Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-12-15
(Jndsendt.) Friemodige Betragtninger i Anledning af Hr. Kammerraad Drewsens Forslag til Stænderne, af 28de October 1835 om Hoveriets Afløsning. Det maa forundre Enhver høiligen at see en oplys og ellers fordomsfrie Mand, som Hr. Drewsen, "Manden uden Farve," som man har kaldet ham, fremkomme med et saa eensidigt og uoverlagt Forslag, som hans i Stænderforsamlingen af 28de October foredragne Proposition om Hoveriets Afløsning." Uagtet han ikke, som saa mange Andre, ligefrem vil giøre Jndgreb i Eiendomsretten, med at betage Godseierne deres Rettighed til Hoveriet, som hidtil har bestaaet i Følge lovformelig Kontrakt, saa hører der dog just ikke megen Skarpsindighed til at indsee, at hans hele Forslag, og navnligen den under No. fremsatte Proposition, i Grunden gaaer ud paa det selvsamme. Han ønsker at hæve Hoveriet - et Ønske, som mange foruden ham have yttret. Et andet Partie ønsker det modsatte, og dette Partie har den positive Ret paa sin Side, saasom det er i Besiddelse af Rettigheder, der ere hiemlede ved Lovgivningen. At krænke disse Rettigheder ved et Magtsprog, det indseer Hr. D. ikke at være tilladeligt, da Statens Tendents derved ophæves; men at udføre det samme ved en ubetydelig Omvei, forekommer ham ikke at indeholde nogen Uretfærdighed. Han foreslaaer et Lovbud, hvis Fordeele kun skulde vorde den til Deel, som for stedse have ophævet Hoveriet in natura, altsaa et partielt Lovbud, eller et Privilegium. "Loven er lige for Alle," siger et gammelt Ordsprog, og en fra Statsmagten udgaaende Bestemmelse, som kun skulde forskaffe Enkelte Fordele, er ikke et Lovbud (thi til dettes Begreb henhører det væsentlige Prædikat, at det er universalt); men et Privilegium. Hr. D. antager, at Statslegemet lider af en Sygdom, der foraarsages ved de faa lovmæssige og uskadelige Privilegier, som ere Godseierne levnede, og for at hæve denne Sygdom foreslaaer han - endnu flere Privilegier, som ikke ere uskadelige. – Simile similibus. - Her har man altsaa det homopatiske Princip anvendt i Statsoekonomien. Vi opfordre enhver sand liberal, upartisk og retsindig Medborger til at afsige sin Dom over et saadant Forslag. Det er ikke disse Liniers Hensigt at belære Hr. D., saaledes som han synes at ville belære alle Godseiere, eller, som endnu værre er, betage dem deres Myndighedsret, i det han vil have dem tvungne til det, han kalder deres eget Gavn. Angaaende Hoveriets Gavnlighed eller Skadelighed haves forskiellige Meninger. Hr. D. har aabenbart erklæret sig for at henhøre til deres Antal, som antage Hoveriet at være skadeligt for Staten, Godseieren og Bønderne (vid 4de Artikel i hans Forslag). Der kan Jntet indvendes imod, at han har denne Overbeviisning, som hos den Enkelte kan grunde sig paa særegne Anskuelser og Forhold. Kun dette kan man med Billighed forlange, at han tilstaaer Andre samme Meningsfrie, hed, som tilkommer ham selv, og Godseierne samme Sikkerhed for deres Eiendom, som han vil have for sin, samt Lighed for Loven. - Hoveriets Afskaffelse bør og maa stedse blive en frivillig Sag; er en Godseier tilligemed hans hoveriegiørende Bønder af den Overbeviisning, at det vilde være gavnligt for begge Parter at ophæve samme, burde det vel overlades til hiin, om han vil afstaae sin Rettighed dertil, og i saa Fald at slutte en frie Akkord med Bønderne om Godtgiørelsen derfor, ligesom det paa den anden Side burde overlades til Bønderne, om de vilde erstatte deres Forpligtelse til Hoveriet, og hvilken Erstatning de vilde give. - Uden saadan mindelig Overeenskomst kan det ikke undgaaes, at enten det ene eller det andet Parties Rettigheder krænkes. En Kommissions Udnævnelse til at arrangere dette smager af direkte eller indirekte Tvang, og vilde vel kuns føre til ligesaa eensidige Afgiørelser til Fordeel for Bønderne, som var Tilfældet med de i sin Tid udnævnte Hoverie= og Tiende=Kommissioner.