Berlingske Tidende, 1770-10-08
Af Breve fra London, den 21de Septbr. Ministrene af Huset Bourbon have i disse Dage ofte confereret med hinanden, og den Spanske Ambassadeur, Fyrst von Masse rano, har haft 2 private Audiencer hos Kongen, og adskillige Conferencer med Hs Msts. Stats=Secretair over det Søndre Departement, Lord Weymouth. Til alle disse Samtaler have flere vigtige Handeler givet Anledning. Bemeldte Ambassadeur har, som man offentlig taler og skriver, først atter forlangt at vide de bevægende Aarsager til, og Hensigten af de store Udrustninger, som nu skeer i vore Havne. Dernæst skal han og have givet at forstaae, at paa Stor Brittanniens Side maatte giøres formelig Afstaaelse paa ethvert Establissement i Søndre America, og endelig har han anholdt om en Avis=Skriveres Bestraffelse som i et af sine Blade har behandlet Kongen af Spanien paa en uanstændig og spottende Maade. Paa ingen af disse Poster skal Hs. Excellence have faaet fornøyeligt Svar. Til Hs. Forlangen, de angaaende Avis Skriverens Bestraffelse har Mylord Weymout. svaret: det var ham meget ubehageligt at erfare, hvad som var skeet; men de Engelske Love authoriserede ikke saadan Bestraffelse. Men dersom Sagen var af den Beskaffenhed, at de Engelske Retter kunde dømme derover, saa maatte man melde sig hos General Procuratoren, og saaledes efter Ordenen erholde en Dom? Hvordan, har Ambassadeuren derpaa sagt, skal saadan een - ikke straffes, som har dristet sig til at kalde Kongen af Spanien Ney, har Mylord Weymouth svaret; thi disse offentlige Blade have sagt det samme om vor Konge, som er en forstandig Herre, og da man søgte Trykkerne for den ordentlige Ret, saa ere de blevne frikiendte. Fyrst von Masserano har herpaa raadført sig med nogle af vore fornemste Lovkyndige, og af dem faaet til Svar: Atda ingen Brittisk Undersaat er berettiged til at begynde en Procemed den Spanske Monark, kunde denne Monark ikke heller øve saadan Ret imod en Brittisk Undersaat. Man vil at Ambassadeuren har siden givet bemeldte vor Stats=Secretair at forstaae: Hs. Hof havde 2de velgrundede Aarsager til at bryde Fred med Engelland, først den af Engellænderne tagne Besiddelse af Øerne Falk, land, og dernæst den Hans Monark ved de Engelske Blade til føyede Fornærmelser. - Hvad de Falklandske Øer angaaer, da grunder sig vor Paastand til sammes Besiddelse derpaa, at de førere fundne af en Engellænder, ved Navn Falkland; Spanien beraaber sig derimod paa visse Conventioner, som tilkiende samme den heele Besiddelse af det sydlige America. Jmidlertid sendte kord Egmont, da samme var Chef for vort Søe Departement Tropper og Colonister til disse Øer. Man erindre sig at Spanier, ne derimod for nogle Maaneder sendte 4 Krigskibe derhen, hvis Hensigt virkelig skal have været at tage disse Øer i Besiddelse. Paa vor Side har man ladet afgaae 2 Krigskibe, for i fornødne Tilfælde at forsvare vore Folk. Angaaende denne Sag ere og adskillige Memorialer og Forestillinger vexlede imellem begge Hofferne, og for omtrent 10 Dage siden er en Courier afsendt til Madrit med vor Hoffes sidste Beslutning i denne Sag; hvis Tilbagekomst man meget længes efter; saasom det Spanske Hoffes Svar paa denne Beslutning vil efter al Anseende giøre meget til at bestemme, om vi fremdeles skal beholde Fred eller ikke. Jmidlertid formeres næsten hver Dag Rygtet og en nær forestaaende Krig, og foruden ovenmeldte Aarsager, seer man ingen rimelig Prætext til Fredens Brydelse, end at en eller flere Magter maatte tage Deel i den Krig, som nu føres imellem Rusland og Porten. - Vore nærværende Krigs=Udrustninger ere og i enhvers Øyne et sikkert Beviis, at vort Hof en giør nogen Regning