Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-03-04
Oversigt over Dagens udenlandske Nyehedr. De to mærkværdigste Tidernes Tegn, som de sidste udenlandske Aviser medbragte ere unægtelig: at saavel den Engelske som den Franske Regiering have ifinde at optage nye Statslaan, Fra London skrives saaledes under 19de Februar: at man holder det for uundgaaeligt, at Regieringen maae giøre et Laan af 6 Millioner Pund Sterling; derimod ansees det forhen udbragte Rygte om at den vil lægge en Afgivt paa Fonds for at være ugrundet. Ogsaa skrives fra Paris, at man taler der om et Statslaan paa 25 Mill. Franker. - Den Franske Moniteur har atter begyndt paa at udlade sig om Politiken. Den siger, at man har faaet Breve fra Constantinopel, som bekræfte at Porten har pludselig forandret Sprog og Stilling. Den 5te ere der udkomne Proscriptionslister, som indeholde 102 Franskes, 100 Englænderes og 25 Russers Navne, som i 3 Dage skulle forlade Storherrens Stater, og hvorimod ingen Forestillinger have frugtet. Den Maade hvorpaa Porten udtrykker sig i det Manifest, som den paa samme Tid har udstædet imod de Christne og især imod Russerne, maae have bragt de tre Magters Gesandter, som dengang interresse rede sig for de Forviiste, paa de Tanker, at de nu ikke kunne fortryde at de ere komne bort. Den Preussiske Gesandt har faaet Jnstruktioner fra sit Hof om at han skal handle i fuldkommen Overeensstemmelse med den Østerrigske, i den naturlige Forudsætning; at Underhandlingerne angaaende Grækenlands Pacification blive fortsatte i Overeensstemmelse med Jnterventionen. Det er vanskeligt at forklare hvorledes Porten, uden at blive provoceret dertil af de Allierede, har kunnet saaledes forglemme sine indgaaede Forpligtelser og af egen Tilbøielighed brudt de Løfter, som den har givet, at ville beskytte de 3 Magters Undersaatter. Forresten tvivler intet forstandigt Menneske i Constantinopel paa, og heller ikke kan nogen i Europa omtvivle det, at disse Omstændigheder ville biedrage til at giøre Forbundet imellem de tre Magter endnu fastere. Portens Uforsigtighed kommer af en gammel Vildfarelse i dens Diplomatik, som altid speculerer paa Magternes indbyrdes Uenighed. (Maaskee Porten kan saaledes udtolke den sidste Tale fra Thronen i England, at den derved kan bestyrke sig i denne Vild farelse.) Men denne Jllusion kan ikke vare længe og naar Porten engang maae give Slip paa den saa vil den dog sikkert give efter. Traktaten af 6te Juli har sørget for alle saavel Tvangs som Forsoningsmidler. Den samme Overeensstemmelse, som har viist sig imellem Magterne ihenseende til Underhandlingerne, ville ogsaa finde Sted ved de Forholdsregler som Begivenhedernes Gang giøre fornødne for at opnaae Traktatens Formaal, som ikke have været nogen anden end at pacificere Grækenland, udrydde Søerøveriet og vedligeholde Ligevægten i Europa og i hvad der saa vil tildrage sig, saa sagde for faae Dage siden Ministeren for vore udenlandske Angliggender at Frankerige dog vil vide at indtage den Rang og vedligeholde den stilling, som sømmer sig for dens Ære, Magt og Værdighed. Denne Tale som Moniteuren her sigter til, blev holdet af Ministeren Greven af Ferronnais i Pairernes Kammer ved Debatterne over Takadressen, hvori han iblandt andet sagde: De tre Hoffer handle med Hensyn til Grækenland i den fuldkomneste Overeensstemmelse med hinanden; deres Enighed er grundet paa en aldeles Eensformighed i Grundsætninger, og bestyrkes hos dem desuden ved alt det, som en ædel Ugennyttighed og en oprigtig Kiærlighed til Fred kan indgyde dem for at befordre deres ædelmodige Foretagende; maaskee det maae være mig tilladt, sagde han videre, her at bevidne de ædle Forsikkringer, som jeg har havt den Lykke personlig at høre af en ung Soverain over et stort Rige, som er den værdige Arving af Alexanders Viisdom og som er berettiget til ogsaa at giøre Regning paa sine Allieredes Troeskab i alle de Forpligtelser, hvis Baand, fængsle