Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-09
J saadan Tid, bedrøvelig for Kunstneren som for alle Undersaatterne, fødtes Carl Gustaf Pilo d. 19 Marts 112 i Sødermanland og Runtuna Sogn, paa Goksaters Gaard, der tilhørte hans Fader Olof Pilo, som der brugte et lidet Hemman, hvoraf han og en talrig Husholdning skulde næres, da den Kunst, han som Maler dyrkede, ikke gav ham tilstrækkeligt Udkomme. Olof Pilo var Elev af den berømte Sylvius, og da denne døde, førend han fik fuldført den store Tirsdagen den 9 Juni 1829. Trappes Maling al fresco i DrottningholmsSlot, fuldbyrdede Pilo sin Mesters Arbejde. Siden sysselsatte han sig med Portraiters, Platsonders og Vægstykkers Maling, og endskjøndt disse ikke gjorde ham navnkundig, har han dog været en duelig Maler – men at han ikke har fundet Behag i denne Levevei og havt slette Tanker om at komme frem ved den, kan sluttes deraf, at han ikke ønskede, at hans Søn skulde blive Maler. Han raadte ham altsaa til at søge som Skriver sit Udkomme, som da kunde blive baade sikkert og rigt. Den Tids Hændelser havde tilfulde viist, at endog den mindste Skibs- og Proviantskriver kunde, under Krig og Orlog, leve med Beqvemmelighed, og maaskee samle Formue, imedens den største Kunstner ikke havde anden Udsigt end Armod og Fattigdom. En naturlig Tilbøielighed for Tegning og Maling var dog hos den unge Pilo for mægtig, til at Faderens Forestillinger kunde dæmpe den. Medens han gik i Nykøpings Skole, tænkte han mere paa at øve sin Haand i Tegning end i Skrivning. - Hans første Arbeider vare Portraiter af Kong Carl 12te med de mindst kostbare Farver, malede paa Karduspapir. Disse, som hemmeligen forfærdigedes uden Faderens Vidende, solgte han for nogle Styver Exemplaret, og forskaffede sig et nødvendigt Forraad af Blyantspenne, Farver, Pensler, og bedre Papir, som han behøvede for at fortsætte sine uskyldige Arbeider. Enten det nu har været for megen anvendt Flid derpaa, eller for liden i Skoletimerne, hvorved Faderens Øine aabnedes, om hvad Sønnens egentlige Genie gik ud paa, saa blev Følgen den, at han fik Lov til, ubehindret at anvende sin Tid paa det, som en medfødt Drift førte ham til, og den Tid, han siden tilbragte i Faderens Huus, opofredes til Tegning og Maling. Under Faderens Tilsyn og Veiledning arbeidede han i Kunsten, og det er troligt, at han deri nød en god Underviisning; dog ganske ung forlod han sine Forældres Huus, og gik til Stokholm. Hans første Jndtrædelse der blev for ham, som ung og ube midlet, tung og trykkende. Stundum led han Mangel baade paa Klæder og Føde. Han gjennemgik alle de Grader, som Laugsartiklerne foreskrive, og blev endeligen Svend hos Maleren Crisman, som paa den Tid eiede det meest anseete Værksted i Residentsen. Jmidlertid blev første Grund lagt til Kunsternes Tempel, ved det af Kong Frederik 1ste indrettede svenske Maler-Akademie, At den unge Pilo var blandt de første og de flittigste af dem, der benyttede denne Indretning, kan ansees for vist. - Dog, han vedblev at være Svend. Efter Laugslovene, som da gjældte i Sverrig, behøvedes Penge eller Slægtforbindelser. for at erholde et Mesterbrev. Pilo eiede kun Duelighed. Han reiste derfor herfra omtrent 173, og begav sig til Skaane. Paa Veien besøgte han sin gamle Fader.