Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-06-20
Jndsenderen ønsker, at følgende Notitser ikke maa vorde betragtede som Yttringer af en smaae lig Aand, men snarere som Beviser paa den Opmærksomhed han, fra Først til Sidst, har skjænket Magistratens og de eligeredes Borgeres givne Meddelelser. 1. Ad pag. 2. Der synes at være et Misforhold i Markdirectionens Beregning af Græspengene. 2 Rbd. for en Hest og 2 Mk. for en Ko. Jnds. kjender intet andet Sted, hvor en Koes Græsning kun beregnes til en Sjettedeel mod en Hests. Hvad Cavallerieregimenterne betale for en Hests Græsning, er bekjendt; 5 til 6 Rbd. torde vel være det Ringeste. Og paa Herregaarde, hvor fremmed Qvæg tages paa Græs, betales for en Konneppe under 3 Rbd. Dette anføres her, for at hentyde paa, hvad Byens Kæmnerkasse vilde vinde ved en forholdsmæssig Forhøielse af Græsningsafgiften, der nu for 114 Heste og 465 Køer, kun beløber den forholdsviis høist ubetydelige Sum af 383 Rbd. Ad p. 9. Vilde det ikke være hensigtsmæssigt, ja nødvendigt, at der i den Commission, som bestyrer Riis=Skov fandtes idetmindste eet forstkyndigt Medlem, Eller holdes denne Skov ikke under forstmæssig Behandling? Det vilde volde Byen et ubodeligt Tab. Besiddelsen af denne Skov har, i Aaret 1832, foranlediget en Underballance af 66 Rbd. 65 s. Aar 1833 har den derimod givet et lidet Overskud af 136 Rbd. 82 s. Det vilde have interesseret Læserne, om man, i bemærkningerne, havde givet nogen Oplysning om denne Skovs Areal, om dens Bestand, om dens Behandling. I Udgiftsrubriken findes ingen Hentydning paa, at der anvendes noget paa Skovens Cultur, som dog, især med Hensyn paa den kommende Tid, er af saa væsentlig Betydning. Vel finder man, under Litra D, i "Fortegnelsen over Reparationer og andre af Aarhuus Kæmnerkasse anviste Udgifter, paa fire Steder anført nogle Summer, som ere udbetalte til P. Rasmussen for "Arbeide i Skoven, og som i det Hele beløbe sig til 115 Rbd. 6 s., men hverken findes dette Arbeides Natur nøiere betegnet, ei heller synes denne Udgift at være anført paa det meest passende Sted; hvorfor finder man den ikke i selve Forstregnskabet, Og hvorfor ere de i dette opførte diverse Udgiftere af Beløb 924 Rbd. 24 s. ikke nærmere betegnede? – En Meddelelse af Skovrullen vilde ikke have været uden Jnteresse. Af Regnskabet erfarer man ikke, hvormange og hvorstore Deputater Skoven aarligt maa afgive. Til Byens offentlige Brug, har neppe nogen Udviisning af Skoven fundet Sted, thi Kæmnerkassen sees (Side 43) at have havt en Udgift for Brænde af 106 Rbd. Derimod har Skovkassen betalt 46 Rbd. til Politibetjentene og Raadstuebudet som Vederlag for Udviisning." Disse Betiente tilkommer altsaa et Deputat. Finder Udviisning af andre Deputater Sted, af hvem foretages den da Af en kgl. Forstinspecteur, Kun en saadan Embedsmands Sag er det vel egentligt at udvise. Byens Skovfoged faaer en aarlig Løn af 72 Rbd. 20 s. og formodentlig har han fri Bolig, en Jordlod og et BrændeDeputat. Er denne Forstbetjent førstmæssigt dannet, Maaskee examineret? – Forretter han tillige Tjeneste som Planteur, Ad p. 5. Er det Princip gyldigt, hvorefter Vægter og Sprøiteskatten er bestemt til "Dækning af alle Communens Udgifter, forsaavidt disse ikke kunne udredes af dens øvrige Jndtægter, Eller maa det ikke ansees fornuftmæssigere, at bestemme Udbyttet af et Paalæg til de Ting, for hvis Skyld Paalægget er gjort og efter hvilke det bærer Navn, saaledes at Vægter= og Sprøiteskatten ikke sættes høiere, end behøves, for at dække de Udgifter, som ere udskillelige fra Vægteres og Sprøiters Holdelse, Inds. taler ikke om, hvad der er Praxis; han taler om Principet, og kan ikke finde det konseqvent, at gjøre en bestemt, navngiven Skat til Lückenbüsser i den almindelige Okonomie. Ad p. 12. Det forekommer Jnds., der tør rose sig af noget Kjendskab til Landets Skolevæsen, at være et Særsyn, at der i et heelt Aar ei er dicteret Mulkter for Skoleforsømmelser til et høiere Beløb, end 13 Rbd. 18 s., i en By, der, i det givne Aar, talte 760 skolepligtige Børn. Man erkjender tilfulde, at det ikke egentligen er af Magistraten her kan fordres nogen