Corsaren, 1842-07-22
Beviis for, at Folket gjennem de Roeskildske Stænder dog har besluttet Jndgivelsen af en Adresse. Den Mening synes at være almindelig, at det forholder sig rigtig, som Stændertidenden beretter: at de i Roeskilde forsamlede Folkedeputerede med 38 Stemmer imod 29 have besluttet, ikke at indgive en Adresse, hvori Ønsker og Besværinger, som ikke kunde finde Plads i en særegen Petition, kunde blive udtalte. Dette er vel baade factisk og juridisk sandt, det vil sige: ved at optælle de enkelte Stemmer faaer man ganske rigtig ud, at 38 vare imod og 29 for en Adresse; men i moralsk Henseende ɔː ved at veie Stemmerne mod hinanden, faaer man et ganske andet Resultat ud. For det Første er der iblandt de 68 tilstedeværende Medlemmer 10 af Kongen valgte Deputerede, bestaaende af: 3 Grever, 3 Etatsraader, og 4 høie geistlige og verdslige Embedsmænd. Disse ere aabenbart tilstede for paa Regjeringens Vegne at "regulere" Forsamlingen, for at hemme den altfor democratiske Bevægelse, der ved de Folkedeputerede kunde betage den og derefter hele Folket *). De stemme altsaa paa Regjeringens Vegne og efter Kongens "formodede" Villie, forsaavidt det blot kan harmonere med deres Anstuelser og Samvittighed. Men at en saadan Harmoni næsten altid vil finde Sted imellem deres og Kongens Anskuelser, derfor borger deres Stilling og Rang og Forhold til Thronen og, til Overflødighed, mange af deres Yttringer. Naar der altsaa i Stænderne er Tale om en Opposition mod den af Kongen og hans Regjering yttrede Mening, maae nødvendigviis disse 10 Stemmer udgaae af Beregningen over, hvad Folket gjennem dets Deputerede har villet frembringe for Thronen. Vi have altsaa strax at kun 28 vare mod en Adresse, men 29 for den. Dernæst er der en Afdeling Deputerede, der vel ikke ere valgte paa Kongens Vegne, men dog *) Den Deputerede for Univiversitetet bør maaskee, af let forklarlige Grunde, undtages herfra. af en Klasse af Folket, der i Grunden er fremmed for selve Folkets Byrder og Savn, altsaa ogsaa for dets Ønsker, Fordringer og Haab. Det er de store Godseieres Valgklasse, det er den lille Deel af Nationen, der ved Privilegier, Gunstbeviisninger og meget Andet er knyttet til Thronen og dennes særskildte Jnteresser, der med lyst og freidigt Mod seer Fremtiden imøde, fordi den er rig, fordi den besidder store Godser, som den lader det simple Folk dyrke, og hvoraf den uden Møie suger sin Rigdom. Denne Classe er repræsenteret i Forsamlingen af 16 Deputerede (2 mangle endnu), bestaaende af 5 Kammerherrer, 2 Grever, 2 Hofjægermestre, 2 Etatatsraader, 2 simple Proprietairer og 1 Amtmand. Er man nu ifølge deres Stilling berettiget til at troe dem i Anskuelser og Ønsker fjernede fra selve Folket - Noget, hvorfor desuden Facta tale, da det for Ex. væsentlig er fra denne Afdeling, at Oppositionen imod større Frihed for Bondestanden er udgaaet - saa gjør man allerede en stor Jndrømmelse ved at tilstede, at Halvdelen af dem kan have et saa høihjertet Sind og en saa lys og klar Aand, at den kan stemme mod egne Jnteresser, mod nedarvede Synsmaader og mægtig Jndflydelse - og altsaa sætte blot 8 Stemmer blandt de forannævnte 10. Men allerede herved faae vi ud, at Folkets Repræsentanter besluttede en Adresse med en Majoritet af 29 Stemmer imod 20. Det kan ikke falde os ind at udstrække denne Undersøgelse om, hvem de Deputerede repræsentere, til den endnu resterende Minoritet af 20. De ere valgte af Folket, og, repræsentere de ikke Folkets Anskuelser, saa er Skylden ene og alene Folkets. Men, da der ogsaa fra disse er fremkommet Yttringer, der temmelig klart og tydeligt lægge Vægt paa Kongens "formodede Villie", saa vilde det være interessant at see - naar de vigtige Puncter, der i Adressen kunde være blevne klart og energiske paaviste, senere komme paa Bane for at behandles enkeltviis - hvormange der da, ved en hemmelig Afstemning, vilde blive tilbage af disse 20.