Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-12-11
Nyeste Post-Efterretninger. Man har nu Efterretninger fra Constantinopel, som gaae til den 2den November. De melde at Depescher til Porten ere umiddelbart ankomne fra St. Petersborg, og at andre ere blevne overbragte. den ved en Stafet fra Wien til den Østerrigske Jnternuntius. Den 31te October blev derpaa holdet en almindelig Raadsforsamling af alle Rigets Store. (Hvad der nu er bleven besluttet i denne Raadsforsamling veed man enten ikke eller ogsaa det holdes skiult, man vil sige at den vigtige Efterretning som i sidste Blad var tagen af den Hamburger Correspondent, ikke er officiel; men der hersker en forfærdelig Bevægelse; Courerer og Stafetter afgaae til alle Sider. Man veed at det har været det Rus sin Utimatum, som der er handlet om, og man tilstaaer fra Constantinopel, at Porten vedbliver at vise samme Overmod imod de christelige Magter som tilforn) Forresten lyde de Efterretninger, som man har fra Constantinopel meget uroelige. Der meldes: at Reis-Effendi er bleven afsat den 1ste November og forviist til Asien. (Han var som bekiendt af Fredsparthiet). Man troer imidlertid, at det er en skiult Maade, paa hvilken man vil sende en Fredsunderhandler til Persien. Maroniterne have sluttet et Forbund med Druserne. Vechabiterne have igien begyndt deres Streiferier, den største Deel af Arabien og Syrien er i Giæring. Ali Pascha holder sig bestandig i Janina. Paschaen af Scutari tilligemed sine Albanesere foretage sig intet imod ham. Servien er, som man siger, i Opstand, som skal være en Følge af, at Paschaen i Belgrad har paa en forræderisk Maade ladet henrette nogle af Folkets Anførere Paschaen skal nu selv være bleven nedsablet tilligemed endeel af sine Ledfagere. – En Hær paa 60,000 Mand, som skulde afsondres fra Donan Armeen og marschere til Livadien, er derved bleven standset. Man er i den største Bekymring over det Svar, som Sultanen vil meddeele paa Ruslands Uttimat. Tyrkernes Forfatning er ganske overordentlig kritisk. Portens Ministre have ingen Magt; alt bliver indberettet til den første Yndling Halet-Effendi, som modtager Souverainens Befalinger og denne Yndling er ulykkeligviis hovmodig, stivfindet, fantisk, grusom og gierrig. Alle Europæiske Magters Gefandtere uden Undtagelse, have i den sidste Tid betydet Porten, at den maae ile med at opfylde Ruslands Fordringer, da den ellers ikke maae giøre Regning paa nogen Understøttelse af deres Souverainer. Man giør sig et frygtelig Begreb om Ruslands Stridskræfter; hvilken Meening har sat sig fast hos Folket, og kan meget bidrage til, dersom det skulde komme til Krig at formindske Folkets Mod til at forsvare sig. – Armenien vil blive en Skueplads for vigtige Begivenheder, Armenierne ere vel mere lydige og klogere end Grækerne; men de ere alligevel fanatiske Christne. De ville hellere staae under Berserne end under Tyrkerne og vil Rusland hjelpe dem dertil, saa ville de med Begiærlighed tragte efter at blive et eget Folk. De ere rige, vindskibelige, have legemlige Kræftet, ere talrige og kunne blive meget farlige for den Tyrkiske Regiering. De rovsyge Kurder, ville ogsaa erklære sig for Seiervinderne. Det Tyrkiske Rige bliver nu sket bestyret og er indvendig og udvendig i en saa forvirret Tilstand, at man endog kan drage i Tvivl, om en Krig med Rusland er fornøden for at bringe det til sin Undergang. – Persernes Magt bliver anslaget til 150,000 Mand. Krigen med Perserne er nu bleven bekiendtgjort for Folket ved et Firman fra Sultanen, og de Persiske Kiøbmænd i Constantinopel ere blevne arresterede og deres Eiendomme. seqvestrerede. Man veed ikke med Sikkerhed hvor stor Fremgang Perserne have gjort. Man vil sige at Perserne skulde have bemægtiget sig Bagdad og Fæstningerne Wan og Topratkale og at de beleire Kars og Erzerum, som ere de eneste Bolværker for Riget mod Østen. Erzerum skal endnu ikke være indtaget; men man troer ikke den kan længe holde sig.