JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1774-07-18
Det er bekiendt, hvor meget Kong Ludvig lod sig regiere af de Fruentimmer, han elskede Paa Paa dem beroede i sær mod Slutningen ei alene andre vigtige Statssager, men endog Ministrers og Anføreres Valg. Hertugen af Vendome, som alle ere enige i at holde for Frankeriges eeneste General, der kunde holde Eugenius og Marlborough, Stangen, var ei undet af Madame Maintenon, der ei fandt ham andægtig nok, og blev derfor kun sielden brugt i den Spanske Successions=Krig, Og i et Feldtog satte man ham en ung og erfaren Prints paa Siden, som ved sin Uforstand gav Fienden Seieren i Hænderne, og fordærvede meere, end Vendome var i Stand til at oprette. Hvor svag han var baade mod Fruentimmer og sine Geistlige, sees best af hans Omgang med hans ukatholske Undersaatter, hvilke han ei blot uddrev, men snarere ved de grummeste Pinsler og den haardeste Medfart tvang til tomhændede at snige sig bort. Den dobbelte Statsfeil, ei alene at skille sig selv ved en Mængde tro, flittige, og duelige Mennesker, men endog med dem at bestyrke sine egne Fiender, forsvinder aldeles, naar den lignes med den umenneskelige Grumhed, som tvertimod et offentligt Kongeligt Løfte blev øvet mod uskyldige Undersaatter, som formodede sig intet Ont. Jeg tilstaaer gierne, at Kong Ludvig, som ellers ei var tilbøielig til Haardhed, handlede meere heri efter andres, end efter egne Grundsætninger, men paastaaer tillige, at en saa svag Regent, der af en Skiønhed eller Skriftefader fader kan bringes, hvortil det skal være, bør ei regnes for et Verdens Under, for et Mønster for alleTider, for saa overmaade stor en Konge. Jeg veed vel, at Statsmænd og Verden i Almindelighed ei holder det for noget lastværdigt hos en Konge, at bryde Løfter og Forbund, da dog det samme hos private Folk eftertrykkelig straffes. Kong Ludvig var af de Monarker, der i saa Fald holdt alting tilladt. Hans Gemahlinde havde ved sit Giftermaal, uden hans Modsigelse, høitidelig frasagt sig ald Arveret til de Spanske Lande. Jkke desto mindre opfindes siden en Jus Devolutionis, efter hvilken Kong Ludvig giør Paastand paa de Spanske Nederlande, anfalder dem, erobrer, og beholder store Stykker deraf. Det samme gielder om det saa kaldte Reunions=Kammer i Mets, hvorved Frankerige, fik Fordring paa en stor Deel af Tydskland. Da Elsas blev afstaaet til Frankerige, blev Strasburg, som en Keiserlig frie Rigsstad, udtrykkelig undtagen, men dog kort efter erobret og besat af de Franske. Det er noksom bekiendt, hvad Voldsomheder Hertugen af Lothringen, der var alt for svag til at værge sig mod saa mægtig en Naboe, næsten bestandig maatte lide af de Franske. (Resten følger.)
Viborger Samler, 1774-07-18
Tillæg.) gen. Tillæg Aargang. til den Viborger Samler No. 29.
Viborger Samler, 1774-07-18
Mandagen den 18 Julii 1774.
Viborger Samler, 1774-07-18
Bekiendtgiørelse. Oøgager Gaard udi Them Sogn beliggende, af Hartkorn Ager og Eng 8 Tønder 1 Skieppe 1 Fierdingkar. Skovskyld 1 Tønde 6 Skiepper 2 Alb., tilligemed Wrads Sogns KirkeTiende, og Kragelund Sogns Konge-Tiende, er under Haanden at faae til Kiøbs. Og meldes ellers til Efterretning, at til Gaarden er overflødig Sædeland og Fæedrist, en stor og smuk Skov, hvorudi bestandig opholder sig store og smaae Dyr, saa falder og paa Gaardens Fæedrist en god Uhrhøns Jagt, med flere Herligheder, som en Gaard, der er fraskilt andre Byer, og haver sine Eiendomme for sig selv. Tienderne kan blive førte til Gaarden. Liebhaberne behager at addressere Dem til Eieren, Hr. Major Friedenreich paa Palstrup.
