Berlingske Tidende, 1754-03-15
Hans Majestæt agter ikke mindre end den Høyesalige Konge, at handthæve Magistraten udi alle sine Rettigheder og Frieheder, saasom ved Strasborgs Capitulation er blevet bevilget, og vil derudover, at de Statuta, der indeholde deres Jurisdiction og Jndretningen af deres Corps, maae nøye iagttages, at samme maae frit raade over Byen, Politiet og Byens Jndkomster, og at den Kongelige Prætor derimod maae beholde all den Autoritet, som hans Embedes Jndretning har tillagt ham, for at vaage over det, der angaaer Kongens Tieneste, og den almindelige Orden i de adskillige Kammeres Beraadslagninger, dog uden at extendere denne Autoritet saavidt, at derved skulle giøres noget Jndpas udi Stemmernes Friehed; samme har sin besynderlige Jnstrux om hvad Hans Majestæt forlanger af ham, og Allerhøystsamme haaber, at han i alt det der dependerer af ham, skal giøre sit dertil at opnaae Hans Majestæts Hensigter. Dette er i Almindelighed det, som Hans Majestæt befaler mig eder at sige. J seer, at det er derom at giøre, at sætte den gode Forstaaelse imellem en uenig Magistrat paa Fode igien, og at bringe de adskillige Parthier dertil, at de maae holde sig inden de Grændser, som Kongens Tieneste, det almindelige Beste, og den Orden, der bør herske i saa talriigt et Societet udkræve. Eder tillige med Cardinalen de Rohan bliver det nu overladt, at hitte paa de beste Midler til en Freds Stiftelse, og med forenede Hænder at arbeyde derpaa. Giører det med all den Myndighed, som eder i saa Fald tilstaaes, ved at give Parthierne tilkiende, hvorledes det er Kongens Villie, at alle disse Disputer ved eders Megling skal ophæves, og at alle de der maatte agte at fornye dem igien, skal have Kongens Unaade at forvenDet var ogsaa at ønske, at naar J have forenet gien de adskillige Partier udi Magistraten, J formedelst saadant Forliig maatte giøre Ende paa de imellem den samme Magistrat, Ober=Retten i Colmar, Clereciet og Adelen i samme Provinz paakomne Tvistigheder; derFra rende naae dette, saa var det en Ting, der vilde være Kongen meget behagelig. Var undertegnet: d'Argenson., J Følge denne Ordre, tog Hr. de Granville og Cardinalen de Rohan saadan Megling paa sig, saasom det kand sees af en Skrivelse af Cardinalen til Hr. Marqvis d'Argenson d. d. 26 Julii 1743, hvoraf et Udtog lyder saaledes: "Hr. de Granville skal tilsende dem Memorialen, angaaende den os overdragne Megling. Af samme Memorial skal de see, at man har havt Hensigt til Øyemeedet af deres Skrivelse, som bestaaer i, formedelst et mindeligt Forliig at bringe de ved Hoffet førte Klagemaal og Besværinger i Forglemmelse, og at tage de fornødne Mesures til at forekomme i Fremtiden saadanne Gienvordigheder. Dette er det, hvorom det har behaget dem at Correspondere med mig." Var undertegnet: Cardinal af Rohan. Den udi dette Brev ommeldte Memorial og Skrivelse af Hr. de Granville, er ikke kommen i vore Hænder; men her følger et Udtog af Svaret, som Ministeren under 6 Aug. 1743, derpaa har givet: "Af deres Skrivelse til mig af 26 Passato med hos lagte Memorial, har jeg seet, at de endnu ere uvisse om, hvilke Midler der skulle udvælges til at fyldestgiøre Kongens Villie, i Henseende til at bielegge de Uroeligheder, der paa nogle Aar har været i Strasborg. Efter det Regnskab, jeg har gjort Kongen om deres Memorial, befaler Hans Majestet mig, at stige dem, at Allerhøystsamme jo længere jo stivere staae paa det, som dem allerede er bleven affeldet, og at Hans Majestet endelig vil, at alt det forbigangne skal skrives i Glemme=Bogen. Var undertegnet, d'Argenson. Jeg veed ikke hvilke Veye disse tvende kloge Meglere have udvaldt, men saa meget er mig vitterlig, at de have talt med de fornemmeste af Factionen, og at paa deres Umag til at bielegge all Trætte imellem de tvistige Partier, i det mindste for et Syn Skyld, fulgte en Forsoning, samt at Participanterne udi Cabalen vare de første til at benytte sig af denne speciense Forsoning, til at forhøye Magistrats=Personernes Jndkomster, hvilket vel ikke syntes naturligt, da Byens Casse der foruden vare bebyrdet med Udgifter og Gield; hvilket dog min Fader, for at holde Freden ved lige, vilde ikke sætte sig imod, men loed Sagen komme til Slutning. Derimod giorde min Fader ved disse fredelige Aspecter Forslag om nogle Oeconomiske Foranstaltninger, hvilke bleve endrægteligen godtfundne og samtykkede. Den første Occonomiske Foranstaltning, som min Fader førte paa Tapetet, var angaaende Brændeveden. Samme blev tilforn paa Byens Bekostning tilført, og Borgerne kiøbte siden af Byens Forraad. Men Vognleyen, Magazinets Vedligeholdelse og Omkostningerne af dets Forvaltning, borttog nesten all den Nytte, som Byen skulde havt af denne sin privilegerede Brænde=Handel, og der foruden forvoldede den formedelst slet Forvaltning og indsnegne Misbrug paakommende dyre Tiid og Mangel paa denne umistelige Vare, som oftest Klagemaal baade af Borgerskabet og Garnisonen. Til at raade Bod paa dette Onde, giorde min Fader det Forslag, at Brænde=Leverancen til Byens Bæste maatte forpagtes. Oeconomi=Kammeret samtykkede den om Forpagtningen sluttede Accord, og de 21 Herrers Kammer ratificerede samme. Derved vandt Byen en Jndkomst af 6000 Livres uden Omkostninger og Hazard, og Publicum havde den Nytte deraf, at Brændeveden kunde kiøbes for en billig ansat Priis, og at der ikke var Mangel der(Fortsættelsen følger.) paa.