Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1782-01-11
Paa det Aventinske Bierg var et Sted, næsten af lige Beskaffenhed, som de kaldte de Gemoniske Trapper, (Scalæ Gemoni eller Gradus Gemonii, enten af den første der udstod denne Straf, ved Navn Gemonius, eller af Gemitu, det er, den Sukken, Græden og Hylen, der hørtes af elendige Misdædere. Juvenalis og andre tale om en Tunica, som var en Trøie paa Indersiden, bestrøgen med Svovl og Beeg, i hvilken de førte dem, som bleve levende brændte. Denne Straf have og de Christne maattet udstaae, især i Keiser, Neronis Tid; thi da Nero havde sat Jld paa Rom, for at fornøie sig med saadant behageligt Syn, gav han derfor Skylden paa de Christne, hvilke da vare nogle forhadte Mennesker, og da han havde ladet gribe saa mange, han kunde faae fat, befalede han, at de i disse begede Trøier skulde iklædes, og derpaa antændes, for at bruge, dem, i Steden for Fakler om Natten. Lex Julia (de Maritandis ordinihus.) om Ægteskab, og Giftermaale. Romerne havde høy Agt og Ære for Ægtestanden, og de gave derfore deres Cenfores, Taxations Borgere og Dommere den uindskrænkede Magt og Myndighed, at sætte alle gamle ugifte Karle i Mulct. - Dionysius taler og om en gammel Forordning, der befalede alle dem, der havde deres fulde Aar og Alder at gifte sig, i manglende Fald efter Omstændighederne at skulle straffes. -Er 29 R.) Augustus udgav Aar 736 ogsaa en Lov med megen Strenghed derom, og Aar 761 blev den igien fornyet og siden kaldet Julia Popia, som Lipsins udførlig har anført, hvoraf følgende ere de fornemmeste, nemlig, at Øyrigheds Personer, og andre skulle tage Rang og Sæde, eftersom de havde fleest Børn, en gift Mand og Kone at føre Rang og Sæde for alle ugifte ved alle Leyligheder; ved Vald til Tienester, skulle de alene anføres og præsereres, som havde den talrigste Afkom, og ingen ugifte anføres, ei heller maatte nogen søge et Embede, uden han havde saa mange Børn, som han fattedes Aar i den Alder, han burde have til den eller den Betiening efter Lovene, enhver Borger i Rom, som havde 3 Børn, i de andre der nær omliggende Stæder 4, og i de andre Provinser havde 5, 6, 7 Børn skulle være befriede for ald Borgerlig Bestilling i den Stad, hvor de boede, og de som havde fleere, skulle undes nogle faa Rettigheder for andre, hvoraf det bekiente Privilegium, Jus trium Liberorum kommer, hvorom Plinius og andre taler, og som de Romerske Keisere benaadede dem med, som i deres Ægteskab ei havde Børn; ligesom Plutarchus beretter og en Lov, som udkom imod dem, som i Rom og andre Steder fandtes, og kunde overbevises om, at de giftede sig ikke for at have selv Arvinger, men alene af Gierrighed, for have Ret til at arve andres Midler. - Jblant de Straffer, som saaledes da paalagtes dem, der imod Lovens befaling levede ugift og i eenlig Stand, var disse de mærkeligste: - at slige Personer var ugielde til at nyde Embeder, Stand, Rang, Legater, offentlig Samling i Valg, arve efter Testamenter, men kun alene efter Fader og Broder, ligesom de og skulle begraves i al Stilhed. - Hos Grækerne var og samme Lov, og derhos en vis aarlig Fæst, hvorudi Fruentimmerne trækkede de gamle ugifte Karle ud af deres a 30 Aar, Huse og Kammere, og dandsede omkring med dem om Veneris Alter, og under en aparte dertil indrettet JammerSang, og enkelte Trommeslag, med blottet Hoved, og imellem Slog dem paa Ryggen, til de ei formaaede mere. -De Tydske Hagestoltze=Ret er og bekiendt, hvorefter de gamle unge Karles Midler, naar han døde i sit 50de Aar. ugift, tilfaldt til Straf derfor til Fiscum m.v. - - Prædik, paa første Søndag efter Hell. Kongers Dag.