JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1841-05-04
Man har tidligere seet i dette Blad anket over Maaden, hvorpaa Publikum er bleven begegnet i Viborg Domkirke, og det maa vistnok indrømmes, at Publikum, intet Sted skyldes mere Opmærksomhed end netop paa det Sted, hvor Enhver helst vil undgaae at give Anstød eller Forargelse. Mit Møde sidste Confirmationssøndag udenfor denne Kirke opfordrer mig til at sige min Mening om, hvad her passerede, for at Scener en anden Gang kunne undgaaes, som maaskee endog kunde lede til de største Ubehageligheder. Hr. Kirkeværge Hagemann tillod sig nemlig den Frihed bemeldte Søndag, efterat Gudstjenesten var begyndt, at holde Jndgangen til Kirken afspærret ved Skrædder Schinkelsom blev posteret indenfor Kirkedøren, hvor han alen iagttog de naadige Ordres, der bleve ham meddeelte af Hr. Hagemann, uden hvis gunstige Approbation har ikke turde aabne Døren. Jeg mødte med en god Ven og blev her nægtet Indgang af Skræderen, som ikke var at formaae til at indlade mig, uagtet alle mine Overtalelser. Kort efter ankom en af Byens nette Damer, men uagtet det heed, at aldeles Jngen kom ind, saae man dog kort efter, at Kirkedøren blev aabnet for hende, medens de Andre bleve nægtede Jndgang. Endskjøndt det glædede mig paa Damens Vegne, at hun kom ind, ærgrede jeg mig dog over, at saadan Persons Anseelse her skulde gjøre Udslaget, da vi dog Alle have lige Adgang til Kirken, ligesom jeg formener, at Hr. Hagemann som Kirkeværge er aldeles uberettiget til saaledes at tiltage sig en Myndighed, der aldeles ikke tilkommer ham, men Politiet, som he ikke i mindste Maade befattede sig med at nægte Folk Indgang i Kirken. At Hr. Hagemann for denne Adfærd vil blive irettesat af sine Overordnede, vil jeg saaledes ikke betvivle, idet han deraf vil lære, en anden Gang at udvise lidt mere Conduite Nyheds-Post.
Jyllandsposten, 1841-05-04
I Anledning af Raadmandsvalget i Kjøbenhavn, hvorved David og Grosserer Duntzfeldt vare Candidater er det ret træffende, hvad der bemærkes i Randers Avis, naar det deri hedder: at det i Sandhed er forunderligt hvor adskillige Mennesker ere umættelige. Duntzfeldt er iforveien Directeur for Centralkassen, som skal indbringe ham circa 3000 Rbd., og Professor David er Gud veed hvormange Ting." Ogsaa Dagen, synes noget spidsfindigt at stikle til Davids Raadmandsvalg, idet man ved at gratulere Communen til dette indsigtsfulde Medlem, hvis udbredte Kundskaber her kunne være af største Jnteresse derved tager Anledning til at lykønske Universitetet til, at det ved denne Leilighed har Udsigt til at bespare den Pension af 800 Rbd. aarlig, som Professor David hidtil oppebar af dets Kasse, og som Dagen siger, der naturligviis vil bortfalde saalænge han er Raadmand, for det første i 12 Aar da hans Gage som borgerlig Raadmand er 1200 Rbd. og som Directeur i Brandassurancen 400 Rbd. – Det vil nu saaledes vise sig, om David vil være ligesaa hurtig til at renoncere paa denne Pension, som han forrige Aar var til at trække sig ud af Redactionen af Fædrelandet At Aarhuus Bye ikke er i ubetydelig Tiltagende synes den Omstændighed ogsaa at tilkjendegive, at man paa en Tid af omtrent eet Aar tæller ikke mindre end mellem 20 a 30 Familiers Forøgelse, hvilket i den Grad vanskelig gjor Huusleilighederne, at disse for nærværende Tid endog ikke ere at bekomme for Folk, som for Tiden agte at etablere sig i Byen, saa de indtil videre have maattet indleie sig udenfor Byen. At Gaard- og Huuseiendommene derfor med hvert Aar ville stige i Prisen, er temmelig sikkert, ligesom det var meget at ønske, at adskillige af Aarhuus Pengemænd, hvoraf der ikke gives Faa, vilde ved nye Bygninger anvende Capitaler, som vistnok ved den høie Huusleie der gives, endog vilde forrente sig særdeles godt. Blev saaledes efterhaanden den ny brolagte Frederiksgade forskjønnet med solide gode Bygninger, istedetfor de mange smaa Steder, der nu findes, og Huusrækken udenfor Minde=Port continueret, vilde Aarhuus By vinde betydelig i Anseelse. - Med Kornhandelen er det desværre stille dette Foraar ligesom i andre jydske Havne; i sidstafvigte Maaned talte man saaledes ikke flere end en halv Snees udenrigs Skibe, i hvorvel Havnen her var tidlig aaben, imedens man i andre Aaringer og endog ifjor til samme Tid talte over 30 udenbyes Skibe, som her afhentede Korn. Et glædeligt Syn er Bygningen af det Reeske Barkskib ved Havnen i Aarhuus, da man haaber, at dette Exempel med Skibes Bygning i vore egne Havne, vil have tilfølge, at vore Byer selv stedse mere og meere ville, hvad den directe Handel angaaer, indtage en selvstændigere Stilling og saaledes muligen tiltage i Handel og Vandel, ligesom Tilfældet nu er med de fleste slesvigske Handelstæder. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-05-04
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-05-07
Vandspi ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. de. 4. Fredag d. A. Mai 1841. Aar. No 34. Maa trykkes. Fleischer. Borget er ikke skjænket.
