JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Allerede Kl. 2 Eftermiddag var Kongen igien i Templetaarnet, hvor han, efter 15 Dages Skilsmisse, igien første Gang maatte samles med sin Familie. Baade i Gaar og i Dag er der uafbrudt raadslaaet om denne Proces i Nationalconventet. Rimeligviis vil Salles Project gaae igiennem, hvorefter Nationalconventet først skulde erklære Kongen for Skyldig eller Uskyldig, og derpaa overlade den endelige Dom til de 84 Departementers Primairforsamlinger.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
General Montesquion har hidsendt sin Forsvars-Memoire, hvori han skyder al Skylden for de ham tillagte Feyl i Henseende til Genf paa Finantsministeren Claviere, og bilægger den med de fornødne Beviser. Denne Deduction giør stor Opsigt, og Montesquion har faaet alle dem paa sin Side, som tiltroe Genferen Claviere Svaghed nok, til at glemme Frankeriges Jnteresse i en Sag, hvor det kom derpaa an, at haandhæve den gamle Forfatning i hans Fødestad. Ogsaa imod Kellermann, som nu commanderer Alpearmeen, høres den Bebreydelse, at han langt fra ey er den ivrige Republicaner, han burde være; at han i October-Campagnen snarere har undertrykket end opmuntret Soldaternes Jver, og at han i November har meget ofte gjort det Zweybrückske Hof og adskillige Prælater sin Visite. - Biron har virkeligen i Anselmes Sted faaet Commanden over Var Armeen. - Jmod Dumouriers Adjutant Westermann, som den 10de August commanderede og udførde Attaquen, imod Thuillerie-Slottet, indløb der i Søndags en meget haard Klage fra Lombard=Sectionen. Man vilde forsvare ham med hans Forhold den 10de August, men der blev svaret: "Om han ogsaa eene havde reddet Frieheden, saa bør han dog straffes, naar han er en Skurk. Man klappede, og Klagen blev henviist til vedkommende Commission.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Følgende Brev fra General Dumourier til Taleren Cloots er her saaledes bekiendtgjort: "De franske Republicaneres Vaaben have seyret over vore udenlandske Fiender, og gid der kunde siges det samme om de Fiender, vi have i Republiken selv. Lader os flux qvæle Spiren til den indvortes Tvedragt, ikke see paa Personer, men paa Sagen selv, opoffre al Privathævn for det almindelige Vel o. s. v. - Og Du, det menneskelige Kiøns sande Talsmand, vedbliv at følge Din ædle Plan, tordne imod Fordomme og Fanatisme, oplys de svage Dødelige, gjør dem folsomme og dydige, paa det Broderskabet, den eneste sande Religion, maa blive et Baand paa alle Hierter. Denne er Naturens skiønne Philosophie. Men hvorfor skal den endelig haandhæves og fort plantes med Kanoner og Bajonnetter?"
