JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-02
Fra Lord Wellington er der indløben Depecher af 19 og 26 Jan., hvori Lorden blandt andet beretter, at Fienden har indtaget Olivenza (en Grændsefæstning mod Spanien, og at et stærkt fiendtligt Corps d. 9de er gaaet over Broen ved Merida til den høire Bredde af Guadiana. Paa venstre Bredde have de Franske en Beleirings Equipage af sex 24pundige samt andre Stykker af stor Caliber, ligesom og et stort Antal Munitions- og andre Vogne, endnu vides ikke, om de ville beleire Badajoz. De Spanske Tropper, som efter Romanas Ordre d. 20 marcherede mod Grændserne, har Gener. Mendizabal siden befalet at gjøre Holdt, hvor de befinde sig. J Fiendens Stilling lige for Lorden er ingen Forandring foregaaet. - J Morning Chronicle berettes, at Brig. Gener. Stewart er ankommen fra Portugal til London, uden Tvivl med omstændelige Efterretninger fra Wellington, om Armeens virkelige Tilstand, som han ikke vovede at meddele skriftligen. Man siger, at W. troer, at Massen ikke for Alvor vil begynde sine Operationer førend April. Fra den nordlige Side frygter W. ikke at hans Linier ville blive gjennembrudte, endskjøndt hele Landet staaer Fienden aabent. Sydlig fra Tagus er man uophørlig sysselsat med at forøge Forsvarsmidlerne; det eneste hvad der mangler, er Forstærkning. - Kongen af Engellands Sundhed bedrer sig bestandig. - De geistlige Godser i Østerrige skulle ikke sælges, men bruges som Hypothek, saa at de Geistlige kunne optage visse Summer paa samme og siden i bedre Tider afbetale dem igien. - Kongen af Würtemberg er upasselig. - Maynzer-Avisen indeholder en Opfordring fra Lüttich til alle den Tydske Armees Soldater, der ere paa Orlov eller marchere enkelte, at begive sig til Armeens Depot i Wesel. - Hamb. Cours paa Kjøbenhavn d. 26 Febr. 900 k. S. Kjøbenhavn, trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Hørgarskansker Ottende Aargang. No. 19. Udgivet og forlagt af Boghandler S. SoldiTirsdagen den 5 Martii 1811. Paris og Farlagt af Boghandler S. Sold. Tirsdagen den 5 Martii 1811.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Nogle faa bemærkninger i Anledning af den i Brevene til en Ven i Norge Kjøbenhavns Skilderie No. 15 og 17) omtalte Bank Plan.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
At en Privatbank, grundet paa Sølv, kunde være af stor Nytte under nærværende Omstændigheder, har ingen Tvivl, men neppe vil den kunne opnaae Øiemedet paa den Maade, Forfatteren foreslaaer. Efter Forfatterens Mening skal Bankens Sølv Fonds allene deponeres, ikke indsmeltes, men paa en vis Maade forblive de Personers Eiendom, som have indleveret Sølvet, saa at de i sin Tid engang skulde faae det tilbage. Hvad er da dette Sølv for Jhændehaverne af de derpaa circulerende Sedler, Det skulde dog vel være Underpant, og da maatte det kunne udleveres til Panthaveren, enten strax naar han forlanger det, eller i visse bestemte Terminer. Kan Pantehaveren aldrig erholde det udleveret, saa giver det ikke heller nogen større Værdie til den Seddel, som skal være funderet derpaa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
