JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
Ridende i Sidealleer. Allerede før har dette Blad paaanket den Uorden, at Ridende søge Sideglleerne, og saa ledes gjøre Jndgreb i Fodgængernes Ret. Dette Lapsevæsen begynder nu igien at tage Overhaand. Det synes at være vor Fejl her at vi fordærve Fornøjelsen for hinanden, uden at tænke paa at vi netop derved fordærve den for os selv. Det unge ubetænksomme Menneske, eller den Ældre, der endnu aldrig tænkte, kaster sig paa en Hest, og rider ud, han seer Fodgængeren gaae paa en blødere Vej, eller i Skyggen, og strax faaer han ogsaa Lyst hertil, jager ned med sin Hest, forskrækker Kvinder og Børn, bestøver og tilsudler Vejen. Kommer den selv samme Laps eller Dosmer til at gaae, og en anden Rytter vilde begaae samme Uskik, saa synes ham, at det er meget skammeligt handlet. Da det imidlertid er at præke for Døve, naar man vil ræsonere for de her nævnte Syndere saa raader man i dets Sted Fodgængerne til en Forholdsregel, som sikkert vil have Virkning hvis den følges af alle. Hver Fodgænger gjøre sig det til Pligt, saasnart en ridende Herre kommer paa Fodgængerens Bane, at oplade Munden djervelig og foreholde Rytteren hvor urigtig han handler. Hvor fjantet Lapsen og hvor goldhjernet den ældre Gæk end kan være, maa man dog være vis paa, at ingen af dem vil udholde tyve Gange paa hver hundrede Skridt at høre disse Jrettesættelser, og derfor langt heller holde sig paa den ham tilladte Vej. Jsær haaber man, at de Beridere, der have Lærtinger, at Officerer, og Kontorister ville af sig selv ansee Fodgængernes Vej for en hellig og fredlyst Bane!
Politivennen, 1802-01-01
Om Smørtræers Forfærdigelse og Justering. Smør, som er Extrakten og noget af det fineste som nydes, behandles dog saa uforsvarlig skiødesløst, i Henseende til dets Jndpakning i Foustagerne, der ere mere usammenhængende og slettere, end selv saadanne som bruges til grove tørre Vare. J Halvtønderne og Fierdingerne fra Provinserne er Smørret smudsigt og ureent paa alle Sider, som er nærmest Træet, saa at en Kage af en Tommes Tykkelse af hele Pdersladen er væmmelig, harsk og usmagelig, kort ingen Fødevare behandles saa usselt som Smørret. Fra Sielland kommer mestendeels kun Fjerdinger, naar disse staae tørt hen en kort Tid, saa falde alle Baandene af. Saaledes bliver Siørret fra Skibene ureent og væmmeligt, da det desuden ofte er i gamle og slet gjorto Foustager. De Siellandske Træer tabe alle Baandene. Hos Holstenere og Fyhnere faaes kun d Pd. Thara pr. Fierding, ofte veje de meget meer. Siellændere, Langelændere give 12 Pd. Thara pr. Fierding, skiønt de ere ikke sværere i Træet end de andre. Ved Justeringen kunne alle disse Mangler og Feil rettes (mener jeg) saaledes: 1) Naar hvert Træ blev vejet og Vægten paabrændt, saa kunde ingen af Parterne paa den Side tage Feil eller bedrages. Skulle Herregaardens eller Stedets Navn 2) paabrændes. 3) Alle utætte og usammenhængende Foustager casseres. Alt dette kunde skee af den, som justerer, og med eet Navn kaldes at justere. Denne Justere-Maade ville være nyttigere, end den nu brugelige at maale dem. For alt dette maatte den staae til Ansvar, som justerede. Ligeledes var det godt, om der var en maadelig Aabning midt i Laaget, som maaskee kunde skrues op og i, eller være et Spunds, at man ikke hver Gang man skal prøve, har nødig at løsne alle Baandene. Saaledes bliver Smørret en bedre Handelsvare; der søges ikke bedragersk Fordeel ved tykke Bunde og ved at give Træ for Smør; Smørret bevares længere og bedre og mindre spildes deraf. Maatte dette jo før jo heller komme i Gang og af Regieringen befales. d. 31 Maii 1802. A. Hayssen.
