Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-03-30
Kjøbenhavn den 26 Marts. Adskillige indløbne Breve og Efterretninger fra og over Sverrig sætte os i Dag i Stand til at meddeele vore Læsere følgende nærmere Underretningom den i dette Naborige ind. trufne Regjeringsforandring. - Den nærværende Krig og Sverrigshaabeløse Forfatning havde allerede længe opvakt en almindelig Misfornøielse, der truede med et frygteligt Udbrud. Jsær havde Kongens ofte og høit erklærede Beslutning, aldrig og ikke under nogen Betingelse at ville indlade sig i Fredsunderhandlinger med Frankerig, forbittret Gemytterne. Sygdommene, der stedse toge meere Overhaand iblandt Tropperne og især blandt Landværnet, som for det meste blev et Offer for samme, havde udbredt Kummer og Rædsel over hele Landet. Nationens Misfornøiel, se steeg til det høieste, da Kongen pludselig forhøiede Krigsstyret til det femdobbelte. Dog skreg man endnu mindre mod det trykkende end mod det ulovlige i denne Forholdsregel. Allerede mod Slutningen af Februar viste sig de første Symptommer paa den nærmende Opstand. Denne brød, først ud i den vestlige Armee. Den største Deel af denne Armee forsamlede sig under Oprørsfanen, udstædte en fyrig Proklamation og marscherede, under Anførsel af Oberstlieutenant Adlersparre - der forud havde ladet GeneralCederstrøm, Obersterne Baron Cederstrøm og Leyensted, og flere Officerer, som ei kunde vindes for Opstanden arrestere - mod Stockholm, hvor den mod den ulykkelige Monark stiftede Sammenrottelse efter al Anseelse allerede havde gjort stor Fremgang. Først den 12 Marts blev Kongen underrettet om den oprørske Armees Anmarsch, som den Gang efter en Marsch af 4 Dage allerede var ankommen til Ørebro. Han befalede strax, at den Kongelige Familie og hele Hoffet skulde gjøre sig færdig til at afreise med ham til Skaane næste Dag, at Garnisonen, der bestod at to tydske Regimenter, to Kyrasseer-Escadroner og noget Landværn, ligeledes skulde brække op og at Borgerskabet skulde besætte alle Vagterne. Han selv begav sig om Aftenen fra Slottet Haga, hvor han indtil den Tid havde opholdt sig med Dronningen og de Kongelige Børn, til Steden, arbeidede hele Natten igjennem og forberedte alt til sin Afreise. Han forlangte, at der skulde udleveres ham to Millioner i rede Penge af Banken til at bestride Reiseomkostninger. Den 13de om Morgenen bleve tre af det Kongelige Slots Porte spærrede, alle i Staden tilstædeværende Officerer kaldtes til Kongen, og Hs. Majestæts Reise blev bestemt til om Middagen. Fra flere Sider gordes Kongen de indstændigste Forestillinger og hans egen stedse voxende Fare. Jsær forenede Feldtmarschal Klingspore og General Adlercreuz sig for at besværge Kongen, at beslutte sig til de Forholdsregler, der ene formaaede at rædde Landet. Den første skal til den Ende have gjort et Knæefald for ham. Men Kongen forblev urokkelig og viste sig meget opbragt og utaalmodig. Nu troede de Sammensvorne, at der ikke meere var nogen Tid at spilde. General Adlercreutz, som Kongen havde bortviist med Yttringer af den meest levende Harme, vendte tilbage til Kongens Gemamed fem af sine Adjutanter og med Hofmarschal Silsversparre, erklærede ham, at han maatte arrestere ham i Nationens Navn og fordrede hans Kaarde af ham. Kongen greeb sin Kaarde, og da denne var vristet ham ud af Haanden, tog han endnu et Par Lysestager og kastede dem efter de Sammensvorne. Paa hans Raab om Hjelp mod Vold og Forræderie, opbrækkede Generaladjutant Melin, Kapitainlieutenant Grev Løvenhaupt. Baron Akerhjelm, en Kammerhusar og en Lakei en tillukt Dør og trængte ind i Kongens Gemak. De to første bleve arresterede og de andre bortjagede af de Sammensvorne, der i samme Øieblik, omtrent 30 i Tallet, styrtede ind i Gemakket. Kongen benyttede sig af denne Forvirring til at undflye igjennem den op brækkede Dør. Men de Sammensvorne løb efter ham, grebe ham nederst paa Trappen og bare ham op igjen. Varhan kommen til den store Slotsvagt, saa var han maaskee bleven ræddet, og der var sikkert opkommet et skrækkeligt Blodbad. Slottet blev nu besat med Vagt paa alle Sider, og alle Udgange spærrede. Hertugen af Sødermanland blev udraabt til Kongerigets Regent; der hørtes ingen Stemme til Fordeel for Kongen, den offentlige Sikkerhed blev uforstyrret, Sagen var afgjort og endt, førend den største Deel af Stockholms Jndbyggere vidste hvad den foregik. Der afsendtes Kourerer, for at kaldt de allerede afmarscheerte Tropper tilbage, og de beordrede Borgervagter bleve afbestilte. Om Eftermiddagen udstædte Hertug-Regenten nedenstaaende Proklamation. Denne Revolution har intet Blod kostet. Generaladjutant Melin, Oberstlieutenant Martinau, Borgemester Oldenburg, Grev Karl Løvenhaupt og Understatholder Edelereutz bleve i det første Øieblik arresterede, men endnu samme Dag igjen løsladte. Næste Nat Kl. 1 førtes Kongen til Drottningholm under en stærk Kavallerie-Eskorte. Han bevogtes der stræng af en talrig Garde; to Officerer opholde sig Dag og Na i hans Gemak. Slottet er omringet med skarpladte Kanoner. Tropperne sammesteds staae under HofmarschaSilfversparres Kommando. Man siger, at Kongen senere har skullet føres til Gripsholm. Dronningen, som ved denne Leilighed har viist største Hengivenhed for sin ulykkelige Gemal, har gjort de indstændigste Bønner om at følge ham i hans Fangenskab, men det er blevet hende aldeles afslaaet. Hun er forbleven paa Haga med sine Børn Rigsdagen er udskreven til den 1 Mai. Man forudseer, at den vil blive meget stormende. - Regentskabet bestaaer, foruden Hertugen af Sødermanland, af følgende Personer: Feldtmarschal Klingsporr, Rigsdrot Grev Wachtmeister, General Stedingk, General Adlercreuz, Baron Chren, heim, Admiral Lagerbielcke, Statssekretær Lagerbjelcke, Grev Oxenstjerna. - Grev Ugglas er gaaet af og Feldtmarschal Klinsporr er bleven udnævnt til Overstatholder i Stock holm. Hofmarschal de Besche er bleven udnævnt til Slots høvedsmand i Stedet for den entledigede Baron Munk. Ellers har enhver beholdt sin Post og hele Ministeriet er blevet uforandret. General Adlercreut bestyrer alle vigtige og afgjørende Forholdsregler. - Den Engelske Gesandt er forbleven i Stockholm som Privatmand og synes at ville i denne Egenskab oppebie sit Hofs befalinger. - Man ventede i Stockholm 800 Mand af de Tropper, som vare paa Marschen mod Staden. En Afdeling af disse Tropper er bestemt til at forstærke Vagten paa Drottningholm.