JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1839-12-24
Nyheds Post. Auctionssalget af Godset Katholm for den saare betydelige Sum 102,000 Rbd. til Lieutenant Dinesen bekræfter endnu mere, hvad adskillige af vore Stænderdeputerede ved sidste Samling androge paa, nemlig, at afbenytte nærværende gunstige Conjuncturer til at bortsælge, efter kort Mellemrum, alle de Godser og Gaarde, som ere overtagne for Statsgjeldsdirectionens Regning, hvorimod dog vigtige Stemmer hævede sig, der tilraadte disses langsomme og systematiske Afhændelse. Vel skulde det synes, at disse Gaarde vandt betydeligen under den kgl. Administration, naar et Gods, som ovennævnte, der i sin Tid er overtaget for 60,000 Rbd., til saa forøget en Sum nu afhændes. Men for at komme paa det Rene med sig selv i saadan Beregning, maa man først oplyses om, hvad Godset, i Tilskud har kostet i denne Mellemtid. Saameget er vist, at Statstabet ved disse Eiendommes Bestyrelse i Jylland, er betydeligt, som uden alle Hensyn taler for uopsætteligt Salg paa en Tid, da contante Liebhavere endog i den Grad flokkes, at man ved Katholms Auction talte 6 til 10 Capitalister, som hver især kunde klare Tingene. Sees dernæst hen til den Godsernes Forkvakling, hvorfor de saa let ere udsatte under den nærværende Bestyrelse, hvor Rentekammerets Anskuelser, med Hensyn til Fæsternes moderate Jndfæstningssummer og betydelige Restancepaadragninger, kun besvære og vanskeliggjøre saavel selve Bøndernes Stilling, naar Eiendommen afhændes, da Collegiet, til stor Elendighed for disse, overdrager Restanceinddrivelsen til den private Kjøber, som denne paavæltes mangfoldige Bryderier, ved her at indfordre, hvad den offentlige Bestyrelse selv burde have efterkommet, saa vil det let indsees, at Alt her taler for disse Godsers Salg, til Baade for Landet, som de have kostet Pengesummer nok, uden at dog de ærede Rentekammer-Herrer hidindtil have erholdt det rette Greb paa at bestyre Avlsgaarde i Jylland.
Jyllandsposten, 1839-12-24
- Det er et glædeligt Tidens Tegn at see Medborgere, kappes om at ihukomme Sangeren i Spentrup. Af Randers Amtsavis erfares det saaledes, at 146 Rbd. alt var indkommet den 17de dennes, enkelte Bidrag med særligt Mærke som: "paa Fædrelandets Alter, – til Folkets Mand i Spentrup. - osv. Hr. Redacteur Elmenhofbemærker i denne Anledning, at den berammede Auction tilden 20de dennes, for resterende Skatter, saaledes er tilbagekaldt, men at en ny Auction upaatvivlelig vil blive berammet for ligesaa presserende og betydelige Udbetalinger, naar der ikke snart gjøres Udvei for samme.
Jyllandsposten, 1839-12-24
Ligesom man fra Hovedstaden seer, at der klages over, at man paa mange Steder overdriver Jførelsen af Sørgeklæder i Anledning af Frederik den Sjettes, Død, saaledes er der vistnok endnu mere Grund til denne Beklagelse i mange af Provindsernes Kjøbstæder, hvor Sorgen bliver anlagt af Personer, endog blandt Tjeneste tiendet, som dertil ei have Raad. Man maa derfor ønske, at man ogsaa her vilde erindre sig Kongens milde Ord i denne Henseende, at han kun ventede, at de, der havde Evne og Leilighed dertil, vilde som et Beviis paa deres Deeltagelse klæde sig i Sørgedragt. Men Ulykken er den, at Jngen gjerne ved saadan Leilighed vil lægge sin Mangel paa Evne for Dagen ved ei at følge Strømmen, den almægtige, som især naar den kommer fra oven, dobbelt henriver de Svage i Aanden, som hænge ved den gamle Taabelighed at Klæder skaber Folk."
