Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-06-05
(Corresp.) Kjøbenhavn, den 31te Mai. Man har allerede i Hertugdømmenes Blade seet, at man derovre gjør sig Haab om Understøttelse af det Offentlige til den Flensborg-Husumer-Jernbane, og man forsikkrer nu ogsaa her, at der snart vil kunne ventes en kongl. Resolution angaaende denne Jernbane, som skal indeholde Afgjørelsen af et Livspørgsmaal for Banen, og et Livspørgsmaal maa jo Pengene være. Tiden vil nu snart vise, hvorvidt dette Haab har været grundet. Saameget vi nu end erkjende Vigtigheden af denne Bane og saameget det end glæder os, at Regjeringen, vil komme dens Anlæggelse til Hjælp, saa skulde det dog være besynderligt, om Regjeringen kun skulde finde det sin Pligt at tage sig af Jernbanerne i Hertugdommene. Til den Kiel-Altonaer Jernbane have Finantserne forskudt 1 Million Daler, og til den Flensborg-Husumer venter man nu ogsaa et Tilskud, maaskee af en lignende Sum, men hvad er der gjort for Jernbanerne i Danmark, Jntet, slet Jntet. For Jernbanen til Klampenborg er der lagt alle mulige Hindringer i Veien, og man har ikke engang endnu kunnet opnaae Concession for den; Banen til Roeskilde kommer jo vel nu istand, men ved Private, og bliver den ikke fortsat til Korsøer, vil den aldrig kunne betale sig. Og dog er det af største Vigtighed for Danmark, at Sjælland er gjennemskaaret af Jernbaner. Det merkantile Spørgsmaal ville vi lade være uafgjort, det er tilstrækkelig afhandlet, og Erfaringen maa afgjøre, hvorvidt vore Jernbaner ville kunne udholde Concurrencen med Dampskibene. Kun saameget kan man sige med Sikkerhed, at naar de store Handelstæder rykke og nærmere paa Livet, maae vi ogsaa arbeide for at Kjøbenhavn bliver rykket det store Verdensmarked nærmere. Men om nu end Regjeringen har Tvivl om de sjællandske Jernbaners Rentabilitet, saa burde den dog indsee deres store Vigtighed i militair Henseende, og alene af den Grund yde de private Foretagender al mulig Understøttelse. Danmarks Væbningssystem har i de senere Aar været en Gjenstand for mangfoldig Overveielse, men det, hvad der hidtil er skeet for at sætte det paa en respektabel Fod paa en saadan Fod, at det virkelig kan indgyde Nationen Tillid, er kun lidet; den sidste store Reform i 1842 kan være meget god, men den var dog hovedsagelig en oekonomisk Reform, i Principerne blev alt i det Væsentlige ved det Gamle. Men hvad der i vore Dage, foruden meget Andet, hører til et godt Væbningssystem, er, at man i den kortest mulige Tid kan henkaste store Troppemasser paa et bestemt Punkt, og dertil ere Jernbanerne et fortrinligt Middel. Har Sjælland en Jernbane fra Kjøbenhavn til Helsingøer, en anden fra Kjøbenhavn til Korsøer med en Sidelinie til det sydlige Sjælland, saa er Øen uindtagelig. Det vil da være muligt i faa Timer at henkaste 10,000 Mand paa hvilket Punkt af Øen, det skal være, og man kan være forsikkret om, at hvor der staaer 10,000 Mand veløvede, velbevæbnede og velanførte Tropper vil enhver Fjende betænke sig paa at gaae i Land, og hvis han gjør det, vil det sikkert bekomme ham ilde, saafremt hver Mand gjør sin Pligt. Vi gjentage det derfor, Regjeringen, burde alene af denne Grund opmuntre, og, hvor fornødent gjordes, understøtte de private Foretagender til Anlæg af Jernbaner; thi de ere i enhver Henseende i Statens velforstaaede Jnteresse.