Jyllandsposten, 1841-05-07
J sidste Nummer af Fredericia Ugeblad for Aaret 1840, redigeret og udgivet af Hr. Literatus og Jnstitutbestyrer Lange læses et Stykke med Overskrift: Fortjener Frederik den Sjette en Æresstøtte? DaHr. Lange bød mig Haanden til Medvandring paa den slibrige Redacteurbane, og jeg, som en Mand i Oldings aarene, følte at jeg vilde behøve precair Afløsning ved det overtagne Arbeide af et Ugeblads Udgave for Fredericia By og jeg tillige ved Læsningen af nogle af Hr. Langes Smaaskrifter fandt, at disse aandede en sømmelig Sandheds- og Frihedstone, som stedse maa blive til Gavn for ethvert Land, hvor den lyder, altsaa ogsaa for mit kjære Fødeland Danmark, gav jeg med Glæde Haandslaget, – ligesom jeg i vort Samfund selv havde inddraget Hr. Pastor emeritus og Raadmand Scherning, en Mand, som jeg maatte dømme besad en for Fædrelandet og Staten lykkelig Aandsstemning i denne Henseende, da han eenstemmig af Borgercommunen blev anmodet at modtage deres Valg paa ham som Raadmand i Raadstuen (efter den emanerede kongl. Befaling for Kjøbstædernes communale Anliggender) - og modtog dette Valg.
Jyllandsposten, 1841-05-07
Hvor, der har gjort sig bekjendt med Læsningen af dette mit Ugeblad i begge dets Benævnelser, maa saaledes vide, under hvad Banner det fremtraadte og hvor af Udgavessamfundets alternative ansvarlige Redacteurer der plantede Fanen og saaledes i Bladets første Nummer - at under saa sørgeligt et Tidsmoment, da Jhvorvel nærværende Redactionen tilstillede Jnserat blev tilsendt denne paa en Tid det ikke af Mangel paa Plads kunde nyde Optagelse i Bladet, og ihvorvel den ærede Forfatter for kort siden ved Døden er afgaaet, finde vi det rettest at lade det komme for Lyset, da saaledes Forfatterens Ønske er gaaet i Opfyldelse.
Jyllandsposten, 1841-05-07
Danmarks Skæferier.
Jyllandsposten, 1841-05-07
Til ovenstaaende Brudstykke kan Redactionen føie den bemærkning, at Hr. Michelsen ogsaa iaar har under sit Ophold i Udlandet gjort betydelige Jndkjøb, deel af Vædere og af Escurial=Faar, hvoriblandt Hr. Grev Frys til Frysenborg forrige Aar erholdt 450 Faar, og i indeværende Foraar atter paany erholder over 500. Overretsprocurator Dahl til Moesgaard erholder 200 Stk., og Jægermester Thygesen til Mattrup 100 Stkr. unge Stamfaar, hvilke sidste paa Stedet have kostet henimod 14 Rbd. pr. Stk. Forrige Aar erholdt Major Juel til Willestrup ogsaa 100 Stk., disse kom Eieren her paa Stedet, med alle Omkostninger iberegnede, forrige Aar paa 6 Rbd. 1 Mk. p. Stk. Faarene bære en Uld, hvis Værdi i Gjennemsnit er 1 Rbd. pr. Pd., hvoraf klippes 2 1/2 pr. Hoved. Man kan antage, at af disse Escurialfaar holdes mindst 10 Faar paa hver Ko.
