Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-02-14
Man har endnu denne Postdag ingen nærmere Beretning om en Fægtning, som skal være forefaldet i Nærheden af Madrid imellem Provindsialmilitserne og den Kongelige Garde. Finantserne, eller (som den franske Monitor siger) rettere Midlerne til at skaffe sig disse, sysselsætte vedvarende Ministrene; men aldrig saasnart ere de i færdige med en Plan, før den fortrænges af en anden. Da i en Forsamling af Ministerraadet, hvor Hr. Colo marde i Hr. Zcas Fraværelse præsiderede, fremkom Klager over at de franske Generaler afvæbnede de roialistiske Frivillige, og tiltog sig den hele borgerlige Anthoritet, besluttede Man at bede Hs. Majestæt om at blive meddeelt i de hemmelige Artikler af den med Frankerig sluttede, Overeenskomst; men Hr. Colomande fik følgende Svar: Lad mig faae en Beretning om de indløbne Klager, om Resten skal De ikke bekymre Deml. Forgiæves havde General Campana ogsaa skikket et Troppe-Detaschement til Cadix for at hente Ramirez, v. Arrellano, og flere Ex=Medlemmer af Cortes. Bevæget af Jndvaanernes Forestillinger og Bønner, tvang den franske i General Foissac-Latour de Spanske til at pakke sig igjen. Den til Chielana bortdragne Politie=Jntendant har han ogsaa ladet bede, at afholde sig fra alle vilkaarlige Hæftelser. Jøvrigt lader han Cadix stærkt befæste; men siden er General Gudin ankommen dertil, for af afløse ham i Kommanden. Overalt er den fanatiske Bestræbelse for at opvække Had imod de Franske umiskjendelig. Ventelig fra den Apostoliske Junta, som nu har sit Sæde i Sevilla, er omsendt Missionairer, som prædike Enighed imellem alle Spanier og Forglemmelse af det Forbigangne, for om muligt at formaae de Liberale til, at gjøre fælleds Sag imod de Franske, hvorfor de dog nok kjende Ulvene for vel til at gaae i Snaren. Troessoldaterne undsee sig ikke heller ved at paastaae, at de slet ikke havde behøvet de Franskes Hielp, for at blive færdige med de Konstitutionelle, og som et Beviis paa Stemningen anfører en fransk Journal, at der vilde regne Underskrifter ned, hvis Man foreslog Spanierne en Ansøgning til at modsætte sig en nok saa ligegyldig fransk Forholdsregel. Heel gjerne vilde Øvrig, heden have de franske Tropper udeladte fra al Deeltagelse i Politiet og blot bruge dem som Haandtlangere. Jblandt Andre har en vis Harmosilla paataget sig at gjendrive de Beskyldninger, som i franske Skrifter gjøres imod Spanien. Han spyer Jld og Flamme imod de Franske, og paastaaer, at den franske Regjering og Roialister efter de 100 Dage udviiste langt større Strænghed og Grusomhed, end Man kan bebreide Kong Ferdinand og de spanske Ministre for. Den sande Grund til Spaniens Ulykker finder han hverken i Munke, Overtroe, Ladhed eller Udvandringer, men i andre Smaatting, hvortil regnes Portugals Løsrivelse, Tabet af Gibraltar, Snighandelen over Pyrenæerne og Koloniernes Frafald. "Man lade Os erobre disse tilbage, lade ved et lykkeligt Tilfælde (?) Portugals og Spaniens Krone blive forenede paa eet Hoved, give Os Gibraltar tilbage, og forbyde Os ikke, at spærre Kysterne og Pyrenæerne for alle fremmede Frembringelser, og Spanien vil da blive det dristigste Land i Handel, Jndustrie og Agerdyrkning. Skriftet har gjort saa meget større Opsigt, da Mange troe at det er udgivet med høiere Samtykke, Andre finde det uddeelikat, thi sige de: hvis Frankerig slog Haanden af Os, hvorledes vilde det da gaae Os.,