Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-03-23
Forordning for Danmark og Norge, angaaende de Pengefordringer i Dansk Courant, hvilke førend Bekjendtgjørelsen af Forordningen af 6 Januarii 1813 ere enten lovligen paaralte, eller ved Dom eller Forliig afgjorte. Vi Frederik den Siette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge &c. &c., gjøre vitterligt: At da Vi have fundet det nødvendigt, at fastsætte Bestemmelser i Henseende til de Penge fordringer i Dansk Courant, hvilke, førend Bekjendtgjørelsen af Vor Forordning af 6 Januarii sidstleden, betræffende en Forandring i Pengevæsenet, enten ere lovligen paatalte, uden at være ved Dom eller Forliig afgjorte, eller ere paa een af disse Maader blevne afgjorte, uden dog ved Betaling at være opfyldte, saa byde Vi i den Henseende hermed, som følger: §. I. Naar en Creditor, forinden Bekjendtgjørelsen af Forordningen af 5 Januarii 1813, har været nødsaget til, ved Klage til Forligelsescommissionen eller paa anden lovlig Maade, at paatale en Fordring i Dansk Courant, skal han, uden Hensyn til, om Gielden er af det Slags, der omhandles i Forordningens §. 23, eller blot kan indbefattes under §. 31, være berettiget til at nedlægge Paastand om Betaling i Rigsbankpenge, i Forhold til det Værd, som Fordringen, i Medhold af den ved bemeldte Forordning fulgte Omskrivnings=Tabel, havde paa den Tid, dens Paatale i lovlig Form blev iværksat; og skal denne Creditors Ret ikke være bunden til de Jndskrænkninger i Henseende til Forrentning og Betalingstidens Udsættelse, som i Almindelighed finder Sted ved Betalinger efter fornævnte Tabel. Men, naar Creditor derimod, i Følge sin Fordrings Beskaffenhed, i Overeensstemmelse med Forordningens §. 23 er berettiget til at paastaae Betaling i Forhold til et tidligere Datum, og han deraf vil benytte sig, er han pligtig til at underkaste sig hine Jndskrænkninger. §. 2. De ovennævnte Regler skulle ogsaa være anvendelige paa de Fordringer, som ere anmeldte paa Skifter, førend Forordningen af 5 Januarii sidstleden blev bekjendtgjort, dog skal Creditor i saa Tilfælde være berettiget til at paastaae Betaling efter Forordningens §. 30, saafremt hans Fordring, er af det der omhandlede Slags. §. 3. Hvor der søges Erstatning for en tilføiet Skade, som ved lovligt Skjøn eller paa anden forbindende Maade er bestemt til en vis Størrelse. Dansk Courant, bliver, istedet for Søgsmaalets Anlæg, den Tid, da saadan Bestemmelse skeete, at lægge til Grund for Reductionen til Rigsbankpenge, med mindre nogen af Parterne ved et nyt Skjøn kunde oplyse, at Forholdet, med Hensyn til Gjen standens særegne Beskaffenhed, derfra er afveget; thi i dette Tilfælde bliver saadant Skjøn Reglen. Saaledes bør, til Exempel, Jnventarii-Stykker, som i Forpagtnings-Contracter eller Fæstebreve ere ansatte til noget vist i Dansk Courant, antages at være af den Værdie i Rigsbankpenge, som, efter Documentets Datum, svarer til Omskrivnings-Tabellen, saafremt ingen af Parterne godtgjør, at Priserne paa Ting af det omhandlede Slags have forandret sig i et andet Forhold. §. 4. Den Creditor, der, inden oftbemeldte Vor Forordnings Kundgjørelse har erhvervet Forliig eller Dom, hvad enten det er en endelig Dom eller den i Tilfælde af Paaanke vorder stadfæstet, bør ei allene nyde den Ret, som ovenfor er tilstaaet de Fordringer, hvilke, forinden Forordningens Bekjendtgjørelse, vare paa lovlig Maade paatalte, men endog, saafremt Fordringen er af det Slags, som nævnes i Forordningens §. 23, være fritaget for at give Debitor den Udsættelse med Betalingen, som ellers er forundt de Debitorer, hvis Gield i Medfør af bemeldte §. gaaer over til Rigsbankpenge. Dog skulle de Decisioner, som ere afgivne udi Døds-, Opbuds= eller Fallitboer, ei hjemle Creditor Ret til en fordeelagtigere Betalingsmaade, end den, som bestemmes i §. 30 a Forordningen af 5 Januarii 1813, samt i denne Vor Forordning. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 9 Martii 1813. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R.