JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-21
Om en Lovs Udstædelse imod Eftertryk har i Norge, ved nuværende Storthing, været Forhandlinger. J Odelsthinget blev foredraget en Jndstilling fra Committeen for Justits og Politievæsenet i Anledning af en kongelig Proposition til en Lov om Forbud mod Skrifter, hvortil fremmede Staters Undersaatter have Forlags ret. Committeens Indstilling til Odelsthinget var, at fatte Beslutning til en Lov: "De til enhver Tid her i Riget gjeldende Bestemmelser angaaende Forbud imod Eftertryk, skulle ogsaa være anvendelige i Henseende til de Skrifter, til hvilke fremmede Staters Undersaatter have Forlaget; dog undtages fra dette Lovbud de førend 1814 udkomne Samlinger af Love og Anordninger, der vedkomme Norge, samt de til Brug i Rigets Kirker, Skoler og andre Lære-Anstalter autoriserede Bøger, hvilke det skal være tilladt at oplægge og trykke, uagtet de Rettigheder, Nogen i Udlandet maatte tilkomme. Denne Lov træder allene i Kraft, med Hensyn til de Stater, i hvilke det maatte være eller blive forbudet, at eftertrykke Skrifter, der ere forlagte af norske Undersaatter." – Efterat dette Forslag var optaget i Norske Morgenblad Nr. 239, læste man i et følgende Nr. 241 af samme Blad en Indsigelse imod samme, der lød saaledes: "Atter et nyt Indgreb i Friheden. - Det er vist nok altid vanskeligt at gjendrive Conclusioner, hvis Præmisser man ikke kjender, men desto sikrere er det, at modsige de uddragne, Slutninger, saalænge indtil man lærer deres Grunde at kjende, især naar Talen er om at forøge det allerede noksom store Antal af Forbud der betynge Folket og uophørlig indskrænke Friheden. Bogskrivning og Bogtrykning bør ikke ansees anderledes end enhver anden Industriegreen. Lige saalidt som man nægter Borgeren Ret til at benytte andre fremmede Opfindelser eller Flidsfrembringelser, paa hvad Maade han bedst veed, vil, og kan, ligesaa lidt gives i Almindelighed nogen tilstrækkelig Grund til at gaae ud fra nogen modsat Grundsætning med Hensyn til Bogskrivning. En Lov om Forbud mod Eftertryk, som den foreslagne, forekommer Indsenderen kun at gavne Danmark, men at skade Norge. Forslaget i sin Nøgenhed, saaledes som det i Morgenbladet er bekjendtgjort, kan ei formodes at være tilfulde gjennemtænkt og overveiet fra alle Sider. Der er i Danmark af literaire Frembringelser meget mere udkommet end de nævnte Samlinger, der maatte undtages. Og hvilke Tvivl og Disputer vilde ikke allerede de foreslagne Undtagelser fremavle, naar man for Alvor vilde paatage sig at drøvte samme i den Form, hvori de ere fremsatte? – En af de slemmeste Følger af vor nye constitutionelle Statsforfatning er den stedse mere og mere om sig gribende Lovsyge, der truer med tilsidst at lænkebinde og tilintetgjøre al fri Virksomhed her i Landet Til et astronomisk Observatorium i Norge er i Storthinget d. 28 Aug. bevilget 2000 Spd., som Bidrag til sammes Opførelse; desuden kan af Universitetets Byggefond dertil i de tre følgende Skatteaar aarligen anvendes 26663 Spd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-21
Den norske afdøde Mathematiker, Abel er forhen i dette Blad omtalt. Hans Familie har nyelig modtaget et Brev fra det kongelige Videnskabernes Akademie i Paris, som i Oversættelse lyder saaledes: Det kongelige franske Videnskabernes Akademie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-21
