Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1815-08-22
2. Juli - Plakat, hvorved Betalingen for Maaling af Salt, Kul, Kalk og Kride bestemmes til 3 Rbsk. S. V. pr. Tønde m.v. Om vi ei kunde om en Har nedskrive Forianter, ja staaes for Bogstav som for Skat - og blive til Pedanter. bolberg. Publikum vilde formodentlig ikke have ventet at være bleven opvartet med mere Avisskriverie i BelysningsEmnet, siden herom første Gang for det meste er sagt, hvad siges kan og bør Og med Gjentagelser har det sig oftest, som med den forlænge de Suppe, der tilsidst bliver dare Vand - Et overbevise pr. Kancelliesekretair Gottschalck om at have fallet i sit Fred og i Adresseaviser, No. 118 vil vist have sin store Nanskelighed; da efter hans egen Tilstaaelse i isen Nr. 123 agtværdige Mænds Mening intet hos ham har kunne udvirke. J Kjøbenhavns Politieven er Man neppe vent til at see Nøgen stikle over Politiets Foranstaltninger, aller mindst, naar dertil ei fandtes grundet Anledning - o Hr. Arkretairens Deklaration i Slutningen af Avertissementet Nr 118 at han ved det forarnyttrede (hvorved han for at tilfredestille egen og enkelte Medborgeres Følelser, mener at vise Sager, da en rigtigere ; Synsrunkt) ikke vil fremsætte nogen, enten speciel, eller almindelig anke over at Odense Politiemester overskrider Embeds Kyndigheds indeholder rigtig no en Forsikring om, at Hr. Sek ville lade sin anke (Paatale mod Politiet for formeentlig Misbrug af Embeds Myndighed a) hvorvidt dette er lykkedes Hr. Sck bliver at indgille til kompetente Dommeres nærmere Decision. bortfalde, men andet, eller mere til Satisfaktion for Politien kan hverken af denne Deklaration, eller af Deklarationen i No. 123 udledes. Hr. Sek. giver her tilkjende, at han ikke forsvarer egen Sag, da han ikke havde forsøgt paa at illuminere sine Værelser; men hans Hensigt blot, som foranmeldt, var at vise Sagen fra en rigtig Synspunkt - og at rette Avisudtryk, som han formener ved at gjennemløbe flere Aviser tilsidst af Udlændingen kunde mistodes - men visse Folk ere dog af den Mening, at Hr. Stk., hvis noget var forseet, bedre havde opnaaet sit Øiemed ved Taushed, da det var Noget, som neppe Nogen, hverken Jndlænding. eller Udlænding havde lagt Mærke til, hvis han ikke selv havde ført Tingen i Udraab. Og hvad Anledning var nu vel til at harme sig saa meget over det brugte Udtryk Offer f) da dette Ord i ingen Henseende har nogen for den danske Nation vanærende Betydning, men betegner en frivillig sombolsk Handling, hvorved Nogen tilkjendegiver sin Taknemmeligheds-Følelse. Efter Hr. Seks Forklaring er brændende Lys i Vinduerne et Symbol hvorved Nogen tilkjendegiver sin Glædes-Følelse Den hele Feil bestaaer altsaa derudi, at Avisen har brugt Benævnelsen af det Symbol (Offer) der betegner Taknemmeligheds-Følelser, istedenfor Benævnelsen af det Symbel (Jllumination) der betroner Glædes Følelse. Ligesaa uheldig, som Hr. Sek. har været i flere af sine Forklaringer er han i det opgivne Exempel No. 123, hvorved Folk snart kunde forledes til at troe han var af den Formening at Hs Majestæt Kongens Ønske om Tarvelighed og indenlandsk Jndustrie ikke indeholdt noget alvorligt - fordi dette Ønske ei er fremsat i Form af Befaling, og altsaa ei heller i Overtrædelses-Tilfælde vorde Gjenstand for Domstolenes Behandling, eller afstraffes, som for Ulydighed. Men naar Hs. Majestæt Kongen tilkiendegiver et Ønske, istedenfor en befaling, da bør Man antage det skeer, for i saa faa Tilfælde som mueligt at lægge Baand paa Undersaatternes borgerlige Frihed, og da dog ligesaavel Ønskeet, som Betalingen forudsætter almeennyttige Hensigter, saa vil Allerhøistsamme vist forvente, at ligesaavel Ønsker, som befalingen af enhver retsindig Undersaat vorder efterkommer Naar Hr. Sck. bemærker, at de samme Uordener, som befrygtedes ved Jlluminationen den 31 Juli, med lige Grund kunne befrygtes ved enhver Leilighed, hvor saadan Høitidelighed skeer saa svares Jal under aldeleslige Omstændigheder, men, ellers ikke. Det var de enkelte Jlluminations=Exempler i mod Hs. Majestæt Kongens tilkjende givne Ønske, der kunde vildlede Publikum og ikke Hr. Seks Meddelelse i No. 118, som vel Jngen har tænkt paa at tillægge nogen Tilbage virkning. Den Mand, som træder offentlig frem, for at stikke paa Politiets Handling - angive Tonen for sine Medborgere berigtige deres Jdeer, og tale Nationens Hæders Sag - maatte, naar han vover sig ind i saa deelikate Materier, vente og være bereed paa at taale Jndvendinger og Modsigelse; thi fordi han ikke kan lade sig overbevise at have feillet, deraf følger ikke, at andre ere overbeviste om, at han bar Ret, og det maae ene være Hr. Seks. Sensibilitet at tilskrive, naar han i Jndvendingerne anseer det for Jnbumanitet, som dog kuns egentlig er Kraft i Sproget, og sammet Anvendelse paa Sagen Har Hr. Sek. havt sig anden Forstand, og Mening forbeholdt, end den, der af hans Skrivt, efter almindelig antagne fortolknings Regler, 2) Man erindrer sig de danske Markstykker fra Anno 1808 med Opskrift: frivilligt Offer &c. kan uddrages, da er det jo hans egen Stold: at han i sit Foredrag var utydelig, og han kan da ikke med Grund besvære sig over at vorde misforstaaet. - Paa daarlige Spørgsmaale er intet at svare. - Endelig doleret Hr. Stk. over at have truffen paa en unavngiven forfatter, (som han kalder sin Modstander, der fra sit Skjul sigter paa ham, men det vides jo, at Avisudgiveren staaer til Ansvar for hvad Anonymus skrev - og for øvrigt vil Jndsenderen, som han begyndte med Holberg, ogsaa slutte med ham: Jeg vil og kan et dømme herom Verden kunde gavne, hvis Man saae efter Handlinger. ei ene efter Navne.