JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-06
Indenlandske Efterretninger. J det nys forløbne October Qvartal havde til den fuldstændige juridiske Examen meldt sig 15 Candidater, af hvilke 1 forlod den skriftlige Prøve og 1 udeblev fra den mundtlige. Af de øvrige 13 erholdt 11 Characteren Laudabilem, I Haud illaudabilem, og I Non contemmendum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-06
Til den juridiske Examen for Ustuderede have 20 Personer meldt sig, af hvilke 14 have erholdt Characteren Beqvem og 6 Ei Ubeqvem. Qvæstionerne ved den fuldstændige juridiske Cramen vare følgende: I. Qvatenus et qvomodo imputanda sunt consectaria actionis, sive dolose, sive culposæ2. An facta, jure belli generaliter vetita, ex jure gentium universali ut repressalie licita esse Possunt? 3. Jndbefatter Ordet Medvider i vor Lovgivning, fornemmelig i Christian den Femtes Lov, ogsaa Forbrydelsens moralske eller psychologiske Hovedaarsag, 4 Qvænam est notio libelli famost apud Roms nos, et num cum illa conspirat jus Danicum, H. Bør Egteskaber, som stride imod 316-8. ophæves. 6. Kan den længstlevende Egtefælle, som sidder i uskiftet Boe, afhænde Boets Eiendomme, 7. Kan Straffen i 6622 forhøies i Tilfælde af forsøgt qvalificeret Mord? 8. Har Judicier hos os Beviiskraft? For de ustuderede Jurister opgaves følgende Qvæstioner: 1. Medfører, efter almindelige Retsgrundsætninger, Egteskab Fælledskab imellem Egtefællerne i Henseende til deres Gods, og hvorvidt strækker, ifald dette antages, saadant Fælledskab sig? 2. Er der Forskjel imellem Fredløshed efter Loven, og Landsforviisningen, som nævnes i yngre Anordninger: 3. Finder den saakaldte uskyldige Nyttesret Sted efter vore Love, 4. Hvad forstaaes ved Ærbarhed i 5122 5. Hvorvidt skjelner vor Lovgivning i Henseende til Straf, imellem directe og indirecte Handlinger: 6. Hvorledes skal 12 27 fortolkes: Paa det Kgl. Tøihuus i Kjøbenhavn opbevares blandt andre Heltes Rustninger Kong Christian den Fjerdes Harnisk, Hjelm og Pantserdragt. De ere i Sommer blevne hensatte i den vestlige Ende af Rustkamret paa en Forhøining, der er behængt med det danske Vaaben, og bag Harnisket ere to Dannebrogsfaner tilligemed andre i hiin Tids Krige erobrede Faner blevne opsatte. Over Kongens Rustning er anbragt den danske Krone, og paa hver Side af samme ere Hellebarder opstillede i en Halvkreds. Meget svært er Christians Harnisk, og det vidner om de legemlige Kræfter, denne Kongelige Helt maa have besiddet. J Ryggen sees Buglen af den Kugle, der rammede ham, men sprang tilbage; Remmerne ere beklædte med rødt Fløiel. Foruden denne Rustning opbevares her Ranzaus (Daniel?), men hvilken langt fra ikke er saa svær som hiin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-06
J Revne encyclopedique, Septembre 1824, læses følgende fra Kjøbenhavn: "Blandt de herværende Tidsblade maa vi udmærke Conversationsbladet, hvis første Nummer nyligen er udkommet. Navnet af dets Hovedudgiver, som i lang Tid har meddeelt et andet Blad, Theaterartikler, hvori man finder de fundeste Domme forenede med en saare sjelden Anstændighed og Maadeholdenhed, er os Borgen for, at det vil have Fremgang og udmærke sig i Særdeleshed i den Deel af den literaire Critik."J samme Tidsskrift anmeldes med Berømmelse Jngemanns Digt: Waldemar den Store. Man paastaaer, efter Anmelderens Beretning, at Digteren heldigen har tilegnet sig Walter, Scotts Maneer i at skildre hiint Aarhundredes, Sæder, Skikke og Vedtægter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-06
Concertmester Rudersdorff agter i Følge en Opfordring i Dagen, at give en musicalsk Soirke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-06
