Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-06-12
Preussen. Fra Berlin meldes under 2den Juni Bevægelsen her er overordentlig stor, især afvexle russiske Courerer og Militairpersoner stærkt. Fyrsterne de Tilly og v. Wrede, begge i russisk Tjeneste, ere reiste som Courerer over Berlin til Dresden, hvorfra den sidste begiver sig til Wien; ligeledes er den sachsiske General Schreiberhofen vendt tilbage til Dresden. Flere Courerer ere sendte herfra til Petersborg; fra denne Residents er ogsaa den spanske Coureer Urebarri indtruffet her; hans Depescher skulle angaae de spanske Anliggender, i hvilke en høi Person, somdet hedder, tager meget alvorlig Deel. Flere af de commanderende Generaler have strax efter Maneuvren begivet sig til deres Poster saa man er i spændt Forventning om hvad der forestaaer Tydskland. De tydske Aviser fortælle, at det Rygte har udbredt sig, at den 8tende tydske Forbundshær om kort Tid vilde rykke ind i det Badenske og tage sin Station i og om Freiburg. Den hele Armee bestaaer af 30,150 Mand, nemlig Contigentet fra Würtemberg, Baden og Hessen. Et østerrigsk Armeecorps skal besætte Mannheim og et preussisk Frankfurt a. M. og dens Omegn. Man paastaaer, at det kun skeer, fordi Troppebevægel serne i Frankrig tage den samme Retning; men dette ha Jngen mærket her. Man tvivler derfor paa, at den badenske Regjering vil give sin Tilladelse til denne Besætning, da den kjender hele Landets Stemning, der tydelig udtaler sig derimod. Fra Mainz skrives: det hervarende Militair Gouverment, som ifølge det staaende Forbund træder i Politiets Sted i Forbundfæstningen, har tilkjendegivet den storhertugelige Regjering, at det revolutionaire Partie lader sig forfærdige Kokarder af Rødt, Sort og Guld, hvilket skal være et Emblem for et forenet tydsk Rige. Militair Gouvernementet forlanger Regjeringens Hielp for at forhindre det. Af endnu vigtigere Betydning synes Uddelingen afpolitiske Catechismer, mellem Garnisonens Soldater; disse smaae Bøger, der ere affattede i Spørgsmaal og Svar, overskrives: "De i spotismus og Liberalismus." Den 27de Mai var Staden Worms Skuepladsen for høist urolige Optrin Allerede havde den i længere Tid herskende Dyrtid bragt den ubemidlede Klasse til den yderste Nød og naturlig opvakt stor Utilfredshed. Hertil kom andre Omstændigheder, der endog bragte det saavidt, at Oprørsfanen blev plantet midt i Staden. Samme Dag som Prisen paa Brødet atter var betydelig forøget, passerede en Deel Mennesker som havde bivaanet den store Hambacher Fest, igjennem Byen, udfoldede deres trefarvede Faner, bragte Friheden mangt et Lebehoch og virkede saaledes farligt paa den allerede ophidsede Mængde. Man klagede over de høie Brødpriser, Aager og over Mangel af Foranstaltninger til at hæve Nøden. Fra Klager gik det snart over til Haandgribeligheder, Folket plyndrede en Vogn med Korn, ligeledes et Skib, der var ladet med Korn; imidlertid gik det af uden paafaldende Excesser. Men mod Aften gik det over til et aabenbart Oprør; Alle vare paa Benene, under uhyre Opløb plantedes et Frihedstræe, for Borgemesterens Huus, og paa Torvet morede Folket sig med at sønderslaae Ruderne hos Bagermester Ban del, ligeledes gik det Kornhandler Rens; endelig, da flere med Øxer Væbnede havde stormet et Huus, udbad Øvrigheden sig militair Hielp, og efter nogen Modstand, dreves Folket tilbage med Bajonetten. Nogle af Hovedmændene bleve fængslede og alle Vagter fordobblede. Næste Aften var der igjen et Opløb, for at befrie de Fangne, men Roligheden bragtes dog snart tilveie.