Københavns Adresseavis, 1770-01-17
Rusland tog 1685, efter Venedigs og Polens Exempel, Deel i Tyrke=Krigen med Keiseren. Prinz Gallizin mar, scherede med en stor Armee imod Tartarerne. Da han ingen Fiende fandt for sig, saa gik han ind i de Nogaiske Tartarers Land, hvor alting var saaledes ødelagt, at han paa en Distance af 50 Mile, indtil Precop, hverken fandt Levnetsmidler eller Foer for Qvæget. Tartar Kahn, havde efter Kosakkernes Hettmanns Jvan Samelowitzes Raad brugt den Forsigtighed, at ødelegge alting. Formedelst denne Mangel omkomme mange Mennesker og Qvæg ved den Russiske Armee. Hettmanns Utroskab blev aabenbar. Han blev tagen fast, afsat, og skikket til Siberien, og i hans Sted kom Mazeppa. Peter den 1ste satte stor Tillid til hans Troskab; han gav ham Andreas=Ordenen, og betroede ham Commandoen i Ukraine. Hans Ærgierrighed forledede ham til, ved Kong Carl den 12tes hastige Erobringer at slaae sig til ham, og at befrie sin Nation fra det Russiske Aag. Han traadde i Underhandling med ham, da han vilde brekke op imod Moskov, og raadede ham, at tage Veyen igiennem Ukraine, hvor han vilde støde til ham med 30000 Kosakker, som stode under hans Commando. For desto listigere at bedrage Caren, skikkede han en Deputation til ham, som maatte besvære sig imod Ministernes Opførsel imod Kosakkerne. Caren havde allerede faaet Efterretning om Majeppas Anstalter og Anslag, han lod de Deputerede sette fast, og opdrog til Menzikow, at passe nøye paa Kosakkerne, og at tage saadan en Stilling, at de ikke kunde forene sig med de Sven skee. Mazeppa saae derpaa, at han var forraadet, gik over Floden Dessa, ligesom han vilde angribe et der staaende Svenskt Corps. Her aabenbarede han sin Plan for Soldaterne, men de forkastede den næsten allesammen. Jmidlertid mens de nu gjorde Overleg, enten de skulde tage ham fast eller ey, fik han Tid til at redde sig i den Svenske Leyer med 2000 Mand; de øvrige stødte til Menzikow igien. To e Oberster af Mazeppas Anhængere kastede sig ind i Bathurin, for at spille denne Stad, i de Svenskes Hænder. Menzikow lod dem ikke faae nogen Tid dertil. Han bestormede strax Staden, lod Officiererne radbrekke, Soldaterne nedsable, og Staden plyndre, og paa samme Maade gik man tilverk med nogle andre Steder, som vare tilbøyelige til at understøtte Rebellionen. Carl den 12te blev, som bekiendt, derpaa slagen ved Pultava 1709, og hans hele Krigshær næsten tagen til Fanger. De Kosakker, som havde fulgt Majeppa, reddede sig tildeels med Flugten til Øerne ved Dnieperen. Efter denne Seier besluttede Peter 1. at giøre Kofakkerne saa smaa, at han ikke meere Skade skulde have deraf, om de begik nok en anden Gang Troløshed imod ham. Han skikkede en Deel af hans Tropper til de forbemeldte Øer, og lod alting nedsable, endog de rebelliske Kofakker og Børn med deres Mødre, hvorpaa han lod uddeele deres Gods og Eiendom iblant hans Soldater. Videre lagde han et stort Antal af hans Folk ind i deres Land, og skik kede mange 1000 Kosakker til Øster=Søen, hvor de bleve brugte til alle Slags Arbeyde, og derved oprevne. Den undvigte Mazeppa blev henrettet i billede. De Kosakker, som vare blevne troe, udvalgte med Carens Bevilgning Jvan Scoropask til deres Overhoved eller Hettmann, hvilken Caren gjorde sig gandske hengiven ved alle optænkelige Velgierninger og Kiertegn, og, for at trekke ham endnu sterkere i den Russiske Jnteresse, bevægede ham til, at givte hans eneste Datter med Geheimeraad Tolstois Søn. Han maatte skikke Caren nogle 1000 Zaporoviske Kosakker 1722 paa hans Tog til Persien, som han selv ikke kunde anføre formedelst hans Alders Skyld. Peter den 1ste hastige Erobringer ved det Caspiske Hav, og Persien, gjorde Tyrkerne skindsyge og misundelige, og de begyndte at true med en Krig. Kofakkerne holdt disse Omstændigheder beqvemme, til at faae deres gamle Friheder, igien. Der kom 1723 nogle Officierer af dem til Petersborg, og bade Caaren, at sette Ukraine i sine forrige Friheder igien. Dette Andragende viiste ved da værende Omstændigheder en hemmelig Misfornøyelse; og da Caren den Gang havde 70000 Russer staaende i Ukraine, og behøvede just ikke at frygte sig saa meget for Cofakkerne, saa lod han disse Deputerede føre fangne til Reval, og lod derimod oprette et Russisk Regierings=Collegium i Gluchow i Ukraine, der skulde bestaae saa længe, indtil Hettmann Schoropatzkp døde, som formedelst sin høye Alderdom ikke bekymrede sig om nogen Ting meere, og indtil den var udvalgt en anden i hans Sted. Da denne Hettmann, nu var død, og saa vel Peter 1ste som hans Gemahlinde, Keyserinde Catharina den 1ste ligeledes vare døde, saa hade Kofakkerne den unge Monark Peter 2den om et nyt Hoved igien. Deres Begiering blev dem strax bevilget, de Kofakkiske Obrister bleve løsladte af deres Fængsel i Reval, skikkede hiem med allehaande Naades=Beviisninger, og den fornemste iblant dem, Daniel Apostol, foreslaget Nationen, i Keyserens Navn til Hettmann. Men da Nationen har Valrettighed, saa maatte Statsraadet Theodor Nan mon, som den Gang var Russisk Regierings=Præsident Ukraine, sammenkaldede de fornemste af Nationen til Gluchow til en Hettmans Udvælgelse den 1ste October 1727, hvilket Val efter Hoffets Sindelang faldte eenstemmig paa forbemeldte Daniel Apostol. Peter Weder fortæller Val og Hyldings=Solenniteterne i den 3die Deel af hans forandrede Rusland S. 112 og 113. Jeg vil ikkun deraf anføre, at Hettmanns Ærestegn ere: 1) CommandoStav, 2) Fanen, 3) Hestehalen, 4) og det store Lands=Seigl. Det følgende Aar bleve Cosakkerne urolige igien, og vilde foreskrive Love, paa hvad Maade de vilde være regierende, men General Weisback, som laae i Ukraine, vidste at holde dem i Underdanighed, og nødte dem til at skikke nogle fornemme Deputerede, hvoriblant var Hettmann selv til Moskou, og bede om Forladelse. De fik Forladelse, dog med den Vilkor, at de, foruden de Gisseler, som de allerede forhen havde ladet blive i Rusland, skulde endnu lade deres egne Sønner blive tilbage som Troeskabs=Un Resten følger. derpandter.