Alle, og som sikkre Ligevægten i Europa. De have nyeligen hørt de loyale Forsikkringer af Hs. Storbrittanniske Majestæts Ministre, og den faste Beslutning, som Kongen af Frankerige har erklæret at ville nøiagtig opfylde den af ham underskrevne Traktat, og som fuldender Pantet paa et heldigt Udfald, hvilket vi haabe at kunne erholde uden at vi maae gribe til Vaaben. - Ogsaa i en Skrivelse i Allgemeine Zeitung fra den Russiske Grændse, dateret 1ste Februar, søger man at giendrive den Formening som har begyndt at udbrede sig siden Minister forandringen i England, at der ikke skulde herske længere den fukomneste Harmonie imellem de tre Magter angaaende Pacificationssagen. Hvad vilde der vel blive af, hedder det, dersom Partiernes Sindelag skulde erholde Jndflydelse, deri. Nu giennemgaaes alt hvad der er passeret i diplomatisk Henseende ved Forhandlingerne om Pacisicationen, og demonstreres, at den største Enighed hersker imellem Magterne uagtet alle krigerigske Tegn, og paastaaes endelig, at den udødelige Alexan ders Venskab med de fornemste Europæiske Fyrstehuse, har forplantet sig paa hans Arving og vil være det stærkeste Pant paa at Grundvolden for den Europæiske Ligevægt vil under alle Omstændigheder blive holdet opret og at Orienten vil vende tilbage til sin selskabelige Orden, uden at det Ottomanniske Rige vil blive omstyrtet. Ja Bladet Gazette de France siger endog: at Østerrig skal have siden Minister forandringen i England gjort et Skridt i Constantinopel, som vil have de lykkeligste Følger, for den almindelige Fred, og at denne nye Jntervention er sildigere end de nyeste Efterretninger fra Constantinopel. Ogsaa berettes fra Vien under 16de Februar: at det hedder at Fyrste Alfred af Vindischgræs skal afsendes til Petersborg med et egenhændigt Svar fra den Østerrigske Keiser paa den Russiske Keisers Skrivelse. - Vistnok er det imidlertid, at man ifølge de nyeste Efterretninger fra Odessa holder der Krigen imellem Rusland og Porten for uundgaaelig. Reisende, som ere ankomne til Berlin fra Petersborg fortælle, at Gardens Cavallerie vel ikke var afmarscheret derfra; men at næsten hele Fodgarden havde forladt denne Hovedstad; de have beseet Værkerne i Kronstadt og forsikkre, at disse ere i det sidste Aar blevne saa overordentlig udvidede og forstærkede at ingen Søemagt paa Jorden vil kunne ustraffet angribe denne Ruslands første Krigshavn. - Et slemt Jndtryk maae det ogsaa giøre i Rusland, at Porten har udviist en saa overordentlig Strenghed imod de Catholske Armenier i Constantinopel, da det skal komme deraf at den betragter dem som Russiske Undersaattere, fordi alle Jndividuer af dette Religionspartie, som boe i Persien ere ved den sidste Traktat imellem Persien og Rusland, stillede under denne Magts Beskyttelse. Derfor beretter ogsaa den Østerrigske Jagttager, at da den Østerrigske Jnternuntius gjorde de kraftigste Forestillinger imod disse Forholdsregler, saa svarede Porten, at den slet ikke havde besluttet sig til at tage dem af nogen religiøs Aarsag, men allene af politiske Bevæggrunde. Ogsaa tilstaaer Jagttageren, at disse haarde Forholdsregler have i de sidste Dage opvakt en stor og billig Bestyrtelse iblandt de christelige Jndvaanere i Constantinopel. - Tilstanden i denne Stad skriver man derfra bliver stedse meere foruroeligende og alt synes at bebude en ulykkelig Fremtid. Constantinopel er vel roelig; men man kan sige: at den er forvandlet fra en Handelsstad til en Leier. – Jfølge de sidste Efterretninger opholdt Admiral Codrington si endnu paa Malta; men Bladet Times troer, at han vil blive ansat paa en ligesaa vigtig Post nærmere ved England, (mon der skulde blive opstillet en Observations=Flaade i de nordlige Farvande?) Hertugen af Clarence havde taget den tappre Captain Felloves med sig i sin Vogn da han kiørte til Couren i Vindsor, hvor han blev præsenteret for Kongen og slaget til Ridder; han vil ufortøvet vende tilbage til Grækenland.