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Kongen af Neapolis og Staden Genf have erkiendt Republiken. Det samme venter man ogsaa af Sverrig. - Custine skal nu være 55000 Mand stærk. Over 30000 Frievillige ere underveys, og marchere, som det hedder, for egen Regning imod Frankfurt.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
London, den 28 December. Anstalterne i disse Aarets sidste Dage sætte det udenfor al Tvivl, at Krigen imod Frankerige vil blive almindelig, og at den af os vil blive ført med Eftertryk. Regieringen har forhøiet Præmierne for de Matroser, som frievilligen melde sig til Søetienesten, fra 3 til 5 Pund Sterling, hvilken Præmie er den største, der nogensinde er givet, og paa Skibenes Udrustning i Portsmouth, Plymouth og Chatham har man endog arbeydet i Juule-Helligdage, hvilket ikke siden Udrustningerne i Aaret 1763 er skeet. Krigsdepartementet har givet to Regimenter Ordre, saasnart mueligt at afsegle fra Gibraltar til Vestindien, for at forstærke Garnisonerne paa Barbados og Dominica. Ogsaa til Jamaica bliver der sendt Tropper, og det er vist, at General Murra Keith, der længe har staaet som Gesandt i Wien, paatager sig Commandoen sammesteds som Gouverneur. J Portsmouth, hvor Commodore Hyde Parker den 25de lod sit Flag heyse paa 98 Kanonskibet Duke, ligge Skibene Bedford, Bellona, Brunsvick, Hannibal, Magnificent og Orion, alle paa 74 Kanoner, gandske seylfærdige, og nærved at blive det ere: Victory paa 100, Boyne, Qween, Princess Royal, St. Georg og Windsor Castle paa 98, Royal William paa 84, og Audacious, Tremendous, Culloden, Ganges og Suffolk paa 74 Kanoner. Regieringen har i Tide opdaget og tilintetgjort en Plan, efter hvilken Franskmændene vilde opkiøbe al i Forraad værende Hamp i Engeland; da de selv fattes denne Artikel, og have i forrige Sommer forsømt at sørge for Tilførsel deraf fra Østersøen.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Huset Thelusson har her igien faaet i Commission at levere 500000 Par Skoe til den franske Armee; men det bliver nu et stort Spørgsmaal, om han faaer Lov til at udføre den.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Den franske Gesandt Chauvelin har hos Statssecretair Greenwille anholdet om en nye Conference; men man forsikkrer, at den er blevet ham nægtet, siden han ey længer erkiendes i nogen offentlig Caracter, og altsaa nu er sat i Classe med de andre i Engeland værende 8000 franske Emigranter, og maa i Følge den om dem passerte Bill forevise sine Vaaben, og hos en Fredsdommer forsyne sig med et Pass. Da denne bill i Forgaars tredie Gang blev forelæst i Overhuset, paastode Oppositionens Lemmer, der stedse blive svagere og svagere, siden mange af dem ere gaaet over paa Ministrenes Partie: "at denne Bill aldeles ikke stemmede med den ædle Aand i den Brittiske Constitution, efter hvilken ethvert Jndivid paa Brittisk Grund har lige Friehed, og at det var bedre at forsøge Underhandlinger med den franske Regiering. Men Ministrene svarede: "En Underhandling med Frankerige vilde paadrage os alle europæiske Magters Foragt og Afskye. Billen er, formedelst den Fare, vi maae befrygte af de fremmede Emissarier, høystnødvendig, især da disses Antal bliver større og større, og man hos dem har fundet Dolke, paa hvis Klinger deres Afskye for den monarkiske Regiering er kiendelig nok, Jmod den franske Minister le Bruns Paastand, at en Engelsk Kriig imod Frankerige vilde blot være en Engelsk Ministerkrig, og at Frankerige i saa Fald vilde appellere til det Engelske Folk imod de Engelske Ministre, giøre Ministerialbladene den Anmærkning, at de Foranstaltninger, den Engelske Regiering for nærværende Tid giør, er sanctioneret af Millioners forenede Stemmer; og at Engelland vil vise, at det hverken af Atheisme eller Hyklerie vil lade sig føre bag Lyset.