Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-04-01
De Franske Deputeredes Kammer tilligemed Tribunerne for Tilhørerne vare den 18de Marts propfulde af Mennesker fordi Præsidenten i Conseilet havde lovet at meddele de fornødne Oplysninger om det nærværende Cabi ets Grundsætning. Han erklærede i Anledning af at Kammeret skulde forhandle og en extraordinair Pengebevilgning eller en saakaldet Subsidie Lov, at enhver saadan Lov maatte betragtes som politisk og at Ministrene, som forlangte saadanne Pengebevilgninger, vare pligtige til at meddele Forklaring om deres Politik hvorom hele Conseilet maatte være enigt. De Grundsætnin er, hvortil den nærværende Minister bekiendte sig vare den nye Franske Revolutions; men denne beflod ikke i Opstand men i Modstand imod ethvert Angreb af Magten og i Agtelsen for det besvorne Ord; en voldsom Fremgangsmaade maatte hverken være Regierings Charakteer med Hensyn til Jndlandet eller Udlandet. Han begyndte derpaa, først at tale om de indenlandske Forhold og sagde: at Chartet af 1830 maatte være Rettesnoren; at det nærværende Kammer havde allerede opløst flere nore Qvæstioner, Lovgivningen angaaende, og at flere vare forbeholdne det næste Kammer. (Man seer altsaa heraf at Kammerets Opløsning er nærforestaaende, som vel ogsaa maae være en Følge af at den nye Valglov er antaget) De Partier som skulle undertrykkes ere svage: Det Onde ligger kun i Gemytternes egen Uroe, som Regieringen vil modvirke ved en streng og fast Fremgangs maade, da det er vigtigt for Frankeriges Rolighed og fremfor Alt for dets Ære, at det ikke staaer fremstillet for Verdens Øine, som et Borgersamfund, der er behersket af Voldsomhed og af Lidenskab. (Derfor siger man ogsaa, at den Franske Regiering trækker betydelige Tropper sammen i Nærheden af Paris, og som angives til en Styrke af 50,000 Mand, for paa eengang at giøre Ende paa denne Selvraadigheds Tilstand, dette Pøbels og Ungdoms=Regimente, som undergraver al sand Frihed, forstyrrer al indvortes Sikkerhed og ruinerer Landets Credit og indvortes Flor. Alle velhavende Folk er i høi Grad misfornøiede med denne Tilstand, og ønske at de kunde giøres Ende derpaa og ville vist i Tilfælde af at det giøres fornødent assistere Regieringen. Nationalgarden, som bestaaer af agtbare Borgere og Haandværksfolk, maae selv blive klæde af uafladeligen at ligge til Felts med disse Flokke af Studenter, som politicere istedet for at studere; med dovne Haandværkssvende som giøre Spektakler istedet for at paase deres Værksteder, og med en ryggesløs Pøbel, som lurer paa hver Leilighed, hvorved den kan komme til at plyndre. Regieringen compromiteres desuden ved disse Spektakler paa det alvorligste, saaledes har den nylig været nødsaget til at giøre den Russiske Ambassadeur Undskyldninger for de Uordener, som bleve begaaede udenfor hans Hotel, en Regiering maae nødvendig besidde og anvende den fornødne Magt for at holde den indvortes Rolighed vedlige naar det skal gaae vel til i Landet.) Angaaende de udenlandske Forhold sagde Præsidenten for Conseilet i omtalte Møde følgende: Det Onde, som hersker i den udenlandske Politik, er heller ikke noget andet, end det som hersker inde i Landet, nemlig Mistillid. Man vil gierne bringe Frankerige dertil, at det skal mistænke Europa, og søger at udbrede, at Europa nærer Mistanke imod vor Revolution; giorde Europa dette, saa miskiendte den Frankerige og dens Regi ring; thi denne vil kun Fre, som er saa nødvendig for Friheden, og den kan kun ville