Jyllandsposten, 1841-05-07
Nyheds Post, Ligesom man ofte i Jylland veed meget af hvad der passerer i Hovedstaden langt bedre end Hovedstadens Jndvaanere selv, saaledes vil man nu ogsaa Randers vide, at et kongeligt Rescript med det første vil udkomme, som vil paalægge enhver Bladudgiver at stille en Caution af 6000 Rbd. Men i denne Anledning fortælles der i Aarhuus, at forsaavidt vedkommende Redacteurer skulde see sig nødsagede til at standse med Bladudgivelsen paa Grund af, at de ikke kunde henregnes til den contantere Klasse, disse da ifølge bemeldte Rescript ved den i Naade forundte Afgang enten havde Valget af en passende Rang, eller en klækkelig Pension, Alt i Forhold til den mere eller mindre liberale Aand, det paagjeldende Blad havde aandet.
Jyllandsposten, 1841-05-07
At Kronprindsens Sygdom har været af betænkelig Art, kan man slutte sig til deraf, at hans Læge Lund, ligesom Sygdommen aftog, steg i Rangen og derefter endog blev characteriseret som "Livlæge, hvorved han aarlig tillagdes 1200 Rbd. i aarlig Gehalt. At Folk ofte kan udmærke sig ved at gaae i Udlandet har tidt bekræftet sig, men hvorfor Navnene skulle forandres indsee vi ikke. Dispacheur Langbergs eneste Søn heed Ludvig ikke Emil, og kan saaledes ikke paa Spansk komme til at hedde Don Emilio Langberg. Men uagtet denne Navne forvexling er der ingen Tvivl om, at det jo virkelig er Dispacheur Langbergs Søn, der har udmærket sig, thi forinden han endnu havde tiltraadt sin amerikanske Reise, udviste han ofte i sit Væsen i de kjøbenhavnske Cirkler, hvori han kom, en vis Higen og Attraa efter at træde i udenlandsk Tjeneste, som endog yttrede sig paa de forunderligste Maader, især ved en vis Distraction og Vildhed, hvorunder man ofte læste skjulte Anlæg til store Meriter. Saaledes saae man ham ofte selv i det muntreste Vennelag henkastet paa en eller anden Stol i den meest ugeneerte Stilling, hvor han almindeligen pleiede at legge med sine store nedhængende sorte Lokker, som omflaarede de rullende Øine, medens mulig dengang allerede amerikanske Tanker have hjemlet sig med de Bedrifter, som senere traadte for Lyset.
Jyllandsposten, 1841-05-07
- Tirsdagen den 4de dennes heisede en vis Franskmand fortiden Borger i Aarhuus, det danske Flag i de saakaldte Colonier norden for Aarhuus, som grændse tæt op til Exerceerpladsen. Paa Spørgsmaal om, hvad saadant havde af betyde, skal han have givet forblommede Svar, f. Ex. a han den Dag ventede sin Kones Nedkomst med en Søn hvilket imidlertid var saameget mere usandsynligt, som hun i sine 68 Aar ingen Arvinger har sat ind i Verden. Med Flagningen vedblev han til den sildige Aften og skal hele Tiden have været festlig stemt. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-05-07
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Jyllands ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. de 9. Aarg. Tirsdag d. 11. Mai 1841. No. 35. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Communalloven og Skolelæreren.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Det har vist i Almindelighed vakt megen Glæde at erfare, hvorledes der nu snart i Danmark vil emanere en Lov, der indrømmer Landcommunerne friere Hænder med Hensyn til deres egne Anliggender.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Da Begrebet om Communalbestyrelse leder hen til en friere Raadslagning for Eiendomsbesidderne, og da Statselementet finder sin Jnteresse vedbørlig repræsenteret af Præsten, der har fast Sæde uden Valg, saa kan man mindre undre sig over, at Regjeringen ikke ligefrem har anseet det nødvendigt at betinge Skolelæreren Plads, naar den ikke fandt sig foranlediget til derved at give ham et Beviis mere paa Velbehag og Naade. Det er vist derfor bleven overladt til Stændernes Skjøn - idetmindste hvad Udkastet angaaer medens det nok er udenfor al Tvivl, at man saare gjerne havde indrømmet ham Plads paa Stændernes Forslag.