Aalborg Stiftstidende, 1829-04-25
Hovedbetjentene ved de forskjellige Ministerier høre paa en vis Maade, ligesom gamle Møbler, med til deres Jnventarium; og i Sagernes Gang hersker en saadan Forvirring, at de nye indtrædende Ministre, for at kunne finde ud deraf, maae beholde de eengang Ansatte, hvad enten de ere indsigtsfulde eller eenfoldige, dovne eller flittige. For at give et Begreb om det store Antal Mennesker, der ere ansatte ved de forskjellige Forvaltningsgrene, behøver man blot at anføre, at alene Departementet for de offentlige Arbeider har 88 af Dommere og andre Embedsmænd og Betjente, at man tæller 51 ved den øverste Appellationsret og 49 ved Administrationen for Ridderordenernes Anliggender; at Overretten i Oporto har en Cantsler, 58 Dommere og 23 andre Embedsmænd, tilsammen 82 Personer; at der ved Tolden i Lissabon befinde sig 99, ved Tobaks=Administrationen 30 Betjente. Paa de 36 Bureauer, som maae opkræve og føre Regnskab overen Jndtægt af ikke fulde 2 Millioner Pd. Sterl. talte vi 1840 Ansatte under de forskjellige Titler af Præsidenter, Raader, Desembargadores, Secretairer o. s. v. Men ved Skattevæsenet gives der 800 Personer, som erholde Gage eller Pensioner; og uagtet Summerne, som Enhver erholder, ere smaae nok, beløbe de sig dog i det Hele til 273754 Milreis. Denne uoverskuelige Armee af Embedsmænd hænger, ligesom Utøi, ved Statens syge Legeme og det med en Jver, der er ligesaa stor, som Personernes Bestikkelighed, da de vel vide, at en Reform, i det den helbredede Statens Saar, vilde berøve dem den Næring, hvormed de mæske sig. Dog gives der ogsaa blandt disse Embedsmænd mange ærefulde Undtagelser. Halvdelen af Medlemmerne, i det forrige Kammer, der udmærkede sig i det liberale Partie, hørte til denne Classe. At Nationens offentlige og private Hjelpemidler, efter en lang Række af uduelige Bestyrere, efter de politiske Kampe, af hvilke Portugal nys har lidt, og ved de høiere Classers foragtelige Tilstand, næsten ere aldeles tilintetgjorte, og Jndustrien der er sunken næsten lige saa dybt, som i Spanien, er begribeligt nok. Aldeles ubekjendt med Videnskaber og Kunster, underkastede de vilkaarligste Udsugelser, ere Portugiserne uskikkede til nogen vedholdende Anstrengelse, for at forbedre deres sørgelige Tilstand. Den ved Tienderne, ved trykkende Skatter og Hoverie nedbøiede ulykkelige Landmand, som ikke kan komme til Torvs med sine Producter, fordi der fattes ordentlige Veie og Transport midler, vedbliver at være fordømt til den sørgeligste Armod. Hvor man kaster Øiet hen, seer man kun Elendighed, Urenlighed og Betlere. Handelen vansmægter under den offentlige Skats Hindringer, som indskrænke dens Gang; Speculationsaanden kan ikke tage noget kraftigt Sving, hvor der ikke gives nogen Sikkerhed for Eiendomme, og hvor Retfærdigheden er tilfals. Der gives intet uslere end dette Kongeriges Forfatning, og kommer det til en alvorlig Kamp imellem Johan den Sjettes to Sønner om denne sørgelige Krone, da kan man sige om Don Pedro og Don Miguel, som om Etiocles og Polynices: Nuda potestas Armavit fratres, pugna est de paupero regnoBerøvet næsten alle, ved dets Søfarendes Genie opdagede og ved dets Soldaters Tapperhed erobrede Besiddelser, førend det bøiedes under Jnquisitionens og Jesuiternes dobbelte Aag, er Hoffet i Lissabon nu reduceret til den smalle Landstrimmel, som det eiede, da Alexander den 6te endnu ikke havde deelt de ubekjendte Regioner i den nye Verden imellem det og Spanien. Dets Credit er aldeles ubetydelig og dets Jndkomster ere ikke tilstrækkelige til at bestride Halvdelen af Bekostningerne ved dets Establissementer. Af det Budget, som den sidste Finantsminister saa omhyggeligen havde udarbeidet, for at forelægge Cortes det endnu Dagen før deres Opløsning, erfares, at de almindelige aarlige Udgivter kunde anslaaes til 10,286,118 Milreis, men de almindelige Jndtægter kun til 6,400,710 Milreis, og at der følgelig var et anseeligt Deficit, som Regjeringen maatte søge at dække ved Laan, da den ellers ikke havde kunnet lønne sine Embedsmænd; at Massen af Papiirspengene, der allerede vare bragte i Omløb, udgjorde 6000 Contos de reis, at den funderede og ikke funderede Gjeld var voxet til 250 Millioner Franes, og at følgelig den aarlige Udgivt maatte beløbe sig til 100 Millioner Franes, det vil sige til det enkede Regjering havde man aldrig kunnet komme saa vidt at oprette en Bank; men under det af Don Pedro givne Chartes Herredømme er der kommen een istand, der havde god Fremgang indtil Slutningen af forrige Aar. Den blev sanctioneret ved en Lov af 31te December 1821; dens Capital var indskrænket til 10000 Actier, hver paa 5000 Milreis; men Subscriptionerne overstege ikke 12 til 13 Millioner Francs. J Løbet af en sexaarig Existents har dette svage Establissement for strakt Regjeringen omtrent 10 Millioner Milreis, eller det firdobbelte Beløb af dets Capital. Det er derfor ikke at undres over, at det har maattet standse med sine Udbetalinger, og at det kun har liden Udsigt til paa nye at kunne begynde sine Operationer. Actionisterne ere desuden for det meste Liberale, der ikke have stor Lyst til at anvende deres Penge til Opretholdelsen, af en Regjering, som hver Dag titulerer dem "Jacobinere, Frimurere og Rovfugle.