Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-07-29
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. J Overhusets Møde den 14de Juni spurgte Lord Holland Hertugen af Vellington og Greven af Aberdeen: Om Ministerne havde isinde at forlange et Creditvotum (et Pengelaan) eller havde isinde at giøre nogen Proposition i Anledning af de udenlandske Anliggender; om det Forhold hvori Storbrittannien staaer til Rusland og Frankerige med Hensyn til Grækenland og hvilket Forhold Regieringen har isinde at iagttage saavel med Hensyn til Tyrkerne og Grækerne, som til Storbrittanniens gamle allierede Portugal. Han erklærede: at det hverken var hans Hensigt at ville med nogen Paatrængenhed undersøge Cabinettets Beslutninger, eller at ville yttre nogen Dadel over Underhandlinger, hvis Gang ikke var ham tilstrækkelig bekiendt; men han holdt sig forpligtet til, dersom Ministerne ikke havde en saadan Hensigt, at foredrage Sagen i Overhuset og forelægge Regieringen Spørgsmaal paa en meere formelig Maade. Hertugen af Vellington erklærede: at Regieringen ikke havde nogen saadan Hensigt (en Yttring af den største Vigtighed i nærværende Øieblik og som giver det trøsteligste Haab om den almindelige Freds Vedligeholdelse.) Lord Holland syntes at være meget utilfreds med dette Svar og anmeldte at han vilde den 16de Juli fremkomme med sin Motion. Han traadte saaledes frem i Mødet paa denne Dag og sagde: at hans Hovedbevæggrund til den var at vise Europa, at det Engelske Parlament er ikke ligegyldigt ved de Begivenheder, som nu finde Sted i denne Jordensdeel (af den Omstændighed at Parlamentets politiske Taushed er brudt kan man slutte sig til at Tiden til at tale er nu kommen.) Han dadlede Regieringens uvirksomme Forhold med Hensyn til Tyrkiet; haabede at England vilde ikke opløfte en Arm for at holde dette svage og foragtelige Rige opret, som formodentlig er nærved sin Undergang og roste Ruslands aabne og langmodige Forhold. Han dadlede den Engelske Regierings Taushed ved dette vigtige Anliggende; og at den ikke som den Russiske og Franske Regiering havde afsendt Consuler til Grækenland. Man maatte betænke sig ved at underskrive en Tractat, men vise sig resolveret ved at exeqvere den; han maatte desuden antage, at dervar foregaaet en Forandring i Regieringens Grundsætninger, i det mindste maatte Mistanke derom opvækkes, da den vedblev ikke at ville meddele Parlamentet nogen Communication om denne vigtige Sag. Naar Regieringen vil gaae alvorlig og oprigtig til Værk, saa behøver den ikke at skye nogen Meddelelse. - Nu var Taleren færdig med de Orientalske Anliggender og gik derpaa overtil de Portugisiske. Han ønskede at vide hvorvidt England var forpligtet mod Don Pedro og hans Datter; han formodede at Lord Beresford var en Miguelist; han dadlede Blokaden for Oporto og undskyldte de constitutionelle Anførere med, at de ikke vidste om de torde giøre Regning paa Englands Biestand. Jsær dadlede han at de Engelske Tropper vare kaldte tilbage fra Portugal, da Frankerig havde dog saa fast begrundet sin Jndflydelse i Spanien. Han beklagede at England ikke meere besidder den Rang blandt Nationerne, som det besad ved Cannings Død; hvorved han udgiød sig i Lovtaler over denne Minister men denne Stilling hvori han efterlod Riget er ikke bleven holdet opret, eller har dog meget tabt sig. Skulle vi overalt tabe vor Jndflydelse, saaledes som vi have tabt den i Portugal, sagde han, saa vil vort umaalelige Rige skrumpe sammen til en Ubetydelighed; man ville ikke sige, at under de nærværende Omstændigheder maae enhver Forholdsregel undgaaes, som kunde have en Krig til følge, da Financernes Tilstand ikke tillade at føre nogen Krig, ogsaa maatte han tilstaae, at Krig, er meget fordærvelig især for Storbrittannien; dog syntes ham en Ting endnu at være værre og dette er en vanærende Fred (Almindeligt bifald.)Man skylder Statens Creditorer at holde de til dem indgaaede Forpligtelser; men komme deres Fordringer i Collision med Landets Ære og Værdighed saa maae de opoffres. Lorden forlangte nu, at alle de offentlige Documenter, som ere førte i Anledning af de Portugisiske Anlinggender skulde forelægges Huset. - Statssecretairen for de udenlandske Anliggender, Greven af Aberdeen, søgte at retfærdiggjøre Regieringen med Hensyn til Portugal og at bevise, at England er ikke forpligtet til at blande sig i dets indvortes Anliggender. Angaaende Constitutionen saa bemærkede han: at Englands ældre Tractater med dette Land vare afsinttede med den despotiske Regiering. Den Mistanke, at der finder en Lunkenhed Sted ved Executionen af Tractaeen af 6te Juli modsagde han paa den meest afgjorende Maade; den eneste Forskiel imellem dette og det foregaaende Aar erkun at i hiint vare Forholdsregler besluttede; men at i dette skulde de udføres. Til den Russiske Monarks Forsikkringer satte han den største Tillid, men han dadlede Lord Hollands Beskuelse af det Tyrkiske Rige, som aldeles vildfarende; efter min Mening, sagde han, er Tyrkiets Existence som en uafhængig Magt af betydelig Jndflydelse paa de Europæiske Anliggender, og en væsentlig Fornødenhid for at hvide denne Ligevægt opret, som er saa vigtig for England. (Hør, Hør, raabte man i Huset; men det er vel ogsaa en Hensigt med denne Udladelse, at det skal høres i Constantinopel.) - Ogsaa Hertugen af Vellington erklærede, at Grundvolden for alle Underhandlinger, som hidindtil ere blevne førte om de Orientalske Anliggender have været fredelige. Vor Ambassadeurs Afreise fra Lissabon er tilstrækkelig for at give vor Monarks Misbilligelse tilkiende. Don Pedros og hans Datters Souverainitet er vel erkiendt af os; men paa en Jndblanding i Sagen kan man i det mindste ikke tænke saalænge indtil man faaer at vide hvorledes den legitime Monark vil optage de nyeste Begivenheder. (Formodentlig lader han sig udsone med dem og alt vil gaae roeligt af.) Lord Hollands Propositioner bleve forkastede uden at samle Stemmerne. - Ogsaa Bladet Times holder det for raadeligt ikke at bryde sig om Don Mignels Ret til Portugals Krone; men at erkiende ham de facte som Souverain, forhandle alle Anliggender imellem Stat og Stat og kun at udbetinge Godtgiørelser for de Udvandrede. (Der er nu talt i det Engelske Parlament og den største Deel af Sloret, som bedækkede den Europæiske Politik, er bleven løftet.)