Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-06
Andagtsbog af Biskop Boisen. Meddeelt af en dansk Geistlig) Tylig er vor Literatur beriget med et Skrift, som med Glæde bør modtages af hver Menneskeven og hver Kristendoms Ven. Den med Almuen saa nøie kjendte og for Almuens Tarv saa heldige Forfatter, H. H. Hr. Biskop og Commandeur Boisen har udgivet en Andagtsbog bestaaende af Bønner samt kjærlige Raad og Advarsler nærmest for Almuen. Længe have vi savnet en passende Andagtsbog for Almuen. Vi have den nu, og vi have den saaledes, som vi maatte ønske den, og saaledes som vi kunde vente den fra Forfatteren af bibelske Fortællinger, Fædrenelands Catechismus og de flere Almueskrifter, hvis Værd for længst er erkjendt. Bogen, vi anmelde, indeholder i første Afdeling: Morgen og Aftenbønner til hver Dag i Ugen, Morgen og Aftenbønner for Børn; Kirkebønner; Festbønner m. fl. Gudelige Tanker for Kristne i mange af Livets vigtige Timer og mærkelige Skjebner. Dens anden Afdeling indeholder, Kiærlige Raad og Advarsler til unge Kristne, til ulykkelige Ægtefolk, til den, der er ængstelig sin Saligheds Sag, til den Ulykkelige, som fristes til Selvmord, til den, som skal aflægge Eed, og slutter med Veiledning til kristelig Bibellæsning. Er Anmelderens Begreb om en Andagtsbog rigtig, at den skal være et Middel til at understøtte den fromme Kristen, som ved Bøn og gudelig Betragtning stræber at opløfte sin Aand til Gud, forædle sit Hjerte, samle Kraft imod Fristelsen, Trøst i Lidelsen og lære hengivenhed i Guds Villie, da svarer den anmeldte Bog ganske til sit Navn, saavel i Jndhold som i Jndklædning er den i høi Grad skikket til dens Hensigt. Overalt finde vi skjønne, kraftige, opløftende Tanker, overalt taler den inderligste Kjærlighed til Gud og Menneskene; Alt indgyder den Bedende Tillid. Sproget er, hvad det i en kristelig Andagtsbog bør være, simpelt, ædelt, hjerteligt, kristeligt. J sine Bønner og gudelige Tanker forudskikker Forfatteren sædvanligen et Bibelsprog og slutter med et Vers af en Psalme. Ligesom det vilde være overflødigt at omtale Nytten heraf, saa holder jeg det og for overflødigt at forsikkre Læseren, at begge Deele ere valgte med største Held, som og at Biblens Ord og Lærdomme ere ligesaa heldigen anvendte, som de ere jevnligen brugte. Jstedet for at udhæve enkelt Sted for at gjøre Læseren bekjendt med Bogen, vil jeg raade Korsdrageren, den Fattige, den Gamle, Forældre, som sørge over et Barns Sygdom, dets Død o. s. v. at tage Bogen i Haand og af den lære at bede, og naar de da tillige lære at forstaae Herrens Forsættelse: "Beder, saa skal Eder gives, ville de taknemlige erkjende Bogens Værd. Hvorledes den indsigtsfulde Forfatter ogsaa i dette Skrift retter Almuens Begreber og arbeider imod Fordomme, derpaa være det mig tilladt at anføre et Exempel. Det er bekjendt nok, at Almues har Fordom imod Lægen, at den desværre alt for ofte forsømmer at benytte hans velgjørende Raad og frelsende Hjelp. Hvor mange Religionslærere, have ikke beklaget, at deres Overtalelser i dette Stykke vare forgiæves, Men lad den Fader og Moder, som fælde Taarer ved elsket Barns Sygeleie, opløfte Tanken til Gud og bede med vor Forfatter: "Du har i Dit Ord sagt: Giv er Læge Rum, lad ham ikke vige fra Dig, thi mar haver ham behov. Bevar os for Egennytte og Fordom og velsign de Lægemidler, som anvendes til vort Barns Helbredelse, velsign Lægens Haand og Raad, og dersom det er Din behagelige Villie, da forund os den Glade, at vi engang maae trykke vort Børn, helbredet, til vort elskende Hjerte." Menne ikke disse Ord, udtalte i Bønnens og Andagtens hellige Time, skulde vende Sindet til Lægen og vække det Ønske, at bruge hans Raad og Hielp, O, de ville vist udrette mere end alle vore Overtalelser.