Kiøbenhavns Postrytter, 1795-11-13
Den 22de fremkom Barras med en Jndberetning om Grundene til den sidste Opstand, Niende Thermiders Revolution, sagde han, har grundlagt den offentlige Friehed; Misbrugene af denne Revolution have undergravet Grundvoldene, saa at man har seet det Øieblik, da Bygningen var nær ved at styrte sammen. En falsk Medlidenhed havde bevæget til at giøre Skridt tilbage, de til Fordeel for Emigranter og Præster aftvungne Love; de ustraffede Mord i Sønden; Hævn, der ophøyedes til Borgerbyder, maatte hæve Despotismens Venners Haab. Han gjennemgik nu Menous og Raffets Forhold, særdeles den førstes Modsætning mod de saa kaldte Patrioters Væbnelse, og hans Vægring, at anføre dem; holdt derpaa disses og Forstaden Antons Lovtale, udlod sig med skrækkelige Ting om en Tractat, som han paastod at være sluttet i Paris og stadfæstet i Bassel, og der ikke havde mindre end Republikens Undergang og Frankerigs Sønderlemmelse til Formaal, og endte med at skildre Royalismen som saaret, men ikke fældet, og at opfordre til strænge Forholdsregler, især til ikke at lade Revolutionens Tømme i mistænkte Hænder. Tallien ikke blot stadfæstede dette, men tilføyede: at Seieren den 13de Vendemiaire blot have været de overvundne Fordeel; at den ikke havde gavnet Seiervinderne; at kun fraværende dømtes, og at Conventen intet havde gjort, for at straffe de Sammensvorne. Man bereder sig, sagde han videre, til at nedsætte royalistiske Autoriteter, en contrarevolutionistisk Hautecour nationale f. Ex. til hvilken vi alle skulle sendes. Jnden tre Maaneder vil Contrarevolutionen constitutionsmæssig skee. Nu var det, han ved Bentabolles og Roux Understøttelse fik udvirket den overordentlige Commission af sem til at forelægge næste Dag passende Forholdsregler til at forekomme de Ulykker, der endnu truede Republiken, og i Aftenmødet blev selv tillige med fire andre Biergmænd udnævnt til denne Commission. Biergets Rige syntes da betrygget, da næste Dag, den kjække Thibandeau i Anledning af en Petition, der kom at forlange sin SectionsValgmænd, og følgelig dens Valg erklæret ugyldige, tog til sit Sprog, og besværgede sig over de Ærgierrige, der – fordi de ikke selv vare gjenvalgte - stræbte at omstøde Valgene. Frecine, en Biergmand, kaldte nu Thibaudeau en Sammensvoren; men uforfærdet tilte hanpaa Talestolen, tordnede hæftigen mod de Ærgierrige, hvis Egenkierlighed fandt sig krænket, fordi de ikke havde faaet første Sted i Nationalfortroeligheden, og som nu vilde omstøde alle Grundsætninger. Jeg skal, sagde han, angive det ny Tyrannie, man bereder mit Fædreland; men der ikke skal lykkes. Man skaber Dictatorer. Jeg skal vide at trodse Fredløserklæring og Død. Dette Forhæng maae sønderrives; den hele Sandhed maae siges; førend dette Mødes Slutning maae Rædselen være forsvunden, og Sikkerheden kommen tilbage i Gemytterne. Mennesker, der havde skiftet Maske efter hver Vending, Revolutionen havde taget, satte sig snart paa den ene, snart paa den anden Side af Conventen. Her taltes om Tallien, der var at ansee, som Ophavsmand til de Jntriquer, der nu havde Sted i Conventen. Den bekiendte Rædselsmand Bassal og Leyris raabte her til Thibandeau. "Nedrige, bie med din Anklage, til Tallien er tilstæde!" men han vedblev, skildrede ham snart som Royalismens Befordrer, snart som Antibiergmand, og endelig - efter at han Aftenen tilforn havde talt haanlig om Bierget – med eet paa Spidsen deraf, for at giennemdrive den dictatorial Commission, hvis Robespierre han var. J dette Øieblik traadde Tallien, under levende bifald af sit Partie, ind i Salen. Jeg var i Committeet, sagde han, at arbeide for Fædrelandets Bedste, da man fortalte mig, at Thibeaudeau her gav mig an, jeg bebreider ham ikke, at han har anklaget mig i min Fraværelse; men da jeg angav Robespierre, var han tilstæde, og jeg havde Mod til i hans Nærværelse at oprulle hans Forbrydelsers Rulle. Han nedlagde da sin Post i Fem-Commissionen, med at foreslaae i dens Navn, at Conventen sine faa øvrige Dage skulde blive permanent; hvilket dog Thibandeau understøttet af Lareveillere Lepaurhindrede, paa det ikke Tallien, naar de fleste Medlemmer, vare fraværende at spise eller sove, skulde drive Valgenes Omstødelse igiennem. Barras og Chenier toge derimod med Eftertryk Talliens Forsvar, og erindrede om hans Fortienester den Dag, han styrtede Robespierre, hvorfor hans Navn vilde komme til Efterverden, som Fædrelandets Befrier (men mon ikke Collot, Vadier, Cambon, og flere, Republiken siden har lovfældet, havde denne Ære tilfælles med ham,) Endelig blev det ved Dagens Orden; og at fem Commissionen blot skulde til næste Dag foreslaae ny og skiærede Forholdsregler, mod Royalister, opsætsige geistlige, Emigrerte, Forprangere, og Agioteurer, hvilket og næste Dag skeede.