Jyllandsposten, 1839-12-24
Til Fædrelandets Læsere udtaler dette Blad sig i sit første Nummer blandt Andet saaledes: "En Konges Død og en andens Thronbestigelse er i ethvert Monark og til alle Tider en Begivenhed af dybt indgribende Virkning, og at den absolute Statsform giver Kongens Personlighed en ganske anden Vigtighed, end hvor Folkets selvstændige, stadige og frie Fremgang er sikkret ved en Ordning af Samfundsforholdene, der hjemler det en varig og kraftig Jndflydelse paa Udviklingen af sine egne Anliggender, behover ingen Forklaring. Kong Christian den Otteendes Thronbestigelse vinder dobbelt Betydning, naar vi see hen til de mange Grunde, der gjøre det antageligt, at hans Regjering vil blive mere end en simpel Fortsættelse af hans Forgjængers; det er overhovedet kun i de senere Aar, at Hans Majestæt, som Kronprinds, har taget nogen virksom Deel i Statens Forvaltning, og det endda under saadanne Forhold, at man man ikke er berettiget til at drage nogen Slutning, om og hvorvidt han har identificeret sig med samme. Tvertimod indeholder H. M. hele foregaaende Liv de stærkeste Grunde til derom at nære Tvivl. Christian den Ottende tilhører ved sin Alder og ved sine Forhold i Et og Alt den nye Generation. Han kjender og forstaaer den nye Tid, har ved grundige Studier og ved eget Øiesyn lært dens Bedrifter og dens Værker at kjende, han har fulgt dens mægtige Jdeendvikling, deler dens Sympathier og dens Jnteresser." Efterat der bemærkes, at Frederik den Sjette indtil sit Livs sidste Øieblik bevarede en for Oldingen sjelden Driftighed og Livlighed, samt at hans daadfulde Liv var stormbevæget og hjemsøgt af haarde Ulykker, hedder det: "Det skal derfor bestandig siges til Frederik den Sjettes Berømmelse, at, ligesom han i sit Livs Vaar med Hjertelighed og Begeistring greb de Jdeer, der besjælede hiin Tids bedste Mænd, saaledes var han selv i sin høie Alder en human Bedømmer af den nye Tids nye Stræben; men Jngen skal kunne paastaae, at han i Ordets egentlige Forstand var vor Tids Konge Men det er Christian den Ottende – – derfor hilse vi i Kong Christian den Ottende den nye Tids Søn, derfor hylde vi i ham, i Ordets egentligste og væsentligste Betydning, vor Tids Konge. Derfor er hans Thronbestigelse et stort, et betydningsfuldt Øieblik, hvis videre Udvikling Folket seer imode med forventningsfuld Tillid og værdig Fasthed."
Jyllandsposten, 1839-12-24
- Efter det norske Magazin for Søevæsenet sees det, at ved Norges Adskillelse fra Danmark i 1814 bestod den norske Marine af 8 Orlogsbrigger, 6 paa 18 og 2 paa 16 Kanoner, 8 Skonnerter, 2 Cuttere, 46 Kanonchalupper, 3 Morteerchalupper, 51 Kanonjoller og 7 Transportfartøier.
Jyllandsposten, 1839-12-24
Ved Udgangen af 1838 udgjorde den norske Marines Styrke, 1 Fregat, Corvette, 2 Orlogsbrigger, 2 Kanon skonnerter, 38 Kanonchalupper, 2 Morteerchalupper, 1 Morteerbarkasse og 39 Kanonjoller.
