Berlingske Tidende, 1762-12-01
Den 17de Decembr. haver Hans Kongelige Majestæt, i Anledning af den sig her i Riget Danmark Ao. 1745 yttrede Qvæg=Syge, ladet adskillige Forordninger udgaae, som paa nærværende og ellers lige beklagelige Omstændigheder til største Deel kan passe sig; saa havet Hans Kongel. Majest. dog ugierne maatte fornemme, at de enten af Uvidenhed eller Efterladenhed ikke i alt ere saa fuldkommen efterlevede, som Hans Kongel. Majest. gierne havde seet Paa det at derfor ingen mere i det ringeste med Uvidenhed og Uvished om hvad han herudinden bør giøre eller lade, skal søge Undskyldning og Udslugt, da vil Hans Majest. hermed alle foregaaende Forordninger angaaende Qvæg-Sygen, den alene af 3 Septbr. sidstleden undtagen, som indtil videre bliver i sin fulde Kraft, paa efterfølgende Maade have igientaget, forandret og forbædret, til hvilken Ende Hans Kongel. Majest. allernaadigst byder og befaler: 1) At alle og enhver, som Qvæg=Sygen yttrer sig hos, skal saadant straxen tilkiendegive for Øvrigheden, eller naar det er Bønder paa Hans Majests, eget Gods eller Proprietair Bønder, da for Regiment=Skriveren, Husbonden eller Forvalteren, hvilke det for Amt, manden igien ufortøvet have at anmælde og hvorfra Hans Kongel. Majests, General Lands Oeconomie og Commerce=Collegio alle saadanne Efterretninger bestandig vorder tilsendte. Tager nogen Bonde herudi Forsømmelse, da bør han have sit Fæste forbrudt eller med anden Straf paa Kroppen at ansees; Men skeer det af Proprietarier, Præstet eller andre, kunde de vente for den deraf flydende Skade vedbørligen at vorde tiltalte. Alle løse Hunde og Katte paa saadanne befængte Steder skal ødelægges, og ellers i Almindelighed andre smaa Kreaturer vel indlukkes og forvares, at de ey komme til sygt Qvæg. 2) Naar noget Qvægs=Høvet af Sygen vorder angrebet, bør det ufortøvet fra det Sunde adskilles; Og maa ingen, som ved samme haver at bestille, komme til noget sundt Qvæg med mindre de først ganske omskifter Klæder og røger sig med Enebær, Malurt, Sævenhaum eller deslige. 3) Alle Fæe=Huse, efterat derfra først er een Gang noget sygt Qvæg udbragt, skal siden flittigen renses, Giødselen, saasnart den der falder, straxen udkastes i en Grøft og saaledes tildækkes, at ikke nogen Damp derfra til Fæe=Huset igien kan henstige, Væggene kalkes, Træværket skures med skarp Lund, fornødne Træk=Huller giøres, at Luften al Tid kan være frie; og røges ellers der udi bestandig med de i næst forrige Articul anførte Speciebus, eller i Almindelighed saadanne Præservativa anvendes, som Erfarenhed lærer at være tienlige. 4) Saasnart et Qvægs Høvet henfalder, som ligeledes angives paa den i første Articul anførte Maade, skal der straxen paa fri Mark aftages Huden tilligemed Tællen, og der ufortøvet 3 Alen dybt i Jorden nedgraves. De altagne Hude bestrøes da derefter med Kalk og Aske, samt tørres i Luften og siden henlægges paa er tørt Sted, hvor intet Slags Kreatur dertil kan komme; og maa deslige Hude ikke under høy Straf andensteds henbringes, førend 6 Uger i det mindste efter at Sygen paa samme Sted aldeles har ophørt. 5) Med den raae Tælle forholdes det der imod paa denne Maade, at samme ved Stedet hvor den af Qvæget udtages skal smeltes og saaledes tillaves, som den til almindelig Brug forlanges, førend den til Huus vorder hiembragt; hvorfor, da saadant vanskelig lader sig giøre under aaben Himmel, det var godt, at der til den Ende kunde opreyses en liden Hytte af Fieler eller Leer, hvor det var beqvemmeligst, eller anvises et Huus, som vidt fra andre er beliggende og alene hertil maatte anvendes, saa længe Qvæg=Sygen grasserer. 6) Til Varetegn at ikke Fremmede og Reisende skal komme til saadanne Byer og Stæder, hvor Sygen har begyndt, eller i Fald de der igiennem endelig maa passere, at de da ey i noget Slags Huus indtræde eller opholde sig, saa opsættes der paa Veyene til saadanne Stæder en lang Stang med et Flag, saa tydelig, at enhver kan skille det; og skulle i Særdeleshed alle Slagtere, Slagter Svenne eller saadanne, som efter Forordningen af 3die Septbr. sidstleden ere tilladte at opkiøbe Qvæg, nøye erkyndige sig forud om de Stæder hvor Sygdommen grasserer, thi understaaer de sig at komme did og til saadant Qvæg, som er befængt, kan de vente alvorligen derfor at blive afstraffede, besynderlig hvis de af samme skulle sig noget tilforhandle, da de i saa Fald dømmes til Fæstnings=Arbeyde. 7) Jngen Bissekræmmer, Glasmager, Skiersliber eller anden deslige maa lade finde sig paa Landet; og giør han det, da at have sit Medbringende forbrudt, til dem, som hannem anholde. Jkke heller maa nogen sammesteds saadanne eller andre omløbende eller ude kiendte Folk, under vedbørlig Straf hos sig huuse. De, om de Fattiges Væsen giorte Anordninger vil Hans Kongel. Majest. Allernaadigst nøye og alvorligen at skulle iagttages, saa at ingen Betler nogensteds maa huuses, eller lides, undtagen hvor enhver hiemme hører, og vedførligen bør underholdes.