Københavns Adresseavis, 1768-05-20
Adskilligt Nyt. Kiøbenhavn. J Gaar Eftermiddags forlod Hendes Majestæt Enke=Dronnig Sophia Magdalena denne Stad, efterat Hun havde indtaget Middags=Maaltid hos Hendes Majestæt Enke=Dronning Juliana Maria, tillige med Hendes Majestæt den regierende Dronning og Prinds Friderich, og begav Sig til Sin Sommer=Residentze Hirschholm. I Dags Formiddag forlader ligeledes Hendes Majestæt, Dronning Juliana Maria, tilligemed Hans Kongel. Høyhed Prinds Friderich, denne Stad, og indtager Middags Maaltid hos Hendes Majestæt Dronning Sophia Magdalena paa Hirschholm, og til Aften paa Fredensborg, hvor Høystsamme agter at forblive Sommeren over. Sidst i tilkommende Uge meenes, at Hendes Majestæt, den regierende Dronning agter at begive sig til Frederichs borg, for der ligeledes at indtage Sin Sommer=Residentzer, Hans Kongel. Majestæt har allernaadigst paa Slottet Gottorf, udgivet under 14 Maji, en Forordning angaaende Personel=Afgift, i Stedet for Told og Consumptionen, af fremmet Salt, som tillades fra 1ste Julii 1768 frie og uden videre Afgift end 2 Skilling a Tønden at indføre udi Danmark, Forordningen hvori Hans Majestæt har gjort dette vitterligt, lyder saaledes: Som Vi, til Vore kiere og troe Undersaatters Lettelse og Beste, Allernaadigst have for got befundet at tillade, at alle Slags fremmed Salt, intet undtagen, maae udi Vort Rige, Danmark fra 1ste Julii indeværende Aar og fremdeles, fri for Told og Consumtion og ikkun imod 2 Skilling Courant a Tønde indføres, og billigheden udfordrer, at hvad Vore Jntrader derved afgaaer, vorder paa nogen Maade igien erstattet: Saa have Vi udi saadan Henseende allernaadigst befalet, ligesom Vii og hermed byde og befale: Skal alle og enhver her i Riget, som ere 12 Aar og derover i Steden for den eftergivne bemeldte Rettighed af det til alles Brug henhørende Salt, svare til Vores Cassa udi hvert Qvartal af Aaret, at regne fra anførte 1ste Julii indeværende Aar, pro Persona Toe Skilling, som erlægges ved Qvartalets Udgang. nemlig: Af Amterne udi vedkommende Amtstue, og af Kiøbstæderne til hvert Steds Magistrat eller Byefoged, hvor ingen Magistrat er, hvilke straxen levere Beløbet udi nærmeste Amtstue. For denne Afgift bliver ingen forskaanet, undtagen allene de ved de gevordne Regimenter og Divisioner under Søe= og LandMilitair=Etaten udi virkelig Tieneste staaende Under=Officierer og Gemeene med deres Hustruer og hos sig havende Børn; men, dersom en eller anden af dem, som fri Mand, tiener hos nogen for Kost og Løn, henhører saadan Person imidlertid under den Huusbonds Huusholdning, udi hvis Tieneste han sig befinder, som og for hannem erlægger Afgiften efter næstpaa følgende Articul. Enhver Huusfader eller Huusbond udreeder denne Afgift forsig og alle til hans Familie og Tieneste henhørende og hos ham sig opholdende Personer, og hvor udi Kiøbstæderne, fleere end en Familie beboer et Huus, indstaaer Huus=Verten for og svarer til Afgiftens heele Beløb for alle udi samme Huus sig befindende Personer; hvorimod de hos ham Boende eller Logerende skal være pligtige, deres Contingent 8 Dage førend Betalings Terminen forfalder, til hannem at betale; men, i Mangel deraf, haver han sin Regres til de Skyldige, og maae, under lige Ret som for efterstaaende Huusleye anordnet er, samme indsøge. Paa Landet indstaaer og svarer Jordegods Eyere og benificiarii, enhver for det af ham besiddende Gods, til Afgiftens heele Beløb for alle paa samme Gods sig befindende Personer, og haver derimod sin Regres til Vedkommende, som dermed maatte efterstaae, ligesom for resterende Skatter. Paa det Vore Undersaatter kan nyde got af den dem, ved Toldens og Consumptionens Eftergivelse af Salt, imod anførte ringe Afgifter, forundte Kongelige Naade, og denne Velgierning dennem ikke, formedelst Vedligeholdelsen af hidtil vaarne eller overdrevne Priser paa Saltet, skulde vorde betagen, have Vi allernaadigst befalet Vores Rente=Cammer, at bestemme Priserne paa alle Slags Salt efter dets endog mindste Maal, udi hver Kiøbstæd og for hvert Aar, saaledes som det baade paa den Kiøbendes og Sælgendes Side billig eragtes; hvilken Bestemmelse, efter dertil indhentende Efterretninger, for indeværende Aar, at regne fra tilstundende 1ste Julii, med første, og for følgende Tid, ved hvert Aars Begyndelse, derfra ved Placat vorder bekiendtgjort. og 4. Jngen Sælger maae understaae sig, under hvad Invention eller Paaskud det kunde være, at fordre eller tage for sit For handlende eller crediterende Salt, høyere Priis end saaledes bestemt og fastsat vorder, under Straf at bøde for hver Tønde 10 Rigsdaler, halvdelen til Vores Fiscum og halvdeelen til Angiveren, og for mindre Maal saameget, som disse Bøder efter Maalet proportionaliter beløber. Og befindes nogen at betiene sig af falsk Maal, undgielder han derfor efter Loven. Hvorefter de Vedkommende sig haver at rette.