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Nogle franske Biskopper havde i Mandags en lang Conference med Ministeren Pitt om en Plan til at sende et Antal franske Geistlige til Canada, hvor dem skulde anvises en vis Landstrækning.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Man tæller nu her i London 12 franske Officerer, som alle have været Adjutanter hos la Fayette.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Til det i Overhuset af Lord Landsdown gjorte Forslag om at bede Kongen, at han vilde til Ludvig den Sextendes Bedste henvende sig til det franske Nationalconvent, vare næsten alle i begge Parlementshusene villige til at give deres Stemmer; men man frygtede, at saadant vilde kun giøre den ulykkelige Ludvigs Forfølgere endnu mere forbittrede, og derfor frafaldt man igien dette Forslag.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Lordmajor har befalet Stadens Justitsbetiente at holde Øye med alle Boglader, Boder og andre Stæder, hvor der forhandles oprørske Skrivter imod Constitutionen, at tage saadanne Skrivter bort, og arrestere Sælgerne.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
J Dublin har et stort Selskab udfærdiget en Addresse, til det Jrlandske Folk, hvori dette formanes til at blive Constitutionen troe. Den her ankomne Deputation Jrlandske Catholiker, for at anholde om større Frieheder, for Catholikerne i Jrland, torde vel under nærværende Omstændigheder forfeyle sin Hensigt.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Kiøbenhavn, den 14 Januarii. Den 19 December f. A. haver Hs. Majestæt beskikket den hidtil værende Revisor Godberg Jensen til Amtsforvalter over Amtet Bredstedt, og under 2 Januarii d. A. udnævnt ham til virkelig Kammerraad.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Meteorologiske Observationer. Barom. Therm.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-14
Vinden. 28. 6. 6. 1 Varme. S. O. 7 Januar. S. O.S. O. Kulde. S. S. O.S. S. O. N. 2. O1 1/2 Varme. S. O.S. O. 27. II. 2. 1 1/4 Udi afvigte Uge fra den 5 Januarii til den 12 dito, ere i den Kongelige Residence-Stad copulerede 19 Par. Fødte Drenge 32, Piger 32, tilsammen fødte 64. Døde Mænd 16, Qvinder 10, Drenge 8, Piger 10, af følgende Sygdomme: Alderdom 1. Barselseng 2. Brok 1. Brystsyge 4. Durchløb 1. Falden til døde 1. Feber 1. Forraadnelsesseber 5. Gicht 1. Hidsigfeber 1. Jnflammation 3. Kiighoste 1. Slag 11. Tænder 2. Tærende Syge 7. Ulykkelig Hændelse 1. Vattersoet 1. Tilsammen døde 44. Altsaa 20 flere fødte end døde. Göttinger franske og tydske Futteral Calendere samt Musen Calendere for Aaret 1793, hvori findes et Kobberstykke for hver Maaned, tilligemed den nu brugelige Fruentimmer, og Mandfolke=Klædedragt, kan tilkiøbs bekommes i det Kongelige Bogtrykkerie, i Pergament med Futteral 4 Mk. 4 s. og i Taft med skildret Tegning 1 Rdlr. 1 Mk. Saaog smaa Altonaiske Calendere med illuminerte, røde, blaae og sorte Kobbere. Jesus som den ene igien fundne kostelige Perle, betragtet i en Prædiken paa Første Søndag efter Hellig 3 Kongers Dag 1739, i Slotskirken til Bærum, af Sal. Hr. Adam Ludvig Giese, er i det Danske oversat, og sælges i det Kongel. Bogtrykkerie for 6 s. Johan Gangolf Wilhelm Forstmans, evangelisk luthersk Præst til Sohlingen i Hertugdømmet Berg, hans Glædes-Tidende for alle Syndere, fremstillet udi Syv Passions-Prædikener, oversat paa Dansk, er tilkiøbs at bekomme i det kongel. Bogtrykkerie for 1 Mk. 8 s.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Kiøbenhavns No. Aar. uninJumum. mus. Post-Tidender. ne. at Fredagen, den 18 Januarii. deraf udgives ugentlig 2de Stykker, vedvan HofverLivorno, den 22 December.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