paa Fredens Vedvarelse. Samme har udgivet nye Ordre at udruste flere Krigskibe, og giøre dem færdige til Søe=Tienesten, hvis Antal til Plymouth, Portsmouth, Chatam og Scheernes alt beløber sig til 23, ja, som man vil, snart torde strække sig til 400; og da saa mange af dem, som behøves til 2 Escadrer, det snareste mueligt skal udløbe, og da de hidtil forhøyede Haandpenge ey have været i Stand til i saadan Hast at forskaffe saa mange Matroser, som behøves til at bemande disse Skibe, saa har man seet sig nødsaget til at gribe til det yderste Middel at presse. Denne Presning har begyndt den 18de om Aftenen, og det med saa stor Jver, at Tallet paa de allene her i Staden og omkringliggende Stæder med Magt borttagne Matroser alt beløber sig til 5000. J nogle andre Havne tager man paa samme Maade alle dygtige Søe=Folk, de maa være hvo de vil, i Værtshusene og paa Gaderne, bort til Skibene, og det er ey at tvivle paa, at jo de 17000 Matroser, som man for det første behøver, paa saadan Maade snart skal blive anskaffede. Henimod 200 pressede Matroser, som i Forgaars Nat paa smaae Fahrtøyer bleve bragte til Gravesande, have først, ved at raabe til hinanden, og siden med Magt forenet sig, og ere lykkelig undkomne. Derimod have meere end 1000 unge Karle i Gaar frivillig taget Tieneste. - De ovenmeldte 23 Skibe ere disse: Til Plymouth. Hero paa 74 Kano, ner, Cornwall 74, Defense 74, Temeraire 74, Printsen af Wallis 74, Belleisle 64, Firm 60. Portsmouth. Achilles 60, Ajax 70, Centaur 74, Arrogant 74, St. Antonio 50, Bellona 74, Rippon 60. Charam: Ramillies 74, Augusta 64, Parmouth 64, Cerberus 64, Kings Fischer, en Chalouppe14, Albion 74, Mercury 24. Scheernes: Portland 50, Minerva 32. - J Følge de fra Admiralitetet udgivne Befalinger, blive daglig sluttede Contracter angaaende Leverancer af alle Slags Skibs=Munition. - J Kongens Brygger Huus til Wewil har man efter udstædt Befaling begyndt at brygge hver Dag, undtagen Søndagen. - Ligeledes har man i det K. Bager=Huus maattet sætte 4 Ovne meer end ellers i Brug, for at hielpe til at bage de tilde K. Skibe behøvende Tvebakker. - Det hedder bestandig at 16 af disse Skibe skal gaae til den Middellandske Søe. - Den Rus fisk Køyserl. Minister, Hr. v. Musin Puschin, er i Forgaars den 19de afgaaen til Dower. Aarsagen til denne Reyse er, som man hører, en Disput som har reyst sig imellem Engellænder og Russerne paa den dertil fra Sundet nyelig ankomne Flode. De Engelske Skippere, som føre Transportskibene, paastaae, det er ikke alle ne brugeligt at Engelske Transportskibe overalt fore Engelsk Flag, men saadant er nu særdeles gavnligt, da Farten gaaer til den Middellandske Søe. De troe nemlig, at være sikkere under Engelsk end under Russisk Flag, og sætte derved forud, at disse Transportskibe kunde underves blive tagne af fremmede Skibe. Hvor stor eller liden Grund denne Frygt end maatte have, saa vil Disputen i det mindste ved Ministerens Mellemhandling let blive ophævet. - Paa vore offentlige Huse skee store Veddemaal, at vi endnu i dette Aar skal have Krig; og en vis saa kaldet popular Baronet har i Gaar endog sat 100 Guineer imod 30, at for Nyaar 1771 skulle 5 visse forskiællige Magter, som nu have Fred, være indviklede i Krig. - Ved deslige Omstændigheder kan man le forestille sig at vore Stoks ikke stige. De Jndiske ere faldne ned til 200, og det hedder at vore herefter afgaaende Ostindiske Skibe skal være forsynede ligesom i Krigs=Tider. - Man haaber med første at see en Tractat bragt i Stand imellem vores og det Turin ske Hof. J Forgaars Morges gik et Antal skiønne Engelske Heste, over Westmünster Broe, som ere bestemte til K. Preussisk Tieneste.