Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1779-01-01
naar Qvæg=Sygdommen skulde yttre sig i Danmark eller andre paagrændsende Lande. H. 1. Saasnart Qvægsygen, efter tilforladelig eller trøværdig Efterretning, yttrer sig paa et eller andet uden for Vore Lande beliggende Sted, da skal, ligesom i Henseende til Vore Hertugdømmer og tydske Provindser ved Forordningen af 7de Martii 1776 er anordnet, den Stiftamtmand eller Amtmand i Vore danske Provindser, som herom først, selv eller ved nogen anden Kongelig Betients Beretning, faaer Kundskab, og, efter hans Foranstaltning, Magistrater, Bye=Herreds= eller Birkefogderne og Toldbetienterne i samme District, uden at oppebie nogen nærnere Ordre fra Vore Collegier, strax giøre saadan Jndrening, at intet Hornqvæg, ei heller Faar eller Sviin fra den ganske saaledes udenfor Vore Landerliggende Provinds, til hvilken den anstukne Sted maatte henhøre, mere maa passere igiennem eller indføres i Landet, det være sig til Lands eller Vands, uagtet saadanne Creature endog maatte være forsynede med vedkommende Øvrigheds Pas; Ligesom bemeldte Stiftamteller Amtmand, samt Magistrater, Bye=Herreds= og Birkefogder og Toldbetiente ei heller maae tillade, at raae Huder eller Kalveskind, usmeltet Talg, Horn, Koehaar, Uld og deraf forarbeidede Vare, Fieder, Duun, Hør, Hamp, Blaar, Høe, Halm og anden Forring, eller andre deslige anstikkende Vare og Gods derfra indføres eller passere igjennem. Og haver den Stiftamt eller Ammand, til hvilken en saadan Efterretning er indløben, uopholdelig at giøre Jndberetning derom til Vort Rentekammer, til almindelig Bekiendtgiørelse; samt derhos paa samme Tid at meddeele de nærmeste Stiftamt og Amtmænd en lige Underretning, til den Ende, at forbemeldte Foranstaltning ligeledes kan blive iverksat i de andre Stifter og Amter, som endnu ikke maatte være underrettede om den indløbne Efterretning. Skulde, uagtet foranførte Forbud, Qvæg, Faar eller Sviin fra saadan en udenfor Vore Lande befængt Provinds blive indbragte til Vort Rige Danmark, da skulle samme strax drædes og nedgraves, og, om af de øvrige foranførte anstikkende vare nogle bleve indførte, da skulle samme, efter Beskaffenheden, enten opbrændes eller nedgraves. Saa maa det er heller, efter de, angaaende Betleriet udgangne Anordninger, og især Forordningen af 6te Oct. 1731, tillades nogen ubekiendt Person fra en saadan Provinds, uden Pas at komme ind i Landet; og endnu mindre maa Betlere, Landstrygere eller andre Omløbere indpassere, imodtages eller opholde sig i Landet; men de skulle forblive paa det Fartøi, med hvilket de ankomme, og med samme igien tilbageføres. c. 2. Yttrer Sygen sig i noget District i Vore Hertug, dømmer Slesvig eller Holsteen, da man fra det dermed befængte Sted hverken Qvæg, Faar eller Sviin, ei heller nogen af de foran opregnede vare til Vore danske Provindser, indføres; men skeer det desuagtet, da forholdes dermed efter 1ste Artikels Forskrift. Betlere og Omløbere fra det anstukne District afvises, og Reisende, som komme derfra, tilstædes ikke Indgang i Vore danske Provindser uden efter foreviist Pas, at de hverken hiemmehøre paa eller have passeret et befængt Sted. Til at paasee forbemeldte Anordninger, og for desto vissere at forebygge al farlig, ja endog betænkelig Communication, skulle paa de Steder, hvor Nødvendigheden saadant maatte udfordre, udsettes Posteringer, efter Rentekammerets derom, paa vedkommende Øvrigheds Jndberetning, føiende Foranstaltninger. Ingen her i Riget sig opholdende Qvæghandler, Slagter, deres Folk eller Commissionairer, hvis de ikke ville vente, alvorligen at vorde afstraffede, maa understaae sig, under noget Slags Paaskud, at komme ind i det Amt i Hertugdømmerne, hvor Qvægsygen hersker, med mindre de, foruden ovenmeldte Straf, ville være samme Vilkaar undergivne som Indbyggerne selv, at de, saalænge Jndsperringen varer, ikke kunne komme derfra igien. Derimod bliver det de Qvæghandlere paa ubefængte Steder udi Vore Hertugdømmer Slesvig og Holsteen, samt fra udenrigske uanstukne Districter, som agte at tilforhandle sig Hornqvæg i Vort Land Jylland, fremdeles tilladt, herefter som hidtil, at begive sig derhen, for der at fortsette fornævnte Handel; dog skal følgende Rigtighed derved lagttages: 1) Atsaadanne Qvæghandlere medbringe Pas fra vedkommende Øvrighed og Attest om, at de hverken hiemmehøre i, ei heller paa deres Reise have passeret Steder, som med Qvægsyge ere befængte, om hvilket sidste, nemlig Reisen, de lade Passet. paategne af Præsterne i de Landsbyer, hvorigiennem de passere, ligesom og af Magistraten i Kiøbstæderne. 2) At de, førende de begive dem videre ind i Jylland, strax anmelde dem hos Amtmanden i det Amt, eller, naar denne boer afsides, hos Magistraten i den Kiøbstæd, hvor de først ankomme, og for denne fremvise det medbragte Pas, paa hvilket Amtmanden eller Magistraten, efter at have befundet at Smittens Udbredelse, ikke ved den Reisende er at befrygte, paategner, om Sygen haver yttret sig i Jylland, eller ikke, og i første Fald paa hvilke Steder, hvor de da ei maa have Tilladelse at handle. Og bliver til den Ende fornødent at Vore Stiftamtmænd fra Tid til anden underrette Magistraterne i vedkommende Kiøbstæder, om Sygens Fremgang, efter de derom til dem indløbende Beretninger. 3) Naar det Jndkiøbte drives til Grændserne, skal Driften skee af den Vei, hvor ingen Sygdom er sporet, hvilken af det Steds Amtmand, hvor Qvæget er kjøbt, ved Paategning paa Kiøberens Pas foreskrives, ligesom og bemeldte Amtmand derhos bevidner, at ingen Qvægsyge er paa det Sted, hvor Jndkiøbet er skeet. Og, hvis Kiøberen indsender nogen til paa hans Vegne at imodtage det kjøbte Qvæg i Jylland, da bør saadant Bud ligeledes med foreskrevne Pas og Rigtighed, samt første Amtmands eller Magistrats Paategning i Jylland, være forsynet. Medtages Drivere i Jylland til Qvægets Drift, da tillades disse ikke at føre det længere end til Grændserne af samme Provinds, hvor det af andre udenfor boende modtages. C. 3. Naar Qvæg=Sygen yttrer sig i nogen af Vore danske Provindser, da bliver ligeledes der al Udførsel af Qvæg og saadanne Vare, som foran ere opregnede, fra det befængte til friske Steder og Provindser aldeles forbuden.