Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-02-28
Jmedens Storbrittannien er beskjæftiget med at opreise et Monument for James Watt, som ved at anvende Dampen paa Fabrikkerne har saa at sige aabnet Guldminer for den Engelske Jndustrie, er den offentlige Opmærksomhed henvendt paa det Navn, som efter Watts, ansees for at have bidraget meest til Bomuldsfabrikernes Flor. Men det er ikke et Monument, som Historieskriveren af Bomuldsfabrikationen vil opreise for Hr. Richard Arkwright (som man formeener at være Opfinderen af Maskinerne til Bomuldens Forarbeidelse); tvertimod søger Hr. Guest at bevise at Arkwright har ikke opfundet noget, og at han ikke gjorde andet end betiente sig af beskedne og kun lidt bekiendte Menneskers Talenter, som, da de ikke vidste at giøre deres Opfindelser gieldende, solgte disse til ham Ved denne Leilighed fortæller Guest Oprindelsen til de Maskiner, som ere bekiendte under Navn af Jennys. Jmod Aaret 1760 havde Væverierne i Manchester modtaget Bestillinger i Mængde, og kunde ikke forskaffe sig Garn nok, hvilket tilskyndte en Haandværksmand fra Leigh, i Lancashire, ved Navn High, til at søge at forfærdige en Maskine, som hurtigere kunde spinde Bomulden. Han indesluttede sig med en Uhrmager ved Navn Kay; de arbeidede flere Maaneder paa at gjøre Hiul og at sammensætte dem, imedens Naboerne spottede over deres Foretagende. De to Haandværksfolk bleve ogsaa tilsidst kiede deraf, og paa eengang kastede dederes Maskine ud af Vinduet. Jmidlertid fik High igien Mod, han samlede Stumperne, sammensatte paa nye de forskiellige Deele og frembragte endelig Maskinen, som han kalde Jenny (den lille Johanne) til Ære for sin Datter, og som siden er bleven indført i alle Spinderierne. Men da det var i Begyndelsen en Hemmelighed, saa vidste den snedige Arkvright at vinde Uhrmageren Kay paa sin Side, og ved Hielp af denne Mekanikus bragte han det til at construere Spinde=Maskiner; han erholdt en Patent paa denne Opfindelse og berigede sig, imedens High forblev en Haandværksmand sit heele Liv igiennem; og ikke fortiente andet end sin Dagløn. – Hr. Guest meddeler Historien om Væveriets Perfectionering og giør os bekiendt med den nærværende Tilstand af denne vigtige Green af Jndustrien. Overalt træde Væverstole med Damp istedet for dem som drives med Hænderne. J 1816 talte man omtrent 2000 Væverstole i Manchester, Stockport og de andre Manufaktur=Landsbyer i Omegnen. J 1821 har man talt i det samme Distrikt 5732, og man anslaaer for nærværende Tid Antallet af Dampvæverstolene i heele Storbrittannien til 10,000. J de Manufakturer, hvori man giør Brug af dem, bliver Bomulden kartet, spundet og vævet, under det samme Tag, og et eneste af disse Establissementer producerer nu lige saa meget Arbeide som tilforn et heelt Distrikt. J Ostindien, hvor Bomuldsvæverierne beskiæftige Millioner af de Jndfødte, forarbeides endnu alt med Haanden og følgelig med en udmærket Langsomhed; imidlertid ere Priserne paa Haandarbeidet saa lave i dette Land, hvor man lever af lidet, at dersom Hinduerne havde allerne de Jennys, saa vilde de ruinere de Engelske Damp manufakturer. Dette frygter Hr. Guest for. Dersom allene Hinduerne kunde erholde Tvist fra Englands Fabrikker, saa vævede de til lav Priis, og deres vævede Arbeide kunde sælges for bedre Kiøb end de Engelske, uagtet Mekanismens Fortreffelighed ved den Europæiske Fabrikation. Ogsaa vogter man sig for at sælge Bomuldsgarn til Hinduerne; man foretrækker at sælge til den Bomulden vævet i Tøier. Efter Hr. Guests Formening vilde Dampmanufacturerne i England blive ruinerede fra det Øieblik af at Udførselen af Bomuldsgarn til Jndien blev frigivet. Hinduerne kunde forskaffe sig Bomuldsgarnet for godt Kiøb og paa gode Betingelser, og da de ikke have anden Beskiæftigelse end Væveriet, saa vilde de kunne for væve saameget som heele Jordklodens Beboere kunde klæde sig med. J Monthly Review for August 1824, som meddeeler en Extrakt af Hr. Guests Værk, frygtes ikke for disse Følger. Det er mueligt siger den: at Fabrikanterne kunne lide derunder, men Massen af Forbrugerne, som er 20 Gange større end Fabrikanterne, vilde vinde derved, og at hente Bomuldstøier fra Hinduerne, vilde ikke være værre end at faae Sauge fra Jtalien, Viin fra Frankerige eller Oliver fra Spanien. For at sælge maae man ogsaa kjøbe, og det er ikke vel mueligt at udføre alt uden at indføre noget. Dette System begynder for nærværende Tid, efter at det er bleven bestredet med Haardnakkenhed, at komme i Gunst hos de periodiske Skribentere i Storbrittannien.