Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-23
Atter fortæller Hr. Kotzebue, at Missionalrerne efter Pomarres Død, medens hans Søn var et umyndigt Barn, fik smeddet en Constitution, hvorved de selv bleve Præster og Regenter." Atter af samme Suurdeig, thi i Aaret 1819 besluttede det londonske Missions-Selskab at sende Deputerede til Otaheiti, for, i Forening med Kongen og Folkets Styrere at lægge en velgjørende og fast Grundvold. Disse Deputerede ankom og virkelig dertil i Septbr. 1821, bleve af Kongen kjærligt modtagne og gik ham tilhaande med at udkaste en christelig Lovbog, hvis Grundsætninger kort derefter bleve offentligt bekjendtgjorte og med Glæde modtagne. (See B. om G. R. U. 2 B. p. 59 og 65.) J Decbr. derefter døde Kongen som en Christen og efterlod, ikke som Kotzebue siger, en Lreaarig, men en 18 Maaneder gammel Søn, hvis Opdragelse er Missionairerne, som fornuftigt er, overdragne. Riget styres derimod af Høvdingerne. (S. f. St.)Hr. v. Kotzebue dadler, at Kongen aflægger Eed paa Bibelen, hvilket jo dog ei kan være anderledes, og det gjøre, saavidt jeg veed, alle christelige Konger"). Ydermere beklager Hr. v. Kobebue, at hinØeboeres fordums frydelige Livlighed og beundringsværdige (?) Industrie er aldeles qvalt ved uafladelig Beden; og at deres Dands etc. er ophørt. Herpaa kan vel ikke bedre svares end ved at lade dem selv tale og at tilføie Missionairers og Visitatorers Vidnesbyrd om Guds og Øeboer nes Sag. - Saa tiltalede f. Ex. Chefen Atihuta paa Rajatea de forsamlede Fruentimmer, sigende: Seer, det staaer nu Alt godt med Eder, men saaledes var det ikke altid, som J vel vide. J ere lykkelige; men Hine (i andre Lande) ere det ikke. I ere klædte i Kjorteler, som Britannerne have sendt Eder, og Eders Hoveder ere bedækkede med smukke Huer. J blive nu behandlede med al Agtelse og Venlighed." Og Mahamene, som taler om Guds Ords velsignede Frugter iblandt dem, siger: Vi sove nu med Sikkerhed i Senge, sidde paa Stole, boe i murede Huse og kunne kalde det Lidet, vi have, vor Eiendom. Skuer omkring Eder, vor Afgud Oro har aldrig ladet os see Sligt. Betragter de Lysestager, Seer vore Qvinder, hvor anstændigt de ere klædte. Er det vor Fortjeneste, er det vort Værk, Ingenlunde. Allene det velsignede Jesu Navn have vi at takke derfor. (See B. om S. R. U. 2 B. p. 111-113. - Hermed stemme Missionairernes og Visitatorernes og fleres Vidnesbyrd. Saa læse vi f. Ex. i det anførte 2det Bind. p. 57 – at 2 Høvdinger vare i Begreb med at bygge sig store Baade, for med dem at besøge fjerne Øer, for at deelagtigjøre dem i samme Velsignelse, som er dem selv vederfaren. Saa oplyses det p. 58, at deres forrige, i høi Grad uanstæn*) Det synes af det Kotzebue siden anfører, at han Aaret 1824 besøgte Otaheiti, og ei kunde oppebie den forestaaende Kroning. J denne Anledning maa bemærkes, at Kongen da allerede i 3 Aar havde været død. - Jgjen et nyt Beviis paa Troværdig ved dige Lege (hvilke det gjør Hr. v. Kotzebue saa ondt at savne) vare stedse en moralsk Pest der forgiftede Folkets Sæder, og at Kongen før i Landeplager udsendte sine Tienere, som trængte ind i fredelige Boliger og fremslæbte de udseete Slagtoffere, der skulde slagtes paa Alterne m.m., som just ikke kan kaldes glædeligt. - P. 68 at der boe Manufakturister og Haandværkere paa Otaheiti, og at der i et af det fattigste Distrikter ere stiftede Forsørgelseshuse for dem, som før pleiede at døe af Hunger." P. 72. Folket paa Huaheine gjør ønskelige Fremskridt til Dannelse; det ene Huus efter det andet opføres paa europæisk Viis, den ene Ager efter den anden dyrkes, og Fruentimmerne staae ikke tilbage i nyttige Haandarbeider." P. 73. "Paa Rajaten vare allerede 74 Vaaninger opførte. Mange beskjæftige sig med Tømmer og Snedkerarbeide og forfærdige brugbart Huusgeraad. Andre sidde paa Væverstolen, atter Andre bygge Baade eller anlægge Hauger, medens Fruentimmerne spinde, gjøre Klæder og besørge Huusholdningen. Disse ere lutter Virkninger af Evangeliet." p. 84. Denne Station, paa Hacaheine, tiltager i Velfærd, saavel med Hensyn paa det Aandelige, som paa det Timelige." Dette er Visitatorernes Vidnesbyrd, og de tilføie, p. 85 Alt bærer Kiendemærker af en stor Forbedring; Deres Huse, Hauger, Værksteder, Klæder, Alt er omskabt ved Evangeliets forædlende Kraft. Jkke færre end 1200 af disse omvendte Øeboere bivaanede, nydeligt klædte, og i hellig Andagt Prædiken i det otaheitiske Sprog." p. 86 skrive Missionairerne: "Alle de Voxne ere daglig fra den tidlige Morgen, til den sildige Aften omhyggeligt sysselsatte med Arbeide. Vor Station frembyder et herligt Syn. Over en Miil langs med Kysten ere nydelige Huse opførte, omgivne med beplantede Hauger, medens Fiskerbaadene ligge for Anker ved Stranden. Hvilken Modsætning imod den hylende Ørk, som her endnu for 3 Aar siden var at finde vore Hjerter strømme over af Glæde og Tak imod den Gud, der med almægtig Haand har frembragt alt dette. J deres Brev af 3 Decbr. 1821 sige Visitatorerne: Vi have nu tilbragt 10 Uger paa disse herlige Øer. Vi have allerede i England hørt store Ting om dem; men ikke Halvdelen er bleven os sagt. Gud har i borgerlig, moralsk og religters Henseende udrettet store Ting paa disse Hedningers Øer." (see p. 90.) Lignende Vidnesbyrd giver den værdige Capt. Grimes i et Brev af 1821 til Missions=Selskabet, som sees p. 124125. Tilforladelig disse og mangfoldige Vidnesbyrd af flere forskjellige Personer, som have alle Mærker af Troeværdighed og Sandruehed, og som jo umueligt, naar de berettede Usandhed, kunde stemme saa nøie overeens, maae dog vel hos ethvert tænkende Menneske gjelde langt mere, end en flygtigt Reisendes, endog en Missions-Uvens Ord, som fra alle Sider røbe Letsind og Uvillie.