Jyske Efterretninger, 1767-06-19
Slutningen om Opfindelser. Hvad i sidste Rumer er sagt, har vel mueligt komme nogle underligt for, Men mine Læsere ville blive overbeviis ste om, at der endda er sagt for lidet om denne Sag, naa jeg siger dem, at jeg forstaaer Glas derved. Sand, Aske og Salt, der i sig selv ere ikke Glas, blive ved Jlden saa ledes forandrede, at, da de tilforn vare dunke, blive de nu saaledes, at man kan see igiennem dem. Glas er en Menneskenes Opfindelse og Skabning, til hvilken Gud har kun frembragt Materien: Det er saadan en Skabning, der i Sandhed bringer det menneskelige Kiøn Ære: Og jeg veed intet i den heele Verden, der er af en saa almindelig Nytte og tilligemed af saa let Priis. Jeg kan umueligen lee af de saa kaldede vilde Folk, der bytte deres gode Guld bort med de forunderlige Speyle og de brogede Glas Coraller. De vide at skatte Tingene efter deres rette Brugbarhed. Og hvis Glas var ikke saa skrøbeligt, saa vilde det overgaae alt andet, som findes i Jorden. Viinens indtagende Farve bliver ligesom dødet i Guld= eller SølvKar, Glasset allene kommer den til Hielp. Guld og Sølv er ikke saa reent og saa sundt til Drikke=Karsom Glas, Glas saatykt som et halvt Halmstraae forvarer vore Boliger fra Kuld, Storm og Regn; Det skaffer Dagens Lys en beqvem og fri Giennemgang. Hvad kan være fuldkomnere? Et halvt Halm straaes Tykkelse giør Skillerum imellem den stærkeste Frost og den stærkeste Heede, de iiskolde og de brændende Zoner. Naar der ligger Jiis og Snee uden for Glasset, saa staaer, der inden for det Roser og moedne Kirsebær. Det forunderlige Brændeglas antænder og bliver selv kold. Kikkerter bringer det langt Bortliggende til os. Forstørrelses Glas aabenbarer nye Verdener i et Støve Gran og større Skabelsens Under paa en Myg, end vi med blotte Øyne kan blive vaer paa en Elephant. Hvad skal jeg sige om de Speyle, disse Troldmænd, der giøre os dobbelte, og i visse Former, Slibninger og Opstillelser forrette Gierninger, hvilke, naar man ey vidste Aarsagen, man maatte kalde Mirakler. Jeg vil ey tale om Glassets Nytte i Musiqven. Jeg vil ikke afhandle andre, som man ligeledes fast maae kalde guddommelige Opfindelser; Jeg vil kun tage Møllen, og Uhrverket, af hvilke den første forskaffer os Brødet, og den anden den Tid Orden og Beregning, der er saa nyttig for det menneskelige Kiøn. Sandelig næst Brødet er denne Tidens Afmaaling meest usundværlig for os, og begge ere bragte til deres Fuldkommenhed ved menneskelig Opfindelse. Opfindelser ere allene Mennesker egne; Ingen anden Skabning er bekiendt formedelst sine Opfindelser. Og det er en Bb; stor stor Lykke for os, at Dyrene ikke ere begavede med en opfindende Forstand. Hvor suurt vilde ikke da vort Liv og Sikkerhed blive gjort os: En Hjord Stude og Sviin vilde i det ringeste udfordre lige saa mange Hyrder, som de vare mange i Tallet. Dyrene vilde bedre at bruge deres egne Kræfter end Menneskene deres, og dette giver den Fordeel nok, men Gud har ikke givet dem den Gave at betiene sig af fremmede Kræfter, der ligge i Naturen, og det giver os en stor Fordeel over Dyrene. De rivende Dyr overvinde Menneskene ved deres Hastighed og Styrke, Men vi tage Krudets Hastighed og Styrke til Hielp, og altsaa erholde vi Seyer ved vor Forstand. Gid altsaa Forstanden leve og i Særdeleshed den opfindende, Thi ved Forstanden i Almindelighed ophøye Menneskene sig over Dyrene; Men ved den opfindende Forstand overgaaer Mennesket Menneskene selv i Almindelighed, og stiger nærmere til Aandernes Classe. En Opfinder fortiener en ret Æretitel og det heele menneskelige Kiøns Høy agtelse, hvis Ziir og Ære den er. Det er at forundres over, at, da enhver tragter efter Ære, saa saa betræde denne Vey, paa hvilken de kan erlange Ære, og ikkun gaae i de Spoer, som andre have gjort foran. O imitatorum ser rum pecut.