Viborger Samler, 1818-10-21
Tirsdagen den 6te October om Morgenen afseilede Skipper Lars Kiøbner fra Aarhuus med sin Jagt Margretha, lastet med Bræder til Kirken paa Anholt, da han kom henimod Øen Hjelmen mærkede han at Jagten var læk, og uagtet al Anstrængelse kunde han ikke holde den paa Pompen. Vandet tog til og Jagten kantrede; Skipperen og Matros Johannes Sørensen satte sig da ud paa Siden, hvor de sad fra samme Dags Middag indtil om Eftermiddagen Kl. 4 den anden Dag. En Jagt nærmede sig dem, men da det blæste saa haardt, at den ikke kunde ankre, og hans Fartøi var bestuvet, forlod han de Ulykkelige. Noget efter kom den brave Skipper H. Stein af Horsens med sin Galease, som uagtet den haarde Kuling og svære Søe begav sig med en af hans Matroser, Andreas Johansen, i en lille Hægjolle, og efter megen Anstrængelse og Far naaede de endelig Jagten, kom den saa nær at de ved et Toug fik Folkene bjerget og bragte ombord i Galeasen, og med den til Kjøbenhavn. Skipper ten var aldeles kraftløs, Matrosen var noget raskere. Der var al Sandsynlighed for, at disse tvende Mennesker vare blevne et Offet for Bølgerne, da der var ingen Skibe i Sigte, det blæste haardt og drog ud paa Aftenen, dersom denne ædle Skipper Stein, som red selv at vove sig, ikke havde reddet dem. Aarhuus Avis indeholder derom et saadant Avertissement: "Skipper Hans Steen fra Horsens, der sidstl. 10de Octbr. bjergede os underskrevne, efter at vi 27 Timer havde holdt os fast paa Vraget af Jagten Anne Marie paa Reisen til Anholt, aflægge vi herved offentlig vor erkiendtligste Tak samt vore Hjerters inderligste Ønsker for hans Hæld og Lykke. -Men som den Adle og Brave bør hædres og nævnes saaledes bør ogsaa den Redrige og Slettænkende til almindelig Foragt fremsættes i sit rette Lys. Dette fortiener Skipper Søren Lauritzen fra Veile, der seilede os Skibbrudne tæt forbie, uden at giøre sig ringeste Umage for vor Redning. Aarhuus den 15de Octbr. 1818. - Lars Kiøbner. Johannes Sørensen." Paa en Tid, da Fattigdom og Trang er saa almindelig, er det desto vigtigere for det Almindelige, og især for Landboerne, at befries fra den store Mængde Tryglere og Omløbere, som hjemsøger Byer og eneliggende Stæder. Vel er denne Betlen forbuden i Lovene; men Frygten for at hændes noget Værre, afholder som oftest baade Sognefogder og andre fra at anvende Tvangsmidler eller opbringe dem. Den ofte langt fra boende Politimester eller Herredsfoget kan med den bedste Villie til at hæmme denne Uskik intet udrette; thi han mangler Bistand af undererdnede Politibetjente. Foruden det, at Fattigforsørgelsen koster Landboeren meget aarlig, yder han til disse omløbende Betlere og arbeidsføre Tryglere saameget baade i Uld, Fødevahre og Penge, at det for hver Beboer ville opløbe til en ikke ubetydelig Sum om Aaret, dersom man vidste den. Lukker man ikke Haanden op for dem, true og skielde de. Ofte kan en Beboer have 10 saadanne Besøg daglig. Med Skillinger slipper man dem ikke nu, som i forrige Tider. De mange Tyverier og Jldebrande paa Landet, nu mere end forhen, tilregnes ikke ubilligen slig. Omløbere - og, hvo ville ikke gjerne kjøbe sig disse Uheld fra, saalænge man kand? Den Embedsmand der raader Bod herpaa, vil altsaa vist nok være berettiget til det Offentliges Tak. Da en gavnbringende Anstalt maae være enhver magtpaaliggende, glæder det Anmelderen at kunne forsikre, at der cirkuleret i denne Tid et Forslag her i Stiftet fra en Herredsfoged, der ønsker at see denne Landeplage hævet. Han har foreslaaet Dherr. Proprietærer, Præster og andre at bidrage aarlig noget vist i Fourage eller Penge til, at holde i 2 Herreder til Prøv i 2 Aar 6 ridende Politibetjente, der maatte være ugifte og patrollere idelig omkring i Distriktet, for at opbringe saadanne Omløbere og fremmede Tiggere. De som ikke bidrage noget ved frivillig Subskription maatte betale noget af Hartkornet, som dog ikke formenes at ville overstige 32 s. af Tde. Hik. Selv har Herredsfogden tegnet sig for et Bidrag af 200 Rbdlr. N. Vaarlig til denne Jndretning, om han end skulle vorde forflyttet. Der er vel Jngen, der kunne drage denne Indretnings Nytte i Tvivl, besvarende for enhver Landboer ville den vist nok blive. Mange Tyverier og Jldsvaader ville og derved afværges. Haabe bør man derfor, at flere Politimestere paa Landet ville tage Deel i Sagen; thi da ville den lettere iværksættes. Disse Sværme af Lediggængere ville ikke forstyrre og beskatte den rolig Landmand og den virkelige Nødlidende og Fattige ville da bedre kunne hjelpes og underholdes. Rekrologie. Den 10de October døde paa Knuhtenborg i Lolland, Hs. Ex. Geheimekonferentsraad Greve af Knuht, Storkors af Dannebroge - Den 12te October døde Jnstructeur ved det Kgl Theater, Ridder af Dannebroge Michael Rosing, 63 Aar gl., i sin Tid een af den danske Skue pladses største Prydelser, der i endeel Aar ved Sygelighed hindredes fra at spille. Den 13de October døde den fortienstfulde Hospitalslæge Professor O. H. Mynster i sit 47de Aar, fra Kone og 10 Børn.