JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-11
Anecdoter. Aly Pascha spadserede en Dag gjennem Ja ning, ledsaget af sin første Minister, sin Bøddel og en Trop Albanesere. Man saae ikke et eneste Menneske paa Gaden, alle vare krøbne i Skjul, ved Synet af den blodtørstige Tyran. Han havde nyligen ladet tre af sine Yndlinger kaste i sydende Olie og to andre indelukke hos Tigeren. Medens Angest og Frygt gik foran Blodmanden, løb en liden lurvet Hund bag den Vældige, og nappede ham gjøende uophørligen i Hælene. Han huggede gjentagne Gange efter den, med sin Stok, men langt fra at lade sig skræmme, vedblev den, endnu mere gjøende, at forfølge ham. Fuld af Harme fremtraadte nu Ministeren, og spurgte med dybeste Ærbødighed, i det han drog sin Damascenersabel ud af Skeden, skal jeg dræbe det formastelige Dyr, der vover at gjøe ad den, for hvis Vink saa mange Tusinde skielve, Først syntes Paschaens Tigerøine at tindre af Vrede og tørste efter Hevn; men med eet brast han i høi Latter og raabte: "Lad den gaae – en Hund bør have Lov til at gjøe. Lucchesin fortæller at han en Formiddag, kort førend Friedrich den Andens Død, kom tilKongen, hvor han traf Hersberg, Gorz &c. "Jeg har den hele Nat, sagde Monarken, ikke havt et Øie lukket, og da jeg henimod Morgenen følte Tilbøielighed til Søvn, maatte jeg give Slip paa den, for at besørge Cabinetsforretninger." Grev Gorz meente, at han burde oppebiet Søvnen. Hvorledes, Kongen saae stift paa ham og sagde troer De, min Ven, at Staten lønner mig forat være orkesløs
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-11
Kjøbenhavns Børs d. 10 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 250, a vista 253. Spec. 254. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 4 s. Obligat. (med Renter fra 11 Decbr. 1821) 75 a 75 1/2. Nationalbank-Obligat. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 97 1/2 a 98 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 124 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 12 1/2. - Svenske Sedler 63 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-11
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Vi ville anføre nogle Exempler, der, som virkelige Kiendsgierninger, end mere ville bekræfte hvad vi her have sagt. Hvor let et Rygte udbredes og troes, det saae man for en Snees Aar siden i Kjøbenhavn, da hele Staden fortalte som Kiendsgierning, at en Vægter paa Vestergaden havde raabt Kl. 8 i denne Gade og Kl. 9 i Roeskilde, hvilket man paastod skulde være tilgaaet saaledes, at Vægteren, efterat have raabt Otte, faldt paa at sætte sig indi en just uden for et Gjæstgiversted holdende tom Karet, for der at sove Rusen ud, og at han, da han saaledes sovende ankom til Roeskilde, steg udaf Kareten, men da han hørte Vægteren raabe, troede, at han endnu befandt sig i Kjøbenhavn, og gav sig til at raabe Ni. Efterat man havde moret sig med denne Historie en heel Uge, opdagedes omsider, at den allerede adskillige Aar i Forveien har været at læse i en tydsk Roman, hvoraf en Spøgefugl havde taget og localiseret den. Man seer heraf, hvad man Alt kan faae Mængden til at troe. Lettroenheden kan imidlertid være ligegyldig, naar den indskrænket sig til saa uskyldige Rygter, men høist skadelig bliver den, naar den af Ondskaben og Ryggesløsheden, lader sig bruge som et Redskab; thi stor er ofte den Ulykke, som en vanskabt eller fordreiet Beretning om en i sig selv mere eller mindre uskyldig Handling kan stifte, naar den bliver til et