Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-07-10
Odense. Følgende Beretning læses i Fædrelandet om den Nationalbegivenhed, der for Øieblikket fængsler Alles Opmærksomhed: "Det skandinaviske Selskabs Tour til Folkefesten ved Skamlingsbanke har i enhver Henseende saa langt overgaaet selv de største Forventninger, at Traditionen derom sikkert næste Aar vil fremkalde en heel udvandring ogsaa her fra Kjøbenhavn, som fra alle Landets øvrige Egne til det Punct, som fra Naturens Haand er et af de meest storartede og dog tillige yndige, vort Fædreland eier, og som for Udviklingen af vort Folkeliv allerede har og endnu mere i Aarenes Løb vil erholde en Betydning saa rig og saa smuk, som intet andet. Ledsaget af tusinde Jubelraab fra Kjøbenhavns Toldbod og dens Omgivelser, der naturligviis ikke gjaldt de Bortseilende, men det fædrelandske Ærinde, hvori de droge afsted, afgik Selskabet, Tirsdag Eftermiddag over Kallundborg til Kolding; ogsaa underveis hilsedes de Forbiseilende paa flere Puncter med Flagning, Kanonsalut og Hurraraab, navnlig fra de høie Banker paa Sydsiden af Samsø, fra det gamle Vesterborgs Ruiner, hvor en meget betydelig Deel af Øens Jndvaanere i dette Øiemed havde samlet sig. J Kolding Havn modtoges Selskabet af en Deputation, i hvis Spidse den constituerede Borgermester Saxild stod, og som uddeelte Jndqvarterings sedler paa Byens meest anseete Borgere og Embedsmænd, der med en aldeles mageløs Forekommenhed modtoge og beværtede de Gjæster, der vare dem dobbelt kjærkomne, fordi de kom i Fædrelandets Navn. Den næste Morgen Kl. 8 drog Toget ind i den Deel af Landet, der i mere end et Aartusinde har været Tvistens Æble mellem de dertil samstødende Nationaliteter, og som nu atter synes at skulle vorde, hvad det i Tidernes Løb alt mere end een Gang har været, Vuggen for Danskhedens Opstandelse til Bevidsthed og til Bedrift. Da man snart vinnede de høie Banker, hvorpaa siden Solens Opgang Dannebrog varede, saae man fra alle Sider festligklædte Bønder til Vogns, til Hest og til Fods skareviis drage hen til det store Stævnemøde, hvorhen ogsaa fra den sydlige Deel af Nørrejylland og de tilstødende Øer Mange langveis fra droge. Med Sangerne i Spidsen, begave Kjøbenhavnerne sig op af den steile Høi og bleve der modtagne med festlige Hilsener og jublende Raab. Det er neppe muligt at tænke sig en til en saadan Fest mere skikket Plads end Skamlingsbanke. Fra det høieste Punct behersker Øiet i vid Horizont det hele nordøstlige Slesvig – et rigt og yppigt Landskab med frodige Skove, veldyrkede Marker og smukke rige Bondebyer -, en stor Deel af Nørrejylland og Fyen, af Østersøen og Lillebelt med alle dens delige Kyster og Øer, rundt om Toppen snoer sig, omringet af en Bøg og Egeskov, en snever Dal, hvori der havde reist sig en heel lille By af Telte, hver med sit Dannebrogsslag; omtrent paa Høiens Midte er i en brat Fordybning Talerstolen anbragt, til alle Sider omringet af et Amphitheater, hvorfra mange Tusinde med største Lethed, kunne høre hvert Ord. Henimod Kl. 12 begyndte selve Festen, og med Musikcorpserne i Spidsen drog Forsamlingen fra alle Sider hen til Talerstolen, som, efter nogle indledende Ord af en af Festens Præsidenter, blev bestegen af Laurids Skau, der i en Tale, fuld af mandig Alvor, skildrede den Stilling, hvori det sidste Sprogpatent har bragt den dansk-slesvigske Sag. Hvor dybt og gribende et Jndtryk, dette malmfulde og tillige saa kloge Foredrag af denne modige og aandfulde Bondemand maatte gjøre, derom ville selv de kunne danne sig en Forestilling, der ikke personlig have havt Leilighed til at overtyde sig om, i hvilken Grad han besidder Veltalenhedens ydre Midler. Derefter holdt Pastor Grundtvig en Tale, der i 5 Qvarteer blev fulgt med usvækket Opmærksomhed, ofte afbrudt med jublende bifaldsraad af den store Forsamling, og der kan vel ikke tænkes noget større Beviis paa, at Nordslesvigerne ere Danske baade i Sind- og Skind, end den lynsnare Forstaaelse og lydelige Resonans, enhver selv den mindste Antydning fandt hos den talrige Mængde, hvoraf mere end tre Fjerdedele vare Bønder fra alle Nordslesvigs Egne. Vi skulle saa meget mindre forsøge paa at gjengive dette Foredrag, hvori nordisk Mythologie og nordisk Historie, storartet Lyrik og populair Munterhed, Seiersforviisning og polemisk Skaanselsløshed blandede sig paa den for Grundtvig eiendommelige Maade, som vi antage, at han vil nedskrive og i Trykken udgive det. Derpaa fremtraadte Peder Hjort Lorenzen under langvarige og enthousiastiske bifalsraab og knyttede et Foredrag og Ønskeligheden af en fri Forfatning til Mindet om Dagen, deri Nordamerikas Frihed spiller en saa stor og glorværdig Rolle. Derefter havde Høiesteretsadvocat Orla Lehmann Ordet: