Aalborg Stiftstidende, 1829-07-18
Nyeste Post-Efterretninger. Russisketyrkiske Krigsbegivenheder. Ret længe efter Slaget ved Schumla har Silistria ei kunnet holde sig og rimeligviis har endogsaa den blotte Vished om Udfaldet af hiint Slag havt en betydelig Jndflydelse paa dens Overgivelse. Den capitulerede den 30te Juni og Garnisonen bestaaende af 8000 Mand tilligemed 10000 bevæbnede Jndvaanere ere i russisk Fangenskab. J Schumla er Storviziren tæt indsluttet af General Grev Diebitsches Armeecorps. Dette er det Vigtigste af hvad vi denne Gang erfare fra Krigsskuepladsen og efter disse de russiske Vaabens saa heldige Fremskridt synes Øieblikket at være gunstigt for de Freds-Underhandlinger, med hvilke det i det mindste synes at være de christne Magters Alvor. Allerede den 20de Juni vilde man nemlig vide i Odessa, at General Diebitsch havde afsendt Statsraad Fonton til Storviziren i Schumla, for at forsøge at indlede Underhandlinger med Porten, hvortil han af Keiseren skal være forsynet med udstrakte Fuldmagter. Andre ville paastaae, at den russiske Parlementairs Afsendelse til Schumla ikke har havt anden Hensigt end at opfordre Besætningen til Overgivelse. Jmidlertid ansaae man i Odessa allerede dengang Øieblikket, strax efter det vundne Slag, gunstigt til at aabne Freds-Underhandlingerne og feiler man ikke i at antage, at Storherren kan lade sig bøie af sine Vaabens Uheld, eller at han overhovedet seer sig i Stand til at slutte nogen Fred paa de Betingelser, han nu vilde kunne erholde, saa kan det vel ikke nægtes, at mange Omstændigheder støde sammen, for at opflamme Haabet om Fred; thi efter Privatbreve fra Constantinopel, som gik til 18de f. M., var Englands og Frankrigs Gesandte nu indtrufne der og fra det Brandenborgske hedder det under 11te Juli, at Chefen for den Kongelige preussiske Generalstab, Generallieutenant Baron v. Mülling begiver sig over Badet Gastein til Wien og derfra til Constantinopel, hvor Preussen skal være findet at træde op med Kraft, skjøndt for det første som Mægler. Af Vigtighed er det vel ogsaa, at den preussiske Cabinetsminister Grev Bernstorff ligeledes gaaer til Gastein, formodentlig for at være Underhandlingspunktet saa meget nærmere. Gastein er et varmt Bad i det Salzburgske.) Silistrias Fald, saa kort Tid efter Slaget ved Schumla kan vist ikke andet end være en betydelig Steen i Underhandlernes Vægtskaal, ligesom ogsaa Stemningen hos det tyrkiske Folk ikke heller synes at yttre sig med den sædvanlige Ligegyldighed over hiint Slags Udfald, thi de første Yttringer derom fra tyrkisk Side indeholdes i en Skrivelse fra den tyrkiske Grændse af 18de Juni, og lyde heelt modfaldne: "Fra Schumla underrettede Storviziiren Commandanten i Silistria om sin Plan at bryde op med en betydelig Magt til denne Pladses Undsætning, til hvis standhaftige Forsvar han derfor, ved dette Haab om hurtig Hielp, opmuntrede Achmed Pascha. Tartaren, som skulde overbringe denne Skrivelse, blev opfanget af Russerne og Grev Diebitsch besluttede, at gaae Storvizirens Hær, som bestod af 40000 Mand, hvoriblandt 22000 Mand regulaire Tropper, imøde til Pravadi. J den blodige Kamp, som udviklede sig imellem begge Hære, bleve Tyrkerne aldeles slagne, deres regulaire Tropper enten oprevne eller adspredte, og Storviziren selv reddede sig med Nød og Neppe med nogle Ryttere til Schumla. Dette Nederlag har været saa meget mere føleligt, som Silistrias, Fald vil være dets første naturlige følge, og Tabet. af vort Artillerie desuden har berøvet os Midlerne til igjen med Held at vove noget i aaben Mark. De Lidelser og Trængsler, under hvilke Osmannernes Rige sukker, de Offere, som Krigen kræver af dets Jndvaanere, overstige ethvert Begreb. J sin Raahed og sin blinde Troe paa en uundgaaelig Skjæbne, vil Massen af det tyrkiske Folk upaatvivlelig betragte de Uheld, som efterhaanden ramme deres Vaaben, som en Straf af Propheten for Regjeringens Tilbøielighed til at efterligne de Vantroendes Skikke og det Mod, som nogle faa heldige Begivenheder kan have vækket, vil snart igjen betydeligt synke, om ei ganske nedstemmes. Vel gives der blandt Tyrkerne selv et ikke lidet Partie, som anseer de indførte nye Jndretninger passende med Tiden og hensigtsmæssige, og som med Fornøielse og Beundring betragte de raske Fremskridt hos de efter europæisk Krigskonst indøvede Tropper; men denne Beundring var især grundet paa den Tro, at disse Tropper nu vilde være i i Stand til at maale sig med enhver fremmed Magt. J denne Formening har man efter Slaget ved Schumla paa en smertelig Maade seet sig skuffet og det feiler sikkert heller ikke her paa forsagte Mennesker, som opive Alt som tabt. Lettelig kunde dette føre til en Crisis, som kunde være lige betænkelig for Sultanen og hans Rige og maaske endogsaa bringe hans personlige Sikkerhed i Fare. "Der har ofte været talt i fremmede Blade om den Jver, som herskede ved de regulaire Troppers Øvelser, og om de Fremskridt, som de i den korte Tid allerede havde gjort; men den Kjendsgierning ligger da nu forDagen, at de langt fra endnu ikke besidde Maneuvre, eller vel endog blot Evolutions=Konst nok til at maale sig med Russerne i aaben Mark, og at man saalænge de anføres af Paschaer, der have liden eller ingen Kundskab om den europæiske Taktiks Regler, neppe vil kunne gjøre Regning paa nogen synderlig Krigsdaad fra deres Side. Det sees heraf, at Tyrkerne ikke ansee Slaget ved Schumla for mindre følgerigt end deres Fjender, og det Jndtryk, som Efterretningen om Silistrias Fald, nu saa kort efter, vil gjøre i Constantinopel, fra hvilken Hovedstad man iøvrigt aldeles intet veed endnu om Stemningen efter Slaget, kan have uberegnelige Følger. Kommer det til Underhandlinger, ville disse fra Ruslands Side erholde den behørige Vægt, thi den russiskekeiserlige Garde, som hidtil har cantonneret i Tultschin og Omegnen, skulde i Midten af Julii Maaned indtræffe i Jassy, hvor man til samme Tid ventede Keiseren selv. Denne Monark har ved en egenhændig Skrivelse tilstillet Grev Diebitsch Jnsignierne af St. Georgs Ordenens 2den Klasse og overladt ham at udsøge sig som Foræring 6 af de erobrede fjendtlige Kanoner. J denne meget naadige Skrivelse siger Keiseren blandt andet: "Æren for denne ligesaa fuldstændige som glimrende Seier, som kronede vore Vaabens ld, tilhører Dem, som dens første Ophavsmand. De har forstaaet at skjule deres Planer og Bevægelser, for Fjenden, at indgyde ham Selvtillid nok til at indlade sig i et Slag, og siden at tilintetgjøre alle hans Anstrængelser for igjen at ville sig ud af den ham lagte Snare.