Ribe Stifts Adresseaviser, 1832-09-21
Udenlandske Efterretninger. Tydskland. Efterretningerne fra de bevægede Egne ere endnu stedse kun lidet glædelige. Udvandringslysten tiltager bestandig. Saaledes skrives fra Speyer, at et Antal Borgere havde forenet sig om at vandre til Amerika. De ere alle velhavende. Folk, og deres samlede Formue anslaaes til over 1 Mill. Fr. J Wiesbaden have ligeledes 20 af de rigeste samilier forenet sig til Udvandring. Dog vilde de opubie næstkommende Foraat; men dersom indtil den Tid ingen væsentlig Forandring foregaaer med Bestyelsen, vilde de søge sig et nyt Fædreneland i Amerika Ja, der tales om en vidtudstrakt Plan, der gaaer ud paa at samle et saa stort Antal Udvandrende, som udfordres til at kunne optages blandt de nordamerikanske Fristaters Tal og i disse Egne at oprette et "Ny-Germannien." Fra Strasburg skrives, at tydske Flygtninger idelig komme over Grændsen, og at der til disses Tarv skal oprettes en Committee, liig den, det dannede sig for Polakkerne. - J det Nassauske er Gjæringen overordentlig. Hertugen er nylig paa en Reise bleven saare bestyrtet over den kolde Modtagelse, han har fundet. Uagtet Politiets Aarvaagenhed er et trykt Skrift blevet almindelig udbredt, hvori alle Borgere i Rassau opfordres til at nægte at betale Skat, hvilket anprises, som det probateste Middel til at bringe selv de største Konger til at lystre deres Undersaatter. "Tyr", hedder det i samme smukke Opfordring." blev Jordens mægtigste Konge, Kongen af Engelland, uagtet sine uendelige Hjælpemidler, dog ved denne Forholdsregel tvungen til at give efter; saa maa ogsaa vor Regjering vel nødes til det, naar vi gribe til samme Middel." En saadan Tale falder sagtens godt i Ørerne paa forskruede Brushoveder, saavel i Tydskland, som andersteds; men ethvert alvorligt og besindigt Menneske maa vel bede Gud at bevare os for Raadgivere der udstede saadanne Recepter til Staternes Helbredelse og anprise, som Middel til Folkenes Lykke, hvad der aabenbart stridet mod Guds Anordning og derfor aldrig kan faae et godt Udfald. Jøvrigt tør det vel heller ikke nægtes at Vedkommende gaae meget for vidt i at forfølge Personer og Skrifter, politiske Forsamlinger og frimodige Yttringer; og man kan vel næppe tilbageholde et Smil, naar man læser, at der nu ogsaa anlægges Sag imod Folk, fordi de bære Kokardet af farlige Farver. - Det vækket megen Opsigt, at Statsmagistraten i Fulda har opløst sig selv, og man seer med spændt Forventning Udfaldet af denne Sag imøde. Borgerskabet i Hanau har indgivet en Klage over Politiet, fordi dette har forbudet en Forsamlig, som der holdtes. Klagen, som skal være ypperlig skreven støtter sig paa den hessiske Forfatning, ifølge hvilken slige Forsamlinger ere tilladte. - Der skrives fra Frankfurt, at, hvormeget Bladene end fortælle om at det er Todsklands Handel og en almindelig Presselov, der ere de nærværende Gienstande for Forbundsdagenes Forhandlinger, er det dog en ganske anden Ting, som for Øieblikket beskjeftiget den høie Forsamling, nemlig Forbundshærens Organisation. Man drager deraf den Slutning, at Cabinetterne ikke saa ganske troe Freden, og den Mening uddreder sig stedse meere, at Spørgsmaalet og Krig eller Fred vil om kort Tid blive afgjort, naar Kamrene i Paris blive samlede. Frankerig. Allg. Zeitung indeholder to Brev fra Paris af meget forskjelligt Jndhold. J det ene holdes Lovtale over Ludvig Philip og det nærværende System; i det andet derimod dadles Regjeringens Vaklen og Jnconseqvents. J den sidste Skrivelse fortælles tillige, at Joseph Buonaparte foraarsager Hoffet i Tuillerierne stor Frygt; at indflydellestige Mænd have bevirket hans Tilbagekomst til Europa, da det ikke længere var Haab om den unge Napoleons Bedring; at Buonapartisternes Parti i Frankeri vel ikke er stort endnu, men kan ved en Forening med Republikanerne blive meget farligt, og at, hvor vanskelig det end kan synes, at tilveiebringe en saadan Forening, er den dog allerede i Værk. Man begynder ellers at tale om en ganske ny Prætendent, nemlig Ludvig Napoleons ældste Søn, der virkelig i længere Tid skal have havt et, om end kun svagt, Parti i Landet. Hans Portrait bliver offentlig fal budet, og da han af Napoleon selv, førend dennes østerrigske Giftermaal, var bestemt til Tronarving; saa venter man, at alle Tilhængere af denne Familie nu ville erkjende ham for legitim. - En Skrivelse fra Lyon siger, at den maa være blind, som ikke kan see Carlisternes fortsatte og vidtudstrakte Virksomhed i Syden. Den indrømmer, at deres Bevægelser for Øieblikket ikke kunne vække stor Bekymring, men tilføier, at de ei heller ere beregnede paa et øieblikkeligt Udbrud; men at det carlistiske Parti vil oppebie en gunstig Leilighed, naar nemlig Omstændighederne skulde indvikle Frankerig i en udvortes Krig; og man kan vel ikke nægte Brevskriveren, at det, i saa Fald, kan blive yderst farligt. J Vende har man ersteds fundet en stor Mængde Krigsforraad nedgravet i Jorden. Tilstanden i denne Egn beskrives vedvarende som høist sørgelig; Soldaterne tør aldrig vove sig udenfor ene, men maae altid gaae flere samlede og med ladte Geværer, formedelst de allevegne omstreifende Bander.