At det i Fredstider blev bestemt, at Speciesbanquens Forhold af omløbende Sedler til dens rede Fonds skulde være 19 mod 10, og at den kun i overordentlige Tilfælde skulde udvides til 22 mod 10, var den Gang nødvendigt, fordi man kunde udsende saa meget Sølv man vilde, men nu, da dette er forbudet, kan et saadant Forhold just ikke ansees for nogen Nødvendighed. Hvad skulde bevæge nogen i Kjøbenhavn til at forlange nogen stor Sum udbetalt i Specier af den foreslagne Banque, naar han deels vidste med Vished, at der virkelig haves reen Valuta for de circulerende Sedler, deels ikke saae sig istand til at udføre dem, Man indvende ikke, at dette lettelig kunde skee paa Smuqveie. Ved alvorlige og strænge Forbud kunde dette nok forebygges. Det er paa Grund af alt dette, at jeg i mit Brev II har sagt, at der ikke behøves mere end 2 Millioner Specier til at sætte Banquen istand til at omvexle Sedler med Specier. Men om end det besynderlige Tilfælde, hvortil jeg ingen Grund kan finde, skulde indtræffe, at 2 Millioner Sedler paa eengang indstrømmede, saa vilde Banquens Omvexlingsfonds vel være udtømt, men den beholdt dog endnu en Fonds af 8 Millioner, deels i Sølv, deels i Forskrivninger tilbage, og denne vilde nok holde Sedlernes Credit saalænge indtil de udvexlede 2 Mill. Specier kom af sig selv tilbage igjen. Jeg er fuldkommen enig med Forfatteren deri, at Statens Jndtægts og Udgivtsbalance mod Udlandet er Hovedbasis for Banksedlernes Priis, og at Sedlernes Credit, naar denne Balance er Staten imod, beroer paa Visheden eller Mueligheden af, at kunne faae dem realiserede med Metal-Valuta. Dog kun saalænge vor Cours ikke overstiger 200 til 300, kan jeg sige, det er Handelsunderbalancen, der drager denne Miscredit efter sig, men naar Coursen stigere og falder 50 til 100 PC. paa eengang, ja, naar den gaaer op til 800 a 920, saa er det ikke mere Handelens Underbalance mod Udlandet, nei, saa er det Cabaler og Agiotage, hvorved dette Spil drives, og Coursens Stigen og Falden kun grundet paa egennyttige Menneskers individnelle Jnteresse, ikke paa den større eller mindre Muelighed at faae Banksedlerne realiserede med Metalvaluta. To Rigers Financer kunne umuelig forværre sig 1/3 1/2 eller 1/2 Deel paa to Postdage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
At det første Reqvisit for en Bank-Fonds, som Sedler skulle funderes paa, er det: at den skal være realisabel, kan jeg ikke indrømme. Naar man kun har Sikkerhed for Fondens virkelige Tilværelse og Tilstedeblivelse, vil man langt hellere have Sedler end Sølv i Natura, hvis Frem og Tilbagesendelse især i denne Tid er alt for bekostelig. Realisationen er kun et nødvendigt Requiste for en Bankfonds i det Øieblik, man begynder almindelig at frygte for dens virkelige Existence, men denne Frygt maa og bør kunne forebygges ved den foreslagne aarlige Foreviisning af Sølvet, saaledes som Tilfældet hvert Aar er i Hamborg. Jeg tilstaaer gjerne, at det vilde og kunde være bedre om hele Fonden kunde være realisabel, men dette lader sig af adskillige Aarsager under nærværende Omstændigheder ikke gjøre. Dog naar Forfatteren sammenligner en Fonds, som ikke tør røres til Nytte for Sedlernes Jhændehavere med et dækket og vel besat Bord, som forevises sulte Maver med den Forsikkring, at de ikke skulle nyde noget deraf, saa maa jeg spørge, om det da er klogere at lade de sulte Maver reent omkomme af Sult, fordi man ikke kan lade dem spise af det Bord, der staaer dækket for dem, eller om det er billigt, at nægte den Hungrige et Stykke Smørrebrød og en Drik Øl, fordi man ikke kan opvarte ham med Steeg og Madera, Jøvrigt er denne Lignelse ikke saa ganske anvendelig her. De sulte Maver maa have Mad for at kunne opholde Livet, men Jhændehaverne af Speciessedler kunne ret godt leve, uden at bespises med Specier. Jeg takker den værdige Forfatter af disse Bemærkninger for den