Corsaren, 1843-05-19
Den store SubskriptionsJndbydelse. Associationsaanden yttrer sig practisk hos os Danske i Udøvelsen af den Sætning: Ser Markstykker associerede udgjøre en Daler, særdeles i mange Dalere associerede ere en stor Sum, hvormed lader sig udrette, hvad en enkelt Daler ikke kunde udrette. Denne practiske Associationsaands Virksomheds-Organer ere Subskribentlisterne, som associere Folk til Subskribenter. Kongen af Danmark hersker over 1,800,000 Subskribenter. Min Gud og Fader! hvad subskribere vi ikke paa! Paa Alt, ligefra Statsgjælden til de Brandlidte i Enghaven. Om det saa er Fredrik den Sjettes Minde, skal det bevares ved Subskription. Det Eneste, man ikke subskriberer paa er "Dagen" og "Aftenbladet". J Middelalderen troede man at kunne opdage paa visse Mennesker, at de vare bestemte i til at komme i Berørelse med Skarpretterens Øre; for at undgaae at blive rettede, maatte disse Mennesker da selv blive Skarprettere. Vi Danske ere Allesammen bestemte til at komme i Berørelse ved Subskribentlisten; den, som ikke vil blive Subskribent, kan kun redde sig ved selv. at indbyde til Subskription. Af den store Mængde Subskriptionslister - de løbe jo om i en saadan Fylde, at Statsgjælden rigelig kunde betales af det, som kunde tegnes paa dem - skulde man troe, at en saadan Liste var istand Ein, zwei, drei. Det er nu en Mening accurat som: at Enhver, den kunde skrive en Seddel med Ordene, "Paa Valuta o. s. v.", strax havde skrevet en courant Rigsbankseddel. Nei! Det er Præget, Navnene, Soliditeten, Tilliden og en Mængde andre mystiske Ting, der bestemme deres Værdi Det er ikke Træerne, der gjøre en hellig Lund forskjellig fra enhver anden Lund. Et ypperligt Exemplar, et sandt Pragtværk, ret et Mønster for en Subskriptions-Jndbydelse, er den sidste, store, den slesvigske Sag betræfsende, som alle Blade i disse Dage have aftrykt efter "Dansk Ugeskrift". Der behøves Navne? Her ere 22 Navne, bekjendte, vi kunne næsten sige berømte Navne! - Der fordres Soliditet? Een har ydermere tegnet sig for 10,000 Rbd.! Man seer, at det er det Høieste, hvortil man endnu har drevet det i denne Genre. Denne Subskriptions-Indbydelse forholder sig til de øvrige, som - sans comparaison - Omnibus'en "Jordkloden" forholder sig til de andre Omnibus'er. Hvad ville nu disse Mænd med alle de Penge, som kunne tegnes paa denne Liste? - De skulle anvendes til at bevare Slesvig for Danmark og modarbeide de schleswig-holsteinske Machinationer ved "Oprettelsen af danske Underviisnings-Anstalter i Nordslesvig, samt de, for Slesvig fornødne, juridiske Læreposter ved Kjøbenhavns Universtitet." Vel! Disse 22 indflydelsesrige, besindige, intelligente Mænd anerkjende altsaa, at der er Fare paafærde. At de fremtræde saa energisk og en masse, betyder vistnok, at der saagar er stor Fare. Lader os saa blot undersøge, hvor Faren er, og i hvilken Skikkelse den nærmest truer os. Faren er, siger man: at Arvefølgen ikke klart og tydeligt er bestemt; at ved den nu regerende Kongestammes Uddøen den tydske Statholder i Holsteen kunde samle Landets tydske Embedsmænd og Militair og proclammere Hertugen af Augustenborg eller en lignende som Hersker; at man, begunstiget af det stærke tydske Element i Slesvig, kunde bemærke, at Slesvig og Holsteen formedelst det stærke Bindetegn, der hidtil havde sammenknyttet Schleswig-Holstein, hørte sammen, og som Følge heraf proclammere Hertugen tillige som Slesvigs Hersker. Det er altsaa, Slesvig betræffende, overmaade rigtigt, at der skabes en Anstalt, som kan samle og styrke de danske Elementer i Hertugdømmet. Men sæt nu, at Catastrophen, der maa indtræffe ved to Menneskers Død (de ere i alderes Høihed kun Mennesker og vide sig ingen Dag sikkre), indtraf snart? Medens Modpartiet staaer fuldt rustet, forberedt, ja alt kjæmpende? Og i dette Øieblik ville J altsaa stifte Underviisningsanstalter? Anlægge Vaabenfabrikker, medens Fjenden stormer! Og hvorfor skal Folket bære disse Udgifter? Er det ikke Regeringens Pligt at anlægge Underviisningsanstalter og vække Jntelligensen til Landets Styrke og Forsvar? Betaler Folket 15 Millioner Rbd. om Aaret for endda at betale, naar Noget skal gjøres for det? Skulle vi blive saaledes ved med at overtage Regeringens partes og maaskee tilsidst overtage alle de øvrige Statsudgifter, for at Regeringen kan beholde Indtægterne ubeskaarne? Hvorfor ikke her henvende sig til Regeringen? Her er det ikke Friheden, imod hvilken man paakalder Herskeren. Her gjælder det blot om at opfordre Regeringen til at handle i en Sag, der henhører under dens administrative Afgiørelse: Udtale sig om Arvefolgen, skaffe sine egne Forordninger om det danske Sprog Lydighed og vække Jntelligensen ved passende Anstalter. Her kan selv den ivrigste Democrat ikke ville, at Folket skal handle, fordi Folket nemlig ikke kan. Hvad om de 22 Mænd da gik til Kongen? Om de endog gik i Masse gjennem Gaderne op til Slottet? – Det vilde være noget Usædvanligt, det er sandt - og det Danskes Undertrykkelse er ikke noget Usædvanligt. Men altsaa hellere anlægge Underviisningsanstalter derovre uden at være sikker paa, hvo der vil besidde dem, naar de ere færdige? Saae i en Mark, der ikke er tilskjødet En! Det vil blive smukke, venlige Bygninger, vil see dem alt færdige. Bestyggede af Træer, i Nærheden af en lille Sø, grønne Vinduer og pyntelige Tegltage, Alt saa ordenligt og vel indrettet, efter den nyeste Methode. Naar det blot ikke gaaer os som Prindsen af Soubise i Gotha med den preussiske General Seydlitz. Seydliss overrumplede ham, Seydlitz spiste ved det Taffel, der var anrettet for Soubise.