Paris d. 24. Juli 1830. Akademiets bestandige Secretair. Til den afdøde lærde Mathematiker Abels Familie. Mine Herrer, Jeg iler med at underrette dem om, at det kongelige Videnskabernes Akademie vil, i sit offentlige Møde d. 26 d. M., høitideligen kundgjøre sin Bestemmelse med Hensyn til dets store mathematiske Præmie. Denne Præmie af Værdie 3000 Franker er bleven deelt imellem afdøde Abel og Hr. Jacobi, Professor i Mathematiken i Kønigsberg. Med Begjerlighed griber jeg, mine Herrer, denne Leilighed, for at bevidne dem den levende Sorg, som Akademiet har følt ved deres udmærkede Slægtnings Død. Jeg har den Ære at meddele, at de kunne lade den Sum 1500 Franker hæve i Akademiets Secretariat; den skal blive udbetalt den Person, som maatte være forsynet med Fuldmagt, og tilstrækkeligen autoriseres til at undertegne Qvitteringen. Modtager, Mhrr. Bevidnelsen om min udmærkede Høiagtelse. Arago.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-21
Til Dhrr. Paarørende af den afdøde lærde Mathematiker Hr. Abel af Christiania. Nogle hede Kilder ere beliggende fem spanske Mile nordøstligt fra Potosi. De ere to eller tre, og sammes Hedegrad er 900 Fahrenh. De holdes for at have megen Lægekraft, og besøges meget; men der er aldeles ingen andre Beqvemmeligheder for Badegjester, end et Tag over et langt Huus, og et Vertshuus (palperia) hvor Levnetsmidler, og spiritusse Drikke kunde faaes. (Froriep.) Veteranen i Kobberstikkerkunsten Joh. Gotthard v. Müller i Stutgaard er død d. 14 Marts d. A. næsten 83 Aar gammel. Han var Æresmedlem af det kongel. danske Kunstakademie. Om ham see Allg. Halt. Lit. Bl. J. Bl. 1830. No. 35. Over Professor og Rector Oluf Worm. aadan Fra Mund til Mund et Budskab gaaer, Det ogsaa gaaer til Mangens Hjerte; Til Skialden og det Budskab naaer, Det volder ham saa bitter Smerte: Snart bærer man hans Lærer, Ven, Den gamle Worm til Graven henDet var en herlig, driftig Mand, Den sande Dyds og Viisdoms Lærer; Derfor et Ordens Baand bar han (Med større Ret kun Faae det bærer.)J Skolens Støv han sleed sig op, Nu hviler han sin trætte Krop. Ei var han den, som glimre gad: Derfor han skrev ei tykke Bøger; Men finder Du et enkelt Blad, Du der omsonst ei Viisdom søger: Thi ædelt, kraftfuldt var hans Sprog, Det var jo Hjertet, Aanden og Og naar om Christus og om Gud, Vi gamle Worm at tale hørte; Naar han indpræged os Guds Bud, Saa underlig han Hjertet rørte. Og hvor han strøde Viisdoms Sæd, Til Dyd han Spiren lagde ned. Derfor saa mangen Hædersmand Hvis Ungdoms Leder han har været; Derfor hans hele Fødeland, Fordi han Kald og Pligt har æret, Vil føle herlig Borgers Savn, J Hjertet gjemme tro hans Navn. Og jeg ham skal bevare tro; Og kommer jeg til hine Steder, Hvor trætte Vandrer nyde Ro Jeg da min Lærers Grav opleder: "Du bad mig at besøge Dig, See, kjære Worm, her har Du mig!"J. A. Ostermann.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-21
Trykfeil i forrige Nr. S. 1189. J Digtet til Hs. Kgl. Høihed Prinds Christian Frederik. 8 Lin. Den læs der. 10 Lin, læs Smagens. sidste Liin. Navn læs Savn. S. 1195. 13 L. læs 9,232,000 Piastre. 1196, i den anden Tabel læs 1824. 64. S. 1198. L. fra neden læs: give de Navn."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-21