Opmærksomhed, han har skjenket min Undersøgelse. J dette Øieblik kjender jeg ingen Gjenstand, der fortjener mere Drøvtelse og Overveielse end dette Almeenanliggende. Det gielder her jo om intet mindre end at støtte og ophielpe Statens sjunkne Kræfter, og at udfinde Midler til at læge et Kræftsaar, der bestandig ader mere og mere om sig. Jeg kan iøvrigt ikke være af Forfatterens Mening, at Apelles havde Uret i at revse Skomageren, thi en Skomager kunde og burde virkelig ikke engang dømme om Benet paa en Apellers Figur var rigtig eller ei. At tegne et godt Been eller en god Haand er, som bekjendt, meget vanskeligt, og paa de største Mesteres Figurer finder man ofte maadelig tegnede Fødder og Hænder. Hvad mig angaaer, da har jeg saa megen Tillid til mine, skjønt svage, Jndsigter i Finance væsenet, at jeg tiltroer mig større Ret til at dømme om en Financeplan, end en Skomager om Benet paa en Apelles's Figur Nyttige Politierindringer. I denne Vinter ere ualmindelig mange Mennesker komne til Skade ved at falde paa Gaden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
En Saugskjærer faldt nyligen over et smalt Rendesteensbrædt paa Hjørnet af Klareboderne og Kjøbmagergaden, og brak Benet saa farlig, at man strax, da han var bragt ind paa Frederiks Hospital, vilde afsætte ham det. Da intet kan være Staten vigtigere end Jndbyggernes Helbred og Førlighed, saa bør man ønske og haabe, at vort ellers saa aarvaagne og fortræffelige Politie vilde, især om Vinterdage, saa meget som mueligt sørge for, at saadanne Ulykker ikke alt for hyppigen kunde indtræffe. Ved dagligen at lade Gade-Commissairerne patrouillere i alle Gader og undersøge, om frosne Sneebunker ligge i Veien for de Gaaende, om noget Rendesteensbræt med sine farlige Jern Fodangler ligger saaledes, at den Gaaende maa snudle derover, om de smalle Rendesteensbræder, der om Sommeren, naar de ligge faste kunne være meget nyttige, men om Vinteren, naar de ere opstødte, kunne blive ligesaa uheldige for Andre, som det ovenanførte Brædt for hiin ulykkelige Saugskjærer, saaledes, som befalingen lyder, ere bedækkede med Gjødning &c. Naar saadanne offentlige Undersøgelser hver Dag omhyggeligen bleve anstillede, vilde langt færre Mennesker komme til Skade paa vore Gader. Ogsaa vilde det være godt, om Straffen for uforsigtig Kjørsel blev skjærpet, da man endnu alt for ofte seer berusede Kudske jage som Besatte igjennem vore Gader. Jsær maatte det udtrykkelig paalægges alle og enhver, som kjører over Høibro, der er saa steil som en Bakke, at kjøre langsomt, da Vognen, naar den, som kjører, ikke tilbørlig holder Hestene i Tømme, faaer alt for stærk en Fart nedad, og let han foranledige Overkjørsel. II.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Veien til Hoftheatret, fra Slotsgaarden afer, især naar det har regnet stærkt eller er Tøveir, en af de ubehageligste, der kan tænkes, for dem, der til Fods vil gaae did. Jkke allene maa man vade igjennem Vandpøle, men denne smalle Vei er tillige saa mørk, at man paa denne Vandring til Thalias Tempel er udsat for den Fare, at blive overkjørt. Theaterdirectionen vilde forbinde det skuespilyndende Publicum meget, om denne Vei blev ordentlig brolagt og nogle flere Lygter tændte. Om en ny Costume for Holbergs Lystspil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Dersom man turde henregne Skuespil til Luxus, saa er ingen Luxusartikel stegen mere end Compediebilletter, og blandt alle offentlige Casser, har ingen mindre Føie til at klage