Viborger Samler, 1774-07-18
Paa Windumovergaard er tilkjøbs at faae, 50 a 60 Tønder got og reent Landgilde Rug, og ligesaa Byg Det i saa lang Tid, formedelst forrige Provst Westergaards Dødsfald, henstaaende Skifte efter Sal. Madame Nette Schiøtte, Enke af Sal. Hr. Hendrik Morsing (hvortil forhen er skeet Jndkaldelse i de Berlingske Avisers Avertissements No. 77, 8, 10 for forrige Aar) bliver til endelig Slutning foretaget i Roslef Præstegaard den 28 Julii førstkommende, Kl. 2 Eftermiddag; Til hvilken Tid alle og enhver, som ved dette Skifte have noget at erindre, indkaldes at møde eller møde lade. Tønnes Ravn, Provst i Herredet,
Viborger Samler, 1774-07-18
Hvem som haver noget at kræve i Stervboet efter afg. Frue Commerce=Raadinde Munch, ville derom anmelde sig hos os undertegnede, inden 6 Uger fra Dato at regne, eller om Udeblivelse i saa Fald skeer, have Skade for Hiemgield. Viborg den 8 Julii 1774. Borgemester og Raad, som Skifte=Forvaltere.
Viborger Samler, 1774-07-18
Placat. Mandagen den 25 Julii førstkommende om Formiddagen Kl. 11 slet, bliver Sal. Hr. Christian Sadolins Stervboes Gaard, stillet til offentlig Auction Tredie Gang, og, om antagelig og fornøielig Bud skeer, til den Høistbydende solgt og afhændet. Gaarden, som bekiendt er, ligger paa et smuk Sted her i Byen, ud til Torvet ved Raadstuen paa den ene og til Domkirkens Kirkegaard paa den anden Side. Samme Gaard er grundmuret paa begge Sider til Gaden, har et Overkammer paa Siden udtil Torvet, 3de rummelige Kieldere under Forhuset, og mange smukke Værelser; J Gaarden findes en god Brønd, rummeligt Gaardsrum, og Laden med Stald og Foderhuset er i een Længde, for nogle Aar siden af nye opført paa den Nordre Side i Gaarden. Med Gaarden følger og foruden 6 Jern Kakkelovne, hvoraf de 3de ere Vindovne, og en Deel meget andet, som ei for Vitløftigheds Skyld her kan specificeres, med alt hvad Muur= og Naglfast tilhører. Liebhaberne ville behage paa bemelte Tid og Sted at indfinde sig, da Conditionerne nærmere der skal blive bekientgjort. Viborg den 3 Julii 1774. Worsøe.
Viborger Samler, 1774-07-18
Underskrevne, agter den 10 Augustii førstkommende, i Sr. Mads Borches Huus i Holstebroe, at lade stille til offentlig Auction Tvis Closter og Qvistrupgaard og Godser, enten samlede eller separate, i sidste Tilfælde, bliver Qvistrup Hovedgaard og Marker samt Skov, i adskillige Deele inddeelte, og om fornøielig Bud skeer, bortsolgte. Jordebøgerne kan faaes til Eftersyn, saavel paa Tvis Closter som Qvistrup, og Underretning om den separate Jnddeling, hos Mølleren Sr. Schmith i Qvistrup Mølle. Qvistrup den 8 Julii 1774. Fischer.
Viborger Samler, 1774-07-18
En brav Student, som er vant til at undervise Børn, og forstaaer Fransk, kan anvises en god Condition af Magister Hasse, 4de Leitze Hører her ved Skolen.
Viborger Samler, 1774-07-18
Ligeledes er og en Condition ledig for en Student, som er vel øvet i at prædike.
