Extraordinaire Maanedlige Relationer, 1676-08-02
Sverrig. Tilstanden i dette Rige er meget och snart slæt forvirret. J Stockholm maa saa vel fremmede, som Borgerskabet Nat och Dag være i Vaaben och en deel til Hest. Geistligheden och Bønderne see nogle af de høyeste Betientere an med skeele Øyne. Derimod giør hendis Majestæt Enkedronningen al hendis Flid til at dæmpe indvortis Tvedragt och Partie i denne farlige viit udseendende Krigstid, i hvilken mand ej staar i ringe Sorig och fryct ofver de Danske Vaabens lykkelige Fræmgang, som mand, saa meget som meest muelig, holder forborgen, paa det ej store Opløb derved skal foraarsagis. J medlertid er Admiral Steenbuk dømt fra al hans Ære och Værdighed, och til at er state al den Omkostning, beløbende sig 230000. Rdlr. som paa Floden Anno 1674. at udruste er tilgangen. De Svenske bestaae self, at de miste 6. Skibe af deris Flode i Slaget, af hvilken nu ej meere end tu Skibe ligge ved Stokholm, och resten som er 40. Skibe stærck, i Dalene aldeelis fær færdige, saa nær som Folk at sætte paa dennem. Af samme vare 6. Skibe paa 50. ad 70. Stycker i Søen, den 16. Julii, och en Galliot med 10. Stykker, hvilke, ofver indløbne Tidinger, at Admiral Tromp var med Floden udgaaen fra Skone af Østersøen, begafve sig ind ad Skiærene igien. Mand vil sige at de vare udløbne, enten til at giøre en Forsøgning paa Gulland, eller at hente Folk fra Finland. J afvigte Maaned blef Adelstanden och hver fierde Bonde af Dalekarlene forskrefne at møde til Vistholm, liggendis hen imod 4. Mile fra Stokholm, och meentis at Kongen och skulde did komme, men eftersom mand intet finder for sig om Tiden, naar denne mode skulde staae, saa kand mand och intet vist vide om det øfrige hid indtil. Den Svenske Kongis Tog, anlangendis, da var hans Majestæt i Lands-Crone, der de Danske landende paa Skone, men begaf sig strax derfra och beordrede Hæren, som da var paa veye ad Ydstad och holtis for at være 8000. Mænd starck, at gaae af Christianstad, hvor Hans Majestæt til sidst i Julio blef staaendis, da hand begaf sig derfra ofver Vexøie med Hæren, och afbrændte Tossebroe for de Danske, hvilkes Fortroppe, uanseet det var kun et Partie, som der efter førte det kostelige Rof tilbage til den Danske Leyr (See de Maanedlige Danske Relationer No. 56. pag. 415.) da sagdis at være paa Veye af Christianstad. Men som høibemeldte Majestæt hafde bestyrket sig med Svenske Skyttere, Ryttefrie, och Bønderne af Smaalandene, kom hand efter erlanget Kundskab, at tre Regimenter Danske Folk vare indgangene ad Hallant, uformodeligen med 10. ad 12000. Mænd, brændte Broen af ved Lau holm, at de Danske ej skulde bruge sig den i deris Retirade, och kom det herpaa til Slag, i hvilket de Danske sloege først 6. Regimenter af de Svenske paa Fluct, men blefve der efter med den gandske Svenske Hær omringede, som de ei vare mægtige for at bestaae, ej fordi de jo hafde Hierte til at stride, men fordi de i det forrige Slag vare utmattede och kunde i paa nogen side være trygge. Efter Slaget forstærkede Hans Majestæt Besætningen i Halmstad med 4. a 500. Mænd, tog nogle Metal-Stykker med sig och gik af Falken bierg. Mand vil sige at de Svenske hafve brændt alle Broerne af efter sig, och at Majestæten hafver fordret alt Krigsfolket af Floden til sig, Hæren dermed at bestyrke, med hvilken hand agter sig ad Norge imod Hans Høye Excell. Her Statholder Gyldenløve, de berændte Fæstninger at undsætte. Hvad der er om, faar mand med Tiden at vide. Men af Lübek hafver mand saa velsom af anden useylbar Berætning, at af de Svenske Krigs och Boeds-Folck, som endnu i en ringe Mangfoldighed paa den Svenske Flode findes, dageligen 20. a 30. Mænd bort de. Af Lifland hafver mand, at uanseet deris och de Rydsiske Commissarier bete hin anden al Høflighed, mand dog næppeligen skal hafve andet end Krig af Ca Lii ren at formode, med mindre Sverigis Crone til hannem afstaar Ingermanland och Carelen. Af Bremen, at Stade i Sidste nød er overgangen til de Alliirte, och med Lüneburgiske Folk besat. Den Svenske Besætning skal føris ad Sverig, saa mange forstaar, som i de uden det Tydske Rige liggende Provincier fødde ere, och indtil det skee kand, med tilbørlig Underholding forsiunis. Af Pommeren, at Anklam er med Accord til Chur-Brandenburg ofvergangen, men den Svenske Besætning arresteret, eftersom Commendanten ej kunde holde det hand i samme Accord hafde tilsagt, at hand næmeligen skulde indlevere hannem den AnklamiskeFart. Fældt-Marschal Konigsmarck er paa et Partie af de Chur-Brandenburgiske saa pudset, at hand maatte lade en hob Folk i stikken, och self med noget Rytterie, dog tilforne saaret, tage Flucten ad Gribsvold, men den Svenske Partigænger Mause-Morten hafver der imod gjort de Chur-Brandenburgiske adskillig Skade.