Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-09-21
J de Spanske Cortes Forsamlingssal læser man paa den Væg, som staaer lige overfor Thronen følgende Ord skrevne med gyldne Bogstaver: Souverainiteten tilhører udelukkende Nationen og denne tilkommer allene den Ret at give Grundlove. Kongen af Spaniens Throne i Forsamlingssalen er baaret af Caryatider eller menneskelige Figurer, hvilken Dekoration ikke behager Friehedsmændene. De Deputerede bære ingen Costume, da enhver klæder sig som han behager og i sin Provinses Dragt, hvorved det Spanske Folk bliver paa en malerisk Maade repræsenteret, eftersom dets Klædedragt er meget forskiellig i de forskiellige Egne af Riget. Talerne tale fra deres Pladser og improvisere bestandig, paa Talestolen stige kun de op, som vilde holde et langt Foredrag, hvilket sielden er Tilfældet; derfore er ogsaa deres Ordvexling meget livfuld og burtig. Aldrig søge Talerne at vise Lærdom; de betiene sig aldrig af Ordspil eller jage efter Vittigheder og i Særdeleshed vogte de sig for at sige hinanden personlige Fornærmelser; vogtede man sig ikke heller derfor i Spanien, saa vilde det have me ger farlige Følger formedelst Folkets Characteer. De Deputerede give deres Stemme paa den Maade, at enhver Deputeret bliver opkaldet ved Navn og sig er derpaa ja eller nei. Det er forbudet i de Cortes Forsamling, at Talerne maae indblande andre Ting end de, som høre til den Gienstand hvorom der forhandles. Hr. Prechio forsikkrer, at han aldrig har hørt de Deputerede overtræde denne Forskrift, hverken ved at indblande Episoder eller politiske Raisonnements om Europas nærværende Forfatning eller endelig ved Hentydninger paa andre Regieringer. Man kan næsten sige, at hele det øvrige Europa synes at ligge udenfor Spaniens Berøringskreds, ingen overskrider Pyrenæerne med sine Tanker og disse synes at være sande Herkulestøtter for Spanien i dette Aarhundrede. – Jblandt Talerne ere Moreno, Guerra og Romeo Alpuente meest yndede af Folket som de ivrigste Forsvarere af de liberale Grundsætninger; men Martinez de lal Rosa (for nyelig Minister for det udenlandske) og Hr. Calatrava (den nærværende Minister for det Jndenlandske nyde dog en større almindelig Agtelse for deres moderate Grundsætninger og deres Veltalenhed som er fuld af Værdighed. Biskopper og Præster udgjore en Trediedeel af de Cortes Forsamling, naar man derfore kommer ind i Salen saa skulle man ved det første Øiekast troe, at man kom ind i et Concilium. Alle Deputerede betiene sig af samme Tone i at declamere og gesticulere og ved Enden af hver Periode gjøre de en Gestus med tre Fingre paa den høire Haand, som ligner Korsets Tegn. Jeg kunde næsten ikke, siger Hr. Pecchio, holde mig fra at leda jeg faae General Qviroga giøre de samme Gebærder som Paven. Overhovedet er det ikke Mangel paa Religiøstet eller formegen Lecture, som har bragt Spanien ind paa Revolutionens Bane. Spanierne have uagtet deres Frieheds=Sværmerie samme Følelse for deres Cultus som tilforn. Midt under de heftigste Forhandlinger i Klubben Fontana de Oro hørte Hr. Pecchio en Stemme lydelig raabe: Dios, hvorpaa Taleren og hele Forsamlingen faldt paa Knæe. Der blev nemlig baaret en Monstranz af en Geistlig igiennem Gaden under Fakkelskin. Den Geistlige sad i en elegant Charse. Saa ofte en saadan Dios kommer ud af Kirken, saa har den Ret til at bestige den første og bedste Vogn, som den møder, om det selv et Kongens og hvor den hellige Hostie bliver baaret omkring ophæver den alle Forhandlinger, og vilde selv afbryde en Catalonis Arier. – Hr. Pecchio besøgte det offentlige Bibliothek, som støder til de Cortes Pallast, og paa hvilket der findes et større Antal Opvartere og Betientere end Læsere. Af Philosopherne af det 18de Aarhundrede har kun den mindste Deel faaet Amnestie. Voltaire beboer endnu et Souterain, som er tillukkket med to Jern døre ligesom de vilde Dyrs Bure. Jeg forlangte Robertson, Forfatteren til Carl den 5tes Historie; men man svarede mig, at man endnu ikke kunde tillade ham som en Kiætter at faae Adgang til Bibliotheket. Gjør man sig bekiendt med Bogladerne og især med de private Huse i Hovedstaden, saa bliver man ikke forledet til at troe, at Enthusiasmen for Frieheden er en Virkning af Lecture. Jmidlertid læse nu alle Spanier Aviser, hvilke med den største Friehed forhandle Nationens Anliggender. Det bliver neppe Dag førend de Blinde, som have fra gammel Tid Ret til at sælge Aviser, udraabe de offentlige Blade med en haard og skrigende Stemme. Kl. 6 om Morgenen, siger Forfatteren, naar jeg gik tidlig ud, faae jeg Kieldermesteren i Hotellet Malta, hvor jeg boede, at forsamle alle Tienerne omkring sig for at forelæse dem alle de Aviser, som udkomme i Madrid og han fælder selv en meget rig tig Dom om deres Jndhold. – Kaffehuse, Hvælvinger, Porte og Trapper ere indtil Middag befatte med Læsere. Fra Middag til Kl. 2 fordtes den største Deel hvad de have læst ved Solens Port Dette Sted har sit Naan deraf, fordi der i forrige Tider stod en gammel Byeport. Det er bleven be ramt deraf, at Folket vovede her den 2den May 808 at angribe den Franske Armee. Denne Begivenhed har gjort en Epoche i Folkets Uafhængig ved og denne Plads er et Mindemærke om dets Mod Man finder paa alle Tider af Dagen ledige Folk paa dette Forum i Madrid. – J Klubben Fontang de Oro gaaer det ofte meget livfuldt til. Forhandlingerne passere i en stor Sal, som omtrent kan rumme 1000 Personer. J Midten af Salen staaer tog Talerstole hvorpaa Taleren harangere det souveraine Folk. Taleren maae om Morgenen lade sig indskrive hos den politiske Chef for at de kunne være ansvarlige for hvad de sige. Hver Session endet med de Ord: leve Constitutionen,