Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-09-18
London er en Provins, bedækket med Bygninger; en central Handelsplads og Børs for hele Verden; den er Handelens Hovedstad ligesom Paris er Forlystelsernes og Rom er Sædet for store Erindringer. Londen maatte erholde Overvægten i en Tidsalder, hvori den Magt, som Penge og Jndustrie forskaffer, er den eneste legitime Dronning. London er i det hele taget een af de besligste Stæder i Europa, dens mørkerøde Muursteen, dens lave og smagløse Huse med faa Vinduer i, dens skumle og tunge Atmoshpære have kun lidet tiltrækkende ved sig for Udlændingen; hele Staden ligner noget Udseendet af et Kloster, og besidder et Slags mørk Eensformighed, som er saameget ubehageligere jo større den er. Der vil man ikke finde den muntre og overdaadige Pragt, som i Paris, disse Kais, zirede med Paladser, disse lange Søilerækker, eller det blomstrende Belte, som de Boulevards (Gader med Alleer paa begge Sider) snoe igiennem den Franske Hovedstad. London er bygget efter en Snor; med nogle flade Græspletter i sine Saares (Torve; disse Græspletter udmærke sig imidlertid ved et deligt Grønsvær og ere omgivne af smukke Jernrækværk), hvorpaa der staae nogle Statuer. Naar man har seet Rom, saa savner man dobbelt den pavelige Stads melancholske Storhed, Sporene af Tidens fortæende Tand, Massen af de historiske Erindringer, Asken af de i Gravene paa hinanden opdyngede Generationer, alt dette som giør Rom til Fortidens Helligdom og til den sørgelige og tillige til den meest majestætiske Ruin. London derimod for nyer sig dagligen, Husene blive skiødesløst byggede og bestandig maae der repareres paa dem; ligesaalidet kan denne Stad udholde en Sammenligning med Florents, Venedig, Neapel, Wien, Petersborg eller Edinborg. Florents glimrer af en ideal Skiønhed, som dens Malere og billedhuggere have paatrykt dens Mure og udbredet over dens Gallerier. Neapel har sit beundringsværdige Landskab, sin Jndfatning af Bierge og Viin høie; Havet er dens Speil (da Beliggenheden er amphitheatralsk) og Stæder udgiøre dens Belte; Skyggen er ved dens rene Sollys giennem sig ligere end Tusmørket paa en taget Morgen hos os; Neapel er i Mørke skiønnere end London i Solskin. J Petersborg synes Nordens og Orientens Genius at række hinanden Haanden. Wien udmærker sig ved sin Folkemængdes Munterhed, Edinburg ved sit maleriske vilde Landskab, sin Krands af Bierge og sit gamle Heltenavn. Venedig er endnu interessant uagtet dens Hæders periode er forbi. – Jngen af disse Hovedstæder have nogen Lighed med Englands; men dennes uhyre Størrelse, dens umaadelige Folkemængde (nu næsten 1 1/2 Million), dens gigantiske Jndflydelse, dens politiske Overvægt, dens eventyrlige Dristighed, dens collossale Rigdom, dens industrielle og intellectuelle Magt udmærke den fremfor alle Jordens Stæder; denne Stad er Jnteressernes Dronning og dens Heslighed kan ikke formindske dens Magt. - Gitterværket foran Husene, de smalle Dørre, Kiøbmændenes Boder, de lavere Folkeklassers Dialect, Udraabernes hæse Skrig, Charlatanismen paa Plakaterne, Jndvaanernes geskiæftige Bevægelser; alt minder om, at man opholder sig iblandt et mechanisk Folk. Handelen viser sig paa hver Kant, Konsten paa ingen. Den gastronomiske Smags Overvægt, sees af Besøget paa Spiseqvarterene og af den Stiil som hersker i Karrikaturerne, i hvilke Vittigheden, dreier sig bestandig om en tyk Bug og en drøi Appetit.