Københavns Adresseavis, 1766-10-21
Hvad er nu Jndvaanerne i de Smaa=Kiøbstæder deres Bestemmelse? Jeg svarer: Foruden deres Jordbrug, at anskaffe de fornødne Vahre til det District, Kiøbstæden er anlagt udi, og som den haver Handels=Rettighed til; at imodtage de Vahre dette District kand forøvrige, for samme enten til egen Fornødenhed at bruge, eller til andre igien at afhænde, enten i den Form de dem imodtage, eller til meere Nytte anvende. Hindres nu de Smaa Kiøbstæder i at udføre denne Bestemmelse, eller er det Jndvaanernes egen Skyld at de ikke udføre samme? Dette er en Sag som er værd at undersøge, Er der hindringer, saa tage man samme af Veyen; er det deres egen Skyld, saa anvise og encouragere man dem. Mens for at blive i Lignelsen, saa observere man, hvad enhver Lem paa Legemet er bestemt til, man employere enhver til sin Bestemmelse; samme at forrette er den beqvemmest til. Bruger man en Lem til den andens Forretning, lider det hele Legeme i sin mueligste Fuldkommenhed. 2) Hvad er Aarsage til den Træghed, Efterladenhed, det forknede og forsagte Væsen, som synes at regiere de Smaa Kiøbstæders Jndbyggere? Hertil svarer jeg: Det som synes, kand være, men er ikke alletider. Naar jeg ligner noget tilsammen, maae det være ligneligt. Ligner jeg nu de Smaa=Kiøbstæders Jndvaaneres Opførsel med Hoved=Stadens, synes der mueligen hos de første at være Træghed, Efterladenhed, et forkuet og forsagt Væsen, mere end hos de sidste; mens giøre de sidste meere i deres Bestemmelse til det almindelige Bestes Befordring end de første? Dette er mueligen Hoved=Sagen, hvorpaa det kommer an. Man observere nøye Bestemmelsen hos enhver til det almindelige Bestes Befordring; man rydde Forhindringerne af Veyen, om nogen ere, for at naae Maalet i mueligste Fuldkommenhed; man anvise og engagere enhver til at giøre sit; og jeg troer at de Smaa=Kiøbstæders Jndbyggere ville ikke være mere træge og efterladne i deres end Hoved=Stadens ere. Et forkuet og forsagt Væsen, troer jeg ikke regierer hos de Smaa Kiøbstæders Jndbyggere; thi jeg veed, de have Kierlighed for deres Regenter, de have Kierlighed for deres Fædreneland, og de der have dette, kunde ikke være forknede og forsagte. Samtalen i Adresse=Contoirets Efterretninger No. 111, skal give en ægte, naturlig og tydelig Beskrivelse, om de SmaaKiøbstæder i Danmark deres slette Tilstand, og deres Jndbyggeres nedrige, forknede og forsagte Forhold og Væsen. Mens er denne Beskrivelse rigtig, hvorledes holder da Øvrigheden, over Loven og Forordningerne? er denne Samtale ikke fordem noget rørende? Naar Tieneste Pigerne trætte i Kirken om den første Plads, og Tigger=Kiærlingerne ere stolte af deres spraglede Huer, da synes det ikke at give noget forkuet og forsagt Væsen tilkiende. 3) Paa hvad Maade og ved hvad Midler kand begge Deele best hæves, Jeg svarer: Man maae nøye observere om Tingene virkelig ere, førend man bruger Midler til sammes Afhielpelse. Er Kiøbstædernes Tilstand slettere end de bør være efter deres Bestemmelse, og hersker derudi en almindelig Armod, saa op- og afhielpe man samme, ved at bringe Bestemmelsen til mueligste Fuldkommenhed, uden at være andre til Fornærmelse, og saaledes, at det bliver til det heles Nytte. Et Hielpemiddel hertil kunde formodentlig et Commerce=Collegium blive, hvis Lemmer vare besielede af en patriotisk Nidkierhed, og som havde den fornødne Jndsigt og Arfarenhed i Landets Beskaffenhed, Tilstand og Huusholdning; Disse maatte ikke allene have en Theoretisk, men og en Practisk Kundskab, og da det ville blive dem en stor Ære, at udrette meget godt og nyttigt til Kongens Fornøyelse og Landets Beste, saa kand det ikke tvivles om, at der jo vil findes Mænd af Landets egne, der baade havde Evne og Attraae til, at udføre saa godt et Værk under hørere Opsyn.