Politivennen, 1798-01-01
En god Politieindretning i Virginien. Naar man inokulerer Smaakopper i Virginien; (hedder det i Brissots Rejse gjennem det frie Nordamerika P. 487) saa maae man forud underrette Naboerne i en halv Mils Omkreds. Skulde vort midisinske Politi ikke finde det tjenligt, at sørge for samme gode Skiks Jndførelse hos os? Og burde det ikke ligeledes paalægges enhver Husfader hvor Kopperne af sig selv udbrød ufortøvet at underrette Øvrigheden derom, der igjen beførgede det offentlig bekjendtgjort?
Politivennen, 1802-01-01
Et Par Ord til Bedste for de Spadserende. Uden for Nørre Port, paa høire Haand forbje Lyststædet kaldet Vennelyst, har saavidt erindres været en Stente eller Overgang ind til Nørrefælled. Nu derimod seer man allene et Leed eller en Stakit Port, og en Laage, begge tillaasede, saa at ingen kan kom me der igjennem, som ikke har Nøglen. Da der nu som sagt tilsorn har været Overgang paa dette Sted, og Folk, som finde Fornøjelse heller at gaae paa Fælleden og gjøre Tour, end paa Steenbroen eller den støvede Vej, ofte kan klive sat i Forlægenhed paa denne just ellers ikke meget angenemme Tour, og i fald de ikke vil eller kan bestige Ledet eller Laagen, eller lade sig dumpe ned i den derværende dybe Grøft, nødes at vende tilbage, eller gaae et godt Stykke længer ud for at komme over, som vist maae være ubehageligt, saa undlader Udgiveren ikke herpaa at gjøre vor Magistrat, eller Stadens Kæm mer, opmærksomme, i Forventning at, i fald det er gjørligt, en Overgang paa dette Sted som forhen bliver anskaffet. Der er virkelig saa saa Fornøjelser at faae tæt ved Staden at man for alting ikke maatte see disses Antal forringet. E. S. Endnu vil Anmelderen giore Vedkommende Bestyrer eller Tilsynsmand opmærksom paa at der udi Grøften, ved højre Side af Vejen til Lygten, strax over TverVejen fra Falkoncergaarden, ligger endeel Aadsel Radder, som synes at være der ilde henlagte. Mon samme ikke er ubehageligt baade for Rejsende og andre, som ellers ad denne Vej kunde finde Fornøielse i at gjøre en Promenade, uden at tale om hvor let at Ridende eller Kørende, med ubevante Heste til et saadant Syn, kunde derved komme i Ulejlighed.
Politivennen, 1802-01-01
Om Hartmejers Øl. Da Harimejers Øl fra Aabenraa allerede kjendes og yydes af mange her i Byen, og ian vire, at dette Øl tillaves med halv Bulteblade imod halv Humle; saa maatte man, i det Haab at ogsaa her vore Bryggere, naar Lægerne, som neppe vil fejle, anbefale Øllet, maatte ville forfærdige det, ønske at nogen vilde give sig af med at samlo og falholde Bukkebladene.
Politivennen, 1802-01-01
Til Lotterispillere og Kollektører. Den, som vinder i Lotteriet paa drømte Tal, handler ædelt imod sin svage Broder, ifald han aldrig omtaler sit Drømm.i. Den Kollektør, som hænger Sedler op i sin Stue med Opskrivt: paa denne er vundet 30000 paa denne 20000 o. s. v. handler snu, men den der kunde gjøre det og undlader det, for ej at forvilde Medbrødres Hoved, handler ædelt.
