Jyllandsposten, 1840-03-03
Det kan vel ikke paatvivles, at der i enhver Stad og Egn maae gives flere, der føle for denne Nationalsa- og kunde da En eller Nogle af disse jo enes om at udstede Indbydelsen. 2. Hvad under samme i en vis bestemt Orden skulde foretages. At aftale Besørgelse af Telte, Musik, Kanoner, Beværtning, samt hvilke Anlæg (Udjevninger, Trapper osv.) paa Bjerget og ved Adgangen dertil vare at foretage. bemærkninger hertil: 1. Der kunde maaskee begyndes ved Solens Nedgang den 31te Juli, og endes ved Solens Opgang den 2den August. F. Ex. første Aften: Kanonsalve, Sang, Musik, og Glædesild ud paa Aftenen. Om Morgenen ligesaa (Jlden undtagen), men større Kanonsalve(det danske Løsen, hvis Kongen maatte være tilstede). Siden, hvis man kommer saavidt iaar: Væddelegge, Løben, Brydning, Svømning, Skydning, (paa fri Haand) m.m., Alt under Tilsyn og Anordning af dertil valgte Dommere, og med Uddeling af Hæderstegn til de Seirende. Tiden til Maaltider, Taler, Sang, osv. maatte ligeledes bestemmes, og Festen ende næste Morgen, som den begyndte første Aften, dog i omvendt Orden, saa at Kanontordenen, gjengivet i tusindfoldigt Echo fra Bjerge, Skove og Søer, forkynder Afskedstimen. Telte og Musik vilde upaatvivlelig være at erholde hos de tre nærmeste Cavalleriregimenter. De faste Musiknumere maatte da i Partitur meddeles de respective Anførere, paa det de kunde conferere med hverandre om Grundtonen, og indøve Stykkerne. - Kanonerne vare forhaabentlig, paa Ansøgning, at erholde fra Randers Tøihuus, saavelsom de nødvendige Artillerister til at betjene dem. - Om Beværtningen kunde gjøres Aftale med den flinke og billige Gjæstgiver i Rye; og i Tilfælde, at han ikke turde vove at anskaffe Levnetsmidler til saa mange Mennesker (rimeligviis flere Tusinde) kunde i saa Henseende yderligere Foranstaltning træffes. D. Maatte gjøres Overslag paa, hvad Reqvisiterne, deres Transport, Arbeidet paa Bjerget m.v., kunde koste, samt hvorledes saadant blev at repartere paa Besøgerne, for hvem Entreen maatte være saa lav som muligt; og i Tilfælde af Overskud, hvorledes dette maatte være hensigtsmæssigen at anvende. - For at Sangene kunde vorde fuldstændigt harmoniske, vilde jeg foreslaae, at conferere med Hr. Organist Foersom i Odense og Hr. Muth Rasmussen i Fredericia, af hvilke den Første har sat trestemmig Sangtone til Værnersangen Natten for Slaget, og den Sidste ligesaa til Himmelbjergsangen Danmark, Fostermoder, kjære. E. Jngen Dyrehavsforestillinger eller saadant maatte tillades, og dette Forbud betids forkyndes. Nationaldragt. For ikke længe siden har jeg i Jyllandsposten, fremstillet mine Anskuelser af denne Nationalsag. Det er mig ikke vitterligt, at saadant har havt anden synlig Virkning, end et uheldigt Forsøg paa at gjøre Sagen latterlig, hvortil den ellers, tykkes mig, er altfor alvorlig. Jeg vil her blot kortelig gjentage Hovedmomenterne: 1) Nationaldragt er vel et sandseligt, men just derfor et kraftigt Middel til at nære Fædrelandskjærlighed, Brodersind og enigt Sammenhold mellem Beboerne af alle Rigets Provindser. 2) Naar baade Søkriger og Landkriger havde eens Klædedragt (f. Ex. den gammel danske Kofte overspændt Frakke, som naaer til Knæerne, og lange vide Buxer) og den af een Farve (f. Ex mørkeblaae, da vilde den noksom bekiendte Fremmethed imellem de Røde og Blaa af sig selv forsvinde. 3) Naar alle Vaabenføre vare forpligtede til at anskaffe sig denne simple Godtkjøbsdragt, vilde aarlig spares for Staten store Summer, som hensmelte i de kongl. Fabriker, paa Munderingskamre, og i Skrædersale. (Det var et glædeligt Forvarsel, at paa hiin første Augustfest vare Alle, aabenbart uden Aftale, men af en rigtig Takt, borgerligt klædte. Præster viste sig ikke i de lange sorte Kjoler, Officerer ei heller i de korte røde – Alt var civilt til denne Borgerfest *).