Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1820-01-11
Adskilligt. Om Veirligets Beskaffenhed i indeværende Vinter yttrer Prof. Dittmar den 10de Novbr. sidstl. sin Formening saaledes: "Jfølge de Efterretninger, der ere mig meddeelte fra Europas forskjellige Lande, med Hensyn til Vindenes Gang fra Efteraars Jerndogn til Slutningen af October, kunne vi ikke vente os saa mild Vinter iaar som ifjor. Endog Begyndelsen af December vil ikke blive saa taalelig som i forrige Aar. Alle høie Europæiske Bjerge ere allerede nu bedækkede i alle Retninger med Snee, hvis Smeltning i de lavere Bjergegne danner nye Dunster, der ville drage fra Sydvest til Nordost og tværtimod, og disse ville da atter lægge sig paa Bjergene i Form af Snee, som vil blive liggende til en varmere Aarstid, og da foraarsage Regn. Saaledes vil Solens tiltagende Synken, imod Horizonten medføre koldere Dage end i November. Næsten fra alle Kanter ville Vindene blive kolde, og endog Syden og Sydvest Vindene ville blive mindre lumre, da enhver Luftbevægelse paa denne Side af Bjergene kun kan træffe en ubetydelig Grad af fri Varme. - Efter alle meteorologiske Grundsætninger er det at formode, at Vinden under den anden Halvdeel af December vil afvexle imellem Nordvest og Nordost, og at Kulden vil tiltage. Før Slutningen af Aaret vil den sikkert stige til meere end 8 Grader. Endog de sydlige og sydvestlige Bjerge i Europa ville endnu i Aar bedækkes med Snee, og de fra disse Egne kommende mindre varme Luftninger ville saaledes tilføre os i Form af Snee de Danster, der opstige fra de Trantalpinske, d. c. imod Æqvator vendende, Bjergsider; paa den sydlige Side derimod ville de forandles til Regn. Den 20de Decbr. er Solen sjunken ned til sin laveste Punct, og dens Straaler danne en stump Vinkel, hvorfor deres Brændpunct er mindre virksomt paa Jorden end paa den over Jorden svævende Dunstkreds. Adskillige fra Sydvest kommende Dunster ville i December foraarsage mørke Dage; og, da Nord- og Østen Vindene ceystallisere dem til Snee, ville de dermed bedække de Nordøstlige Lande. Andre mørke, af høitgaaende Taage foraarsagede Dage ville ogsaa denne Maaned fremvirke stærke Stormvinde i de mod Nordost liggende Lande. – Den 15de Januar er Solen omtrent ligesaa langt over Horizonten som den 26de November. J Løbet af disse 6 Uger mister Jordskorpen i den nordlige tempererede Zone sin meste Varme, uden at laae nogen Erstatning derfor, hvorfor Kulden ogsaa sammesteds vil tiltage; dog ville maaskee ogsaa i Januar nogle lumte Luftninger fra de sydlige og sydvestlige Egne naae hen til os og forvandle nogle Frostdage til Tovir Bjergineens bestandige Tiltagende ligefra Slutningen af October til Midten af Januar, saae paa Pyrenæerne som paa de fra disse Hovndbjerge udløbende Gerne igjennem det nordlige Spanien og sydlige Frankrige, vil borttage en større Varmegrad, end det skede i forrige Aar. Paa samme Maade har Snefaldet allerede begyndt i de mere nordlig liggende Lande, Scotland, Sverige, Norge, Rusland, samt de sydlige og sydvestlige Bjergegne af Tydskland. Denne Snemasse vil, i Henseende til den deraf opkomne Kulde i Luften, mærkelig til age lige til Januar, og formindske Solstraalernes Virkning paa Jordskorpen. Saafremt derfor fugtige og milde Dage indtræffe i Januar Maaned, ville disse medføre Snee i alle de i Nærheden af Bjerge liggende Lande. De store og langsomt flydende Floder paa den nordlige Side af de Europæiske Bjerge ville fryse til ved den i Januar opkomne Kulde; men de smaae og hastigere flydende ville, da Kulden ikke bliver streng eller langvarig, kun fryse til paa kort Tid, og mange aldeles ikke bedækkes med Jis. Paa den nordlige Side af vor Verdensdeel ville dens Jndvaanere glæde sig ved nogle saare vakte Vinterdage i den sidste Deel af Januar, thi de overalt snetække Bjerge, den afkjølede Jordskope, de kolde nordlige og østlige Vinde ville borttage den frie Varme, ligesom Solens Hælding og dens fra Sneen tilbagekastede Straaler, endnu mindre kunne formilde Kulden. Af samme Aarsag ville Vestenvindene ikke altid medføre Fugtighed, men tværtimod ofte være meget kolde. Den derpaa følgende Februar vil i de første Uger medbringe Kulde, mørke Dage, Nattefrost, men ogsaa nogle klare, behagelige Dage. Vildgjæssene ville tidlig begynde deres Flugt fra de varmore Egne, og Vindene ville for størstedelen, endog lige til Midten af Maaneden, blæse fra Vest og Sydvest samt tillige bringe Regn og Slud. J den anden Halvdeel af denne Maaned vil Beieliget, blive meer og meer mildt, Luften endog varm om Dagen, men om Nætterne ofvexle med Frost og Regn. Mod Slutningen af Maaneden ville østlige Vinde tilbringe de nordlige Lande noget Snee, som maaskee turde blive liggende paa Bjergene, indtil Sommertegnen begynder, men derimod snart vil gaae bort over Sletterne – En varmere Luft og klare Eftermiddage vilde udmærke den første Uge i Marts, dog i Forbindelse med nogle Regndage, der have deres Oprindelse fra de ved Bjergfødderne liggende og endnu ikke af Solstraalerne smeltede Snemasser. J den anden Uge ville sydvetlige, sydlige og sydvestlige Vinde afvexle tilligemed nogle behagelige Foraarsdage, men dog ogsaa ledsagede af adskillige skyfulde Regndage samt Taage, der driver fra Øst til Nordost; og dette vil desuden i de nordøstlige Lande frembringe nogen Nattefrost, Efter alle meteorologiske Principer, som berettige mig til de her opgivne Gisninger angaaende den forestaaende Vinters Beskaffenhed vil den overhoved ikke blive saa mild som den forrige Aars, men dog heller ikke saa streng, som den ufeilbarligen vilde bleven hvis vi nu ikke i de sidste Aar havde den Fordeel, of Nordposens Jistand saa betydeligen har fjernet sig bort fra os.