Berlingske Tidende, 1806-11-21
- J Grandsee forandrede Hohenlohe sin Retning, og søgte af Fürstenberg. Det er troligt at har atskiæres fra Oder, omringes og tages. - Hertugen af Weimar er i en lignende Stilling mod Soult. Han lod til at ville gaae over Elben ved Tongermünde, for at vinde til Oder. Den 25de forekom Soult ham. Naaer han ham, undflipper ikke een Mand kan han finde Udvei, alder har imellem Storhertugen af Berg, Lannes og Prinds Ponte Corve. Nogle af vere Tropper staae ved Oder. Kongen af Preussen er gaaet over Weichsel. - Grev Zastrov havde Andients hos Keiseren den 27de i Charlottenburg, og overrakte ham et Brev fra Kongen af Preussen. - J dette Øieblik faaer Keiseren ved en Adjutant fra Prinds Engen Efterretning omen over Russerne i Albanien tilfegtet Seier." 22de Bulletin, dat. Berlin, den 29de October. "Storhertugen af Berg ankom den 27de til Hasleben, med en Division Dragoner. Han havde sendt General Milhaud til Boitzenburg med det 13de Jægerregiment, og Lassalles Brigade let Cavallerie over Prentzow. Underrettet om, at Fienden var med Stykke i Bortzenburg, marschette han til Wignensdorff. Han var neppe ankommen did, før han saae, at en fiendelig Cavalleriebrigade havde bevæget sig til Venstre, i Agt at afskære General Milhaud. At see dem, at hugge ind paa dem, og at kaste det hele Corps af Kongens Gendarmer ud i Søen, var et Øieblik Sag. Da dette Regiment saae sig forlorent, begierte det at overgive sig. Altid ædelmodig tilstod Prindsen det. 500 Mand stege af og afgave deres Heste. Offcererne gaae hiem paa Æresord. Fire Standarter af Garden, alle guldbroderede, bleve Seierstegnene af den lille Fægtning ved Wignensdorff, der kun var et Forspil til den skiønne Bedrivt ved Prentzlow. - Disse forroste Gendarmer, der fandt saa megen Forbarmelse efter at være slagne, ere de samme, som i 3 Maan ders Tid foruroligede Staden Berlin tred alle Slags Opæggelser. De gik hen under Hr. Laforets, den franske Ministers Vinduer og hvæssede deres Sabler. - Med Levningerne fra Slaget ved Jena søgte Hohenlohe, at naa Stettin. Han havde været nødt til at forandre Vei, fordi Storhertugen af Berg var kommen til Templin før han Han vilde søge Udvei fra Boitzenburg over Hasleben, med han skuffedes i sin Bevægelse. Storhertugen af Berg dømte, at Fienden søgte at naae Prentzlow; denne Gisning var grundet, Prindsen marscherede hele Natten med Generalerne Beaumonts og Grouchys Dragondivisioner, som Lasalles lette Kavallerie klarede Veien for. De første Poster af vore Husarer kom til Prentzlow tilligemed Fienden, men de nødtes den 28de om Morgenen at trække tilbage for den overtallige Magt, Hohenlohe lod opstille. Kl. 9 om Morgenen ankom Storhertugen af Berg til Prentzlow, og Kl. 10 saae han den fiendtlige Armee i fuld Marsch. Uden at spilde Tiden med unyttige Bevægelser, befol Prindser, Lasalle, at hugge ind i Prentzlows Forstæder, og lod Generalerne Grouchy og Braumant med deres sex lette Artillerie stykker understøtte ham. Han lod tre Regimenter Dragoner sætte over den lille Flod Golmitz, som løber fordi Prenz, low, og angribe Fiendens Flanke, og bød sin anden Dragonbrigade omgaae Byen. Vore brave ridende Kanonerere stillede deres Stykker saavel, og fyrede saa kiekt, at de bragt te Usikkerhed i Fiendens Bevægelser. J samme Øieblik fik Grouchy Ordre, at anfalde; dette gjorde hans tappre Dragoner med Uforsagthed. Kavallerie, Jnfanterie, Aptillerie, alt kastedes overende i Prentzlows Forstæder. Man kunne trængt paa engang med Fienden ind i Staden; men Prindsen foretrak, at lade ham opfordre ved GeneralBeliard. Stadens Porte vare allerede opbrudte. Betaget alt Haab kap tulerede Fyrst Hohenlohe, en af de fornemste Ophidsere til denne Krig, og nedlagde Geværerne, lefterat have marscheret op forbi den franske Frønt, med 16000 Mand Jnfanterie, næsten alle Garder eller Grenaderer, 6 Regimenter Kavallerie, 45 Faner, og 64 Stykker forspændt Skyts. Alt, hvad der undkom fra Slaget ved Jena af Kongen af Preussens Garder, er faldet i vor Magt. Vi have den kgl. Hest= og Fod=Garden Faner. Fyrsten af Hohenlohe, Overgeneral siden Hertugen af Brunsvigs Saarelse, en Prinds af MeklenborSchwerin, og mange Generaler ere vore Fanger. -"Men intet er giot, saa