Kjøbenhavns Børs d. A. September 1839. Hamburg 2 M. - a vista 210, Species 210 Specier solgtes til 12 Rbmk. 9 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 155 Rbd. Sal. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. 49 1/2 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 90 1/2 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Rbd. Sedler. Dito over 2000 Rbd. Stk. i Banco. Dito Dito Nationalbank-Obligationer Rbd. r. S. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102. Dito Dito. ...... i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar r. S. 6 pCt. norsk Laan, i Banco. ved Hambro & Søn. 4 pCt. nye norske Obligat. ved 100 r. S. Dito lydende paa r. S. 100 i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . 4 pC. uopsig, norske Statsobligat. Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer 65 1/2 L. Sterl. i Sedler. Asiatiske Compagnies Actier . 11 87
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Syvogtyvende Aargang. No. 77. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 25 September 1830.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Bidrag til den danske Kunsthistorie. (Fortsat fra No. 6.) XXVI. Lorich, Melchior, Maler og Kobberstik ter. Skriver sig ogsaa Lorichs, og Lorch. Hanvar fød i Flensburg 152, eller 1528. Hans Fader hed Thomas; hans Farfader Melchior. Af Tilbøielighed, men imod sine Forældres Ønske, lagde han sig efter Maler og Kobberstikkerkunsten, hvoraf han lærte de første Grunde hos en Guldsmed i Lübeck, hvilken han fulgte paa en Reise gjennem Danmark og andre nordlige Lande. Kong Christian d. 3die, der, saa ofte han kom til Flensburg, pleiede at tage ind til den unge Lorichs Forældre, lovede at give Sønnen et aarlig Stipendium til Reiser paa Kunsten, og at bruge ham, naar han kom hjem. Ved Keiser Karl den Femtes Hof havde han stor Nytte af Omgang med udmærkede Kunstnere, som der opholdt sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Paa Rigsdagen i Augsburg 1548 traadte han i Tjeneste hos Pfalzgrev Otto, og stak samme Aar Dr. Morten Luthers Portrait, efter en af ham selv malet Original. To Aar derefter stak han i en særegen Maneer Albrecht Durers Portrait i 4to. 1550. Ved sin Afsked erholdt han saavel af Pfalzgreven, som af Cardinalen af Augsburg prægtige Foræringer, og Anbefalingsbreve til Nederlandene, hvor han, saavelsom i Frankrig. Venedig. Bologna, Florents, men fornemlig i Rom, deels ved Omgang med de bedste Mestere, deels ved at studere Antikerne, og Mesterstykkerne af den nyere Kunst, gjorde en for sin Tid beundringsværdig Fremgang. Han fattede nu det Forsæt at reise til Grækenland, for der at studere de Oldsager. Tiden havde levnet; derfor begav han sig nu til Wien, og derfra med en keiserlig Gesandt til Constantinopel, hvor han forblev i 3 1/2 Aar, for at aftegne de ældste Mindemærker i denne Stad og dens Omegn. Han malede her Sultan Solyman, og en persisk Ambassadeur Jsmael; hvilke Portraiter han siden stak i Kobber. Ligeledes stak han her 155, den keiserlige Tolk, Franciscus Zau de Chemers Portrait i Kobber i liden Octav. Ved sin Tilbagekomst til Wien, hvorhen han med Livsfare kom, stak han hine to Portraiter af Sultanen og Perseren i Kobber, og udgav dem med en kort Beskrivelse paa tydsk over Tyrkiet, og en Tilegnelse d. 1 Jan. 1563 til Kong Frederik den 2den. J en ny Udgave af samme, udkommen i Antwerpen 1574 i Royal-Fol., har han i Fortalen fortalt sit Levnet. Ved denne