Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Ved Afstaaelsen af Norge har Agerdyrkningen faaet et nyt og forøget Krav paa vor fælles Opmærksomhed og Virksomhed, da nu vort Korn med større Sikkerhed og til større Fordeel for den Private, vil kunne gaae til Norge. Derimod troer Forf. at Danmark ikke er det Land, hvor man kan vente sig noget stort af Fabriker, hvilke man allerede for meer end 50 Aar siden har begyndt at anlægge, skjøndt lige indtil de sidste Tider med meget ringe Held. Agerdyrkningen og Søfarten, saa naturlige for vort Land, kunne tilstrækkeligen sysselsætte dets Befolkning. At Fabricationen i de sidste 7 Krigsaar blev heldigere dreven, var en Virkning af adskillige sammenstødende Aarsager, hvoraf den vigtigste var Mangel paa Anvendelse af de Capitaler, der før brugtes til Søfart og Handel. Men med tilbagevendt Fred maa Fabrikerne igjen synke, hvorover man nu allerede hører Klager. Den Næringsvei, hvorpaa, efter Forf. Mening, Norges Afstaaelse, burde have allermeest Jndflydelse, er Fiskeriet. En Medaarsag til at det hidtil forsømtes, var formodentlig Norges Forening med Danmark. Det fortjener al muelig Opmuntring, men bør drives i det Store. Den danske Mand, siger Forf., er født Agerdyrker eller Sømand, bestemt af Naturen til at pløie det Land, han beboer, eller det Hav, som omgiver ham, og efter at han med Beviser har godtgjort det første, gaaer han over til at betragte ham som Sømand og Handlende. Han mener, at vi fornemmeligst burde handle paa Østersøen, Sverrig, Norge, Holland, og Engelland, hvortil vor Beliggenhed mod Østersøen og Nordsøen indbyder os. De danske Handelscapitaler burde først og fremmest anvendes paa den indenlandske Handel og paa Handelen med Fremmede. Naar deraf fremkom Overskud kunde det anvendes paa fjernere og voveligere foretagender. Men man har brugt den omvendte Fremgangsmaade. Derfor gik ved Krigen 1807 al den danske Formue, som var længere borte fra vore Havne, end at den i Hast kunde reddes, virkeligen tabt. Neppe aande vi nu friere, førend vi begynde hvor vi 1807 slap. Forf. meddeler en fuldstændig Liste over de i forrige Aars sidste 3 Maaneder fra Kjøbenhavn afgangne Skibe. Der udgik 3 danske Skibe paa 325 1/2 Commercelæster til Ostindien, 27 danske Skibe paa 2769 Læster til Vestindien, 41 danske Skibe paa 928 Læster til østersøiske fremmede og 525 danske Skibe paa 6880 1/2 Læst til indenlandske og østersøiske Steder. Af det sidste Antal er en stor Deel smaa Provinds Fartøier, som ere vendte tilbage for at overvintre ved deres Eieres Hjemsteder, efterat have gjort deres sidste Kjøbenhavns Reise det Aar. Derefter kan dette Antal Læster omtrent ansees som Summen af den hele indenlandske Fart. Forf, overlader det til Læseren at dømme, om her er rigtige og kloge Forhold imellem den indenlandske fremmede, imellem den nærmere og fjernere Fart for et Land af Danmarks Beliggenhed og Kaar. Desuden sættes derved, efter hans Formening, alt for store Capitaler ud af det indere Omløb, som vi saa høiligen trænge til. Hvilke Summer maa der ikke være anvendte paa de i Efteraaret udrustede 3 Ost- og 27 Vestfarere, ei at tale om den Chinafarer, som i disse Dage afgaaer, Disse Summer kunne ikke ventes tilbage førend om 1, 2 og flere Aar med en Fordeel, som af mange Aarsager og især efter St. Croix's mislige Høst i forrige Aar, er usikker; hvor stort Gavn vilde disse Capitaler ikke have ydet, om de vare blevne anvendte paa den indenrigske og fremmede østersøiske Handel, hvor de fire Gange kunde vendt tilbage fra med tidt gjentagnere og meget vissere Fordeel Virkningerne af disse fra Omløb uddragne Capitaler paa vor Pengecours have været aabenbare, og, saavidt dette er Aarsagen til dens Høide, var det muligt at denne kunde holde sig indtil de komme tilbage med Fordeel. - Anmelderen kan ikke saa ganske underskrive Forfatterens Mening, at vi maa betale det Brød og Kjød, vi spise nu, med mange Rigsbankdaler, i det Haab at drikke Caffe og Thee ad Aare for desbedre Kjøb; thi den Caffe og Thee, som 30 Ost- og Vestfarere og 1 Chinafarer bringe hertil, forbruge vi jo ikke selv, men den udsendes jo, som bekjendt, og da kommer der igjen Penge ind i Landet for disse Artikler. J de fleste Henseender kan det vel være os ligegyldigt, hvor Fordelen kommer fra, men naturligviis er det altifordeelagtigst, naar den, som i dette Tilfælde, kommer udenlands fra. - Forf. udbreder sig derpaa over Colonialhandelen i Almindelighed, støttende sine Paastande paa den berømte A. Smiths Udsagn, og søger at godtgjøre, at Capitalerne, der anvendes til fjernere Foretagender, ere til Tab for Staten, medens de derimod ere til største Fordeefor den, jo nærmere Hjemmet de anvendes. Han finder det besynderligt, at medens vi give os tilat seile Verden rundt, endnu afbrændte Tomter sees fra Bombardementet 1807, og istedet for ad sætte Capitaler i at brænde indenlandsk Leer og indenlandsk Kalk til at bygge dem op med, hvilket dog formodentlig ret smukt vilde forrente sig, kunne vi ikke jage Capitalerne langt nok bort, saa at chinesisk Vindskibelighed maaskee faaer sig bygt et Huus for danske Penge, medens vort eget endnu ligger i Gruset. - Ogsaa i dette Stykke kan Anmeld, ikke være enig med Forf. En Kjøbmand kunde vel neppe foretage sig en uheldigere Speculation end at anvende sine Capitaler paa at bygge Huse i et Øjeblik, da man kan kjøbe dem fuldfærdige for mindre end det Halve af hvad de i den dybeste Fred have kostet at bygge, og da Afgivterne gjøre, at selv den, der har kjøbt dem til de billigste Priser, neppe har 7 til 8 PC. af sine Capitaler, medens Discontoen er 16 PC. og derover. - Hvad Handelen paa Norge angaaer, da mener Forf., at den danske Stat vinder mere, naar den danske Kjøbmand anvender sin Capital paa 4 Skibe til Handel paa dette Rige, end naar han kjøber 1 Ostindiefarer, fordi det er naturligere, altsaa rettere, at vi føre activ Handel paa Norge, end at vi føre activ Handel paa Ostindien. Anmelderen troer nu at have anført nok af dette velskrevne Skrifts Jndhold, for at gjøre vor Læseverden opmærksom paa, at det i det Hele er forfattet med megen Sagkundskab, og med en Jver for Fædrenelandets Vel, der gjør Forfatterens Hjerte Ære.