Berlingske Tidende, 1836-01-19
Efterat nogle Medlemmer havde understøttet Propositionen besluttede Forsamlingen eenstemmig at vælge en Committee for at prøve og give sin Betænkning over samme; dertil valgtes Hr. Proponenten og de Herrer Sognefogder Dührssen og Engelbrecht, Følgende Dagsordenen, oplyste derpaa den Tilforordnede Hr. Jargsdorff den af ham indgivne Petition om de Vicariatskiørsler, der af Præsterne skulde foretages, hvilken lod saaledes: Stænderforsamlingen, beslutter at indgive en Petition til Hs. Majestæt Kongen om, at de Naadesaarskjørsler, der ved Bestemmelsen af 12te April 1763 vare tilstaaede Præsterne, maatte nærmere vorde bestemte, og at disse Kjørsler 1) kun tør forlanges af de Præster af deres Menighed, ved hvis Betjenelse der ikke er saa meget Land forhaanden, at tvende Heste gjøres nødig til dets Drivt; derimod 2) at de Præster, der have tyve Tønder Land og derover, om de endogsaa ikke holde Heste og Vogn, dog ere pligtige til selv at besørge deres Naadesaarskjørsler. Dette Andragende blev fra flere Sider bestridt i Forsamlingen, fordi Præsterne, som desuden for det meste ere slet lønnede, derved vilde faae en Byrde, som de efter Løven ikke skulde bære. Loven af 1763 er nemlig ganske tydelig, den paalægger regelmæssig Menighederne Kjørselspligten. Det blev ogsaa fremdeles bemærket, at denne Pligt var heller just ikke nogen Byrde for Menighederne, Klagerne om de her omtalte Kjørsler vare heller ingenlunde almindelige: men Propositionen kunde kun ansees enten som Klage eller som Bøn og Jnterpretation; Klagen var allerede afgjort ved de høieste Øvrigheders Bestemmelser, men til en Bon om Jnterpretation var der ingen Grund. Efterat man paa den anden Side havde bemærket derimod, at her var ikke Spørgsmaalet saameget om en Byrde for Præsterne, som meget meer for Menighederne, og at Loven af 1763 var vistnok i dette Tilfælde dunkel, som og at Kjørselspligten kunde fuldkommen betragtes som en Tjenestepligt, hvilken den eventuelle Forpagter maatte overtage, bestemte Forsamlingen, paa Præsidentens Spørgsmaal, om der skulde udvælges en Committee herover, at som Medlemmer heraf skulde udnævnes Proponenten, Hr. Overretsadvocat v. Prangen og Hr. Overretsadvocat Løck. Til Dagsordenen stod derpaa Motiveringen af den af Hr. Etatsraad Falck indlagte Proposition om de mosaiske Troesbekjenderes retslige Ligestilling med Landets christlige Jndvaanere. Denne havde til Hensigt: at under Henførelse til de af den holsteenske Stænderforsamling indgivne Petitioner maatte indgives en allerunderdanigst Petition hos Hs. Majestæt, 1) om Ophævelsen af de lovmæssige Bestemmelser, der indskrænke de mosaiske Troesbekjendere i Valget af deres Opholdsted, deres Stand og Erhverv, navnlig om de mosaiske Troesbekjenderes Tilladelse til at erhverve sig Borgerrettighed i Stæderne, og til Optagelse i Foreningerne og Langene paa lige Maade som de christelige Jndvaanere, endelig om Tilladelse til Advocaturen og Notariatet paa lige Art og Maade; 2) paa Ophævelsen af de Privilegier, som de mosaiske Troesbekjendere nod her i Landet; paa en egen Retstilstand i fuldkomment borgerlige Retsanliggender, og hvor det endnu finder Sted, af Privilegiet at tage høiere Renter, end Landets Love tilstaae; 3) paa den lovmæssige Bestemmelse, at den forhen nævnte Ligestillen af de mosaiske Troesbekjendere med de christelige Landindvaanere i private Forhold kun skulde strække sig til de i Landet nu boende isralitiske Familier, og til dem, som maatte i Følge den allerhøieste Tilladelse umiddelbart tage deres Bopæl her i Landet; men at alle fremmede Jsracliter uden en saadan allerhøieste Tilladelse maatte kun tillades paa en Frist, der nærmere maatte bestemmes, et Ophold her i Landet i faa Uger, og 4)