Tid blev han adlet af Keiseren. Han fik her adskillige Tilbud, fra Tydskland, Holland, Frankrig, Jtalien, Wallachiet; Kong Frederik d. 2den indbød ham ogsaa ved et eget Brev, men han vilde atter til Tyrkiet, hvor man finder ham at have været 1570 hvilket Aarstallet paa adskillige af hans Træsnit, viser. Hvor længe han denne Gang har været der, findes ikke, og man veed nu intet fra ham førend 1575, da han fra sin Fødeby Flensborg, tilskrev Kong Frederik den 2den et Brev, som gaaer ud paa at faae nogen kongelig Understøttelse. Sandsynligen blev han ved kongelig Gave sat istand til atter at reise til Tyrkiet, hvor man finder, at han har opholdt sig i Aarene 1575, 1576 og 1579. Han maae 1580 vel være kommen tilbage, da han i dette Aar fik Bestalling paa at være Kong Frederik den andens Contrafeyer. Ved denne Tid malede han Kongens Portrait, som han to Aar derefter stak i Kobber, baade i stor Folio, og i noget mindre Format. Paa begge staaer hans Monogram og de Ord: Melchior Lorichs ad vivum delineavit Anno 1580 & in ære sculpebat Ao. 1582. Paar det mindre er neden under to Medailler stukne. (Hjelm stierne S. 401). Da man finder at Kunstneren atter i Aarene 1581, 1582 og 1583 har været i Tyrkiet, saa har han sandsynligen strax efter at have malet Portraitet forladt Danmark, og stukket begge Pladerne udenlands. Her fortsatte han igjen sine Kunstarbeider, og leverede blandt andet en temmelig Deel Portraiter og Tegninger af østerlandske Figurer, Bygninger etc. 1585 har han stukket Rebekka ved Brønden, givende Eleazar at drikke; i stor Folio. Hans videre Skjebne og Dødsaar er ubekjendt. Weinwich siger, at nogle berette at han er død i Rom ved 1586.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
En Samling af en Deel af hine tyrkiske Afbildninger er udgiven efter hans Død i forskjellige Udgaver i Hamburg. Den første, man kjender, af Aar 1626, er meget sjelden, fra den Hjelmstjernske Samling kommen i den kongelige. Andre Udgaver 1641, 1646, 1649 og 1651.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Af Lorich haves i den store kongelige Malerie=Samling to Portraiter, No. 791 og 792, af de to tyrkiske Sultaner Amurath den første og Mahomet den anden. Han har stukket Aristoteles's Portrait, 8vo 1561, med Navnet i fire Linier paa græsk, latin, syrisk (?) og hebraisk. (Borch.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
At Kunstneren selv har fortalt noget af sit Levnet, er ovenfor sagt. Hans Biographie læses i Joh. Moller's Cimbria literata T. I. p. 362,63, fr. Buschings Nachr. 1 B. 1754 S. 6089. O.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Chr. Sandvig har meddeelt Efterretninger om ham i Minerva Juli 1785. S. 27444. At Weber havde samlet Noget om ham, søes af nye danske Magaz. 1 D. 359. Hans Portrait vides ikke at være malet eller stukket. XXVIII. Wuchters, Abraham, Maler, især Portraitmaler. Han var født i Holland, og kom omtrent 1638 eller 1639 til Danmark, sandsynlig efter Carl v. Manderns Anbefaling. Han blev ansat ved det Sorøiske Akademie, som Contrafeier; han maa vel næppe i Begyndelsen have været tilfreds der; thi i et kongl. Brev af 13 Maj 1640, til Hofmesteren ved Akademiet, Just Høeg, tillades Ab. Wuchters at maa paa en Tid lang begive sig ud af Landet, og paa andre Steder sig at forsøge; dog skal han strax paa sin egen Bekostning forskaffe en dygtig Person, som udi hans Sted samme Bestilling kan forestaae, imidlertid han er ude. (Taubers Program 1827. Fol. S. 4 og XXV.) Han er vel dog næppe reist, eller blev ej længe borte, i mere end et fjerdedeel Aarhundrede var han i bemeldte Post. 1640 erholdt han kongl. Privilegium paa at lade det af ham malede Kongens Portrait stikke i Kobber. 