JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Aug. Udgang; men samme Dag (den 16de Juni) "aflagde jeg skrivtlig min ærbødigste Taksigelse for Facultetetsattige Opmærksomhed, og meldte, at jeg nu (*) ikke kan () profitere, af dette behagelige Tilbud (*) saasom jeg var aldeles uforberedet, og Tiden, inden hvilken Disputatsen, i Følge Rectors Bekjendtgjørelse. skulde indsendes, var utilstrækkelig til Udarbeidelsen (?). Aarsagen, hvorfor jeg var uforberedet, angav jeg at være, fordi jeg, som ved forrige 6) Da mig kun var given saa kort Frist. (*) Et at kunne og "er at ville ere dog vel 2 saare forskjellige Ting, som ingen kan forbytte med hinanden. 1) De her udmærkede Udtryk vise, synes mig, at jeg fandt Tilbudet smigrende, og satte Priis derpaa, hvilket man siden har nægtet og anket paa. Naar man ikke forsætlig vil glemme, at Fakultetets Tilbud var betinget, og der ei blev givet mig mindste Jdee om, at betingelsen, som det var mig umueligt at opfylde, skulde bortfalde, er det uforklarligt, hvorledes man kan sige, som Hr. C. R. Schl. i sit Brev af 14de Aug., at jeg ubetinget havde svaret. at jeg ikke ønskede at erholde denne Grad" at jeg havde nægtet at ville modtage den at mit Svar var afvisende, og beraabe sig paa beneficia nemini obtenduntur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
det suridiske Fakultet af 16 Juni er blevet aldeles, imod min Hensigt, misforstaaet, samt viist hvilken dets rette Mening var og nødvendig maatte være; hvorhos jeg anmodede Hr. Conferencer, om at ville baade fattet en rigtigere Mening end at "jeg selv skulde have nægtet at ville modtage den akademiske Grad, og saavel hos Direktionen for Universitetet, hvor jeg er sat i et urigtige Lys, som Fakultetets øvrige Medlemme udslette denne aldeles ugrundede Tanke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Efter at have her givet en Recit af det Passerede, maa jeg overlade til Spørgeren og enhver anden Læser at besvare sig selv, om han kan og forstaaer artem conjectandi, det opkastede Spørgsmaal. Jeg drister mig ikke dertil. Saa meget troer jeg at have viist og beviist, at Skylden ikke er min; at hverken Magelighed eller Modvillie paa min Side er Aarsagen. Uforklarligt er det, hvorfor Facultetet vilde tilbyde mig Doctorgraden, under et Vilkaar, som man, med Hensyn til Tiden, kunde forudsee, var umuligt at opfylde, naar det ikke var sindet, ved at lette eller hæve Vilkaaret, at realisere Tilbudet. Heraf at slutte, at Tilbudet ei var alvorlig meent, men kun skeet, for dog at kunne sige: det er skeet, var at antage en uværdig Maskerade, som jeg derfor ikke antager. Uforklarligt er det, hvorfor Vilkaaret, hæves for den ene, men ei for den anden, hvor det, under lige Omstændigheder, var forelagt begge. Heraf at slutte, at enten Misgunst eller Bihensigter vare Aarsag til denne Forskiel, var at antage en Svaghed, og det tillader jeg mig ikke (27). En Mand, som blev bekiendt med det Passerede, meende, at, da man ikke maatte antage om Nogen, som kunde giøre Paastand paa Kundskab i Logik og Hermeneutik, at han for ramme Alvor kunde udtyde mit Svar af 16de 7) Med fuld Overbeviisning erkiender jeg Hr. Etatsraad Ørsteds udmærkede Fortienester af Videnskaben. Her er ikke Stedet at sige en Mand Komplimenter, om hvis sieldne Lærdom der kun kan være een Meening. Men derkan Fakultetet ikke have grundet den gjorte Forskiel, thi saa maatte det ikke have tilbudes mig Graden paa samme Tid og Maade. Juni som en ubetinget Nægtelse, saa maatte den mig vederfarne Ydmygelse betragtes som en Straf for at have, ved at nævne Tilfældet i Aaret 1790, berørt en Fliig af Purpurkaaben; men, da jeg er mig bevidst, ei at have nævnet det som en