Viborger Samler, 1811-01-14
Lord Wellington har sendt hid en Depeche, som beretter at den allterede Hær har foruroliget den franske Armees høire Fløi ved Santarem. Franskmændene trak Forstærkning til sig af de Tropper de havde sendt til Zizere. Desuagtet forefaldt intet Vigtigt; de Franske trængte vore Piketer tilbage og indtoge atter Stillingen ved Santarem Efter Breve fra Lissabon havde General Drouet med 22000 Md. forenet sig med Massena. Ved kan Antallet paa Tropperne være for høit anslaaet; men Sagen er dog tilforladelig: Den 27 Novbr. kom den første Afdeling af dem til Zizere og, skjønt Forstærkningerne ej kom lige til Tagofloden; saa vare de dog allerede den 15de os saa nær, at man i Militærsproget kunne paastaae, at de over Sobreito Fornesso vare forenede - General Silviera meldte under 16 Novbr., at de Franske under Gardanne havde havt en Seir over os. J Lissabon havde man det Rygte: at 6000 Franske paa ny havde bemægtiget sig Leyrias. General Mortiers Korps skal den 5 Decbr. have sat sig i Marsch mod Sen villa - Nogle af Brevene fra Lissabon indeholde den saare mærkelige Nyhed at Lord Wellington den 1 Decbr. har holdet et Krigsraad, for at afgjøre: om det var raadeligt, enten strax at angribe Massena eller bringe Hæren tilbage i den gode Stilling den havde ved Torres Vedras," Morgentidende af 21 Decbr. siger "Et Skib som i 12 Dage er kommet fra Lissabon, bringer den Tidende, at Massena atter har indtaget Villa Nova, og Lord Wellington er atter vendt tilbage til sit gamle Hovedqvarteer i Torres Vedras." Den 17 Decbr. forelagdes Underhuset Doctor Willis Mening og givne Svar Hs. M. Kongens Sygdom angaaende. Jndholden af hans Svar paa de fremlagde Qvæstioner var "Kongens nærværende Sygdom er ikke ulægelig: den er af samme Natur, som den Hans M. havde 1801, man kan ikke give den Navn af Galenskab; men en Vanvittighed, der ikke erindrer sig Noget af det Nærværende; men beskæftiger sig meest med det Forbigangne - Kongens høie Alder er den ikke følge af, ligesom den heller ikke har nogen Jndflydelse paa Hans Helbredelse. Han var og af den Mening, at en Vanvittighed snarere kan ventes helbredet, end Galenskab. Efterat Lægens Udsagn var protocolleret, har Skatammerkantsleren skrivtlig tilmeldet Prindsen af Wallis, at Nationens Repræsentantere ville, anledigede af Kongens Sindsvaghed, tilbyde Hs. K. Høihed, at paatage sig Regentskabet, under visse Jndskrænkninger, som han ved føiede, og som han ville derefter forelægge Parlamentet. (Af Kantslerens Yttring i Underhuset d. 30 Decbr. kan disse Jndskrænkninger erfares: den lyder omtrent saaledes Efter den Plan jeg herved fremlægger Huset til Overveielse, er det nødvendigt at Kronprindsen overtager Regentskabet. Dronningen paatager sig Omsorg for og Opsigten over Kongens Person. Kronens Rettigheder maae imidlertid indskrænkes, da det er muligt Kongen kan blive bedre. Doctor Willis erklærer, at denne Art Sygdom, kan maaskee først efter halvandet Aars Forløb vorde helbredet. De fornemste Jndskrænkninger Regenten i det første Aar maatte underkastes, ere, efter min Mening: At han ei kan udnævne Pairs; ej give Embeder og Pensioner uden for den Tid han forestaaer Regjeringen, ifald Kongen ej siden finderfor got at bekræfte dem. Dronningen udnævner Hofstatens Betiente. Kongens Anthoritet maae forbeholdes Ham ubeskaaren. Jngen, sagde Hr. Percevall, kan mere end jeg ære den høie Person som overdrages Regentskabet; men jeg kan ikke forpligte andre til at mene det samme, det er en forlig Sag, naar man bestemmer en Regents Myndighed, at tage Hensyn paa dens gode Egenskaber, som man overdrager den.") Prindsen af Wallis svarede herpaa "At han holdt det for at stride mod den Agtelse man skyldte Parlamenternes Meninger, om han antog dette Forslag uden deres Forevidende og Bekræftelse. Ved en forhen lige Leilighed havde han først modtaget deres Beslutninger og derover givet sin Mening tilkjende, ved hvilken han endnu stod fast. Han ønsker endelig, at Kongens snare Helbredelse, maatte gjøre et Regentskabunddvendigt. Prindsen fremlagde derpaa sine 7 Herrer Brødre Prindserne dette Forslag; de svarede samtlig, at de protesterede imod slig et indskrænket Regentskab, der ganske streed imod Regentens Myndighed og fornærmede Folkets Sikkerhed og Fordeel. Ministrene svarede herpaa de kongelige Prindser "Omendskjøndt de aldeles beklage, at det under Hs. M. nærværende Sygdom foreslagne Regentskab ikke har havt den Lykke at vorde billiget af det kongelige Huses Prindser; saa kunde de dog ikke ophøre at betragte det som overstemmende med Landsloven; det samme var skeet 1788 og 89 under Kongens Sygdom og efter mange møisommelige Debatter antaget som Rigtigt af begge Parlementer og havde, da Hs. M. Kongen atter fik sin Sundhed, erholdt Hans høieste bifald. Vor hele Magt i Portugal med Kavalleri og Artilleri er kuns 25000 Md.