Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-02-27
Nyeste Post-Efterretninger. Endnu inden Sagen mod Fieschi og hans Medskyldige blev optaget til Dom havde Advocaten Hr. Chair de Est=Auge talt, paa hans Forlangende, til hans Forsvar. Han tog Sagen paa en anden Maade end fine Forgiængere, søgte hverken at undskylde Fieschi eller at bevirke en Formildelse af hans Straf, men blot at anføre hvad der kunde tiene tilat formindske den billige Afskye for ham ved at giøre opmærksom paa hans virkelig gode Egenskaber. Han tilstod, at han var en rædsom Forbryder, men, sagde han, have Fieschis Anklagere Ret til at tale om hans Forbrydelse og Henrettelse, saa har jeg ogsaa Ret til at bringe hans gode og ædle Handlinger i Erindring, og at gode nogle Draaber Balsom i dette frygtelige Saar, lad ham ikke fortvivle om Guds Naade, som han nu maa fortvivle om at erholde Menneskenes Medlidenhed. Advocaten forfulgte denne Jdee med saamegen Varme og paa en saa mesterlig Maade, at da man spurgte Fieschi om han havde noget endnu at føie til sit Forsvar, saa var han bleven saa inderligt rørt af sin Forsvarers Tale, at han udbad sig et Qvarteers Frist for at fatte sig. Han takkede sin Forsvarer paa det Inderligste; derpaa reiste han sig op, talte udførligt om hvad der havde forledet ham til sin Forbrydelse, baad om Naade for sine Medskyldige, for sig selv ønskede han kun Døden og Naade i hiin Verden. Jeg har intet mere at bede om, fagde han tilsidst, jeg forlanger intet uden at gaae over til det tilkommende Liv. Jeg vil gaae derhen og være lykkelig Jeg ønsker at jeg med Stormskridt kunde ile hen til Skafottet; jeg vilde ikke see mig tilbage, jeg vilde gaae op af Stigen og anbefale mig Gud. Hvor Mennesket føler Guddommen at være sig nær i Døden, at, hvor ofte holder det sig saa langt fra den i Livet.) Jeg har nu aflagt min politiske Bekiendelse, og vil nu giøre mit religiøse Skriftemaal; thi jeg er ingen hedning. Han satte sig og lagde Hænderne paa Kors over sit Bryst. - Præsidenten spurgte derpaa de andre Forbrydere, om de havde noget videre at anføre til deres Forsvar. Morey og Pepin bevidnede deres Uskyldighed Boireau bevidnede sin Anger over at have søgt flette Selskaber og bad om Naade med Hensyn til sin Ungdom. Præsidenten erklærede derpaa Forhandlingerne for sluttede, og lod de Anklagede føre bort. Fieschi kastede et Blik med Raskhed paa Uhret, og vinkede et Farvel til Nina; Pepin reiste sig langsomt, Boireaulivfuldt, Morey blev bragt ud af Salen i den yderligste Udmattelse (han lider udentvivl af en indvortes Siælekamp, af en nagende og vaklende Samvittigheds Anger. Aftenen derpaa blev Dommen afsagt. Hele Dagen den 15de, fra Kl. 9 om Morgenen, vare Pairerne forsamlede i deres Deliberationsværelse. Talrige Menneskegrupper samlede sig foran Paladsets Dørre. Kl. 9 om Aftenen blev Audien cesalen oplukket; til Kl. 10 20 Min forkyndtes Rettens Aabning, tause satte Pairerne sig paa deres Pladser, med en fast Stemme svarede de paa det personlige Opraab. Kl. 11 reiste de Anklagedes Defensorer sig op af deres Sæder med blottet Hoved, og Præsidenten oplæste Dommen. Forbrydernes og deres Sagføreres Navne, og de af hine begaaede Forbrydelser bleve først oplæste. De 18 Personers Navne, som Fleschi havde dræbt, hvoriblandt tre Koner og to unge Piger; derpaa de 20 Personers Navne han havde faaret, foruden at han havde gjort sig skyldig i et Attentat mod Kongens og flere Medlemmer af den Kongelige Families Liv. Derpaa blev anført, at Morey og Pepin vare hans Medskyldige, de havde aftalt Attentatet med ham og truffet de fornødne Forberedelser for at iværksætte det; at Boireau havde deeltaget i Udførelsen deraf. Dommen faldt nu saaledes: at Bescherfriekiendes og sættes paa frie Fod, naar han ikke fo andre Forseelsers Skyld skal forblive arresteret. At Fieschi skal dømmes til Fadermordernes Straf, at han skal føres til Retterstedet i Skiorte, barbenet, med et sort Slør om Hovedet, udstilles paa Skafottet imedens Rettens Tienere oplæser Dødsdommen for Folket og derpaa strax overgives fra Livet til Døden. At Moren og Pepin skulle straffes paa Livet, og Boireau til 20 Aars Fængsel og i sin øvrige Levetid staae under Opsyn, endelig, at alle fire Forbrydere skulle solidarisk udrede Processens Omkostninger, hvilke efter Loven skulle deles imellem de dømte og Staten. - 162 Pairs havde underskrevet Dommen.