eller føre Krig, naar Frankeriges Ære eller Sikkerhed udsættes for Fare; thi da vilde Friheden blive truet og da maatte man med patriotisk Tillid opfordre Nationens Mod; den vilde da ved det første Tegn være beredt til Krigen, og Kongen har ikke forglemt at han først i Leieren har lært at tiene sit Fædreneland. (Nu gienløde Bravoraab. Herpaa erklærede Ministeren sig for Jkkeinterventionsgrundsætningen; men dette, sagde han, vil ikke sige saameget, at vi ere forpligtede til overalt at bringe vore Vaaben derhen hvor denne ikke bliver respekteret; thi dette vilde blive en Fornyelse af den hellige Alliances Anmasselser; eller vilde det være det samme, som at ville stifte et Universalmonarkie. (Dette Princip er vist høist rigtigt, thi ellers skulde ogsaa Frankerige erklære, Rusland Krig ifald dette ved et Oprør i Persien vilde hielpe Kongen imod sine Undersaatter. Jmidlertid er det mærkeligt at Udenlandskministeren, Gen. Sebastiani talte for nogen Tid siden i Kammeret i en ganske anden Tone, da han sagde, at naar man ikke vilde soutinere Jkkeinterventionsprincipet, saa vilde det være det samme, som at forhindre al indvortes Udvikling og Forbedring. Nationernes Tilstand. Disse Ord bleve vist dengang sagde med Hensyn til Jtalien og den Forandring, som synes at være foregaaet i det Franske Cabinets Grundsætning har formodentlig været Aarsag til at Hr. Lafitte er traadt ud af Conseilet; det ene Partie er formodentlig af den Mening af Frankerige kun kan frelses ved at vise Kraft imod Udlandet, imedens det andet Partie er afden Mening at Regieringen ber udvise sin Kraft i Landet selv). Overalt sagde Ministeren videre ville vi understøtte Jkkeinterv nionen ved Underhandlinger (formodentligen sagt med Hensyn til Polen og Kirkestaten, og kun Frankeriges Fordeel og Værdighed kan bevæge os til at gribe til Vaaben. Vi kunne ikke indrømme noget Folk Ret til at tvinge os til at kæmpe for dets Sag, Frankeriges Blod tilhører kun Frankerige. selv. Derfor erkiender ogsaa det nærværende Cabinet det forriges Grundsætning, som forkastede al Jntervention med Hensyn til Belgie (nemlig som et Naboeland, som staaer i politisk Forhold til det) derfor vil det ogsaa soutinere samme Princip med Hensyn til Piemont hvor det sikkert forventer, at naar den til Kronprins udvalgte Prins af Carignan bestiger Thronen at han der vil indføre en Constitution; det samme gielder nok ogsaa med Hensyn til Neapold. Vi ville vel ikke kunne afholde os fra at yt re en levende Medfølelse ved det Europæiske Borgersamfunds Fremskridt; men deres Skjebne maae ligge i deres egen Haand, og Friheden maae alletider være national. Udenlanske Ophidsere giøre Nationerne kun en slet Tieneste og ville Regieringerne selv foretage sig dette saa begaae de en Forbrydelse imod Folkeretten; men dersom Curopa vilde miskiende vor Politiks Red lighed og true vore Grændser, vilde man i mindste Maade angribe vor Værdighed, saa vilde strax Frankerige blive forsvaret og hævnet. (Ja! Ja! sagde man i Kammeret, thi disse Yttringer har man nu der hørt saa ofted. Han beraabte sig derved paa de frygtelige Forebyggelsesmidler som Krigsministeren har foranstaltet og paa Regieringens Tillid til Frankeriges Lykke og Mod; thi den tillod sig at sige det ganske offentlig hvad man ellers udtaler ganske sagte, eftersom det er godt at sige Sandheden til Nationerne ligesaavel som til Kongerne. Vi behøve endnu store Midler for at udvikle og completere vort Krigssystem, om endog, i hvad saa Faktionerne