Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-11-26
J forrige Aar foretog jeg en Fodreise fra Cadix til Gibraltar og kom derved igjennem Tarifa, som er en liden Stad, der er mere Arabisk end Spansk, den er berygtet af sine Røvere og berømt af sine smukke Fruentimmer med blaa Øine og blonde Haar. Byen ligger ved Strædet af Gibraltar, ligelangt fra begge Have og kun faa Mile fra Afrika. Jeg spadserede i en smuk, klar Maimorgen paa Dæmningen ved Havet; Solen oplyste Occanet og overtrak det pragtfulde Amphitheater af de Africanske Bierge med en dunkel violet Farve, ved Foden af den skinnede, Staden Tanger, som et klart, hvidt Punkt. Vi Europæere kunne ikke komme til en fremmed Jordensdeel, uden at det giør et dybt Jndtryk paa os, saaledes gik det i det mindste mig, da jeg kom udaf en liden Skov og pludselig fik for første Gang Øie paa den Afrikanske Kyst Det var ingenlunde min Hensigt at besøge Afrika; men fra dette Punkt forekom Overgangen til den fremmede Jordensdeel mig saa nær, og Alt var saa indbydende, at jeg kunde ikke modstaae Fristelsen. Det traf sig at det Spanske Postskib fra Tanger var just ankommentil Tarika for at bringe den Spanske Vicekonsul over til sin Post i Afrika. Jeg gik ogsaa ombord med, og efter to Timers Forløb var jeg i Tanger. Jeg troede at Tanger var ligesom Ceuta en Spansk Besiddelse, og jeg blev bestyrket i min Vildfarelse ved at see det Spanske Flag vare fra det anseeligste Huus i Staden; men det var Konsulens Flag, som besvarede Postskibets Signal. Men jeg var neppe ankommen paa Rheden førend Matrosernes Arabiske Dragt betog mig min Vildtarelse; et Skienderie, som opstod imellem Mandskabet paa Postskibet og nogle Maurer, opklarede mig fuldstændig derom, man trættedes og Betalingen for Overfarten, og Maurerne talte med et saadant Eftertryk og omtalte de Kristne i saa uforskammede Udtryk, som Røvere og Spitsbuber, at jeg sagde til mig selv; disse Folk maa uden Tvivl her have hiemme, man kunde især see det deraf, at jo føieligere Spanierne bleve, desto arrogantere bleve Mau terne. Jeg var som ved en Fortryllelse i to Timer kommen fra den Europælske Vorden og til den Orientalske, fra Jesu Christi og til Mahomeds Rige. Naar man seer Tanger fra Havet, saa har den rigtignok Udseendet af en Marokkansk Stad, saaledes som jeg altid har forestillet mig den, hvide Huse, som staae i Uorden imellem hinanden paa Skraaningen af en Banke, en glimrende fiirkantet Minaret; Mure med Tindinger, Jernkanoner imellem Tindingerne og Turbaner over Kanonerne og endeligt et rødt Flag, en tør, ufrugtbar Kyst og et majestætisk Hav. De Europæiske Konsulers Paladkontrastere ret mod Byens øvrige Udseende. Den Spanske Konsuls Hotel seer ud som en Fæstning, der behersker Staden. Det foraarsager nogen Vanskelighed at komme i Land i Africa; thi det bliver Jngen tilladt uden en udtrykkelig Tilladelse af Sultanen eller af de høieste Embedsmænd, det varede længe inden jeg fik en saadan, utaalmodig kastede jeg mig i en Baad og en tre Alen høi Maurer, gik i Vand til Beltestede, og har mig paa sine Skuldre til Strandbredden. J dette Øieblik blev jeg omringet af en Hob nogne Matroser, som betragtede mig fra Hovedet til Fodsaalen med saa vilde Gebærder, at jeg blev foruroliget derover. Deres Foresatte, Havnekaptainen, Reis el Marfa, laae paa en Bast maatte et Stykke derfra, og syntes forundret over min selvraadige Adfærd. Jeg kunde hverken tale eller forstaae Sproget; men nu kom en ung Jøde til mig, som tiltalede mig paa Fransk, og som var Tolk hos den Franske Konsul denne havde afsendt ham for at føre mig hen i en Lade, hvori de nyelig Ankomne bleve indqvarterede, og som er i Nærheden af Toldhuset. Chefen for Toldvæsenet var en smuk Olding paa 70 Aar; han har en stor hvidHaik og en Turban af Musselin med en rød Bedækning. Jeg bemærkede at han alene røgede Tobak, i Marokko er Tobaksrygningen ikke nær saameget i Brug, som i Tyrkiet. Han betragtede mig fra alle Sider, som han var bange for, at jeg skulde stiæle Noget fra ham; men han var dog meget høflig. - Den Franske Konsul, Mechain, kom mig endelig til Hielp og forskaffede mig Understøttelse og Sikkerhed. – Det Første som