Viborger Samler, 1847-08-27
Den kjøbenhavnske Banegaard er endnu langt fra at være færdig. Den er kun et net bindingsværk og skifertækket Huus, som er bestemt for Vare, og som nu, saalænge Personhallen ikke er opført og Varetransporten ikke begyndt, benyttes til Billetcontoir og Reisendes Aftrædelse. Ved Ankomsten er man ikke ganske fri for Prelleri af Uvedkommende, som trænge sig frem for at hielpe til at bære Tøiet osv., men de ved Banen, ansatte Folk vise en exemplarisk Raskhed og Orden og her er ikke Tale om Drikkepenge. Reisegodset bliver modtaget, mærket og veiet i mindre Tid end 1 Minut, og den Reisende modtaget et Beviis (Garantiseddel), der sikkrer ham dets rigtige Udlevering ved Aftrædelsen, eller dersom det skulde gaae tabt, en Erstatning af indtil 2 Rbd. pr. Pd. Denne fortræffelige Indretning kan ikke noksom anbefales til Efterligning ved Dampskibe, Deligencer, Dagvogne og lignende Befordringsmidler. Hvor ganske anderledes var det, da jeg et Par Dage iforveien ankom med Caroline Amalie til Toldboden, Over 150 Reisende foruden langt flere Modtagere og Nysgierrige maatte i Regn og Mørke samle og trænge sig frem mellem hverandre, for hver at finde og tilegne sig sit Gods; Enhver kunde gaae til og tage hvad han vilde, og inden man kunde faae Sit samlet og visiteret af Toldvæsenet, vare 2 kostbare Timer forløbne siden Skibets Ankomst! J den Tid kunde 3 Gange saamange Mennesker med Reisegods have været befordrede fra Kjøbenhavn til Roeskilde og tilbage igien. - Locomotivet kan man forestille sig som en lukket Vogn med 3 Par Hjul, af hvilke det midterste Par dreies rundt ligesom Hjule paa et Dampskib af den i Vognen anbragte Maskine, og derved slæber ikke alene Locommotivet men alle de derved befæstede Vogne afsted, ligesom enhver Vogn gaaer frem naar man dreier Hjulene omkring. Bagefter Locomotivet følger den saakaldte Tender, en Vogn, hvori det fornødne Vand og Kul til Reisen bevares. De egentlige Reisevogne eller Vaggons bestaae hver af 6 adskilte Afdelinger, Coupeer, omtrent saa store som det største Rum i de almindelige Deligencer, dog breddere, saa at 5 Personer ret magelig kunne sidde paa hvert af de 2 mod hinanden vendte Sæder. Hver Vaagon kan saaledes rumme 60 Personer, men saalænge det ikke behøves, sættes kun 4 paa hvert Sæde. Førend Toget sættes i Bevægelse, gives 3 Gange Signal med en Pibe, som er anbragt paa Dampkjedelen, og hvorigjennem Dampen ledes ved at dreie en Hane. Det er en afskyelig skiærende Lyd, som kan høres overalt i Kjøbenhavn, men er godt skikket til at jage dem afveien, som maatte be lide sig forud paa Banen, da den ligner et ulykkevarslende Smertesskrig. Ogsaa hver Vaggen har 6, støbte Jernbjul, som paa den indre Side ere forsynede med en fremstaaende Kant der forhindrer dem fra at træde ud af det ophøiede Spor. Farten begynder meget langsomt, men bliver snart hurtigere, dog synes den formedelst den jevne, rolige Bevægelse ikke nær saa hurtig som den virkelig er. Gjenstande i nogen Afstand kan man meget godt see, og i god Mag nyde Udsigten fra Veien, men de allernærmeste Gienstande fare saa hurtig forbi, at de vise sig utydelig ligesom et rask omdreiet Hjul paa en Spinderok. Paa hver Vaggon er en Conducteur, som lukker Dørene og i al Mag gaaer frem og tilbage paa et langt Brædt langs med Vognen eller klattrer op og sætter sig paa et ovenpaa samme anbragt Sæde. De 4 Stationer, ved hvilke Toget standser, for at indtage og afsætte Passagerer, forsinke Reisen, over 1 Qvarteer, da der ialt holdes stille i 13 Minu er og Farten naturligviis sagtnes for og efter hver Standsning. Desuagtet kjører man de 4 Miil til Roeskilde i mindre end 1 Time, og med det blotte Locomotiv skal Veien være tilbagelagt i 11 Minuter, en Miil i 2 3/4 Minut.