Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1795-11-13
Hvo som har en temmelig stor, hviid, eller jevnmørk Bjørnehud, helst med Hoved Labber og Kløer, samt 2de store og smukke, Sælhundskind at sælge, vil strax finde en Kjøber anviist fra Addressekontoiret. En Sølv Knæspænde, er fundet paa Gaden og indlagt i Addresse-Contoiret hvor Ejermanden, naar han foreviser Magen, kan faae den tilbage mod at betale dette Avertissement Den vise Gud lod mig den 4de Novbr. prøve en af Livets haardeste Lidelser, da han efter 14 Dages Sygdom bortkaldte min inderlig elskede, uforglemmelige Kone Abigall Stracken i hendes 74de Aar, efterat hun i 48 Aar. trolig har deelt Livets Sorger og Glæder med mig. Dette for mig nu 83 Aar gamle Mand, saare smertefulde Tab, giver jeg mig herved Da Øvrigheden, efter vedkommende Collegii cirenlaire Ordre, har paalagt mig at forfatte og indlevere Kiæmner-Regnskabet tid ligere, end forhen brugeligt, saa nødsages jeg herved at anmode enhver om at betale Byens ordinaire Skatter, i det seneste, til Aarets Udgang, da jeg ellers nødes til at anføre de til den Tid udeblivende paa Restance=Listen, hvilke der efter maae tilskrive sig selv at Ordre til Udpantning vil paafølge. P. Torrild. Den glade Overbeviisning jeg føler hos mig selv, om aldrig, enten at ville eller have udøvet andre Handlinger, end jeg derfor in Publico tør være bekjendt, beroliger mig ikke lidet, og sand Ære opfordrer mig derfor til, ej stiltiende at vedtage en Bekjendtgjørelse af saadan Statur, som den Hr. Sorenskriver Koefoed i disse offentlige Tidender No. 3 og 4 har behaget at lade indrykke. Affairen bør derfor være oplyst, og denne er saaledes: Efter at jeg havde fratrædet Hr. Sorenskriverens Tjeneste, traf det ind, at en Mand her af Byen, der pligtede ham, som Jndcassator, nogle Auctions Penge, uanmodet bad mig, at jeg ville modtage 10 Rdlr. paa hans Debet for at levere Sorenskriveren, det jeg lovede, og da jeg just selv, fra min sidste Tjeneste Tid af, for egen Deel, havde meget meere for samme Auction, som Hr. Sorenskriveren selv bekiendt, at aflægge Rigtighed for, lod jeg saadant beroe i det redelige Forsæt at alt skulle skee paa engang og saasnart jeg om nogle faa Dage hjemkom fra een paa Landet forestaaende Reise, og dette er alt hvad jeg, siden jeg fratraadde min Tjeneste, saaledes har oppebaaret. Vel vidende om hvad der paalaae mig, gjorde jeg mig ondt af at dette, mod min Villie endnu henstod, dog troede jeg samme paa nogle Dage, intet ville differere, ham: Men ved min Hjemkomst kom jeg desværre af hans Bekiendtgiørelse i Erfaring om hvad saadant har differeret mig, naar jeg ikke med andre Landets værdige Embedsmænds Testimonia kunne ligitimere min Vandel, maatte jeg herover blive sadt ud af Stand til at Virksomhed i et Fag hvortil jeg har anvendt min Tid, og hvori jeg, ikke mindre end andre Landets Børn, kan have Adgang at vente Forfremmelse. Hr. Sorenskriveren og hans Huus vil stedse, uagtet dette, af mig være erindret med Høiagtelse, og hvad jeg, saavel efter min til ham udstædde Revers, som ellers, pligter, skal jeg af yderste Evne, som et redeligt Menneske, bestræbe mig paa at giengielde. Trondhjem, den 11te November 1795. Petter Sandnes. per Poul Greve og Smed Niels Franch haver noget at fordre, indkaldes herved med Ugers Varsel at melde sig hos os som Skifteforvaltere.