Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-18
En Kjøbmand kan leve brillantere end hele Clerestet. Fire Ostindiefarere ere, i Contanter, nere værdt end fire Erkebissestole, Der er godt nok svarede jeg mel hvor skal Pengene komme fra til at begynde en saadant Handel med, bedste Fonelle pengene, raabte min Kone leende af fuld Hals - Pengene? - Ak, hvor du dog er enfoldig! Til intet i Verden behøves der i vore Dage mindre Penge, end til at være Kjøbmand. Jo, det er en smuk Kjøbmand som handler med sine egne Penge. Nei, min Ven, den, som forstaaer at handle, han bærer sig af som Aben, da den vilde hente Kastanterne ud af Jlden. Den brugte Kattens Poter, ikke sine egne. Det maa jeg forstaae der i 10 Aar har været i Huset hos en Kjøbmand Men Crediten, hvor skal den komme fra 7. redsel. Det maatte være en daarlig Kjøbmand, som ikke kan forskaffe sig Credit for i Gange saa stor en Sum som han selv eier. Hvor skulde alle Falliterne komme fra, dersom det ikke var den letteste Sag af Verden at faae Credit, Ja, ja, svarede jeg, saa vil jeg da lægge dette Numer til Side. Jeg trækker. No. 4 Doctor Det er ogsaa et godt Fag, sagde min Kone, om jeg husker ret, saa bliver en Doeforkone endog Frise Det er et herligt Levebrød, mit Barn, især i vore Dage, hvor Medicinen er een afde Videnskaber, hvori man har stor Leilighed til at udvide og forøge sine Erfaringer. En Doctor er en Mand, som hædres og øres af alle, Begaaer han engang en lille Bommerksukker han end engang Lysens Lampe med sine Medicamenter, saa nedgraver man hans Bommerter i Jorden, og bedækker dem med Mulm og Mørke. Bliver Patienten frisk, saa er det Doctorens Værk, og man lønner ham med Guld og Taksigelser; døer han, saa hedder det, som Tydskeren siger: für den Todt ist kein Frant gewachsen Naar en Haandværksmand forfusker et Arbeide, saa maa han tage Skade, for Hiemgield; men naar en Doctor hielper et Menneske ved sin Medicin ind i den anden Verden, saa faaer han sit Arbeide lige fuldt betalt. Det er nu engang Skik og Brug Min Kone var imidlertid af modsat Mening. Hun paastod, at der ikke var et værre Fag til end etop Lægekonsten.) En Mand, sagde hun, der bestandig svæver i Uvished ved de fleste af sine Foretagender, og kan ikke vide, om han handler rigtig eller urigtig, der med den bedste Villie og de største Jndsigter, bestandig maa samle i Mørke, en saadan Mand kan ikke kaldes lykkelig. Man begraver vel hans Feil, det er sandt, men man begraver ogsaa meget ofte hans Fortjenester. Der gives ingen værre Fiender at stride imod end de hemmelige, og *) Læseren maa ikke finde det saa forunderligt, at min Kone taler saa lærdt. Hun hænger hele Dagen i Bøger, og har nylig gjennemlæst 16 Bind af et medicinsk Værk og Fruentimmersager, som et Selskab af Læger i Berlin have skrevet til Ungdommens og det smukke Kjøns moralske Forædling. ere ikke næsten alle Sygdomme hemmelige Fjente der, Ja, dersom det menneskelige Legeme var af Glas, og man kunde see, hvad der foregaaer i samme, saa vilde det være en let Sag at være Læge, men nu - Min Søn skulde altsaa ikke være Doctor, og jeg maatte nu atter trække. No. 5 Procurator Procurator, begyndte nu min Kone, efterat hun meget dybsindig havde holdt Pegefingeren paa Panden, – bliver en Procuraforkone Fru Nei hun gjør ikke, svarede jeg Ja," sagde hun, saa skal vor Frederik heller ikke være Procurator. Jeg skjøtter ikke om at have en Madame til Svigerdatter, med mindre hun var een af de meget rige. At føre samme Titel, som en Marchandiserkone, Gjordemoder og Krokone, er altid noget odigst. Jeg veed hvad Ærgrelse det Ord har foraarsaget mig i den Tid, jeg har været givt. Om det kun er Jnspecteurfruen, - og hun er ikke engang af de ægte Fruer, - saa sætter hun Næsen tre Alen høit naar hun seer mig i Klub den. Nei, det Ord Madame anseer jeg for et reent Skjeldsord, Der kan du hare ser, hvor du imellemstunder feiler, Kone. J Frankrige kaldtes fordum endog Dronningen Madame, og i Sverrig hedder derimod enhver Marketenterske Frue Det kan nu være ligemeget raabte min Kone atter halv opbragt. - Procurator skal Drengen ikke være. gen betænk dog hvad der er for at herligt Fag. Enten man vil leve eller døe, maa man jo tage sin Tilslugt til Procuratorerne Vil man gjøre ste Testamente, saa gaaer man til en Procurator, Pik man døe, saa sender man Bud til en Procurator. Vil man skilles fra fin Kone, saa gaaer man til en Procurator. Vil man spille Fallit, saa gaaer man til en Procurator. Vil man sælge sin Gaard eller sit Huus, vil man hylde Auction, faa gaaer man til en Procurator, kort sagt: der gives kun faa Tilfælde i Avet, hvor man ikke gaaer til en Procurator, Vinder man en Pro res, saa er det hans Værk, taber man den, saa var Sagen af den Natur, at den maatte tabes. Procuratorens Feil begraves i Archiverne, ligesom Doctorers i Jorden. Han kan skielde in Principals Pederpart Huden fuld, fordi det er Brug, at en Procurator maa skjelde sin Prineipals Vederpart Huden fuld, naar Sagen skal føres som det sig bør (Fortsættes)