Aalborg Stiftstidende, 1840-12-17
Aalborg, den 17de December. J Stændermødet den 28de November blev Trykkefrihedssagen foretagen til endelig Behandling, ved hvilken Pressen ligesom ved de tidligere fandt varme Forsvarere. Committeens Referent, Stiftspr. Hald, oplyste blandt Andet, til Exempel paa hvorvidt man gik i Forbudet mod politiske Æmmers Behandling, at en latinsk Dissertation, skreven af en Alumnus paa Borchs Collegium den siden saa berømte Johannes Hage) i 1827, blev undertrykt, fordi han deri havde berørt det tydske Forbund. Brock kaldte tilbage i Erindringen, at næst England var den danske norske Stat den første, som kjendte en lovbestemt Trykkefrihed; saaledes har Trykkefriheden i Danmark bestaae, saalænge, at af alle Nulevende vil der Jngen være, som jo lige fra den Tid, da han komtil Skjels=Aar og Alder, har levet under Trykkefrihedens velgjørende Indflydelse. Derved er den bleven os Alle kjær og dyrebar, og Mænd i alle Stillinger ere vante til i den at see en tryg Borgen for det almindelige Vel." "Jeg nægter ikke tilføiede han bl. A. -, at jeg er bleven udehagelig berørt ved nogle Misbrug, der have indsneget sig i vore Blade, især paa Grund af den bevægede Tid, hvori vi leve. Under saadanne Tidsforhold maa man ønske, at der fra alle Sider, fra oven ikke mindre end fra neden, tages Hensyn til ikke yderligere at formere Bevægelsen." Rummelhoff ansaae det ogsaa, for en gavnlig Retfærdighed, at tilstaae alle Blade samme Ret. Ved samme Leilighed, holdt den Deputerede tillige en lille Formaningstale til Oppositionspressen, da denne hos mange frisindede (?) Mænd i den sidste Tid skulde have fremkaldt ikke blot Mistillid, til den, men, hvad værre er, Tvivl om Gavnligheden af den frie Presse. At denne Skepticisme, paa Grund af enkelte Blades meer eller mindre dadelværdige Færd, skulde have grebet synderligt om sig hos oprigtigt frisindede Mænd eller saadanne, der, hvad Pressen angaaer, ikke blot ere dens Venner indtil de selv eller deres Tendentser berøres af den: er meget at betvivle.) Vistnok - bemærkede Hr. R. - er intet menneskeligt Værk fuldkomment; men naar Oppositionsbladene paaderaabe sig denne Sandhed til Undskyldning for deres Færd, bør de billigviis heller ikke glemme den, naar Talen er om Autoriteterne eller offentlige Foranstaltninger." (At en saadan Ufuldkommenhed ogsaa klæber ved Autoriteterne osv., derom er Hr. Rummelhoff vist ikke den Eneste, der har gjort Erfaring. og vi have heller ingensinde seet Pressen benægte eller bestride denne meget rigtige Sætning; men det er den større Grad af Ufuldkommenhed hos Autoriteter eller offentlige Foranstaltninger, den, der endog stundom træder ind underUdygtighedens eller Uværdets Grændse, der vel til sin Tid kan give Pressen særlig og tilbørlig Anledning til, uden videre at befatte sig med Perfectibilitets=Spørgsmaalet, at drofte, hiin blange offentlige Foranstaltning, og det forekommer os, at ogsaa Pressen heri over gavnlig Retfærdighed. Vi tvivle derfor ogsaa paa, at det Opraab, som den Deputerede, her i Retfærdighedens og Fædrelandskjærlighedens Navn stiler til Oppositionspressen, i nogen Maade er fornødent, ligesom det forhaabentligt ogsaa vil ansees at være et aldeles vrangt Billede, som den Deputerede med saa mørke Farver har foremalt, naar han taler om den undslukkelige Flamme og de nødelæggende Følger, som den frie Presse, ved at afsløre Misbrug i Forvaltningen, i udskeiende Retning kunde foranledige. Hr. R. fandt det iøvrigt i sin Orden, at Censur indtræder ved Domsafsigelse i første Jnstants- selv om den (af et Menneske, ja stundom af en Dommer, der efter sin Stilling, i Trykkefrihedssager ikke kan ansees at være aldeles upartisk, afsagte Dom appelleres til høiere Jnstants, skjøndt han ellers søn skede al Censurs Ophævelse." Fleischer ansaae, at man ikke bør fordømme Journalisterne, og allermindst tillægge dem agitatoriske Hensigter ; thi Hensigten og Midlet faldet ikke sammen, og saare ofte ere vistnok de haarde Beskyldninger, som gjøre dem, Aarsagen i den større Bitterhed, hvorover der klages." With anseer det for overfledigt, i denne Forsamling at tale Trykkefrihedens Sag; jeg troer - saade han - at kjende Forsamlingen saa nøie, at jeg tør sige, at vi Alle her ere komne til den Overbeviisning, at vi, med al den Kraft, vi formaae, bør modsætte os enhver Indskrænkning i Trykkefriheden og arbeide for enhver Udvidelse af den, i Erkiendelse af, hvilket uberegneligt Gode den er. Jeg skulde derfor heller ikke have reist mig, undtagen maaskee for at tale Journalisternes Sag, men da den sidste Taler i denne Henseende har talt, saa at sige, mine Ord, har jeg Jntet at tilføie." Brink-Seidelin udtalte som sin Overbeviisning, at den Udvidelse af Trykkefriheden, som Committeen har bragt i Forslag, aldeles er i Regjeringens Jnteresse, og yttrede tillige, at i Nationens moralske Kraft, er Garanti mod Pressens Misbrug." Nyholm ansaae en Censur for afsagt endelig Dom for en ganticiperet Straf.