Ribe Stifts Adresseaviser, 1845-01-13
Fra Ekernfjord berettes i Hamb. Neue Zeitung, at Generaltoldkammer- og Kommerce-Kollegiet har anmodet, Magistraten sammesteds om at forhøre Skipper Schau der af Byen, for at erfare, hvad det skulde betyde, at han forleden, ved en af de danske Øer, havde heiset det "slesvigholsteenske Flag. J. "Dannevirke, bekjendtgjør den Slesvigske Forenings Sekretærer, dHrr. Hans Nissen og Laurids Skau, at de have modtaget en kongl. Resolution af 10. ds., ifølge hvilken Hs. Majestæt, næst at udtale Sin Misbilligelse af de i bemeldte Generalforsamling tagne Beslutninger, dog har fundet Sig foranlediget til, af Kongelig Myndighed at lade Naade gaae forRet, og allerhøiest anordnet, at intet Videre skal foretages i denne Sag, samt at Forbuddet imod Foreningens Møder skal være hævet. Mordsagen paa Lilleeng. (Sluttet.) Efterat Jens Christensen var død, lod tiltalte Jens Christensen ham ligge i samme Stilling paa Gulvet, men tog hans Penge, der, efter hvad Niels Christian havde sagt ham, laae paa en Hylde over Hovedet af Sengen, Sedlerne indsvøbte i noget Papir og et gammelt Tørklæde og Sølvpengene i en liden Lærredspose, lukkede derpaa Kammerdøren til med Has pen og den liden Hængelaas, som den pleiede, naar Jens Christensen ikke var i Kammeret, aftog Nøglen og 2de derved hængende smaae Nøgler til sig og gik med Pengene og Langjernet tilbage til Laden. Da han havde ligget der et Øieblik fik han ifinde at vilde tale med Broderen Niels Christian, gik derpaa hen og bankede paa Vinduet til dennes Soveværelse og kaldte: "Niels! Du skal op, der er en Hest løs hvorefter Niels Christian kom udenfor og han fortalte da denne, at nu var det forbi med Jens, og viste ham Pengene, og Niels Christian gik derpaa atter ind og lagde sig. Klokken var dengang 3 a 4 og det begyndte at dages: Jens Christensen blev derfor endnu liggende i Laden Resten af Natten samt den følgende Dag, og Niels Christian var om Dagen inde hos ham og talte Pengene, men fik dem dog ikke talte nøiere, end at han sagde Jens Christensen, at der var 5 a 600 Rbd., uden at beholde nogle af dem, fordi han ikke kunde lide at have nogen af dem i sit Huus. Jens Christensen tørrede Blodet af Langjernet om Onsdagen med noget Ho og Sand, og om Torsdagen lod Nils Christian det skjærpe eller fortynde ved Smeden, saa det fik et noget forandret Udseende. Onsdag Aften var Niels Christian igjen i Laden med et Stykke Mad til Jens Christensen, og om Aftenen Kl. omtrent 10 tog han fra Lilleeng, og et lidet Stykke derfra kastede han de 3 smaae Nøgler fra sig i en Tørvegrav, hvor de ved Eftersøgning ere fundne, men de røvede Penge beholdt han, Sedlerne i det samme Papir og Sølvpengene, som han antog kunde være 50 a 60 Rbd., i den samme Pose, han tog dem, og reiste over Fjorden ved Nørre-Sundby om Aftenen Kl. 11 til Ormholt Mølle, hvortil han kom Torsdag Formid middag. Forinden han kom til Møllen nedgrov han Pengene i Marken, og nogle Dage efter fik han Leilighed til at putte Sedlerne i en Flaske og satte denne ved en Pæl under Malerenden ved bemeldte Mølle, hvor Samme, ved den derefter foretagne Undersøgelsesforretning, ogsaa fandtes og Beløbet deraf at udgjøre 584 Rbd. Sølvpengene tog han derimod senere fra det Sted, hvor han først havde gjemt dem med sig en Aften, han vilde gaae til Heiselt, men da han imidlertid havde hørt, at Niels Christian var bleven arresteret, blev han underveis saa urolig og ærgerlig i Sindet over den Ulykke, han havde gjort, at han kastede nogle af Sølvpengene i Aaen, som løber forbi Heiselt paa 3 forskjellige Steder, tilligemed Posen, men beholdt dog endeel af dem, og har deraf til Forskjellige udgivet 17 Rbd. 5 Mk. samt havde 17 Rbd. hos sig endnu den Gang han blev anholdt, men fandt Leilighed underveis til Arresten at kaste dem fra sig, uden at Vagten mærkede det. Udnævnelser og Entledigelse. Under 23. ds.