Bebreidelse, men som en Aarsag, hvorfor jeg ikke var forberedet – da selv i dette Fald (som jeg høitidelig forsikrer ikke at være Tilfældet) kun een af Fastetets Medlemmer kunde optage det saaledes, men de øvrige paa ingen Maa da denne Ydmygelse skulde vidne om de Stolthed og Hevnelyst - da, endog i dette Fald, Straffen var for stor i Betragning af Citationens Sandhed, saa antager jeg ligesaa lidet deme Mening. Kort - jeg veed ikke, tilfulde at besvare Spørgsmaalet, og indskrænket mig til at udslette, om mueligt, de vrange Domme, der i Publico maatte, af Mangel paa rigtig Kundskab om Sammenhængen, fældes om mig. Jeg beklager kun at være paa saa unyttig og krænkende en Maade fremkaldt og stillet til Skue. H. N. Nissen, Etatsraad og Professor.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Den Opmærksomhed og Yndest, det Kjøbenhavnske Publicum i Aar, som de foregaaende Aaringer, har viist imod Kunstflid-Selskabets offentlige Udstilling, lader haabe, at denne almeennyttige Foranstaltning ligesom forhen vil vedvare aarligen. - Paa Arbeider dertil vil det sikkerligen ikke mangle, hvis Udstillingscommitteen nogle Maaneder i Forveien bekjendtgjorde, naar Udstillingen, fandt Sted, for at de, der ville indlevere til den, desbedre kunde forberede sig derpaa. Til de forskjellige Laug kunde desuden leveres en Jndbydelse fra Selskabet til at contribuere, derved vilde Foranstaltningen blive end mere almindeligen bekiendt, mangen stræbsom, mod Næringssorger kjæmpende Kunstner og Haandværker vilde, fuldkommen efter Selskabets Formaal, gives Leilighed til at vise Frugten af sin Flid og sit Talent og derved til at forbedre sine Kaar, Udstillingen vilde desuden vinde betydeligt i Mangfoldighed og Forskjellighed, af indenlandske Frembringelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Man ønsker disse Ord tagne til nøiere Overveielse. - At offentlige Udstillinger have stor Jndflydelse paa Smagens Dannelse og kraftigen virke til at fortrænge den Nationalaanden dybt fornedrende, vanærende Forkjærlighed for alt Fremmed, er en umodsigelig Sandhed. Held derfor enhver, der med kraftig Haand arbeider paa at sætte Dæmning for den frembrydende Strøm, og vee den, der med kold, dorsk Ligegyldighed kan see Nationalaandens og med den Fædrenelandets Synken, uden at ville hielpe, hvor han kan,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Indenlandske Efterretninger. Paa Hr. Hempels Forlag er udkommen i Odense, Dansk norskhistorisk Bibliothek. indeholdende Efterretninger om de Skrifter, som bidrage til dansk norsk Historiekundskab, ved Doctor Gustav Ludv. Baden, XIV og 368 S. 8. Bogen bestaaer af følgende 16 Afdelinger: I.Den danske og norske Histories Litteratur. I. Sagnhistoriens eller Mythologiens Kilder. III. Den danske og norske Histories døde Kilder. IV. Vor Histories Kildesamlinger. V. Vor Histories udenlandske Kilder. VI. Vor Histories indenlandske Kilder fra Middelalderen. VII.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
De almindelige danske og norske nyere Historier, større og mindre. VIII. De særlige danske og norske Historieskrivere og Historiegrandskere, som høre til Tidsrummet for det oldenborgske Kongehuus. IX. De danske Kongers af det oldenborgske Huus Historieskrivere. X. Vore Statistikere, Reisebeskrivelser, geografiske, forografiske og thopografiske Skrivter over Fædrelandet. Xl. De danske og norske ældre og yngre Love med deres Kommentatorer. XII. De Skribenter, som have oplyst Modersmaalet saavelsom forfædrenes Tungemaal Jslandsken. XIII. Kronologier, Genealogier, Biograffer og Familieefterretninger. IV. Skribenterne over vore Oldsager og den hele dansk norske Arkæologi. XV. Den danske og norske Kirkehistories, Litteratur. XVI. Videnskabernes og de videnskabelige Jnstituters Litteratur og Historie. - Ved ethvert af de anførte Skrivter er i Almindelighed tillige angivet, hvor samme i inden og udenlandske lærde Tidender er recenseret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Fra Nyekjøbing Kathedralskole dimitteres i Aar 9 Kandidater til Universitetet. Programmet, hvorved Professor og Ridder Bloch har indbuden til Examen, handler de nominum proprium originibus et ensis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
