Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1804-07-09
det fornøier mig at bøje respektive og andre ægte Lands Velgiørere har confirmeret det Lyl=Ønske, jeg og flere Medbrødre efvigte Sommer lod indføre i Hr. Hempels Avis, at den berømmelige Mester Søren Mathisen maatte komme sund og vel tilbage fra sin Kiøbenhavnske Reise, da mange ellers befrygtede at Hammermøllen vilde have tabt sin fordeelagtige Nytte. Hvor veltænkende vore Hensigter end vare, sandt v. dog nogle faa Misundere, der maasket aldrig mindste Maade var bidraget til Fædrelands Vel; af disse blev vi overile og saa koldsindig nødsaget at kalde det en Mumlen og utidiSluder, men derimod naar lærvillige, og til at giøre Fremgang i almeennyttige Arbeider, oplagte Personer coneurere da har maa vel forhaabning om god Fremgang deri, men naar disse tillige ere ædle Fædrelands Venner, da først er storhaabningen om et forønsket Udfald velgrundet; hvo der ikke vilde glæde sig ved saadanne Leiligheder, fortjente ikke Navn af Fædrelandets Ven. Undertegnede kan derfor ikke skiule sin Glæde naar han tænker paa, at da Hs. Exelene Hr. Grev C. af Reventlow kom tilbage fra sin udenlandske Reise og tiendte Søren Mathisen en meer end almindelig Smed, søgte han ved de mange sjældne Jndsigter og Færdigheder han selv havde erhvervet sig, at føre ham videre i sin Kunst, han traf heller ikke paa den urette Lærling, men paa en som tog begierlig imod al hensigtsfuld Underviisning ; denne Konstner har fra sin Ungdom og til sine graae Haar, gjort alt muligt ved kostbare Forsøg at giøre sig dueligere, og i det han har befattet sig med at forfærdige ved man endnu ingen der har kunne sættes i Parasel med ham Den nu salige, uforglemmelige Grev Johan Ludvig af Reventlow bidrog endvidere i en udmærket Grad, til at forbemeldte Mester kunde faae Lejlighed til at øve sin Kunst og at vorde Almeennyttigere; til den Ende lod han opføre og indrette en Hammermølle Silkens Værk kaldet og understøttede Mesteren med nogle tusinde Rdlr., hvori har viste sig som en ædel Forfremmer af Landets Vel; ligesom den duelige og utrættelige Mester der skulde forestaae Værket, viste sit herlige Vid og Gene i dets Jndretning. Vi som bo i Nærheden have først bøstet Frugter af saa almeennyttigt et Anlæg, vi glæde os derover, vi takke og lykønske alle dem som have aldraget og som endnu bidrage til dets Vedvarenhed og Fremgang. Da den ædle Greve J. L. Reventlov var bortkaldet til det bedre, befrygtede adskillige at Værket skulle standses, men den ædle Frue Grevinde af Reventlow samt den haabe: fulde unge Grev D. Reventlov traadde i den sal. Greves Fodspor, de overdroge Omsorgen for Værtets vedvarende Fremgang til et Jnteressentskab, hvis Lemmer alle ere besjællede at samme Jver for det almindelige Bedste; den som boer nærmest ved Værket, er den oplyste og for Almeen Vel udmærkede nidkiære Skoleholder, den ædle Sæmidt, som det respeltive Publikum allerede seer af hans Bekiendtgjørelse i Aviser ne, hvori han forsikrer at denne Kunst skal blive udbredt til almindelig Brug for hele Danmark; alt dette glæder Undertegnede og hans Naboer i Omegnen, de fryde sig ved at see Fremtiden imøde, at Værket maatte forfremmes og understøttes til at forsyne mange andre saavelsom os med gode Leer, Skiæreknive o. s. v. ; det er ikke os allene der tale Værkere Sag; men det taler for sig selv, man behager at læse hvad den kyndige Hr. Wedel har anført om dette Værk og dets nuværende Bestyrer Oldingen Mester Søren Mathisen, hvilken vi ønske at han med sige store Talenter i sin Konst endnu længe maatte leve sund og fornøiet, og i det mindste udføre hvad han har begyndt, at oplære et dueligt Subjekt i sine særegne Konst, greb, til Held for det Heele, ikke allene for nuværende men og for kommende Slægter. Sølvbiergd. 28 Junii 1804.