Berlingske Tidende, 1812-09-18
De Tildragelser som have havt Sted i Buenos=Ayres ere mere almindelig bekiendte. Jngen Stad i det spanske America leed mere ved Handelens Standsning. Alle denne Stads Udførselsartikler ere udsatte for snart at fordærves. Intetsteds begik de europæiske Spanske flere Uretfærdigheder; Moderlandets Vraggods oversvømmede Staden, og opfyldte alle Pladser, til Fornærmelse for Creolerne. Jmidlertil blev Revolutionen ikke strax mærket med blodige Foretagender. Det Oppositionsparti General Liniers havde dannet fremkaldte Borgerkrigen. Denne Officeer faldt i Førernes Hænder fra Buenos=Ayres, og myrdedes af to Personer, som skyldte ham deres Lykke. Den Tillid han nød hos Folket blev Aarsag til hans Undergang. Da Juntaens Tropper, den 10de Juni 1811, vare blevne slagne ved Desagnadero, blev Perus seirende Armee forhindret fra at marschere til Buenos Ayres, af Areqvivas Jnsurrection, som ikke havde Jndflydelse meere end dette Aar; men Peruianerne ere forblevne Herrer af PotoiChiqvitos og Salta. - Tildragelserne i Monte=Video ere altfor bekiendte til at man her skulde gientage dem. De i Mexico ere det i meget mindre Grad. Jntetsteds har Borgerkrigen været mere blodig. Man regner at over 60,000 Mennesker ere omkomne i de Fægtninger, som de forskiellige Partier have leveret i mod hverandre siden 15de September 1810, som er den Dag Jnsurrectionen mod de Spanske fra Europa udbrød. Den begyndte i Dolores, i Provindsen Guanajuato, og greb om sig med utænkelig Hurtighed. De fornemste Anførere vare Præster; men en stor Deel ogsaa Jurister, ja endog Officerer. Adskillige Militsregimenter forenede sig med dem, og deres Styrke beløb sig snart til 40,000 Mand og mere. Venegas Ankomst, hans Tapperhed, ja man kan sige hans Grusomhed, svækkede men qvalte ikke Jnsurrectionen. EfterGaanajuatos og Valladolids Jndtagelse rykkede Jnsurgenternes Arme, 40,000 Mand stærk, frem til Mexico, hvor de havde mange Tilhængere. Men istedetfor at fierne sig fra Hovedstaden og levere en Bataille, satte Vennegas en Deel af sine Tropper til at holde de Misfornøiede i Staden i Tømme, paa samme Tid som han beordrede Ærkebisen at lade en Vanbulle udgaae mod dem der maatte giøre Opstand, De øvrige Tropper lod han sammentrænge i en forskandset Leir, som Jnsurgenterne, der manglede en dristig og duelig Anfører, ikke vovede at angribe. Da de trak sig tilbage forfulgtes de af Vennegas. Deres fornemste Chefer bleve den 21de Marts 1811 fangne ved Saltille, og den 20de April blev Kiernen af deres Magt slaaet ved Qveratero. Nu ansaae Venegas sig for Herre af Landet; men paa een Gang grebe de Misfornøiede til Vaaben, foruroligede fra alle Sider Vicekongens Armee, og bragte ham i en saadan Knibe, at han, uden at faae Hielp fra Europa, nødvendig maatte tvinges til at give sig. De Grusomheder han har udøvet finde ikke deres Lige i noget cultiveret Folks Historie. Han har ladet hver tiende af de spanske Jndbyggere i de insurgerende Lande henrette, og Ørerne skiære af de Jndianere som toge disses Parti, hvilket de ansee for den største Beskiæmmelse. Man forsikrer at mange frugtbare Landstrækninger ere blevne forvandlede til Ørkener, da begge Partier have ødelagt deres Modstanderes Huse, dræbt deres Qvæg og tilintetgjort deres Agerdyrkningsredskaber.