almindeligt Rygte. Derom vidne mangfoldige sørgelige Erfaringer. Saaledes befandt et vakkert og særdeles velopdraget ungt Menneske paa fjorten Aar, sig i Selskab med sin Fader, en velhavende Kjøbmand, ved eet af Tydsklands Bade, hvor Basset bordet dagligen var i Gang, og hvor man, til det unge Menneskes Forundring, omgikkes Louisd'orer, og Hollandske Ducater, som det kunde være Bons bons og Pebernødder. Fra en rig Mands Kort, hvem Fortuna just den Dag havde smillet mildt til, faldt der paa Gulvet ubemærket en Ducat, som det unge Menneske, der holdtes meget knapt i Maanedspenge, var uforsigtigt nok at tage op- og putte i Lommen. En anden Person havde imidlertid ogsaa lagt Mærke til, at den var faldet ned, og formodentlig oppebiet et gunstigt Øieblik, thi han gik Mennesket haardt paa Klingen, og sagde til ham, at den optagne Ducat tilhørte Hr. T. Den stakkels Yngling blev rød og forvirret, og gav naturligviis Ducaten strax tilbage igjen. Men nogle faa Dage derefter gik i hele Omegnen det Rygte, at han havde villet tilliste sig en heel Rulle Louisdører, ja der gaves endog Folk, som fortalte, at han havde gjort et Greb i en Bunke Guldpenge paa Pharobordet, og var løben sin Vei. Skjøndt den rigtige Sammenhæng naturligviis strax blev bekjendt, faldt Ynglingen dog i en dyb Melancholie, som omsider gik over til en stærk Tæring, der endte hans Dage i en Alder af nitten Aar, til største Græmmelse for hans Fader, hvis eneste Søn og Arving han var.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
J Løverdags opførtes første Gang paa den Kgl. Skueplads, Christian den Fjerdes Dom, et fædrelandsk Skuespil af Nicolai Søtoft, og blev modtaget med fortjent Bifald. Æmnet til Stykket er bekjendt af O. Mallings Bog om store og gode Handlinger, og skjøndt det just ikke er det frugtbareste eller beqvemmeste for et Skuespil, har Forfatteren dog vidst at skabe et smukt og rørende dramatisk Malerie deraf. Charactererne ere i det Hele vel udførte, og Dictionen god. Paa Skuepladsen vinder Stykket meget, især ved Hovedrollens ypperlige Udførelse af Dr. Ryge. De Erindringer, som Anmeld, efter sin individuelle Overbeviisning, føler sig beføjet til at gjøre, gielde deels nogle Personer, der synes noget overflødige, eller i det mindste alt for skifte rede, og blandt disse regner han Kurvemageren og Antonio. Folkmars Drøm i 1ste Act 2den Scene er vel en meget naturlig Følge af hans Sindstemning og Samvittighedsnag, men gaaer saa nøje i Opfyldelse, at man for meget sporer, at den er mere end en blot Drøm. At Cansleren i 2den A. 1 Scene sammenligner Kongen med Odin, og siger, at Christian seer med sit ene Øie Alt i Riget, kunde paa anden Tid og andet Sted være ret vittigt, men her i Kongens Overværelse synes det ikke at være delicat, thi vel var det i en Hæderskamp, Christian havde mistet sit Øje, men om sligt et Savn vil man dog ugjerne mindes. Anm. ønsker, at Hr. Stoft maatte vedblive at følge den begyndte Bane, og skjænke os flere Stykker af samme Jnteresse som dette, der tilfulde viser, at han er paa den rig tige Vei.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