over Overdaadighedens Tiltagelse, end Theatercassen. Man veed hvilke betydelige Summer den blot ved Logebilletternes offentlige Salg ved Auction i Sommer har vundet. Den store Mand, hvis uudtømmelige Vittighedskilde er bleven til en ligesaa uudtømmelig Jndtægtskilde for denne Casse, fortiente, at nogle af de Penge, den har vundet, bleve anvendte paa at give hans Stykker i en passeligere Costume, end de nu gives. Anmelderen vover derfor at foreslaae Theater=Directionen, at lade forfærdige Dragter og Decorationer til Holbergs Stykker, saaledes, som man kunde tænke sig dem opførte i Aaret 1722, og at f. Ex. Baronen i Jeppe paa Bjerget kunde fremtræde som en Baron fra Aaret 1722, men ikke som en Baron fra 1811 i Støvler med gule Kraver a. Bekostningen vilde ikke være betydelig, og de Holbergske Mesterstykker vilde vinde nendelig meget i Jnteresse, naar det Udvortes fuldkommen kunde svare til det Jndvortes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Indenlandske Efterretninger. Man erindre, at Magistraten i Kjøbenhavn for en Tid siden havde æsket af adskillige Haandværkslauges Oldermænd en Erklæring angaaende et til det Kgl. Danske Cancellie indkommet Forslag til at tage Pigebørn i Lære som Drenge &c., og at dette har foranlediget en Undersøgelse i dette Blad, hvori Forfatteren søgte at bevise, at dette ikke uden Skade for Sædeligheden lod sig gjøre. Af offentlige Blade sees nu, at Videnskabers Academiet i Rouen allerede i Aaret 1809 har udsat en Præmie af 300 Fr. for Besvarelsen af det Spørgsmaal: Hvilke Midler ere de hensigtsmæssigste til at forebygge den Fare for Sæderne, der kunde flyde af at Haandværksfolk af begge Kjøn ere samlede paa et Værksted, Tre Afhandlinger ere indkomne, men ingen af dem har vundet den udsatte Belønning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Academiet har nu tredie Gang udsat en Præmiaf 300 Fr., som det endnu har forøget med 500 Fr., for dette Spørgsmaals Besvarelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
J Randers Avis læses det besynderlige ForSlag, at Regjeringen skulde ved Commissionairer, lade opkjøbe det Sølv, der sælges ved Auctioner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
J Møens Tugthuus ere for nærværende Tid 35 Fanger. De Afsindiges Tal er 5. Een af disse, en Muurmester Wendler, giver sig ud for Christus. At hans Afsindighed, som det i en Provindsialavis hedder, saavidt det kan spores, har sin Oprindelse fra en Drøm, er formodentlig nok en Drom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Jntet Slags Fødevarer i Kjøbenhavn er stegen saa meget som Fisk. For 1 Pd. døde Aborrer, Gjeder, Drasen betales 4 til 6 Mk., for 1 Rd. levende Torsk 2 Mk., for 1 Pd. færsk Lax 14 Mk. Man vil tilskrive Caperiet denne store Dyrhed paa Fisk, fordi de fleste Fiskere ved Strandkysterne i Sjælland ere blevne til Matadorer, som give Fiskeriet en god Dag. Skal det saaledes vedblive, saa kommer man tilsidst til at kjøbe endog Reier stykkeviis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Fra Mariboe skrives, at man i Bursoe har ved offentlig Auction solgt Hestekjød for 2 s. Pd. og at meget faa Kjøbere indfandt sig. Udgiveren af Mariboavisen mener, at dette var en Følge af indgroede Fordomme, men kan det ikke ligesaa godt have været en Virkning af Velstand, Postefterretninger. sig
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