J disse Dage fik Chefen for den her liggende Hollandske Escadre en Coureer fra Haag, og strax derefter gik et Linieskib paa 74 Kanoner, en Fregat paa 36 Kanoner, og en Cutter til Seils til Amsterdam. De her tilbageblevne Hollandske Krigskibe vente paa en Coffardiefarer fra Smirna, for at convoyere denne til Holland. – Den Engelske Commodore Goodall er nu ogsaa afseylet med de to Fregatter, som vare blevne liggende her. Fra Rom meldes, at Kirkestatens nye Milice allerede er 60000 Mand stærk, og at man næsten hver Dag op bringer mistænkelige Personer til Engelsburg.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Kongen af Neapolis har foretaget en stor Promotion ved Armeen, og iblandt andre udnævnt Prindserne af Hessen Philipsthal og Würtemberg til Oberstlieutenanter, den første ved Kongens og den sidste ved Dronningens Cavallerie-Regiment.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Trier, den 30 December. Bournonvilles Armee har nu trukket sig ganske tilbage til de franske Grændser, efter i Forveyen at have nedhugget alle Frugttræer i og omkring Merzig, og borttaget al Fouragen der i Egnen. – Man vil vide, at denne Armee, som i Førstningen var 33000 Mand, er nu ved Forliis af Døde, Saarede og Fangne, samt ved Sygdomme og hele Volontair Batailloners Hiemmarch, indsvundet til 13000 Mand.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Paris, den 31 December. Raadslagningen over Kongens Proces har i de sidste tre Dage faaet en meget roeligere Gang i Nationalconventet, alle forargelige og uanstændige Optrin ere ophørte, og denne vigtige Sag er saaledes afgjort gaaet over fra det gamle til det nye Aar. Vi ville her korteligen anføre Talernes Meeninger, saaledes som de ere fulgte paa hinanden. Den 28de søgte Lequinio at bevise, at en Borgerkriig var uundgaaelig, dersom det blev overladt til Primairforsamlingerne at fælde Dommen over Ludvig. Efter ham talede Buzot med megen Veltalenhed og Styrke. Som bekiendt havde Salles foreslaaet, at Nationalconventet blot skulde bestemme, om Kongen var Skyldig eller Uskyldig, og overlade den endelige Dom til Primairforsamlingerne. Buzot derimod paastod, at Nationalconventet skulde fælde Dødsdommen over Ludvig, og først derefter sende Primairforsamlingerne Dommen til Ratification og Bekræftelse. – Raband de St. Etienne traadde derpaa frem, forsvarede Salles Meeninger, og dadlede den store Jilfærdighed og Hæftighed i Processen imod Ludvig. Lovgivere, raabte han, kunne ikke være Dommere, og Dommere ikke Lovgivere. Jeg for min Deel seer ingen sikkrere Udvey, intet bedre Middel imod denne Uregelmæssighed, end at appellere til Primairforsamlingerne. Hans Sammenligning imellem denne vigtige Proces og Carl den Førstes i Engeland, lod, som Gazette de France anmærker, til at være mere sindrig end rigtig. – Efter ham talede den hidsige Robertspierre. Han gjorde et skummelt Malerie, fuldt af ubeviiste Beskyldninger imod sine Modstandere, søgte at giøre disse endnu mere mistænkte, og sluttede med den Paastand, at Ludvig maatte døe, uden at man derom behøvede at appellere til Primairforsamlingerne. Hans Tilhænger, Billand fra Varennes, spurgde, om denne Appellation, ifald den virkeligen fandt Sted, da ogsaa skulde sendes til de Vestindiske Colonier, – Den 29de var Biroteau den første, der talede. Han forsvarede Salles Meeninger, og sagde Oprørstifterne i Logerne mange drøye Sandheder, som for faa Dage siden vilde have foraarsaget stor Allarm, men nu bleve hørte i Roe. Han forsikkrede, at Appellationen til Primairforsamlingerne vilde ikke drage nogen Borgerkrig efter sig, og han beviiste, at selv Robertspierre i Julii 1791, da man dengang efter Kongens Flugt debatterede om samme Sag, havde været den første, der bragte Appellationen i Forslag, som han nu ikke vilde viide af at sige. Flere Talere erklærede sig ligeledes imod Ludvigs Dødsstraf, og fordrede blot hans og hans Families Forviisning, saasnart Freden var kommet i Stand. Hr. Focqueley var den sidste, som talede, og han var ligeledes paa Salles Partie.