Viborger Samler, 1840-03-09
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. Marquis af Londonderrys Andragende i Overhuset angaaende Conventionen til Bergara erholdt kun Jnteresse ved de Oplysninger, Berigtigelser m. m., som meddeeltes af Greven af Clarendon, der som forhenværende engelsk Gesandt ved Madrider-Hoffet fortrinlig egner sig til at oplys hiin saa ofte omtalte Convention. J sin Tale yttrede Greven, at endog iblandt D. Carloss Tilhængere havde den Mening mere og meere faaet Overhaand, at Prætendenten, langt fra nogensinde at kunne blive Halvøens Frelser, kun viste sig som en Svøbe for Landet. Det var under saadanne Omstændigheder, at Maroto, for visset om det almindelige Ønske at see Krigen endt, og fra alle Sider bestormet af Opfordringer til at slutte en Overeenskomst med Modpartiet, undertegnede Tractaten til Bergara, der neppe var bleven bekjendt, førend 2 Batailloner nedlagde deres Vaaben. Man opfordrede Krigerne til at gribe til Vaaben for Dronningens Sag mange Biscaiere foretrak vel at vende tilbage til deres Arne, men de fleste Castiliere traadte under Dronningens Fane. At man har ønsket Freden, har viist sig paa Esparteros Reise igjennem de insurgerede Provindser. Maroto har kun givet efter for Folkets Villie, efterat han havde overbeviist sig om, at Don Carlos Sag ei erholdt den fornødne Understøttelse. Naar man i denne Anledning har talt om Forræderi, om lave Hensigter, naar man har paastaaet, at Conventionen i Bergaravar kjøbt af den britiske Regjering for 150,000 Lstrl., saa haabede han (Clarendon), at hans bestemte Erklæring: at hverken den britiske eller spanske Regjering havde givet en eneste Skilling for at faae denne Convention afsluttet, vilde tilfredsstille den ædle Marquis. At ville betegne Marotos Overgang med det haarde Ord Forræderi, var allerede af den Grund uretfærdigt, fordi Kampen ei var en Krig med en udenlandsk Fiende, men en Borgerkrig, hvor Forandring i Anskuelser let finder Sted, og ikke i Almindelighed stemples med Navn af Forræderi. At Conventionen til Bergara var afsluttet af Espartero med stadigt Hensyn til det svagere Parties Tarv, var Esparteros Fortjeneste, der erkjendtes af alle den spanske Krones Undersaatter med Undtagelse af en liden hevngjerrig Fraction. Det var at beklage, at denne Fractions ugrundede Besværinger havde fundet Gjenklang i England, hvor man burde indsee, hvor meget det stemmer med Englands Jnteresse at opretholde Spaniens Uafhængighed, uforenelig med den saliske Grundlov end- og af den Grund, fordi ved denne Lovs Antagelse Catholicismen i sin hele, i Aarhundredernes Række iførte, Skrækkeskikkelse atter frækt vilde reise sit Hoved. Hvad man i saa Henseende kunde have ventet af D. Carlos, viste den Troløshed, med hvilken han uafladelig siden Aaret 1823 havde conspireret imod sin Broder Ferdinand. Vel var ikke ved Tractaten til Bergara Borgerkrigen ganske til Ende, man maatte imidlertid antage den derved bevirkede Forbedring i Spaniens Jndre for meget betydelig. Opbragt over Torypressens Stiklerier i Anledning af, at Hoffet ikke har erkyndiget sig om Hertugen af Wellingtons Befindende, siger Morn. Chronicle: Skulde den for faa Dage siden formælede engelske Dronning maaskee agere Sygevogterske hos en gammel Hertug, dermed fyldt Mave har paadraget sig en Jndigestion paa en Ridetour, Saafremt en engelsk Souverain nogensinde gjerne, og med huldrig Ynde har udviist tilbørlig Opmærksomhed mod Andre, da er det Tilfældet med Dronning Victoria; men til Tak herfor er ingensinde den Ærefrygt, der skyldes en engelsk Konge, saa haanlig og saa uforskammet bleven krænket som imod hende. Vi ville forbigaae, at Hertugen af Wellington to Gange har beqvemmet sig til at udvise Fornærmelser med Hensyn til den kongelige Formæling (angaaende Prinds Alberts Protestantisme og Naturalisationsbillen); thi naar Sygdom rammer en saa berømt Krigshelt, bør man forglemme tilføiede Fornærmelser; men hine forvistiske Scriblere, der saa frækt opkaste sig til Dommere over Dronningens Opførsel, burde have gienkaldt i deres Erindring hine Discussioner i Overhuset, førend de vovede at true Hs. Majestæt med deres seierrige Parties" Hevn. Ved saadanne Midler vil Partiet vanskelig paaskynde sin Triumph;" det forraader kun derved Bitterheden over dets skuffede Forhaabninger og dets dybe Fortvivlelse. - Trods denne Replik fortæller the Courier, at der den 18de om Aftenen endelig indfandt sig en Hofbetjent i Livree, for at spørge om den høie Patients Befindende, og opkaster i denne Anledning det Spørgsmaal: om det ikke har været muligt at faae fat paa et mere passende Sendebud, om Hofdamecliquen, ikke har kunnet afsende en Kammerherre, Staldmester eller Page? Dernæst argumenteres over, hvor meget lettere det er at forplante, Monarker end Monarkier, og hvorledes et Aarhundredes Fødselsveer neppe have været tilstrækkelige til at frembringe en Wellington.