grunde Steder ligge ganske frit, indtil de enten raadne, eller blive drevne længere frem ved Strømmen. Husene i Batavia ere meget beqvemt indrettede efter Climatet. Neden under er ikkun en stor Stue med en Dør paa hver Ende, og oven paa ligeledes rummelige og luftige Værelser. Uden til have de en prægtig Anseelse, og ere indvendig smukt meublerede. Af de fleste skal Chinesere have været Bygmestere. De offentlige Bygninger ere mestendeels gamle og uanseelige, saa nær som den nye Kirke, hvilken er stor, ziirlig, og indvendig indrettet efter den nyere Smag. Næst den er den privilegerede Giestgivergaard, mere at ansee, som et Pallads end som et Vertshuus, hvori alle Fremmede ere forbundne til at logere, undtagen de engelske Officierer. Den maa og være saa stor, fordi Mængden af Fremmede deri er altid meget anseelig. Omkring Staden gaaer en gammel, ikke just høy Muur, omkring denne løber en Grav inden for og en uden for, den uden for er temmelig breed; paa Voldene, som ikke just ere høye, staae ikke mange Kanoner. Citadellet er paa den nordligste Ende af Staden, det er omgivet med høye og stærke Mure, og forsynet med meget svært Artillerie. Her ere Residentserne for Stadtholderen, for Statsraadet, Pladse for Contoirbetientere, og et stærkt Tøyhuus af alSlags Ammunition. Rundt omkring, i sær længere ind i Landet, ligge enkelte Forter, og paa de Steder, hvor Canalerne krydse ind i Staden, desuden adskillige Blokhuse, af hvilke hvert er besat med 8 og flere Kanoner, ved hvilke hele Staden kan tvinges. Disse samtlige Festningsverker, ere ikke meget stærke, men de blive det, formedelst deres Beliggenhed i Moradser, hvorigiennem der er ingen anden Vey, end en opkastet Dæmning, paa hvilken alle maa passere. En Fiende kan altsaa hverken de paa eller i Baade bringe Canoner dertil, og kan ikke komme til Pladsen uden med stor Tidsspilde. Derved bliver han ødelagt. Tho her er, formedelst den usunde Luft, al Forhaling saa god som Døden. Af 100 Soldater, som her ankomme fra Europa, lever sielden Halvparten det første Aar over. Af disse øvrige 50 ligger Halvparten ved Slutningen af Aaret i Hospitalet, og af de øvrige ere ikke 10 fuldkommen friske. Dette beviser ogsaa de tørre, blege og mavre Mennesker, som med en Musket kryber omkring paa Skildvagt. Enhver hvis Jndvaaner er i Batavia Soldat, naar nogen har tient i 5 Aar, er han frie, men maa dog i Nødsfald gribe til Gevær igien. Af disse Folk skulde altsaa være lidet at vente; mere kunde ventes af Mardykerne, det er de Jndianer, som stamme af frie Forældre, eller som for deres Personer ere blevne friegivne. Formedelst Beliggenheden, og fornemmelig formedelst Moradserne, er det altsaa vanskeligt at angribe Batavia fra Landsiden. Fra Søesiden er det ganske umueligt; thi Vandet er saa grundt, at neppe en stor Baad, end sige et Skib, kan komme til Stadens Mure. Den eneste ylbare Canal, som gaaer omtrent en halv engelsk Miil ud i Søen, er ikkun smaal, paa begge Sider indfattet med et stærkt Steenbolværk, og løber, lige under Citadellets Kanoner. Havnen ved Batavia er temmelig god; og den beste i hele Ostindien, meget rummelig, og har fortræffelig Ankerbund, hvori Ankerne kan holde saa længe, indtil Kabbeltovet er opraadnet. Den er ogsaa ganske sikker for alle Vinde. Dag er Vandet imellem Rheden og den seylbare Canal ikke dyb; hvilket imidlertid ogsaa er en Beskyttelse for Staden. Uden for Havnen, ligge mange Øer, hvilke Hollænderne benytte sig af paa forskiellige Maader. Deriblant er Edem, hvorhen de enropæiske Forbrydere blive satte som Slaver til at arbeyde, paa Reberbanen; Purmerende, hvor de har anlagt et stort Hospital, og Ourust, de fornemste, hvilken sidste bruges til alle Skibes Reparation, og til deres Vares Udlosning (Fortsættelsen følger.) og Bevaring.