Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1825-12-20
Jndenlandsk. Under 2den Decbr. sidstleden er udkommen følgende Forordning: F. 1. De bevilgede Strandings-Commissionairer maa ordentligviis ikke lade sig udbetale noget Sallarium for deres Arbeide i Strandings-Tilfælde, forinden dette af Stedets Amtmand, som derover haver at indhente vedkommende Underøvrigheds Betænkning, er billiget. – F. 2. Undtagelse herfra bliver alene at gjøre i de Tilfælde, at Skipperen eller den, som ellers træder i Rehdernes og Ladnings-Eiernes Sted, udtrykkelig for vedkommende Underøvrighed har tilstaaet Strandings-Commissionairen et vist Sallarium, efterat bemeldte Øvrighed tydeligen, og i et Sprog som han forstaaer, har underrettet ham om hans Adgang til at faae Sallariet bestemt ved Amtmandens Resolution, og om de Regler, som derved, efter denne Anordning, blive at lagttage; om hvilket Alt et med behørige Underskrivter forsynet Document bør udstædes, der udtrykkelig indeholder, at den fornødne Underretning er givet den Paagieldende. For at attestere dette Document nyder bemeldte Øvrighedsperson den samme Betaling, som for en notarial Attestation; ligesom og de for Notarialforretninger befalede Former derved blive at iagttage. – F. 3. Til Veiledning for Amtmændene ved Sallariets Bestemmelse, bliver følgende Forhold til det Bjergedes Værdie fastsat, der, forsaavidt ikke Omstændighederne fordre en Afvigelse, bliver at lægge til Grund af det hvis Værdie ei overstiger 5000 Rbdlr. Sølv, 4 Procent; af det der overstiger 5000 Rbdlr. Sølv og indtil fulde 10,000 Rbdlr. Sølv incl., 3 Proc., af det der overstiger 10,000 og indtil fulde 20,000 Rbd. Sølv incl., 2 Proc., af det høiere Beløb, 1 Proc. F. 4. For dette Sallarium haver Strandings-Commissionairen ordentligviis selv at besørge de fornødne Reiser i det ham overdragne Anliggende, uden enten for Befordring eller Diæt at erholde nogen særskildt Godtgjørelse. Dog kan Amtmanden derfra gjøre Undtagelse, hvor han finder, at sligt Salarium, efter det Bjergedes Værdie og Arbeidets Beskaffenhed, er utilstrækkeligt til at give Strandings-Commissionairen vedbørlig Belønning for sit Arbeide i Forbindelse med Skadesløsholdelse for hans Udgivter. Men i saa Fald bør den Godtgjørelse, der, foruden Sallariet, tillægges Strandings-Commissionairen, ei være større end 2 Rbdlr. Sølv for hver Dag han har maattet være borte fra sit Hjem, tilligemed Befordrings-Udgivterne for de virkelig gjorte Reiser. F. H. Har Arbeidet været af ualmindelig Vidtløftighed og Vanskelighed, og det er udført med vedbørlig Flid, er Amtmanden bemyndiget til at gaae uden for den i §. 3 foreskrevne Regel, dog ikke videre, end at der i det høieste gives Strandings-Commissionairen et Tillæg, liig det halve af det der fastsatte Sallarium, saa at han i Alt erholder indtil resp. 6, 4 1/2, 3 og 1 1/2 Procent, hvorved den i §. 4 under visse Omstændigheder hjemlede Godtgjørelse for Reiser og Ophold paa fremmed Sted, ikke udelukkes. F. 6. Derimod bør Amtmanden nedsætte Sallariet under de i §. 3 bestemte Procenter og indtil Halvdelen af samme, altsaa 2, 1 1/2, 1 og 1/2 Procent, hvis Arbeidet, i Forhold til Værdien, har været særdeles ringe. H. 7. Ligeledes bør han nedsætte det sædvanlige Sallarium, eller efter Omstændighederne endog ganske nægte Strandings-Commissionairen saadant, naar findes, at denne ei har viist tilbørlig Flid og Omhue for de Paagieldendes Tarv, hvorved iøvrigt disses yderligere Tiltale til Strandings-Commissionairen ikke afskjæres dem.