Københavns Adresseavis, 1802-03-09
Fundne og opdagede Sager. Paa Politiekammeret ere indleverede følgende formodentlig stiaalne Ting, nemlig: en stor Kobber Kaffel Kiedel, et Dreiels Haandklæde, en liden Dreiels Borddug, 2de Blaar lærrets Haandklæder mrkt. H. 1 B. No. 4, et dito uden Mærke, en grov Serviet, en nye Sæk, omtrent 2 Alen hvidt Kattun og et Barne Skiørt af samme Stykke, 3 Alen Kramlærred, 5 Hørlærreds Skjorter, 2 blaae og hvide Kattuns Tørklæder, 2 Stkr. Blaarlærreds Lagen, et blaae, rød= og hvidtærnet Forklæde, 3 Stuver gammelt blaat Multum, et Par gamle Blaarlærreds Lagener, en gammel rødstribet Dune, en Jerngryde, et Cattuns Sengeteppe, en hvid Kippers Trøie, en Stuv engelsk Tøi og nogle Kapper, en Barnekiole med Børt, erpar sorte Embs Buxer, en ituskaaren Kippers Vest, Fresenin, Communionbog, et var smaa Vægtskaal er og 2 Nøgler. Disse Ting ere til Eftersyn paa Politiekammeret Onsdagen den nøde Martii fra Kl. 3 Formiddag til 2 Eftermiddag hos Fuldmægtig Hvidberg. Videre ere til Eftersyn ved Politierettens 1ste Protokoll 2 siade svenske Sølvuhre med Porcellains Skive, et gammelt fransk Sølvuhr med Sølvskive, et fladt Sølvuhr med Porcelains Skive, et gammelt engelsk dito med dito Skive og Romer Tal og et fladt Tombaks Uhr. Jmellem Stakittet og Lynetten, er en stunken FinlapperJølle bierget og lagt og ved Toldboden, hvor Eiermanden kan bekomme den imod billig Biergeløn i Brokkens Bod. En Stue= eller Salsdørs Nøgle er funden paa Gaden og opleveret paa Politiekammeret, hvor den er til Eftersyn fra 1 til 6 Eftermiddag. Northørstes Enke & Comp. (Indsendt fra Landet : Ved Kammerherre, I UST BIL.LEs. Död. Ei faldt Du i det derve Slag Hvor Thura, Vedell - sere blödte; Du förte Danmarks kiekke, Flag Hvor Farer stundom ogsaa modte. Du stedse var for Röver Skræk, Og altid agted, Dansk og kiæk. Dit gode Hierte stedse var Bekiendt, o Billet ved Din Handel. Skiöndt Döden Dig os rövet har, Dit Minde blomster som Din Vandel. Din Roes iblandt os evig staaer. Naar haarde Marmor selv forgaaer. B. P. L. AARI Lisk ETR. R.M. 68 Es Grav. Mennesket med Graad i Verden træder, Under Graad han gaaer igien til Ro; Ak, han var blandt Millioner Glæder, Faa, kun faa Minuter fro! Tr da Haabet om et Bedre svundet. Med den sidste Straale Öiet saae Maa, naar Timeglasset er udrundet, Hver til erigt Mörke gaae Nei, Naturens Moderstemme taler Omt i min, i Din, og Alles Barm : Stands Din Graad! naar Livets Stierne daler, Tindrer Evighedens varm! Eiegade, gavnede Venninde! Hör vor Klage lyde ved Dit Leer; Læben stammer Dig til kierligt Minde Ak, en Ædel er et meer, Dog hvad var Din Skiebne vel herneden? Kummer, Smerter, og en langsom Död! Fred med Dig! til Fryd Du vandred heden, I en evig Faders Shad! Faldelse. Til Gravens Boelig. overlades det som kan visne Aans Eriske, crgeanor, Som forlod Verden den 5 Marts 1802. i en Alder af 45 Aar, en magelös Ægtefælle for en Mand. hvis Verden, - hvis Himmel hun fordum var, nu den dybthöiede. HARS RAM. L. S.E. en nerstattelig Moder. for fire Umyndige. Aun var huuslig, forstandig og menneskekierlig: Et Oster for Moderkierlighed; Udrakt var hendes Haand til at gjöre vel :men skiult for Vorden og i Stilhed; Föret nu vidne Taae om den tabte Velgiorerske Hun leed, ja leed som en Christen. aldrig hörtes en murrende Lyd fra hendes Læber; Stedse blev hun sig selv lig: Ganske Ægtefælle, Moder, Veninde, - Christen ; om, stille, sagtmodig, hengiven i sin Skabers Villie. Et svagt Glimt af Haab om Liv viste sig; men - hastig vendtes Bladet ; Döden ilede. Hendes Liv var Velgierning mod Menneskeslægten, Hendes Död beklagelig for mange. Hendes Mands Qval. Hendes Venners Taarer, Bagtalelsens Stumhed; ere hendes Lovtaler: Evigheden skal stadsæste dem.