Jyske Efterretninger, 1820-11-06
residerende Capellan ved Fredensborg, 1779 forfløtte til Ringsted, 1790 kaldet til Sognepræst for bye og Ølsted Menigheder og 1797 eer stemmig i til Provst i Strøherred, hvilke sidste Embeder. i Aaret 1808 ifølge Kongelig Resolution maatte Mægge. Han begyndte som Forfatter 1772 med en ubety- og Piece om Helvedstraffens Evighed, i blev efterfulgt af et langt nyttigere og vigtire Skrift om Naadsensaarets Rettigheer, der siden ved mange geistlige Skifter blev ta til Veiledning. Paa denne Tid blev han correunderende Medlem af Landhuusholdningsselskabet. siden Medretensent af Badens kritiske Journal. Aaret 1782 skrev han oplysende Anmærk inger til den da udkomne nyeste Palmebog, m vel bidroge med til at denne kort efter blev sløst af en bedre, og endelig fra 1786 til 89 udOm i 4 Dele og 6 Bind hans Hovedværk: Kirkeerfatningen i de danske Stater, dens ligtigste Fordele og Mangler og muli de Forbedring. J Aaret 1807 skrev han Bemærkninger over Biskop Bøiesens Plan til den offentlige Gudstjenestes Forbedring, og siden Arimeligheds Urimeligheder og Provst Agerups Sophismer, i Anledning af Provst Rachløvs Jldebrand, hvilke sidste Smaapjecer skaffede ham mange Uvenner. 1808 udgav han sin Appel til Kongen og Folket, som senere andre Processkrivter fulgte, indtil han i Aaret 1819 sluttede sin Skribentbane med Underviisninger for Confirmanter, hvilket Skrift han selv ansaae for Noget af det Nyttigste, han har strevet, og som, flere Feil uagtet, ikke kan frakjendes sit Værd. Af de Værker, som han længe havde sam slet til og endnu ønskede at udgive, vare de vigtigste: Hans Levnetsbeskrivelse, 50 Aars Erfaringer i Jura og Fragmenter og Supplementer til Kirkeforfatningen. Han døde den 18de October 18 a o, 78 Aar gammel. Han begrov to Koner, med hvilke han efterlader otte Børn. Som Capellan paa Fredensborg maatte han selv for Regjeringen angive en Mængde infamerende Rygter, der sidenefter, undersøgte, alle fandtes løgnagtige. Han er i hele sit Liv bleven forfulgt af alle muelige, ikke blot de lognagtigste, men urimeligste Rygter. Mange og mægtige Fiender har han paadraget sig, Ti Mænd kunde have sat Livet til over de Ulykker, som han har med en stedse urokket Fasthed. J Ringsted var han suspenderet i 3 Aar og 6 Uger, indtihan igjen ved Høiesteretsdom blev frikjendt. Tregange afbrændte hans Præstegaard og tregange var han under Generalfiskalens Tiltale. J næsten et Aar var han arresteret. Togange er han undergaaet, Vredomme og eengang dømt til Landsforviisning, skjøndt siden benaadet. Han har i sit Liv maattet føre vel over 100 Processer, af hvilke en Vængde for Høiesteret. Worm i sit Forfatter Lexikon beretter, at han, paa eengang, havde ikke mindre end ti Sager for Høiesteret, som kan alle selv forsvarede, og af hvilke han vandt de fleste og vigtigste. Hvorvidt han var et godt Menneske eller den, Verden ansaae ham for, det staaer han nu foren høiere, end menneskelig, Domstol at forsvare; men nægtes kan det dog aldrig, at han var en Mand af en sjelden Kraft og Villie og Virksomhed; at han ofte, jøndt paa uret Maade, har villet det Rette, og at mange af hans Feil kun vere menneskelige Forløbelser, saa at i Sandhed paa ham Ordene kunne anvendes: Har han feilet, da har han bødet for det; Og Jngen spilde meer et frækt og grusomt Letsindigt Ord til Skændsel paa hans Minde."T. Algreen- Ussing.