Aalborg Stiftstidende, 1846-07-27
Den i Odense barnfødte Maler, Chr. Benzon, Søn af afdøde Kammerikr. Jac. B. er (samme Dag han i en Kreds af Venner og Landsmænd høitideligholdt sin Fødselsdag) af de Franskes Konge bleven tildeelt den store Guldmedaille for hans Maleri, Congressen i Rouen. (Fynske Av.) Ved med flere Smaabørn at more sig med at fange Krebs i Aaen, hvoraf Vandet tildeels var lukket ude, har et 7 Aars Barn i Tirsdags Eftermiddag i Odense tilsat Livet ved at glide ud i et Hul og drukne. (S. Bl.) Aalborg, den 27de Juli. Det Lehmann'ske efter en i Jylland afholdt Sammenkomst med flere Stænderdeputerede foranledigede - Constitutions-Andragendes Skjæbne i Roeskilde Stænderforsamling havde, uagtet de første gunstigere Varsler for Forsamlingens Holdning, navnlig i en Sag, der fremfor enhver anden involverer Competencespørgsmaalet i sin hele store Betydning, vel været at forudsee. Vi ville her gaae forud for den hele vidtløftige og ikke mindre for Stændernes særegne Annaler, end som betydningsfuld Fremtidsvarsel i Folkets Aarbøger vigtige Discussion og foreløbig berette, at Constitutionsspørgsmaalet, efter den ved Justitsraad Poulsen forlangte Kugleafstemning, er udballoteret af den Roeskildske Forsamling med 33 sorte Kugler imod 29 hvide. Ved Discussionens Begyndelse reiste den kgl. Commissarius strax en eventuet Protest imod dette Andragendes Behandling som i sin første Deel, idet det angik Ordningen af andre Statsdeles Forhold, stridende mod Forbudet i den kgl. Kundgjørelse og som i sin sidste Deel, tenderende til en fri Forfatning, stridende, efter hans Formening, baade mod de almindelige undersaatlige Pligter og imod Statens Autoriteters (i. c. Embedsmændenes) formeentlige erdfæstede Stilling, ved at fremme et Andragende, der sigtede til at styrte den nærværende Statsforfatning. Da Commissarius ikke udtrykte sig herom med den derisive Klarhed, der kunde ønskes hos den kongelige Regjeringsbefuldmægtigede, opfordredes han gjentagende af Præsidenten til bestemt at forklare, om han ved nogen kgl. Villiestilkjendegivelse var paalagt at forhindre Sagens Behandling, idet Præsidenten i sine bestemte Udviklinger udtalte som sin Overbeviisning og tillige henholdt sig til Forsamlingens nedlagte Erklæring, hvorefter den maatte være i sin gode Ret ved at behandle Spørgsmaal, der angik andre Statsdele, og altsaa maatte have i egen Competence, at bestemme, hvorvidt et saadant Andragende skulde komme under Behandling, selv om der ikke modtages nogen eventuel Petition i den Anledning. Proponenten udviklede tillige i sine mesterlige Foredrag iblandt andet, at her ikke kunde være Tale, om at styrte noget Bestaaende, men lovligen at petitionere om Opfyldelsen af en Folketrang, som der i Kongens tidligere Regenthandlinger og Yttringer vare Jndieier for, deeltes af Hs. Maj. selv og som altsaa, som tillige af et andet Medlem (H. P. Hansen) udviklet, vilde udgaae som fri Overeenskomst imellem Konge og Folk, ligesom den naturligviis heller aldrig paa anden Maade er bleven attraaet eller, saaoldt Haabet tør naae, vil søges tilfredsstillet. Uagtet disse og flere af andre Medlemmer givne Foranledninger, formaaedes Commissarius dog ikke til at fremkomme med nogen bestemt interdicerende Tilkjendegivelse, ligesaa lidet som han, i sin Appel til Medlemmernes og navnlig Embedsmændenes Samvittighed, indlod sig paa nogen tydeligere Fortolkning af sine Ord, der imidlertid ogsaa syntes at ligge tydeligt nok frem uden videre Forklaring, idet den af Embedstandens Medlemmer selv syntes opfattet som en Besværing af deres frie Tilbøielighed i Sager, der angik Forfatningspørgsmaal, og iblandt hine saaledes Kammerherre Neergaard maatte antage, at han, efter den nærværende kgl. Commissarii sidste Yttringer ikke, som før, ansaae sig berettiget til, som kgl. Embedsmand, under sine Functioner som Stænderdeputeret, at discutere hver Sag overeensstemmende med sin (personlige) Samvittighed og Overbeviisning", men at det endog "forekom ham, at ligge udtrykkeligt deri, at de kongelige Embedsmænd ikke blot ere incompetente til at indlade sig paa en saadan Sag, men at saadant endog vilde være ulovligt, saa