J Shakespear", siger en engelsk Recensent: findes mange Steder, som ingen Fader kan læse høit for sine Børn - ingen Broder for hans Søster ingen Cavalier for en Dame, og næsten Enhver maa have følt den overordentlige Forvirring, og endog Ubehagelighed, der flyder af at standse pludseligen ved saadanne Udtryk, naar det sædvanligen er for sildigt at undgaae dem, og naar den Kløgtigste selv ikke kan give en Paraphrase nogen Forklaring, som jo ved sin Haardhed røber den Forlegenhed, hvorfra den reiser sig. Hr. Thomas Bowdler, Esg., har derfor erhvervet sig en sand Fortjeneste ved Udgaven af sin Family Shakespeare i 10 Dele, hvori intet er føiet til Texten, men saadanne Ord og Udtryk, som Velanstændigheden, ei tillader at læse høit i en Familie, ere udeladte (En saadan Familie-Holberg vilde sikkert og saa være den danske Læsealmeenhed velkommen, da det er unægteligen, at der i Holbergs Lystspil findes mangfoldige Ord og Udtryk, som Velanstændigheden ikke tillader at læse høit i en Familiekreds, Det islandske literære Selskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
J Overensstemmelse med Selskabets Love meddeles herved offentlig Forklaring over dets Foretagender og oekonomiske Forfatning, især for Tidsløbet fra 30 Martz 1821 til Aarsdagen 1822.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Den før paabegyndte geographiske Lærebogs Udgivelse er saaledes bleven fortsat, at den anden Deel deraf (eller Andet Binds første Afdeling, stor 25 1/2 Ark) nu er udkommet fra Pressen. Den er forfattet af Cand. Theolog, og Lærer ved Sø-Cadet Academiet, Gunlog Oddsen, indbefatter en udførlig Beskrivelse over de tre nordiske Kongeriger (især Danmark, med Hertugdømmerne, samt Færøerne, Jsland og Grønland) og er forsynet med tre illuminerede Landkort i Stentryk, nemlig over Skandinavien, Danmark og Jsland. Det sidstnævnte er affattet af Hr. Capit. v. Born i Overensstemmelse med de nyeste astronomiske og geometriske Observationer. Ogsaa har Selskabet i Aar udgivet den 6te Aargang af dets Sagnablød eller historiske Blade (redigerede, som hidindtil, af Prof. Finn Magnusen, indeholdende en sammentrængt Oversigt over det forløbne Aars vigtigste Begivenheder, samt tillige Formandens Tale paa Selskabets sidstafvigte Stiftelsesdag og de originale Regnskaber for dets Pengesager og Forlagsværker m. m. Af Jslands Aarbøger ved Sysselmand, Espolin kunde intet blive trykt i dette Tidsrum, da Manuskriptet af Fortsættelsen var udeblevet. Ret nylig har Selskabet modtaget Haandskriftet, til Værkets anden Deel, indbefattende der 15de Aarhundredes Historie, og dens Trykning vil snart blive paabegyndt, ligesom ogsaa Jordbeskrivelsens sidste Deel allerede er under Pressen. Saasnart Leiligheden tillader, vil Trykningen af en Samling af islandske Digte foretages. De to første Bind skulle især indeholde Qvad fra det 16de og 17de, samt enkelte fra det 14de og 15de Aarhundrede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Foruden Hans Majestæt Kongen, som allernaadigst har skjænket 100 Rbdlr. Sølv til Selskabets Kasse for dets afvigte Regnskabsaar, har det i samme Tidsrum atter seet sig betydeligen understøttet af dets sædvanlige Velgjørere, især af Hans Excellence Geheime-Conferentsraad Johan Bülow, til Sanderumgaard, R. af C. (med 60 Rbdlr.); Greve og Kammerherre A. W. Moltke, Deputeret i Rentekammeret m. m. (med 100 Rbdlr.); Grev Knuth, Committeret i samme Collegio (med 25 Rbdlr. Sølv); Etatsraad, Professor og Ridder Thorlacius (med 20 Rbdlr.) o. fl., eftersom det trykte Hovedregnskab nærmere udviser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Fra Jsland er os desuden tilmeldt, at følgende overordentlige Gaver forhen vare indkomne: fra Hr. Stiftamtmand v. Moltke i Reikevig 26. Rbdlr. Sølv, Overfactor Boge Benedictsen, paa Stikkesholm (i Anledning af Sturlunga-Sagas Udgivelse) 50 Rbdlr., samt fra afg. Kjøbmand og Ridder Thorlacius's Enke 30 hele Kroner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Selskabets Jndtægter, bestaaende i Medlemmernes Bidrag her og i Jsland, overordentlige Gaver og hvad der er indkommet i Salg af dets Forlagsværker m. m., have i det forbigangne Regnskabsaar beløbet i Alt til 288 Rbdlr. Sølv samt 868 Rbdlr. 