Berlingske Tidende, 1814-10-07
Hovedqvarterret Overcanada ved Niagara, den 27de Juli. Neppe havde jeg (hedder det i denne Beretning) forenet vore Tropper og taget en Stilling paa Landeveien, før vor hele Front heftig, blev angrebet. Fiendens Hovedanstrængelser vare stillede mod vor venstre Fløi og vort Centrum. Efter gientagne Angred bleve Tropperne paa den venstre Fløi tildeels tilbøgetrængte og Fienderne fik for en Øieblik Landeveien i Besiddelse. Dette gav dem imidlertid ikke nogen stor Fordeel fordi de tilbagedrevne Tropper former de sig bag ved det 89de Regiment, gjorte Frønt mod Landeveien og sikkrede Flanken. Det var i dette korte Mellemrum at Generalmajor Riall, som havde faaet et stærkt Saar, blev, i det han vilde gaae tilbage, afskaaret og taget til Fange af et Parti fiendtligt Cavallerie. J Centrum bleve Fiendernes gientage og kiække Angreb bestandig tilbagedrevne med meget stort Tab. Saa diærve vare disse Angreb imod vore Kanoner, at vore Artillerister bleve nedstødte af Fienderne med Bajonetten da de vare ifærd med at lade, og Mundingerne paa de fiendtlige Kanoner, vare kun faa Skridt borte fra vore. Nattens Mørke var Aarsag til mangt et usædvanligt Tilfælde i denne overordentlige Komp. Da vore Tropper for et Øieblik vare trængte tilbage, saa bleve nogle af vore Kanoner i Fiendens Hænder. Men de bleve imidlertid ikke alene hurtig erobrede tilbage, men endog de 2 Feltstykker, en Sexpundinger og en Haubits, som Fienden havde medbragt bleve tagne tilligemed nogle Krudtkarrer. Henimod Kl. 9 om Aftenen (Actionen var begyndt Kl. 6 om Eftermiddagen) holdt man for en kort Tid inde med Jlden. Jmidlertid vare Fienderne beskieftigede med at bringe deres hele Magt frem, og de fornyede kort derpaa Angrebet med friske Tropper; men bleve overalt slagne tilbage med lige Tapperhed og Lykke. Ved denne Tid stødte Levningerne af Generalmajor Rialls Folk til mig. De fiindtlige Anstrængelser for at erødre en befæstet Høi fortsattes til Midnat, da Fienderne havde lildt saameget at de opgave Kampen og trak sig tilbage i største Hast til deres Leir paa hin Side Chippawa. Dagen efter forlode de Leiren, kastede den største Deel af deres Bagage, Felteqvipage og Levnetsmidler i Vandfaldet, og fortsatte, efterat havt sat Jld paa en Mølle og ødelagt Broen ved Chippawa, deres Tilbagerog i største Uorden til Fortet Erie. Mine lette Tropper, Cavallerie og Jndianere ere udsendte forat forfølge dem, hvilket upaatvivlelig vil vare indtil Fienderne naae deres egne Grændser. Fienderne, som ikke vare 1, under 5000 Mand, have i det mindste mistet 1500, hvoriblandt 4 Par hundrede Fanger, som ere faldne i vore Hænder. Vore To see pers Styrke udgjorde ikke over 2400 Mand. Vort Tab beløber i talt til 878 Mand, hvoriblandt 84 Drædte, 559 Saarede og i . øvrige Savnede. Undertegnet. Gordon Drummond. Officiel americansk Beretning over samme Fægtning Copie af en Skrivelse fra Capitain Austin, General Browns An tant, til Krigssecretairen, dateret Hovet qvarteret Buffald, den 29 Juli 1814. Jeg har den Ære at skrive til Dem efter Ordre af General Bien der ligger syg af et Gaar, som han har faaet i en heftig Fægtning ud Fienderne, Natten mellem 25de og 26de d. Vor Armee er gaaet til i bage til Chispewa. Fienderne, som havde samlet alle deres Regimerf ter i Barlington og Yerk, og ingen Modstand fandt ved Sørn Optarie, transporterede fra Kingston Tropper tilvands til Forter Grot og Prescoft, hvilket satte dem i Stand til at opstille mod os en megen g overlegen Magt under Generallieutenant Drummonds og Gruarelmafor Rials Anførsel. Vi stødte paa dem ved Nagara, hvor en yder, heftig Kamp forefaldt. Fienderne giorde et Tertainet stridigt; men bleve trængte tilbage fra enhver Stilling, som de vilde forsvare. Vi stormede deres Batterier i Fronten, og toge alt deres Artillerie i Besiddelse. Uagtet deres store Overlegenhed i Tropper og Stilling bleve de fuldkommen slagne, og vore Tropper bleve, uden at foruroliges, Herrer af Valpladsen. Da imidlertid saavel General Brown som General Scott havde faaet betydelige Saar, næsten enhver Dataillonechvar saaret og vort Tropper ganske udmattede, holde man det for best at gaae tilbage til ver Leir, hvilker skete i god Oden uden at vi foruroligedes af Fienderne. Jforveien havde vil bragt vore Saarede til bage. Generalmajor Riall, tilligemed Generallieutenant Drummonds, Adjutant, samt omtrent 20 Officerer og 200 Fanger foldt i vore Hæn i der. Tabet paa begge Sider er overordentlig stort; men Lister derover ere endnu ikke indgivne. General Scotts At jurant og Brigademajor ere begge haardt saarede og Capitain Spenter, General Browns Adjutant, sandsynligviis bræbt, da han fik to Kugler gienne Livet.