1664 siger han i et Brev til Kongen, at han i 25 Aar havde tjent som Kontrasemaler paa Sorø=Akademie. 1675 har han formodentlig boet i Kjøbenhavn, hvilket jeg slutter af Titelen af et af ham besørget Skrift, nemlig: "Den christelige Hustrue, udi hollandske Vers beskreven af den højædle Ridder Hr. Jacob Catz, og fordansket af Severin Terkelsen, fordum Toller udi Glückstad, forgieret med Kobberplader. Cum privil. Sac. reg. Maj. forlagt og til Trykken befordret af Abraham Wuchters, og findes hos hannem tilkjøbs. Khavn 1675. L. Kobberne, som ere indtrykte i Texten, ere af Matthias Petri Goldsmith i Husum. J Bogen er Privilegiet indført, i hvilket Udgiveren kaldes: Vor Contresemaler os elskelige Abraham Wuchters. Efter Privilegiet følger Udgiverens Dedication til Griffenfeld, og derpaa til Læseren, hvor han siger, at han har været i dette Kongerige næsten 37 Aar. See Nyerups og Rahbeks den danske Digtekunsts Historie 3 D. S. 5657 og 62. 1679 findes, at han ansøgte Confirmation paa et imellem ham og hans Hustrue Elisabeth Rømer, Enke efter Car v. Mandern den yngre, oprettet Testament. 1682 fik Rentemester Brandt Ordre at betale ham, hvad han havde tilgode paa det Arbejde, han efter kongelig befaling havde forfærdiget. 1685 var han død; thi da findes et kongeligt Brev, udstedt til de Hr. Stater i Holland for Martin van Niegs, om at han maatte faae Udlæg, efter en HøiesteretsDom, i Wuchters Enkes Boskab, som hun havde ført til Holland. - Han malede især Portraiter af saavel kongelige Personer, som Adelige og Andre, og man finder dem adspredte over det hele Land.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Endeel af de af ham malede Portraiter eiede Klevenfeld, og efter ham kom en Deel af dem i Hjelm stjernes Eie. Deriblandt H. Hansen Svanes Portrait paa Kobber, og Kunstnerens eget Portrait. (See det Hjelmstjernske Kat. S. 380 og 389.) Det sidstnævnte Stykke sees nu i den kongel. store Malerie=Samling. (Spengler Nr. 803). Den Buggeske Malerie=Samling har to af ham malede Portraiter, begge paa Kobber, nemlig Statholder, og Rentemester Christopher Gabel og hans Hustrue, begge forhen eiede af Klevenfeld. Professorinde Abildgaard eier et ypperligt Portrait fra hans Haand, nemlig Erich Juel til Hundsbek, ogsaa forhen i Klevenfelds Eie, og derefter i Treschow's. Dette Portrait er stukket i Kobber af Haelwegh. Overhovedet ere mange af hans Portraiter stukne i Kobber af Haelwegh, ligesom og af Schaten, Salm, C. Woumanns. (See Hjelmstjerne S. 414. 415. 446. 449-450, 464 o. fl. St.) J den Müllerske Kobberstiksamling, Afdelingen Kunstneres Arbeider, ere 4 Blade, Fol., alle stukne af Haelwegh 1661, efter Malerier af Wuchters, nemlig: 1. Dronning Christina af Sverrig. 2. Hendes Eftermand paa den svenske Throne, Kong Carl X Gustav. 3. Den engelske Admiral Edward Montaigu. 4. Kong Carl Al af Sverrig, ganske ung.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Af historiske Malerier af Wuchters kjendes kun Altertavlen i Sorø Kirke. Et Sagn om samme optage vi efter J. M. Thieles Folkesagn. 