Politivennen, 1806-01-01
Om Helsingørs Markeder. (Efter Jndsendt.) 1. Fremsættes her dette Spørgsmaal: Er Helsingørs Krammarked til Nytte eller til Skade for Byen? Man lægge Mærke til at København, til billig Fordeel for Stadens Kræmmere, intet Krammarked har, (See Politivennen Pag. 387.) Hovedgrunden til at et Marked ansøges og holdes i Stæderne, uden for København, er vel upaatvivlelig denne: at Stadens og Egnens Beboere kunne, ved udenbyes Haandværkeres, Kræm meres og andre Handlendes didbringende Varer, blive forsynede med Nødvendigheder, som ellers i Staden eller i Egnen ikke ere at faae. Er dette end Tilfældet med de fleste Smaastæder i Provindserne, saa er det dog visselig ikke saa med Helsingør. Man kan vist ikke nævne nogen NødvendighedsArtikel, (Nymfers Pynt og Flitterstads henregnes ej dertil, som jo er at faae tilkøbs i Byen. Hovedgrunden for dette Marked, maa da bortfalde. End meget mere, naar man betænker. 1) At Haandværkerne og Handlende i Staden lide derved meget i deres Næringsveje. 2) At mange Penge som udgives til Markedsgave, Slikkerier Dukketøj og Alskens Snurrepiberier, gaae ud af Byen og fra Egnen, blive bortødslede og unyttig anvendte. 3) At en Arbejdsdag og ofte tvende tabes ej allene for Stadens Haandværkere og andre Jndvaanere, men og for Bønder, som skiøndt de søge dette Marked tillige søge andre og de nærmeste Købstæders med. 4) At Udsvævelser, Sviir, Slagsmaal m. m. finde rigelig Næring og foraarsage ikke fjelden megen Uorden. - Kunne disse Grunde tilstrækkelig bevise, at dette Marked er mere til Skade end til Nytte, hvorfor da ikke ganske afskaffe det? Man vil vel indvende: 1) At mange Ting kunne faaes for bedre Køb; og hvilken Fordeel! Men hertil paastaaes i Almindelighed. Nej! de fleste Sager ere endog dyrere, den ene Artikel, Fodtøj, undtagen. Men dette kaldes jo i Almindelighed Markedsgods, det vil sige Arbejdsgods, der som oftest er forfærdiget i skyndig Hast, med Skjødesløshed og af liden Styrke, og derfor nærmer sig meget til et Slags Bedragerie. 2) At ikke faa Borgere have betydelige Fordele ved dette Marked ved Salg af Øll, Brændevin, Vin, Brød og andre Madvare. Men det er Fordele, som ikke kunne opveje imod det Almindeliges Tab. Maatte dette Fremsatte kun med moden Skjønsomhed overvejes af de Stadens Mænd, som saa nidkjert, utrættet og rosværdigt søge at befordre Byens Vel og Flor, saa tvivles ikke paa, at om de give dette Medhold, de da jo ville ved kraftig Forestilling bevirke dette Markeds Ophævelse. 2. Fremsættes ogsaa her dette Spørgsmaal: Er det saakaldte Kvægmarked til Nytte? Hertil svares Ja, til megen Nytte, fordi alt hvad som til dette hidbringes udgjør de første Nødvendighedsartikler, Levnetsmidler af Sæd og Fedevare. Disse behøver enhver, at sige som kan, at forsyne sig med for den kommende lange og ofte strænge Vinter. Men hvor mange ere vel de, som kunne dette. Visselig blandt Mængden kun saa af den arbejdende og uformuende Klasse. Og hvorfor? Fordi Skatte- og Huslejendgivter nyligen have været forbaanden, og tømt den stræbsomme men ubemidlede Borgers altid saare smalle Pengepung. Til dette Marked udfordres naar man vil indkøbe et lidet Kræ, et par Sivn, saa Gæs, Havregryn a. a., ikke enkelte men Snese Rigsdaler. Og hvor kan han have disse liggende. Følgen bliver at kun faa, vel ikke bemidlede, men dog velhavende, kunne med Fordel føre sig dette Marked til Nytte. Den Uformuende maa enten trygle sig frem ved Laan, eller lade sig nøje med at købe intet, eller lidet, ikkun tilstrækkeligt for en eller to Maaneder, men den øvrige strængere Vinters Tid tye til Slagtere og Høkere og betale alt saa meget dyrere. Men hvorledes kunde dette afhielpes? Hvorledes kunde det gjøres lettere for de mindre Formuende, paa hvis Tarv enhver retskaffen og veltænkende Øvrighed altid tager meget Hensyn, at kunne forsyne sig med flere Levnetsmidler, end det nu er dem muligt? Ved ogsaa at afskaffe dette Marked? Ja. Naar istedet for dette eneste Marked blev udvirket 2de ugentlige Markedsdage i de fire Uger Slagtertiden varer, paa hvilke Dage det skulde staae Bonden frit for, at indføre til Byen levende og slagtede Kreature, Kvæg, Sviin, Faar, Gæs a. a. For det Levende maatte anvises Plads der, hvor Hestemarkedet holdes. Naar dette Marked blev saaledes forandret til flere, til 8te Markedsdage, da vilde det upaatvivlelig blive den Klasse Borgere, hvis Tarv ønskes og hver paatales, meget lettere efterhaanden at kunne forsyne sig med flere Fødemidler, end det nu er ham mueligt. - Maatte ogsaa dette Forslag fortjene Vedkommendes Opmærksomhed, nøje prøves og grundig vejes, da tør man sikkerlig haabe at see næste Aar et ønskeligt Udfald imøde. De Modsigelser, som ville kunne anbringes, kunne, fra hvilken Side de end fremkomme, alle gjendrives.