De asiatiske Actier ere i denne Tid igjen stegne til 93 Rbdlr., som, naar man regner de nu snart forfaldne 4 pC. Renter fra, i Grunden dog kun er 89. Stigningen er skeet paa Grund af det Rygte, at der er stor Udsigt til, at Compagniet vil faae Erstatning af Engelland for de førend Krigens Udbrud borttagne Skibe. Bliver dette Tilfældet, som man af den engelske Regjerings Retfærdighed med største Føie bør haabe, saa ville Actierne stige anseeligen. Den for nogle Dage siden afholdte Auction over et stort Partie ostindiske og chinesiske Vare er falden ud som alle de foregaaende, da kun lidet blev solgt. Af det store Partie Thee gik det meste tilbage og kun noget Campoi fandt Liebhavere til 6 Mk. 3 s. til 7 Mk., Hasan til 10 Mk., Congo til 6 Mk. 4 s. og Bohe til 4 Mk. Pd. Af over 11000 Casser Thee, foruden en stor Mængde i Daaser, solgtes kun lidt over 1000 Casser. Jntet Nanquin blev solgt, ligesaalidet som Silke= og Bomuldsvare, Porcellain, &c. Derimod fandt 256 Casser lyst Puddersukker, Kjøbere til 15 a 16 1/4 s. og af Salpeter blev der solgt 6000 Pd. til 14 Rbd. pr. Centner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-06
Jøvrigt er St. Croix Sukkere bleven i disse Dage betalt med 14 3/4 og 16 2/5 s. rede Sølv, og Sukker er overhovedet en temmelig søgt Artikel, formodentlig af den Aarsag, at der i denne Artikel er meget Liv i Hamborg. Hvisaarsag ogsaa de hvide Havannahsukkere ere stegne noget. J disse Dage har det her været temmelig levende i Kornhandelen, især Byg Skuepladsen. Mandag (d. 8 Nov.) Lulu, romantisk Opera i 3 Acter, med tilhørende Dands.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-06
Kjøbenhavns Børs, d. 5 November. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 237 1/2. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer (uden Renter, 93 1/4 a 93 3/4. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4de Febr. 1820, uden Renter) 100 1/2 Rbd. r. S. ell. 119 1/2 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 98. Dito 4000 Bcomk. 972. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104 1/2 a 105. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16 1/2 a 16 3/4. - Svenske Sedler 65. - Asiatiske Actier 93.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-06
Statsminister, Møstings Fødselsdag. (Tone: "J Østen sølvblaa Dagen smiler." Som hist i Romas Aftenrøde, Da Friheds Sol gik ned, Da Dyd og Sandhed gjaldt for Brøde, Og Skjændsel Ære heed: Vi skue Døgnets usle Old, Paa Dyd og Sandhed gold. Dog - som, bag Vinternattens Bue, J Himlens Ætherhav, En eenlig Stjerne monne lue Høit over Jordens Grav. En enkelt Aand end straaler mild, J Tidens Storm saa vild.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-06
En saadan Aand idag udbreder Blandt os sin milde Glands; Dens Straale Avinds Mulm adspreder; Dyd er dens Liliekrands: Bag skyldfrit Hjertes blanke Skjold, Den knused' Løgn og Vold. Og dobbelt fryder os dens Lue, J gjenfødt Klarheds Lys Thi, at vi blegned ved at skue Den halvt udslukket nys. Hæv Bægret høit i Vennehaand: Vor Møstings Fødselsaand, Blok Tøren. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Skilderie af Kjøbenhavn. Enogtyvende Aargang. No. 90. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 9 November 1824. Af Jntet kommer Jntet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
En Apostrophe til Recensenten i Litteraturtidenden No. 4244. T. Algreen-Ussing, Kandidat i Lovkyndigheden. Og om jeg truedes med at hudslettes og brændemærkes af den hellige Jnkvisition og samtlige Europas Litteraturtidender tillige, saa kunde det dog ikke bringe mig til at erkjende en fiirkantet Cirkel eller en uber tas indifferentiæ i Andet end i Ord. Determinismen eller Hume imod Kant.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