Viborger Samler, 1774-07-25
SAMLER. Mandagen den 25 Julii. (Fortsættelsen af Nr. 29.) Jdskilligt andet vil jeg kun kortelig berøre, da det maaskee ei af alle ansees med lige Øine. Herhen hører hans Venskab med Tyrkerne, som han viiste i tillige med dem at bekrige Keiser Leopold; Er det nok at undertrykke en Fiende, og er det tilladt dertil at betiene sig af alle Leiligheder, saa kan maaskee dette efter Statskunstens Regler forsvares. Om hans ustadige Elskov og hans ei alt for artige Omgang med Dronningen kan man dømme noget mildere, saasom Anden Aaraana. Gaa det det just er den Klippe, paa hvilken saa mange Monarker ere strandede, da deres Magt og Frihed just bliver dem en saadan farlig Fristelse, som vi til vor Lykke ei kiende. Jmidlertid er det ei nødvendigt, at en Fyrste lader sig beherske af det Fruentimmer, han elsker. Man veed, at Regenten i Frankerige, Hertugen af Orleans, da hans Elskerinde endelig vilde blande sig i Statssager, tog hende ved Haanden, ledte hende for et Speil, og sagde: See Madame! dette smukke Hoved er af Naturen bestemt til Kierlighed, og ei til Statssager. Men noget afdet uventeligste hos Kong Ludvig er, at han, der forhen havde været saa munter, fyrig og vellystig, faldt i sin Alderdom, ei til fornuftig Gudsdyrkelse og Andagt, men til den ængsteligste Overtroe, der passede bedre paa en Munk, end en Konge. Dette synes ligesaa fremmet, som med vor Danske KongValdemar, der først i et Brev sender Paven den Christelige Troe til Rom, og siden gjør en Pillegrims Reise til Jerusalem. Hvo skulde troe, at Kong Ludvig, der tilforn retskaffen havde brudt, Paven, skulde i Alderdommen have blevet saadan en Helgen, Dog Forundringen vil ophøre, naar man betænker, hvor forlegne Menneskene ere med saarede Sam Samvittigheder, i sær naar Døden nærmer sig, og hvor villige de ere til med smaa Offre at udsone store Synder. Kong Ludvig havde selv anordnet, at hans Liig skulde iføres en Franciscaner=Kappe, paa det han kunde faae Deel i denne Ordens overflødige Fortienester. Jkke desto mindre er det upaatvileligt, at Kong Ludvig har haft mange gode Egenskaber, som have forhvervet ham sit Folks Høiagtelse og Tilnavn af den Store. Vist nok besad han, ligesom alle hol hiertede Folk, en vis Ædelmodighed, og et Majestætisk Væsen, som samlet med Smag og Pragt drager alles Øine til sig. Han har og ved prægtige Bygninger og Stiftelser, i sær det store Krigs Hospital, foræviget sit Minde i og uden Frankerige. Mild og from har han ogsaa været, saavidt hans og ne og hans Raadgiveres Grundsætninger tillode det Men man kan med Ret dadle de overdrevne Lovtaler, og utidige Berømmelser, som nogle tillægge ham.
Viborger Samler, 1774-07-25
To andre Fyrster i hans Tid, nemlig Kong Wilhelm den Tredie i Engeland, og Kurfyrst Frederich Wilhelm i Brandenburg, have uden Tvil langt overgaaet ham i sand Storhed. Efter Historiens Vidnesbyrd vare de begge større Regentere, større Ge Stats Statsmænd, storre Krigsanførere, end han. De vare begge, skiønt med meget ulige Kræfter, Kong Ludvigs Modstandere i de fleste Krige. Den forste var Ludvigs Hoved=Fiende, som, endskiønt han næsten i alle Trefninger tabte, vidste dog altid at betage sin Fiende Fordelen af hans Seier. Den sidste gjorde Frankerige med sin liden, men fortreslige Krigshær stedse stor Afbræk, og lagde Grunden til sit Huses paafølgende Magt, som Frankerige, forbunden med mange flere Potentater, i vore Tider forgieves har søgt at undertrykke. Men begge vare deres Undersaatters Fædre, og havde i alle Krige Fred og Sikkerhed til Øiemerke, og efterlode sig mægtige og blomstrende Stater. Begge betiente sig vel ofte af duelige Ministre og Generaler, men undersøgte tillige alting selv, og lode sig ei regiere af Yndlinger eller Elskerinder.