Politivennen, 1802-01-01
En Keglehane i Svendborg som kunde vorde skadelig. Udenfor Svendborg By, hvor Køre-Broen er meget smal, har en Rebslage: anlagt en Kegle-Bane i sin Hauge, som vender ud til bemeldte Køre-Broe paa den almindelige Landevej. Banen er anlat tæt vid Vejen; Havens Jndhegning (et Riisgierde) er ej højere, end at en Fodgænger magelig kan overskue det. En ridende eller kørende, som kommer der forbi i det Øjeblik at Keglerne slaaes om, eller Buslen gives ned i Renden, staaer Fare for at Hestene blive skye, ogsaa hendte det sig i forrige Uge, at en Bonde kom ridende paa sin 21ve Aars gamle Hest paa en saadan Tid, og havde alle Kræfter nødig for at holde Hesten. Da en Kegl:-Bane anlagt saa nær ved en snal Landevej, kan have ulykkelige Følger, saa haabes, at Ejeren forandrer dette.
Politivennen, 1802-01-01
Om Gadepumper og et lidet Levebrod derved. Naar man i Stormvejr seer Gadepomperne, saa kan der ofte hele minuter pumpes uden at noget Vand hæfter i det Kar man vil have fyldt. Endog ved Gammelstrand lige for Torvet, hvor der dag ligger en aaben Rende. under Pumpetuden, blæser Stormen det uden for denne, der maae ofte ventes at det kan løbe til gjennem Renderne. Gadepumperne har paa mange Steder knap Vand, saa at al Sparsomyed dermed er nødvendig. Derfor var det godt at lede det Vand, som oppumpes, ned imod det underladte Kar, at Vandstraalen des bedre kunne hæfte derudi. Mange olk betaler for at hente sig Vand hiem og flere gjorde det, om de kunde stedse træffe nogen som kunde tilbringe Dem det; rimeligt altsaa at nogen kunde finde Næring ved at pumpe og bringe Vand omkring i Studistræde, St. Pederstræde, Fiolstræde og flere Gader. A. Hayssen.
Politivennen, 1802-01-01
Til Bedste for Beboerne af Ulfeldts Plads. (Efter Jndsendt.) Det kan ikke nægtes, at jo disse Beboere betale den Beqvemmelighed, at have Kjødet for Døren, vel dyrt, da deres hele Udsigt er skæmmet; dog dette kunde gaae an, naar der ikke paaførtes dem uden uundgaaelige Onder. Og man haaber at dette endnu kan bevirkes uden mindste Tab for Kæmnerkassen. Der er for Ex. 3 eller fleere Pladser ledige. Paa disse burde ingen Telte staae, da de ikke allene forfalde, men tjene egentlig blot til offentlige Vandhuse, der ere værre end alle andre da de ikke udføres. Oven paa det ene er Hovedpander og alleslags Skarn opkastet, hvilket giver et slet Syn fra Salsvinduerne. Overalt spores megen Skidenfærdighed og Stank hos Slagterne (NB. alle vore Slagtere kan med rette kaldes skidenfærdige imod andre Stæders, især Londons, hvor Kødet er bedækket imod Stov Fluer, Røg og anden Uhumskhed med rene linnede Duge). Og man maatte saameget mere ønske sig befriet for Stank paa Ulfeldtsplads, som der tæt ved er et tilstrækkeligt Stankfabrik hos Fiskebløderen i Tugthusporten.
Politivennen, 1802-01-01
Om Plaseren eller de elysæiske Marker. Denne Plads, der efter Hs. Ex Gen. Huths Forslag, ved kongelig Omhu, dlev fra en stinkende Sumpe forvandlet til en kølig og smuk SpadserePlads, ved at anvise Ahorutræer af Kongens Plantninger, trænger nu til 5 Forbedringer, hvilke man tør haabe at Gouvernøren lettelig vil bevirke. a) Kastelsgraven bør holdes reen fra Aadseler. For 5 Dage siden blev fra Kastelsbroen talt 29 døde Hunde, som flød deri og som Vinden havde ført derhen. Den lange Grøvt bag Reberbanen burde ikke tjene til Lokum, eller forpeste hele Nabolaget med sine givlige Dunster. Den Egn af Reden nedenfor Esplanaden burde ikke som nu ligge fuld af foraadnede og ækteltstinkende Søvexter, men opmudres og, med en Bom forsynet, udlejes som en Havn for Lystbaade. a) Hovedvagten og Betienternes Huus omlukkes med et Plankeværk, hvorinden for de Uhumsk. heder maatte holdes, som nu falde saa hæslig i Øjne. e) Flere Bænke, (og det ikke faa) burde sættes hist og her omkring i denne nydelige Lund.