Jyllandsposten, 1839-12-24
Jstedetfor den lithographerede Afbildning, som skulde have fulgt indeværende Qvartal, tillader jeg mig, til ubestemte Tider i den nye Aargang, at lade følge nogle Aftryk af enkelte interessante og værdige Gjenstande, som formenes at ville blive modtagne med Velvillie. Redactionen. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-12-24
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-12-31
rianope sten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 52. Tirsdag den 31te Decbr. Maa trykkes. Fleischer. Noget om Huusundersøgelser").¬
Jyllandsposten, 1839-12-31
Jndsenderen veed, at det Rygte gaaer, at Toldvæsenet ikke af egen Drift, men kun naar det er nødt dertil formedelst Angivelse, inqvirerer paa Landet efter Brændeviinstøier (hvilket Jndsenderen desuden har hørt af flere Betjenters Munde). Men fristes man da ikke til at spørge, vare da Alle, hos hvem der den Dag inqvireredes, virkelig angivne, og i modsat Fald er Motivet enten Embedsiver eller Begjærlighed til Næstens Gods. Det var vist saare ønskeligt, at Angiverne bleve blottede, den krænkende Mistanke, at Toldvæsenets Betiente billige Angiveriet eller staae i Forbindelse med Angiverne, kunde da mulig bortfalde. Hvorledes det kongelige danske Cancellie betragter Angiveriet, vise Motiverne til Placaten af 20de Mai 1835, der læses i Collegialtidenden Pag. 365.
Jyllandsposten, 1839-12-31
Jndsenderen ønsker at vide: a) Om Toldvæsenet eller dets Betjente kan paa egen Haand, inden Fogden endnu er i Huset, begynde slige Forretninger og Undersøgelser. 6) Naar Bonden benytter sin Bryggerkjedel, til Brændeviinsbrænden, og Toldvæsenet finder de flere Redskaber samlede, er da denne Kiedel confiskabel? c) Hvad Opreisning kan den Bonde faae, hvis Huusfred ved saadanne Undersøgelser er bleven forstyrret, uden at Brændeviinsredskaber ere fundne, og hos hvem skal han søge denne, Besvarelsen af disse Spørgsmaale, gjennem dette Blad, vil være Jndsenderen meget kjærkommen. Hædersmanden. J. H. Bjerregaard.
Jyllandsposten, 1839-12-31
Fem og tyve gaae endnu Hen for Eder begge: Gyldne Bryllup feirer Du Med Din Kjæledægge. Ømt hun tager Dig i Favn, Tredie Gang Dig fæster. Sildigt mærke hun Dit Savn. Ønske Eders Gjæster.
Jyllandsposten, 1839-12-31
Nyheds=Post. Klokkeringning af den Art, som paa nærværende Tid finder Sted i Anledning af den afdøde Konges Bortgang ifølge gammel Skik, hører man eenstemmig anseet for yderst skadeligt ei alene for Klokkerne, men endogsaa for selve Taarn- og Kirkebygningerne. Man erfarer saaledes, at mange Klokker alt ere deels itusprungne og deels revnede af Landsbyklokkerne siden den befalede Klokkeringning begyndte i denne Maaned. J Hovelbergtaarn skeete det i forrige Uge at Knehelen faldt ud af Klokken under Ringningen, dog uden at ihielslaae de Tilstedeværende, ligesom Kirkeklokken i Liisberg er sprungen.