8 s. i Sedler og Tegn, hvorimod Udgifterne i Alt have været i Sedler og Tegn 1344 Rbdlr. 62 tz. (hvoraf 692 Rbdlr. dog ere anvendte til Jndkjøb af rentebærende Bank-Obligationer). Selskabets Eiendom til Dato, Bøger og andre deslige Effecter fraregnede, er i Kongelige og Bank-Obligationer 2500 Rbdlr. Sølv samt 800 Rbdlr. Sedler, som udgjøre dets faste Fond, samt i Contanter omtrent 98 Rbdlr. 24 s. Sølv og 243 Rbdlr. 67 tz. i Sedler og Tegn, der anvendes til at afholde de Udgifter, som Tid efter anden paakomme. J øvrigt kunne vi henvise til de detaillerede Forklaringer, som indeholdes i de af Selskabets Kasserer og Boghandlings Kommissionær til 30 Marts 1822 aflagde, og i Trykken udgivne Regnskaber.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Med Henhold til det, i Selskabets tvende sidste Aars Beretninger Anførte, angaaende Jslands Stiftsbibliothek i Reikevig og de her dertil modtagne Gaver i Bøger, anmeldes endvidere Følgende: De, som vare indkomne til den 6 Julii 1821 (hvoriblandt De Herrer Lieuten. Rafns, Eskadrons-Chirurg Winthers, Cand. Reetzs og H. Knudsens, samt Capit. og Hofbogtrykker Seidelins især vare betydelige), ere kortelig specificerede i dette Blads No. 55 for sidstafvigte Aar, og bleve da oversendte til Jsland. Siden ere følgende af Selskabet modtagne: Fra Hr. Hofboghandler S. Poulsen 58 Bind gode danske Bøger, en vigtig Gave af uindbundne tydske og latinske Skrifter (hvoriblandt en god Udgave af Cicero's samtlige Værk, indsendt fra Boghandler Fleischer i Leipzig, efter Baron de la Motte Fouqves Foranstaltning; adskillige Bind nye indbundne Bøger fra Prof. og Dr. Theolog. Müller, samt en talrig Samling nye lærde Dissertationer fra Hr. Dr. Bloch, Underbibliothekar ved Universitets Bibliotheket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Til Selskabets Hæders Medlemmer ere her valgte i det ommeldte Tidsløb; Jndenlands: Hs. Excell. Hr. Geheime-Conferentsraad Malling, Storkors af Dannebroge m. m.; H. H. Hr. Biskop Münter, Storkors af Dannebr.; De Herrer Etatsraad og Professor Engelstoft, Prof. og Dr. Theolog. J. Møller, samt Prof. og Dr. jur. Kolderup Rosenvinge – samt Udenlands: De Herrer Fr. D. Grater, Kgl. Würtembergsk Pædagogarch og Professor; Amodee Chaumette des Fosses, Ridder af Nord stierne-Ordenen, Kongel. fransk General-Consul i Sverrig, og Fr. Schlichtegroll, General Sekretær ved Videnskabernes Akademie i München.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
J Selskabets kjøbenhavnske Afdelings General-Forsamling den 30 Martii sidstafvigte, blev Prof. Finn Magnusen paa Ny valgt til Formand, Cand. jur. Th. Sveinbiørnsson til Kasserer, samt Cand. Theolog. G. Oddsen til Sekretær. Ogsaa blev Studios. Theolog. Th. Gudmundsen paa Ny valgt til at forvalte det herværende Oplag og Udsalg af Selskabets Forlagsskrifter. Dets Afdeling i Jsland bestyres, som forhen, af Provst og Domkirkepræst A. Helgesen som Formand, Land- og Byefoged S. Thorgrimsen som Kasserer, og Lector Theologiæ ved den lærde Skole paa Bessested, J. Johnsen, som Sekretær.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Det islandske literære Selskabs Afdeling i Kjøbenhavn, den 30 April 1822.