Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-05-12
Fra Horsens er siden 26de Februar til Dato udført 42,586 Tønder Kornvarer, og endnu daglig udskibes derfra betydelige Partier. Hvorledes vil Høsten blive Hvo er vel i Stand til at besvare dette Spørgsmaal, hvortil saa mange Forhaabninger, men og saa mange Ængstelser ere knyttede, Dog – Beretningerne om Markernes Tilstand og Landbrugernes Meninger hører man gjerne, naar Foraaret indfinder sig. Hvad Vintersæden angaaer, have vel nogle Beretninger fra Landets forskjellige Egne meldt, at den Afvexling af Frost og To, som har fundet Sted i længere Tid, har paa sine Steder begyndt at give Rugen et mindre lovende Udseende; men nogle Landmænd holde dog for, at denne Sædart endnu ikke har taget nogen Skade paa den unge Spire, efterdi de Blade, som hist og her henvisne, ere de, som sædvanligt gaae bort, inden Spiren kraftigt udvikler sig; men dersom Nattefrosten vedvarer, saaledes som i den sidste Tid, saa er det indlysende, at megen Skade derved vil afstedkommes, da Foraarssolens Varme om Dagen fremlokker Vegetationen, og de spæde Spirer ei have Kraft nok til at modstaae Kulden. Vi ville haabe, at det næst Guds Hjælp ikke har nogen Fare, og at han vil give os "Regn og frugtbare Tider fra Himlen." Dersom den af Hr. Kloster givne Veirtavle for Sommeren 1847 holder Stik, saa kunne vi vente et frugtbart Aar. At Høsten vil komme sildigt, kan man vel næsten være berettiget til at slutte deraf, at Veirliget endnu ikke har tilladt nogen synderlig Fremgang i Markarbeiderne, og at Vaarsæden saaledes vil komme seent i Jorden. Paa større Landeiendomme har Markarbeidet af og til været i Gang, og der er endeel Vaarsæd bleven nedlagt; men dette kan dog ikke betragtes som noget Almindeligt. At Rapsen ikke tegner godt, oplyser en bemærkning i de fyenske Blade, hvori menes, at de med denne Sædart besaaede Marker for den største Deel maae ompløies og anvendes til Vaarsæd. Hvad nu Kartoflen angaaer, saa tale Mange om, at de hverken tør eller ville gjøre Forsøg med den i Aar, uagtet man nylig har seet en paa Erfaring baade i Udlandet og her grundet Opfordring til at dyrke denne Væxt uden anmalsk Gjødning, men i dens Sted anvende Gibs, Salt eller fiin stødte Tegl- og Muursteensbrokker, hvoraf lidt bør lægges ved hver enkelt Kartoffel eller Spire, som plantes. At der baade i Aviser og i daglig Tale, fremsættes Yttringer om og imod Forbruget af Kartofler i Brænderier, er Noget, der under de nærværende Omstændigheder er saare naturligt. Kartoflerne, som, uagtet de ere meget dyre, dog ville lette noget paa Brødet, opkjøbes desværre – ei til Brød, men til Brændeviin, og hvilket Syn er vel det smukkeste at see paa den Fattiges Bord, Kartofler eller Brændeviin, tilvirket af hiint Næringsstof, der nu savnes paa mange Steder, Frankrig, Belgien og Rhinegnene have, ifølge de seneste Efterretninger, Udsigter til en god Høst, fra England og Jrland ere Beretningerne i denne Henseende ikke nedslaaende. J Jrland gjør man dristig Forsøg med Kartoflerne; men i Frankrig er denne Avl næsten opgivet. Blot en altfor stor Frygt for, at Kartoffelsygdommen griber for meget om sig, ikke foranlediger, at dette for hver Mand saa vigtige Næringsmiddel, hvis allerede stedfundne Savn dybt føles, skal saa godt som gaae aldeles tabt, og Udsigterne til et ellers frugtbart Aar blandes med større Bekymring end den, der allerede længe har bemægtiget sig saa mange Familier. Gud raader for, hvad Aaret øs skal bringe.