Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1801-05-02
37te Aargang. No. 18. ergenske Adresse=Contoirs Efterretninger for 1801. Udgives ved Told-Procureur Geelmuydens Enke. Løverdagen den 2den Maji. Recusato jam pigro corpotis contagio, Exnviisqve mortalitatis heic depositis, Coelestem originem repetit. Pars illa potentior, cu germen ab ethere, Vii plarimum inter nos Reverendi, intet coelicolas Betissimi, FRIDERICI HADRINI BöD TRER Præposti Eeel sis Voldentium in Sundmoeria ad III annos meeritissim. Qvi Per afpera Arctois faaet inhospita Finorum tesqva Kllannis pulctos pedes tulit, Totidemqve denceps Soledalensium sacris præfut, Dusbus den lustris Oppidanorum Scheensium annimas curavit, Fecundig ubiqve disertus, testata qvondam saera pulpita testantur viva post obitum vir monumenta, Exemplo disertissimus. Conjugem udum castum sollicitum Expertæ du thori fociæ, Matronæ lectissimæ, Prior, probitatis prudentiqve exemplar consummetissimum, Carina Elisabetha Dischingthon, Altera pia et honestaaMarina Leth Schjönning. Sentorem mitem, gravem, pientissimum Coluere liberi viginti et amplius, Qvorum undicem superstites. Patri incomparabili parentabunt peren, memoria. Mentis constantiam imperterritam frangiqve nesciam Firmarunt ancipites qvondam casus, Viræ cum suis in mart ad til luum semel periculum, Rei familiaris omnis iterata er incendio jactura, Catissimorum capitum tria intra paucos dies funera, Auris altera er parotide sensu captaOculorum acies din cæcutiens posthæe lumine propemodum orbata; Nee eripuit prorsus, qvæ senilis frontis decus carpebat invidia. Anmum fanctum, humanum, liberalem, cuommis divitiarum er benigno usu splender, modestissimum Cel branto ommes, qvibus pietas probitarqvecordi est! Obiit die IV Calenderum Martii Cocca Etatis Lillministerii ALVI. Nune suscipe, terra fovendum, Gremioqve Hunne concipe molli Patris tibi membra seqvestro, Generosa et fragming erede: Tu depositum tege corpus: Non immemor illa reqviret. Sua munera fictor et auctor Nos tecta forebimus ossa. D. Bödtker, Eeelesie Christianiensis symmyste, tertius. Midt i vores Fryd. paakom os en Bitterhed. Höist billige Klage Fra en Mands dybtsaarede Hierte, Fra de spæde Smaae, Fra en elsket Slægt, Fra oprigtige Venner, Da den i Livet Höiædle, Höifornemme, Mad. ANTONETAULRICH A. von der LIV, föd DERICHSENsaa uventet maatte gaae al Kiödets Gang. Det Tidsrum fra 29de Octbr. 1771. til d. 27de April 1801, udgjør Hendes Dages korte Periode, Men af samme var den 23de Januarii 1797. den önskeligste, den blideste, Da Hun indgik den kiærligste Ægteforening, med Hendes igienlevende med Rette bedrøvede Mand. Hr. GERHARn von der LIPE. Fire Aar skiænkede Dem Fire Börn, To Sönner, To Döttre, Hvis Tab, tilligemed Faderens, Du grumme Död gjorde alt for föleligt: Men Hendes Minde tilraaber Dem fra Støvet, disse ene tröstefulde Erindringer: Vel fandt, jeg er ei meer - og denne Tanke saarer, Enhver, af hvem jeg yndet var OMand o Slægt o Ven! spar Eders 5 Thi jeg nu overvundet har Haarer, Fra Möiers Land, jeg til den Evighed, Bereed indgik, som ei af Sorger veed. Tak, Dumit halve Jeg! for med Dig deelte Dage, I salig Elskovs Fryd de svandt a kan min frelste Aand paa Jorden see O! at den Dig lyksalig fandt, tilbage, At længe Du med vore Kiære Smaae Til varigt Hæld og Hæder kan fremgaae! Tak, Du vor elskte Slægt! Tak Dem, mig Venskab skiænkte, For Uskylds Lyst i Glædens Skiöd, I Livets glade Sværm, man vist nok siælden tænkte. Paa den os visse Grav og Död, Farvel! Farvel! - I Herliggjortes Land Der samles jeg med Slægt, med Ven, og Mand!!! B. Börretzen.