Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-03-23
Henimod Aften holdt jeg mit Jndtog i Slottet med en Dreng som har min Vadsæk. Jeg blev meldt hos Frue v. Berwald. Hun lod mig længe vente efter sig; omsider kom hun med et Knippe Nøgler, og bød mig følge efter sig. "Dette er Skriverboligen, sagde hun, i det hun oplukkede to ret nette Værelser." Jeg lod min Vadsæk bære derind. Er det hele Bagagen", spurgte hun med et haanligt Smil, og da jeg vilde svare hende, at man til Hest ikke kunde bringe meget med sig, ilede hun bort, uden videre at lægge Mærke til hvad jeg sagde. Saaledes lod den strænge gamle Frue mig føle det første Tryk i min ny Tjeneste. Jeg havde gjerne i Øjeblikket afrystet et ubehageligt Aag, dersom ikke det, at kunne være i Nærheden, af Helene, havde styrket mig i Taalmod. Fyrstens Omgang mod mig var meget mild og velvillig. Jeg blev næste Morgen kaldet til ham, og da han havde ladet mig afskrive et kort Stykke, og jeg havde forelæst en halv Times Tid for ham, vare mine Embedsforretninger for den Dag endte. Ved Taffelet faae jeg Helene og de tre Herrer, med hvem jeg Dagen før havde havt ubehagelige Optrin. De sidste lode som de ikke kjendte mig, og de forekom mig saa forandrede, at jeg næsten ikke kjendte dem igien. Jgaar havde de viist sig som raa og kaade Menneskeer; idag hængde de med Hovedet, og anbragte en moralsk Sentents over enhver Gjenstand i Samtalen, som de endog krydrede med Bibelsprog og Vers af Psalmer. Fyrsten, hos hvem de ved dette paatagne Fromhedsvæsen søgde at indsmigre sig, var ingen Hykler, som de vare. Han var en retskaffen Mand af sand gudsfrygtig Sind og Vandel, men tillige en Sværmer og Tilhænger af det hernhuttiske Brodersamfund. Greve Zinzendorfs og hans Troesforvandtes Værker vare derfor sædvanligviis de Bøger jeg maatte forelæse ham, hvortil dog endnu kom en betydelig Samling af ældre og oversandselige Skrifter, hvis Forfattere tiltroede sig umiddelbar og fortrolig Omgang med Gud og Aanderne. Saadanne mystiske Værker bleve ofte tagne frem i Læsetimerne. Derimod besøgte han aldrig Kirken. Den gode Præstes Prækener, af hvilke han blot havde hørt et Par til Prøve, fandt han, med sin dristige Indbildningskraft, for kolde og jevne. Han prækede ofte selv, naar reisende Brødre, toge ind hos ham, og til Ære for dem holdt han hemmelig Gudstjeneste paa Slottet. Ved slige Leiligheder snege hine tre Hyklere sig ind i Forsamlingen, gave sig et Skin af at være Medlemmer af Sekten, ja udviiste endog den Frækhed undertiden at bestige Prækestolen, uagtet jeg aldrig kunde nedlade mig til slige usle Kunstgreb, viiste Fyrsten mig dog en særdeles Bevaagenhed, og i mange Tilfælde en udmærket Tillid, hvormed han aldrig værdigede nogen af dem. Derfor var jeg stedse en Torn i deres Øine. De søgte at gjøre mig til Kjetter, for at faae mig af Veyen, og stiklede derfor ved Taflet paa Mennesker uden Religion, og kastede derved et lumsk Sideblik til mig. Den ædeltænkende Fyrste lagde aldrig Mærke til disse eller andre forblommede Talemaader. De matte Pile, som under Maaltidet jevnligen fløi hen imod mig, følede jeg saa meget mindre, som jeg stedse havde den ædle Helene for Øjne, og glædede mig ved det vennehulde Blik hun ofte kastede til mig; men enhver Muelighed til at tale med hinanden under fire Øine blev omhyggeligen forebygget af Frue v. Berwald, som stedse havde Frøkenen under Opsyn. Naturligvis holdt jeg mig selv inden for mine Skranker. Afstanden imellem en Privatsekretair og en Fyrstes Niece var alt for stor, Min Lidenskab holdt jeg stedse inden for en Grændse, som jeg aldrig vovede at overskride. Helene viiste sig for mig i en Glands, som naar man seer Maanen og Stiernerne med Fornøielse, men derfor aldrig nærer den Tanke, at ville besidde dem. Frederikke derimod var et Lys som jeg kunde nærme mig uden, som Myggene, at faae mine Vinger forbrændte. Jeg besøgte hende derfor ogsaa jevnligen, ikke som Elsker, men som Ven. Jeg forbigaaer adskillige Historier jeg havde med de tre Herrer, som stedse bleve mig fjendske; men som jeg ofte føleligen tugtede for deres lumske Angreb, og kommer nu til en Scene, som havde en høist mærkelig Indflydelse paa min Fremtid.