Berlingske Tidende, 1828-11-22
Udenlandske Efterretninger. Fredericia, den 1ste November. Hvor et Folk elsker sit Kongehuus, som det Danske, hvor det erkjendtlig glad paaskjønner sit Fortrin, og føler sig lykkeligt under en viis og mild Regjering, der kun i Folkets Held sætter sin Ære og Lykke, der er det naturligt, at en Fest, som nærværende, der knytter Fremtidens Haab til den nærværende Tids glædelige Besiddelse, maatte vække saa almindelig, uddeelt Deeltagelse, saa inderlig patriotisk Glæde, en Glæde, som med tusinde Stemmer gjenlyder fra Lan og Stad, fra Borg og Vraa. Dette var ogsaa i Fredericia Tilfældet. Kl. 6 lød Fyenske Infanterie=Regiments og Borgervæbningens Musik igjennem alle Byens Gader, og forkyndte, at ven Dag var oprunden, til hvis Festligholdelse saa Mange længe havde glædet og forberedet sig, og dette blev Signalet til den Jndel, som i de 3 følgende Dage fyldte alle Hjerter og lød fra alle Læber, hvoraf her kun de enkelte offentlige Yttringer kunne udhæves. Kl. 11 var stor Parade af Garnison og Borgervæbningen, og for en talrig Forsamling af Byens civile og militaire Embedsmænd udbragte Commandanten, den commanderende General i Nørrejylland, et hjerteligt: Leve, for det høie Brudevaar, som gjontoges under et skingrende tredobbelt Hurra. Efter Paraden holdtes i det lærde Jnstitut en Tale af Skolens øverste Lærer, som i det den gik ud paa at vise den Agtelse, Kjærlighed og Tillid, der maa besiele enhver Dansk Mand for Kongehuus og Medborgere, naar han kjender sit Fædrenelands Historie, paa den Dag ler maatte finde lydelig Gjenklang i glade Danske Hjerter. J Byens Klub holdtes et festligt Diner, hvori alle Embedsmænd og Honoratiores deeltoge, og som Klokken slog til den høitidelige Vielsestime, gjentoges atter et jublende: Leve, under Hurraraad og Kanonernes Torden. Bordets Glæder oplivedes end mere ved en i uafbrudt Musik, og efter fuldende Maaltid ilede man ud i de vrimlende Gader, hvor Klokkernes Kimning og Ringning forkyndte Folket, at nu foregik Dagens vigtige Handling. Kl. 6 19d ogsaa i en festlig Musik fra Michaels Kirke, medens Lys og Birgkrandse tændtes rundt i Gaderne. Jlluminationen var den smukkeste, man her erindrer sig, og flere Bygninger, saasom: Raadhuset, Commandantholigen, Apotheket, Clubben, Hespitalet udmærkede sig ved smukke Transparenter og Jndskrifter, som alle aandede samme Følelse for Kongeslægt og Fødeland. Kl. 10 holdtes paa det fisteligen smykkede Raadhuus en Souper, ogsaa ledsaget af Musik, hvorved Stadens Borgermester i nogle hjertelige Ord tolkede den almindelige Stemning, og atter under Hurraraad og Kanor nernes Lyd udbragte Skaaler for det nyformælede Par og Deres r høie Forældre. J det smukt oplyste Exerceerhuus holdt paa samme Tid Garnisonens Underofficerer og Hobolstcorps en lignende Festlighed, og tolkede med jublende Røst deres gode Ønsker og glade Deeltagelse i Dagens Begivenhed. Om Søndagen nedbades i alle Byens Kirker Himlens Velsignelse over de høie Formælede og den hele Kongelige Familie, at Deres og Folkets bedste Øn skeer maae gaae i herlig Opfyldelse. J Husene og Familierne gjenlød Festens Fryd, og udtaltes endnu engang offentligen samt me Dags Aften ved et muntert Bal, hvor atter det i disse Dage saa ofte gjentagne Ønske beggeistret løb fra glade Hjerter og glade Læder. Om Mandagen lode Byens gode Mænd og Borgere samtlige Fattige beværte paa Byens Raadhuus, hvor det var rørende at see Glæden lyse fra de Ansigter, som ellers Kammeren saa ofte formørker. For og efter Bordet bleve afsjungne Høitids psalmer, under Accompagnement af Borgermusikken, der ogsaa forlystede de Gamle under hele Maaltidet. Mange af Byens Embedsmænd og Honoratiores vare ogsaa her tilstede, og det rundelige Overskud fra Beværtningen uddeeltes mellem de vær digste og meest trængende Huusarme. Saaledes endtes her denne sjeldne Fest, den glade Jubel tang efterhaanden, Borgeren, vendte tilbage til fine vante Sysler, men Ønsket lever endnu alle Sjele, at vor Fredrik og hans Slægt maa opleve mange Aar, og Danmark i kommende Tider tælle mange Konger som han Randers, den 5te November. I det lille Hobroe, der i undersaatlig hengivenhed for Kongehuset, visseligen ikke staaer til bage for nogen af Landets større Stæder, blev den 1ste Novem be ber saaledes feiret : Ved Solens Opgang tilkjendegav Ringning og Kimen med Klokkerne, at en Fest= og Glædesdag brød frem. - Kl. 12 samledes, efter foregaaende Indbydelse, Byens Embedsmænd og saa mange af dens Jndvaanere, som Localet tillod, paa Raadstuen, hvor det af Sognepræsten, Velærværdige Hr. Pastor Wogelius, blev holdt en Tale, hvis Æmne var: "de grundede Aarsager, vi Danske have til af Hjerte at deeltage i Kongehusets Glæde paa denne Dag." For og efter Talen bleve Sange afsjungne, ligeledes forfattede af Sognepræsten. - Derpaa var Middagspiisning, hvori et talrigt Selskab deeltog. En til Høitideligheden af Hr. Wandborg forfattet Vise blev afsjungen, og under høie Glædesraab, bleve Skaaler udbragte for det høie Brudevar, Kongen og Dron i ningen, Prinds Christian og det hele Kongehuus. - Om Aftenen var hele Byen smukt illumineret. Paa Raadstuen vare 4 Transparenter: i Frontispicen det Kongelige Navneriffer, ligeunder; Brudeparrets Navne, omgivne med Krandse af Myrther og Ro sær, paa den ene Side Kjærlighedens og Fredens, paa den anden de Retfærds Gudinde.