Aarhuus Stifts-Tidende, 1831-05-31
Nyheder fra Udlandet. Polakkernes Frihedskamp. Fra Berlin meldes, at de russiske Statspapirer vare faldne paa Børsen formedelst Efterretningen om en i Kaminietz=Podolski udbrudt Jnsurrection mod den russiske Regjering. Jøvrigt er der endnu heller ikke dennegang noget Nyt af Betydenhed fra Polen; begge Armeerne fortsætte endnu bestandig deres Maneurer, og i Flanken af den russiske Armee erstattes allerede Duernickis Korps for en Deel af Generalerne PazChrzanowski, a. der trække alle Flygtninger til sig, saa man troer at Rüdiger maa opgive sin Marsch til Hovedarmeen og atter vende sig igjen mod Zamosc. Af alle Foranstaltninger synes det, som Kampen vil begynde igjen for Alvor, men den synes tillige at tage en besynderlig Vending. Diebitsch trækker sig tilbage med sin hele Armee over Bugfloden, og det ikke østlig men Nord paa. Som man forklarer det i Berlin, fordi han vil paa denne Kant gaae over Weichselen og angribe Warschau samt proviantere sig fra Østpreussen, men Andre mene, at bemeldte Operation har en gandske anden Aar sag, og er grundet i Oprøret i Litthauen, som virkelig skal være meget farligt og betydeligere end det skildres og fra russisk Side, blandt Andet forsikres, at Willna virkelig skal være bleven erobret og den russiske Garnison masakreret, samt at Polangen er indsluttet af Jnsurgenterne paa alle Kanter. Men hvad end Grunden er til at Diebitsch saaledes indeklemmer sin Armee paa det smalle Stykke mellem Bugfloden og Østpreussen, synes det altid at være en farlig Operation, da han derved endmere fjerner sig fra sine Tilførsler fra Rusland. En det derimod hans egentlige Plan, at kaste sig med sin Hovedstyrke imellem den polske Armee og Litthauerne, for at hindre hine fra at understøtte disse, da vil det blive en meget blodig Kamp. Polakkerne vare ogsaa, som vi alt sidst erfore, gaaede over Bugfloden, og havde havt en Træfning med de St. Petersborgske Gardetropper, og drevet dem et langt Stykke igjen tilbage. General Skrynetzkis Hovedqvarteer var den 18de Mai i Ostrolenka. Heraf giver det sig øiensynligen tilkjende, at den russiske Armee maa have lidt et Schec. Volhynien er truet paany af Polakkerne ved Chrzanomskis høist beundringsværdige og dristige Fremtrængen midt imellem de fjendtlige Korpser, saa han pludseligt, ved at gaae bag omkring den russiske Armee, overfaldt en Afdeling af det russiske Kavallerie paa den anden Side af Wiervsfloden, og nu saaledes erstatter hvad der tabtes ved Duernickis Fangenskab. J en russisk Beretning fortælles der rigtignok, at General Kreutz har slaget Polakkerne ved bemeldte Flod, og i 2 Dages Fægtninger tilføiet dem et Tab af 3000 Mand, men da disse endnu siden den Tid var i Besiddelse af Staden Rotzk, saa er han dog ikke bleven slaget langt tilbage. Jmidlertid er det vistnok ogsaa her gaaet blodigt til, thi efter bemeldte russiske Beretning havde Polakkerne, som bestod af 10 Batailloner, 16 Eskadroner og 12 Kanoner, kommanderet af Chrzanowski og Romarino, afskaaret en heel russisk Brigade, saa General Dellinghausen maatte rykke frem til dens Undsætning." Da - saa meldes der slog General Faes i (Brigadechefen) sig igjennem med Bajonetten, med noget Tab, og efterladende sig alle de forhen gjorte Fanger." Den 9de Mai angreb General Kreutz dem selv, og det hedder i hans Beretning: "Rebellerne havde sat sig fast i Byen Lutartow og i den derved liggende Klosterbygning. Her udholdt de flere Angreb, baade af Jnf. og Kavallerie, og viste en fortvivlet Modstand; men da der kom Jld i Husene, omkom der en stor Deel i Flammerne, og Mange af dem som flygtede tilbage over Floden, fandt Døden i Bølgerne.