Viborger Samler, 1796-06-27
DAN Kongelige privilegerede VIBORGER SAMLER No. 26. min Mandagen den 27de Junii. Resten af No. 25. Diæten maa være yderst streng, og imellem de to foregaaende Drikke, for Aften og Morgen, give man et eller to fulde Glasse af en Drik, som man tillaver af en Unze Enebær, en halv Unze Chinabark og en Pot kogende Vand. 13. Dersom dette Udbrud er ledsaget med Flod gjennem Næsen, maa man ofte sprøite et Decoct af Byg og Brombær derudi, i en Pot deraf opløser man en Unze Honning og en halv Spiseskeefuld Salt; og og indfinder der sig Durchløb tilligemed dette Flod, da give dette Decoct som en Klisteer, undtagen at man isteden for Saltet tager en Skeefuld Eddike dertil. 14 Den tredie Tidspunkt i Sygdommen, Boldningen (No. 7.) bliver ligeledes behandlet, dog med den forskjel, at, er den meget ondarted, gaae Pokkerne tilbage og falde ind, isteden for at komme ud, and bringer man Haarsnorer paa hvert Laar, eller paa de øvre Deele, eller paa Siderne af Halsen. J det Fald; at Pokkerne viiste sig enkelte paa Hovedet, maa disse Haarsnorer besmøres med Svinefedt, i fire Unzer deraf blande man fir, Qvintin Ulvemelk (Taraxacum, Euphorbia helioscopia) og ligesaa mange pulveriserede Spanske Fluer. Ogsaa understette man Haarsnørenes Virkning derved, at man forstærker Dosis af de foreskrevne Drikke. 15 Den fierde Epoche i Sygdommen, Pokkernes Udierrelse (No. 8) er meget møisommelig, især ved de ondartede. Man kan ikke forlade sig paa, at Naturen vil aabne Pokkerne; man maa drive paa Materiens Udflod, idet man aabner een efter anden med en Pennekniv, eller andet sligt Jnstrument; man maa trykke dem, og lade al derudi befindende Vædske flyde ud. Man fortsætter og, efter som Omstændighederne udfordrer det, de samme Drikke, Klisteererne og Jndsprøitningen i Næsen. 16 Naar Udtørringen er skeet, bør de Dyr, som have havt ondartede Pokker, purgere, og det for man driver dem i Marken eller giver dem deres sædvanlige Foeder. Den Medicin, man giver dem, være følgende: Tag en Unze Senesblade, kom dem i en Pægl kogende Vand, saasnart Senesbladene ere kastede deri, saa tag det fra Jlden, dæk det til, og lad det ud blødes i to Timer. Sie det af, og sæt dertil to qvintin pulveriseret Alde; bland det, og give de store Beder en halv Dosis, og Faarene en fierdedeel Dosis. 17 De sammenflydende Pokker angribe undertiden visse udvortes Deele af Legemet saa stærkt, at man maa anvende ganske besynderlig Omsorg for dem. Have de sat sig fast paa Kandten af Øielaagene, eller paa Øiet selv, da aabner man dem, saasnart de begynde at blive hvide, for ei at lade Materien Tid, at giennemæde eller fordærve disse Deele. Derefter vasker man dem og bestryger dem ofte med en Øiensalve, bestaaende af en Decoct af Byg og Brombær, til en Pot af hvilket man endnu tager vi tin hvid Vitriol. Man behandler ligeledes dem, som opkomme omkring Bagdeelen, Læberne og paa Gummerne. Hvad de angaaer, som sætte sig paa Kløverne, da dyppe man Foden i varmt Vynd, og lader den blive derudi en halv Time eller 3 Qvarteer; man aabne dem naar Foden kommer af Badet; og naar de stikke ganske i Kløven, tager man det lille stykke Horn bort, som skiuler dem, Stedet maa saa være hvor det vil. Er Operationen skeet, lægger man paa Stedet ligemeget Terpentin og Æggeblomme, som man befæster med lidt Charpie og en Bandage. Der gives endnu en Art Pokker, som dynge sig sammen paa en eller anden enkelt Deel, og foraarsage Branden. J dette Tilfælde maa man skarificere deres heele Omkreds, borttage alt dødt Kiød og hver Time afvaske de tilbageblivende Bylder. Dette giør man med et stærkt Decoct af Chinabark, og fortsætter en Potte deraf med to Qvintin Kampher og et Glas Brændeviin.