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Det er ved flere Leiligheder i Stænderne nigjendrivelig fremhævet, at Skolelæreren virker under særdeles ugunstige Kaar, ligesom og, at Landets finantsielle Afmagt alene afholdt Forsamlingerne fra yderligere Andragender i denne Retning. Disse Omstændigheder have i Almindelighed afholdt Skolelærerne fra i sidste Session at indgaae med Petitioner, idet de have troet, at saavel de, som saa mangen anden stræbsom og redelig Borger, maatte finde sig i deres Skjæbne, indtil om Gud vil give bedre Tider. Dog ved Siden af saadan Utilstrækkelighed, er der Noget, som formaaer at give en vis Fyldest samt udbrede Tilfredshed og Virksomhed over den ellers mindre lyse Tilværelse, idet man, indsluttet i Kredsen af agtede Medborgere, seer, at man ei er afskaaren fra authoriseret Meningsyttring, medens det Modsatte end mere forøger den Byrde, der hviler tungt paa vore Skuldre. Naar Hr. Pastor Børresen - hvem vi forøvrigt et i yderligere Gield til – omtaler i sin Bondeven, at en Bonde let vil kunne være Formand, især om han, hvilket ikke betvivles, kan faae en Skolelærer til Secretair, da er dette vel sandt, men om denne Situation kan man jo ellers let fælde en Dom. Vi skulle kunved denne Leilighed citere Etatsraad Brinck-Seidelins Ord i Stændersalen: "det gaaer her som saaofte i Verden, den Ene skal gjøre Arbeidet, og den Anden have Æren." Sluttelig maae vi tilføie, at vi overlade Sagen til hvem, der vil tage sig af den, i fuld Overbeviisning om vor redelige Hensigt, og om det Urigtige i at tie, naar man troer sig forbunden til at tale. Heller ikke have vi villet udtrykke Mistillid imod Nogen, men blot antydet vor uheldige Stilling i Forholdene, medens vi trøstigen see hen til Oplysningens og Folkeunderviisningens Ven, Christian den Ottende! Vore bedste Dage ere svundne inden Skolens Vægge, vi have faaet den kjær, ja vel endog meere kjær, fordi den har forøget vore Sorger, saa vi, om vi end kunde, sagtens ei forlode dette for Mange uhyggelige Arbeids rum. Det er vist, at vi meget mindre tænke paa vore Personer end paa vor Stand og vort Fødeland; men for Efterslægten have vi villet nedlægge et Vidne, der al bære til den Vished om, at Skolelærerne ei - da et danske Folks Morgenrøde gryede, da Tidens Fylde begyndte at aabenbare sig, da Borger som Embedsmand kaldtes til Raadslagning om Nationens Anliggender - forsømte at yttre deres ringe Mening om det Forhold de staae i til deres Medborgere. Af denne Grund skulde det og være os saare kjært, om nærværende Jnserat maatte finde saadan Velvillie hos en Deel af Landets Bladredacteurer, at de ville optage det. Flere Skolelærere, i Aarhuus Stift.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Om en Forening til Hesteavlens Fremme i Aarhuus Amt.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Det kan vel ikke nægtes, at de 6 Hingste i Tiden kunde indvinde stor Fordeel for Jylland, og som Rygtet siger staaer Hr. Nathansen nok i Begreb med atter at kjøbe et Par udmærkede store og stærkbenede nationale engelske Hingste.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Man seer ogsaa af de offentlige Blade, at Hs. Majestæt Kongen interesserer sig meget for de af Hr. Nathansen oprettede Foreninger; selv har Hr. N. til Foreningen i Veile Amt faaet foranstaltet, at Majestæten for i Aar har ladet Foreningen allernaadigst tilstille 200 Rbd. og til de nys oprettede Foreninger i Hadersleb, Ribe og Veile Amter skjænkede Hr. N. selv 100 Spec. til fri Bedækning. Man kan vel ogsaa antage, at Hs. Majestæt Kongen, naar først Væddeløbene i Jylland ere hævede, hvilket ganske sikkert vil skee, ogsaa bestemmer sig til, at de Pengesummer, som tid ligere anvendtes paa Banerne, da maae tilflyde Foreningerne, saa at Bonden engang med Tiden gratikan faae sine Hopper bedækkede ved gode og stærkbenede Hingste, idet vistnok enhver Sagkyndig vil indsee, at dette Middel til at forbedre Landets Hesteracer langt virksommere end tidligere tagne Forholdsregler, der mulig endog snarere have tilveiebragt Stillestaaer, eller maaskee endog Tilbagegang.