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Indenlandske Efterretninger. Slutningen af det Slesvig=Holst. Sanitetscollegiums Bekjendtgjørelse. (See forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Da Erfaringen denne Gang lærer, at Bedærvelsen, især gaaer ud fra de Been, til hvilke Saltet ikke trænger ind, og Marven allerførst angribes af Forraadnelse, saa har man især at lægge Mærke til, at alt det Overflødige bortskaffes fra Benene Det er i den Henseende en herhid hørende, allerede forhen gjort Erfaring, at Skinke meget leer underkastet Bedærvelse, naar ikke Forbindelsen, af Skankebenet og det derved ved Sønderhuggelsen, sædvanligen siddendeblivende Fragment af Bækken benet adskilles og Hofteledets Huling blottes, da i saa Fald i Leddehulingen, hvori Saltet og Peberet ikke kunne indtrænge, de første Spor til Forraadnelse yttre sig. Hvor man har den Sædvane, at afhugge Skinkerne stumpet, saa at ogsaa fra Beenenden af den indgnedne Blanding af Salt og Peber kan virke paa det aabnede Marvtør og saaledes udbrede sig langs med Rørbenene, er en saadan Bedærvelse af Skinken ikke bleven lagt taget. - At i den foregaaende legemlige Beskaffenhed af de slagtede Sviin, der fortrinligen ogsaa bestemmes ved deres Føde, kan ligge en medvirkende Aarsag, hvorfor det nedsaltede og røgede Flesk i samme Landsby og District i den ene Huusholdning blev fordærvet, og i den anden holdt sig godt, maa vel ligeledes antages, nøiere Meddelelser i den Henseende, nemlig, hvilken Jndflydelse det kan have havt, at Sviin især bleve fødede med meget Korn, eller med Meyeriernes Affald, mangle imidlertid hidtil Collegiet. (Herpaa anføres Midler til at bevare det Flesk, som endnu ikke er fordærvet, fra at blive det, og advares mod Nydelse af det, som allerede er bedærvet. Naar efter en saa usædvanlig mild Vinter overhoved, – hedder det – Frygten for Sygdommes Udbredelse maa vaagne, saa maa alle medvirkende Aarsager saa meget omhyggeligere undgaaes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Mariboe, d. 7 Mai. Varmen vedbliver i fuld Maade. I Gaar havde vi næsten 17 1/2 Grad. J Dag truer det med Regn, som vi høiligen trænger til. Jnsekterne formere sig i Millionviis. Paa Marken have de allerede angrebet Ærterne og i Haugerne Stikkelsbærene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Viborg, d. 8 Maj. J Søndags kom Jldløs i Heden ved Agerskov Krat, 1 Miil hefra, hvorved endeel af den og Ege Krattet afbrændte. Viborg Krat blev sparet. De første Svaler ere i Gaar seete her i Byen. Oldenborrene ere her ogsaa, men synes i Aar ikke at have den sædvanlige Lyst til de i fuld og delig Flor staaende Æbletræer, men søge andre Træsorter, især Piil. Kukken har og ladet sig høre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Blandede Efterretninger. Det musicalske Underbarn Sigmund Maximilian Wilibald Otto Praun, som ved sine sjeldne Talenter giør saa overordentlig stor Opsigt, er en Søn af den østerrigske Ritmester, Baron v. Praun, og født i Juni 1811. Allerede i sit fjerde Aar optraadte han som Violinspiller i Wien, og vakte saa stor Opmærksomhed at, fjorten Dage derefter, hans Portræt blev stukket i Kobber. Men ikke allene i Musik, ogsaa i andre Fag aflagde han tidligen Prøver paa sit ualmindelige Genie. Da han var 4 Aar og 1 Maaned gammel, fik han i August 1816 i Skolen den første Præmie, og i December f. A. vandt han i Damspil med en god Spiller alle Partierne. Da han var 5 Aar gammel dansede han tolv forskjellige