Jyllandsposten, 1839-12-31
J Sielland nedstyrtede først i Maaneden Hyllinge Kirketaarn under Ringningen af Kirkens tvende store Klokker og ihielslog 3de Mennesker, dette er saameget mærkeligere som Taarnet her ligeledes for 50 Aar siden skal være nedstyrtet, hvorved ogsaa et Par Mennesker bleve dræbte. Under det Jisslag hvormed Klokkerne vare belagte midt i Maaneden skal flere Klokker strax ved de første Trækninger være revnede. Det skal derfor være aldeles nødvendigt for at undgaae Klokkernes Springning naar de ere belagte med Jisslag, at begynde Ringningen ganske lang somt og da successiv forstærke den, ligesom den uovedHaand maa vogte sig for at foretage denne med afbrudt og stødende Voldsomhed. Ved Christian den Sjettes Død sprang under Ringningen Stormklokken i Aarhuus Domkirke, som vog cirka 9 Skpd., hvorfor den ny ophængte Støbningen erholdt følgende Jnskription. For Christian jeg sprak af Sorg, og glemte At klinge vel som for – ved Frederik den Femte Jeg frydes og fik Klang; Nu skal jeg holde ud Med hele Verdens Tid. Det giv o store Gud! – En anden Klokke i Domkirken sprang under Ringningen ved Chrstian den Syvendes Død, uden at den senere er bleven omstøbt. Det vil nu vise sig om Stormklokken, som nu bruges til den daglige fire Timers Ringning, vil kunne udholde Proven. Hvorledes en Klokkes Svingninger formaaer at gjennemryste endog den solideste Kirkebygning sees i Aarhuus Domkirke, hvor endog de Kirkens Skib nedhængende Lysekroner under Ringningen befinde sig i en uophørlig dirrende Bevægelse, som saaledes maa forplante sig gjennem hele Muurværket. Med Frue Kirkes Klokker i Aarhuus tør man ei ringe meere af Fryg for Taarnets stærke og synlige Bevægelse, ifølge Taarnets uproportionale Høide og Taarnbygningens Skrøbelighed, man maa derfor her nøies med Knebelens Anslag paa Klokken, ligesom brugeligt er ved Ringningen af Klokkerne i Fruekirke i Kjøbenhavn. At den Lyd som saaledes frembringes ved denne Mecanisme i aldeles ingen Henseende kan erstatte den Fuldtonighed som alene en Klokkes Svingninger forplanter i Luftrummet, derom overbevises man bedst, ved at sammenligne Fruetaarns nærværende Klemt ning paa den 45 Skpds. vægtige Klokke, som neppe kan høres paa Kjøbenhavns Toldbod, medens denne Kirkes gamle 10 Skpds. vægtigere Klokke baade kunde høres i Kjøge og i Sverrig, men sikkerlig maatte man raabe Ak og Vee omden 45 Skpds. Klokke paa denne Maade nu skulde 4 Timer hver Dag sættes i Bevægelse, thi den saakaldte "han senske Skorsteen vilde da vistnok i faa Dage være nedringet, som mulig samtidig i Faldet vilde tage hele den skrøbelige Kirkebygning med sig. – Da Ringning bruges saavel i Sorg som Glæde, synes Kimning ogsaa i begge Tilfælde at kunde anvendes, hvorved baade Kirker og Klokker vilde bevares for Nedstyrtning.
Jyllandsposten, 1839-12-31
Med Overskrift Kongen og Trykkefriheden, indeholder Fædrelandet en interessant Artikel, hvoridet blandt Andet hedder: Er der noget hvorom alle oplyste Mennesker ere enige, saa er det om at erkjende Trykkefriheden som et stort Gode, og som en nødvendig Betingelse for al høiere Udvikling, navnlig af Statsforholdene. Paa det Spørgsmaal: Er Trykkefriheden et Gode, vil Alverden svare Ja, men hvad man forstaaer ved Trykkefrihed, det viser sig først, naar Talen bliver, f. Ex. om Ophævelsen af alle de siden 1799 emanerede Presseanordninger, om den specielle Censurs Afskaffelse o. s. v. Efterat det nu omhandles hvilke Beviser Christian den Syvende Gierningen gav paa at han elskede Trykkefriheden, men senere da Bernstorff var død, atter indskrænkede den, fremhæves det, hvorledes nu vor oplyste og frisindede Fyrste udtalte sig om Trykkefriheden, idet det sluttelig hedder: derfor kunne vi af Christian den Ottendes Regjering vente Ophævelsen af alle de Jndskrænkninger, der nu hæmme selv Pressens lovlige Brug, og det ikke blot fordi hans Fortid, som hans Ære adskilleligen er knyttet til Frihedens Sag, men ogsaa fordi dette kun vilde være en conseqvent Gjennemførelse af de Principer, hvorpaa det danske Monarki er bygget. Dog forekommer der i Hans Majestæts Svar paa Trykkefrihedens Adresse nogle Yttringer, som fordre en nærmere Betragtning.
