Aarhuus Stifts-Tidende, 1795-04-15
Udenlandsk. Frankrig. Den 21de Martii udmærkede sig ved en stor Allarm, som ved Oprørssedler var udspredt, hvis Forfatter skal være Jacobineren Chales. Det var, som vore Blade paastaaer en skrækkelig Sammensværelse imod Conventen. Jacobinerne ville sprenge Arsenalets Krudtmagasin, og under den Ødelæggelse dette ville foraarsage i en Deel af Byen, benytte Tiden til Plyndring og Blodsudaydelse. Denne store Ulykke blev dog af Regieringendskuddene hindret, ved at bortskaffe alt Krudt af Arsenalet. Tumulcten og Bevægelsen for Conventen og i Thuilleriehaven, var saa betænkelig og alvorlig, at Conventen paa Steyes Forslag, besluttede et almindelig Politie decret imod Rojalisterne og Anarchisterne, i hvilket, dette Fald blev som muelig antaget, at det kunde Lykkes Fienderne ved deres Foretagender at opløse Conventen, og blev der i dette Tilfælde fastsadt, at de Conventslemmer som undgik Mordernes Dolke, skulle forene sig med de i Departementerne udsendt Nerresenterere, og med den og Suppletterne formeere et nyt Convent i Chalons ved Marne. Det fornemste af dette Optrin, er efter et Øievidnes Beretning følgende: Om Eftermiddagen Kl. 4, som var Dagen efter Decaden, hvilken Handværsvendene der, nu har gjort til Friemandag, var Thuilleriehaven opfyldt af en uhyre Mængde Mennesker, og i Besynderlighed Qvinder. J Førstninmen snart begyndte Handverksvendene paa Qvinder gen syntes det skiønne Veier at være Aarsag dertil, nes Tilskyndelse, at kaste nogle unge Mennesker som vare spudrede i Basinet, og blev ved at gientage dette paa enhver der lod sig see pudret. Ligeledes var det gaaet til, et par Timer før i Palais Rosel. Pludselig saae man et Antal af den Pariser Ungdom, bevæbnet, med det Feldtskrig: Bort med de som drukner Folk, men da de ikke bleve understyttede af National te deres Neddykkelse. Jeg saae selv, hvorledes meere garden, bleve de fordrevne, og Handværkskarlene fortsat end en Snees Handværskarle rev Haarene af et ungt pudret Menneske, og næsten myrdede ham. Endelig fremtrængte over 2000 af den bevæbnede Pariser Ungdom, Troppeviis giennem alle Tilgangene til Thuillerierne, hvoriblandt befandt adskillige Cavalle deels med Knortekieppe, og havde efterladt sig anrieofficerer; de vare bevæbnede deels med Sabler, seelige Pikets, deels ved Palais Rojal, deels paa Gaderne og nu forsvandt Tid efter anden Handværkskarlene. Den bevæbnede Ungdom havde nu venten leve! samt deres Sang: Folkets Opvundet Spillet, og gientog deres Feldtskrig, Con vækkelse. Om Aftenen Kl. 8 sendte de en Deputation til Conventen, og erklærede: "At de vare imod 4000 Mand stærke, af forskiellig Alder, ind venten. Jmidlertid var Nationalgaden i Nærhe til 40 Aar, og vilde paa deres Post døe for Con den af Conventen voxet til nogle 1000 Mand, og ved Palais Rojal holdte adskillige 1000de, saa at opslaaede Oprørssedler, førte den Opskrift: Guffroys Rolighed og Orden nu igjen er tilveiebragt. De Raad til Sansculotterne, om at redde dans Sammensvorne og Custines Venner ere end Fædrenelandet; og lyder saaledes: Charlotte Cornu ei ødelagte. Hurtig, hurtig, Guillotinen maa over hele Republiken være i bestandig Virksomhed. Folkets Torden brøier. Dersom vi længere forraades, dersom Levnetsmidlerne ikke om 8 Dage er i samme Priis som før Revolutionen, da skal, Bomben springe uden Naade. J Gevæhr Franskmænd o. s. v. ter: 1) Alle Opfordringer til Plyndring, Voldsom Den merkværdige Politielov bestod i følgende Punched, Monarchiets Jstandbringelse, Oprør mod Conventen og Republikken a. er Forbrydelse. 2) De som der giøre sig skyldige straffes med 2 Aars Fængsel. 3) Voldsomhed imod en Repræsentant i hans Embede, straffes med Døden. 4) Naar Conventsvagten er i Fare for at blive angrebet og overmandet, saa skal Sectionerne, ved Stormklokken paa Eenhedspavillonen, den eneste som maa være i Paris, gives Efterretning derom. 5) Oprørs=Skrig, og truende Bevægelser i Conventssahlen skal straffes med Landsforviisning eller endog med Dødsstraf. 6 En voldsom Handling imod Conventen in Massa bliver straffet ved Acterklæring. 