Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1844-12-05
Et forældrelest Pigebarn i Danzig udeblev pludseligt fra Skolen i nogle Uger, da hun omsider indfandt sig igien, viste hun Læreren begge sine Hænder, og sagde, hun havde skoldet dem, men nu vare de i god Bedring. Da Saarenegjennemskare alle Fingrene paa tvers, vare meget døve og havde et eiendommeligt Udseende opkom der hos Læreren en Ahnelse om, at det ikke forholdt sig som Pigen sagde, og denne Ad nelse stadfæstede sig paa den skrækkeligste Maade Det arme Barn blev næmlig næsten daglig mishandlet paa det Grusomse, og vidsket indtil Blodet af sin Pleiefader og et ungt Fruentimmer som boede hos ham. At Spanierne af flere Grunde have saameget imod, at Dronning Christine igien opretter det catholske Hier archie, er naturligt naar man betænker, at Geistlighedens Godser udgjorde en stor Deel af hele Spaniens Landeiendomme, og hvor uhyre mange Klostergodser i Spanien vare, sees deraf at Klosteret Guadalupe eiede for Borgerkrigen i Hjorder, Marke, Skove, Græsgange, Huse, Contanter, Juveler og Sølvkar, en Formuaf i det mindste 2 Millioner Daler. Klosterets Hjorder allene beløbe sig til 80000 Faar og 3000 rer, og dog tjente hele denne Velstand blot til at føde ladskede og dovne Munke. - Man siger, at der er intet saa ondt, at der jo er noget godt derved!" Den spanske Revolution har bevirket det Gode, at det spanske Hierarchies Magt er bleven brudt, og Spanierne have faaet Kundskab om, at der gives et ædlere Formaal for Mennesket, end at tilbede døde billeder og hendøse Livet i blind Fanatisme; hvilken skrækkelig Svøde, hvilken Skamplet paa Menneskeheden var desuden ikke den spanske Jnqvisition. Af alle de Forbrydelser, der ere begaaede i Europa fra det 13de til mod Slutningen af det 16de Aarhundrede, kan man med Vished antage, at en stoe Deel ere begaaede af den catholske Geistlig hed, hvilke Uhyrer var ikke nogle af de rommerske Paver og Kardinaler, saasom en Cæsar Borgia o. fl. Et af de skrækkeligste Exempler man har paa fæisk Umenneskelighed er følgende: Prindsesse Johanna af Aragonien havde meget un formælet sig med Alsons Piccolomimi, Hertug af Amalfi. Hertugen døde 1498, og hun fødte derpaa en Søn Alsons 11. Ved Hendes Ho levede en ung Neapolitaner Antonio Bologna som Huushovmester, en elskværdig, men svag Yngling. Hertuginden forelskede sig i den unge smukke Mand, som hun vidste at indgyde Mod, og en Præst paa Slottet Amalfi (paa Veien fra Ravello til Scala) blev tvungen til at vie dem hemmelig om Natten. Hertuginden hold dette Ægteskab hemmelig i lang Tid, en Datter, og en Søn vare Frugten af dette Ægteskab; og da hun var frugtsommelig med det tredie Barn, lagde hun ikke længere Skjul paa at holde det hemmelig, men overgav Regjeringen, som hun førte i hendes umyndige Søns Navn til et Regentskabsraad, og begav sig til Aucono, hvor hun i den pavelige Legats Nærværelse erklærede Bologna for hendes Gemaal, og tilkjendegav, at hun havde i Sinde at foretrække Privatlivets Lykke for Thronen. Hendes Broder Cardinalen af Aragonien, blev høilig forbittret herover, Bologna maatte flygte, og Johanna forvistes fra Ancona. Hun var nedkommen med en anden Søn, og begav sig nu paa Veien til Venedig; men blev underveis anfaldet af Bevæbnede, og blev om Natten af dem bragt til sit Bjergslot Amalst, og indspærret i et Taarn over en skrækkelig Afgrund. Hun sad her en Tid lang fangen, da en Dag hendes ældste Søn ved Bordet udstødte et lydeligt Skrig, og sank uden Bevægeise om i sin Moders Arme. Johanna stod forskrækket og kastede Maden fra sig; thi hun følte allerede selv Virkningerne af Gift, ogsaa hendes Datter blegnede. Dette skeede mod Aften Den hele Nat hørte man i Gemakket kun Jamren, Veklager og Forhandelser; derpaa hørtes en sagte Rallen, og da Fangevogteren aabnede Døren, frembød sig det græsseligste Syn. Johanna laae død paa Jorden, og holdt hendes tre Børn krampagtig indsluttet i hendes Armee, det var en græsselig Gruppe. Det ængste Barn levede endnu, men Vogteren kastede det ubarmhjertig hen i en Krog, ja om Aftenen, da det uskyldige Barn endnu levede, og generede Umenneskene med sin Jamen, blev Barnet kastet ud af Taarnet i den dybe Afgrund. Efterretningen om denne skrækkelige Tildragelse begyndte allerede at udbrede sig overalt, da man i en Gøde fandt Bologna en Dag myrdet ved Dolkestik; hvem der var Morderen, veed man ikke, Bee hele Jtalien nævnte lydelig Cardinalen af Aragonien, hvilket Mønster paa en katholsk jesuitisk Prælat og paa en skjændig Nidding!