Jyllandsposten, 1839-12-31
- Det bemærkes i Fædrelandet, at den Forventning var stor hvormed man imodesaae det af den nye Konge bebudede aabne Brev, hvorefter man skulde see de Grundsætninger, hvorefter han agtede at regjere og som skulde bringe Svaret paa det Spørgsmaal, der svævede paa Alles Læber, den store Løsning paa den store Gaade, der fyldte Alles Sind! Denne Forventning lader sig let forklare: thi vist nok var dette Øieblik, der i sit Skjød bar Spiren til en heel lang Fremtid, fuldt af høi og hellig Betydning, og vistnok var det første Ord, som fra Thronen skulde udgaae til Folket, som skulde angive den Grundaccord, der skulde klinge igjennem alle den nye Regjerings paafølgende Handlinger, et stort, et skjæbnesvangert Ord. Hvad Under der for, at man med stille Alvor vendte Sindet hen mod dette Manifest, hvad Under om man deri haabede at finde en Hjørnesteen til Danmarks Velfærdstempel, et Hjerteskud til Nordens Frihedspalme!" Vi skjønne imidlertid ikke andet end at man havde Uret i denne Forventning. - Havde Hans Majestæt tiltraadt sin Regjering med den Erklæring, at Erfaringen – altsaa den Erfaring, han under sin forevigede Forgjængers Regjering havde indsamlet havde overtydet ham om Nødvendigheden af gjennemgribende Forbedringer i hele Statsstyrelsen, da kunde dette let have havt Udseende af, som om han havde villet kaste Skygge paa den gamle Regjering, der ligesom skulde tjene til Folie for den nye Æra, der skulde begynde med hans Thronbestigelse.
Jyllandsposten, 1839-12-31
- Af den efter Aftonbladet i flere Blade meddeelte Beretning om Stockholmernes Forventning i Anledning af det ny Kongeskifte hedder det i dette Blad. Jblandt alle dette Aars Tildragelser kan, fra et vist Standpunkt, ingen ansees mærkeligere for Norden, end Kong Frederik den Sjettes Død. Det danske Folk har siden et Par Aarhundrede tilbage i Tiden befundet sig i en næsten complet politisk Umyndighedstilstand, og Kongemagt og Bureankratihave der været Alt." – "Det er derfor ikke forunderligt om et saadant Folk, ihvorvel hidtil knyttet ved personlig Hengivenhed til sin gamle Monark, desuagtet med høi Rost og almindeligt yttrede det Ønske, og fattede den Forhaabning, ved hans Bortgang at see en Forandring i Statsforfatningen indtræde, hvorved de forældede politiske Former kunde give Plads for andre, der stode i Niveau med Folkets egne i Tidens Løb mindre Modenhed og Oplysning. Til et saadant Haab havde det ogsaa den største Anledning i Thronfølgerens eller den nuværende Konges foregaaende Liv. – Den nye Konge, saaledes slutter "Aftonbladet sin Artikel: "har i det mindste ikke ladet vente paa Udtrykket af sine Tanker. maatte ved Thronens Fodnedlægge sine Ønsker, er indtil videre det Maal, hvorved det danske Folks Forhaabninger maa blive staaende, og de Udsigter, den nye Regent giver ved sin Thronbestigelse Det formenes i Fædrelandet at practiske Hensyn ville gjøre Opfyldelsen af Bøndernes Begjering paa Kjøbenhavns Amt umulig at bære den afdøde Konges Liig henad Roeskildeveien, idet det endvidere hedder: "at ligesom det er stærkt Beviis paa, hvor levende Bonden paa skjønner, at Frederik den Sjette var en Bondeven og Bondestandens Velgiører, saaledes maa det vel overtyde Verden om, hvor let det maa være, at gjøre vel imod et saa taknemmeligt Folk. - Om den nuværende danske Konges Slægtskabsforhold til hans Forgængere og Efterfølgere, hedder det i en Artikel i "Neue Zeitung: "Naar Prinds Ferdinands Æg teskab, som hidtil, forbliver barnløst, saa ophører efter den dødelige Afgang af den nuværende Konge og Kronprinds, saafremt han ikke endnu engang formæler sig og faaer Efterkommere, og efter Prinds Ferdinands Død, den ældre Linie af det danske Kongehuus at regiere, og efter den følger paa Danmarks Throne den qvindelige Linie med Prindsen af Hessen Philipsthal og hans Arvinger; i Slesvig Holsteen, den Hertugelige holsteen sønderborg angustenborgske, hvis nuværende Hoved er Hertug Christian paa Augustenborg.
