Aalborg Stiftstidende, 1845-03-04
I Arsenalerne arbeides uafladeligt og i Udlandet er gjort overordentlige Bestillinger af Maskiner ofv. – Den i Wolhynien fødte Grev Joh. Denin er, fordi han som østerrigsk Undersaat har nedsat sig i Gallicien uden den russiske Regjerings Tilladelse, bleven udslettet af den russiske Undersaat liste og hans i Rusland og Polen værende betydelige Eiendomme samt hvad han sammesteds eiendes vorder confiskeret: altsaa atter en feed Steg for den russiske Fiscus, Den i Stockholm nylig afdøde Banquier og Bjergværkseier Benedicks har af sin betydelige Formue bort testamenteret betydeligt til veldædige Øiemed, deriblandt 10,000 Rbd. Bco. til Drengeskolen og 5,000 Rbd. Bco. til Pigeskolen ved hans jødiske Troesforvandtes Menighed. Værkstedet i Motala skal have modtaget Bestilling fra Rusland paa et betydeligt Antal Kanonchalupper. – En i Aboda opdaget ny Sølvmine synes at love et betydeligt Udbytte. Sølvaaren er allerede forfulgt 25 Alen med under Jorden og synes at udvide sig meer af Dybet til. 100 Skpd. Ærts ere allerede udbragte, og man haaber til Slutningen af Mai at bringe det til 1000. – Rigsdagens Stats-Udskud har med 20 Stemmer imod 15 besluttet at tilraade Stænderne Bevilgelsen af 50,000 Rdlr. Bco. aarligt til Oprettelsen af et Nationalmuseum. - Bondestanden har næsten eenstemmig forkastet det kgl. Forslag om Oprettelsen af Stamhollænderier. Noget af politisk Mærkelighed ved det nysaabnede norske Storthing har man endnu ikke kunnet iagttage. Fuldmagtscommitteens Jndstilling giver dog Haab om, at der vil blive foretaget de fornødne Skridt til Valglovens Forbedring. De hidtil anmeldte Regjeringsforslag ere heller ikke af saa indgribende Vigtighed, som flere, man veed forberedes; iblandt saadanne nævner man en Lov om ikke lutherske Troesbekjenderes Stilling, en om Universitets- og Skolevæsenet, en om Brændeviinsbrænden og hvad dermed staaer i Forbindelse, en Creditlov og maaskee endnu den nye militaire Straffelov. Værnepligtsloven er efter 30 Aars Venten endnu ikke kommen saavidt, at den foreligger i endeligt Udkast: Jngen veed, naar dette Arbeide, der har kostet store Summer, vil være fuldendt. Flere særdeles vigtige Forslag til Forandringer i Grundloven hvile fra forrige Storthing, saasom flere om Forandring af §2, der angaaer Statsreligionen, om Storthingsmænds Valgbarhed, ikke blot for et enkelt District, men for hele Riget, om Statsraadernes Deeltagelse i Storthingets Forhandlinger o. fl. Thinget savner denne Gang flere dygtige Ledere, f. Ex. Biskopperne Riddervold og Lippe, ligesom ogsaa en først nylig helbredet Sygdom synes at skulle forhindre Nationalitetens og Nationalærens ridderlige Forsvarer, Oberstlieutenant Foss, fra at deeltage i Forhandlingerne med sin tidligere overordentlige Virksomhed. Men der er dog Mænd af alle Samfundsclasser tilstede, som ere Borgen for, at de forestaaende vigtige Overveielser ville være gjennemtrængte af samme Fædrelandskjærlighed og Sindighed, som har udmærket de foregaaende norske Nationalforsamlinger. Amtmand Falsen, Assessor Nye, Statsrevisor Daa og Prof. Schweigaard ere Navne, der indgyde Tillid og Haab; de ville i Forening med de øvrige tilstedeværende ikke ringe Kræfter visselig kunne virke megen Gavn. Det lykkelige Forhold imellem Folk og Konge, der netop viser sig i denne Tid ved Kongefamiliens Nærværelse, vil vist heller ikke blive uden Frugt. Kongehuset er meget yndet for den Ligefremhed og Hjertelighed, hvormed dets Medlemmer omgaaes Normændene; og de Hilsener, der af Storthinget og andre Corporationer ere bragte det, have været varme og frimodige uden Smiger. Kongen har et mandigt, ja endnu ungdommeligt Ydre, han taler Norges Modersmaal og viser det stor Agtelse; ligeledes bemærker man gjerne, at han bærer de norske Farver. Det er vistnok sandt og bør aldrig tabes af Minde, at et Folk bærer sin Skjæbne i sin egen Haand, og at et Folk, der ei føler og vil bruge sin egen Kraft, kun hjælpes lidt ved Kongen alene, men det er uberegneligt, hvad en Fyrste med Aand og Hjerte kan virke i Forening med et frit og oplyst Folk, og det er da derfor ret naturligt, om Normændene nu gjerne lade deres Tanker dvæle ved den Drot, som skal føre dem i den skjæbnesvangre Tid, der forestaaer Norden. Dronningen vækker ogsaa almindelig Jnteresse, hendes Ansigt har et høist elskværdigt Udtryk, og hun fremtræder med Ynde og Anstand. Der hersker megen Huuslighed ved Hoffet; Prindserne studere flittigt hjemme og bivaane Forelæsninger saavel ved Universitetet som ved den militaire Høiskole. Digteren Wergeland er fremdeles syg, det er isandhed rørende at see den Deeltagelse, man viser ham fra alle Sider, ligefra Kongehuset og de høieste Embedsmænd og ned til Almuen kappes man om at yde ham Opmuntring. (Fædrel.)