Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-03-12
Norge. En Deputation fra Storthinget indfandt sig den 18de Febr. hos den norske Regjering, for at anmelde at Storthinget nu var constitueret; Deputationen blev tilkjendegivet at Statsraad Collet den 19de Febr. ville aabne samme, hvilket derpaa bekjendtgjordes i Christiania ved ridende Herolder, ledsaget af et Detaschement Cavallerie. Paa den bestemte Dag begav Statsraad Collet ledsaget af den norske Regjerings Medlemmer, Høiesterets og alle civile, geistlige og militaire Authoriteter sig i høitidelig Procession gjennem de i Gaderne paraderende Tropper til Storthingets Locale, hvor Statsraaden ifølge bemyndigelse ved Hans Majestæts aabne Brev af 27de Januar, aabnede Storthinget med følgende kongelige Tale: Gode Herrer og norske Mænd, Norges Riges Grundlov af 4de November 1814 sammenkalder for sjette Gang Repræsentanterne fra Land og Bye til ordentlig Storthing. Det er mig kjært, at kunne forsikkre Eder om, at vore politiske Forhold til de fremmede Magter ikke have undergaaet nogen Forandring siden sidste Storthing 1828. Den Beretning, som nu vil blive Eder forelagt, underretter Eder og Rigets nærværende Tilstand og om de af Statsbestyrelsen, under Løbet af de sidste tvende Aar, trufne Foranstaltninger. Den lidet blomstrende Stilling, hvori Norge endnu befinder sig - en naturlig Følge af Tider og Begivenheder, der tilbagekalde smertelige Erindringer - har ikke ydet mig tilstrækkelige Midler til at virke alt det Gode, som jeg har havt for Øine; Forretningernes Gang har dog været regelmæssig, og Landets Vel er blevet fremmet saa meget og saa hurtigt, som Omstændighederne have gjort det muligt. Beretningen vil oplyse Eder om, at Konsterne, Videnskaberne og den offentlige Underviisning have erholdt al den Bistand og Understøttelse, som det har stalt i min Magt at yde dem, og at Jntet fra Regjeringens Side er blevet undladt for at fremskynde den ny Criminal Lovs Udarbeidelse. Uagtet de nærværende mindre heldige Handels-Conjuncturer have havt en følelig og ufordeelagtig Jndflydelse paa Næringsveiene i Almindelighed, og uagtet denne Jndflydelse nødvendig har maattet virke paa Udredelsen af Landets directe Skatter, har Statskassen ikke destomindre været istand til at dække de Samme paahvilende Udgivter, og Statsgjeldens aarlige Afbetalinger ere regelmæssig blevne bestridte, uden at Jeg har seet mig nødsaget til at benytte mig af det paa Banken udstædte Creditiv. Endskjøndt mine Bestræbelser for at udvirke Lettelser for vor Trælast=Export, endnu ikke ere blevne kronede med det Held, Jeg havde haaber; og Udførselen, af flere Rigets Producter, under de nærværende Conjuncturer, har været mindre fordeelagtig, har Jeg dog den Tilfredsstillelse, at kunne meddele Eder, at Told-Jndtraderne have oversteget det i Budgettet paaregnede Beløb. Hvor indskrænket det i Aaret 1828 optagne Statslaan end var, saa har det dog virket til Gavn forden, for Statssamfundet, saa vigtige producerende Klasse, som Regjeringen paa denne Maade har kunne understøtte. Ved at tilstede de Skatte=Ydende den Lettelse, at kunne indfrie resterende Skritter med Korn, og ved at understøtte Agerdyrknings-Seminariet, har Jeg søgt at give Jord bruget Opmuntringer, der ikke have kunne været afmaalte efter, hvad der behøvedes; men efter de til min Disposition stillede Midler. De til en lettet Samfærsel imellem Rigets forskjellige Egne leddende Arbeider fremmes og fortsættes. Beretningen om Rigets Styrelse er en Skildring, af Mine Bestræbelser for Norges Hæder og Held. Den frembyder vel ingen af disse overordentlige Resultater, der vække Beundring; thi vore Hjælpekilder tillade os ikke at nære skuffende Forestillinger eller overdrevne Fordringer af denne Natur; men den viser dog, at Riget skrider fremad. Af Stats bestyrelsens Gang skulle J overtydes om, at dens uafladelige Stræben kun har Fred, Rolighed og det Heles, som hver Enkelte, Vel for Øie. Jndprænter Eder denne Sandhed, mine Herrer, - understøtter Mine, til hiint Maal sigtende, Bestræbelser; værer indbyrdes enige, retsindige mod Broderfolket og samvittig hedsfulde i at opfylde Grundloven af 4de November, og Jskulle gjøre Eder værdige til Forsynets umiskjendelige Velgierninger mod Norge; thi alle Tiders og alle Nationers Historie viser os paa den igjendriveligste Maade, at en Deel af en Stat end aldrig løste sine Forbindelser og hævede sig, som Norge, til et selvstændigt Rige, uden efter at have opoffret mange af sine Sønner og seet Land og Stæder ødelagte. Lader os takke den Almægtige for den Rolighed, vi nyde. Lader Kjærlighed til fornuftig Frihed være Eders Veileder, og J skulle oplyses af Erfaringens Fakkel og, handlende med Maadehold, med Rig deele den Hæder, at have beredet Eders Fædrelands Lykke. Maatte Forsynet velsigne eders Forhandlinger. - Jeg forbliver Norges Riges Storthing med al kongl. Naade og Yndest velbevaagen." Efterat Statsraad Krog derpaa havde oplæst Hs. Majestæts Beretning om Rigets Tilstand og Bestyrelse, siden sidste Storthing, erklærede Statsraad Collet i Kongens Navn Storthinget constitutionsmæssig aabnet, hvilket sammes Præsident, og øvrige Repræsentantere besvarede med Raabet: "Gud bevare Kongen og hans Riger.