Aarhuus Stifts-Tidende, 1841-10-06
Den nylig af Overretten afsagte Kiendelse i den bekjendte ønslevske Overfaldssag (den af Justitsraad Pontoppidan afsagte Politiretsdom er kjendt uefterrettelig at være) har naturligviis vakt megen Opmærksomhed paa Falster, og man er overalt spændt paa den videre Udvikling deraf. Det er bekjendt, at den Mishandlede, strax efter at Politiretsdommen var falden, gik til Khvn, og erholdt Audients hos Kongen. Hs. Maj. hørte naadig paa hans Forklaring, og gav ham det kongelige Tilsagn: "Din Sag skal blive nøiagtig undersøgt, og dersom Du har Ret, skal Du faae Ret." Heraf forklares det, at Overretten ved en særlig kgl. Ordre blev bemyndiget til at undersøge Sagen i Realiteten, uagtet den ikke henhørte under dens Paakiendelse, og dette Factum er et høist glædeligt Vidnesbyrd om den Opmærksomhed, vor Konge værdiger selv sine ringeste Undersaatters Klager, og den Nidkjærhed hvormed han stræber at forhielpe Enhver til den ham tilkommende Ret. (L. F. Av.) Som et smukt Vidnesbyrd om det Forhold, der finder Sted mellem Biskoppen over Als og Ærø, Dr. Tetens, og den ham underordnede Geistlighed, fortjener Følgende at komme til mere almindelig Kundskab. Biskoppen havde paa Grund af flere Aars Sygdom, mod hvilken han forgiæves havde søgt Raad hos forskjellige Læger, ansøgt Hs. M. Kongen om Entledigelse fra det Embede, hvis Pligter han under saadanne Omstændigheder frygtede for, ikke at kunne opfylde. Neppe var Efterretningen om dette Biskoppens Skridt udbredt blandt den alsiske og ærøiske Geistlighed, for denne - som ved Høiagtelsens og Hengivenheds bedste Baand er bundet til den Mand, der under sit mangeaarige biskoppelige Embede ved varm Jver for sit hellige Kald, lagt for Dagen i Tale og Skrift, ved sand Humanitet og Liberalitet, ved kjærlig Omgang har vundet de Geistliges Hjerter – i Følelse af, hvor tung Skilsmissen vilde være fra den elskelige Foresatte, – indgik med en allerunderdanigst Forestilling til Hs. Majestæt, hvori den skildrede Biskoppens Virken og Velsignelse i hans Embede, og hans Jndflydelse paa Geistligheden, og udtalte det Ønske, at Regjeringen maatte bidrage Sit til at formaae Biskoppen til at vedblive i sin Stilling indtil videre, da der dog var Mulighed for, at han endnu kunde gjenvinde Sundhed og Kræfter. J denne Anledning er der fra de allerhøieste Steder, udtalt til Biskoppen paa en ham høist hædrende Maade det Ønske, at han fremdeles maatte vedblive i sit Embede, og han har nu fundet sig foranlediget til at bede om, at Afgjørelsen af hans indgivne Ansøgning maatte vorde udsat for det Første. Efter hvad vi have erfaret, har Biskoppen i en saare hjertelig Skrivelse tolket Geistligheden sin Taknemmelighed for den Velvillie og Hengivenhed, den har lagt forDagen for ham. Gid nu vort Haab vil gaae i Opfyldelse, at en af vor Kirkes første og ypperligste Embedsmænd atter maa gjenvinde sin tabte Sundhed, og end i længere Tid bevares for de Mænd, som have givet et saa glimrende Beviis paa Kjærlighed og Høiagtelse for deres foresatte Biskop. (B. Td.) Det adelige Gods Staun (i det Holsteenske) afbrændte saa aldeles, at der af samtlige Bygninger (den herskabelige Bopæl indbefattet) ikke blev det mindste staaende. Foruden Mennesker og Qvæg blev Jntet reddet. Godseieren, Hr. Schwerdtfeger, var fraværende da Ulykken skete. Han har nu solgt Godset til Jægermester Volcker paa Lehmkuhlen for 58,000 Rdr. S. H. C. Hvor blive de nye jydske Lægedistricter af," spørges der i "Khvnsposten, Districtslægeposten i Holstebroe og Skanderborg bleve besatte med nye Embedsmænd, ifjor, altsaa længe efter at de jydske Stænder havde indgivet deres Petition angaaende denne Sag, skjøndt det syntes at have været en let og simpel Begyndelse at lægge Grunden til et nyt Lægedistrict ved at forene de Dele af Vrads og Hammerum Herreder, som respective skulle tages fra Skanderborg og Holstebroe Districter. Velunderrettede Folk antage derfor ogsaa, at Foretagendet er gaaet i Stag. Jmidlertid maa der endnu kjøres 728 Miil efter Læge (til Greenaa Landdistrict henhører saaledes Christrup Sogn, som kun ligger en Fjerdingvei fra Randers, men 7 Miil fra Grenaa); selv den bemidlede Syge maa ofte smægte flere Dage efter Hjelp; og nu staaer atter en lang og maaskee barsk Vinter, med dens ufremkommelige Veie, for Døren.