Viborger Samler, 1774-07-25
J disse og flere Henseender maae Kong Ludvig den Store med alle hans glimrende Bedrifter staae tilbage for dem med deres virkelige Dyder. (Mere følger.) Grav
Viborger Samler, 1774-07-25
Gravskrift. Blant dødelige Mennesker, Hvis Navne med Rette fortiene Udödelighed, Var i sin Tiid, Sal. Hr. Chl AN FSch. Herre til Alling og Grauballe-Gaarder, Föd den 6 Martii 1689. Nobiliteret af Høilovlig hukommelse Sal. Kong F. 4de. Gift förste Gang med MARE CIIIN POUISO, En Datter af Sal. Etatsraad Pourson til Bidstrup, Hun döde 1736. Kom anden Gang i Ægteskab med Chatol TE AMALI RENB., En Datter af Sal. Justitsraad Randvære til Ristrup, Hun döde den 21 Maji 1770. Han levede sin Tiid som Een af de Stille i Landet; Dog Hans gode Rygte gjorde Ham bekiendt for mange De, som kiendte Ham, maae give Ham dette Vidnesbyrd, At Han tiente Gud af Hiertet Og viiste sig som en fand Menneskeven, Verdens Hölagtelse fordrede han ikke, Men alene stræbte efter at fortiene den; Mange savne Ham Nu kan selv savner intet; Han brugte Verden uden at misbruge den; Endelig i en god Alderdom og mæt af Dage Böd Han os sit sidste Farvel. Den 17 Junii 1774. Vi see Ham nu ikke meer her, Men Hans Minde være som den Retfærdiges Hos os til Velsignelse. Nyeheder.
Viborger Samler, 1774-07-25
Vor aarvaagne og utrettelige Biskop, Høiædle og Høiærværdige Hr. Doctor og Professor Rottbøll har nu i en kortere Tid, end man efter Arbeidets Storhed skulde formode, fuldført Visitatzen igiennem det hele Stift. Den begyndtes i Laastrup i Rindsherred den 16 October 1771, og endtes nu sidstafvigte 15 Julii i Hornbech i Sønderlyng-Herred. Naar man man betænker, at Høibemeldte Hr. Biskop, uden at give sig nogen Hviledag, ofte i hele Maaneder daglig har haft det udmattende Arbeide i 3 til 4 fulde Timer, deels at tale over den af Præsten tilforn afhandlede Text, deels at overhøre Ungdommen, vil det vist gielde for et stort Beviis paa hans priselige Embeds Jver og Troskab.
Viborger Samler, 1774-07-25
Hr. Poul Roggert, Capellan til Domkirken her, er kaldet til Sognepræst for Graaebrødre Menighed i Hr. Friderich, Astrups Sted, som er forflyttet til Sorte Brødre=Menighed. Ligeledes er Hr. Hans Friderich Laurberg, Sognepræst for Balling og Wolling Menigheder her i Stiftet, kaldet til Eft vad og Rønberg Sogne i Riber Stift.
Viborger Samler, 1774-07-25
Copulerede. Horsens, Hr. Eillert Hagerup, forhen Amtmand over Finmarken, nu Kommitteret i det Vestindisk Guinesiske Rente samt General=Told=Kammer, og Jomfrue Kirstine Marie Schmidt, copulerede den 13 Julii.
Viborger Samler, 1774-07-25
Dødsfald. Den 19 Julii er Hr. Major Stiernholm paa Ørndrupi Mors ved Døden afgangen.
Viborger Samler, 1774-07-25
Proclama.
Viborger Samler, 1774-07-25
Læst i Landstinget den 6 Julii 1774. Efter afgangne Frue Cancellieraadinde Sørensen til Leer beck, hvorved hendes Stervboes Creditorer indkaldes at møde for Skiftet i Sæbye den 22 April 1775. Dateret Sæbye den 14 Junii 1774.
Viborger Samler, 1774-07-25
Landstinget den 3 Augusti 1774.
Viborger Samler, 1774-07-25
Optagne Sager. 1) Hr. Conferenceraad Caristus, contra Hr. Kammerherre Scheel. 2) Christen Mønsted af Viborg, contra Christen Juul. af Krarupgaard.
Viborger Samler, 1774-07-25
Stevningens Formelding. Tillæg. den Tillæg Aargang til den Viborger Samler Nr. 30, Mandagen den 25 Julii 1774.