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Eftersom man nu vil vide, at Stiftamtet Aarhuus ogsaa interesserer sig for denne almeenyttige Sag, er det derfor at vente, at en Forening i dette Stift eller Amt snarest vil blive offentliggjort til alle Vedkommendes Efterretning, som interessere sig for denne fædrelandske Sag. X. X. Nyheds Post, Den bemærkning, der findes i "Dagen" i Anledning af Hs. M. Kongens tilkjendegivne Hensigt, at nedsætte enkelte Skatter og om muligt afskaffe Tallotteriet uden noget Vederlag, at man her ligesom i Storhertugdømmet Posen hellere maatte ønske det Pengebeløb, der saaledes sparedes Skatteyderne ved denne umærkelige Lettelse, anvendt til Anlæg af Realskoler og Chausseer kan kun betragtes som i enhver Henseende umotiveret Thi saalænge en Realskole, som den i Aarhuus, ikke af Provindsens store Handels= og Landboestand bliver benyttet af flere end 30 Elever, hvor man skulde have antaget, at den længe følte Trang til Realskolers Oprettelse inden kort Tid vilde have viist sig, endog ved denne Skoles Overcomplettering af Elever, der er virkelig ingen Anledning til at anlægge flere saadanne kostbare Jnstituter, i hvorvel man vistnok meget maa beklage, at Forældre ikke bedre forstaae at opretholde og frequentere en Indretning, som vel afbenyttet kunde bibringe deres ustuderende Sønner de Kundskaber, som desværre saa mange af Fædrene mangle, men hvoraf man mulig allersnarest kan forklare sig den Lunkenhed, som vises vor her anlagte Realskole. Hensigtsmæssige Chausseer mangle vi mange Steder i Landet, og af af gjort Vigtighed er Communicationens Lettelse; men saalænge Chausseernes occonomiske Bestyrelse ikke over drages Communerne, imedens Jngenieurcorpset alene indskrænkes til Veienes Afstikning, Nivellering m. m., saalænge er der al Føie til at protestere mod enhver somhelst Forøgelse af Chausseendgifter, i hvis Anvendelse de bebyrdede Communer ingen Andeel have. Jstedetfor at nedsætte Skatterne, afskaffe Tallotteriet, bygge nye Realskoler og Chausseer, maa man derfor vistnok ønske, at de længe paatænkte Besparelser - Besparelser i enhver Retning - Besparelser af de meest energiske Slags - Besparelser, hvoraf saamange hovedvæsentligen kunde indføres - snarest mulig traadte for Lyset; Skatteeftergivelsen vilde da komme af sig selv.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Om Danmark Handelsinteresse, med Hensyn til de projecterede Jernbaner i Hertugdommerne, siges der i Kjøbenhavnsposten, at der for alle skatteydende Medborgere Jnteresse er en ikke ringe Forskiel i, om saavel Gevinsten ved det hele Foretagende, som den merkantile Fordeel ved Varetransporten paa en Jernbane gjennem Halvøen tilfalder Stæder, der ere fritagne for en betydelig Deel Skatter og Afgifter, eller slet ikke høre til den danske Stat, og ikke bidrage noget til den eventuelle Fuldtalliggjørelse af de fornødne Statsindtægter, eller om denne Vinding og Fordeel tilfalder de skatteydende Statsmedlemmer. Da den stærkeste Afsætning af vore indenlandske Producter, saavel landoeconomiske som industrielle, skeer over Nordsøen, og følgelig ogsaa Udførselen af samme, formenes det af denne Aarsag saameget desto vigtigere for det egentlige Danmark at have en lettere Udvei gjennem Halvøen, af hvilken Productionens Overflod med de ringeste Omkostninger kan trans parteres fra Øst til Vestsiden. Den slesvigske Jernbanegner sig ogsaa fortrinligt til en Indretning, som vilde være af væsentlig Fordeel for Jylland og en stor Deel af Øerne, nemlig: en Postindretning, hvorved Efterretningerne fra det vestlige Europa vilde komme tidligere, end det nu er Tilfældet, til de betegnede Dele af Monarchiet, Saavel Landboerne som Kjøbmændene i Jylland og Fyen paa Langeland, Als og Ærs ville heri finde en Jnteresse som kan bevæge dem til ikke alene ei at nægte den slesvigske Bane deres Bidrag til Udførelsen af det projecterede Foretagende, men til