Jyske Efterretninger, 1792-06-08
Copulerede. Den 1ste Junii her i Byen, Sr. Lemberg, Kiøbmand i Hiøring, og Jomfrue Sørensen. (Jndiendt.) Viisd. 5 Cap. 17. V. De Retskafne skal faae et meget herligt Rige, og en deilig Krone af Herrens Haand. Visseligen blev denne herlige Forsættelse opsyldt Paa Høiædle og Velbyrdige. Nu hos Gud salige Frue Barbara Agnette Toft, nee de Brorson, Fod i Hillerslef Præstegaard d. 22. Novemb. 1752. Jndled sig i Ægteskab med (S. T., Hr. Cancellieraad Toft til Ullerupgaard, i Aaret 1774, Moder ved ham til 13 Børn, Hvoraf de sex have modtaget hende i Evigheden, De Syv tilbage i Tidens Land, begræde den kierligste Moders Tab, som salig hensov den 13 Maji 1792, J sin Alders 33 Aar. Oliendt Salige! jeg ei formaaer at sætte Et Æreminde, som dig værdigt er; Skiendt værdig Hæders Krands jeg ikke dig kan flette, i jeg dog, som jeg kan, omtale her de Værd. Fra Ungdoms Morgen indtil sidste Alders Aften dit Liv en Klæde var at reen, ustrømtet Dyd, Og han som værdig er, at tage Priis og Kraften Var i dit Vee og Vel, din Lyst, dit Haab, din Fryd. Hvo kiendte dig i blide Ungdoms Dage Og maae ei give dig den velsortiente Roes. At du i Dyder da og søgte at tiltage? Gudsfrygt indtog dit Sind, langt meer end Verdens Gods. Hvo kiendte dig som om og elsket Ægtemage; Og siger i du for dit Kiøn et Mønster var, Kan om Fortroelighed her Paradiser skabe? O! Held dig! Sallige! du disse skiftet har Hvo kiendte dig som god, jal som en værdig Moder, Og maae ei tilstaae, du en sielden Moder var Hvor troelig sørgede du ei for dine Poder, Stor var den Omhue du for disse baaret har Oprigtig, venlig du i Omgang med din Næste Dig viiste, og din Lyst var kun at skifte Held; Øm tog du Deel i Næstens Vel og Bidste, Og sørged, naar som helst det gil ham ikke vel. Hvo trængt? – Bad? – Og du hans Bøn ei hørte, Naar først du kiendte, at han Hielpen værdig var Naar Undertrykte og Trastløst sig raadførte Med dig det bedste Raad du dem da givet har. Med saa Ord: du her søgte rig et blive J gode Gierninger, og Gudsfrygt var din Lyst; J Vee, i Vel, i Med= og Modgangs Time Aar det den rige Flod, hvoraf du oste Trost. Du nyder nu den Fred som Himlen har i Eie, Som Dødelige her i Tiden ønske kan, Al Verdens Herlighed kan er den Fryd opveie, Du erig nyder i Udødeliges Land. Lad da ei trostlos Sorg, Dem Efterladte qvæle! Trøst nok! - De veed, hun lever evig vel; Lad hendes stumle Grav ei deres Gienstand være Ei Stevet skiuler den udødelige Siel Kast heller Oiet bist, hvor hun forklaret svæver! Og dette vil forføde bitter Qval; Trost nok: at de, som hendes Urne væder, Engang en evig Fryd med hende nyde skal! At den agende Post, der ellers ikkun hver 14de Dag 4 medtager Bancosedler, Pakker med videre til Jylland, skal, formedelst Viborg Omslags Termin imellem den 13de og 24de Junii, de 3de Postdage efter hinanden, nemlig den 2den, 9de og 16de Junii førstkommende, gaae her fra Kiøbenhavn til Jylland, og lige til Viborg medtage Penge, Bancosedler, Pakker og Reisende; som og, at den agende Post i samme Henseende afgaaer fra Aalborg og ligeledes over Viborg den 5te, 12te og 19de Junii, det bliver til alle Vedkommendes Efterretning herved bekiendtgjort. General Post-Amtet den 22 Maji 1792.