Viborger Samler, 1774-07-25
Bekiendtgiørelse. Da der fra adskillige af De Herrer Postmestere, og andre Commissionairer, som modtage den VIBORER SAMER. til Uddeelelse, hver paa sit Sted, ere indløbne Besværinger over, at de deels faae den uordentlig, undertiden 7 a 8 Nummere paa Gangen, deels og, at de ved Ankomsten befindes beskadigede, og besudlede, saa bekiendtgjöres herved til Deres, saavelsom samtlige Herrer Subscribenteres Efterretning, at ingen af Deelene er min Skyld; Thi, hvad det første angaaer, lendes herfra, hver Gang den Agende Post afgaaer, som en hver 14 Dag, ordentlig tvende Nummere, eet for hver Uge Det andet kan ligesaa lidet tilregnes mig, da de Nummere, der skal til enhver Bye, altid blive indpakkede for sig selv, med to brede Strimler Papiir, der næsten skiule Pakken, korsviis omslaget, og forseilet med mit Signet, hvori staaer C. M. saa de ikke, uden uforsigtig Omgang, kan beskadiges, eller besudles. At ovenstaaende er Sandhed, sees ydermeere af Hr. Fostmester Tonboes Attest, som han paa min Begiering, har meddeelt mig, angaaende de den 23 Jun med den Agende Post afsendte Numere, som ere de, der er klaget over, at have været beskadigede. Attesten lyder saaledes :At de den 23 Juni d. A. indleverede Numere af den Vi BORER SAMLER, som sædvanlig, vare vel indpakkede, og forseilede, saaog i samme Stand herfra ere afsendte, tilstaaes, efter Begjering. Viborg Agende Post-Comptoir, den 25 Julii 177. Tonboe. Altsaa haaber jeg, enhver Veltænkende undskylder mig; Kanjeg ellers biedrage noget til for Fremtiden at forekomme videre Uorden, skal det altid være min Pligt. Viborg Bogtrykkerie den 25 Julii 1774. C. H. Manger.
Viborger Samler, 1774-07-25
Paa Windumovergaard er tilkjøbs at faae, 50 a 60 Tønder got og reent Landgilde Rug, og ligesaa Byg Rector Jessen haver paa visse Aar til Leie til Græs og Kornet Fald Jord paa 5 store og brede Agre, beliggende ved Cabennes Dam her paa Viborg Mark, hvem, som samme behøver, kan med ham om Leien accordere. Det i saa lang Tid, formedelst forrige Provst Westergaards Dødsfald, henstaaende Skifte efter Sal. Madame Ntte Schiøtte, Enke af Sal. Hr. Hendrik Morsing (hvortil forhen er skeet Jndkaldelse i de Berlingske Avisers Avertissements Nr. 7,8, 10 for forrige Aar) bliver til endelig Slutning foretaget i Roslef Præstegaard den 28 Julii førstkommende, Kl. 2 Eftermiddag; Til hvilken Tid alle og enhver, som ved dette Skifte have noget at erindre, indkaldes at møde eller møde lade. Tønnes Ravn. Provst i Herreder.
Viborger Samler, 1774-07-25
Hvem som haver noget at kræve i Stervboet efter afg. Frue Commerce=Raadinde Munch, ville derom anmelde sig hos os undertegnede, inden 6 Uger fra Dato at regne, eller om Udeblivelse i saa Fald skeer, have Skade for Hiemgield. Viborg den 8 Julii 1774. Borgemester og Raad, som Skifte=Forvaltere.
Viborger Samler, 1774-07-25
Underskrevne, agter den 10 Augusti førstkommende, i Sr. Mads Borches Huus i Holstebroe, at lade stille til offentlig Auction Tvis Closter og Qvistrupgaard og Godser, enten samlede eller separate, i sidste Tilfælde, bliver Qvistrup Hovedgaard og Marker samt Skov, i adskillige Deele inddeelte, og om fornøielig Bud skeer, bortsolgte. Jordebøgerne kan faaes til Eftersyn, saavel paa Tvis Closter som Qvistrup, og Underretning om den separate Jnddeling, hos Mølleren Sr. Schmith i Qvistrup Mølle. Qvistrup den 8 Julii 1774. Fischer.