sige, Nødvendigheden for Krigen endnu ikke er kommen (Man forstaaer nu ret godt det franske Cabinets nærværende politiske System; det vil holde sig paa en imponerende Krigsfod for det Tilfældes Skyld, at Polen skal blive betvunget og de østlige Magter skulle faae ifinde at blande sig i de Vestlige Magters Anliggender; det vil soutinere det constitutionelle System og den politiske Uafhængighed paa fine Flanker nemlig i Belgien og paa Piemont Det vil ved sin Legion for Udlændinger aabne et Tilflugtsted for de Constitutionel sindede af alle Nationer; men forresten overlade disse selv deres egen politiske Udvikling og paa egen Risico og det vil endelig paa Diplomati kens Vei og ved Underhandlinger søge at assistere de Nationer, som ønske en Forandring i deres Forfatning og som synes at en eller anden Aarsag at kunne fortiene en saadan Assistence f. Ex. Kirkestatens og Polens Jndvaanere. Den franske Regierings Attraae er derfor at lade sin Statsforfatnings System udvikle sig ved sin egen Kraft og anbefale sig ved sin egen Godned og derfor at bestræbe sig for at faae sit constitutionelle System i en rigtig god Gang, og giøre som Kongen sagde ved sin Regierings Tiltrædelse Chartet til en Sandhed; men dette er nu saa vanskeligt at udføre midt imellem Fanatisme, Fordomme, Partiehad og politisk Sværmerie; det vilde maaskee bedst lykkes naar Kongen traadte op i Kammeret og ligefrem aabenhiertigt forklarede Folket sine Hensigter, og giorde Opfyldelsen deraf til en Betingelse for at vedblive Regieringen. Det Franske Cabinets Fremgangsmaade maae man i høi Grad billige paa Oprettelsen af den Legion af Udlændinger nær, at sige dersom den har isinde at giøre et politisk Brug af den imod andre Nationer. Præsidenten for Conseilet sagde videre i sin Tale: Europa vil begribe vor aabne og bestemte Politik, det vil ikke længere frygte for denne Revolution, hvis første Resultat har været at popularisere Monarkiet, ved at udsane det med Frieheden (Men dette kan ikke skee førend ogsaa Fri heden kan udsone sig med Monarkiet).Man maae haabe at Magterne ville snart blive enige om at formindske deres militaire Magt og saaledes at lette dem for deres meest trykkende Byrde. (Havde Magterne betænkt dette i i Aaret 1814 saa havde man nu ingen Revolutioner og Spektakler havt i Europa i det mindste ikke saa almindelige; thi Trykket avler Misfornøielse og Misfornøielsen, giør at Folket laaner Øret til det politiske Sværmerie). Vor fredelige men derfor til Krig altid udrustede Politik maae uafladelig bestræbe sig for at beskynde Øieblikket for denne almindelige Afvæbning. Det var ogsaa denne Opposition i Kammeret, som har maattet udholde at kæmpe i 15 Aar og som nu har faaet Overhaand. Saaledes sagde Ministeren tilsidst udbeder jeg mig Kammerets Tillid og Medvirkning blot paa nogle Dage og at man saalænge vil tilsidesælte alle unyttige irriterende og disputerende Debatter, og han foreslog derved at Kammeret vilde nedsætte en speciel Undersøgelsescommission for at overveie Rigets hele Financeforfatning. – Selv Krigsministeren Marskal Soult istemmede med Præsidenten i Conseilet uagtet man har villet beskylde ham for at han allene havde Krig i Hovedet. Præsidentens Tale opvakte det største Bifald i Centrum; det vil sige i blandt Ropæsentanterne fra Departementerne, hvor alle Grundeiere og Folk, som ere i Besiddelse af den offentlige Velstand, erklære sig for et moderat Frie hedsystem, for en streng Overholdelse af Chartet og for den indvortes og udvortes Rolighed.