Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1813-03-26
Jndsendt. J Anledning af det i Mariboe Addresse-Contoirs Efterretninger No. 19 om Stege anførte. Du kom i Dag, i Morgen reiser bort, Troe kjære Ven dog ei Saa let at kjende Politiets fine Vei, Kom kun, reis atter fort, Det Penge bringer i vor Bye, Men vær en anden Gang lidt mere blye; Du Smaafolk vel bedømme kan, Men Politier har sin egen Gang Og denne kan Du vist ei kjende; Dog min Maneer er ei at skiende, Et Forsvarskrift jeg har isinde Og dette skal Du her nu finde. Men forinden jeg skrider til at gjendrive hvad i No. 19 af disse Efterretninger og Stege er anført, maae jeg først retfærdiggjøre tvende Udtrykke i foranstaaende Linier. For det første har jeg kaldt Forfatteren af det Jnd sendte Kjære Ven, endskjøndt han, efter mit Skjønnende, vist nok formaster sig til at formene, at paa adskillige Fødemidler og Nødvendigheder ere Priserne alt for høie, uagtet Politiet har taalt dem. Jeg har troet at Hensigten har været god, og at allene Mangel paa rigtigere og bedre Jndsigtet har forledet ham, derfor har jeg strax skjænket ham min Tilgivelse, thi Ordsproget heder jo: "Enhver taler som han veed." Fremdeles har jeg sagt at ville skrive et Forsvarsskrift. Kjære Læser, tog dette ei i en indskrænket Betydning, thi et godt Politie forsvarer sig selv; mit Udtryk er allene en Licentia poetica isteden for at jeg i Prosa ville have sagt: jeg vil med rene Fornuftgrunde gjendrive Forfatteren, forstaaer sig saa godt som jeg formaaer og Sagens Retfærdighed tillader. Nu altsaa til Sagen selv. Hr. Ven, eller Hr. Forfatter udbryder: "at han ingensteds paa sin hele Reise fandt en saa frapant og uforholdsmæssig Dyrhed som i Stege." Herved maae nu først bemærkes, at Forf. er en Reisende, og hvor ved ei af Erfaring, at paa Værtshuse er dyrest overalt, hvorfor altsaa mindre i Stege end i enhver anden Bye, Hvilken Troe kan man desuden fæste til en saadan Reisendes Udlagn og hvorpaa kan det vel grunde sig, Mon vel paa andet end hvad han har hørt fortælle, Dog jeg vil ikke nægte, at saavidt jeg har kundet erfare, ere Priserne rigtig nok anførte; men hvormed beviser han at disse ere ubillige, Bør det ei være ham nok, at Politiet, som maae formodes at kjende dem, taaler dem, Ja som jeg tilfulde veed, at det erkjender f. Ex. Prisen paa Kjødet, efter Omstændighederne, aldeles billig. Er det ikke indlysende, at dette hertil maae have Grunde som den Reisende ikke kiender eller kunne kjende? Thi at i Stege mindre end i enhver anden Bye skulle mangles Utilfredse og som har klaget, maae ei antages, Forfatteren tager fremdeles Falster og Kjøbenhavn til den Maalestok hvorfra han gaaer ud, men hvormed har han beviist, at f. Ex. Kjødet paa Falster ikke er steget i Prisen, medens Forf. opholdt sig i Stege, og hvad Kjøbenhavn betræffer, da er der Politiebetiente, der kan medhielpe til at opdage hvad der for regaaer; der føres Fødemidler til Torvs hvor Politiet kan have Øie med Udsalget og hvilket maa nøde Spekhøkerne til at sælge sine Vare for samme Priis. Men hvorledes kan dette finde Sted i en lille Bye? J Stege existerede det ei medens jeg levede der (man vil heraf see, at Kjærlighed til Byen, hvor jeg tilbragte mine Ungdoms=Aar, har bevæget mig til disse Linier) og vil sikkert ei kunne skee. J Stege saae man jo aldrig en Vogn med Fødemidler, f. Ex. Flesk, Smør, Æg &c. a. paa Torvet; alt fortes til Kjøbenhavn, eller hvor det nu blev af, og maae derfra føres tilbage, hvad altsaa naturligere end at Alting der er dyrere, Rigtignok indseer jeg endnu adskilligt, hvilket mueligt Forf. har havt for Dine og endnu kunne ville fremføre som Grund for at Fødemidlerne i Stege og andre Smaabyer burde faaes for lettere Priis end i Kjøbenhavn. Saaledes f. Ex. at de ikke burde føres til Kjøbenhavn og tilbage, men burde erholdes fra første Haand, at Transporten saa intet ville koste, og at Politiets Magt jo i Almindelighed, er særdeles udstrakt, at man antager dette har og kan have Opsigt med al Handel og Vandel &c. Men du min Gud, skulle en Politiemester tage sig af Alt hvad Folk kunne synes i mindste Maade og efter deres forskjellige Ønsker og prange Begrebet at sortere under hans Embede, hvorledes var det da muligt for ham at leve endogsaa kuns et Aar til Ende. Saa var man maaskee i Stand til at forlange, at en Politiemester skulle holde over, ei allene at Gaa derne bleve rensede, men endog al Snavset blev bort kjørt og ei laae i længere Tid i Bunker, Ligeledes at ingen maatte paa Fortouget eller Torve have store Brændeknuder liggendes, Og hvo indseer ei at saadan Fordring var urimelig? Thi hvad Skade kan vel deraf flyde mueligen at en eller anden kan falde derover, mueligen at han ogsaa forslaaer sig, men er det da ei hans egen Skyld, hvi bruger han er sine Dine, og er det mørkt, hvi da ikke tillige en Lygte, Dette er jo ingen Stand formeent - hvoraf skulle endelig Lægen, hvoraf Hjulmanden leve, (som der staaer i Skuespillet Borgemesterfamilien). Forf. synes at beklage at der ingen Taxter gives, men han har sikkert ikke overveiet, om saadanne vare nyttige i en Bye som Stege. Taxter ere alletider en Jndskrænkning i Handelen, naturligviis for dem som handle, men dette er vist nok Tilfældet med den største Deel af Borgerne i Stege, da den er en Søstad.