Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1784-04-06
(Jndsendt.) Det livsalige Minut. Hvor hellig er mig dette Øieblik, Jeg føler dig, kun dig, min Skaber, Og rundt omkring mig smiller himmelsk Fred Det er, som Herren ved min Side gik!!J salig Fryd min Siel sig taber, Og dybt nedsynker i hans Kierlighed. Alt hvad jeg hører, er kun Harmonie! Og dempet er hver Kummers Tone, Som idelig gienlyder i mit Bryst. Jeg hører ikkun Fredens Melodie, At klinge høit og Almagts Throne; Og føler i min Siel den himmelsk Lyst Men hvor kan jeg beskrive al den Roe, Og al den Fred, og al den Glæde, Og al den himmelske Livsalighed! O, Gud, hvor født er det hos dig at boe Og vil du saa i Støv mig glæde; Hvad maae jeg vente i din Sallighed!!! Ak maatte jeg saa stedse føle dig! Og følte jeg kun dig allene. Og var hver Tanke kun til dig henvendt, Vist Jorden da mig blev et Himmerig, Og hver en mørk og rædsom Scene, Som lutter Naadeveie af mig kiendt. Hvad agtet jeg den store Verden da? Bort Rigdom, Ære, Vælde, Lykke! J svage Skygger af min Sieles Skat!!! Hvormed den prange skal for Jehova: Benaadelsen, Gienløstes Smykke! Naar Verdners Glands er slukt i Tidens Nat. Jeg er saa glad; thi min er Himmelen! Der er mit Haab, min Fryd, min Ære J Troen seer jeg alt, mit evig Vel. Jeg seer Forsoneren Med ham, som Ven Med ham i Selskab; evig salig være Min Gudi Min Gud, hvorglad er ei min Siel! Et Middel. at bevare Frugter i lang Tid. Man udsøger paa Træet de beste Frugter, Man maae ligesaavel vogte dem for at stødes mod hin anden, som at berøre dem med Hænderne. For at forhindre dette binder man en stærk Traad fast om Stilken, det være sig Æbler, Pærer, Blommer, eller Kirsebær. Stilken afklippes i got Veir over Traaden om Eftermiddagen fra Klokken 2 eller lidt, derover; thi paa den Tiid ere Frugterne frie fra al Fugtighed. For at hindre at Luften ingen Tilgang skal finde, klines lidet Vox paa Enden af Stilken. Til samme Tiid har man et sammenlimet Kremmerhuus ved Haanden, hvis spidse Ende er aaben, hvorigiennem man stikker Traaden, saaledes at Frugten kommer inden i Kremmerhuuset. Derefter lukkes dets spidse og vilde Ende omhyggeligen saa tæt med blødt Vox, at ingen Luft kan komme til Frugten. Saaledes forvaret hænger man Frugten ved Traaden frit og saaledes, at den ingensteds støder an. Kammeret hvor deslige Frugter forvares, maae være tørt og tempereret, og paa den Maade kan Frugten bevares i 2 a 3 Aar. Vindruer kan man neppe bevare til Paaske, og sommetider ere de allerede viisnede ved Juletider, men paa følgende Maade kan de bevares Aaret. rundt. De maae afskiæres, som før er sagt om andre Frugter, og strax nedlegges udi et meget tæt Træekar, samt veltørret Klid, hvoraf legges et got Lag paa Bunden, og siden saameget, at den ene Drue ci skal vedrøre den anden. Oven paa strøes atter et got Lag, og Karret slaaes til saa tæt som muelig, at ingen Luft kan trænge ind. Efter et halv Aars, eller længere Tilds Forløb vil Druerne ved Karrets Aabning findes i meget god Tilstand. For igien at give Druerne deres fuldkomne Smag og Udseende skiæres et Stykke af Stilken, og dyppes de hvide udi hvid, og de røde udi rød Viin, som igiennemtrænger Stilken indtil Druerne, opfrisker og opfylder dem med den manglende Saft.