Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1733-04-01
Den bekiendte Ba April til Dresden og den 21 til Leipzig. ron von Syberg, som for kort siden blev efter Fortieneste forviist fra Berlin og Sachsen, spiller nu sin Rolle til Venedig. Angaaende ellers Conjuncturernes Constellation i Europa, da har en Hollandsk Gazettier gjort følgende Reflerion: Naar man tager de Præparatorier og Krigs Rustninger Kongen af Frankrige og Kongen af Spamen foretage til Vandi Consideration, og nogenledes overveyer de store Leyre, som paa adskillige Grændser i Frankrige skulle posteres, vil man paa en anden Side have agt paa de nombreuse Folk, som Hans Kæyserlig Majestæt har i Sinde at lade marchere til Jtalien, og kun være opmerksom paa de tagne Præcautioner ved det Romerske Riges Grændser, tager man Kongerigets Sverrigs store Krigs Movemens i Observation, dernest anseer Kæyserindens af Rusland Bevægelser, og vel ruminerer Republiqven Po Aar 1778. Polen samt de angrændsende Pussancer, og ey heller sætter de Curlandske og Meklenborgeske Affairer til Side, helst saasom deres Krigs Rustninger paa alle Sider monne ikke være den første uliige: Saa synes det vel, at en allmindelig Embrassement i Europa er inevitable. Men for alt dette troer man ske, at det kommer til nogen Krig, eftersom man flatterer sig storligen af en vis Negotiation, hvilken vel veed at fordeele det opstegne forfærdelige Krigs Vær, og reducere det til en fornøyelig klar Lufft. Vil man ellers af den udvortes Anseelse dømme om de Polske Sager, saa frygter man storligen for, at Konge Vallet løber ikke af uden Urolighed, besynderligen om Polakkerne blive sindede at udvælge en Konge af deres egen Nation. To stærke Partier ere der, nemle Først Czartorisky, Palatin af Reussen, og Først Lubomirsky, Palatin af Cracau, men begge gjøre ulige Mouvements. Den første tilbyder Penge og sin gandske Formue, for at blive Konge, og vil først betale den Litthaniske Krigshær alt hvad den har til gode, for det andet vil han skaffe saa mange Summer, som Fornødenhed udfodrer til at forbedre Grændse-Fæstningerne mod Tørkiet, og, efterdi han har ingen Børn, saa tilbyder han, for det tredie, alle sit Gods, som er sær considerabelt og mod 15 Millioner værdt, til Kronen. Derforuden beskiænker han riigeligen alle dem, som troeligen ville antage hans Parti, og derudover har et stort Anhang; saa mange slutte, at han paa saadan Maade har bereed sig den beste Vey til Thronen. Først Lubomirsky derimod har taget en gandske anden Vey, i det han beleyrede og indsperrede Staden Cracau, hvilket u-sædvanligt Forfarende er reent tvert imod Republiqvens Love, og alt saa kunde opvække de største Revoller. Men fra dette Foretagende har Primas Regni og de øvrige Magnater med fornuftige Forestillinger endelig bragt ham paa andre Tanker, saa han har forladt Staden. Af hvad Aarsag han foretog saadant, viser det Svar, han gav Bispen af Cracau, som spurde ham: hvilket Parti han var forJegFor April Maaned Aar 1799. egen Anhænger, og tager Jeg, sagde han, er min Kommer det dertil, at man alt saa min egen Parti. maa udvælge en Konge, saa giver jeg mig selv StimNaaer jeg da ikke mit Øye men og ingen anden. meed, og jeg bliver ikke Konge: Saa vil jeg ey heller Nogle ville meene, at denne Først bekymre mig derom. med sin Faction gjorde saadan Bevægelse for at befordre Stanislat Jnteresse. De andre Competenter, som ved denne Krones Vacance foregives, ere adskillige. Hvad Churførsten, af Sachsen er angaaende, da forsikre de indløbne Beretninger at han hos Polakkerne staar i stor Anseelse, og har mange af Magnaterne paa sin Side, hvoriblant Primas Regni skal være hannem meget bevaagen, om Hans Kongl. Høyhed ellers vil giøre sig Umage for den Polske Krone; men man troede ikke at Hans Chur-Førstl. Durchl. havde nogen synderlig Lyst dertil saasom samme er gjerne mange Fortredeligheder og stor Viderværdighed undergiven, i henseende til de urolige Polakker, Jmidlertid forlanger man høyligen efter at vilde, hvorledes Vall-Dagen vil løbe af. Man attraaer ikke mindre at fornemme, hvorhen Spaniens og Frankriges Desseins ere rettede, og om den omtalte hemmelig Alliance mellem disse tvende Bourboniske Huuse ikke snart maatte komme til Rigtighed. Hvis det i sig selv saa er, som nogle forsikkre, at mellem disse Kroner bliver stiftet en nøye Foreening; saa troer man, Frankrige torde vel resolvere til en Krig. Men Kongens af Spanien svage Tilstand kunde lett ligen giøre en stor Streg igiennem mangen Stats Regning og kaste mangt et Concept over Ende. Jmidlertid bemøyman sig paa den Spanske Side, formedelst Stor BrittannieMediation, at bringe det saa vidt, at Jnfanten Don Car blev sat ret fast i Stand i Jtalien.