Norske Intelligenssedler, 1791-01-05
di forbigangne Aar 1790 ere i Vor Frelseres Menighed i Christiania: Ægteviede 47 Par; Fødte Drenge 86, Piger 79, tilsammen 165, deriblandt avlede uden Ægteskab 23; Døde af Mand. 67, af Qvinde kiøn 74, tilsammen 141, deriblandt har været 1 paa 90, 5 fra 80 til 90, 14 fra 70 til 80 og 13 fra 60 til 70 Aar. Altsaa 24 flere fødte end døde, 7 Drenge flere fødte end Piger, 7 flere døde af Qvinde end Mandkiøn. Atter Brev til mig under Herr Land Fysikus Doktor Møllers Haand. Og indholdet: At han nu haver erhvervet det Juridiske Fakultets Responsum over hans Jern-Verks Handel, hvor endog 4 Professorer har, heder det, taget sig den Frihed at være af andre Tanker end jeg, og bedømmet Sagen i medhold af Herr Doktoren. Dette han siger han, ikke havde ville undlade at berette mig, paa det jeg ikke skulde, vedbliver han, fornerme min Reputation ved fleere Publikationer, men have den Mistillid, siger han videre, til mine egne Domme og Jndsigter, som giør enhver altid indskrenkt, altid fejlbar, Dødelig saa megen Ære m.v. Tillige seer jeg Herr Doktoren bekiendtgiøre ved Jntelligents-Bladet, at hans belovede Præmie tilkiendt en ubenævnt. Og i et foregaaende Brev til mig, hvorved han siger selv Lovkyndig og bekiendt med de største Europas Skribentere i denne Videnskab, giør han mig adskillige Giendrivelser, Underviisninger, Bebreydelser og Jrettesettelser over mine falske Grundsetninger, lover at lade mit og de fleere Priis Skrifter ved et Kollegium af de bedste Syndenfieldske Juristere bedømme, og udbryder derhos i saadan Udladelse mod mig: at han ikke vilde sige mig meer, for at ikke foraarsage mig, som han forestiller sig Hypokondrist, en urolig Nat Jeg veed nesten ikke hvad jeg nu skal haabe om denne Mand, mig synes best, naar han endnu førtes af slig Aand, han havde holdt sig afsides og var bleven gandske tans. Mig synes han havde forhen gjort Bevægelser nok, og gjort sig kiendt nok for disse Ubehageligheder: Forurolige, eller giøre mit Sind og Legem ved Anfægtelser lidende kan han vist ikke. De som kiender mig kunde langt fra ikke sige mig saa hidsig som mine Fiender haver udskreget mig for. Kun min Ven og den jeg havde meent det vel eller og fortient vel af, har kundet i en Hast, og ved uventet og uforskyldt Angreb, sette mig i en fremmed Bevægelse: Min Fiendes eller en ubekiendt og ligegyldig Persons Antastelse faldt mig ikke saa fordømmelige. Var jeg en Hypokondrist eller Grillenfenger, troer jeg, den som ikke Menneske-Fiende, vilde snarere ynke end drille og ansee mig for Nar. Endog er jeg forsikkret, de som kiender min Legems Forfatning, tilligemed de Siele-Martrer og øvrige Lidelser, jeg udstoed bag Skræfieldet, og som seer de modbydelige, haarde og høyst voldsomme Lindrings Midler jeg nødsages at anbringe mod Virkningerne af disse Anfegtelser, ikke kunde andet end sige, jeg havde endog Aarsag og høyeste Aarsag at være Grillenfenger og maaske meere. Men jeg beder for Herr Doktoren: Jeg troer en Siel neppe, end ikke i Rov-Dyr Slegten til. Allene den paaraabte Fakultets Responsum tilligemed den belovede Priis-Afhandling, maatte man dog see. Og Publikum troer jeg har denne sidste Fordring. Maatte den virkelige Person ogsaa vises som har erholdt Premien og forfattet Skriftet, og derhos de Syndenfieldske Jurister fremstilles som staaer for denne Priis Tilkiendelse, Herr Doktoren forlade mig at jeg er vaer, Jeg kiender Kogleriernes Operationer og har lidt for meget af Troldskab: Herr Doktoren foregivne Autopsie har dog vel aldrig kundet giøre nogen Forandring i status qvæstionis, Og af de i Jntelligents-Bladet opgivne Data eller de Dokumenter som i Bogtrykkeriet til Eftersyn nedlagte og som hiin Konkurrent fremlagde for Publikum, sees ikke Fuldmagten anderledes forfattet en som sædvanlig, formodentlig og saaledes som klog og varsom Mand udstæder Fuldmagts-Brev. Og denne gav aldrig Fuldmægtig, Mandatær eller Submandatær, saaledes som Herr Doktoren dog vil, fri Haand at selge efter eget Tykke, Eier eller Principal til Tab eller og til fuld Skæl for Eiendommen, til Under- eller til Overbyder, og fraskrev sig umueligt ret approbere og at udstæde Skøde. Hvad tiltale Herr Doktor kan paa anden Grund have til Under-Mandatær, er Over Mandatæt og Principal uvedkommende, og kan aldrig virke ret mindst paa Eier. Men at aftvinge Submandatær Fuldmagts-Breve til Eftersyn udfordrer vel noget meer en Herr Doktorens Autopste, Naar altsaa Herr Doktoren har i sit Brev til mig sagt sin første Opgave urigtig som jeg arbeidet efter, og erkiendt mit Skrift i overeenstemmelse med denne Historie meget grundigt og fortrinligt; Saa bør han vel selv bøde sin Forseelse? At jeg omarbeidet mit Svar efter Dokumenter som jeg kunde lettelig slutte ingen Tvetydigheder, urede i Data eller i Navne kunde udeholde, eller og efter et Fuldmagts-Brev som ikke i Vikefaderens Rige tilværende, men endnu Udstæders Værge, eller hvilket det samme, under hans Fuldmægtigs Forvaring, og aldrig var til udflyelse eller Foreviisning at aftvinge, eller aldrig kunde faae Tilværelse i Naturen, hertil kunde Herr Doktor umueligt beqvemme mig. Milche.