Aalborg Stiftstidende, 1834-11-24
Fædrenelandet. I Kjøbenhavnsposten Nr. 230 er af en Hr. N. Johansen, Kjøbmand og Borger af Kjøbenhavn, fremsat det Spørgsmaal. Fortiene Kjøbenhavns eligerede Borgere eller de saakaldte 32 Mænd af deres Medborgere fortrinligen at vælges til Repræsentanter ved den forestaaende Stænderforsamlinge. Efterat have forudsendt fine Anskuelser afde Fordringer, der kunne og bør gjøres til ethvert Stænders=Medlem, der skal kunne ansees værdig til sit høie Kald, fortsætter han Svaret paa det opkastede Spørgsmaal saaledes: "Men seer man nu hen til, hvorledes vor Stads eligerede Borgere allerede i offentlige Blade have været udpegede som dem, der fortrinlig maatte komme i Betragtning ved de forestaaende Valg, saa skulde man fristes til at troe, at disse virkelig i denne deres vigtige Stilling havde viist sig saaledes paa deres Medborgeres Bedste, at de kunde fortjene Navn af Mænd, hvis Diervhed, Nidkjærhed, Rededelighed, Oplysthed, Uafhængighed og Fædrelandssind havde staaet sin Prøve og fortjente deres Medborgeres hele Tak og Erkjendelse. Jeg tænker imidlertid, at der neppe vil findes een Borger, der troer saaledes at kunne dømme om denne de 328 Jnstitution i Almindelighed eller dem selv, som Medlemmer af den, i Særdeleshed; men da de dog nu eengang offentlig ere anbefalede som fortrinlig værdige Candidater, er det sikkert ikke overflødigt, ligeftem at fremsætte sin Mening om dem, og jeg paastaaer derfor uforbeholdent, at de ikke forekomme mig at have gjort sig fortrinligen fortjente til atter at repræsentere vor Stad i dette Tilfælde, hvor Vaget er overladt os selv og ikke til deres egen Corporation. Naturligviis menes ikke dermed, at fornærme disse Herrers Personlighed i Almindelighed; for enkelte af dem nærer jeg endog saamegen Agtelse og Tillid, at jeg med dem gjør en Undtagelse og sætter dem paa min egen Stemmeseddel. Jblandt disse nævner jeg kun en Hammerich, en P. C. Knudsen, en H. P. Hansen o. fl. Hver Mand i Staden, tænker jeg nemlig maa være enig med mig i, at vor Stad som Commune, er baade uheldig organiseret og uheldig bestyret. Vort Politivæsen, vort Fattigvæsen, vort Brolæg ningsvæsen, vort Vandvæsen og vel i det Hele vort helCommunalvæsen torde neppe fortjene nogen Mands Roes hvad enten vi see hen til Kostbarheden for de skatteydende Borgere eller til hvad der præsteres uagtet denne Kostbarhed. Vistnok vilde det være ubilligt ene at tillægge de 32 Mænd Skylden for det Trykkende og Mangelfulde i alle vore Communal=Indretninger, og vistnok maa det indrømmes, at det til at belyse dette Trykkende og dette Mangelfulde maaske vilde bidrage ganske betydeligt, hvis det kongl. danske Cancelli vilde underkaste vor Stads Bestyrelse en Undersøgelse, for nogen Deel liig den, der for Tiden foretages over Magistraten i en af Jyllands vigtigste og i mange Henseender ikke mindst heldigt ordnede Kjøbstæder, hvor samtlige Borgere for en indsigtsfuld, upartisk og streng rerfærdig Undersøgelsescommission have maattet forklare sig over Magistratens Embedsforhold i den sidste Snees Aar; men om vi end ville tillægge vor Stads Magistrats Organisation og Forvaltning. sen Hovedandeel i den ringere Grad af Tilfredshed, hvormeds vist Mange iblandt os, om endog i forskjellig Grad, betragtet vor Communes Bestyrelse, saa kan det dog ikke negtes, at ogsaa vore eligerede Borgere bør tillægges et betydeligt modst talsk Ansvar derfor. Den som tier, hvor han kan og børn tale og tale høit, fortjener at dadles, og det er endnu ikkes Thørt, at vore saakaldte 32 Repræsentanter, naar de have havt at afgive Betænkning til Magistraten over Byens Anliggender og deres yttrede Mening ikke er bleven tagen til Følge, enten have resigneret deres Stilling i Masse eller engang protesteret i Masse. Men saalænge Sligt endnu er uhørt, saalænge maae de ogsaa ansees at ville deele Skylden for de mangelfulde Jnstitutioner og Forvaltninger, hvorunder Stadens skatteydende Borgere sukke, og - forsaavidt - kan jeg i det Mindste ikke Andet, end ansee dem for mindre tværdige til, atter at repræsentere os paa Stænderforsamlingen. Jeg har aldrig erfaret, at disse vore Eligerede have levende bestræbt sig for at hindre de bestandige Forhøielser i vore Skatter og Afgifter, som de senere Aar vedvarende have ført med sig. Jeg har aldrig hørt, at de f. Ex. da en af Stadens Afgivter, voxede fra 1 Rbd. Sedler til 10 Rbd. Sv., have protesteret derimod; og, da Forordn. af 12te Februar d. A. om Stadens Bolværker udkom, der dog gjorde en saa betydelig Indskrænkning i den private Borgers Eiendomsret, at f. Ex. min, i Tillid til denne Rets Uforkrænkelighed, dyrt kjøbte Eiendom i et Nu og uden den mindste Skadesløsholdelse, som uden den mindste Brøde fra min Side, forringedes over 100 pCt., mon da disse 32 Eligerede protesterede eller petitionerede, eller stræbte at forebygge eller afhielpe denne uforskyldte Ødelæggelse fra mig og flere Medborgere, Neppe Fire af dem alle yttrede sig, efter Forlydende, aabent imod denne Foranstaltning, og om Nogen har nedlagt deres formelige Protest derimod, veed jeg i det Mindste ikke med Bestemthed, men det vilde i al Fald være interessant og glædeligt at erfare, selv i dette Øieblik. Jeg for min Part opfordrer derfor mine Medborgere til, vel at betænke, om disse 32 Mænd i Almindelighed kunne siges at fortjene Stadens Tillid i den Grad, at vi fortrinligen skulde vælge dem til Stænderdeputerede for vort Fædrelands Hovedstad. Jeg troer det ikke. Min Stemme giver jeg derfor til 1) Cancellisecretair T. Algreen=Ussing; 2) Landsoverretsprocurator Haagen; 3) Professor juris P. G. Bang; 4) Justitsraad Wroblewsky af Rentekammeret; 5) Justitsraad F. C. Frisch af Cancelliet; 6) Capitain Falsen, af Sø=Etaten; 7) Grosserer Joseph Owen; 8) Grosserer, P. C. Knudsen; 9) Grosserer, Etatsraad Hvidt; 10) Grosserer Puggaard; 11) Agent Johan Hammerich, 12) Viinhandler H. P. Hansen; 13) Landsoverretsprocurator Ring For Flere stemmer jeg ikke her, da jeg ikke kjender Flere værdigere end disse. - Kjøbenhavn, den 13de November 1834. N. Johansen, Kjøbmand og Borger af Kbhvn.