Viborger Samler, 1774-07-25
Onsdagen den 3 Augusti agter Rector Henrich Tauber i Horsens at lade stille til offentlig Auction i Hobroe Hornum Sogns Konge-Korn- og Qvæg-Tiende, i Viborg Stift, til nye Bortforpagtning, paa de Conditioner, som paa AuctionsStedet skal vorde bekientgjorte. En brav Student, som er vant til at undervisse Børn og forstaaer Fransk, kan anvises en god Condition af Magister Hasse, 4de Leize Hører her ved Skolen.
Viborger Samler, 1774-07-25
Ligeledes er og en Condition ledig for en Student, som en vel øvet i at prædike.
Viborger Samler, 1774-08-01
Den Krig, August begyndte mod Kong Carl den Tolvre, synes ei saa meget vel overlagt. Skylden var aabenbar paa hans Side; thi saa lidet man ellers kan forsvare Kong Carls øvrige Sindelav, bør man dog tilstaae ham, at han aldrig begyndte nogen uretfærdig Krig. August sigtede til at foreene Lisland igien med Pohlen, som dog i Længden umuelig kunde forsvare det; og hvorfor skulde Saxerne bringes til Slagterbænken til Fordeel for Pohlen, som August dog ei kunde vente at holde ved sit Huus, Det var og farligt paa den Tid at binde an med Sverrig, hvis Magt da var paa høieste Spidse. Forbundet med Rusland gjorde Sagen ei saa meget sikker, thi Rusland var da ingenlunde lunde, hvad det nu er. Det var alene Carls Uforsigtighed og Haardnakkenhed, der satte den Store Peter i Stand til at handle med ham, ligesom han havde handlet med August. Derforuden burde han have været mere forsikkret og sine Pohlske Undersaatters Medhold og Hengivenhed, førend han begyndte en Krig. Han erfarede og snart, hvor liden Hielp han kunde vente af Russerne og Polakkerne, da den hele Svenske Magt efter Slaget ved Narva rykte an mod ham, og fik i Pohlen selv et stort Anhang. Det er bekiendt, hvor ulykkeligt Udfaldet blev for August, og hvor umueligt det havde blevet ham nogensinde at reise sig, naar ikke den store Russiske Monark havde vidst at drage Fordeel af Carls Uforsigtighed, der syntes ligesom selv at løbe i Ulykken. Faa Fyrster have maattet indgaae saa ydmygende Fredslutninger, som den Altranstadske var for August, skiønt Udfaldet viiste, at han ei indgik den i anden Hensigt, end ved første givne Leilighed igien at bryde den. Skilt ved den Pohlske Krone, hvoraf han alene beholdt Titel og Vaaben, var han nu atter blot Kurfyrste i Saxen, men ei meere det forhen blomstrende og lykkelige Saxen, men et ved blodig Krig og haarde Paalæg forarmet Land. Og alt dette Uheld havde han paadraget sig for at blive Konge uden Myndighed over et uroligt og oprørsk Folk, og for at bringe Liefland ikke under sit, men under under dette Folks Herredømme. Med hvor liden. Lykke han end havde været Konge i Pohlen, fik han dog Lyst til at være det paa nye, saasnart Carl, hans Meddelers Stytte, var kuldkastet af Russerne ved Pultava. Dette kan endelig undskyldes, naar man betænker, at hans alt for paastaaende Fiende havde tvunget ham til at indgaae ubillige Vilkaar; Men tillige kan man sporge, hvilke Fredslutninger der efter saadanne Grundsætninger ere tilforladelige, da gierne een af Parterne maae bide i det sure Æble(Resten følger.) Nyeheder.
Viborger Samler, 1774-08-01
J Steden for det udi No. 25. urigtig anførte, kan nu med Vished meldes, at Hr. Livmedicus Berger er udnævnt til Professor Medicinæ ved det Kielske Universitet.
Viborger Samler, 1774-08-01
Bekiendtgiørelse. Et kort Spanskrør med Sølv Beslag og et sort Baand, samt Jernpig i Enden, blev sidste 3 Junii et Sted her i Byen forglemt: Samme beder man mod en Douceur afleveret i Bogtrykkeriet. At samme ei før er efterlyst, er Aarsagen denne: Man ventede, at det paa et vist Sted var forglemt, som nu først er erfaret, ei er skeed.