at de derved vilde begaae en Pligtovertrædelse, og det saameget mere, hvis det maa antages, at den kgl. Commissarii Yttringer endog ere de udtrykkelige Ord og Udtryk i en allerhøieste Ordre." Jmidlertid indskrænkede Commissarius sig til sine tidligere Reservationer imod Sagens Behandling a. med Tilføiende, at han ventede, at Forsamlingen selv vilde afvise Andragendet og at han forbeholdt sig at gjøre de videre Meddelelser, hvortil han maatte finde Anledning. Commissarius synes virkelig ogsaa at have seet grant forud, thi Forsamlingen sparede ham ved sin Afstemning al videre Uleilighed. Denne Afstemning trak sig vel i Formen tilbage fra Competence spørgsmaalet, idet Forsamlingen, paa Præsidentens Opfordring, ved Afstemning, for den forkastede Andragendet, først eenstemmig erklærede, at den i det foreliggende (!) Tilfælde", ikke fandt Anledning til nogen særlig Udtalen og Competencen, men en Udtalelse heraf synes os dog at være udgaaet tilstrækkeligen af den foregaaende Discussion, under hvilken endog enkelte Medlemmer, der for have været regnede med til det liberale Element, saasom Grev Knuth, skarpt udtalte sig imod Competencen til at indgaae paa Behandling af Forfatningsporgsmaalet. Proponenten Lehmanns Taler i denne Sag ere noget af det Gediegenste og Fortrinligste, vi have seet af ham, og man skulde have troet, at en saadan Veltalenhed med sin argumenterende Overbeviisnings Bue styrke maatte have trængt ind selv i mindre constitutionel sindede Barme, medens den her, som det var at vente, kun prellede tilbage mod en talrig jernfast Conservatisme og altsaa, hvad der vel ogsaa foreløbig maa være tilstrækkeligt, bragte i denne, den vigtigste af alle Sager, der kan foreligge en folke repræsentativ Forsamling (hvis Stænderne efter den nærværende Valgmethode kunne i Virkeligheden siges at udgjøre en Folkerepræsentation, en sikker Maalestok for Bedømmelsen af de Deputeredes politiske Anskuelser og disses Værd, til Benyttelse ved Valgene til det Stændersexennium, i hvilket et nyt politisk Afsnit skal aabne sig. J Resultatet af hvad der i denne Sag, dens Antecedentin, Behandling og Afstemning, er skeet, kunne vi efter vort Skjøn kun øine et tredobbelt Tilbageskridt i vore politiske Tilstandes Stilling, idet 1) Et kongel. Forbud bestemt afskjærer Stænder Behandlingen af et statsvigtigt Æmme; 2) Commissarius og med ham mange Medlemmer statuere det som en Ulovlighed, at petitionere om Forandringer i Statens Forfatning; og 3) Samvittigheden, ikke blot hos Undersaatterne ialmindelighed, men navnlig hos de Statsembedsmænd, der have Sæde i Stænderforsamlingerne, søges besværet og Embedsmænds Valg til Stænderne derefter for Fremtiden fra Folkesiden bør søges, saavidt muligt, forhindret. Vi haabe, at komme nærmere ind paa Referering af det Lehmann'ske Andragende og dets Behandling og nævne her endnu kun som dem, der talte for Constitutionens Jndførelse (eller dog for Nedsættelse af Committee i Anledning af Andragendet): Grosserer Duntzfeldt, Overretsprocur. Christensen, Grosserer H. P. Hansen, Uhrmager Kyhl Brændeviinsbr. Sidenius, Kammer, Petersen, Grosserer Meinert, Capit. v. Buchwaldt, Exam. jur. Maaløe, Cancellie. Haastrup Byskriver Olivarius, Jernstøberieier, Lunde, Bogholder Herforth og Agent Bruun; imod; Etatsr. Stenfeldt, Kherre. v. Neergaard, Geheimeconferentsr. Grev v. Moltke, Provst Plesner, Prof. David, Grev v. Knuth, Fattigdir. Sager, Kherre. v. Benzon og Justitsr. Ussing. Dernæst fulgte, som bekjendt, Ussings Andrag, om Jndførelse af stænderske Committeer, og, uagtet dette er af de Spørgsmaal, der ogsaa angaaer de øvrige Statsdele, altsaa hører til den ved Kundgjørelsen, forbudte Classe af Behandlingsgjenstande, reiste dog den kgl. Commissarius mærkeligviis slet ingen Protest eller Reservation imod Behandlingen heraf, hvilken heller ikke paafulgte eller udførtes efter at Forsamlingen med 40 St. imod 23 havde besluttet at tage Sagen under Behandling og hertil valgt en Committee, bestaaende af: Prof. Larsen, Justitsr. Ussing, Prof. David, Grev Knuth og Proprietair (eller, med den standsadskillende Titulatur, Stænderindretningen har medført: Godseier) Tutein.