Politivennen, 1802-01-01
Om Øll af vindtørret Malt. Man veed at kølletørret Malt koster Jldebrand, og udsætter for Jldsvaade; man paastaaer at ovntørret Malt giver et opblæsende Øll, foruden at det heller ikke kan tilvirkes uden Brændsel. Des ønskeligere var det derfor, om den Prøve Hr. Kammerraad Vith i disse Dage har foranstaltet, af Øll brygget af vind- eller lufttørret Malt, maatte have den Følge, at det meget her i Staden og Landet forbrugende Malt tilvirkedes uden Jld, saa var derved mangen Fare og Stade forebygget og mange Penge sparte i Brændsel. Kammerraad Vith samlede Subskribenter for at anstille en klækkelig Prøve. De som teg. nede sig vare følgende, efler Tiden: Kapt. Lind Grosserer Kyhn, Vinygndlerne Sørensen, og Bols, Grossere ne Hansen, og Valker, Vilkens Dems, Mægl. Hetscher, Urekr. Veibel, Land insp. Lund, Komm. Rejersen, Gross. Hage, og Andresen, Mægl Hoviss, Kommerceraad Nabeholm, J. K Mejer, Møller et Li horn, Lasfard, V. Laurigsen, Ballen et Trier sun., C. F. Hammerich, N. Schiøit, Mægler Jurgensen, Pre iantaforv. Bastian. Fribrygger Jakobsen paatog sig Bryggen; et Kvantum af 10 Td. Byg blev gjort i Malt ved Luften. Øllet blev brygget. 4 Sorier, til 4 1/2 Rd. eller 3 ss. Potten, til 2 Rd. eller 13 ss. Por. og til 13 Rd., eller ; ss. Potien. Smag og Skjær vare behagelige, og det sprudlede efter ønske. Da denne Maltgjøringsmaade tillige har den Fordeel, at Maltet kan gjøres til alle Tider af Aaret, saa at Bygget kan købes til de laveste Priser og strax beredes, uden. at Penge behøver at staae i et stort Forraad!
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Ved Rendesteensbrettet uden for Helliggeistes Kirkegaards Port i Vimmelskaftet, er den ene af Lænkerne gaaet saaledes i Stykker, at den stikker frem med en Hage, der er mere end alt for villig til at gribe ind imellem Saalen og Overlæderet paa de Forbiegaaendes Støvler eller Skoe, saaledes at man uundgaaelig maa styrte til Jorden og endda roese sig af at være heldige naar man slixpe med at støde Hul paa det ene Knæe og skamstøde det andet. 2) Mange Gange har den slette Tilstand været paaanket, hvori Brettet over Gaardrenden uden for den Gaard hvor Addreskontoret er, men ligesaa forgæves, som den afskyelige Gaardrende udenfor No. 4 paa Amagertorv. Udgiveren tilskriver det Ulot at Ejeren paa Nytorv ikke har læst hans Anke, da han af hans Karakteer er forvisset, at han strax vilde forbedre en Mangel der kan skade, naar han vidste den. 3) Uden for No. 19 og 20 i Nybrogaden ligge løse Lænker paa Fortoget og Fortogsbrettet. 4) Ejeren af det langt udstaaerd: Trapperekværk i Tugthusporten vil gjøre sine Medborgere en stor Tjeneste ved at lade noget af det affile. 5) Ejeren af Huuset No. 131 og 32 i store Strandstræde udbedes her eengang for alle, dog paa een Maade at istandsætte den paa Fortouget saa langt udgaaende Steentrappe og de paa samme Rendesteensbret opstaaende farlige Jernehjeder da man kan resikere at komme til Skade ved samme. 6) Ejeren af Huuset No. 195 paa Hjørnet af Borgergaden og Helsingørsgade udvedes, vilde paasee at hans Fortoug ikke reent sperres, for det første af Sengeladet og for det andet af Amager-Konens mange Kurve og Skramlerie, som endogsaa er nedsat i Rendestenen og aldeles standser Vandets Løb. 1) Ved Vejen imellem Lundehuset og Vibenshuus, nærmest det første, ligger Aadselet af en hvid Hest, sam snart vil belade den alfare Vej med en utaalelig Stank. 