Viborger Samler, 1816-04-20
Brevsækken. Kjere Broder, Min eneste Tidsfordriv Aften og Morgen er nu at læse Aviser. Det kand undskyldes, at en Mand den har de Hove overstaaet, finder sig beføiet til at læse og lære for Alvor, det han ei før lagde Mærke til - Du spørger vel "Hvad kan man lære af en Avise Saare meget kand du troe, naar man vil - Den der forstaaer og mindes det han læser, er som Bien der drager Honning af den uanseete Lyngblomst. Du og andre læse Aviser og Dagblade for at lædske din politiske Tørst. Det er saa Menneskets Maade, at finde det Forfærdelige, Gyselige og Uventede at være det eneste Store og Læseværdige. - Naturligviis forsmaaer jeg, som Jordens Søn, heller ikke at lægge Mærke til de politiske Hændelser; men jeg frydes nu slet ikke ved at see Legioner opsluge hverandre, Korn agrene nedtraadte af Kavalleriet - Byer brændte og skjændte af Jnfanteri, og de blanke Vaaben farves af Menneskeblod. Vare end Krigshospitalerne anlagde i de prægtigste Slotte, ville jeg dog med Misnøie see de afkræftede Soldater vaande sig og hoppe om paa Træbeen og spille Kort uden Hænder Jeg overlader gjerne disse Glæder til de ægte Efterkommere af Cain Adamsen og, i hvad end Bulletins og Proklamationer derom forkynde, anseer jeg dog al dette for det store nødvendige Onde, som nu i Aartusender gjorde sig Umage for at betage os Menneskelighed. Heller ikke giver jeg mig af med, som de fleste Avislæsere, at spaae om Hoffernes Planer, forud beregne hvo der af de Stridende ville vinde; thi jeg synes vi ved den stormægtige Napoleons gientagne Fald noksom have lært, hvor lidet Magten formaaet at seire, naar Lykken ikke er i Baghaanden. Jeg anseer meget simpelt disse politiske Sager for Forstands- og Vovespil, hvor det som oftest kommer an paa Udspillet, om man skal vinde eller tabe. Pennekrige i Aviser anseer jeg som Dyrefægtninger, Liniedands og alle halsbrækkende Konster allene at have den Nytte, at være en Comoedie for Publikum. Den glemmer jeg snart - Opmuntringer til Flid og Tarvelighed læser jeg gjerne; men jeg vil troe, denne Artikel har faa Læsere, i det mindste saae jeg ingen finde Overdaadighed formindskeet eller Tarvelighed i Klædedragter og ved Gjæstebuddene, i hvormange delige Ting der end siges og læses om den grasserende Pengemangel og Sølvmyntens Usynlighed næsten over hele Verden. - Endelig læser jeg allerhelst om nyttige Opfindelser, hvorved Arbeiderne fuldkommen gjøres, Menneskehænder spares, og de Opdagelser, der skee i Chemie, Lægevidenskab og Agerdyrkning. Kuns, at alle disse Ting vare tillige pengesparende; thi ellers vil ogsaa dette Gode hastig tabe Kraften - Nylig læste jeg om en ny opfunden Papiirmølle, hvor Maskinerne fabrikere milelangt Papiir, saa om Bogtrykkerpresser, der i 1 Time trykke 900 Ars etc. Men hvad der egentlig meest har fængslet min Opmærksomhed, er den megen Talen og Fortællen nu om Dampmaskiner. Ligesom fordum Elektrisiteten, Magnetismen og Galvanismen, er nu Damp nyttig til alting. Ved Dampe driver man nu Skibe afsted, sætter Mølle værker og Fabriker i Gang, ja hvo veed, hvad der kan frembringes i Tidens Længde ved Damp, Jeg maae vente, at man vil med en Dampploug bearbeide Jorden og derved spare de dyre og modtvillige Tjenestefolk, ved Dampmaskiner frembringe Gesvindtskrivere eller sætte endeel Penne i Bevægelse, for at undvære Contorer, de kunne forenes med de Møller som gjøre milelangt Papiir, for at have alt ved Haanden, at sætte en Hær i Bevægelse ved Damp, vil vel og vorde opfundet, ja maaskee at bruge Dampe isteden for Soldater, der endnu var det allerbedste. Nylig har een opfundet paa sparsommelig Maade at vaske Klæder ved Dampe, ja man maae formode, at alle Haandværkere herefter kunde drive deres Professioner ved bare Dampmaskiner uden at koste og lønne Folk. En herlig Ting! Mesterne kunde da ligge i Sengen og blot dreie Hanen paa Dampmaskinen for at leve Man kand vel og komme saavidt, at man tilsidst spiser og drikker bare Dampe, og da vil naturligviis Fødevahre falde umaadelig, saa at Landmændenville komme til at tænke paa andet end Jorddyrkning: Over hele Dampsystemmet agter jeg at udbrede mig nøiere. Et Værk paa en 8 a 10 stærke Bind vider ventelig kunde skrives derover, naar man beskriver de førstbekjendte Dampmaskiner, jeg meener Tobakspiber og Brændeviinskjedler. At hele Naturen er en Damp eller dog faaer sin Form af een i Jord indvolden indsluttet Dampmaskine, vil fremstilles i det sidste Bind - Tjen mig i, at samle Subskribentere paa dette læseværdige Skrivt, der skal trykkes ved en Damppresse og sættes af en Dampsættermaskine, da man begynder endog at mangle disse Konstnere, som vore forrige Brødre de Norske tilkjøbe sig, for at faae Storthingsforhandlingerne m. m. hastig trykt og have noget at bruge Popps Skrivtstøberi til, som han, (af pure Patriotisme maaske) solgte Nordmændene, og lod Kjøbenhavn savne. Jeg er din Ven Hr. Helvaderus. Nepos. O. L. Fumarius.