J Hallische Litteratur=Zeitung for Febr. 1815 findes en formelig Recension over den her i Dannemark under 23 August 1814 emanerede Kgl. Forordning for Underviisningsvæsenet i Hertugdømmene. - Dette Slags Skrivter plae ellers at være unddragne fra det lærde Forum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Kjøbenhavns Børs den 3 October. Cours. Hamb. 2 M. 622, a vista 630. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. 25 1/4 Rbdl., Spec. 626. - Specier solgtes til a maa - . 37 3/5 Rbmk., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 69 3/4 pr. 100; Oblig. 300. Norske Sedler 57.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Blandede Efterretninger. Ved det norske Ødelsthings Møde den 2den Septbr. indkom blandt andet: Repræsentanten C. Stoltenbergs Forslag, at det overordentlige Storthings Beslutninger af 21de og 24de November f. A., angaaende de i afvigte Aars Feldttog begaaede Uordener, samt Tiltalen mod General=Lieutenant Haxthausen, maatte forelæses i næste Møde, paa det at Thinget derefter maatte tage de fornødne Forholdsregler; – et Andragende fra Lensmand Christen Ansmundsen, at Procuratorer maatte afskaffes, og Enhver tillades at føre sine Sager ved hvem han vil; - et Dito fra Samme om, at forstandige Piger, som ere 18 Aar, maatte gjøres myndige, og at drikfældige og uordentlige Mennesker maatte betages Dispositionen af deres Gaarde m.v.; - et Andragende fra Rasmus Olsen Hauge fra Nordfjord, om Skatternes lige For delig, Bispe-Embedernes Afskaffelse, Nedsættelse af Pensionisternes Antal, Skifteforvaltningens bedre Indretning m.v. (Af: Efterretn. om Norges Storthings Forhandl.)J den norske Rigstidende læses følgende blandt offentlige Foranstaltninger: Under 4de Septbr. har Hs. Majestæt naadigst tilladt, at Jver Olsen Rottem af Froens Præstegield, Christians Amt, som ved Underretsdom af 24de Januar 1811 er tilpligtet at bøde sine 3 Mk., maa gives Opreisning paa sin Ære og hans derved tabte Rettigheder. - Under f. D. har Hs. Majestæt tilladt, at den Bonden Peder Asmusen Alsøen, ved OverCriminalrettens Dom af 8de Juli d. A., for 1ste Gang begaaet simpelt Tyverie tilfundne Straf af 2 Maaneders Tugthuus=Arbeide, maa naadigst formildes derhen, at Tugthuusstraffen eftergives, imod at Angjældende hensættes i Fængsel paa Vand og Brød i 8te Dage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Maler og Kobberstikker H. A. Grosch paa Frederikshald har i den norske Rigstidende ladet bekjendtgjøre følgende: "Thistedalen ved Frederikshald, paa hvis høieste Punct Veden Gaard ligger, er almindelig bekiendt for sine mange interessante Naturseener; men ene i sit Slags bliver stedse Udsigten fra Vedengaard selv over den snevre mørke Dal til Frederiksteen, Frederikshald og Grændsen af Sverrig. Denne for Konsten saare vanskelige Gienstand, der ikke kunde fremstilles i det Format, som jeg har fastsat for min voyage pittoresque, har jeg derfor stukket i et større Format, hvori jeg agter fremdeles at levere alle Naturscener af større Omfang; de kunne derfor ansees som Supplementer til Verket selv. At Supplementer leveres førend Verket selv, er ene at tilskrive det ustadige Pengeforhold; men da der imidlertid nu er grundet Haab om, at Storthinget vil finde Udveie til at rette paa Samme, agter jeg og uden Henstand at udarbeide min voyage pittoresque, hvorom nærmere skal blive bekjendtgjort for Subscribenterne. At jeg ikke kan levere dette Blad ringere end 10 Rbdlr. N. V., der langtfra ikke er 2 Rdlr. gode Penge, hvorfor et saadant Blad aldrig er blevet leveret i Dannemark, vil Enhver let indsee, da vore Penge endnu dagligen falde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
J det sydlige Frankrig har man arresteret en Person, ved Navn Felix, der gav sig ud for Bunaparte, med hvem han havde nogen Lighed. Han lovede at rykke i Spidsen for 4 Armeecorps frem mod de Allierede, og omringe dem. (Lüb. Av.)(Af Hamb. Corr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Paris, d. 18 Septbr. De spanske Tropper have vel trukket sig ud af vort Gebet; men de erholde bestandig Forstærkning af Mandskab, Artillerie og Munition. Hoffet i Madrid indseer, at Ludvig den 18de under Tingenes nærværende Stilling i Frankrig kunde være udsat for Fare, hvorfor det Kongel. spanske Hof er beredt til at vise ham al muelig Bistand. - Privatbreve fra Malta melde, at Savar og Lallemand allerede ere ankomne dertil. – Under 13 Septbr. skriver man fra Chambery, at fra 22de August til 3die Septbr. henved 13,000 Mand Jnfanterie og 1200 Mand Cavallerie, kommende fra Frankrig, ere marscherede gjennem denne Stad for at begive sig til Jtalien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Man venter endnu ufortøvet 18000 Mand med 1300 Heste til samme Bestemmelse. - Jfølge Breve fra Bayonne af 12te Septbr. var GeneralAvissals Hovedqvarteer i Jrun. Jnfanteriet var marscheret til Narvarra og Cavalleriet til Logrono.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Man taler om Misforstaaelser mellem Hofferne i Madrid og Lissabon. - Hr. Montchenu, som er udnævnt til at bevogte Bonaparte paa St. Helena, staaer i Begreb med at afgaae derhen. Alle de fremmede Commissairer, som have samme Bestemmelse, skulle samles i en engelsk Havn, og gjøve Reisen sammen til St. Helena. - Reisende have mellem Meyenne og Alencon seet en stor Mængde Kanoner, Haubitser a., hvis Bestemmelse manikke kjendte. - Man spørger uafladelig her, hvor er Joseph Bonaparte bleven af Mærkeligt er det ogsaa, at intet offentligt Blad hidtil tilforladeligen har opgivet hans nærværende Opholdsted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Paris, d. 21 Septbr. Som man forsikkrer vil Hs. Majestæt Keiseren af Østerrig den 24 d. begive sig til Dison, for at holde Revne over sin ved Genlis samlede Armee. Hs. Majestæt Keiseren af Rusland vil ligeledes reise derhen, dog tager han ikke til Mayland; men Høistsamme vil derfra begive sig over Berlin til Warschau, Hs. Majestæt Kongen af Preussen vil afreise næste Søndag. Alt lader formode (siger Gazette de France for idag) at Fredsunderhandlingerne med de Allierede ere endte og alle betydelige Vanskeligheder hævede. Man taler endog om en med Engelland sluttet Handelstractat. - En meget betydelig Deel af den østerrigske Armee vil ufortøvet forlade Frankrig. - Kongen af Preussen oldt forgaars mellem la Croix Arcueil og Montrouge, Revue over et Troppecorps paa 25,000 Mand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Som man erfarer trække de preussiske i Bretagne og Normandiet værende Tropper sig tilbage, for at nærme sig den nederlandske Grændse. Man vil af denne Bevægelse drage den Slutning, at en betydelig Deel af dem ufortøvet ville forlade Frankrig. - Hertugen af Otranto (Fouche) har igaar overgivet Kongen sin Demission. - Man nævner adskillige Personer, som skulle komme i hans