(Af Hamb. Børsen.) Valladolid od. 1 Febr. Nordarmeen, hvis edqvarteer er i Burgos, faaer uophørlig Forstærkning. Man troer, at Marchal Bessieres, Hertugen af Jstrien, vil begive sig til Madrid og conferere med Kongen førend Hs. Majestæts Afreise til Kongeriget Valencia. Hert. af Tarent driver meget levende paa Tarragones Beleiring. Dette er den sidste Fæstning, der fra den Side bliver Jnsurgenterne tilbage. J den vigtige Plads Barcellona commanderer Divisions-General Maurice Matthien. Korgans Forandring til en Fæstning er nu fuldkommen afgjort. Arbeidet skal være færdigt i 5 Aar. Der optegnes allerede Huse og Gaarde, der overlades Staten til dette Brug.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
J Journal de Empire berettes, at man i Paris har nogle Exemplarer af et Brev under Titel: Zenobio til hans Venner i Venedig og Mailand (London d. 14 Dec. 1810.) Forf. af dette Flyveskrift udgiver sig for Hovedet for et Partie, der har bestemt sig til Venedigs og Tyrols Befrielse fra Atheismens og Røveriets Aag. Han taler om et Decret mod sin Person og sin Eiendom, og forbyder sine Venner, at formindske Virkningerne deraf, fordi han, som han siger, har besluttet, at lide for saa skjøn en Sag. Han takker dem iøvrigt for deres Bestræbelser til hans Bedste, og er saa uforskammet, at anføre de første Personer i Kongeriget Jtalien. Han indbyder endeligen sine Landsmænd til at bryde deres Lænker, beretter dem, at i Spanien, Rusland og Franke ge alting er beredt til Regjeringens Omstyrtning Denne foregivne Partiehøvding, som vil befri en blomstrende, roelig Egn fra Atheismens og Røveriets Aag, er en fordums Venetiansk Herremand, som, trods sin Formue og sin Fødsel, var bleven bandlyst af det Venetianske Senat for sine uselskabelige og ureligiøse Meninger. Efterat han forgjeves havde anvendt Møie og Bekostning, for at udbrede i sit Fædreneland de revolutionaire Grundsætninger fra 798, indskibede han sig paa et Engelsk Fartøi, og begik ombord saa alvorlige og farlige Daarligheder, at Capitainen troede sig nødt til, at lade ham i en Chaloupe sætte i Land paa den africanske Kyst. Han vandrede en Tid omkring i Africa, gik derpaa tilbage til Engelland og derfra til det faste Land, i Aaret 1804 laae han i Slesvig syg og sagde lydelig, at Engellænderne havde givet ham Gift ind. Derpaa vandrede han omkring i det nordlige Tydskland, uden Haab, uden Venner, uden Fædreneland, og havde intet andet Tilflugtsted end Hospital og Daarehuus. Det af ham forfattede Brev er en syg Jndbildningskrafts Drøm, og kan kun forundre dem, som ikke vide, at Zeno bio siden lang Tid har været sin Forstand berøvet, og saa at sige er skilt fra det menneskelige Selskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
London, d. 14de Febr. Moniteuren.) Fra Viceadmiral Bertie er her indløben en ombord paa Africaine i Port Louis paa Jsle de Fran ge dateret Depeche af 6 Dec. 1810, efter hvilken General Gouverneuren af Jsle de France, de Caen, d. 2 Dec. har overgivet denne Øe paa Capitulation. Capitulationen blev sluttet i det Engelske Hovedqvarteer, og bestaaer af følgende Puncter: 1) Officiererne og Soldaterne af Land- og Søtropperne ere ikke at betragte som Krigsfanger. De kunne tage deres Bagage med sig. 3) De skulle, ligesom deres Familier, transporteres til een eller anden Havn i det Franske Rige, til hvilken Ende Generalgouvern, beholder tilbage 4 Franske Fregatter, og 2 Corvetter med Officierer, Caquipage, Canoner &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