En fornem Herre, der regelret indfandt sig ved Couren i Versailles, ventede engang ved saadan Leilighed i et Forgemak paa, at Kongen skulde gaae derigjemmen og hilse efter sin milde Sædvane. Det varede noget længe, og vor Mand, som havde sat sig paa en Bænk, med Hovedet op mod den tapisserede Væg, faldt i en sød Slummer. En af de tilstedeværende Pager havde den Kaadhed, at stikke ganske sagteligen Mandens Paryk fast til Tapisseriet med en stor Knappenaal. Et Øieblik efter gjorde man Anskrig, Kongen kommer!" og Manden reiste sig i en Fart, men Parykken forblev, hvor den var stukken fast, og skaldet stod han der for Majestæten. Midlertid lod han sig ei forknytte og, uden at svige i mindste Maade sin Værdighed, sagde han blot: "jeg havde ikke boet at skulle have den Naade, at hilse idag for Deres Majestæt som Chordreng." Vel havde Kongen meget Ondt ved at bare sig for at lee; men, som han vel indsaae, at det maatte være en Pagestreg, vilde han dog kjende Ophavsmanden og befalede ved Opdagelsen denne ikke at komme for hans Øine, før efter at have bedet Manden om Forladelse. Pagen gik bort, da han havde faaet denne befaling, og ventede til Midnat, for at udføre den. Da satte han sig tilhest og red i fulde Firespring hen til Mandens Huus, hvor Alle vare gangne tilsengs. Ved den Støi, han gjorde paa Porten, vaktes imidlertid ei de Paagieldende alene, men og hele Nabolauget; Mandens Folk styrtede til Vinduerne og spurgte om Aarsagen til denne forfærdelige Tummel. "Jeg skal tale med Jeres Herre efter Hans Majestæt Kongens Befaling!" svarede Pagen. Manden blev underrettet derom, stod strax op og tog sin Fløiels-Høitidsslaabrok paa, for at tage med Værdighed imod det Tilbud, Kongen sendte ham. Man førte Personen i Optog ind i Stadsestuen; og, da han var der, sagde han intet Andet, end: "min-Herre, jeg kommer efter Hans Majestæt Kongens Befaling, for at bede Dem om Forladelse, fordi jeg igaar stak Deres Paryk fast til Tapisseriet. Forundret og ikke just opbygget derved svarede Manden: "min Herre, det havde, saamænd, ikke haft saa stor en Hast dermed." Kongen trak paa Skuldrene, da Pagen mældte ham om Morgenen, hvorledes befalingen var udført, men sagde dog derhos, "det er godt, PagelDer gaves Folk, som ønskede, at Kongen er havde sagt det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Junkerlærdom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
En ung Adelsmand, kjønt lille Menneske, paastod en Dag med Duunhagens sædvanlige Beskedenhed: at Seneca havde været samtidig med Henrik den Fjerde; og, for ret at slaae sine Modstandere til Jorden med eet Slag, hentede han en, fjerde Henrik tilegnet Oversættelse af Senecas Skrifter. Overraskelsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Paa sin Reise til Polen befandt i en tydsk By Prindsen af Conti sig pludseligen meget ilde; og, da man roste ham en Læge der paa Stedet som en anden Æsculap, som Den, der helbredede med Held alle Legemsbræk, lod han samme Mand hente. Prindsens Onde var i og for sig selv ubetydeligt, kun en Følge af Reisens Strabadser; men, da det var ham meget om at gjøre, at komme snart afsted, saae han en hurtig Opkomst med Længsel imøde. Lægen arbeidede paa ham med samme Held, som han havde i alle sine Curer, og satte snart hans Høihed istand til at fortsætte Reisen. En Dag, som han var inde hos Prindsen, der var meget tilfreds med ham, befalede Prindsen alle øvrige Tilstedeværende gaae ud, betragtede ham overordenligen nøie og paastod, ei alene at have kjendt ham før, men upaatvileligen endog at have haft ham i sin egen Tjeneste. "Nu ja!" sagde Æsculapen lidt forknyttet: "jeg beder blot Deres Høihed om, ikke at gjøre mig ulykkelig, Man har Tillid til mig her, jeg har gjort en Art Lykke; men den er kastet overende i det Øieblik man faaer at vide, at det var i Deres Stald jeg studerede Lægevidenskaben. Siden De, min naadige Herre, nu eengang har gjort mig den Ære at kjendes ved mig, mindes De vist og, at jeg var een af Deres Rideknægte. Jeg saae, hvorledes man behandlede Sygdomme, hos Hestene, og hvilke Lægemidler der virkede bedst paa dem. Nu indbildte jeg mig: at de maatte virke ligeledes paa Mennesker, besluttede derfor at nedsætte mig som Læge og gav mig selv mit Lærebrev, Vilde jeg øve en Kunst, der var reent forskjellig fra den, jeg først havde