Ribe Stifts Adresseaviser, 1815-08-11
Adskilligt. Christiania, den 26de Julii. Den Kal. Danske Regiering har udleveret de i Kiøbenhavn beroende Samlinger, der tilhøre det Norske Universitet. De bestode deels af Gaver af dets Stifter, nemlig det store Kongl. Danske Bibliotheks Doubletter og Jacob Edvard Colbiørnsens Bibliothek, deels af private Gaver, saasom Cancellieraad Andersens i den Dansk Norske Litteratur sieldne Samling, deels af Bøger, kiøbte for Universitetets egne Midler. Disse Samlinger i 292 Casser, bleve indskibede og ankom i Juni Maaned til Christiania med et dertil fragtet Skib, Fædrenelandet har aldrig havt i sin Eie en saa betydelig Bogsamling, som denne, der endnu til Skade for Videnskabernes Dyrkere henstaae indpakkede, da Universitetet mangler Plads og et passende Locale til Bøgernes systematiske Opstilling. Med samme Leilighed er ogsaa fremkommen endeel af Professor Keyser der for Tiden opholder sig i Kjøbenhavn, for offentlig Regning opsendte mathematiske Jnstrumenter, bestemt til Universitetet I den norske Rigstidende læses, under Overskrivt: En Ord til nærmere Eftertanke. - Hvorfor er Jdeen og Universitetets Forflyttelse fra Christiania vækket? – Jo, allerede seer man, hvad man maae vente at see. Forældre ville paa de kostbareste Steder i Landet aldrig formaae at fremholde Sønner til Studeringer, og Embederne i Staten, især geistlige, ville og føie Tiid ikke længere kunne besættes. Christiania er altsaa ikke Stedet for et Universitet. Men det samme gjælder og om det hele Søndenfieldske Norge, hvor Kjøbstæder ligge saa tæt ved hinanden. Naar Bergstaden, Kongsberg foreslaaes, er Jntet vundet til Sagens Fordeel. For det første er ingen Søfart lige til Stedet. Dernæst ligge i Nærheden af dette Sted Kiøbstæder og Egne, hvor hyppige Lystreiser henlokke den studerende Ungdom, og svække Forældrenes Pengekaffe ligesaa dygtig som Leve=Opholdet i Hovedstaden selv. Hvor raadeligt det og er for Sundheden, at vælge Universitets=Sædet netop i en Bergstad, hvor Røgen sværter Sølvet i Skavet, synes ikke heller saa let at fattes. Man turde vel endnu haabe at Verket kommer i Gang, og Ertsen giver Røste=Røg. - Hvorfor ikke da i det Nordenfieldske Norge, og det i den liden men til Studeringer ret passende Kiøbstad Molde, hvis Beliggenhed er næsten at ansee som Centrummet i Landet. Videnskabernes Dyrkning vil have Fred og Rolighed. End kriger hele Verden; her er Fredens Helligdom, her ingen Anledning til Adspredelser. Et Norsk Gottingen kunde maaskee med Tiden ret her opstaae, og har endog dette forud, at ingen Krigscanon kan forstyrre Lærresalene. Den smillende Egn, i hvis Arm Molde er indsluttet, veed Enhver, som har reist her, endog at omtale. Lettere end andensteds i Norge, gives her Tømt at bygge paa, Materialier til Bygninger m.v., og til Oplag, for Levnetsmidler er Romsdalen og Søndermør tilstrækkelig. At detaillere Alt tilfulde i en Avis, taaler ikke Rummet. Jndsenderen heraf har kun havt i Sinde, at lede de høie Vedkommendes Øine ogsaa hen til dette Sted, for saavidt det gjælder Undersøgning om, hvor det rette Sted maatte blive. At ombytte et dyrt Levested, et Adspredelsested med et andet, er betænkeligt. Et Universitet bør dog ikke, som en Huusleier, flytte hver Termin,