Jyllandsposten, 1839-12-31
Rettelse. J Jyllandspostens forrige Nr., 2den Side, 3die Spalte, 2den Linie fra oven, staaer, "Mæglere," læs: "Maalere." Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet, Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-12-31
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1840-01-07
Franovposten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. 3die Aarg. Tirsdag den 7de Januar 1840. No 1. Maa trykkes. Fleischer. Forslag til et Understøttelsesfond for næringsdrivende Borgeres Enker.
Jyllandsposten, 1840-01-07
Hovedbestyrelsen maatte hvert Aar ved Trykken aflægge Regnskab. Valg af Hovedbestyrelsen foretages hvert tredie Aar. Hvert andet Aar maatte Bestyrelsen i hver Bye foranledige en Samling, for at give Medlemmerne nøiagtig Underretning om dens Virksomhed, hvorefter Bestyrelsen fratraadte, og Andre kunde da vælges i dens Sted. Tab af det saaledes samlede Fond synes at være betrygget ved: 1) at der hvert andet Aar vælges Bestyrere, 2) at der ere flere Medlemmer i Bestyrelsen, 3) at der aflægges offentligt Regnskab, 4) at de indsamlede Summer bestyres af hver Byes dertil Udvalgte, 5) ved en fuldkommen sikkert og frugtbringende Anvendelse af Capitalen. Hvad Understøttelsens Størrelse angaaer, da skulde vel de Bidragendes Summers Størrelse tildeels lægges til Grund, men ogsaa tages særdeles Hensyn til den efterlevende Enkes Formues Omstændigheder. Forøvrigt maatte det vel være en alm. Regel, at Hovedbestyrelsen havde at indhente alle Filialbestyrelsernes Mening om, hvor stor en Sum enhver af de Begjærende maatte kunne tilstaaes, ligesom det blev en Selvfølge, at eiblot trængende Enker, men ogsaa de, hvis Mænd i længere Tid havde bidraget til at forøge Capitalen, maatte have Krav paa en Pension. Man kan naturligviis ei bestemme, hvilken Sum der om 20 Aar, da de første Pensioner skulde bestemmes, vil kunne være tilstede; men det er at haabe, at, da Standen er saa talrig, da Mange rimeligviis ville bidrage, fordi de kunne befrygte Trang for deres Efterladte, Mange, for paa en saare skjøn og naturlig Maade at vise deres Taknemmelighed imod Forsynet, der har kronet deres Stræben med større Held, Fondet til den Tid vil kunne yde Noget til Alle. Antallet af Trængende vil imidlertid, som naturligt, ogsaa have Jndflydelse paa Understøttelsens Størrelse.
Jyllandsposten, 1840-01-07
Jdet Jndsenderen saaledes har søgt at vise, hvorledes en Jndretning, gavnlig for Saamange, muligen kunde sees istandbragt, erkjender han dog fuldeligen, at mange andre Bestemmelser staae tilbage at fastsætte, og at det hele her Anførte kun kan og bør betragtes som en løst udkastet Skifte med vistnok betydelige Mangler. Hensigten med disse Linier skulde blot være at vække en for alle Paagjældende tilbørlig Jnteresse for Sagen, og, om muligt, at bevirke, at nogle en kelte af Standens meest kundskabsrige Mænd vilde træde sammen og drøfte det her fremsatte Thema; thi i saa Fald turde det dog maaskee forventes, at Spørgsmaalet vilde blive tilfredsstillende besvaret. B. W. En vigtig Opdagelse.
