Aalborg Stiftstidende, 1846-09-08
Aalborg, den 8de September. Efter Beretningerne fra Hertugdømmerne i Altona Merc." var det den 3die ds. blevet roligere i Kiel. Om Eftermiddagen var afholdt en Borgerforsamling, hvorefter 50 agtede Borgere og Jndvaanere havde forenet sig om, med det Gode at faae de i Gaderne og paa Torvene forsamlede Hobe til at gaae fra hinanden; dog frygter man for Gjentagelse hvis de forskjellige Rygter om nye Embedsentledigelser og forestaaende Arresteringer skulde stadfæste sig. Olshausen er arresteret paa Hovedvagten i Rendsborg og en Undersøgelse af hans Forhold overdragen til Over-Criminalretten i Glückstadt. Da Magistraten i Kiel imidlertid et hans ordinaire Forum, er af denne besluttet at indgive en Forestilling til Over-Criminalretten om at den Arresterede ikke unddrages sin ordinaire Domstol. Om den foregaaende Dags Begivenheder indeholder endnu "Kiel. Corrbl." Følgende: Dagen efter Olshausens Arrestation forsamlede sig Raadet og de deputerede Borgere i Kiel, for at be raadslaae om de hensigtsmæssigste Midler, med Hensyn til denne Arrestering. Efterat man af Politiet havde udbedet sig og erholdt Meddelelser angaaende det med Olshausen Passerede, blev der nedsat en, af Medlemmerne af Raadet og begge Borgercollegier sammensat Committee, der skulde meddele en Beretning om det Passerede og tillige fremkomme med Forslag. J Løbet af Dagen blev der paa Gadehjørnerne opslaaet en Politiplacat, der forbød alle Uordener og Sammen staaen af flere end 3 Menneskeer paa Gaderne efter Kl. 8. om Aftenen. Under de nærværende Omstændigheder var Overholdelsen af dette Forbud imidlertid en Umulighed. Om Aftenen samledes atter store Menneskemasser, som paa Torvet og i Gaderne sang Schleswig=Holstein, meerumschlungen!" og bragte flere Mænd Hochs. Vagten var meget stærk besat, og stærke Patrouiller droge gjennem Gaderne, for om muligt at adsprede Masserne. For at forebygge, at det ikke ved strænge Forholdsregler skulde komme til Yderligheder, blev der af endeel anseete Jndvaanere sendt en Deputation til Oberst v. Høegh, for at forestille ham Jndvaanernes Frygt, bede ham kun at tage de allermildeste Forholdsregler og tillige at tilbyde ham Borgernes egen Medvirkning til Forebyggelse af Excesser. Hr. Høegh svarede herpaa meget venligt, at han havde givet de mildeste befalinger og at han, for endnu mere at mildne disse, ogsaa var beredt til at modtage Borgernes Understøttelse. Det lykkedes forresten ikke at adsprede Massen, for Patrouillerne ganske bleve tilbagetrukne, hvorpaa Folkene, efterat have udbragt flere Hochs, igjen frivillig skiltes ad. Augsb. allg. Zeit." fortæller fra Kiel, at tvende danske Dragonofficerer, der fandt sig fornærmede ved den Maade, hvorpaa tvende Studenter af meget anseete Familier i deres Nærværelse omtalte det aabne Brev, udfordrede dem paa Liv og Død, uden at det meldes, om de Andre modtoge Udfordringen. Efter en Corresp. til Vib. Av." fra Flensborg paastaaes der, at Militairet saavel i Kiel som i Rendsborg skal have slaaet sig til det schlesvig-holsteinske Parti, dog betvivler Brevskriveren denne Paastands Rigtighed. Den entledigede Amtmand, Grev Brockdorff, have Flækken Neumünsters Beboere den 3die ds., efter en Borgerforsamling, bragt en høitidelig Bevidnelse af deres Tak for hans Embedsførelse. Et Tog med Sangforeningen og et Musikcorps i Spidsen bevægede sig rolig og i høist alvorlig Stemning til hans Bopæl, udenfor hvilken Menneskemængden havde opstillet sig med blottede Hoveder og i næsten lydløs Stilhed. Efter en afsjungen Sang traadte Flækkens Forstander, Hr. Wilm, frem og tolkede Greven Beboernes Følelser. Da Taleren overvældet af sin Følelse, maatte tie, tog Greven Ordet og takkede først for den ham under hans 10aarige Embedsførelse viste Kjærlighed. Han havde tidligere, som hans Medborgere vidste, ikke været vant til at befale, men kun udtalt Ønsker for sine Undergivne og disse vare stedse blevne opfyldte. Han havde nu ikke længere at befale, men et Ønske nærede