Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-18
St. Petersborg kan betragtes som et Billed paa det uhyre Rige, hvis Hovedstad, det er. Ligesom dette er denne Keiserstad først i det attende Aarhundrede fremsteget af Mørkets Skjød og bleven til en sand Colos. Gar Peter, denne geniale Moskovit, satte en Stolthed i at ville have en Flaade i Østersøen, og besluttede til den Ende (1703), at anlægge en Stad, der kunde blive Middelpunkten for Handelen i hele hans Rige. Den Grund, han valgte, var en lav, moradsig og udyrket de, der dannes ved Arme af Neva, førend den falder i den finske Bugt. Om Sommeren var denne Øe bedækket med Dynd og om Vinteren en tilfrossen, Sump, næsten utilgængelig formedelst frygtelige Skove, dybe Moradser, Opholdsteder for Bjørne, Ulve og andre vilde Dyr. Efterat Peter havde taget Fortet Natteburg og Staden, Neuschanz i Aaret 1703, forsamlede denne mægtige Erobrer i Jngermanland 300,000 Mennesker, Russer, Tartarer, Cosakker, Livlændere, og Andre, endog fra de fjerneste Dele af hans Rige, og lagde Grunden til Citadellet og Fæstningsværkerne, som bleve færdige i fire Maaneder, næsten til Trods for Naturen. Han var nødsaget til at aabne Veie gjennem Skove, udtørre Moradser, anlægge Diger og Chausseer, førend han kunde lægge Grunden til den ny Stad. Arbeiderne vare kun slet forsynede med de fornødne Redskaber, som Spader, Hakker, Skovler, Planker, Hjulbøre; de vare endog tvungne til at bære fra en lang Afstand Jorden i Skjødet af deres Klæder eller i smaa Poser, forfærdigede af gamle Maatter og sammensyede Laser. De havde hverken Hytter eller Huse, som de kunde søge Ly i mod Veirligets Strænghed; Landet, som var blevet ødelagt ved Krigen, kunde ikke tilveiebringe saadan en Mængde Levnetsmidler, og de, der bragtes paa Ladoga, bleve ofte opholdte ved Modvind. En Følge af disse Trængsler var, at omtrent 100,000 Mennesker skulle være omkomme; men desuagtet fremmedes dog Værket med utrolig Eftertryk og Hurtighed; medens Peter, til Betryggelse for hans Arbeidere, dannede en stor Leir, saaledes, at hans Jnfanterie forblev i Finland og hans Cavallerie indqvarteredes i Jngermanland. Da adskillige svenske Krydsere opdagedes i Nabolavet, posterede Czaren et Troppecorps paa Øen Rutzari, hvorved de Svenske bleve tilbagedrevne og Værket ikke mere mødte nogen videre Standsning. Stadens Bygninger holdt Skridt med Fæstningen, som i Middelpunkten af Staden, paa alle Sider er omgiven af Neva, og i noget over et Aar vare 30,000 Bygninger opførte, som i en Række af hundrede Aar bleve til over dobbelt saa mange. Men man kan tvinge Mennesket ikke Naturen, i det mindste ei ustraffet. Endog den mægtigste Monark paa Jorden nødes til ved saadan Leilighed at mindes Knud den Store, der, for at beskæmme sine Hyklere, stillede sig ved Havbredden, raabende: "Hav, du hører mig til, og den Jord, jeg sidder paa, er min jeg byder dig, ei at stige frem eller røre din Beherskers Fødder, men, som vædet af de ulydige Bølger, derpaa sagde: Vide skulle al Jordens Indbyggere, at Menneskets Magt er forfængelig og ringe, og at kun han, som byder over Himmel, Jord og Hav, tilkommer Navnet Konge: Fire Gange har Havet allerede truet at opsluge Peters Kjæmpeværk. To og tyve Aar efter at Staden var bleven færdig (d. 1 Nov. 1725) og et Aar førend Keiserens Død, stod Vandet 8 Fod 2 Tommer høit. Mærkværdigst var Oversvømmelsen 1777. Den 9de September f. A. bragte en voldsom Storm fra S. V. og derefter fra V. Neva og dens forskjellige Arme til at stige saa høit, at Kl. 5 om Morgenen, Vandet gik over sine Bredder, og pludseligen oversvømmede Staden; men i Særdeleshed Vassili Ostrof og Den St. Petersborg. Det stod i adskillige Gader 4 1/2 Fod høit og oversvømmede adskillige Bygninger og Broer. Henimod Kl. 5. dreiede Vinden sig til N. V. og Vandet faldt pludseligen, og om Middagen vare de fleste Gader, som om Morgenen kun vare fremkommelige i Bande, tørre. For en føie Tid steg Vandsloden 10 Fod 7 Tommer over sin almindelige Bredde. Prof. Kraft, daværende Professor i Experimentalphilosophien ved det Keis. Videnskabers Academie, har skrevet en Afhandling om Nevas Oversvømmelse. Der siger han, at Oversvømmelsen nu er mindre farlig end før, da Vandets Stigen til omtrent 6 Fod er den almindelige Høide, der pleier at oversvømme hele Staden, ikke længer har nogen Virkning, undtagen paa de lavere Dele af Petersborg: en Omstændighed, der skyldes Grundens gradvise Forhøielse ved Bygninger og andre Aarsager Ved at skildre de vigtigste Oversvømmelser, beretter Professoren, at den ældste, Sagnet taler om, indtraf 1691, og anføres af Weber, efter en Fortælling af adskillige Fiskere, som havde boet nær Nieschants. Paa den Tid steg Vandet sædvanligen hvert femte Aar, og Jndbyggerne i den Egn mærkede aldrig saasnart de særegne Storme, som en sørgelig Erfaring havde lært dem at være en Oversvømmelses Forløbere, førend de toge deres Hytter fra hverandre og sammenføiede Plankerne i Form af Tømmerslaader, befæstede dem ved Toppen af de høieste Træer og trak sig til Duderof, som er henved 1 1/2 Mile fra deres Boliger, hvor de opholdt sig indtil Vandet var faldet. Den 2 October 1782. steg Neva 8 Fod 5 Tommer. - Af en lang Række af Jagttagelser har Prof. Kraft uddraget følgende Slutninger. Det høieste Vand, nemlig det, som steg til omtrent 6 Fod, er i Almindelighed indtruffet i een af de fire sidste Maaneder af Aaret; ingen mærkelig Virkning har nogensinde Snee eller Regn havt. Stundom foraarsages ved Jsmassernes Opdyngelse i Mundingen af Neva høit Vand, men Hovedaarsagen til denne Flods Oversvømmelse hidrører fra heftige Storme, der blæse fra S. V. eller N. V., som i Almindelighed rase i Efteraars Jevndogn, og Vandets Høide retter sig altid efter disse Stormes Voldsomhed og Vedvarenhed. Kort,