Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-06-23
Blandinger. Keiseren af Ruslands uventede Ankomst til Stockholm havde sat hele denne Stad i en overordentlig Bevægelse. Hs. Majestæts Jncognito var bleven overholdt saa strengt, at Jngen ahnede hans Ankomst, før han stoi Kongens Gemakker, og der gav sig tilkjende. Medens Storfyrst=Thronfølgeren var bleven modtaget med udmærkede Æresbeviisninger og kjørt til Slottet i den kgl. Eqvipage, var Keiseren, ledsaget af Grev Suchtelen, ilet til fods af en Omvei og indtruffen til Slottet førend hans Søn. Man kan tænke sig, hvilken Glæde og Forundring. denne høistsmigrende Overraskelse havde forvoldet. Begge Monarkernes personlige Sammenkomst viste den inderligste Hjertelighed, og høist rørende var det at see den personlige Høiagtelse som den mægtige Behersker af Verdens største Rige viste Sverrigs ærværdige Monark, der tilligemed Kronprindsen ledsagede Keiseren og hans Søn ind til Dronningen og Kronprindsessen. Efter endt Soupee, hos Dronningen, hvortil Rigsherrerne, Seraphinerridderne, de svenske og norske Statsraader og deres Gemalinder, samt alle Hoffets fornemste Embedsmænd og de høie Reisendes Følge, vare indbudne, men ingen af de fremmede Ministre undtagen den russiske, blev Keiseren og hans Søn ledsaget af Kongen og Kronprindsen til de for Storfyrsten indrettede Gemakker. Keiseren havde frabedt sig egne Gemakker og erklæret, at ville blive Natten over hos sin Søn, og ladet sin egen Jern=Feltseng bringe i Land fra Dampskibet. Næste Morgen fik man en ny Overraskelse, da atter et russisk Dampskib med de to yngre Storfyrste vare komne til Stockholm. Efter en Spadseretour i Dyrehaven: Keiseren, Kongen og begge Thronfølgerne i een Vogn; Dronningen, Kronprindsessen og de yngre Storfyrster i den næste, osv. var der en stor Militairparade, der erhvervede sig Keiserens lydelige Bifald. Om Aftenen skulde der være Bal hos Dronningen. Ogsaa en anden berømt Mand var indtruffen til Stockholm – Ole Bull Efter at de høie Gjæster have forladt Berlin beskjæftiger man sig nu der saa meget meere med Fortællinger og enkelte Træk og Anecdoter fra deres Ophold sammesteds, hvortil Keiser Nicolaus især maa levere Bidrag. Keiserens natlige Spadseretour med sin Thronarving er fortalt paa en temmelig grotesk Maade, omende skjøndt det rigtignok skal være sandt, at han beundrede den natlige Rolighed, uden Politi= og Militair=Patroniller, ved hvilken Leilighed han havde sagt til Storfyrsten: For at opnaae dette, have vi endnu Meget at gjøre hjemme hos os Hiin natlige Spadseretour skal dog imidlertid fornemmelig være bleven foretagen fordi Keiseren, hvergang han vilde gaae ud om Dagen, blev forfulgt i den Grad af en nysgjerrig Mængde, der strax stimlede omkring ham, at han endog saae sig nødt til, engang formelig at haranguere den med følgende Tiltale: "Hvad ville J mig, Hvorfor forfølge J mig, Nu vel, jeg er Keiseren, Hvad ønske J. Her kan jo ellers Enhver gaae i Fred; hvorfor maa jeg da ikke have samme Ret?" Naturligviis hialp dette kun for et Øieblik, og flere Folk, som vilde trænge de Andre tilbage, kom derved ilde afsted, saa at der bag ved Keiseren opstod en formelig Nævekamp. Siden den Tid ophørte Keiseren med sine Spadseretoure, og benyttede saaledes engang en skjøn Nat til uforstyrret at kunne gjennemvandre Byen.