detailleret Oplysning; men man kan ikke andet, end henstille det til enhver Sagkyndigs Bedømmelse, om ikke, i de fleste Almueskoler, hver Elev, durch die Bank, kan ansættes i det Allermindste til fire Dages Forsømmelse aarligt, hvilket, ifølge de i Fd. 29 Juli 1814 givne Bestemmelser og stigende Mulkter, i en By med 760 skolepligtige Børn, vilde give den specielle Skolekasse en Jndtægt af omtrent halvfjerde Hundrede Rigsbankdaler. Da nu, paa den aarhusianske Skoleforsømmelsesliste, kun findes Mulkter til et Beløb af 13 Rbd. 18 s., var det ønskeligt, at see opklaret, hvori den udmærkede Skolegangsflid, som, fremfor i andre Byer, maa antages at finde Sted i Aarhuus, egentligt er begrundet. Maaskee kunde andre Skolekommissioner, i saadan Oplysning, finde Vink, hvis Benyttelse vilde gjøre Mulkteringen størstedeels overflødig, hvilket Jnds. af gandske Hjerte ønsker, at den, forhadt som den er, snart maatte vorde! Ad p. 35. Hvorledes forholder det sig med den her anførte Udgift: "C. Moltzen for 5 Mand til at bære Fakler, 2 Rbd. 8 s., Hvad for Fakler, Ved hvilken høitidelig Leilighed Ad pp. 35. 36. 41. 42. Her findes egentligt kun nogle Curiosa hvis realia Vedkommende burde have givet i gandske ubunden Stiil, for ei at give en Vittighedsjæger Anledning til spidsfindige bemærkninger. Naar der saaledes (Side 35) anføres, at Kæmnerkassen har betalt tvende Personer, P. Hansen og A. Jensen, 1 Rbd. for at synke nogleSkjelsteen. (andre Steder i Regnskabet kaldes de Skjellestene.), paa Exerceerpladsen, da kunde Fremmede snart troe, at disse gode Mænd have forsøgt sig i meget svære indianske Jongleur=Kunster, og det oventkjøbet paa Byens Exerceerplads, for Kæmnerkassens Regning. – Naar fremdeles Regnskabet (Side 41) udviser, at Kæmnerkassen har maattet betale Madam Sultan 84 s. for nogle Haandklæder og Lagner i Sessionen, da vilde en Spøgefugl kunne gjøre den bemærkning, at man, i en virkelig Session, kun yderst sieldent vil finde Brug for Haandklæder, men aldrig for Lagner. Naar man (Side 42) læser, at der er betalt Knud Nielsen i Riis=Skov (maa Byen kjøbe Skov-Effecter af ham?) 1 Rbd. for 1 Læs Lihme Riis, da vil en Kjøbenhavner ikke vide, hvad han skal tage disse Riis for, og siger man ham, at det er den selv samme Ting, som Side 36 kaldes Koster-Riis, da vil han formodentligt være lige klog. – Jnds. anfører kun disse Smaating, for at gjøre de høiagtede Herrer Udgivere opmærksomme paa, hvorlunde Tiden fører det med sig, at man ingensteds, et engang i et Kæmnerregnskab, finder sig i, at støde paa lingvistiske Curiositæter. H. M. Til Kæmperne for Fuldblode- og dansk Race. Jhr nach rechts und links Entzweiteen, Last dog, obstingte Leute Euch in solchem leeren Streite Von den Ruhigen berathen: Swischen Vor-und Hinterseite. Liegt das Gold, ja die Ducaten. Bührlen. For den rolige Tilskuer og for den practiske Hesteopdrætter maa det i Grunden være paafaldende at see med hvilken Jver Feiden i Hestesagen igjen er begyndt; thi man strider for een og samme Sag : den forbedrede Hesteavl, og - begge Parter række hinanden Midlerne til dens Fremme! – Uden at forbedre den danske Hesteavl i sig selv ved Udvalget af de fortrinligste Tillægsdyr, er Fuldblodet af mindre Nytte, og uden Fuldblod og den dermed i saa nøie Forbindelse staaende Kraftprøve vil den danske Hesteavl stedse blive staaende paa et underordnet Trin. Dette er en Sandhed som Enhver der kjender noget til Hesteavlen vil indrømme. Den danske Hest er unægtelig den, der fødes i Danmark. Om dens Fader eller Moder er fra Tyrkiet eller fra Sjælland er ligesaa ligegyldigt, som om det er Fuldblod eller Landrace. Har den de Egenskaber der stemple den gode Hest, saa er det en god dansk Hest, og har den dem ikke, saa er den, uden Hensyn til dens Ahner mindre god, eller slet. En anden Sandhed er: at man umuligen kan eller bør dirigere et Lands Hesteavl efter en enkelt Fornødenhed; thi hvad den ene Kjøber attraaer, foragter ofte den anden. Forsøge paa at forene f. Ex. Cavallerieofficierens, Rigmandens, Landmandens, Fragtfoermandens og Hestehandlerens forskjellige Fordringer i een og samme Hest, vilde vistnok blive en uopløselig Opgave.