han endnu i sit Hjerte, som han vilde rette til Neumünsters dyrebare, ham uforglemmelige Beboere. "Saaledes som han nemlig havde talt den 20de Juli for den store Folkeforsamling", saaledes gjentog han det for dem Alle i dette høitidelige Øieblik, kun paa lovmæssig Orden og Rolighed begrunder sig Borgernes Lykke. Af denne Grundsætning havde han været gjennemtrængt under sin Embedsførelse og han drog nu bort af deres Midte med den faste Overbeviisning, at Neumünster stedse vilde minde denne hans Bøn og først og fremmest ved Hs. M. Kongens forestaaende Ankomst lægge det for Dagen Efterat man derpaa havde bragt Grevinden og hele Hr. Brockdorffs Familie et "Leve begav Mængden sig bort, rolig som den var kommen og i alvorlig bevæget Stemning" Beretningernes Mangfoldighed om Begivenhederne og om Schleswig=Holsteinismens Bevægelser og Forhaabninger er forøvrigt stor. En velskreven Correspondents fra Øvre-Elben i "Børsenhalle kommer til det Resultat, at Forbundsdagen, da den ikke er noget nationalt Jnstitut og paa Grund af de tydske Herskeres, navnlig Østerrigs Politik, neppe vil erklære sig competent i det schleswig-holsteinske Spørgsmaal. Slesvig, der forøvrigt i tydske Beretninger vedvarende glatvæk passerer som heelt tydsk Land" hører ikke til Forbundet, Holsteen Lauenborg vil i territorial Henseende, hvilken end Arvefølgen bliver, vedblive at sortere under Forbundet og for det stats retslige Spørgsmaal vil Forbundet lige saa lidt erklære sig competent, som da der fra Hannover reistes Klage over hele Grundlovens Omstyrtning. Augsb. Allg. Zeit." vil forøvrigt vide, at det aabne Brev ikke hos Stormagterne har fundet den Modtagelse, som man i Kjøbenhavn havde ventet, idet een af dem blot havde stadfæstet Modtagelsen uden nogen videre bemærkning og en anden slet ikke skal have taget imod Brevet (?). Ogsaa vil "Weser Tidenden vide, at det engelske Cabinet skulde have erklæret ikke at ville understøtte den danske Krones Fordringer paa Hertugdømmerne, ligesom den og flere tydske Blade beskylder Artiklen i Times for at være flydt af en kjøbenhavnsk Pen og stoler paa, at Udenrigsministerens Organ, Morning Chronicle, ogsaa har udtalt sig i en anden Retning. Et Brev fra Kiel i "Schles. Zeit." har det "sikkre Forlydende", at den slesvigske Stænderforsamling vil anmode Hs. M. Kongen af Danmark om, som Hertug af Slesvig godhedsfuldt at lade dette Hertugdømme nyde den Lyksalighed at blive optaget i det tydske Forbund. - Jmod den af 4 Jndvaanere i Flensborg (N. Jürgensen, J. N. Soltau. J. Bremer og Chr. D. Birch - samtlige Forstandere for den Tidemanniske Landsbank) indsendte impertinente Erklæring, til Svækkelse af den med talrige Underskrifter fra nævnte Stad indgivne Takadresse til Hs. M. Kongen, have Byens 2de Stænderdeputerede, Agent Jensen og Senator Nielsen, ladet indrykke en nødtvungen Erklæring i "Børsenhallen", hvori de blandt andet bevidne, "at Hs. Maj. Kongen aldrig er bleven modtagen med saa stor Jubel i Flensborg, som netop ved hans sidste Nærværelse, efter Udstædelsen af det aabne Brev. Det br derved noksom kundgjort sig, at Flensborg Jndvaanere hinge med inderlig Kjærlighed ved Hs. M. Kongen og holde de Troskabens Eed, de have svoret ham, bellig. Muligheden aft der ogsaa her kunne gives Folk, der ere Foragtere afdet songelige Ord og som træde deres Eed under Fødder, ere – sige de rigtignok ikke istand til at bestride og have heller aldrig bestridt og allerede derfor har det ikke været os muligt, for Hs. Majestæt at overtage Borgen for den almindelige Samstemning med de i Adressen udtalte Anskuelser eller endog blot for enhver enkelt af Stadens Jndvaaneres loyale Anskuelser, saa lidet vi end ansee deres Tal, hvem hint kongelige Ord ærgrer eller som vel endog bestræbe sig for at fremkalde Bevægelser derimod." – Som nye delegerede ridderskabelige Medlemmer af den forestaaende slesvigske Stænderforsamling nævner man Grev Reventlov til Sandberg (og til Christianssæde paa Lolland) og Grev Schack til Schackenborg.