8) J Laxegaden er i Gaarden No. 326 og 327 en stor sort Pudel som anfalder Folk. 9) Paa Hjørnet af Amiralgade er en broget Pudel, hvorom engang med Nytte blev ført Anke i disse Blade, men som nu atter begynder at falde Folk besværlig. 10) Man maatte ønske alle de hugne Fortogsstene, som ligge paa Højbroplads forviste over paa et andet Sled, til Slotsholmen e. a. St.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal Kallundborgs Porte angaaende. Spørges om det er lovmæssigt, eller af Borgemesterens egen Opfindelse, i en By som Kallundvorg, hvor en Kongelig Landevej gaaer igiennem, og tillige saa stor en Giennemfart til og fra Jylland, at en Tilreisende om Helligedage fra Kl. 3 til 4 om Eftermiddagen, kan negtes Giennemfart med Hest og Vogn, og med kostbare Vare, som langt fra ikke kan taale Regn, om han da er forpligtet først at gaae en Bye igiennem saa lang som Kallundborg, og først spørge Borgemesteren om Tilladelse at blive indladt. Dette ventes besvaret af en mere kyndig Mand. Niels Lind. Boer paa store Kiøbmagergade No. 82 og 64.
Politivennen, 1798-01-01
Et Spørgsmaal ved Østerports Bom. J Torsdags var Østerports Bom lukket, da Jndsenderen kom dertil; Klokken var neppe slagen halv syv, og da den efter Anordningen først skal lukkes Kl. 7 Slet, saa spørges: om det, som indsamles i denne selv tiltagne halve Time, er til Fordeel for Bomforpagteren, eller Bommanden; er det for den første, var det dog vel billigt han betalte højere Afgift?
Politivennen, 1802-01-01
Forslag til en Klemme paa de Bønder, der sælge Hø og Halm. Ofte har Anmelderen heraf grundet paa og eftertænkt, hvi det ikke ved Lov er den Siællandske Bonde formeent, at begaae saa grove og uforskammede Bedragerier, med sine her til Torvet bringende saakaldede Torvelæs af Hø og Halm, som dog er en uundværlig Nødvendighed for en ikke ringe Deel af Stadens Jndvaanere; Bonden sælger sine Vare i Almindelighed i læsseviis uden Vægt; vil man endog forlange af ham, at købe efter Vægt, saa erholder man som oftest det Svar: jeg sælger mit Læs saaledes som det er og vil ikke veje; køber man nu et saadant Læs Foder af Bonden, (især de Nærvejs, saasom fra Hvidovre, Brønshøy, Herlef, Boddinge eller Gladsaxe) saa sinder man sig alleroftest saaledes skuffet, at man maae betale et Lpd. Halm med 24 ss. og derover, Bonden tør vel lee een ud oven i Købet. Da Regjeringen og Vedkommende Øvrighed har fundet fornøden at sørge for, at alle andre Vare Artikler i Kongens Riger maae sælges efter justeret Maal og Vægt paa det Køberen kan være betrygget for Bedrageri af det Slags, var det ikke da ligesaa giørligt, at der og engang blev sørget for, at Bonden erholdt en Regel for, hvorledes hans Læs af Høe og Halm skulde være beskaffen, førend han fik Tilladelse at indfinde sig paa offentligt Torv, for ej paa saa lumsk en Maade at bedrage sine Kiøbenhavnske Medborgere med falsk Læs? thi købte man da dyrt, saa var man dog ikke bedragen paa en saa fornærmende Maade. Anmælderen heraf troer, at det ej vilde være meget vanskeligt at kunne bestemme en Taxt for Bonden hvor meget det mindste Læs af Høe og Halm som bringes til Torvet maatte veje, befandtes det derunder, var det konfiskeret til Fattigvæsenet; læssede Bonden derimod sværere Læs, saa maatte det være ham uformeent at lade sig betale saa meget meere, som han kunde være eenig om med Kiøberen; lumsk Bedragerie vilde være paa den Maade hævet.
