Viborger Samler, 1849-04-02
J en Correspondentartikel fra Berlin af 25de Marts hedder det: "Allerede i længere Tid har hele den tydske Presse udtalt sig om den truende Stilling, som St. Petersborg-Cabinettet har indtaget ligeoverfor Tydskland. Hidtil syntes det, at den preussiske Diplomatie ikke vilde bryde med Rusland, stedse kom i Betragtning Slægtskabsbaandene, der omsluttede de tvende Fyrstehuse. Men til Trods for de hidtil stedfundne Betænkeligheder holdt man sig dog forpligtet til i den senere Tid at føre et andet Sprog ligeoverfor den russiske Czar; dertil havde St. Petersborger=Cabinettet nemlig opfordret ved dets Noter, betræffende de almindelige tydske Forhold, ligesom og dets næsten fjendtlige Optræden i det danske Spørgsmaal. St. Petersborger-Cabinettet stillede sig nu alvorlig ligeoverfor Preussens Politik. Den politiske Forbindelse imellem de to Hoffer er nu bleven meget vanskelig, og hertil har udentvivl bidraget særdeles meget en for faa Dage siden indtruffen Depesche, der skal have fremkaldt den dybeste Forbittrelse hos en allerhøieste Person. Preussen vil vide at besvare denne Note saaledes som Preussens Værdighed byder. – Den Noteverling, der nu finder Sted, turde komme til en verdenshistorisk Betydning; mere tør vi ikke sige for Øieblikket. Men det synes at være vist, at Preussens Diplomatie vil inden kort Tid opleve et stort Omsving." – Er foranstaaende Correspondentartikel qvast-officiel, eller er den maaskee et Foster af en voldsom Paroxysme? Frankfurt. Af de Yttringer, som Hein. v. Gagern har meddeelt den i Weidenbusch forsamlede Faction om de Grunde, der egentlig have bestemt Ministeriet til at træde tilbage i dette Øieblik, da det politiske Uveir truer med at borthvirvle Centralmagten og Rigsforsamlingen, hvilken Tilbagetræden tydelig vidner om Ministeriets Mangel paa Kraft til at gaae under Øine og beseire den meere og mere i Forgrunden trædende og om sig gribende Forbindelse imellem de tydske Fyrstehuse, erfares hvor vaklende og usikker den Grund er, paa hvilken Centralmagten og Rigsforsamlingen staae. Gagern erklærede nemlig med bestemte Ord, at Forkastelsen af det Welckerske Andragende ikke havde indvirket saa meget paa Ministeriets Beslutning som den ved østerrigske Jntriquer fremkaldte Gjenstridighed fra Enkeltregjeringernes Side. Uden virkelig Magt kunde Centralmagten ikke føres. Denne Gjenstridighedsaand der har viist sig endog hos de mindste Stater, lagde sig isærdeleshed for Dagen under de i Anledning af Krigen med Danmark anordnede Rustninger. Saaledes havde navnlig Hanover vægret sig ved at lade sine Tropper marschere videre end til Holsten og paa en ligesaa frastødende Maade bebudede flere af de mindste Stater en lignende Vægring. – Under saadanne Forhold accrediteres mere og meere de fra mange Sider udbredte Rygter om et Udkast til en Rigsforfatning for Tydskland, til hvis (Udkastets) Octroyering Østerrig med utrættet Jver ansporer de tydske Regjeringer. Dette Udkast, maaskee udarbeidet i England af den fra den offentlige politiske Skueplads aftraadte Fyrste af Metternich, skal allerede formelig være forelagt de forskjellige tydske Cabinetter til Antagelse. – Med Bestemthed modsiges det af flere Journaler i østerrigsk Jnteresse udbredte Rygte om at Ministeriet Gagerns Fratrædelse kun var et Konstgreb, og at det let vilde lade sig bevæge til at vedblive i sine Functioner.