Aalborg Stiftstidende, 1830-04-03
Sverrig. Jmedens det mere eller mindre gjærer i Syden, bringer denne Postdag os et mærkeligt Actstykke, som synes at være et nyt Vidne om, at Nordens Folkeslag ved Sindighed og gjensidig Tillid imellem Regjering og Folk stadigen nærme sig det Maal, som de frygteligste revolutionaire Storme i Syden endnu ei have forundt dens Nationer at naae. Samme Dag, som Kongen af Frankrig i sit Folks Navn modtog en Adresse, der bevægede ham til at prorogrere Kamrene, og idet mindste i nogle Maaneder at udsætte deres Raadslagninger, nemlig den 19de Marts, har Kongen af Sverrig og Norge sluttet den svenske Rigsdag med en Tale, der er saameget mærkeligere, som denne Rigsdag har havt en usædvanlig lang Varighed, og dette i Almindelighed pleier at bebude vigtige Forhandlinger og stundom en Spænding imellem Authoriteterne. Da denne Talle giver en temmelig klar Anskuelse af Tilstanden hos vore Naboer, meddele vi den ordlydende saaledes, som den findes i Hamborger Correspondent Nr. 51. "Mine Herrer, Omendskjøndt denne Rigsdags Varighed har overskredet det i vor Grundlov fastsatte Tidsrum mere end et Aar, har den dog beviist Urokkeligheden i de Grundsætninger, i hvilke Folket bestandig søger sin Støtte. J Tillid til sin Konges Styrelse har Folket stedse forladt sig paa hans constitutionelle Grundsætninger; det har mindet sig Aaret 1810, og sammenlignet det med nærværende Tidspunkt. Kaldet til Deres Forsvar erkjendte jeg snart de Grund stoffe til Storhed, som Landet endnu var i Besiddelse af, paa disse Grundstoffe grundede Jeg det System, ved hvilket dets Jgjenfølelse er bevirket. Midt i de politiske Uroligheder havde De decreteret Deres Rettigheder, men dette Decret var ikke tilstrækkeligt; det maatte bekræftes ved Kamp og Seier. - J Min Forvaltning har Jeg været ledsaget af samme Lykke, som fulgte Mig dengang Jeg kjæmpede for Dem. Forsynet har ledet Mig langt ud over alle de Ønsker, som De kunde nære. For 20 Aar siden talte det old berømte krigerske Sverrig neppe 2 Millioner 40000 Jndvaanere; nu nærmer Befolkningen sig til et Antal af 3 Millioner. Dengang havde Finants-Committeen meddeelt Dem, at Sverrig trykkedes af en Gjæld af mere end 53 Millioner; af disse ere nu allerede 44 Millioner betalte. J Aaret 1812 maatte De bevilge Forskud af 2650000 Rdlr.; efterhaanden er dette blevet 1/2 mindre. Deres gamle directe Skatter ere ligeledes betydeligt nedsatte. Da deres Møder aabnedes, meddeelte Jeg Dem, at Banken havde formeret sin Valuta i Metal med næsten en heel Million, ved dette sidste Møde i Dag kan Jeg nu tilføie, at denne samme Fonds i Løbet af Aaret 1829 har tiltaget meere end 800000 Rdlr., uden at overskride Capitalen af 30 Millioner i Sedler. - Forbindelsen mellem begge have har kostet Staten 5 Millioner og nærmer sig nu sin Fuldendelse. Denne store Plan tilhører Dem allene; da den blev lagt, kom man den eenstemmig imøde; under dens Udførelse have forskjellige og fra Planen, afvigende Anskuelser havt Sted; at have bidraget til at jevne disse, dertil ønsker Jeg Mig til Lykke. Min Administration saae sig nødt til at standse midt paa sin Bane, for at efterspore Kilderne til de Hindringer, der mødte; men den turde ikke udsætte den Nationalaand, den paa ny havde skabt, og Statens ungdommelige Kræfter for vaklende Alternativer. Den har vidst at unddrage denne Halvøe fra de Lidelser og fordærvelige Følger, som borgerlige Tvistigheder dere i Følge med sig. Jeg har holdt Ærgierrighedens Tillokkelser og Vaabnenes Magt i Tømme, og gjort degge til Allierede af Lovenes Majestæt. Jeg har mere været Mægler end Monark, mere Dommer end Souverain. Jeg har stræbt efter at holde de lovmæssige Prærogrativer opret, uden derfor at tabe Kongedømmets moralske Støtter af Sigte. Med eet Ord: Jeg har opoffret Alt for begge Kongerigers Enighed og Velfærd. Gjennemtrængt af Følelsen af deres gjensidige Trang have Svenske og Norske ophørt med at udgyde hinandens Blod og tilintetgjøre hinandens Velfærd. - Jeg har bestræbt mig for at indpode de fremspirende Generationer de Egenskaber, uden hvilke Borgeren taber sin Kraft og Energie. Disse Egenskaber ere Sandhed og Retfærdighed. J Besiddelse at den vil Scandinavien bevare sin Uafhængighed. Den lovmæssige Myndighed, som er øverdraget Regjeringen, er Kilden til Nationernes Held, som til deres Hæder og Berømthed. - Efter at Jeg havde sikkret Deres politiske Rettigheder, vare alle Mine Bestræbelser henvendte paa at opretholde Grundloven. Jeg har bevaret den ukrænket. Fred og Ro var Maalet for Min Omsorg. For at rodfæste disse hæderlige Resultater, dar Jeg reist Min Throne i Nationens Midte og andetroet Nationen at værne om den. Beskyttede under Enighedens Skjold, kunne vi for Fremtiden arbeide paa at forbedre vor Lovbog og lette dens Efterlevelse ved at affatte den simpelt og tydeligt. Denne Tydelighed, der saa hyppig forlanges af den Saggivne, som af Dommeren, vil yde Alle Sikkerhed og en moden Prøvelse af vore Retslærde vil paa næste Rigsdag kunne tjene til Rettesnor for de Beslutninger, man vil fatte. J Særdeleshed maa vi henvende vor Opmærksomhed paa Arveretten og den hypothekariske Sikkerhed; Creditor og Debitor have begge lige Krav paa Lovenes Værn. Jeg gientager Dem, hvad Jeg allerede ved en anden Leilighed har yttret, at Nationerne ei kunne sammenlignes med Jndividuer; Disse sidste forstyrre ofte, fordi de ville forbedre paa eengang. Nationerne derimod vente Fastheden af deres Existence ved Tidens langsomme Gang og Fortidens Erfaringer. Lader os berolige alle Jnterresser, og handle saaledes, at den, der lever af sit daglige Arbeide, ikke skal nære Bekymring for sit Udkomme fra den ene Dag til den anden. Trænger vor Repræsentation til Forbedring, saa tør vi aldrig tabe af Sigte, at de 4 Stænder i tre Aarhundreder have udgjort vort constitutionelle Monarkies Grundstøtter.