at understøtte den af alle Kræfter Landboerne, paa Grund af, at de derved kunne vente sig en rigeligere og gunstigere Udførsel af deres Producter Kjøbmændene, fordi deres Forretninger, som tildeels nu faae deres Impuls fra Hamborg af, ville vinde større Selvstændighed. Om de slesvigske Stæder forudsætte vi, at de i deres egen velforstaaede Jnteresse kraftigt ville under støtte Banen mellem Husum og Flensborg. - Skulde det virkelig være Tilfældet, at Justitsraad Reiersen i Kjøbenhavn ved at lade Bogtrykkere kalde til sig, efterhaanden har faaet baade den ene og den anden til at afslaae Trykningen af "Corfaren, maa man omsider befrygte, at samme Fremgangsmaade af ham kan blive brugt til andre Tider ved de Bogtrykkere, som trykke Fædrelandet, Kjøbenhavnsposten, den Frisindede og andre liberale Blade, saa man mulig tilsidst vil see hele den fri Presse tilintetgjort paa en langt simplere Maade end ved Jndførelsen af Censur. Det vil nu vise sig til hvad Yder lighed dette vil gaae. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-05-11
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-05-18
Flanosposten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. de Aarg. Tirsdag d. 18. Mai 1841. No. 36. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1841-05-18
Den evangelisk christelige Psalmebog.
Jyllandsposten, 1841-05-18
Man har i flere Aar og især i den senere Tid af og til hørt en og anden Stemme om, at den evang. christel. Psalmebog havde saadanne Mangler, at den ikke svarede til sin Hensigt, og at derfor en bedre Psalmebog burde udgives til Brug i Menighederne. Af samme Mening var og sidste Stænderforsamling i Viborg. Men hvormegen Tillid en saadan Forsamlings Bedømmelse end i Almindelighed fortjener, kunde man dog ønske, at et saa dybt indgribende aandeligt Anliggende, som det her omhandlede, blev endnu underkastet en nøiere Betænkning, inden man med afgjort Vished bestemte, hvad der er det Rigtige. Thi saavel Fortiden som Nutiden frembyder Exempler nok paa, at Forsamlingers Stemmefleerhed ikke er et uomstødeligt Beviis for slige Sagers Rigtighed. Sandhedens Lærer, Jesus, blev fordømt af det hele jødiske Raad, og hans djerve Efterfølger, Luther, af et heelt Concilium; og dog antager man jo nu, de over dem afsagte Domme for urigtige. Og har ikke vor Tid viist, at hvormange der end i Førstningen afgave Vidnesbyrd om mirakuløse Virkninger af den indbyrdes Underviisning, erfarede man dog snart, at disse havde dømt urigtigt, og at derimod de, der forbleve vantroe i denne Sag, fortjente Medhold. Det er noget Ubegribeligt, men man kan ikke vel lade være at sande en bekjendt lærd Mands Ord: "Naar en vis livlig Jdee griber en Tidsalder, saa river den mange tænkende og forstandige Mennesker hen med sig, som vel føle hos sig selv en Deel Jndvendinger imod, hvad man foretager sig, men forhvilke de give efter.
Jyllandsposten, 1841-05-18
Da vore ynderige Bøgelunde allerede staae festligt smykkede med deres kostelige Dragt, er det derfor at ønske, at man, hvor saadant skee kan, i den frie Natur udvælger sig Stederne til de nationale Møder, hvorved desuden de bekostelige Spisegilder undgaaes og tillige de mange Bord=Taler, som efterhaanden blive mere og meere vanskelige at gjengive med den fornødne Kraft, da disse, ligesom Stænderraadene, i nærværende Tider ogsaa staae i Fare for at tabe i Værd.
Jyllandsposten, 1841-05-18
(Jndsendt fra Randers.) Under Overskrift "Offentligt Tilsyn, blev i Jyllandsposten Nr. 45 for 1838 gjort opmærksom paa en afbrændt Præstegaards Gjenopførelse, hvorved formeentlige Misligheder skulde have fundet Sted. Upaatvivlelig er dette den selvsamme Præstegaard, hvis Jorder ere bortforpagtede til en ikke langt fra Præstegaarden boende Bonde, der for Driftsmaaden med disse, formeentlig for den øvrige Tid af Forpagtningsaarene, fortjener at komme under offentligt Tilsyn, og paa Grund heraf foranlediger efterstaaende velmeente Ord til høie Vedkommende i denne Anledning.