Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-06-20
Jernstøber Bonnichsen udviklede dernæst i et dansk Foredrag den slesvigholsteen patriotiske Forenings Fortjenester. Da Bønderne udenfor hørte, at der holdtes en dansk Tale i Teltet, bleve de meget glade og udbrøde: "O, det er jo herligt, de tale jo Dansk inde ved Bordet! Men Bønderne huskede ikke paa, at der kan tales Tydsk med danske Ord, en Kunst, hvori Slesvigholstenerne nu meer og meer øve sig. De øvrige Toaster, forsaavidt disse kunde høres og Udbringerne sees, fulgte saaledes: for vor nedarvede (angestammen) Fyrste, Hertugen, paa Augustenborg af pensioneret Eskadronssadelmager. Bungartz (paa Tydsk, 5 Gange Hurra); for Dyrskuets Præmiedommere af Postholder Raben; for Festens Politimester, Herredsfoged Petersen af Steentrykker Andersen (tydsk); for Festkommitteen af Gaardeier Holst, (tydsk); for Fædrelandet Schleswig-Holstein af Dr. Marcus (tydsk, vedvarende sammenløbende Hurraer); nu istemtes Sangen, Schleswig-Holstein meerumschlungen", hvori Kammerjunker Amtsforvalter v. Krogh gav Publikum Leilighed til at beundre hans gjennemtrængende Røst, for de tilstedeværende Fremmede af Hinsch (tydsk); for Byen Apenrade af - for Byen Haderslev af Advocat Renter fra Aabenraa (paa tydske Vers), for Schleswig-Holstein af Jernstøber Bonnichsen (paa dansk); Taleren yttrede det Ønske, at dette vort Fædrelands tvende Nationaliteter, den danske og tydske, stedse meere maatte træde i et venligt, fredeligt Forhold til hinanden; for Enighed imellem Borger- og Bondestanden af Dr. Marcus (paa dansk); for Damerne af Guldsmed Petersen (tydsk); for Embedsmændene her i Amtet, som nu i flere Aar havde lidt saa megen, Argernis" – gid de fra nu af leve!" af Møller fra Tov skov Mølle (tydsk, tordnende Hurrar). Nu steg Kammerjunker Amtsforvalter v. Krogh op paa Bænken og tolkede i rørende, men gjennemtrængende danske Ord. min og mine Herrer Embedsmænds varme Taktil Selskabet for den yttrede Velvillie, og opfordrede derhos sine Embedsbrødre til, fra nu af endmere ved Tale og i Gjerningen at virke for den gode Menings Udbredelse i Folket, da han saa kunde forsikkre dem, at denne omsider nok skulde trænge ind i Borger= og Bondestanden, og gjøre al Modstand tilskamme (dygtige Hurrar). Den udbragtes endnu flere Toaster, men som ikke kunde høres og Udbringerne ikke sees. Festmaaltidet sluttedes med et rungende Leve for den 12 Juli 1843, den Dag, da Hundeklemsfesten blev afholdt ved Aabenraa, og hvoraf Erlevbankefest var at betragte som en Datter. Den hele Eftermiddag kulede en stærk Blæst af nordvest ind over Festpladsen og besværede Forsamlingen med den ophvirvlede Støv. Vinden var ligesom vred paa Festen og havde valgt den Side for sine heftige Pust, hvor Festpladsen var meest aaben, i Nordvest, og hvorfra den nærmest kunde kaste sine truende Stød ind i det store Spisetelt. Men hvad denne Vind fornemmelig ikke syntes at ynde, var den holsteenske og slesvigske Fane, hvilke tvende Emblemer den for en stor Deel søndersled i Laser, medens den uskyldig legede med Dannebrogen og de neutrale Faner og forskaanede disse aldeles. - Om Formiddagen skal Dannebrogen være falden ned, Nogle mene, at den lønlig blev nedskaaren. Nogle Bønder yttrede strax deres Mishag over, at de ikke længere saae den, og den blev ogsaa strax heiset paany Gid den i Fred og i Krig vare stolt til Tidernes Ende!"(Meddeelt.) Landmænds-Forsamlingen i 1846.