Sted; blandt andre nævner man de Herrer Angles, Bourienne, de Case og Vitrolles. Man vil ogsaa vide, at Krigsministeren (Gouvion St. Cyr) ligeledes vil gaae af, og man taler endnu om flere Forandringer, uden at noget Tilforladeligt derom er bekjendt. - Nu have ogsaa de allierede Tropper begyndt at bloqvere Thionville og oprettet Batterier for at bombardere denne Fæstning, hvis den ikke vil overgive sig. Østerrigerne have ophævet Blacaden af Antibes. - Besætningen fra Den Elba er, 700 Mand stærk, ankommen til Toulon. - Det franske Jnfanteries Uniform skal igien være hvid ligesom før Revolutionen. - Keiseren af Rusland har bekjendtgjort, at de Enker og Børn, som ere blevne lykkelige ved Krigen i Elsatz, og ville begive sig til Rusland, skulle finde god Modtagelse i Taurien. - Man har givet Marschal Ney Tilladelse til at lade sin Kone og sine Børn komme til sig. De komme hver Aften til ham og spadsere med ham i Conciergeriets Gaard. - Førend begge Kamrene aabnes skal en høitidelig Gudstjeneste holdes i Metropolitankirken. Kongen har derfor udstædt et omstændeligt og rørende Brev til de parisiske Menigheders Generalvicarer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
London, d. 28 Septbr. Det Træhuus, som er bleven bygget i Engelland til Vaaning for Bomaparte, skal opføres paa en Klippe paa Øen St. Helena, og omgives med en 25 Fod høi Muur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Fra Northumberland maa han først komme i Land maar bemeldte Vaaning er sat i Stand for ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Frankfurt, d. 22 Septbr. Efter Forlydende forlange de allierede Magter, at Bonapartes skyldigste Tilhængeres Godser skulle confisceres, da en stor Formue i deres Hænder ingenlunde vilde være tienlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-07
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. ad Hos maa Ver Tolvte Aargang. No. 80. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 2 October 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-07
Betragtninger i Anledning af det i Skilderiet Nr. 63, den 8de August 1815, indrykkede Stykke om Bankcoursens regelmæssige Ansættelse. (Slutning; see No. 78.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-07
J den er der, naar en Tønde Rug, under en parBankcours, som nu under en Cours af 375, koster i Sølv circa 2 1/2 Species, tabt slet intet, dø 21 er 3/5 af 4 Specier, der endog er under det, som en Tønde Rug under det forrige Pengevæsens Pari=Epoqve kostede. At derimod de Pensionister, hvis Pensioner ere knap afmaalte og aldeles nødvendige til deres anstændige tarvelige Udkomme, erstattes Sedlernes Tab i Pariværdie, er lige saa retfærdigt, som at hine ikke erstattes det, paa det at de Offere, der under Omstændighedernes Trængsler retfærdigen kan paalægges enhver for det Almindeliges Vel, ikke udstrækkes saa vidt, at de ødelægge de til hans Subsistance nødvendige Midler, men paa den anden Side ogsaa gaae saavidt, som de for Subsistanden overflødige Kræfter tillade. Endeligen mener dettes Forfatter, under visse Betingelser, at Creditorerne slet ikke (Stats=Creditorerne, som hiin Forfatter stiller i de især Betrængtes Række, endnu mindre end Privates Creditorer) lede noget uretfærdigt eller ubilligt Jndgreb i deres lovlige Fordringer ved Sølvcoursens Ophævelse for Rente- og Capital=Betalinger. Naar, medens det misslige Coursforhold vedvarer, hvad Renterne angaaer, Rentefoden blev forhøiet, saavel for ældre som senere Forskrivninger, relativ til Numerairets Realværdie, naar, hvad Capital-Betalingen angaaer, den egennyttige Debitor blev betaget Ret til, saalænge Repræsentativerne ei have deres oprindelige Sølv=Værdie, at