5) Der udrustes paa den Brittiske Regjerings Bekostning Cartelskibe, tilstrækkelig forsynede med Mund- og Krigsforraad, for at føre den Franske Garnison og Besætningen af de Franske Krigskibe til Frankrige, hvilke Cartelskibe siden fri og uhindrede kunne vende tilbage til Engelland. 6) Colonien og hvad der afhænger deraf, overgives uden Betingelse, da de contraherende Parter ikke have nogen Fuldmagt til at raade over sammes tilkommende Skjebne. 7) Privateiendommen respecteres. 8) Jndvaanerne beholde den fri Udøvelse af deres Religion, Love, Skikke 20. 9) Colonisterne have Tilladelse at forlade i en Tid af 2 Aar Øen med deres Privateiendom. 10) De Saarede, der ligge i Hospitalerne, skulle behandles som Hr. Britt. Maj. Undersaattere. (De tilføiede Artikler, som endnu følge, indeholde Formaliteterne ved Øens Overgivelse. Underskrevne ere, paa Engelsk Side, H. Warde, General Major, og J. Rowley, Commodore. Paa Fransk Side: Vandermasen, Div. Gen., J. Duperre, Skibscapitain. Samtykket og ratificeret af De Caen, Gener. Capitain.)(Den har 50 Mile i Omkreds og har siden 1721 tilhørt Frankrige, som den aarligen har kostet nogle Millioner Livres. Men den er meget vigtig forden ostindiske Handel.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Hertugen af Vicence har formedelst Sygelighed efter Ansøgning faaet sin Rappel som Ambassadeur ved Hoffet i Petersborg. General Lauriston er udnævnt til hans Efterfølger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Ved et Senatus Consult af 19 Febr. bestemmes Tallet af de Udskrevne i de Franske Søarrondissementer til 40,000, der skal udtages af Classerne for 1811 til 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Fra Windsor skrives, under den 13 Febr., at Kongens Sundhed bedrer sig bestandig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Lissabon, d. 3 Febr. Armeerne have endnu samme Stilling. Jngen har gjort nogen Bevægelse. Vi have intet Nyt at melde Madrid, d. 19 Jan. Fra alle Sider bringes Guerillas, de fiendtlige Partier i det Jndre af Spanien, i Knibe, og det Øieblik er ikke langt borte, da de Egne, de hære, ville være ganske befriede for dem. Anførerne ere efterhaanden blevne slagne eller aldeles tilintetgjorte. Mange vandre angestfulde omkring blandt de høieste og vildeste Bjerge, andre ere ganske forsvundne. - General Hauenstein har nyligen indhentet en Deel af dem og forfulgt dem fra Alcazar de San Juan indtil Campo di Criptana, hvorved mange omkom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Handelshuset Hermann Wiegers & Comp. i Hamborg, har falleret med 189,261 Mk. Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Geheime-Conferenceraad, Friherre v. Eyben, er død d. 20 f. M. i Lüneburg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Udenlandske Efterretninger. J den Wienske Hoftidende berettes, at Keiser Napoleon ikke har bifaldt det Beslag, som Gener. Gouverneuren i de Jllyriske Provindser, Hertugen af Ragusa, indtil videre havde ladet lægge paa Østerrigske Undersaatteres Eiendomme i disse Lande. (Hamb. Børsenh.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
De Deputerede fra Hansestæderne ere ankomne til Paris. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
Den Spanske Ambassadeur i Spanien, Hertugen af Frians, er ved Døden afgaaet. (S. B.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