europæiske Nationaldanse, og udmærkede sig som Rytter, Fegter og Skytte Fem Aar og tre Maaneder gammel dirigerede han Orchesteret ved en Concert i Kirken i Tyrnau, i hvis Gymnasium han var bleven sat. J Skole ferierne lod han sig offentligen høre i Ungerne vigtigste Stæder med det meest udmærkede bifald. For Keiseren spillede han en Violinconcert af Rode, og den bekiendte Componist v. Mosel componerede for ham Variationer og tilegnede ham samme. Keiseren forærede ham den store Civilfortjeneste Medaille af Guld (der, efter Regelen, kun ellers forundes for 50 Aars Embeds tjeneste. 6 1/4 Aar gammel fremtraadte han med Musik til en Ode. Efter den offentlige SkoleExamen, hvori han havde aflagt Prøver paa sine Jndsigter i det Latinske, Tydske og Ungerske, spillede han om Aftenen et af ham componeret Stykke, sang derpaa et andet, hvortil han selv havde sat Musik, og declamerede et Digt af Bürger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
J Billardspil kunde allerede da hans Hovmester ikke vinde noget Partie med ham. Professoren i Mathematik ved Gymnastet besang Nytaarsdag 1817 i et Digt hans usædvanlige Ævner, og den syvaarige Gymnasist lykønskede sin Bedstefader paa hans Fødselsdag i et latinsk Brev. Kun 6 Aar 10 Maaneder gammel fuldendte han en geometrisk Plan af Tyrnau. 1818 gjorde han en musicalsk Reise igjennem Mähren, hvor han overalt lod sig høre med Bifald. 1819 fik han en Haandskrivelse fra Keiserinden, og tiltraadte den 7 August en Reise, som skal vare 7 Aar, paa hvilken han vil ikke lade nogen Hovedstad i Europa blive ubesøgt. Da hans Formuestilstand, er saaledes, at han ikke behøver at gjøre Musiken til sit Levebrød, saa ledsages han, til sine Studiers Fortsættelse, af en Studiedirector, fire Lærere, en Gouvernante og det nødvendige Tyende. Reisen gik først igjennem Ungern, og ligesom i et Triumphtog. Ved den offentlige Examen i Gymnastet i Neusohl fik han Præmien No. 1. Magistraten i Leoben lod ham ved en Deputation bede, ogsaa at besøge denne Stad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
J Grätz optog Musikforeningen og i Venedig det adelige philharmoniske Jnstitut ham til Æresmedlem. J Mailand fik han i en offentlig Skole Exammen, ligesom overalt, Præmien No. 1, og af det philharmoniske Jnstitut Diplom som Æresmedlem. Maria Lovise af Parma, som han den 5 December 1820 lod sig høre for, udnævnte ham til Ridder af den Constantinske St. Georgs Orden, forærede ham, til Erindring, et Guld Repeteeruhr med sit Navnechiffer, og gav ham ni Anbefalingsbreve til forskjellige Hoffer. Academiet i Bologna udnævnte ham, ved at forære ham en Guldmedaille, til Æresmedlem. Endnu som Barn paa 9 Aar og 11 Maaneder underkastede han sig den 23 Mai 1821 i Rom, paa Høiskolen Sopienza, en videnskabelig Prøve, og erholdt, foruden Guldmedaillen, Diplom som Æresmedlem. Den souveraine Hertug Storea Cevarini gjorde ham til Ridder af sin Familieorden, og Pave Pius den Syvende til Pfalzgreve og Ridder af Guldsporernes Orden. Han blev og den 10 August af den østerrigske Minister forestillet Kongen af Neapel. Han agter at forlade Rom i Sommer, men gaaer, istedet for til Spanien og Portugal, til Frankrig, og derfra til Engelland, hvorfra han over Danmark vil besøge Sverrig, Rusland og Polen &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Kjøbenhavns Børs, d. 14 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 250, a vista 253. Spec. 254. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 4 s. Obligat. (med Renter fra 11 Decbr. 