Jyllandsposten, 1840-01-07
Det er en ligesaa vigtig som interessant Opdagelse, der er bleven gjort i den senere Tid med Hensyn paa Forholdet imellem Kokopper og Menneske – almindelig kaldet – Børnekopper. En Læge i Allesbury, Hr. Ceeley, har nemlig beviist, at Menneske- og Kokopper have selvsamme Oprindelse, idet nemlig Kokopperne ere Resultatet af de Koen meddeelte Menneskekopper. Hr. C. indpodede Koen det varioløse Stof, og den derved frembragte Blære havde den fuldkomneste Lighed med Kokoppen. For derved at komme paa det Rene, indpodede han Børn dette af den konstigen inficerede Koe tagne Stof, og Resultatet var en skjøn ægte Kokoppeblære. Børnene bleve derpaa underkastede Jnoculation af Menneskekopper, men vare ved den tidligere Jnd podning ganske beskyttede mod Sygdommen. Der ere efter hinanden foretagne 25 Jnoculationer med dette nye Giftstof, som man med Rette kan kalde VarioleVaccina, og hvergang fremkom de meest tilfredsstillende Blærer. Ogsaa i Bristol er Stoffet blevet anvendt med lignende Held. Denne Opdagelse er i en vis Henseende af største Vigtighed, ofte bryde nemlig Kopperne ud i Egne, hvor ingen Kokoppelymphe er at tilveiebringe; nu behøver man kun at indpode en Koe med den af Menneskekopper tagne Lymphe, og den for Menneskelegemet saa fordærvelige Gift, forvandler sig nu tilet mildt, imod den frygtelige Syge beskyttende, Fluidum. - Ere der end nu maaskee andre Læger, der ville gjøre Hr. C. Opdagelsen stridig - f. Ex. den tydske Læge, Hofraad Basilius Thiele i Kasan, der mulig her har første Prioritet – Opdagelsen beholder dog ligefuldt sin ubestridige Vigtighed og fortjener at komme til almindelig Kundskab.
Jyllandsposten, 1840-01-07
(Jndsendt.) Til Jyllandspostens Redaction, I Anledning af hvad der i "Jyllandsposten Nr. 51 f. A. er anført om Strandingscommissionair Hartvigsons Forhold ved Skonnerten "Paradiis's Stranding, tjener til Oplysning: 1) At den anmeldte formeentlige Mislighed ved Ud maalingen af det fra Skonnerten bjergede Korn blev foredraget det kgl. danske Cancellie, der under 23de Juli svarede, at Collegiet ikke finder, at der er Anledning til fra det Offentliges Side at foretage Videre i Sagen, end der allerede er skeet."¬
Jyllandsposten, 1840-01-07
At der i Henseende til Bjergelønnen under 22de Juni er resolveret: "at Amtet ikke fandt Føie til at indlade sig paa denne Sag, eftersom Bjergerne have erklæret sig fyldestgjorte for Bjergeløn ved den Udtælling, der er skeet af Havnefoged Sørensen, og derom under 4de Marts d. A. have udfærdiget en formelig Declaration; hvilken Resol. er bleven Bjergerne meddeelt. Anm. Uagtet nærværende Oplysning tyder paa, at Vedkommende har været meget snu med at undgaae Forhørs Optagelse ved eensidigen at foredrage det kgl. danske Cancellie berørte Sag ved "Paradises Stranding, skylde vi dog at trøste Publikum med den Forviisning, at da Folkeretten finder, at der er Anledning til fra det Offentliges Side, at der foretages Videre i Sagen, ville de allerede stedfundne Publicationer aldeles sikkert føre til dette Resultat; i andet Fald skal der ei blive sparet paa nye Ryk til at fremme dette almene Ønske. Redactionen. Touristen.
Jyllandsposten, 1840-01-07
Redactionen.