drevet, maatte jeg trække mig tilbage fra de Mennesker, der havde seet mig med Strigen i Haanden. Jeg forviste mig derfor selv fra mit Fædreland, drog hid, satte mig ned her, havde Lykken med mig og kom snart i Anseelse. Denne min Fremgang ledede mig til at gjøre et fordeelagtigt Parti, og jeg har nu intet Andet at ønske, end Vedvarelsen af min Lykke. Da imidlertid det Held, min Kunst bringer sine Dyrkere, saa tidt beroer paa Fordomme, og det vilde blive mig til største Skade, om Nogen kjendte Kilden til min Indsigt, beder jeg Deres Høihed indstændeligen: at De vil lade Hemmeligheden forblive mellem os To!" Prindsen smillede ved Skriftemaalet, men svarede: "det lover jeg Dem, Jeg priser Deres Ærefølelse, og det er mig kjært, at det er lykkets for Dem. Men vogt Dem vel for, at behandle Mennesker altid som Heste, Med de Lægemidler, De gav mig, er jeg forresten heelt vel tilfreds." Derpaa betalte han Synderen som gavmild Prinds, reiste videre og taug med Opdagelsen til mange Aar efter. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Indenlandske Efterretninger. J Løverdags Aftes opførtes paa det Kongl. Theater anden Gang Lulu, romantisk Opera i 3 Acter af Hr. C. F. Guntelberg, med Musik af Kammermusicus Kuhlau. Jkke faa Gange blev der lydeligen klappet saavel for Mufiken, som for Sangen og Spillet. Hr. Cetti og Jomfru 33a udmærkede sig hver især ved deres Sang, og Mad. Andersen ved sin skjønne Declamation. Stykket, som er noget langtrukket og gjerne kunde været sammendraget til 2 Acter, blev i det Hele modtaget med Bifald og saaes ei uden Jnteresse. Men da det var tilende indtraf, hvad forhen omtedes om. Under en næsten bedøvende Klappen og Bravoraaben lode, men dog, som det syntes, kun faa, Piber sig høre, og Gongongen maatte frem. Pibelyden forsvandt som en Hagels Hvidslen i en stærk Torden, og de fleste Tilskuere forlode Huset, tilfreds over, at Piben havde faaet en anden Lyd. Jomfru Jda Wulffs Flid i Udførelsen af den unge Velas Rolle var umiskjendelig, og hendes Stemme saare behagelig og klar, skjøndt svag, men hvilket sidste dog med Tiden kan forandre sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
J Duetten med Lulu var hendes Foredrag især smagfuldt og vandt fortjent Bifald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
For nogle Aar siden kjøbte Fæsterne paa de Kongelige Godser i Falster deres Gaarde mod en, den Tid for Eiendommene passende Priis i Sølvværdi. Men da Sølvværdien nærmede sig til Seddelværdien, bleve Renterne saa trykkende, at de ikke af Kjøberne kunde udredes. Kjøbesummen blev da reduceret til en Sum, der var overeensstemmende med Seddelcoursen. Men Priserne paa alt, hvad Jord frembragte, dalede saameget, at heller ikke disse Renter kunde erlægges. Kjøberne betalte først Noget, siden Lidet og tilsidst slet Jntet. De faa Udpantninger for Skatter bragte kun Lidet ind, men havde til Følge hos Nogle, at Gaarden forfaldt og Drivten deels ved Uformuenhed, deels ved Mistvivl om Frelse, forsømtes. Efter Forestilling fra Mænd, der elske Bonde og Landbrug, og ved det Kgl. Rentekammers Foranstaltning, ere nu mange Familier, hvoraf nogle forhen og siden have været flittige, tarvelige og stræbsomme, gjengivne Vished om deres Forfatning, og derved igjen gjorte nyttige for Agerbrug og Borgersamfund. Den Maade, hvorpaa den Kongelige Naade er bleven disse Familier til Deel, bestaaer deri: At den gjorte Kjøbslutning er aldeles hævet; at Gaardene ere igjen blevne Fæstegaarde, at den aarlige Afgivt er bestemt billigen og i Korn; at Hjelp gives af Materialier til Jstandsættelsen af hvad der i saamange Aar er forfaldet, m.v. De, der have viist Stræbsomhed, erholde Gaarden i Fæste, uden Jndfæstning, imod at stille Sikkerhed for den aarlige Afgivt og Fæstets Holdelse med en bestemt Sum eller derfor givet god Borgen. Dette Tab for den Kongelige Casse kan formodes at udgjøre omtrent 80,000 Rbd. Sølv. Jmidlertid kan der med