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Den udenlandske Minister har allerede den 28de meldet Nationalconventet, at de med Spanien aabnede Underhandlinger, for at være vis paa dette Riges Neutralitet, efter en lang Standsning igien vare begyndte, og at det Madridske Cabinet virkeligen har lovet denne Neutralitet, dersom Ludvig beholder Livet. Den formelige Erklæring om den Spanske Neutralitet, og et Forslag til en Afvæbning paa begge Sider, er virkeligen den 17 December gjort i Madrid, hvorved Primierministeren, Hertugen af Alcudia, erklærede Gesandten Bourging: at een af de vigtigste Bevæggrunde, som havde bragt Kongen til at indlade sig med Frankerige, var det Haab, han havde, om derved at faae nogen Jndflydelse paa hans Fætters, den forrige Konges Skjæbne. – Den Spanske Neutralitets Erklæring lyder saaledes: "Da den franske Regiering har for den Spanske yttret det Ønske, at den imellem begge Nationer værende Neutralitet maatte formeligen bekræftes, saa har Hs. Katholske Majestæt anthoriseret undertegnede hans første Statssecretair ved denne Note at erklære: at Spanien fra sin Side vil lagt tage den fuldkomneste Neutralitet, saalænge den Krig varer, i hvilken Frankerige nu finder sig indvikklet med andre Magter. – Denne Note bliver i Paris udvexlet imod en anden, undertegnet af den udenlandske Minister, hvori der fra Frankeriges Side gives den samme Forsikkring.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Madrid, den 17 December 1792. Alcudig. Den her værende Spanske Charge d'Affaires Ocarihar tillige tilskrevet Ministeren le Brun et langt Brev, hvori han erklærer: "at Frankerige og Spanien ey uden stor Skade paa begge Sider kunde ophøre at være Venner; at dersom den Katholske Konge under den store Proces, der skal bestemme det Bourbonske Huuses Hoveds Skjebne, lod sin Stemme høre til Fordeel for en Forvandt og gammel Allieret, saa kunde saadant ey mishage andre enddem, hvis Hierter vare tillukte for al Følelse af Sædelighed og Medlidenhed; at hele Verden maatte med Gysen betragte de Voldsomheder, man havde viist imod en Prinds, som i det ringeste var bekiendt for en mild og skyldfrie Character, men som dog ikke desmindre var faldet saa dybt, at ingen Last eller Forbrydelse kunde styrte endog den grummeste Tyran dybere. Havde Ludvig den Sextende virkeligen begaaet Feyl, saa burde man ansee ham som tilstrækkeligen straffet ved hans uventede Fald, ved et langt, haardt og kummerfuldt Fængsel, og ved Beskæmmelser og Fornærmelser af Folk, der have glemt, at omendskiøndt Forandringer i de politiske Jndretninger forringe et Lands forrige Ærefrygt for sin Konge, saa kan dog ingen Redolution nogensinde friefinde retskafne Folk fra den Agtelse, de ere Kummer og Ulykke skyldige. Skulde den ulykkelige Prindses Fiender bringe det saavidt, at den yderste Voldsomhed blev øvet imod ham, saa vilde fremmede Lande dog ey kunne tilregne den franske Nation og Regiering, saadant; men man maatte da troe, at der i Frankerige gaves Personer, som vare mægtigere end baade Regieringen og Nationen. Derimod vilde et billigt og ædelmodigt Forhold imod de anklagede Kongelige Personer naturligviis frembringe en ganske modsat Virkning. Selv Ludvigs og hans Families Ophold i de Lande, som de maatte tage deres Tilflugt til, vilde være et levende Vidne om Franskmændenes Ædelmodighed og Magt, og alle Mennesker vilde sige, at den franske Nation vidste at forene Moderation og Seyer, og at deres Vaabens Triumph ikke hindrede dem fra at bøye deres Hoved frievilligen for Retfærdigheds Billed Brüssel, den 31 December.