Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-02-17
Frankerig. Neppe omtales den nye Sammensværgelse meere. Dens nærmeste Følge har endog været Statspapirernes Stigen, og dog skal – efter en Yttring i de Deputeredes Kammer dens Hensigt have været Kongemord og Konstitutionens Omstyrtelse, Bladet Temps fordrer vel de Skyldiges Afstraffelse; men advarer derhos Ministrene fra Fristelsen: at benytte denne Tildragelse til at beklæde Regjeringen med en overordentlig Magt, som vilde bringe Dynastiet og Lande i Fare, da de Misfornøiede deraf vilde tage Anledning af indlade sig i hemmelige Selskaber og Komplotter. Fængslingerne vedvare; den paafølgende Aften anholdt Politie flere Personer, som bare Stokke og Voxdugs Hatte. Det var en Skomager, ved Navn Poncelet, som har Juli Ordenen, der skulde have affyret en Pistol paa den dræbte Politie-Sergeant, hvilket han i Forhøret har benægtet. General Dufour ligger syg og har selv gjendrevet Rygtet om sin Hæftelse; ligesaa bekjendtgjør Hr. v. Castelbajae, at hans Sekretair ikke kan være hæftet, da han ingen har. Under samme Rubrik maa vel henføres, hvad der er blevet tal om Robespierres og Marats Buster. Sandhed skal det derimod være, at det carlistiske Partie stedse griber mere om sig, ja en anseet Mand skal endog offentlig i et Selskab have brystet sig af, at hans Partie eiede 12 Mill. Fr. i Hovedstaden allene. Heraf lader Forbindelsen imellem Carlister og Republikanere sig da bedst forklare, ligesom det og antages for utvivlsomt, at Branden i Brest (S. 98), hvis Skade Moniteuren anslaaer til 1,200,000 Fr., har været et Værk af Carlisterne. J en af de følgende Nætter har Man der paagrebet 3 Personer, som vilde snige sig ind i Arsenalet. Af samme Kilde lade maaskee den stedse stigende Ordstri- og Uenighed mellem de Deputerede indbyrdes sig udlede, da den kun bidrage til at sætte Repræsentativsystemet des mere i Miskredit. Hertil kommer den kjendelige Opposition mellem begge Kamre, ifølge hvilken næsten ethvert Lovudkasskommer tilbage fra Pairskammeret med talrige Amendements og Forandringer. De nyeste Debatter i Deputeertkammeret have angaaet Bevillingen af de fra 1814 tilstaaede Pensioner, som ere sanktionerede ved en Artikel i Chartet af 1830. Men hvor meget Hr. Salverte og flere ivrede derimod, idet de paastode, at hiin Artikel handlede kun om Fædrelands=Forrædernes Jkke=Forfølgelse, men ikke om deres Belønning, at Emigrantere, forrige Vendee=Oprørere, ja selv Galeislaver trak Pensioner af Staten, bleve alle Amendements forkastede med 225 imod 176 Stemmer, da Statsraads-Præsidenten (Perrier) protesterede imod ethvert Brud paa Chartet, hvorved "Revolutionens Ministre" vilde paadrage sig et endnu større Ansvar end deres Forgængere. Da han i Talens Strøm lod et Ord falde om, at de fleste Pensionister vare gamle Folk, og Besparelsen af sig selv altsaa om faa Aar vilde indtræffe, blev der en almindelig Latter, hvori Ministeren uvilkaarlig maatte deeltage, sigende: "jeg veed ikke, hvorover Forsamlingen leer; men af en blot Beregning døer Jngen. Under de stormende Debatter maatte Præsidenten flere Gange bedække sig med sin Hat og for en kort Tid hæve Forsamlingen, indtil Roligheden atter var vendt tilbage. Nogle see i hiins Eftergivenhed af Kammeret en Svaghed, og begribe ikke, hvorledes de Deputerede ville forsvare samme for deres Kommittentere, hvilke med saa megen Føie have haabet paa Besparelser og Lettelse i Afgivterne. Kammeret gik derpaa over til de Pensioner, som ere bevilgede Pairerne og beløbe sig til 1,670,000 Fr. Betænker Man, at Budgettet har 131 Kapitler, og at der kuni hele 22 Dage er naaet til det 13de, da vil Man neppe komme tilende med samme før i Juni Maaned.