1 Saml. S. 64. Altertavlen i Sorø Kirke forestiller den hellige Nadvere. Det var først bestemt, at de tolv Apostler paa samme Malerie skulde males efter de tolv Professorer ved Sorø Akademie, men da de ikke kunde blive enige om, hvo der skulde være Jndas, bleve tolv Bønder hentede fra Byen Haverup (strax ved Sorø, efter hvilke Apostlerne bleve malede. Blandt disse tilbød Skomager Andreas sig villigen til at være Jndas, men siden forfaldt han ogsaa til alskens Ugudelighed, og det gik ham saare ilde. Jblandt Ingemann's Noveller er en, grundet paa dette Sagn. - Historien fortælles i M. Joh. Dauws wohlunterrichteter Schilderer und Mahler, herausgegeb. von Bertram, 1755 S. 461, hvor en lignende Historie fortælles om et Malerie i Wittenberg. Maleriet skal være bekostet af Jørgen Rosenkrands, som ligger bag ved Alteret. Denne Rosenkrandses Børn bleve portraiterede som Engler, oven i Maleriet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Om Kratzenstein Stub havde vi noget i Skilderiet f. A. S. 1365-7. Hans Receptions Stykke, malet 1813, hvorefter han blev Medlem af Kunstakademiet, forestiller Hother og Valkyrierne. Hother kommer, forklædt som Harpeslager, til de tre Valkyrier i deres Hule, og modtager af dem en styrkende Trolddoms Drik, uden hvilken han efter Spaadommen ikke kunde overvinde Baldur, og desuden et fortryllet Axelsskjerk, der havde Kraft, til at bringe Seier. Udstillet 1814. Forstander Borch eier et Stykke af denne Kunstner, nemlig: Hervor ved Angantyrs Gravhøj. Ang. Farvel, Datter, jeg giver dig, tolv Mænds Skjebne. Om du kan troe mig. Mod og Styrke, Alt det gode Som Angantyrs Sønner efterlode. Hervor. Boe da alle – rolig i Højen, jeg maa begive Mig hurtig herfra. - Mig syntes som midt udi Luften, Som mig omgiver – brændte Luer. Det er Nat; uforfærdet af de spillende Flammer, som omgive den fremmanede Angantyr, bestiger Hervor hans Gravhøj, for at gribe det mægtige Sværd, der rager frem bag Kæmpens venstre Skulder. Faderens blege Gestalt hæver advarende sin høje Arm.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
See Sandvigs Sange fra det ældste Tidsrum S. 6171. Herders Werke zur schönen Liter. 8. 4077412. Sværdet Tirfing i Grundtvigs Jdunna for 1811 S. 172. Hervarasaga i Müllers Sagabibl. II. 556570. Møinichen 2930. 233,36. Han malede ogsaa ypperligt Portraiter. Blandt dem er Ove Mallings, stukket 1810, af J. F. Clemens. Lo.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Kunstnerens eget Portrait er malet af ham selv 1808. Et andet Portrait af ham, lithographeret af W. Hener, trykt i Paris af Langlume, følger med den af Bang udgivne Samling af Kunstnerens Arbeider. LXXXI. Olavsen, Olav. Han blev født 1754 i Island, og blev sat til Studeringer. Deponerede 1773, han lagde sig efter Tegning og Architektur, og vandt 1781 de to Sølvmedailler ved Kunstakademiet. 