1821) 75 1/2 a 76. Nationalbank-Obligat. (af Laanet den 2den Febr. 1820) 98 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 124 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Svenske Sedler Norske Rigsbanksedler 12 3/8. 63 s. - Disconto 6 pC. Alt for er i dette Blad anmeldt, at Danmark havde en Frederik Alexander Demetrios Ypsilanti. Hvo ønsker da ikke at underrettes om denne lille Ypsilantis Herkomst og Skjebne til Dato, Det stakkels Barn skal allerede fra sin første Jndtrædelse i Verden have fristet den haarde Skjebne, at blive revet ud af sin Moders Arme og overladt til leiet Opsyn og Pleie. Moderen blev en kort Tid efter at have født ham, syg og sindssvag. Hans Fader, som skal være en Dansk afskediget Lieutenant, og hvis Pension da kun er liden, har vistnok vanskeligt forat tilveiebringe Opfostringspengene for sin Søn, som ei skal være ringe, da han desuden har en Datter hjemme, som han med faderlig, ja næsten med moderlig Omhue skal passe, omendskjøndt han flere Timer daglig maae være ude af Huset og undervise. Forresten skal Ypslanti være frisk og vel endnu, og tegner til at blive en munter livlig Dreng. Han er nu 4 Maaneder gammel. Det var at ønske, hans Gudfader, vilde komme paa det Jndfald, at sende ham en klækkelig Faddergave fra Grækenland. Det vilde være en betydelig Hielp for Forældrene, som ellers skal være stræbsomme og brave Mennesker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-14
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-18
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 20000000 Fag Nittende Aargang. No. 40. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 18 Mai 1822. De Danske og Engelske i Jndien. En Sammenligning imellem hvad Danmark for Aarhundreder siden har været, hvad det blev, og hvad hver Dansk var berettiget til at vente at det skulde blive, kan ikke andet end opvække Forhauselse, naar man tillige kaster et Blik paa de Stater, der saa meget ere voxne det over Hovedet, medens det længe gik foran dem i Cultur og Kraftyttring, skjøndt, ved en besynderlig Skjebne, stedse maatte synke tilbage igjen midt paa Banen til sin Storhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-18
Det var i Aaret 1639 at et lidet brittisk Establissement blev anlagt i Jndien; men et heelt Aarhundrede forløb, førend Engellænderne tænkde paa at forøge deres Besiddelse, og endnu 1745, siger Fitzclarence, skielvede de brittiske Kjøbmænd for Stormoguls ringeste Embedsmænd, og behandEn udførlig Beretning om vore ostindiske Establissementer, bearbeidet efter utrykte Kilder, finder man i Schlegels Statistik, T. 1, ledes af dem med største Overmod. Danmark, der saa at sige kom først til Mølle, fik vel først malet, men Møllen selv faldt, desværre, dog ganske i Engellændernes Vold. De danske Besiddelser ere endnu, paa faa Undtagelser nær, næsten de samme som de vare over for 80 Aar siden, og tælle kun 50,000 Jndbyggere i det Høieste; men Engelland har i de sidste 20 Aar gjort saa store Erobringer der, at dets Herredømme strækker sig fra Cap Comorin til Thibets Bjerge, og fra Bamaputras Udløb indtil Jndus's Kilder, en Strækning af 633,000 engelske Mile. Der givet i Jndien nu ingen andre afhængige Stater, end Nepaul Rajas, Lahore Rajas (Runpeet Sing), Anchios af Sindes, Maha Raja Sindias, og Souverainen i Cahuls, hvilkes Lande tilsammen udgjøre 277,000 engelske Mile med 11 Millioner Jndbyggere. Jndiens 83 Millioner Mennesker regjeres af ikke fuldt 40,000 Europæere.