Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-01-07
J de talrige Petitioner, som ikke alene ere modtagne fra Provindsens Kjøbstæder, men ogsaa fra adskillige udenfor samme, andrages principaliter paa, at Udkastet om almindelig Værnepligt i dets nuværende Form maatte fraraades, og subsidialiter paa almindelig Væbning, eller, naar dette ikke kan opnaaes, at da de større Kjøbstæder maatte af deres vaabendygtige Mandskab danne særskilte Hærafdelinger, samt at de mindre Kjøbstæder maatte forene sig i samme Øiemed. Det anerkjendes at være enhver Mands Pligt, saavidt han dertil er skikket, at bidrag personligt til Fædrenelandets Forsvar, men derimod menes det ikke deraf at være en ligefrem Følge, at Alle skulle paa samme Maade opfylde denne Pligt, hvorved den Lighed, der søges opnaaet ved almindelig Værnepligt, vilde forvandles til det Modsatte, idet den Afbrydelse, som den længere Garnisonstjeneste foranlediger, paa Kjøbstadborgernes Forhold vilde have den skadeligste Indflydelse, medens den snarere er til Gavn end til skadelig Afbrydelse for Bondestanden. Endelig formenes, at naar Kjøbstadborgeren skulde opgive den Fritagelse for Tjeneste i Armeen, hvoraf han er i Besiddelse, da maatte denne Jndrømmelse betinges af, at Alle, uden Tilladelse til Lodtrækning og Stilling, i lige Grad deeltage i Landets Forsvar, eller med andre Ord, at almindelig Væbning blev indført, istedetfor som foreslaaet almindelig Værnepligt. Det fremgaaer altsaa heraf, at Kjøbstæderne ingenlunde søge at unddrage dem fra den heromhandlede Pligtopfyldelse i Almindelighed, men de attraae at udføre den paa den til deres Forhold mindst forstyrrende Maade. Ei heller modsiges det, at være et billigt Krav fra Bondestandens Side, at Værnepligten ikke fremdeles skal hvile alene paa denne Stand, men Kjøbstæderne formene, at man vel skal vogte sig for, idet man søger at fyldestgjøre et retligt Krav for denne Stand, ikke at paaføre en Anden en Byrde, der staaer i saa megen Strid med dens Jnteresser. Spørgsmaalet, her er at undersøge, er da vel nærmest dette: kan den attraaede Lighed med Hensyn til Værnepligten tilveiebringes paa den af Kjøbstæderne foreslaaede Maade? Hvad nu først almindelig Væbning angaaer, da tillader man sig at henvise til de i de foranførte bemærkninger anførste Grunde, hvorfor denne Organisationsmaade maa opgives, og man skal ikkun her i Korthed gjentage, at derved ikke vilde erholdes et betryggende Rigsværn uden i Forbindelse med Armeen, saaledes som den nu er organiseret, samt at Udgifterne ved en saadan Foranstaltning langt vilde overstige Statens Kræfter. Naar Kjøbstædernes andet Forslag om, at deres Værnepligt udførtes ved i de større Byer at danne særskilte Afdelinger, og at mindre Byer forenedes om, at danne lignende Corps, blev af Regjeringen inddrømmet, vilde den samme Tilladelse ikke vel kunne nægtes de Jndivider, der paa Landet hidtil vare ganske frie for Værnepligt. Følgen af en saadan Foranstaltning blev da ligefrem den, at for Bondestandens Vedkommende intet forandredes. Udskrivningen til Linien, vilde herefter, ligesom hidtil, ene paahvile den nu værnepligtige Stand, uden at denne kunde finde sig tilfredsstillet derved, at de borgerlige Corps modtage en noget forbedret Jndretning. Den sidste Skillevæg mellem Bonde og Jkkebonde blev ikke hævet; den bestaaende Adskillelse mellem Kjøbstad og Land, med alle dertil hørende hæmmende Bestemmelser, til Skade for begges naturlige Udvikling, maatte vedblive. Men ligesom vi formene, at den her omhandlede Ordning af de militaire Forhold for Kjøbstædernes Vedkommende, er uforenelig med den attraaede Hensigt, at fordeele Værnepligten saa lige som muligt paa alle Stænder, saaledes antage vi ogsaa, at dette Forslag staaer i Strid med Kjøbstædernes egen Jnteresse. For at oplyse denne Paastand, ville vi undersøge, hvorledes Forholdene ville vise sig i en af de større Kjøbstæder paa 7 til 8000 Jndbyggere. J en By af denne Størrelse vil, naar almindelig Værnepligt er traadt i Kraft, aarligt blive udskreven omtrent 20 Mand, hvilke uden væsentlig Udgift for dem selv og end mindre for Communen gjennemgaae en Exerceerskole og forblive derefter til stadig Tjeneste i omtrent et Aar, hvorefter de vende tilbage til deres Hjem, hvis de ikke, som ofte kan blive Tilfældet, have beholdt Garnison i den By, hvor de have deres Hjem; de indkaldes i de nærmest paafølgende 2 a 3 Aar i Exerceertiden, til Øvelser, hvortil ikke medgaaer 1 Maaned. Naar derimod Kjøbstaden skulde danne en særskilt Afdeling, i Liighed med den kjøbenhavnske Væbning, da vilde alt vaabenført Mandskab komme til at tjene der i 16 Aar.