Viborger Samler, 1774-08-01
Onsdagen den 3 Augusti agter Rector Henrich Tauber i Horsens at lade stille til offentlig Auction i Hobroe Hornum Sogns Konge-Korn- og Qvæg-Tiende, i Viborg Stift, til nye Bortforpagtning, paa de Conditioner, som paa AuctionsStedet skal vorde bekientgjorte.
Viborger Samler, 1774-08-08
DEN VIBORGER. SAMLER. Mandagen den 8 Augusti(Slutningen af Nr. 29, 30 og 31.)¬
Viborger Samler, 1774-08-08
Man har og ville gjøre August i en stor Fød herre, og meget udraabt hans Tapperhed og Krigserfarenhed. Disse Eegenskaber tør jeg just ikke gjøre ham stridige, da man maaskee selv skal forstaae Krigen for at dømme om andres Duelighed dertil. Jmidlertid var han ei i nogen Krig lykkelig. Nu kan det vel ei nægtes, at mange fortreslige Anførere have væ Anden Aargang. ret. ret ulykkelige, og at man ei sikkert af Udfaldet kan dømme om en Generals Egenskaber. Men dog have andre store Feldtherrer ofte midt i ald Uheld viist deres store Pund, ja ved klogelig at trække tilbage indlagt storre Ære, end andre ved at slaae Fienden. Naar nærværende Konge i Preussen tabte et Feldtslag, vidste han altid ved den skiønneste Retirade at sætte sine Fiender i den Frygt, at de aldrig torde forfølge ham. Det samme kan siges om Kon Wilhelm den Credie i Engeland. Hvor stor vilikke til alle Tider den Ære blive, som Tenophon ved sin mageløse Retirade fra Euphrat til Grækenland, indlagde sig. Dermed have nogle villet ligne Marechal Belle isles Retirade fra Prag til Rhinstrømmen, i Aaret 1742, under den strængeste Vinter, da han, ligesom Venophon, var omgivet af Fiender. Men til slige Eegenskaber synes man ei at finde Spoer i Kong Augusts Historie. Mod de Svenske tabte han alle Feldtslag, og det paa en ganske afgiørende Maade. Hans øvrige Krigsbedrifter i de tvende Feldtog, han anførte den Keiserlig=Østerrigske Krigshær mod Tyrkerne i Ungarn, synes ei heller at betyde meget. Slaget ved Temesvar var temmelig tvetydigt, da dog de Keiserlige under andre Anførere baade for og efter den Tid gjorde stor Fremgang mod Tyrkerne. Man kan af Augusts Historie let vide, at det ei har manglet ham paa Mood og Hierte, men der udfordres meget meere, end dette, til at danne en stor General.
Viborger Samler, 1774-08-08
Kong August var meget tilbøielig til Pragt og kostbare Lystigheder. Man maae i høieste Grad forundres over den utrolige Pragt og Overdaadighed, som herskede ved de Høitideligheder, hvormed han begyndte sin Elskovsforbindelse med Grevinde Kønigsmarch. Som en Herre af Smag i slige Ting, vilde han, at alle hans Fornøielser skulde være fine og udsøgte, uden at see paa, hvad de skulde koste. Sige kostbare Optog vare hans Tid ei sieldne, da hans Elskerinder, hvad de fleste angaaer, vare af lige Smag med ham, og han ofte havde Besøgelse af Fyrstelige Personer, ja nogle gange af den forrige Konge i Preussen, Friderich Wilhelm. For denne Konges Skyld, der er bekiendt, som en stor Hader af Pragt og Overdaadighed, anrettede August de kostbareste Lystigheder, hvilke den Preussiske Konge vel bivaanede, men dømte ventelig langt anderledes derom, end August. Der blev ei heller meget seet seet paa Tiderne og Landets Tilstand; thi endskiønt Saxen ei i hans Tid forvandt de Svenskes Besøgelse, saa saaes dog ingen Forandring i Hoffets Pragt, der snarere tiltog, end aftog. Lystleiren ved Mühlberg er et stort Beviis, at Kong August ei med Alderen tabte sin Tilbøielighed til det Glimrende og Prægtige.