længe der end er noget at giøre, skrev Keiseren til Storhertugen af Berg. De har tourneret en Kolonne af 8000 Mand, der anføres af General Blücher. Lad mig snart erfare, at den har fristet samme Skjebne." - En anden Kolonne paa 10000 Mand er gaaet over Elben; den kommanderes af Hertuger af Weymar. Alt lader haabe, at han og hans hele Kolonne blive on sluttede. - Prinds August Ferdinand, Broder til Prinds Ludvig, der faldt ved Saalfeld. og Søn af Prinds Ferdinand, Store Frederiks Broder, er fangen af vore Dragoner med Vaaben i Hænderne. - Saaledes er denne store og skiønne preussiske Armee forsvunden som en Høsttaage for den opgaaende Soel. Overgencraler, Generaler for Armerkorpser, Prindser, Jnfanterie, Kavallerie, Artillerie, alt er borte. Vore Forposter ere indmarscherede i Frankfurt ved Oder, og Kongen af Preus son har begivet sig længer bort. Han har ikke 15000 Mand tilbage; og alt dette er opnaaet saa godt som uden Tab paa vor Side. - General Clarke, Gouverneur i det Erfurtske, har bragt en sachsisk Bataillon, der vankede om uden Retning, til at kapitulere. - Keiseren har den 8de ladet Marschal Davousts Korps mynstre for sig under Berlins Mure. Han udnævnte til alle ledige Poster ; han belønnede de Tappre. Siden samlede han Officererne og Underofficererne i Kreds, og sagde til dem : "Officerer og Underofficerer af det tredie Armeekorps. I have vundet stor Ære i Slaget ved Jena; Jeg skal evig huske det. De Tappre der faldt, ere faldne med Ære. Vi bør ønske at døe i lige saa hærrende Omstændigheder." Da han mynstrede det 12te, det 61de og det 85de Linieregiment, der have liidt meest i denne Bataille, fordi de havde de største Angreb at modstaae, blev Keiseren rørt ved at høre nævne som døde eller haardt saarede mange af hans gamle Soldater, hvis Hengivenhed og Kjækhet han i mange Aar havde kiendt. Det 12te Regiment i Særdeleshed har viist en Uforsagthed, der fortiener de største Lovtaler. - J Middags mynstrede Keiseren det 7de Korps, som Marschal Aucgerau kommanderer. Dette Korps har kun tabt meget lidt. Hælvten af Soldaterne have ikke havt Leilighed at løsne er Skud, men alle havde samme Lyst og samme Kiækhed. Dette Korps gav et prægtigt Syn. "Eders Korps, sagde Keiseren, er ene stærkere, end alt, hvad der er Kongen af Preussen lævnet, og I udgiøre ikke Tiendelen af mit Hær." - Alle de Foddragoner, Keiseren havde ladet komme til den store Armee, have faaet Heste, og der er i det store Forraad i Spandau 4000 sadlede Heste, som man ikke veed Brug til, da der er ingen Ryttere der behøve dem. Man venter med Utaalmodighed de hidmarscherende Troppestammer. - Prinds August forestilledes Keiseren paa Slottet i Berlin, efter det 7de Armeekorpses Mynstring, Denne Prinds hiemsendtes til hans Fader, Prinds Ferdinand, for at udhvile sig og faae sine Saar lægte. - I Gaar besøgte Keiseren ogsaa Enkeprindsesse Heinrich. J det Pallads, Keiseren beboer i Berlin, boer ogsaa Kongen af Preussens Søster, Churprindsessen af Hessen=Cassel, der i denne Tid ligger i Barselseng. Keiseren har befalet sin Overhofmarschal, at sørge for, at hun ikke skal blive foruroliget af Hovedqvarterets Tummel og Bevægelser. Førsten af Hasfeld, der havde underrettet Prines Hoheniskeom de Franskes Bevægelser, skulde overleveres til en Militaircommision, som ufeilbarlig havde dømt ham til Døden; men hans Gemalinde, en Datter af StatsministererGrev von der Schulenburg, kastede sig for Kelserens Fødder. Hun troede, hendes Gemaal var arresteret for hendes Faders Skyld, men dette var ingenlunde Tilfældet. Keiseren viste hende hendes Ormaals opsnappede Brev. Først inden, der er høi frugtsommelig, besvimede under Brevet Læsning. Keiseren, rørt af hendes Smerte, Forvierin, og Dødsangst, sagde: "Nu, der har De denne Skrivelse, kast den i Jlden, naar denne Piece er tilintetgjort, kan jeg ikke meere lade deres Mand dømme fra Livet." Denne rørende Scene foregik ved Kamminen. Førstinden af Hatfeldlod sig det ikke sige to Gange. Strax efter fik Prindsen af Renschatel Ordre, at give hende hendes arresterede Gematilbage. Militaircommissionen var allerede forsamlet. Førsten af Hatseles Skrivelse var nok til at dømme ham fra Livet. Tre Timer sildigere havde han været skudt." -