Aalborg Stiftstidende, 1842-06-10
J Løverdags Middag Kl. 2 afgik 160 danske Studenter herfra til Malmø. Reisen var bleven for sildigt bestemt, til at nogle Universitetslærere, der havde ønsket at følge med, kunde rive sig løs fra deres Forretninger, og ikkun een af vore Professorer, Justitsr. Molbech, befandt sig i Selskabet. Jblandt de danske Studenter vare næsten alle den kjøbenhavnske Studenter-Sangforenings Medlemmer. Ved Selskabets Ankomst til Malmø. Kl. 4 1/2, vare en stor Mængde svenske Herrer og Damer, til Trods for det indfaldne Regnveir, forsamlede ved Stranden, og en Deputation af Lunds Studenter modtog deres danske Brødre i Staden. Efter Afsyngningen af forskjellige danske National fange begav Selskabet sig i en broget Vrimmel af de forskjelligste Kjøretøier til Lund. Kl. 7 kom man denne mærkværdige, gothiske Stad nær, og overraskedes her af et uventet, høitideligt Optog; thi saa godt som alle det Lundske Universitets Studerende vare dragne deres danske Brødre, imøde med en guul, en rød og en blaa Fane for Scandinaviens trende Folk. De danske Studenter stege øieblikkeligt af Vognene, og efter et jublende Velkommen og hjerte lige Hilsener, smeltede de tvende Masser sammen, og i en uhyre Colonne, med tvende Danske og tvende Svenske i hver Række, droge Vennerne ind i Staden, under Afsyngelsen af svenske og danske Nationalsange, op til Lundegaarden (Universitetsbygningen, i hvis Have en Forsamling af Lunds Jndvaanere modtog Selskabet. En svensk Herre bød her i en hjertelig Tale de danske Gjæster Velkommen, og udbragte et ublende Hurra, hvorpaa en Dansk tolkede Glæden over den hjertelige Modtagelse. Hurtigt søgte nu de svenske Studenter hver sin Gjæsteven, og ilede hjem til den ventende Familie, og i større og mindre Kredse tilbragte de Danske Aftentimerne hos Stadens meest dannede Jndvaanere, der kappedes om at beværte deres Gjæster og bevise dem den hjerteligste Venlighed. Den næste Formiddag tilbragtes med at besee Byens Mærkværdigheder. J den minderige Domkirke (hvor endeel Danske overværede Gudstjenesten) og dens gamle Krypta, i den botaniske Have, i Universitetsbygningen, med dens Bibliothek og Museer - overalt stode de svenske Embedsmænd beredte til at vise de danske Gjæster omkring og med kjendelig Glæde at tilfredsstille deres Spørgsmaal. Kl. 1 forsamledes en talrig Mængde i Domkirken, hvor den danske Studenter-Sangforening udførte pater noster og kyrie eleison. Kl. 4 fandt en stor Fest Sted paa Helgene-Bakken, hvor Brøndsalens pragtfulde Decoration med svenske og danske Faner, omvundne af Guirlander og Festons, overraskede de Jndtrædende. Forskjellige Taler af Svenske, Danske og en med de Danske hidkommen norsk Candidat, tolkede den begeistrede Stemning, der beherskede Forsamlingen. Jblandt disse Talere nævne vi den lundske Rector mag, Prof. Carl Georg Brunius, Justitsr. Molbech, Cand. Paulsen, hvis Tale vandt overordentlig bifald, o. fl. Men Jntet kan sammenlignes med det overordentlige Jndtryk, som Lunds Stift hæderkronede Biskop, den ærværdige fiirsindstyveaarige Vilhelm Fare, gjorde paa Forsamlingen, da han i en ildfuld Tale, fuld af ungdommelig Begeistring, tolkede sit strømmende Jndres dybe Bevægelser. Bredt er Øresundet, udraabte den begeistrede og begeistrende Olding, vidt er det Baand, der snoer sig imellem de danske og svenske Kyster; dog ikke bredere og videre, end at de Danske og de Svenske kunne række hinanden Haanden og trykke den fast i Broderkjærlighed. Heftigt og vildt have Danske og Svenske kæmpet imod hinanden, men desto hjerteligere have de nu atter forenet sig i Fred og Venskab; thi under Striden have de tvende uenige og lidet forstandige Brødre lært at kjende hinanden, og efter den tilendebragte Gjæring ere Hjerterne smeltede desto inderligere sammen. Og den længe og voldsomt underkede Følelse er endelig brudt ud, og dens stærke Flammer lyse ud over Norges Fjelde, over de svenske Trakter og den danske Slette, og varmer Hjerterne omkring Nordhavet, Kattegat og Øresund. Lykkelig maa derfor vel den Tidsalder kaldes, der feirer en saadan Aandens Triumph, og lyksalig den Mand, der, forinden han lægger sig til Hvile, kan medtage en saa herlig Forvisning om Menneskehedens Seir, et saa høittalende Forbud om Nordens sig nærmende aandelige Storhed." – J den festligste Stemning satte Forsamlingen sig tilbord i store Telte, hvori en overflødig Diner var anrettet. Efter at Maaltidet endelig var tilendebragt, spadserede Selskabet omkring i Haven i større og mindre Grupper, og indtil Midnat gjenlød Sangene fra Forsamlingen, som Glædens og Venskabets overstrømmende Følelser fortryllede. Jgaar Morges Kl. 4 begave de Danske sig atter, i deres svenske Venners Ledsagelse, til Malmo, paa hvis Torv den kjøbenhavnske Studenter-Sangforening udførte forskjellige svenske Nationalsange. En Time derefter begav man sig til Stranden, hvor næsten hele Stadens Befolkning var sammenstrømmet. Rectoren ved Malmos Latinskole tog her Ordet, tolkede den almene Glæde over de danske Venners Besøg, og indbød dem til snart at vende tilbage og til stedse meer og meer at stramme Baandet, der paany sammenslyngede Scandinaviens Beboere. Denne hjertelige Tale besvaredes fra dansk Side med Tak for det viste Venskab, og med stormende Hurraraab for Sverrigs Flickor". Og da Dampskibet nu fjernede sig, faaes Malmøs Jndvaanere længe at tilviste de bortdragende Venner, og Mændene med de opløftede Hatte, og Damerne med de flagtende Lommetørklæder sendte deres sidste Hilsener over Bølgerne. Kl. 10 1/2 kom de danske Studenter tilbage til Kjøbenhavn og drog i Optoge op til Regentsen, i hvis Gaard Sangforeningen endnu istemmede nogle Sange til Slutning af den mindeværdige Fest, hvis Erindring, vil leve længe i de Danskes Bryst. Thi saa herlig og venlig en Modtagelse de Danske end hidtil have nydt i Broderlandet, aldrig har dog Hjerteligheden og Kjærligheden saaledes udtalt sig som denne Gang, og da Lunds og Malmøs Befolkning vandrede i broderlig og søsterlig Fortrolighed med de danske Gjæster, ligesom forenede i eet Familie-Samfund, da luede den nordiske Slægtskabs-Følelse med en Stykke, som ikke i Aarhundreder har været følt ved (Dag.)