jeg saae efter min Ankomst til Tanger var en ung Maurer, 9-10 Aar gammel, som trak en gammel Jøde i Skiægget, og da den ulykkelige Jsralit ikke tog sine Skoe hurtigt nok af ved at passere forbi en Moschee, saa gav en Soldat, som passerede forbi ham, ham et drøit Slag med Foden, og en gammel Kielling anfaldt ham og kradsede ham i Ansigtet. Den arme Hebræer taalte alle disse Mishandlinger uden at sige et Ord, thi den ringeste Modstand havde kostet hans Liv, og man havde pidsket ham tildøde; han undveeg endelig igiennem en Mængde snevre og krumme Gader. Han kunde være glad over, at han endda slap saa godt, thi faa Minuter sildigere var han faldet i Hænderne paa en Procession af de Jemduchas eller Hamduches, og saa var han maaskee blevet massakreret paa Stedet. Denne Sekt er meget mægtig. Deres Chef, Muckaddem, var en maaer Olding, indsvøbt i en Haik; Han reed paa en hvid Hest og holdt en Standart i Haanden ligesom de Spanske Hermandades. Han affekterede en majelætisk, stiv Ubevægelighed; imedens hans halvnøgne Ledsagere opførte ved Sækkepibens og Trømmens Lyd forskiellige Dandse eller rettere gjorde, som de vare besatte, alleslags afsindige Bevægelser med Fødderne. De sloge tilsidst en Kreds omkring Muckaddem, bøiede deres Hoveder ned til Hestens Fødder og overlode sig til de bizarreste Udbrud af deres Raserie. J denne fanatiske Tilstand anfalde de Jemduchas ikke sielden de Dyr, som passere forbi dem, rive dem i Stykker med Tænder og Negle og fortære dem tilligemed deres Blod. Jeg har seet, at de paa den Maade have sønderrevet en Væder, ja selv Æsler blive sønderrevne af dem. De prale af, at de uden Fare kunne berøre ethvert Slags Gift, og de lege paa de offentlige Pladser med alleslags Slanger. Træffe de ikke paa Dyr, saa anfalde de Jøderne, hvilke ere i den største Angest for dem. Ved den første Lyd af deres frygtelige Pibe maae de skiule sig. Men ogsaa de Kristne giøre vel i ikke at komme for nær til disse Afsindige, og maae imellem betiene sig af Soldater til deres Forsvar. Mange oplyste Maurer formene at deres hele Fanatisme er ikke andet end en Forstillelse, hvormed de søge at skuffe Folkets Lettroenhed. Almuen bærer megen Respekt for dem og stimler sammen, for i taus Ærbødighed at kysse Muckaddems Knæer. Paa den Dags Aften, paa hvilken han holdt sit Jndtog, bleve Processioner holdte, ledsagede af Fakkel dands og Flinteskud. Der gives i Marokko flere Sekter eller Broderskaber; jeg har seet en Procession af de Aisenes, Sidi Ben Alses Tilhængere; de ere ikke saa vilde som de Jemduchas, endnu mildere skal en tredie Sekt ved Navn Gilale være. De Aisenas besidde en stor Moschee i Fez, Centralpunktet for deres Broderskab. J Juli drage store Skarer af dem hen til den sydlige Provins Sus, for at forsyne sig med Slanger, med hvilke de siden drive omkring i alle Rigets Egne. De Derkonas ere et Slags Deister, der forklæde sig som Hartekins og drage omkring i Stæderne og paa Landet. De Troende yde dem alleslags Gaver. Ogsaa gives der foruden disse Sekter enkelte Santons, et Slags Eremiter, som boe i Ørkener eller paa de meest eensomme Steder. Der gives tre Slags af dem, de Sindssvage, som Maurerne især agte høit (alle Mahomedanere troe, at en vis Grad af Sindsforvildelse kommer af at en usynlig Aand behersker dem) af Fanatiker og af Bedragere. Man finder sig i hvad de tage sig for, og de giøre sig skyldige i de lunefuldeste Handlinger. Jeg mødte næsten hver Dag i Tanger en gammel sindssvag Santon, der løb igiennem Gaderne og udstødte en vild Hyllen, saaledes har han baaret sig di 20 Aar Ved dette skrækkelige Skrig stimlede Folk sammen, især Fruentimmerne, som med en religiøs Begeistring kyssede den tørre Haand, den som ikke kunde faae fat paa Haanden, kyssede dog hans Kiole. Man satte saamegen Priis drpaa, at man udsatte sig derved for Fare; thi Narren slog uafladelig omkring sig med en stor Stok, og vee det Hoved som han havde truffet. Da jeg en Dag gik ned af den Svenske Konsuls Trapper, var jeg nær bleven truffen af et saadant Slag; men som dog ikke var bestemt til mig; men det passerede mig lykkeligt forbi og traf en Jsralits Hoved, for hvilken det ogsaa var bestemt,