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Her er Sagen nu næsten bragt til det yderste. Primairforsamlingerne bleve vel i Forgaars holdte, men aldeles ikke efter Dumouriers Sind. Man vægrede sig ey allene i alle Sectionerne ved at aflægge Borgereeden i Forveyen, men, uagtet man var omringet af Bajonetter og Kanoner, besvoer man formeligen paa nye den gamle Constitution, og i Stedet for at udnævne Democrater til Valgmænd, udnævnte man dertil lutter Aristorater og Stændernes Tilhængere. Folket løb i Mængde igiennem alle Sectioner, og raabte: Vi have en Constitution; og vi behøve ingen anden Repræsentation, end de Brabantske Stænder. Det democratiske Partie gjorde sig al Umage for at faae Overhaand, men det kom i denne Anledning i adskillige Kirker, hvor Primairforsamlingerne holdtes, til Alvor, og Democraterne maatte give sig tabt. De true nu med, at Frankerige snart vil blive kied af sin hidtil spilte ædelmodige Rolle, og at det vil behandle Brabant som et erobret Land, efter Krigslovenes fulde Strænghed.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Antwerpen og flere Stæder have ligeledes sat sig imod Franskmændenes nye Jndretninger, og Dumouriers nye Fordring, at alle i Belgien liggende og den forrige franske Geistlighed tilhørende Godser skulde til Fordeel for den franske Nation sequestreres, har fuldkommen forbittret Gemytterne. C. Sk. Siden i Gaar ere alle de franske Tropper udmarcherte, for, som det hedder, igien at rykke ind som Fiender og Erobrere.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Stockholm, den 1 Januarii. Sidstleden 20de December høytideligholdte det Svenske Academie sin aarlige Fest. Om Formiddagen var Gudstieneste i Slotscapellet, og om Eftermiddagen holdt Academiet sin Forsamling, hvilken Kongen bivaanede. Det nyelig publicerte Monitorium imod dem, som overtræde Forordningen om Trykkefriheden, er dateret Stockholms Slot den 21de December, og er af følgende Jndhold: "Da Vi tilstod Vore kjære Undersaatter Trykkefrieheden i det glade Haab, at Jdeernes frie og uindskrænkede giensidige Meddelelse ey allene vilde bidrage til Videnskabernes Fremme, men endog fremvirke hos Vore Undersaatter et rigtigt Begreb om fælles Friehed, befordre Sædernes Forbedring, bringe Publicum til Kundskab om Misbruge og Lovstridigheder, og opvække Lydighed imod Lovene; havde Vi med Føie ventet, at Vore troe Undersaatter ved Brugen af denne Frihed, hvis Øyemed var Roligheds og offentlig Ordens Vedligeholdelse, havde fulgt Vores Tænkemaade, søgt at qvæle den ved listige og ondskabsfulde Pasquiller udstrøede TvedragtsSæd, og til Punct og Prikke opfyldt Edictets Forskrivter, hvori alt det forbydes, som indeholder Bespottelser imod det høyeste Væsen, imod Vores evangeliske Troeslære, imod Vores Constitution, imod Sædelæren og gode Sæder selv, ligesom og Fornærmelser imod fremmede Magter. Men da Vi til Vores Misfornøyelse have maattet erfare, hvorledes ufornuftige og ildesindede Forfattere have vovet, i deres Skrivter at foredrage og forsvare Sætninger, der true den indførte Regieringsform, den offentlige Orden, og den borgerlige Roe og Sikkerhed, saa have Vi ey længer vildet tage i Betænkning, at forfare imod saadanne oprørske Pamphlets og Pasquiller med hele Vor Kongelige Authoritet. Paa det altsaa denne Trykkefrihed ey skal blive en Misbrug af den giensidige Tillid og den individuelle Rolighed; saa have Vi hermed villet erindre enhver Forfatter og sin Pligt, og endnu engang anordne, at man nøye har at holde sig de desangaaende givne Forskrivter efterrettelig; at Skrivter, som handle imod disse Forskrivter, hverken i det Svenske eller noget andet Sprog maae trykkes i Riget; og at enhver Ulydighed imod denne Lov skal belægges med den Straf, som findes bestemt i Vores afdøde Hr. Faders, Gustav den Tredies, Edict om Trykkefriheden, dateret 26de April 1774. Vi fornye saaledes herved benævnte Edict, og lægge dertil, at saavel Bogtrykkeren som Forfatteren skal være ansvarlig for, hvad der bliver trykket, som strider imod meerbemeldte Forskrivter.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Maynz, den 1 Januarii. General Custine er allerede to Gange blevet opfordret til at overgive Staden. Han har første Gang ladet Trompeteren riide tilbage uden Svar, og anden Gang givet ham er, der umueligen kunde være Opfordrerne efter Ønske. Strasburg, den 2 Januarii.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Man frygter, at den commanderende Keyserlige General i For Østerrige vil vove et Angreb imod Elsas, siden alle vore Tropper nu staae ved Manheim, Worms, Speyer og Maynz, og Partienanden desuden tager stærkt til, især her i Nedre-Elsass.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Frankfurt, den 4 Januarii. J Løverdags lykkedes det nogle Detachements af de Darmstadtske Tropper, nogle Mile fra Manheim, at erobre to Skibe med Kornvarer og eet med Høe, som vare bestemte til Worms, og at skyde endeel andre Skibe i Grund.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Ved Maynz er det nu ganske roeligt imellem Armeerne paa begge Sider. Om Dagen opholde Franskmændene sig for det meeste i Hochheim, men om Natten trække de sig gemeenligen tilbage til deres Forskandsninger ved Cassel, De Hessiske Stykknegte have faaet Ordre at gaae tilbage til Cassel, for at transportere det svære Skyds derfra til Armeen.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Efter Sigende har den Russiske Keyserinde ladet Hr. Condorcet udslette af Listen over Medlemmerne af det Petersburgske Academie.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
General la Fayette har paa Veyen fra Wesel til Magdeburg hvilet Natten over i Hamm, og det i det samme Giæstgiverhuus, hvor baade Monsieur og Greven af Artois havde indlogeret sig; men Generalen har hverken seet eller talet med nogen af dem. Dumourier skal have foreslaaet General Clairfait en Vaabenstilstand paa fire Maaneder, som sidstmeldte skal have modtaget, med den Betingelse, at det stod ham frit, efter 4 Dages foregaaende Opsigelse at hæve den igien.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
Kiøbenhavn, den 18 Januarii. Førstkommende Mandag den 21 Januarii bliver Apartement ved Hoffet.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
J Dag blev i Frue Kirke ved Hr. Biskop Balle følgende Præster ordinerede: Hr. Nicolaus Henrich Masman, Sognepræst ved tydsk Kirke paa Christianshavn; Hr. Lauriz Bremer, Præst ved den danske Kirke i London; Hr. Jens Andresen, residerende Capellan ved Bisser og Onsberg Meenigheder paa Sansøe. Biskoppens Text var 1 Thes. 5 Cap. 13 til 17 Vers, Præstens Text var 1 Tim. 2 Cap. 15 Vers.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-18
J Tallotteriets 497 Trækning i Wandsbeck, den 10 Januarii, udkom følgende Nummere: Göttinger franske og tydske Futteral Calendere samt Musen Calendere for Aaret 1793, hvori findes et Kobberstykke for hver Maaned, tilligemed den nu brugelige Fruentimmer, og Mandfolke=Klædedragt, kan tilkiøbs bekommes i det Kongelige Bogtrykkerie, i Pergament med Futteral 4 Mk. 4 s. og i Taft med skildret Tegning 1 Rdlr. 1 Mk. Saaog smaa Altonaiske Calendere med illuminerte, røde, blaae og sorte Kobbere.
Kiøbenhavns Postrytter, 1793-01-21
Kiøbenhavns No. Aar. muur, huusukPay. Post-Tidende. litiunis. at Mandagen, den 21 Januarii. Heraf udgives ugentlig 2de Stykker, ved P. M. Hopffner.