Berlingske Tidende, 1835-08-28
Paris, den 19de August. – Hr. Sauzet er kommet fremmed sin Beretning over Presseloven; han begyndte med den Bemærkning, at Historien fra alle Tider har brændemærket de exceptionelle, kun for visse Tilfælde og for visse Tider gieldende Love, han tilføjede, at den almindelige Lovgivnings Characteer vel maatte være uforanderlig, men at den politiske derimod havde at rette sig efter Statsselskabets Trang til den paagieldende Tid. Og saaledes udtalde sig Statsselskabets Trang nu, efter hiint rædsomme Mordforsøg den 28de Julii, og det derhen, at den strammeste Tømme maatte lægges paa Pressens Frækhed, paa denne, den moralske Uordens Urkilde, paa hvilken ogsaa hiin Forbrydelse viiste sig som en Udvært. Commissionens Forslag til Regjerings Projectet fremsatte han paa følgende Maade: Fornærmelser mod Kongens Person og Opfordringer til at omstyrte Regjeringen ere naturligviis et Attentat mod Statens Sikkerhed, og det staaer altsaa Regjeringen frit for, at lade disse, ogsaa naar de udøves af Pressen, dømmes ved Pairs=Retten. Jmidlertid skal dette dog kun da skee, naar de i saadanne Opfordringer indeholdende Fornærmelser have draget et Udfald efter sig. Naar et Udfald mangler, skal ogsaa Straffen være noget ringere end den af Regjeringen foreslaaede. Pengebøderne (10,000 – 50,000 Fr.) bifaldes dog Det i Regjerings-Projectet forekommende Forbud, paa ingen Maade at indblande Kongens Navn i Discussionerne over Forholdsregler, af Regjeringen, opfattes saaledes: "Saasnart Kongens Navn skulde blive gjort til Gjenstand for Daddol eller for Ansvarlighed, med Hensyn til nogen Forholdsregel fra Regjeringens Side, skal en Straf af een Maaneds Fængsel og 100 Frankers Bøde anvendes. En Forklaring over og selv et Angreb paa den bestaaende Regjerings Princip og Form skal kun da behandles og straffes som Forbrydelse, naar en Opfordring til Oprør ligger deri. Offentlige Subscriptioner, for at skaffe Pengebøder tilveje, hvortil Pressen, er blevet dømt, ere under Straf forbudte; men private Subscriptioner blive tilladte. En Straffe-Anordning mod alle Angreb paa religiøse Principer og mod en Mængde Handlinger i Privatlivet og i det offentlige Liv indbefattes med. Cumulation af flere Straffe for den samme Forbrydelse skal ikke finde Sted; heller ikke skal den ansvarlige Udgiver af en Journal kunne forpligtes til at navngive Forfatteren af en paaanket Artikkel; han skal tvertimod ligesom forhen, selv staae alene til Ansvar. Enhver, daglig udgaaende Journal skal stille 200,000 Franker Caution i rede Penge Trediedelen af denne Caution skal tilhøre den ansvarlige Redacteur, De andre Journaler stille en forholdsmæssig Caution; de, der kun udgaae een Gang om Maaneden, 30,000 Fr. Udgivelsen og Offentliggjørelsen af Kobberstik, Litographier o. s. v. bindes til de samme Regler som Pressen. Med Hensyn til disse finder ingen foregaaende Censur Sted, men vel med Hensyn til Opførelsen af Skuespil. – Denne Lov – saaledes sluttede Hr. Sauzet er en Nødvendighed, som man maa føje sig efter; en Strenghedens Forholdsregel, som Omstændighederne byde, og som man ikke kan unddrage sig. – Mod Loven talde de Herrer Røyer Collard, Lamartine, Bourdon, Golbery, Dubois, Au quis, Labonlie, Dugabe, Bousquet, Salverte, Sade, Glas-Bizoin, Dupont, Maugnin, Mornay og Roger, for Loven lode de Herrer Madier-Montean, Duvergier de Hauranne, Lemercier, Jollivet, Bu gand o. fl. sig tegne.