Aalborg Stiftstidende, 1838-12-08
Adlandet. Frankrig. De igaar antydede urolige Optrin i College de France eller det Pariser-Universitetet vare følgende: En af Professorerne, Lherminier, der tidligere har tilhørt Oppositionspartiet, er pludselig gaaet over til en ubetinget Ministerialismus og har i Statsraadet erholdt Ansættelse som maitre des requetes (Suplikmester. De nu Hr. L. (Dagen før Lobauls Død) vilde fortsætte et juridisk Cursus for Universitetets Studerende var han allerede iforveien bleven varslet om den lidet behagelige Modtagelse, der ventede ham, og havde erholdt det Raad, at lade sig beskjærme af Gensdarmer, men som han afslog. Da han nu havde indfundet sig i Høresalen holdt en talrig Mængde, hvoriblandt dog Journ. des Deb. forsikkrer vare færre Studerende end Repræsentanter af de anarchiske Partier, Auditoriet, Corridorerne og Gaarden til heelt ud paa Gaden besatte, og neppe havde Lherminier betraadt Kathedret, hvor han stod ganske forladt af og afskaaren fra alle sine Venner og Tilhørere, før de scandaløseste Optøier, hvormed politiske Lidenskabers Raahed endnu nogensinde har været betegnet, toge deres Begyndelse. Ned med Renegaen, Ned med Forræderen, Paa Lygtepælen med Requetemesteren lød det fra alle Kanter. Alle Slags Gienstande, bleve kastede ham i Hovedet. Store Sousstykker, slyngede med Kraft, peeb om hans Øren. Vandcaraffelen og Glasset paa Kathedret bleve sønderslagne. Et uhyre Træfrag, ment, som var revet løs af en af Bænkene, faldt ned ved Lærestolens Fod. Kort sagt. Trudsler, Mordskrig, rasende Trampen og det, med stedse fornyet Jntensitet, gientagne Raab: "Ned med Forræderen!" udgjorde - som Journ. des Deb. udtrykker sig i hele 3 Qvarteer den Scene, hvis uforfærdede og passive Offer Hr. Lherminier var. Hans Stemme, der undertiden provede at beherske Tumulten, blev strax ved dens første Lyd overdøvet af en Torden af Forbandelser og Skjældsord. Endelig besluttede Hr. Lherminier at rømme Marken og med Nød og Neppe lykkedes det ham, ved Hjælp af nogle Studenter at naae Professorernes Opholdsværelse. Men Mængden fulgte efter og sønderslog Dørre og Skabe og styrtede løs mod Professoren, der svævede i største Fare. Men - beretter endvidere Debats - hans stolte Holdning frelste ham. Mine Herrer hans Venner beskjærmede ham og ledsagede ham ud paa Gaden. Endeel af de Rasende forfulgte ham imidlertid med Skjældsord lige til hans Bopæl, hvor Mængden forsamlede sig udenfor Huset, indtil en Politicommissair indtra- og foretog flere Arrestationer. Professorens Forelæsninger ere nu, ifølge en i Moniteuren publiceret Resolution af Ministeren for Underviisningsvæsenet, blevne foreløbigt suspenderede. Oplysningen af Nationalgarden i Metz ved en kongelig Ordonnats giør i Paris stor Opsigt. Den nærmeste Anledning hertil var en imellem Byens Maire, en ultraministerielDeputeret, og Nationalgadens Officerer opstaaet Tvist, idet disse, paa nogle Faa nær, som siden have indgivet deres De mission, nægtede, under Anførsel af Mairen, hvem Obersten beskyldte, personligt at have fornærmet ham i Municipalraadet, at ville begive sig hen for en corps at gjøre den nye Præfect deres Opvartning. De ikke ministerielle Pariser-Blade, see i denne Begivenhed kun Tilfredsstillelsen af en gammel Uvillie, som man paa høiere Steder nærede imod den Meter, Nationalgade, deels paa Grund af den Kulde, den viste ved Hertuginden af Orleans Gjennemreise, deels paa Grund af dens Jnclination til Valgreformen. - Marschal, Mouton, Greve af Lobau, var født 1770 i Phalsburg, (Depart. de la Meurthe) hvor hans Fader var Bagermester. Ved Revolutionens Udbrud stod han i Handelslære i sin Fodeby, men traadte snart i Krigstjenesteen. Alle sine Grader, erhvervede han, ikke ved Avancement i Fredstid, men paa Valpladsen; 1804 blev han Adjutant hos Napeleon, 1805 Brigadegeneral, 1807 Divisionsgeneral. J denne Egenskab gjorde han den spanske Krig med. J Feldttoget 1809 mod Østerrig erhvervede han sig ved sine Vaaben Titel af Greve, Lobau, idet han paa det Tappreste kjæmpede i Spidsen for de paa Donausen Lobau indsluttede og paa begge Bredder for den fjendtlige Jld udsatte Tropper. Ogsaa i de mindeværdige Feldtog 1812-13 tog han levende Deel. Ved sin Tilbagekomst udnævnte Ludvig den 18de ham til Ludvigsridder, men efter den 20de Marts 1815 fulgte han paany Napoleons Faner, under hvilke han udnævntes til Pair at Frankrig og Chef for den første Militairdivision. J Feldttoget 1815 commanderede han Nordarmeens 6te Corps og gav Preusserne dygtigt at bestille. Men i Slaget ved Waterlod blev han tagen tilfange og ført til England, hvor han erfarede sin Forviisning fra Frankrig. 1818 vendte han imidlertid tilbage og 1828 udnævnte hans Fode=Departement ham til Medlem af Deputeretkammeret, hvor han sluttede sig til den derværende Opposition. 1830 blev han Medlem af Commissionen i Hotel de Ville og 1831 i Decbr. efter Lafayettes Demission, Commandant for Nationalgaden. Det følgende Aar udnævnte Kongen ham til Marschal at Frankrig. Som Chef for Nationalgarden var han stedse et af Oppositionen lidet yndet villigt Værktøi for de successive Ministerier. Hans Dygtighed og Tapperhed i Feldten betvivler Ingen. Napoleon erklærede, at Jngen forsted som Lobau at lade et Regiment maneuvrere, og sagde med Stolthed: Mit Faar er en Løve." Paa samme Tid som Lobau døde ogsaa en Søster til Marschalinden, en Frøken v. Arbergi Brussel. En anden af Marschalindens Søstre er gift med en af den gamle Armees tappreste Generaler, Grev Kleber. Ogsaa hun udgaves i disse Dage for død, men det viste sig siden, at Rygtet havde forvexlet hende med den nævnte Søster, Marschalinde Løbau er Arving til de gamle Fyrster af Neuschatel og en Niece af Hertuginden af Atbany, den sidste Stuarts Gemalinde. Hun har ingen Sønner, men kun 3 Døttre, af hvilke den ene er gift med en Efterkommer af Turgot. National vil vide, at Ludvig Philipp i disse Dag har gjort sit Testament og deri ogsaa for de Mindreaarige valgt eventuelle Formyndere blandt Pairiets Medlemmer, Mange af Testamentets Bestemmelser skulle afvige fra de almindelige Retsforskrifter. - Man taler om Hertugen af Nemours nærforestaaende Reise til Algier. - Hertuger, af Choiseul, Gouverneuren i Louvre, ligger for Døden, - Jfølge de sidste Beretninger fra Algier af 18de f. M. var Abdeel=Kader vedvarende beskjæftiget med Beleringen af Ain Maide, og alle de Rygter, Araberne have udspredt om hans Nederlag, ere aldeles grundløse.