Berlingske Tidende, 1797-05-12
Den 25de sendte Directoriet et Budskab til begge det lovgivende Corpses Raadsforsamlinger, hvori der siges: Borger Lovgiver, Rhing og Mosel Armeen, som hidindtil havde begunstiget den italienske Armees glimrende Operationer ved det, at den opholdte den Keiserlige Magt i Schwaben, kunde itte længere blive i Uvirksomhed. Den har aabnet Feldito get, og de første Bevægelser have allerede havt de meest glimrende Følger. Sambre og Maasarmeen har, som bekiendt, allerede gjort 700 Fanger, taget til Bytte 21 Artilleriestykterge. Rhing og Mosel Armeens Overgang over Rhinen, er skredt den 20de April. Det synes, at den i Glands overgaaer endnu den Overgang, som i Begyndelsen af forrige Aars Campagne havde Sted over denne Flod. Denne tapre Armee, er ved et Coup de Main kommen i Besiddelse igien af sortet Kehl. Overgangen over Rhinen skeedte ved hvilys Dag. Fienden havde stillet sig i Slagorden paa den anden Strandbred. Han har mistet adskillige Faner, over 20 Kanoner, hans Krigskasse, og 3 til 4000 Fanger, hvoriblandt en General. Antallet paa hans Døde og Saarede er overmaade stort. Saaledes fireret i alle sine Foretagender, er Fienden allevegne bleven overvundet, og har ingen Redning meer, undtagen i Freden, som vi bestandig med Billighed, have tilbudet ham. General Morean slutter sin Depeche med følgende Efterskrivt: "En Coureer, som jeg i dette Øieblik har faaet fra Buonaparte, melder mig, at Fredspræliminarierne med Keiseren ere blevne undertegnede. Denne Efterretning om Fredspreliminairernes Undertegnelse, opvarte i 500des Raadet den lydeligste Glæde. Det er umuligt, sagde Dumolard, i dette Raad at udtrykke gandske den Beundring og Tak, som vi fale. Vore tapre Armeer have ikke allene gjort sig fortient af Fædrenelandet, men af den bele Menneskehed. Ja, Vi skulle faae Fred, efter hvilken herle Europa sukker, og har vore tapre Krigeres Mod at talte for Venner af Fred og Friehed i J skulle bekomme Fred ; men saadan, som i ønskede den ærefuld og varig. Hvor herligt en det i dette Øieblik at være en Franskmand, og hvor født, at staae i Spidsen af Regieringen, over en saa stor og ædel Nation. Denne ærerige Dag maae lade os alle føle Nødvendigheden i, at forene os paa det nøieste med hverandre. Ja jeg tager ikke i Betænkning, ved det Ønske, som jeg nu nylig yttrede, at anføre endnu, at jeg derhover en Tolt af alle Franskes Sindelag. (Ja, Ja, raabte man fra alle Sider.) Vimaae forglemme det Forbigangne, tilgive de giensidige Fornærmelser, og læge de Saar, som Revolutionen har slaaet Vi maae overbevise os om, at Frankriges Berømmelse og Velfærd bestaaer i en nøiagtig Jagttagelse af Constitutionen. Paa Dumolards Forslag ertærede herpaa Raadet, at Armeerne havde gjort sig velfortient at Fædrenelandet og Menneskeheden, og Forsamlingen blev ophævet under det største Glædesraab: Republiken leve General Buonaparte skriver endnu fra Hovedqvarteret i Leoben under 16de April "J Følge Vaabenstilstanden, som jeg har tilsendt dem. Borger Directeurer, ved min sidste Coureer, har General Seruriers Division besat Grag, hvilken Stad indeholder af Jndbyggere, og er en med de anseeligste i de reiserlige Stater. Generalerne Joubert, Delmas og Hilliers have ved Bohende havt adskillige Fegtninger, hvori de overalt ere blevne Seiervindere. De ere marcherte igiennem hele Tyrol have adskillige Fegtninger gjort 800 Fanger, og igiennem Dalen ved Drave forenet sig med den store Armee. Herved er nu vor ganske Armee samlet.