1783 blev han Tegnemester ved Berg værks Seminariet paa Kongsberg; 1787 Lector Juris sammesteds, 1794 fik han Prædikat af Profesfor, og 1813 blev han tillige Auctionsforvalter paa Kongsberg. Han udgav 1794 Erichsens Gravminde." Det er en emblematisk Tegning til et Begravelses Monument over den syv Aar forud afdøde, som Lærd og Forretningsmand udmærkede, og i Islands Historie udødelige John Erichsen. Det var inventeret og tegnet af Olavsen, men blev stukket af Sehusen, og man læser en udførlig Beskrivelse og Bedømmelse over samme af Ba rens i Jris Sept. 1794. S. 281318, hvor tillige Erichsens Fortjenester udvikles. Stykket viser et Monument, antaget at vorde indmuret eller fastgjort i en Klippe; hentydende paa Erichsens varige Fortjenester især af det klipperige Land, hvorhan var født. Digteren Thaarup sagde: Jsland, nøjsom Friheds gamle Sæde, nævn en Klippe ved hans ædle Navn. Hovedpartiet har tre langagtige Dele, et i Midten, i hvilket Erichsens Portrait i Profil er anbragt, og et ved hver Side, for hvilke pyramidalske Bautastene med Jndskrifter reise sig Paa en Sokkel, der har et Udspring paa begge Sider af Hovedpartiet, er anbragt to qvindelige Figurer, en ved hver Bautasteen, den ene Ceres, den anden Minerva, og ved de Forhøininger, paa hvilke Bautastenene staae, findes anbragte det islandske Vaaben og Merkurs Hovedhielm; alt vidnende om, at Jslandsk Jordbrug og Handel og Videnskaberne havde lidt Tab ved den Mands Død, for hvem Mindet skulde reises. Stikningen er i den af Kleve da i Brug førte Maneer, at forene Gravstikkens og Roulettens Brug med hinanden. Om Olavsen see videre Literatur-Lexikonnet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Jndenlandske Efterretninger. Det er bekjendt, at den Have og de Værthuse, som de Herrer Booth eie i det nærved Altona liggende Flottbeck, finde uden for England næppe sin Lige. Af de i Hamborg nu forsamlede Naturkyndige og Læger besøgte et stort Antal denne Have d. 16 d. M. og bleve af sammes gjæstfrie Besiddere der beværtede med en elegant Frokost. De Hrr. Booth havde iblandt andet havt den Opmærksomhed, at have fra England forskaffet en tro Efterligning af Rafflesia, en af de besynderligste Blomsterformer, i Vox, hvorved deres lærde Gjæster paa det behageligste bleve overraskede. Ogsaa havde det megen Interesse for dem, at finde den udmærket store Samling af Lyngplanter (Erica), og den sjeldne Rigdom af udenlandske Blomster og Væxter, Efter et Ophold her i flere Timer forlode de dette skjønne Sted, høist fyldestgjorte ved det Seete, og ved den venskabelige Modtagelse, de Herrer Besiddere have viist dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Ophævelsen af Livegenskabet i Hertugdømmerne Slesvig og Holsteen hører til de Goder, Staten skylder sin elskte Konge og hans troe Mænd, 25 Aar ere nu forløbne, siden Forordningen af 19 Dec. 1804 udkom, det nye Aarhundrede og vort Lands Regjering værdig. Der er i denne Anledning til samtlige Beboere af bemeldte Hertugdømmer udstædt af de Herrer Generalsuperintendent Adler, Klosterprovst v. Ahlefeld, Amtmand Johansen i Hadersleben, og flere Embedsmænd, en Opfordring om Subskription til Oprettelsen af et Mindemærke om denne Sag. Det er bestemt at skulle reises af Granit og Jern ved den nye Landevei imellem Kiel og Altona. Det er overdraget alle Kirkeprovster i Hertugdømmerne at bringe Opfordringen til almindelig Kundskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-25
Odense har faaet em temporair Forskjønnelse, som vist nok fortjener Efterligning paa andre Steder og almindelig Udbredelse. Hr. Christian Foersom den yngre, der i Sommer har som Uhrmagermester bosat sig der i Byen, har nemlig paa sit i et dertil indrettet Vindue opsatte Probeeruhr i Vestergade anbragt en transparent Skive, der oplyst kjendeligen viser enhver Forbigaaende Klokkeslettet. (H. A. 141.)