Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1777-03-21
Fortsættelse af No. 11. 26. Naar Forsamlings-Høytid er endt i Capellet, og Ordens Brødrene, igjen er sammenkomne paa det ordinerede Gemak, skal Secretereren for Ordens Herren tilkiendegive, om nogen Ordens Broder kunde have forseet sig imod disse Love og Stiftelser, og den, som saaledes anklages, skal strax svare for sig, om han da er tilstæde, men hvis ikke, indstevnes han til en vis Dag og dømmes af Ordens-Herren i Brødrenes Overværelse efter hans Fortieneste. 27. Den Elephant eller Kiede, som nogen af Ordens-Herren værdiges med, maae ikke forandres, sælges, afhændes, bortlagnes, pantsættes eller i Gields Betaling udlegges, eller bortgives til nogen, under hvad Forevending det være kand, enten af Nød eller anden Aarsag, men skal altid blive hos Ridderen i god Forvaring, saa længe han er i Live. 28. Jngen af Ordens Herrens Undersaatter, som i den ypperligste Ordens-Selskab ere antagne, maae uden Ordens Herrens Forlov tiene i nogen fremmed Krigs-Hær, ey heller begive sig paa lange Reyser; dog skal dem ey veigres Forlov dertil, naar de hos Ordens Herren derom giøre deres allerunderdanigste Ansøgning, og han deres Tieneste ste ey selv behøver; Men fremmede, som i denne ypperligste Ordens=Selskab, ere antagne, og ey ere Ordens=Herrens Undersaatter, maae tiene i Krig, dog ey imod Ordens=Herren selv, uden alleneste i de Tilfælde, som næstefterfølgende Artikel ommelder. 29. Skulde Ordens-Herren blive foraarsaget at paaføre en fremmed Potentat, hvis Undersaat en eller fleere af Ordens Brødrene kunde være, Krig og Feyde, da maa saadan Ridder eller Riddere med al Ret forsvare deres Lands Herre og Fæderneland, uden at sette deres Ære og gode Troe i Fare, eller at tillegges det Van=Rygte, ligesom de skulde have handlet noget imod Ordens-Herren eller denne ypperligste Ordens Love og Stiftelser; Men, om saadan Ridders eller Ridderes LandsHerre paafører Ordens=Herren Krig og Orlog, da skal han eller de undskylde sig for at gaae i saadan Tog, med mindre de dertil vorder nødte og tvungne af deres Lands-Herre; thi i saadant Fald maae de følge med, dog med saa skiel at deres Lands-Herre gaaer med udi egen Person, og at de give Ordens Herren det betimeligen tilkiende under deres Haand og Seigl. 30. Om det hender sig, at een eller fleere blev fangne, da skal den eller de Riddere, som ere hos det Partie, at hvilket Ordens-Broderen blev fangen, giøre sit yderste for at faae hannem frie igien. 31. Om det skulle hende sig, at der kom nogen Tvist eller Ueenighed imellem tvende Riddere indbyrdes, som alleneste deres egne Personer angik, da skulle de Ordens-Brødre, som derom faae Kundskab, strax give Ordens Herren det tilkiende, hvilken da lader Parterne forbyde al Egen=Raadighed, og vil Ordens-Herren i de nærværende Ordens-Brødres Overværelse overhøre begge Parters Paastaaende, og sige dem imellem, med hvilken Sigelse, de skulle være tilfreds. 32. Saa maae ey nogen Ordens Broder gaae i Duel imod sin Ordens-Broder, men om han af ham vorder forurettet, skal det gives Ordens Herren tilkiende, som da vil skaffe enhver sin Fornøyelse. 33. Jngen Ordens-Broder maae offentlig findes uden hans Ridder=Orden, eller derfor betale til de Fattige i Hillerød ved Frederichsborg tyve Ducater i Guld; men legger han den ganske af, og det ham overbevises, at han den ey over Aar og Dag haver baaret, da haver han selv gjort sig uværdig i dette ypperligste Ordens-Selskab længer at forblive, og skal af Ordenen forskydes. 34. Jngen som er dømt fra sin Ære, Liv eller Gods, omendskiøndt han efter Dommen at lide, kunde vorde forskaanet, ey heller den som uden nogen bevislig Overmagt og høyeste Tvang i noget Slag tog Flugten og forlod sine Folk og Post; ey heller den, som er berygtet for nogen skammelig Gierning, skal tillades at komme i den ypperligste Orden, og dersom nogen, som allerede i Ordenen er antagen noget sligt overbeviises, eller falder fra den Evangeliske til anden Religion, da skal han strax af Ordenen forskydes. 35. Naar en Ordens-Broder ved Ordens-Herren bliver befunden skyldig, og dømt til at miste Ridder-Ordenen, og han er Ordens-Herrens Undersaat og tilstæde, da skal Secreteren strax Ordenen fra hannem affordre, og han være forpligtet, den uden nogen Modsigelse fra sig at levere, og han derforuden i Ordens=Herrens Navn ved Secretereren anbefales, den aldrig meere at bære; men, er den skyldige Ordens Broder Ordens-Herrens Undersaat, og ey tilstæde, eller og en fremmed Herres Undersaat, og hans Brøst saaledes befindes, da skal ham tilskikkes et aabent Brev under Ordenens Segl og Secretererens Haand, hvorudi skal være indfort hans Forseelse, Dommen, Forbud at maae bære Ordenen, og befaling at levere den fra sig til Ordens-Secretereren, og om han det ey efterlever, da skal han af Ordens-Herren, dertil tvinges ved saadanne Middeler, som dertil kan fornøden eragtes. 36. Naar nogen Ordens Broder vorder forskudt af Ordenen, da skal hans Vaaben borttages fra hans Stade i Ordens-Capellet, og i Ridder Bogen Dagen og Aaret naar han blev forskudt antegnes, saavelsom og i Ordens Protocollen indføres Aarsagen, hvorfor saadant skeede. (Slutningen følger.)