Norske Intelligenssedler, 1781-10-31
edler ske Jntelligen Nor No 44. Onsdagen den 31. October 1781. Continuation af No. 43. Hvad jeg ellers har herved at erindre, kan indbefattes i følgende Anmærkninger. 1) Den var en god Finger høy, indhuul paa den ene men concav paa hin Side, og havde paa Siden adskillige Grene og Flige besadte i Kanten med smaa Tagger. Farven var deels brun, deels hvid. 2) Paade Søndmørske Fielde har jeg kun fundet nogle faa Straa deraf, hvoraf jeg slutter, at den er almindeligere Sønden, end Nordenfields. 3) Paa Næs-Fieldet i Fiskum-Sogn, som jeg ligeledes besøgte i denne Sommer, fandt jeg kun lidet deraf, i det mindste paa det Sted, hvor jeg var, altsaa ere vel ikke alle Fielde saa vel forsynede dermed som Solberg Aasen. 4) Efterat den Resid: Capellan Hr. Smith havde seet Prøve deraf hos mig, beretter han mig derhos kort efter at der paa Engbunden af hans Gaard Røren, fandtes af samme Moss, hvilket jeg ikke vilde troe førend jeg selv gik derhen og befandt det saaledes, følgelig voxer denne Mos ogsaa i det Lave; dog ligger bemelte Gaard Røren temmelig høyt. 5) Paa Solberg Aasen voxte Rensdyr Mosen og denne meget artig iblant hinanden, saa man ikke vel kunde plukke den ene op, uden at tage den anden med. Deraf følger, at de som paa slige Steder samle den første til Foder for Creaturene, aldeles ey bør forglemme at tage hin med, da den i sig selv er bedre, og ansees i Jsland meget kraftigere end det beste Høe af samme Qvantitet; og da det er bekiendt, at Rensdyr=Mose, med langt større Nytte end Bark, kan bruges til Føde for Mennesker, forstaaer det sig selv at den maatte blive endnu meere nærsom, naar den blev blandet med den Jslandske Mose, som saa ville voxer deriblant. 6) Det i Underretningen anmeldte Mariegræs (Lichen nivens) er en fra den Jslandske Mose gandske adskildt Art, der er heel hvid og puklet. Den voxer baade Sønden- og Nordenfields paa Fieldene, men udgiør ingen stor Mængde; Men da den samles til Føde i Jsland, som sees af Underretningen, kunde den her tiene til samme Brug og tages i Samfund med den anden. 7) Det samme gielder om den Mose-Art Geitnaskof (Lichen proboseidens) der ligeledes er en anden Art, og fandtes siddene paa Biergene saavel paa Solberg Aasen som i Næs Fieldet. Den seer ud som et Stykke sort Skind, gemeenlig sammenkrympet og ujevnt om Kanterne. Min Veyviser paa Solberg-Aasen sagde mig, at de som samle Rensdyr Mose til Foder for Creaturene pleye at tage denne med, hvilket jeg før ikke vidste. Monsr. Poulsen stadfæstede det samme, og dette giør rimeligt, at den kan spises af Mennesker, som efter Underretningen skal skee i Jsland af mange. Men da den ikke synes at kunde udgiøre nogen stor Qvantitet, kan den ikke lignes med den egentlige Jslandske Moss i Nytte og Brugbarhed, skiønt den vel som næstforrige kan blandes dermed og hielpe til dens Forøgelse. P. S. Den Skynding hvormed dette expideris, med et til Christiania gaaende Bud, forbyder mig denne Gang at være vidtløftigere; Men da jeg ved denne Anledning har gjort Begyndelse, tænker jeg fra denne Tid at fuldføre hvad jeg længe har haft i Sinde, nemlig i Jntelligenz Seddelen Tid efter anden at indrykke et og andet, som kan interessere Publicum og tiene til nyttig Eftertanke, saa det nu allene beroer derpaa, at det i Bogtrykkeriet bliver imodtaget. Eger den 30te September 1781. H: St.