Berlingske Tidende, 1833-02-06
London, den 25de Januar. Efter al Sandsynlighed vil den Kongelige Tale ved Parlamentets Aabning først og fremmest anbefale energiske Forholdsregler for at tilveiebringe Jrlands Pacification. Hele England, og ikke mindre den tænkende Deel af den Jrlandske Nation, fordrer dette lydeligen, og Regjeringen vil vist opfylde et Ønske, som stemmer overeens med dens egne Anskuelser. Begivenhederne i de Forenede Nordamerikanske Stater, gjøre i England et meget dybt Jndtryk, og man venter, næsten kunde siges med bange Forventning, Oplysningen af det Spørgsmaal, som Sydcarolina saa dristigt har opkastet. Man sammenligner almindeligen det Forhold, hvori denne Stat staaer til Unionen, med det Forhold, hvori O'Connell gjerne vilde bringe Jrland mod Storbritannien, og næsten alle Engelske Blade lovprise Præsidenten Jacksons Proclamation som et Mønster paa det Sprog, som den Britiske Regjering burde føre mod de Jrlandske Repealers. Efter Privat, breve er det Jacksons Hensigt, for det Første at undgaae Blodsudgydelse, og giøre et Forsøg paa, om ikke Sydcarolinas fuldkomne Spærring til Lands og Vands kunde bevæge Rulista torerne til Eftergivenhed. Dette vil maaskee saameget desto lette lykkes ham, da Sydcarolina ikke kan bestaae uden Handel med fremmede Lande, og Nøden formodentlig vilde forstærke Uniorsternes Partie, som der allerede er temmelig betydeligt. Congressen vil Sandsynligviis ogsaa imidlertid nedsætte Tarisen saameget, at Rebellernes Klager maae ophøre. - En lignende Fremgangsmaade mod Jrland kan vistnok ikke iværksættes de derværende Rebeller maae kues ved Lovens Strænghed, og om den ikke er tilstrækkelig, da ved Vaabenmagt, at det til gjøres Legislaturen mueligt, at indføre de Forbedringer, i hvilke Landet høiligen trænger, og som England, saa vi Nationen formaaer det, gjerne vil indføre der. Den store Hindring, som Regjeringen har at overvinde, er det Jrlandske Aristocraties Jndbildskhed og tildeels dets Fanatisme; det i 1 protestantiske Deel vilde gjerne beholde Herredømmet, og udpresden sidste Hvid af deres Forpagtere, for at kunne maale sig med det langt rigere Engelske Aristocratie, og derhos fortære en stor Deel af deres Jndkomster udenfor Landet. England betaler meer for Jrlands Bestyrelse, end dette Lands Afgifter kund beløbe sig til; Englands og dets Coloniers Havne staae aabne for Jndførselen af Jrlandske Frembringelser; ja i mange At har en Præmie været udsat for Udførselen af Jrland Lærred, for at skaffe denne Landet ejendommelige JndustriegreAfsætning; alle Poster i Armeen, i Marinen, og i alle Gre af Administrationen, staae aabne for Jrlænderen, som for En lænderen, og det ikke blot i Theorien men i Praxis, hvilket E. hver veed, der kjender den Engelske Tjeneste. Men de adelige Jordegodsejere ere især de, der modsætte sig mange af de novendigste Forbedringer - thi ogsaa Jrland er Adelen af det Godes svorne Fjende. - dog ville disse vorde overvundved Parlamentets og Regjeringens Fasthed. Demonstrationerne mod Holland have endelig bragt det fa vidt, at de Beleirede ere i en værre Tilstand end forhen, thi nu har Scheldens Spærring berøvet dem den sidste Levning af deres Handel. Utilfredsheden i Belgien er ogsaa stegen til en saa ho Grad, at Kong Leopold enten vil føre sine Tropper mod Ho lænderne eller nedlægge sin besværlige Krone, dersom Frankrig og England ikke snart finde Midler til atter at aabne Fløden Denne Spærrings Virkninger føles ogsaa her paa en høist ubehageMaade, især da de Hollandske Kysters Blokade vedvarer og fogelig al Handel, ei allene med Nederlandene, men ogsaa me næsten hele Vest- og Syd=Tydskland og Schweitz, er standse eller maa gjøre en Omvei over Hamborg eller Bremen. He land selv lider naturligviis endnu mere under denne Tingenes Tilstand, da det næsten er uden Handel, og Omkostningerne som Krigstilstanden fordrer, maae have en i høieste Grad for dærvelig Jndflydelse paa en næsten ene til Handelen indskrænket Nation. - De Forslag, man har gjort Kongen af Holland, hos Hs. Majestæt besvaret med en Række af Modforslag. Om har derved lover Scheldens øjeblikkelige Aabning, eller om denne beroer paa andre betingelser, som fordre nye Deliberationer, vide ikke med Vished. Saa meget er imidlertid vist, at, endskjøn vor Regjering, saavelsom den Franske, gjerne vilde samtykke i Fangernes og de seqvestrede hollandske Skibes Udlevering (iVenlod og det øvrige Territorium, som er tilkjendt Hollanholdes for tilstrækkeligt Pant for Overgivelsen af begge Forter ved Schelden), saa have dog begge fast besluttet, ikke at ladScheldens Aabning være afhængig af andre, maaskee langvarie Underhandlinger, om end deres Krigskibe skulde til kæmpe sig de Norge.