Politivennen, 1802-01-01
Om Jordvejene uden for Portene. Ved Placaten af 16 Febr. 1780, er det under 1 Rdlrs. Mulet, forbudet at kiøre paa de strax uden for Stadens Porte, ved Siden af Steenbroen værende Jordveje. Desuagtet skeer dette hyppig, især uden Øster-Port, og hvorom Jordvejen sammesteds bær Vidne. Det er i Almindelighed ikke virkelige Kudske; men Stats- eller Quasi Kudske aftregge Kiøn, der tage sig denne Frihed. Saa artig som dette kan være, mod dem man saaledes ager blødt, fordi de formodentlig endog i den magelige Vogn finder sig ulejligede af denne korte Stenebro, saa uartigt er det derimod handlet mod de stakkels Fodgængere, der ere berettigede til denne Vej. Disse fornærmes ved slig Kiørsel, hvad enten de gaae paa Jordvejene eller i Sidealleerne. J første Fald jages de til Side af uberettigede, ja staae endog Fare at blive overkørte, deels fordi Kørsel der er uventet, og ikke saa let høres; deels fordi nogle af disse Kudske ere løbne for tidlig af Læren. Ogsaa mod de paa begge Sider Gaaende er det uartigt, i det der rejser sig en utaaleligere Støv, end naar disse Herrer og Damer fulgte den dem anviste Stenebroe. Det kan sikkert antages, at disse Kudske, ere af de Svende, der vide deres Herres Villie, som man siger, og skedte derfor ingen Uret om de bødede 4 dobbelt eller meere, mod den stakkels Bonde, der kommer adskillige Mile ude fra Landet af, har aldrig hørt om en saadan Lov, og let forføres endog ved det Køre-Spor han finder for sig. Dersom der maatte blive Jagt paa disse Herrer og Damer, der synes forlegne for at blive deres Daler qvit, da vil Søndagen bringe den rigeste Høst.
Politivennen, 1802-01-01
Til nogle Husejere i Svendborg. Gaderne i Svendborg fejes hver Løverdag Eftermiddag, og Skarn-Bunkerne bringes i Gaardene, hvorfra det køres ud igjen med Gjødningen til Jorderne i Marken, men uogle Huus-Ejere bruge den Uskik, hvad enten det er af Folkenes Magelighed, eller fordi de ikke selv har Heste og Vogn og ej altsaa strax vil lade det bringe udaf Byen og betale en Vogn derfor, at lægge saadant sammenfejet Skarn udenfor Husene paa Gaden, hvilket giver (i Særdeleshed om Sommeren) en utaalelig Stank for Naboerne. Slige Skarnbunker ligger tre til fire Uger, ja længer, og man kan see dem f. E. i den største Gade strax inden for Porten, hverigjennem man kommer fra Odense og Faaborg. vil enhver lettestridende imod god Borgerskik, lig indsee, og haabes derfor at disse Møddinda man ellers gers Ejere lade dem udføre, næste gang navnlig beder de Forsømmelige om at iagttage bedre Orden.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag til Stadens Hyrekudske. Skulde ingen af Stadens Hyrekudske finde Spekulation i at holde ved Vester Port, og nogle ved Frederiksberg Have, om Eftermiddagen, hvorved Lysthavende kunde køre ud, eller og til Byen, efter Behag. Der vilde vist mange betjene sig deraf, naar en Vogn strax var at faae.
Politivennen, 1802-01-01
Uorden paa Frue Kirkegaard. Næsten dagligen sees Gadedrenge at stige over Rækværket om Frue Kirke, og især paa den østre Side af Samme, ligeover for Prof. Riisbrighs, paa den indhegnede Kirgegaard at sysselsætte sig med enten at rive Rødsteen paa Ligstenene, eller at samle de største muelige Kampestene, for dermed, naar en vedbørlig Hob er sammensanket, at kaste til Maals efter de der liggende Gravstene og ved dette Bombardement at sønderslaae disse. At de samme Drenge ligeledes imellem kaste til Maals efter Kirkevinduerne, er en Ting, som Kirkens Fond neppe kan være tilfreds med. Man opgiver intet Middel mod disse Uordener, men man forvisser sig om at Vedkommende nok vil udfinde et.
