Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-02-15
Siden Deres sidste Forsamling have politiske Rystelser sat Europa i Bevægelse. Det har behaget Forsynet at beskiærme begge Kongeriger med de Loves Skiold, som ere bestemte til at holde Ordenen og Retfærdigheden opret. Det er hidindtil lykkedes for Souverainernes Forsigtighed at undgaae Forviklinger, og Menneskeblodet er blevet skaanet. Vi haabe, at Freden vil udjevne Nationernes Jnteresser; den aabner saamange Resourer for den industrielle Virksomhed, til at man bør udsætte den for Fare, og Humaniteten, udkræver Udsoning. Misvært har truffet nogle Provinser, især de nordlige. Den offentlige Velgiørenhed er kommet Regieringen til Hielp, og har medvirket til at afhielpe de meest paatrængende Fornødenheder; imidlertid maae en Nød af dette Slags ikke oftere finde Sted, og forebyggende Foranstaltninger maae tildrage sig Deres Opmærksomhed, ligesom de bestandig ere en Gienstand for Min. Cholera har truet Kongeriget; men det er blevet frelset derfra ved den Almægtiges Beskyttelse. Hvor forskiellige end Meningerne ere om denne Sygdoms smittende eller ikke smittende Natur, saa har Jeg dog holdet for rigtigt, siden Sagen er underkastet Tvivl, at giøre Brug af beskyttende Forholdsregler. - Den Oversigt, som bliver Dem forelagt, vil forklare Dem den Fremgangsmaade, som er fulgt af Min Regiering, og de Grundsætninger, hvorefter den har rettet sig. Den hemmelige Committee, som Jeg vil sammenkalde, vil blive sat istand til at erkiende hvorledes de samme Grundsætninger ere stedse blevne fulgte under de forskiellige af os oplevede Perioder. Alle Forbedringer i vore Jnstitutioner maae allene af en grundig Discussion og af Erfaringens Lærdomme modtage den Virkning, hvoraf nogen Nytte kan forventes. Grundlovene have derved fastsat de Former, som skulle følges, og disse maae tiene begge de lovgivende Auctoriteter til Rettesnor; disse Love minde os om at Sverrig skylder de fire Stænder Varigheden af sin Tilværelse og sit Navn. De Svenske have deres nationale Sæder, og det vilde være ubilligt at tillægge dem Ligegyldighed for andre Nationers Biefald og Vel, endskiøndt de ikke rette sig efter deres Maximer. De have allerede opnaaet en Grad af almindelig Civilisation, hvori faa Nationer kunne maale sig med dem, alle Classer, af det borgerlige Selskab nyde de Fordele, som denne forskaffer dem: vore Frieheder ere saa ældgamle som Thronen. Erindringerne om vor Hæder nedstamme endnu fra Fortidens Nat; men denne Hæder, Friehedens Støtte, kan allene vedligeholdes ved Uafhængighed af Udlandet, og denne Uafhængighed staaer igien i Forbindelse med Anvendelsen af de Stridskræfter, som ere opstillede for at forskaffe den Agtelse. Alle Tiders Erfaring har lært, at selv de meest krigsvante Nationer blive dog tilsidst trætte af at føre Krige. Jmidlertid kunne dog de Stater, som ere blevne grundede ved Vaabenmagt kun da bevare deres Existence, naar de ere stedse beredte til at gribe til dem igien, og naar de derved erindre sig deres Oprindelse. Vor aldeles nationale Krigshær, som ved de tre ConskriptionsClasser er bragt til over 100000 Mand, giver ikke Anledning til nogen Mistillid, da den lever under sine Medborgere, og disse bygge ikke allene paa dens Sindelag, men ogsaa paa dens Jnteresse. – Budget for de ordentlige Udgifter skal blive Dem forelagt, det for de overordentlige udgiør en særskilt Afdeling; Jeg har søgt at faae det nedsat inden for Grændserne af den nærværende Jndtægt. De ville samvittighedsfuldt tage disse for Sverrig tilkommende Tilværelse saa nødvendige Overslag i Overveielse. J Fredens Skiød maae en Regiering utilbageholdende forklare for et frit Folks Repræsentanter den overvættes vigtige Opgave, som de ere kaldede til at opfylde; vore Financers heldige Tilstand vil lette Dem Opfyldelsen deraf. Regieringernes og National-Repræsentanternes første Pligt bestaaer i at forskaffe alle Borgere den roelige Nydelse af alle deres Rettigheder og af deres Eiendom. Alt hviler naar Pengenes Værd ikke er fastsat; lader os derfor ile med at forskaffe Eierne en Sikkerhed for det som de have erhvervet sig; lader os aabne nye Udsigter for Fliden, Virksomheden og Tarveligheden, og forskaffe alle Næringsveie Opmuntring og Understøttelse, og da vi ere komne til den Erkiendelse, at et godt Finance-System er een af de første Grundsætninger, som en Stat maae følge, naar den vil sørge for sin Varighed, forbedre Agerdyrkningen og Jndustrien og holde den opret Da ville vi erholde Alt det til Bytte for vore Produkter, som Landene paa hiin Side af Havet kunne forskaffe os. Den Privat-Jnteresse maae smelte sammen med den offentlige. Nødvendigheden byder at den politiske Orden og Finance-Systemet række hinanden Haanden; Loven af 1ste Marts 1830 tiener os til Rettesnor og foreskriver os vore giensidige Forpligtelser; Loven om Bankens Attributioner og dens Deputerede skal forelægges Dem. Vi maae ikke forglemme, at dette Jnstitut er en Statseiendom, og at Nationen har Ret til at kiende den Fuldmagt, som er givet Administratorerne af en Capital, som skal garantere for den circulerende Papiirmønt; endelig at Lovene, Statuterne og Reglementerne for Banken maae være simple, lette at iværksætte og dog uforanderlige. Vi opfylde aldrig vore Pligter mod os selv bedre, end naar vi tænke paa at vore Efterkommere skulle høste Frugterne af dem. Menneskenes Fremtid hernede er Død, Nationernes er Livet; saaledes arbeider Mennesket ved at arbeide for sig selv endnu mere for den Nation, som han tilhører. Da Jeg for en Fierdedeel af et Aarhundrede siden aflagde Eed paa Grundloven, sagde Jeg til Dem: at en Stats Kraft og Uafhængighed ikke allene beroer paa dens Udstrækning; men tillige paa dens Love, Handel og Jndustrie, og fremfor Alt paa Folkets Nationalaand; Jeg gientager disse Sand beder for Dem paa nye. Fædrenelandet skylder Overeensstemmelsen imellem Mine og Nationalrepræsentanternes Synsmaader og Følelser den Roelighed og den Orden, hvoraf den nu har nydt Frugterne i 22 Aar. Uafhængighed, Fred og Venskab med Hensyn til Udlandet, Agtelse og Lydighed mod Lovene er det Syn, som Sverrig og Norge fremstiller for Europa. Jeg bonfalder Himmelen om at velsigne Deres Arbeider, og gientager for Dem, gode Herrer og Svenske Mænd, Forsikkringen om min hele Hengivenhed og min Kongelige Velvillie.