Vished forventes, at flere Familier vende tilbage fra Bettelstaven, flere Gaarde blive drevne tilbørligen, og at den Kongelige Casse herefter dog vil erholde Skatterne og den bestemte - skjøndt saa ringe - aarlige Afgivt, Undersaatlig Taknemmeligheds Løn skjænkes Landets Fader, Glæde og Tilfredshed hver den Landets giæve Mand, der tolkede Bondens Nød og førte viselig Tale for hans Frelse. Held spire frem for det Agerbrug, som næsten var forgaaet, og Lykke boe stedse blandt de glade Familier, som skjønne paa Naade og Veldaad! (Af Aalb. Søndagsp.) Aalborg, d. 1ste Novbr. Capt. H. Sommer, Kus. Aventura, bestemt herfra til Holland, har i Fredagsmorges i stiv Kulling af N. O. og svær Søegang maattet kappe sit ene Anker fra sig og søge Hurupbroe, hvor han allerede er bleven forsynet med nyt Toug og Anker herfra. - Wandalls Avis vil have et Rygte, at der iblandt de mange Skibe, som i den haarde Storm i forrige Maaned forliste paa Kysten af England, ogsaa skal have været et fra Aalborg. Rimeligviis en Forvexling med den Slup, som blev paaseilet i Nordsøen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Aalborg, d. 4 Novbr. J Gaar Formiddag var her det laveste Vand i Limfjorden og i Nat igjen det høieste Vand, som har fundet Sted i flere Aar. Sildesiskeriet har hidtil ikke været betydeligt, dog har man fra den 30te October fisket Noget. Nogle Baades Ladninger, som ere komne til Sundet, have foranlediget en Avis beretning i Danske og Tydske Aviser og godt Fiskerie ved Helsingborg og Malm, der dog forsynes med den fornødne ferske Sild ved Hornbek kere og Helsingøerske Baade her fra Aalborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Aarhuus, d. 5 Novbr. Det var i Onsdags saadant lavt Vande her, at man kunde spadsere tørfodet over Aaen og langs med Havet udenfor Bolværkerne, saa Skibene laae paa Siderne i Havnen. Men ud paa Eftermiddagen kom det saaledes igjen tilbage, at det gik op paa Landeveiene saaledes, at man paa sine Steder havde Ondt ved at passere dem. I Gaar Aftes saae man endeel stærke Lynglimt, ledsagede af Hagel og Snee.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Om den saakaldte hvide Pige (Ane Kehling), hvis Jdeal er bekjendt af Prof. Kruses, Fortælling, læses i samme Skrift, at hun lever endnu paa Bogøe, hvor hun er født, over 84 Aar gammel. Hun taler nu intet Forstaaeligt, giver som oftest kun en klynkende, uarticuleret Lyd fra sig, og kan med Føie kaldes vanvittig. Hun er noget mistroisk, og, naar man kommer i Huset, hvor hun opholder sig, synes hun at befrygte, man skulde tage noget bort. Jøvrigt er hun af en godmodig Karakteer. Hendes hvide Dragt kan nu kaldes graa, den naaer hende kun til Knæerne, og Ærmerne til midt paa Underarmen. Paa Benene bærer hun hvide Uldstrømper og Træsko. Formedelst hendes særegne Paaklædning, skarpe Træk og alvorlige Aasyn skulde man ved første Øjekast antage hende for en Mandsperson. Uagtet hendes høje Alder, bærer hendes Ansigt Spor af at hun har været smuk og hendes sølvgraa Haar giver hende et ærværdigt Udseende. Tilforn har hun været meget stærk, og har stedse havt en god Helbred; men nu kan hun, svækket ved Alderen, ikke længer gaae sin vante Gang til Kirkegaarden, og synes med Rolighed at vente paa sin Død. Allerede siden sit 19de Aar har hun været i denne ulykkelige Tilstand, en Følge af at hendes Fader vilde tvinge hende til at ægte den Beiler, hun ikke elskede, og at hun maatte give Slig paa en Sømand, hun hemmeligen havde været forlovet med. Skuepladsen. Tirsdag (9 Novbr.);