Politivennen, 1802-01-01
Noget til Gjensvar paa det i Politivennen No. 213, om den nye Jndretning ved Borgermilitæret, Jndførte. (Efter Jndsendt.) Overladende til den af Hs. Majestæt nedsatte Kommission (hvis Lemmers Jndsigter er Borgen for det heldigste Udfald af det dem anbetroede) overladende til den, at udlede Kilden til BorgerOfficers Lønning, sigter disse Linier blot til, om mueligt at bringe Forfatteren af det i næst foregaaende No. denne Materie b træffende indrykkede, ud af den Uvidenhed i Henseende til Borger-Officerens og den som simpel tjenende Borgers, som han kalder det Strabads og Tidsspilde, hvorpaa han synes at bygge den Formening, at den første ikke burde lønnes, saalænge den sidste tjener gratis. Han vil af det som daglig eller til forskjellige Tider paaligger Borger. Officeren, hvortil kan hensøres Parols Mode, Mandtals Holdelse, Raportering, o. s. v. overbevises om, at disse5 Forretninger foraarsage langt større Tidsspilde, for ikke at sige Strabads, end det som hidintil er fordret, eller nogensinde maaske bliver at præstere af den simple Borgermand. Dernæst da Etatens Natur gjør det til en Nødvendighed for Officererne, at have en Uniform til deres Forretningers Udsøeelse, Tieneslen vedkommende, saa kan denne Udgivt, hvilken ikke hidintil er bleven nødvendig for den simple Borger, (uggtet det npaatvivlelig vilde fremskynde det borgerlige Militaires Opkomst,, ogsaa ansees som billig Grund for Officerens nogenledes Skadesløsholdelse.
Politivennen, 1802-01-01
En nyttig Jndustri i Nysted. Dr. Kieldsen, Organist i Nysted, har hvert Aar i Forening med nogle saa andre Byens Mænd, drevet Sælhunde Jagt paa Rødsanb, og derved gavnet meget, da intet næst vor egen Forsømmelighed skader det danske Fisteri mere end disse Sødyr. J Aar har denne Jagt været usædvanlig glimrende, da Selskabet i 4 eller 5 Dage i Maj havde dræbt over 900 Sælhunde. Da det er muligt at vi paa flere Steder af Kysterne have landløse Grunde, lig Rødsand, og Sælhundejagt ogsaa der kunde erholdes, fortryde Læserne vel ikke, at Jagten her kortelig beskrives. Paa den Tid af Aaret, da man veed at Sælhundene opholde sig i Lavvande paa Rødfand, har Selskabet bestandig en Mand paa Udkik i Kirketaarnet, som melder naar der er Hunde paa Grunden. Jægerne sætte da i en Baad derover, klæde sig nøgne af og springe saaledes, blot forsynede med en Kølle ud af Baaden og vade i Land, hvor enhver gjør sit Bedste med at nedslaae saa mange han kan, helst med Slag paa Suuden, da imidlertid hele Sælhundestimlen stræber at komme i Vand. Foruden den Opmærksomhed denne nyttige Jagt vist paa højere Steder tildrager sig, ønskede man at Bestyrerne for den Grønlandske Handel vilde enten meddele Hr. Kieldsen som Jægerselskabets Formand en Underretning om den nemmeste Maade til at koge Tranen paa, eller fastsætte en Priis til hvilken det altid vilde modtage den raae afflensede Tran, og maaskee Skindene med. Maaskee var endog en saadan offentlig Bekjendtgjørelse fra Handelen til største Opmuntring for Sælhundefangsten overalt, da Fordelen dog immer trækker meest. En fuldstændig Beskrivelse om Sælhundejagten paa Rødsand, dens forskjællige Hæld i en Række af Aar, Jndflydelse derpaa af Vind og Vejr o. s. v. meddelt af Hr. Kieldsen i Minerva, Jris, eller andensteds, vilde være et godt Sidestykke til Hr. Bynchs Beskrivelse over Sælhundeavlen paa Anholt, og læses med megen Fornøielse.