J det 1ste Stykke af Gilberts Annalen d. Physik fortælles følgende rædsomme Hændelse: En Opticus, der ankom fra Brunsvig til Dresden, navnlig Goldsmith, fik d. 6 Nov. f. A. med Posten en Æske, hvori der var en Unge Knaldsølv. Ved Aabningen, i Visiteurens Paasyn, laae det i den bare Æske og var kun bedækket med Papir. Da efter Besigtelsen, Æsken igjen aabnedes, tændte Knaldsølvet sig pludselig med en Explosion. Strax efter Tordenskraldet, som man i Begyndelsen holdt det for, styrtede alle Tilstedeværende tilligemed Opticussen ud af Værelset. Endnu ubekjendt med sin Ulykke raabte han om Vand til at vaske Blodet af med. Men nu først saae han, at alle de forreste Ledemode af hans Fingre vare borte, og at nogle Fingre endog ganske manglede. J hans Ansigt saaes mange oprevne Pletter, som Knivskaar, der blødte stærk, og paa Brystet et 6 Tommer langt Saar, der gik under Huden skraas over Bryst benet, hvoraf man udtog nogle Splinter. Han døde 11 Dage derefter. Ellers tog ingen af de Tilstedeværende nogen Skade, kun at det Bordblad, hvorpaa Æsken med Knaldsølvet stod, blev paa 8 Steder gjennemhullet, og i to af de største Huller fandtes Beensplinter. Ogsaa et Skrivertøi, der stod i en Æske, blev sønderbrækket, uden dog at Æsken blev beskadiget. Hele Værelset var opfyldt med en tyk Støvsky.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-05
J Aaret 1807 gjorde en Fransk Officier en Reise i den Persiske Keisers Leier. Om sit Ophold og sin Audience, beretter denne Officier følgende: Mirza Kassan kom mig med en talrig Escorte i Møde. Keiseren havde sendt ham forat complimentere mig. Da jeg traadte ind i denne Monarks Leier, fandt jeg endnu større Uorden end i Schazades Leier, en Armee af omtrent 30,000 Mand optog her ligesaa megen Plads, som hos os 300000 Mand. Tropperne bedækkede hele Slætten, og desuagtet laae deres Telte ofte saa tæt sammen, at Strikkerne løb ind i hinanden og man ikke vidste hvorledes man skulde komme ud. Vel havde man allerede opslaaet et eget Telt for mig, men jeg vilde hellere optage den fierde Plads i mine Landsmænds Telt, der paa deres Side ogsaa vare glade at høre igjen Nyheder fra Hjemmet. Men næste Aften forlangte jeg en Audience hos den første Vizier og den blev mig tilstaaet. Mirza Schest er den Mand, der beklæder denne vigtige Post; han er en Olding af høi Byrd, rig Familie, som ved Kundskaber, Virksomhed og Snildhed bestandig har vidst at holde sig paa Pynten af sin Lykke. Dette formaaede han især derved, at han af Keiserens 33 Børn opdrog to paa sin Bekostning, underholdte dem, og da han selv ingen Børn har, tog dem i Børns Sted og indsatte dem til sine Arvinger. Men man maa ikke indbilde sig at Viziersrangen har adlet Mirza Schest og bragt ham Keiserens Person nærmere. Jngenlund, Fosterfaderen til to Prindser af Keiserligt Blod ligger for den Persiske Schachs Fødder som den ringeste Slave. Mirza Schest tør f. Ex. aldrig sætte sig ned i begge de Prindsers Overværelse, som han har taget i Børns Sted. - J den Audience, Vizieren gav mig, og hvor Talen var om de vigtigste Anliggender, gav han sig Mine af, som om han aldeles ikke hørte paa mig, og merede sig med at kaste Kjødkumper af Fadet i Munden; thi hele Underhandlingen fandt sted ved Aftensmaaltidet. Men hvad der syntes mig værst var, at en Hob nysgjerrige Mennesker stode i Teltet, og hørte uforstyrret paa alt hvad vi talde. Ogsaa blev jeg et Menneske vaer, som hverken udmærkede sig ved Klædedragt eller Anstand, og som sad paa høire Haand af Vizieren, putte Næsen i alle de Brevskaber og Papirer, jeg havde bragt. Men denne Fortrolighed forekom mig aldeles ikke mere underlig, da jeg erfarede, at denne Mand var Mahammet Hussein Kahn, Kongens Yndling, Beglerbey af Jspahan, som fører Titel af: Emmud Dewlet (Rigsstøtter).¬