Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-04-28
Som jeg tidligere i den Berlingske Tidende har omtalt, anstillede jeg nemlig i Foraaret 1846 Forsøg med at kalke en Deel af mine Sætte=Kartofler, hvoraf jeg herved efter Løfte meddeler Resultatet: 44 Tdr. 6 Skpr. Sætte Kartofler bleve kalkede, hvilket skeete ved lidt efter lidt at komme 2 Tdr. Kartofler i hvert af 2 Kar, og lagviis drysse noget Kalk imellem, omtrent 1/2 Skp. Meelkalk til hvert, omrøre Massen noget med et Skovleskaft, hælde koldt Vand derpaa, og igjen omrøre det Hele, samt, efterat de havde staaet et Qvarteers Tid, medens det andet Kar tillavedes, øse dem op i Riis=Kurve, bære dem ud i Havegangene, hvor de henlaae til Tørring i Solen indtil de nogle efter een, og andre efter flere Dages Forløb, sattes i Marken. Naar Kalken var tørret, kunde man meget let see og kjende de Kartofler, der havde Kræftskaden udvendig, da de beskadigede Steder bleve mørke, og disse Kartofler bleve og afsamlede og casserede. Nogle maa have undgaaet Opmærksomheden eller havt Skaden indvendig; thi aldeles fri for Sygdommen bleve ikke alle Kartoflerne, dog beskadigedes næppe, skriver en tolvte Deel, hvorimod af de ukalkede over Halvdelen toge Skade, hvorvel Sætte Kartoflerne vare kjøbte fra høi, skarp Mark, hvor Sygdommen ikke tidligere var bemærket. Kastanie-Kartoflerne og de tidlig modne, af hvilke der kuns vare lagte faa Skjepper af hvert Slags, vare ikke kalkede og bleve næsten alle angrebne. De tidlig modne bleve slettere, jo længere de stode i Jorden; men Sukker Kartoflerne bedredes og tiltoge i Størrelse, efterat Toppen var angreben; thi den 16de Juli, da jeg først mærkede Sygdommen, opgravedes enkelte Buske hist og her, og Rødderne syntes ikke at være angrebne; men Knoldene vare da ei større end Ærter, hvorimod disse til Opgravningstiden medio October næsten havde den sædvanlige Størrelse. Paa Stenglerne faaes da ogsaa hist og her, især paa de nederste Deele, unge Skud. Ved Optagningen vare, under een og samme Busk, nogle Kartofler funde, medens andre vare beskadigede, hvilket ogsaa var Tilfældet med flere Slags paa denne og en anden Mark. Jeg maa iøvrigt bemærke, at Nogle, der samtidig med mig i denne Egn have forsøgt Kalkningen, ikke ville tilskrive denne nogen Rytte; men om deres Forsøg have været saa omhyggelige som mine, derom er jeg ikke tilstrækkeligen underrettet. Paa høie, tørre Jorder sporedes Sygdommen mindre; men som Følge af den tørre Sommer sattes Kartoflerne tilbage i Væxten, og man høstede der kuns meget faa Fold, sædvanligst 4 til 6 efter Udsæden. Paa de bedste at mine avledes 16 til 18 Fold, saa at Optagere fra et Nabologn, hvilke dog havde en halv Miil at gaae til Arbeidstedet, tjente 5 a 6 Skpr. Kartofler daglig hver, ved den sædvanlige Betaling hver ottende Skjeppe. Det forekommer mig, at Angrebet af Sygdommen i disse 2 Aar paa mine og Fleres Marker her i Egnen (Midten af Jylland 6 Mile fra Vesterhavet, stedse er skeet ved et vist Luft-Træk, ligesom Riimfrosten stundom om Sommeren yttrer sig paa en mig hidtil uforklarlig Maade, Saaledes angrebes 1835 Kartofler ved Foden af Bakken paa en Mark, hvor der vare Sandjordet, næsten totalt, medens paa samme Ager, paa Overdelen af Bakken, hvor der var god, muldsandig Jord, med noget leer- og gruusholdigt Underlag, ikke uden ganske enkelte sporedes at være angrebne, og dette da stedse de med den høieste Top. J 1846 angrebes de paa den frugtbareste Deel af en anden Mark, men som ligeledes laae ved Foden af Bakken, meer end de paa samme Ager høiere liggende, hvor Jordsmonnet var sandet og hvor Tørken satte Planten noget, dog kuns lidet tilbage i Værten. Begge Steder ligge Enge og Damme tæt Sydvest for Foden af Bakkerne, og Riimfrost yttrer næsten altid der sine skadelige Virkninger mere end paa de høiere Steder af disse Marker.