Norske Intelligenssedler, 1770-07-25
Nordske Jntelligenz-Sedler. No. 30. Onsdagen den 25. Juli 1770. Udi et Landskab i Jndien (Historien nævner ikke dets Navn) regierede en Konge, der hedde Dabschelim, hvilket i Landets Sprog bemærkede den store Konge. Han foretog sig ikke uden store, og en Konge anstændige, Ting. Han underholdt 10000 Elephanter, hans Rytterie og Fodfolk var i Ligning dermed, og han besad et overmaade rigt Skat-Kammer. Herved gjorde han sig forskrækkelig for sine Fiender, og levede bestandig i Fred og Rolighed. Han lod sig det i Særdeleshed være om at giøre, at see sine Undersaatter satte i en blomstrende Tilstand. Han søgte sin Fornøyelse i at dømme selv i alle deres Sager, skielnede i deres Trætter, og ingen var saa ringe eller fattig, at han holdt det sin Majestæt og Høyhed for uanstændigt, at lade ham komme for sig, og selv anhøre hans Ansøgning. Han lod nøye undersøge, hvad der kunde være til Landets Opkomst og Beste, og han anvendte alle Midler paa at faae det sat i Verk. Han beskikkede ingen Embeder, uden de høystfornødne, og samme besatte han altid med udsøgte Mænd, paa hvis Troeskab, Menneske-Kiærlighed og Jndsigt i Forretningerne han havde havt særdeles Prøver. Da han havde saaledes bragt alle Ting i Riget i den beste Orden, førte han et lyksaligt og roeligt Regimente. Da han en Dag havde længe arbeydet i Rigets Sager, blev han tilsidst træt, og lagde sig paa en Sofa for at udhvile sig. Neppe vare hans Øyne faldne sammen, førend der fremstillede sig for ham et Billede i en skinnende og majestætisk Skikkelse, hvilken tiltalede ham med disse Ord: "J har i Dag gjort en god Gierning til Guds Ære; J skal blive belønnet derfor. Lader eders Hest i Morgen i Dagningen sadle op, og rider imod Østen, der skal J finde en dyrebar Skat, ved hvilken J skal overgaae alle andre Mennesker. J det samme vaagnede Dabschelim op, saae ingen i Gemakket hos sig, og gjorde sig adskillige Betænkninger om, hvad dette vilde sige. Fortsættelsen følger. Christiania. Den 23de Juli mynstede paa Hoved den det her garniførende Artilerte. Nu har man her et meget gunstigt Veir for Landmanden, saa han kand indbierge sin Afgrøde vel. Den i Jntelligenz-Sedlen No. 25, anmeldte Operation af Hr. Doctor Hoffmann paa de 3 Mennesker i Bragnæs, skal ikke endnu have gjort den Birkning, at de have faaet deres Syn igien, men de ere geraadne i en stoer Pine og Elendighed i Øjene, som de forhen ikke vedste af. Om Hans Operation her i Christiania, veed man endnu intet tilforladeligt; men naar man faaer Kundskab, derom, skal den blive Publico meddeelt. Men at dog bemeldte Hr. Doctor har været lykkelig i sin Kunst, beviser følgende: "Min Kone, som i 8 Aar har savnet Syn av venstre Øje, og manglet samme siden sidst Nye=Aars Dag af det høire, er av den Kunst erfarne Engelske Doctor og Oculist Hoffmann den 19de Junii a. c. bleven saaledes opereret, at Hun fra Operationens Moment av, har havt sit fuldkomne Syn, uden allermindste Smerte eller Lidelse. Har nu nogen fundet Behag i, enten mund- eller skrivtlig, at fremføre andet om denne Operation, for derved at præjudicere Doctor Hoffmann, eller at paahænge mig nogen Klik i Henseende til anden Beretning end her er skrevet, saa bekjendtgjøres forestaaende, til Berømmelse for Doctoren, da den, som har fremført anden Beretning, ikkun beskjæmmer sig selv. Drammen den 17de Julius 1770. J. F. Hoffmann Jnspecteur ved den Aggershuuske General-Toldforpagtning, Bekiendtgiørelser: