Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-02-19
Af denne Oversigt vil det forhaabentlig skjønnes, at Asylet stræber at optage just de fattigste og meest trængende Børn; med hvormegen Omhu dette skeer, veed Enhver, der har været eller er Medlem af Bestyrelsen; ei blot omsendes forud blandt Bestyrelsens Medlemmer Listen paa de Børn, der staae for Touren til Optagelsen, men i et samlet Møde meddeler ethvert Medlem sit Kiendskab til Forældrenes Stilling, Trang m. m. og man gjør sig al Umage for at finde og optage just de fattigste. Vilde Nogen, ved at see Asplets Børn i det Hele reenligen klædte, lade sig forlede til at dømme, at de ei høre til den fattige Klasse, da henvises deels til den foranførte Fortegnelse over Forældrenes Stilling; deels vilde det være sørgeligt, dersom Fattigdoms Kjendemærke skulde sættes just i lasede Klæder; ei at tale om, at Asylbørnenes Beklædning for en stor Deel skyldes ædel Veldædighed, hvorom selv de udgivne Beretninger og Asylets Julefest afgiver Vidnesbyrd, der maa glæde hver ædel Menneskeven. Desuden er det vitterligt, at mangen fattig Familie stræber at bevare et anstændigt Ydre for Verden, medens der er Nød og Hunger inden Døre, og det indrømmes almindeligviis, at saadanne Familier fortjene at henregnes til de værdige Trængende, til hvilke et Asyl ogsaa bør tage meget Hensyn. Et stort Savn ved Asylet erkjender vist Jngen dybere end selve Bestyrelsen, nemlig Localet. Det er vel indskrænket til 100 Børn; det burde være høiere og luftigere, og var det større, kunde ogsaa Børneantallet forøges. Hvilke Skridt Bestyrelsen i denne Henseende har gjort, troer den at skylde Underretning om til den Commune, paa hvis fortsatte Velvillie for Asylet dettes Vel og Bestaaen fremdeeles beroer. Jfjor lod man avertere, at et Huus ønskedes tilkjøbs, 2 Leiligheder anmeldtes; det ene, et Huus paa Overgade, havde aldeles ingen have, og var i hver Henseende for indskrænket. Den anden, en lille Gaard ud mod Vindegaden til, var lav, ansaaes ikke solid nok i sin Bagbygning og savnede den udvendige Leilighed, som for Asylet er uundgaaelig nødvendig. J Februar indeværende Aar gjentoges Averteringen; der anmeldtes 2 Steder paa Nørregade, uden at noget i fjerneste Maade egnede sig til dette Brug. Tanken om selv at bygge paatrængte sig derfor ligesom af sig selv og har siden sidst i forrige Aar været Gjenstand for hyppig Forhandling. En Tegning og et Overslag blev forfattet; men Byggeplads søgtes forgjeves under de Betingelser, som Asylet formaaede at byde. Naar her iøvrigt tales om Asylet, saa begribes let, at Talen er om en reen Commune-Anstalt, det vil sige, en Anstalt, der ikke i fjerneste Maade er beregnet paa at yde en privat Bestyrelse mindste Fordeel, men en Anstalt, hvis Øiemed ene og alene gaaer ud paa at berede Borgersamfundet en Fordeel ved kjærligt Tilsyn med og christelig Oplærelse af fattige Børn fra deres tidlige Barndom, for saaledes at vinde dem til nyttige Medlemmer i Samfundet, en Anstalt, der ene og alene bestaaer ved ædle Menneskevenners Velvillie. Bestyrelsen maatte saameget mere ønske at kunne erholde et større Locale, som der var aabnet det Udsigt til Oprettelsen af en Haandgierningsskole for Pigebørn over 7 Aar, oplærte og udgangne af Asylet, hvorved det da var muligt hos disse, indtil en ældre Alder, at bevare og forøge den gode Aand og Tænkemaade, Asylet søger tidligen i de unge Hjerter at indplante. Efterat Bestyrelsen - som viist - gjentagende havde forsøgt enten at erholde et passende Huus tilkjøbs eller en passende Byggeplads, men forgjeves, maatte dens Tanke henvende sig til Piledamspladsen, der var averteret tilsalgs den 14 Febr. under favorable Conditioner; thi uagtet Beliggenheden i den ene Ende af Byen meget vel erkjendtes at være mindre gunstig, frembød den dog i mange Henseender saa store Fordele, at Bestyrelsen, under de stedfindende Omstændigheder, ikke kunde tage i Betænkning at attraae samme. Ved selv at bygge, kunde Alt indrettes hensigtsmæssigt. Vel havde Bestyrelsen i Øieblikket kun indskrænkede Ressoureer at disponere over; men da det var en Selvfølge, at Bygningen ikke skulde være Bestyrelsens, men Communens Eiendom til dens Asyl, og - hvis dette nogensinde skulde ophøre, - til et andet velgjørende offentligt Øiemed, saa stolede Bestyrelsen paa den Velvillie hos Medborgerne i Almindilighed, som ogsaa hos Communalbestyrelsen i Særdeleshed, hvorpaa den nu i flere Aar havde modtaget glædelige Prøver, og regnede trygt paa, at den Almeenaand, hvis sande Præg er at række fælleds Bistand til at fremme og opbygge, hvad der saa ligefrem sigtede til Communens Tarv, heller ikke her vilde svigte. J sit Møde den 11 Febr. besluttedes det derfor at gjøre Bud paa Piledamsgrunden, der kunde haabes kjøbt for en lav Priis, eftersom den længere Tid tilbage havde været opbudt tilsalgs, uden at noget Bud dengang var skeet. Bestyrelsen havde vel - paa Grund heraf - kunnet forud have gjort en Jndstilling, om, at Grunden maatte være blevet overladt Asylet til Byggeplads og turde maaskee have haabet Anbefaling fra flere Sider, og saaledes et heldigt Udfald, da Asyl=Bygningen jo vilde være blevet Communens Eiendom, Bygge pladsen altsaa i Grunden afgaves til Communens egen Fordeel; men da man betænkte, at en saadan Afhændelsesmaade muligen kunde have vakt Mishag hos Enkelte, og derved svækket Jnteressen for Asylets Sag hos Andre, saa foretrak man at oppebie Auction; men da Bestyrelsen, kun turde holde sig til en moderat Priis, blev Følgen, at Byggepladsen ved Auctionen blev et høiere Bud tilslaaet.