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Brudommen fra Mexico.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Torsdag: Fredag: Jutta. Lulu. Løverdag: Silkestigen, Lystspil i 1 Act; og Den Stundesløse. Mellem Stykkerne. En Entree.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Blandede Efterretninger. Et Stykke med Overskrift: Vilder aus der nordischen Mythologie, undertegnet Paase, i Abendzeitung 138 s. d. A., begynder saaledes: J Danmark hersker stundom en Sot, som man pleier at kalde Helsot.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Blandt dem, der fulgte Lord Byron til Jorden, var ogsaa en græsk Dreng fra Øen Chios, som Lorden havde taget til sig. Da i Aaret 1822 Tyrkerne anrettede paa Øen et stort Myrderie, krøb den otteaarige Dreng, hvis Forældre vare blevne dræbte, ind i en Ovn, hvor man fandt ham, efter to Dages Forløb, aldeles uden Sandser. Lord Byron tog ham under sin Beskyttelse og efter hans Død blev han af Oberst Stanhope bragt til Engelland, hvor nu Hertugen, af Leinster har taget ham i Barns Sted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
J Weimar Journ. f. Literat., K. n. M. berettes, at Thorwaldsen har faaet for Pius VII. Gravmæle, som han har forfærdiget i tre Aar, 50,000 Fl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Det Mindemærke, som opreises til Hæder for Kosciusko paa Staden Krakaus Grund er nu næsten færdigt. Det er en Høi, 276 Fod i Gjennemsnit og 120 Fod høi. Den skal være den høieste, som af Menneskehænder nogensinde er dannet. Man har allerede arbeidet derpaa siden 1821.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Kjøbenhavns Børs, d. 9 November. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 237 1/2. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer (uden Renter) 93 1/2 a 93 3/4. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 100 a 1007 Rbd. r. S. eller 119 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 98. Dito 4000 Bcomk. 97 1/2. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104 a 104 1/2. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16 1/2 a 16 3/4. - Svenske Sedler 65. - Asiatiske Actier 93.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-13
Menneskets aandelige Natur og Væsen, ved Dr. F. C. Sibbern, Professor i Philosophien, Side 326. Tiltrækken og Frastøden skal være uden Grund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-13
Græv de Suse spadserede med Marquis de Maliane til Tuillerierne og spurgte ham underveis, hvorledes han vel morede sig i Paris. "Hvorledes jeg morer mig, svarede han Ganske ypperligt. Jeg er i Elskovsforstaaelse med een af Parises smukkeste Koner. Siden Duer min Ven, vil jeg nævne Dig hendes Navn, for at Du kan see, at jeg har Smag, endskjøndt jeg er fra Provindserne. Hvad siger Du om Comtesse N." Græven forundrede sig vel, men "Nu havde Jntet paa Valget at udsætte. siden Du er enig med mig deri, vedblev vor Marquis, vil jeg ydermeer fortælle Dig, af jeg har Nøgelen til hendes eget Værelse, hvor jeg hver Aften indfinder mig af en Bagtrappe. Mærker Du, hvor vidt vi ere komne?" Han vilde endnu have tilføiet mange flere Omstændigheder, som just en meget smuk Dame i fuld Pragt og i Følge med endeel Andre gik over Alleen, hvor de stode, og Samtalen saaledes blev afbrudt. Vor Marquis traad tilside, for at lade dem gaae forbi, og Græven, som kjendte hende, gik dem imøde. Hun sagde ham mange Artigheder og fortsatte derpaa sin Vei. Vor Marquis, der havde trukket sig tilbage som en Ukjendt, knyttede sig strax igjen til Græven og bad ham, da de atter vare ene, endeligen sige sig, Hvem den smukke Dame var, han især havde talet med. "Hvem hun er!" svarede Græven. "Giør Du Nar af mig? Det er jo Din Donna, Comtesse N., hende, Du er i saa god Forstaaelse med!" Dagen efter var Tildragelsen over hele Paris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-13
Med Hensyn til at den lovede Rettelse af den feilagtige mig inculperende Oversættelse af mine Bemærkninger om nogle Fængsler. i Hertugdommene, fornemmeligen om de i Glückstadt, som findes i Staatsburgerliches Magazin, 3die Bind, 3die Hefte, endnu ikke har kunne finde Plads der, skiøndt 3 Hefter siden den Tid ere udkomne, maa jeg henvise til Nye Hygea, Mai 1824, hvor jeg har ladet aftrykke det originale Manuskript. O. J. Rawert.