Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. aa 80000 Ro Syttende Aargang. No. 81. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 7 October 1820. Et Brev fra Philotas til hans Ven, om Embedsmændene. (Fortsættelse; see forr. No.) Den anden Jndvending, som Du fremfører, at Embedsmandens Stilling vil blive meget ubehagelig, og at han vil mangle den fornødne Autoritet til hans Embedsførelse, naar det bliver lettere for Private at controllere hans Embedsførelse. og at kræve ham derfor til Regnskab, kan jeg heller ikke indrømme Dig, og da jeg er sikker paa Dit Samtykke til den Fordring, at Undersaatterne i civiliserede Stater ikke bør lyde, af Slavisk Frygt for Embedsmandens Overmagt, men af Kierlighed og Agtelse for den borgerlige Orden, og at Tvang kun skal indtræde, naar denne Agtelse, som vi tør forudsætte hos enhver Borger, engang hos een eller anden Undersaat skulde mangle, saa synes det at være en Selvfølge, at denne Kjærlighed og Agtelse for den borgerlige Orden vil forøges, naar alle Statens Embedsmænd staae rene og pletløse der, fri for al Mistanke og hemmelig Omtale, og altsaa i fuld Besiddelse af alle Undergivnes Agtelse for deres troe Embedsførelse, og at denne Kjerlighed for den borgerlige Orden vil formindskes, naar det er vanskeligt for Undersaatterne at komme til Kundskab om, hvorledes Embedsmanden efterkommer sine Pligter, og ved Forsømmelsen, at anlægge Sag imod ham, hvor altsaa Embedsmanden, sikkret ved sin Stilling, kunde vove een og anden Pligtovertrædelse, med temmelig Vished om, at han derfor aldrig vil blive krævet til Regnskab, og hvor i det mindste Mistanken, herom let kan udbredes iblandt Undersaatterne. Ja, jeg tør ligefrem spørge Dig, om Du, som en fiinfølende og retsindig Embedsmand, hellere ønskede at være sikkret for Publikummets Tiltale, fordi Lovgivningen og Statsorganisationen har gjort det vanskeligt for Dine Undergivne, at komme til Kundskab, om Du har handlet som en retskaffen Embedmand, og fordi det er vanskeligt for dem, at anlægge Sag imod Dig, eller om Du stolende paa Din samvittighedsfulde Embedsførelse, og paa en hurtig, men streng retfærdig Retspleie, ønskede at staae aaben for enhver Mands Angreb, og netop derved være sikkret for hemmelige Bagtalelser, som Du, under det første Forhold, ofte slet ikke vil erfare, eller være istand til at opdage. Jeg er sikker paa, at enhver Sag, som under det liberale Forhold anlægges imod Dig, vil tjene til at udbrede Din Hæder, og forøge Borgernes Kierlighed og Agtelse for Dig, saa at den Fortrædelighed og Uvished, som i enhver borgerlig Proces plager Parterne, slet ikke vil kunne ramme Dig. Enhver saadan imod Dig anlagt Sag, vil Du ansee som en Støtte til Dit Hæderstempel, hvorimod enhver ved Lovgivningen undertrykt eller tilbageholdt Sag, kan blive en Pind til Din Liigkiste. Dog, vi maa komme tilbage til den første Jndvending, da Du troer, at enhver Borger allerede er istand til at kunne anlægge Sag imod Embedsmændene. Men, min Ven, hvorfor skeer det da ikke hvorfor høre vi desværre om flere Embedsmænd, som ere satte under Tiltale, efterat de allerede i en Række af Aar have tilsidesat deres Pligter Denne Erfaring burde dog vække vores Opmærksomhed til at undersøge Aarsagerne, og uagtet jeg ei indbilder mig, at kunne angive dem alle, troer jeg dog at kunne nævne Dig nogle Hovedaarsager, hvorfor Privatmanden ikke vel kan anlægge Sag imod Embedsmanden. En Hovedaarsag dertil, er visseligen fordi Privatmanden ikke noksom veed, hvorledes Embedsmanden fører sit Embede, og at mange Embedshandlinger, isærdeleshed Regnskaberne over offentlige Midler, kunde og burde komme til Publikums Kundskab, derom troer jeg, at Du vil være enig med mig. Saaledes vilde der sikkert være forebygget. megen Ulykke, om det var enhver Skifteforvaltnings Pligt, inden en vis Datum, at lade det forrige Aars Overformynderie-Regnskab trykke i den nærmeste Provindsialavis, med Benævnelse af alle udnævnte Formyndere, Værgere, Executores Testamenti, og med Forklaring over den Sikkerhed, som haves for enhver Capital. Ligeledes synes en Publication af alle Kirke-, Skole- og Fattigkassers Regnskaber, saavelsom over Amts Fattigkassen, Amts=Repartitionsfonden og den nye oprettede Skoleholder-Hielpekasse, samt i Kjøbstæderne over dens Municipalbyrder og alle offentlige Stiftelser, saare ønskeligt. Til disse offentlige Stiftelser burde naturlig viis ogsaa Universitetet, de lærde Skoler, Ridderacademiet i Sorøe og alle offentlige Hospitaler, henregnes. Fremdeles kunde mangfoldige andre Embedshandlinger være meget skikkede til Publication i ethvert Amt særskilt, som adskillige af de befalede aarlige Jndberetninger, f. Ex. om Sædens Nedlægning, Høstens Udfald, om de ved Forligelsescommissionen afgjorte, og til Retten henviste Sager, om de ved Politie- og Criminalretten begyndte og afgjorte Sager, om Sandflugtens Dæmp ning og Veiarbeidets Fremme, og isærdeleshed den befalede aarlige Jndberetning til Hans Majestæt, om Antallet af de Forestillinger til Hans Majestæt eller Collegierne, som i det forløbne Aar er indløben hos enhver Embedsmand og afgjort, samt hvormange deraf endnu beroe i Collegierne og i Amtets eller andre Embedsmænds Archiver, ved hvilke sidste det mueligen kunde bemærkes, under hvilken Dato disse Forestillinger ere indgivne. Disse og flere lignende Bekjendtgjørelser, vilde forhøie Provindsialbladenes Jnteresse meget, og naar det var Embedsmandens Pligt, at sørge for deres Publication inden en vis Dato, saa var alle Borgere satte istand til, i flere Henseender at paasee Embedspligternes Opfyldelse.