Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-12-24
J den yderste Ende af Næsbyhoveds Broby Sogn, tæt ved den saakaldte Sønders Skov og omtrent halvanden Miil fra Odense, findes en af høie Bakker, og i ældre Tider vistnok ogsaa af Skov, omgivet og skjult Mose, der benævnes Vimosen, og om hvilken Almuen har det Sagn, at man i ældre Tider skal have kunne seile derop fra Odense Fjord igjennem en endnu tilværende sammenhængende Strækning af Moser, og at der sammesteds engang i Oldtiden skal være holdt en Træfning tilsøes, ligesom der ogsaa i Pontoppidans danske Atlas berettes, at der i Vimosen fordum er fundet et Skibsanker, hvoraf Jernbeslaget paa Broby Kirkedør (med Aarstal 1512) skal være forfærdiget. Efterat Vandet i de senere Aar tildeels var bortgravet af denne Mose, har man ved Tørveskjæring i samme til forskjellige Tider fundet endeel Jernvaaben, navnlig flere Sværd, Jernbuklerne af omtrent 12 Skjolde, endeel Landser, Spyd og Pile med Hager, samt mange Stykker af disses Træskafter. J Forbindelse med Vaabnene fandtes paa flere Steder Menneskebeen, deriblandt adskillige Hjerneskaller og et heelt Skelet, der under sin ene Arm holdt et lidet Træskriin, hvis Deele faldt fra hinanden ved Optagelsen, men dog kunde skjønnes at indeholde Levninger af et Klædningstykke, ligesom der ogsaa blev fundet enkelte Kamme og Smykker. Mærkeligt er det, at alle disse Sager fandtes paa forskjellige Steder af en temmelig stor Plads i Midten af Mosen, netop hvor samme har været dybest, hvoraf det synes at fremgaae, at der virkelig overeensstemmende med Sagnet engang paa dette Sted er forefaldet en Sokamp, der, efter alle Omstændigheder at slutte, endog har været temmelig betydelig. Som en rimelig Grund for Tilstedeværelsen af disse Vaaben og det fundne Skibsanker maa følgende Formodning tjene: Det er bekjendt, at de hedenske Vender fra Østersøens Kyster i Middelalderen ofte vold gjæstede de danske Øer, og at det frugtbare Fyen især i Aarene 1150 til 1157 hvert Aar plyndredes af dem, saa Søkysterne tilsidst vare næsten ubeboede formedelst disse hyppige Ødelæggelser. Historien vidner tillige, at Odense By i et af de anførte Aar af disse Sørøvere blev jammerlig afbrændt. Det er muligt, at Odense Byes Jndvaanere have søgt at bringe deres, dengang smaae Fartøier, i Sikkerhed ved at føre dem fra Stranden gjennem den sammenhængende Mosestrækning forbi Kirkendrup og Broby op til Vimosen, der laae skjult mellem Banker og Skov, og hvor man da tillige har søgt at frelse sine bedste rørlige Eiendele. Opdagede paa dette afsides Sted af Søroverne, ere de da af disse blevne angrebne fra Landsiden, (deraf de mange forefundne Pile og Kastespyd), og paa denne Maade har da Kampen fundet Sted. Heraf lader sig da ogsaa forklare, at man foruden Vaabnene ogsaa har fundet enkelte Smykker og Huusgeraad. Hvad de fundne menneskelige Levninger angaaer, er det rimeligst at antage, at disse have tilhørt Landets Fiender, da i det modsatte Tilfælde vore Forfædre, der bare saa stor Omhu for deres Døde, ikke havde ladet deres faldne Kammerater blive liggende i Dyndet, men jordet dem paa hæderlig Maade. Det er at formode, at man vil være opmærksom paa de Oldsager, der endnu fremdeles rimeligviis (Fyens Av.) ville findes paa dette Sted."