Norske Intelligenssedler, 1770-08-15
Sedler. ske Jntelligen Nr. No. 3. Onsdagen den 15 Augusti 1770. Et Fruentimmers Svar til en Mands-Person, der havde begiært hende til Ægte. For det Første har jeg fast besluttet ved mig selv, at jeg aldrig vil gifte mig: Og hertil har jeg meget vigtige Aarsager; thi jeg troer ikke een eneste Mands Person paa et Haar. Jeg er fuldkommen overbeviist om, at alle Mandfolk ere en artede, og at det er en blind Lykke, at treffe een iblandt dem, som meener af Hiertet hvad han siger, eller holder Troe og Love, omendskiønt han ledsager sine Løfter med de dyreste Eeder og Forpligtelser. For det Andet, at være i sin Frihed, uden Tvang, og ingen forpligtet, er det Ædelste og Kostbareste i Verden, og ypperligere end Guld, Sølv og Ædelsteene, og denne Frihed mister jeg, saasnart jeg bliver gift. For det Tredie, er jeg forsikkret, at Ægtestanden er forenet med lutter Kors, Elendighed, Nød og Misfornøielse; thi omendskiønt de Gifte fattes ikke Rigdom og Formue, saa kand dog Gemyts-Roligheden i Ægtestanden ved tusinde andre Ting, letteligen forstyrres. Jeg vil endogsaa sige Eder paa hvad Maade: Kierlighed, og ydermeere, den oprigtigste og kielneste Kierlighed har selv en Slags Urolighed i sig, da jeg stedse maae leve i Bekymring, for at befordre min Kierestes Velfærd og Fornøielser, endog ved at sætte min egen til Side. Hvor let og hastig blev jeg ikke for nærmed, naar jeg overkom og formærker af ham, at han just ikke elsker mig saa højt, som jeg ønsker eller forlanger, eller at jeg maae see og erfare, at han elsker andre tillige med mig. Bliver han syg, eller der tilslaaes ham noget Uheld, saa lider jeg nu derved tilligemed ham, og formodentlig smerter det mig meget, naar jeg ikke kand forskaffe ham tilstrekkelige Hielpe-Midler. Jo hæftigere jeg elsker en Mand, jo fleere Bekymringer har jeg i mit Sind. Der foregaaer jo en mærkelig stor Forandring, naar jeg vil træde i Ægtestanden, endogsaa i min heele Levemaade; og hvor mange Legemlige Sygdomme og Besværligheder fører ikke en Pige sig paa Halsen, naar hun vil være Kone, Sygdomme, som ere u-undgaaelige for dem, som hviler sig i Brude-Sengen. Jeg vil ikke tale om de Byrder, som ere forenede med følgende Smerter, naar et gift Fruentimmer, som let er at formode, kommer til at lave til Barsel. Videre forestiller jeg mig den Muelighed, at den beste Mand kunde forandre sig, og faae et andet Sindelav til mig, og giøre mig det forud saa født indbildte Ægteskabs Sukker, til den bitterste Malurt og Galde, saa jeg maatte ønske, at jeg var vel skildt ved ham, og sadt i min forrige Stand igjen. Hvor let kunde det endelig ikke ogsaa hende sig, at jeg kunde faae en anden Mands Person at see, som stod mig bedre an; monne jeg da ikke, for at faae denne, ønske min Mand Himmelen og en lykkelig Afskeed. J Betragtning af alle disse uroelige Bekymringer, som jeg, vel betænkt, kand forestille mig, og enhver tilforn har Aarsag at overlægge, kand jeg aldeles ikke overtale mig til at elske, og endnu mindre til at indlade mig i nogen Ægte-Forbindelse med en Mand. Med et Ord: slaae kun alle Ægteskabs-Tanker gandske af Eders Sind. J maae troe mig, at hverken Hyklerie, eller List, eller Tidens Længde, skal bringe mig paa andre Tanker. Kierligheds Afbildninger: Kierte. og Afbildniiger. Kierlighed er et Barn. Formedelst sin Uforstand, Daarlighed og Enfoldighed, Kierlighed er nøgen. Den udplyndrer alle dens Elskere fra Lykkens og Siælens Ga Kierlighed har Vinger. Den forlader sine Tilbedere i den største Ulykke Kierlighed er blind. Den formørker de Elskendes Forstand. Kierlighed er bevæbnet. Den stifter ofte store Ulykker og Uenighed. Kierlighed er begierlig. Den higer som Umættelig efter det Forbudne. Kierlighed betragtet paa den An Kierlighed er et Barn, Den giør de Gamle Unge, de Halvdøde Levende, og er beha Kierlighed er nogen. For at viise den naturlige Skiønhed, og at den er uden Marborgent imellem de Forelskede. Kierlighed er begierlig. Den higer som Umættelig efter det Forbudne. Kierlighed betragtet paa den Anden Side. Kierlighed er et Barn, Den giør de Gamle Unge, de Halvdøde Levende, og er behagelig for alle. Kierlighed er nogen. For at viise den naturlige Skiønhed, og at den er uden Mangler; thi der skal intet være forborgent imellem de Forrelskede. Kierlighed har Vinger. Siden den altid er færdig til Tieneste, og pleier, at svinge sig højt i Veiret. Kierlighed er blind. Den seer ikke de Elskendes Fejl, æres kun af de Blinde, og tvivler om alle Ting, Kierlighed er bevæbnet. For at straffe sine Hadere, vise sin Styrke, og knuse sine Fiender. Kierlighed er begiærlig. Den udvælger det Smukkeste og Beste, og ernærer Verden.