7) Skulle det lykkes, at sprenge Conventen, saa skal Repræsentanterne som undgaaer Morderdolken, og de som have Friehed og ere udsendte i Departementerne, samle sig i Chalons ved Marne, og fra hver Armee skal trækkes republikanske Colonner, som skal marschere til Conventen a. Havde Oprørerne, som 31 Maii 1793, havt et Pariser Raad og Jacobinerclub til Anfører og funden Understøttelse, saa havde det været ude med Conventen. Da der var mange haandfaste Karle imellem Haandværksvendene som første Gang fordrev den pariser Ungdom, troede Jacobinerne Seiren vis, og raabte alt. Jacobinerne leve, Alle Boder vare lukkede og Borgerinder og Børn løb frygtsomme hiem. Til Lykke havde de Erfaringen af det forbigaaende i Erindring. Velsindede Borgere skiulte sig ikke som de gjorde 2 Sept. 1792 og 31 Maii 1793, men greb, til Vaaben, forenede sig med Ungdommen og fordrev den jacobinske Sammenrottelse. Der var vel igien et stærk Sammenløb den 22de om Morgenen, men hvem der talede tvetydig blev arrestert. Alle Klokker bliver nedtagen, paa det de ei skal tiene til Stormklokker. Under de som den 21de bleve arresterede, har mange tilstaaet at de havde faaet 20 Livres udbetalt for den Dag. J Toulon er nye Uroeligheder opstaaet mod Conventen. Oprørerne har bemægtiget sig Fortet og Arsenalet og derefter villet marschere til Marseille. Floden er igien kommen tilbage til Toulon. Mangelen paa Levnetsmidler er i nogle Departementer forskrækkelig. J Neder Seine er 2 Mennesker død af Hunger og en Kone med 6 Børn fandt man i samme Fare. J Egnen ved Brussel maae de alt æde Havrebrød. Den 27de Martii var det den 5te Dag Barrere, Collot og Bil land havde forsvaret sig i Conventen, og endnu er det ikke afgjort om der bliver erkiendt offentlig Anklage mod dem. De skyder al Skylden paa Robes pierre. J Paris er Vagterne paa det bedste besadt og 12000 Mand staaer under Gevæhr. De i Nærheden af Paris staaende Regimenter har befaling at holde sig beredt til Conventens Forsvar. En i disse Dage arresteret Guldarbeider, navnlig Durand har, under Løftet at han skal faae Pardon, opdaget flere store Oplage og Fabriker for falske Assignater, og ligeledes opdaget en Deel af de stiaalne Krondiamanter, samt den Mand, der har den be tømte Diamant, Regenten. Pelet af det herskende Partie er valgt til Præsident i Conventen. Engeland. Hr. Fores Forslag den 24de Martii, om at undersøge Nationens Tilstand, er som han selv siger: den høitideligste Undersøgelses=Act som Constitutionen, har tillagt Underhuset, og som ikke kan have Sted, uden naar Ministernes Feiler er saa betydelige at man kan have Aarsag til at fordre deres Afsættelse. J Anledning af Ministreres Forhold imod neutrale Magter, udtrykker han sig saaledes: Da Ministrene havde besluttet Krig, troede de at hele Europa skulle giøre det samme. Da jeg erklærede deres Plan, at udhungre Frankrig for ugiørlig, paa Grund af den neutrale Skibsfart, svarede man mig, det vilde ikke være af nogen Betydenhed i en saadan Krig. Efter 2 Aars Forløb saa vi det Modsatte. America var og blev neutral. Det var yderst vigtig, at vise Retfærdighed og Moderation imod dem vi ikke havde Krig, med, men hvorledes var vores Opførsel imod dem over Hovedet. Vi borttog deres Skibe, og siden indgik en Tractat med dem, at gotgiøre dem den Skade vi havde gjort dem. Det Danske Hof blev tilsendt Note paa Note med Klage over deres Neutralitet, hvis Besvarelser tilbragte Grev Bernstorff, en høiere Grad af Ære, end nogen Dansk Statsminister for ham har erhvervet sig. Vi viste i denne diplommatiske Strid, den største Uvidenhed i Folkeretten, og bleve i Forhold derefter affærdigede. J mod Storhertugen af Toscana har vor Gesandt Her vey ikke ført et passende Sprog. Til de uafhængige Sweitzer Cantons, sagde Grev Fiigerald, at de vel kunde være neutral, men deres Undersaatter maatte ikke handle med Frankrig. Men Schweizer, ne svarede med Værdighed. "At de ville forsvare en Neutralitet som hans Storbrittaniske Majestæt saaofte havde anbefalet, og selv som en Forbindtlighed, anerkiendt.