kunne paatvinge sin Troditor Betaling med en lige Navnestørrelse som under en Paricours, o. s. v. - da var formeentlig den Sag saa temmelig godt jevnet. Ved Rentefodens Bestemmelse, i Forhold til Repræsentativernes Realværdie, hvorved for Statscassen som den private Debitors Casse sparedes meget betydeligt, vare de offentlige Stiftelser sikkrede for væsentlige Tab, og andre Rentenerere givet alt, hvad de retfærdigen og billigen kunde fordre. Naar jeg for 16 Rdlr. af de nu gieldende Repræsentativer kun kan skaffe mig den samme Realitet, som for5 af de forrige, der, efter Myndtfoden, udgjorde 8 imod Nutidens, da er det ei uretfærdigt, at jeg faaer circa 8 PC. af min Capital, fordi Repræsentativet ei har mere end lidt over den halvRealværdie nu, imod den Tid, jeg fik 4 pC.; men neppe er det retfærdigt, og aldeles ikke billigt, at jeg under saadanne Omstændigheder faaer 12 PC. i Navnestørrelse, hvilket maatte blive Tilfældet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-07
naar en stricte Sølvcours - som hiin Forfatter antager at kunne blive 600 i Stedet for 375 skulle være Reglen for Rentebetalinger. Ved Ret til at lade Capitalerne blive staaende, saalænge Repræsentativerne holdes under deres oprindelige Sølv=Værdie, gaves Creditorene al muelig Beskjærmelse imod Debitorernes Egennytte og Uretfærdighed. Det Offer, Creditorerne maatte bringe det Almindelige, for at befrie det for de uberegnelige skadelige Følger af den Omvæltning, som ville følge af Capitalernes Mobilitet under et Repræsentativerne nedsættende Coursforhold, er slet ikke større, end at det meget godt kan fordres, uden at fornærme Retfærdigheden, hvis det ellers er rigtigt, som vel ei kan nægtes, at Retfærdsprinciper vil, at ingen Rettigheder, ingen Formue og ingen Kræfter bør være rie for at lide taalelig Jndskrænkning eller Formindskelse, naar det almindelige Vel kræver det. Jkke kan, hos den roelige Tænker, Overbeviisningen om, at Sølvcoursens Afskaffelse i Capitalbetalinger er retfærdig, skjøndt den nøder Creditorerne til at lade deres Capitaler blive staaende saalænge et mislig Coursforhold finder Sted, med mindre de ville nøies med samme Navnestørrelse som under en Paricours, ikke kan denne Overbeviisning rystes af Capitalisternes Skrig over, at de allerede havde lidt nok ved en Rabat af 5 Dele i deres Fordringers oprindelige Sølv-Værdie, at de nu ikke tillige skulle beskjæres Ret til forinden en ubestemt Tidspunct at kunne røre deres Capitaler, naar de ikke ville eller kunne taale endnu en Trediedeels Forlis. Tabet af de 3/8 Dele betyder reellement, som forhen viist, ei saa meget, og Overbeviisningen og Retfærdigheden af den Jndult, Forordningen af 6te Januari 1813 bestemmer, udsletter al Tvivl og Retfærdigheden af Mesurer, der allene vedligeholde for Debitorene den Beskjærmelse, som Jnsulten sigtede til, saalænge de samme Omstændigheder, med Hensyn til hvilke den blev given, endnu finder Sted. Det bør her bemærkes, at Sølvets Værd beroer egentlig paa det Qvantum af Producter, Eiendomme, Arbeider og Nydelser, man kan forskaffe sig for samme, og at, da Grundformue vist nok er sikkrere end Sølvformue, saa lider Capitalisterne væsentligen intet ved Rabatten, naar Eiendomme, som omtrent er Tilfældet, kunne kjøbes for 2/8 Dele i Sølv imod hvad de forhen kostede. Vil man spørge Nytten for Pengevæsenet til Raads, da stemmer den neppe imod; thi den mægtige Classe af Creditorer maae, under saadanne Bestemmelser, ophøre at ansee Papirpengenes Ringhed, som fordeelagtig for sig, da de ikke kunne vente at faae en større Navnestørrelse, ved Jnddrivelse af Betaling efter en mislig Cours, forvandlet til SølvVærdie, ved nu at udsætte den i Navne Værdie.