Berlingske Tidende, 1751-12-03
Extract af et Brev fra Paris. Min Herre! Det er omtrent 3 Dage siden, at en gammel PeberSvend, som var overmaade riig, og boede i Qvarteret af Jsle Saint Louis her i Staden, blev syg, og lagde sig til Sengs. Som han var saa gammel, at han var næsten blind af Alderdom, saa tænkte han, at det vilde blive hans Helsoet, og de Tover giorde sit Testament, hvori han foruden Hoved-Arterne, betænkte alle sine Betienter, som vare 2 Laqvaier, en Kudsk og en Kokke Pige. Hver af dem testamenterede han 100 Louis d'Or; men som den erne af Laqvaierne var meget liderlig, omendskiønt han var gift, og havde en forstandig Kone, saa brugte den Gamle den Forsigtighed, at mage det saaledes, at Konen skulde raade for Pengene. Omendskiønt nu dette var den største Godhed, den liderlige Laqvai kunde blevet beviist, saa lønnede han dog sin gode gamle Huusbonde meget ilde for det, som af følgende kand sees Saasom Huus=Folkene skiftedes til at vaage over den Gamle, saa traf Touren ogsaa den meerbemeldte Laqvai, som ansaae dette for en beqvem Leylighed til at hævne sig over sin Velgiører, som han meente sig at være fornærmet af, formedelst hans gjorte Testament; hvorudover han, efterat alle Mand i Huuset havde lagt sig, tog en stor Hammer, og dermed slog sin gamle Hosbonde ihiel i Sengen som han laae, og derpaa rev det døde Legeme ud af Sengen Efterat dette var skeet, tog han Nøglene til Kister og Kasser, hvoraf han tog hvad som best kunde flyttes, og har det hen i sit Kammer. Efter dette dobbelte Arbeyd, løb han hen, og med Skriig og Graad vaagnede de øvrige Huus=Folk, berettende dem, at da han var et Øyeblik gaaet ud fra den Syge, for at forrette noget, var samme styrtet ud af Sengen, havde stakt Panden paa sig, og laae død paa Gulvet. De sprang med Forskrækkelse op, og da de fandt deres Huusbonde virkelig død, saa var der intet videre at giøre ved, end at enhver viiste sin sidste Skyldighed. En løb hen til Skifte=Retten, eller Commissairen, som man her i Paris siger, for at lade Boet forseyle, den anden til Præsten, som brugeligt er, og Gierningsmanden med Kokke Pigen toge imidlertid den Døde op af Gulvet, toede ham, og førde ham i en Liig-Skjorte. Commissairen kom og forseglede Boet, og alting syntes at gaae got for den skielmske Laqvai, men Guds Retfærdighed vilde have denne gruelige Gierning aabenbaret, hvorudover, som Commissairen var kandskee baade gierrig og curieux, saa vilde han, da al ring saa vidt var til Ende, vide, hvoraf Mennesket var død, og da man fortaalte ham det, begiærede han at see Liiget. Den Tilstand, hvori han fandt det, forvoldte nogen Mistanke hos ham. Man maatte efter hans Paastand hente et par Chirurgos, som boede nærmest; og disse, da de visiterede Cadaveret, fandt, at det havde 6 Coutusioner i Hovedet, som hver for sig vare dødelige. Dette var Beviis nok paa, at Mennesket var ikke dødt Straae=Død, hvorudover Commissairen lod paa staaende Fod alle Domestiqverne arrettere. Da dette var skeet, randsagede han alle deres Kamre, og fandt udi eet af dem en stor Hammer, som var endnu gandske blodig, og syntes at være brugt til den onde Gierning. Derforuden fandtes dertil ydermeere Vidnesbyrd adskillige Punge med reede Penge, og en anseelig Deel Sølv Tøy med den Gamles Vaaben paa, hvilket altsammen tilfulde vidnede, hvo der var Gierningsmanden. Jmidlertid sidde dog alle Domestiqverne endnu i Arrest indtil videre, omendskiøndt den Sandskyldige er allerede gaaet til Bekiendelse, og derudover har nu sin Løn at forvente.