Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Der staaer nu kun tilbage, at affærdige nogle Indvendinger, som Man, navnligen udi det holsteenske Stænderselskab, haver fremført i Jødernes Distaveur. Man haver sagt: Jøderne ville ikke spise med og Christne." Hem, quid hos et Er Det ogsaa en Grund til at foragte et Menneske, at han helst vil æde af sin egen Potte, Jeg anseer det for en stor Tölperagtighed, at ville paanede Nogen den Mad, som Man haven sammenlavet til ham, men som Man veed, han ikke kan fordrage, og fordi vi Danske nu fra Arilds Tid have ligget i dette Flæsk, have vi ingen Ret til at fordre, at ogsaa Jøderne skulle lange til vort Saltmadsfad og trække ind paa Svinekjödet. Tilmed er det, som jeg hører, kun Enkelte af dem, som nu entholde sig fra denne Spise: for de Fleste skal den allerede glide godt ned. I Stænderselskabet skal der forøvrigt ikke ædes, men tales og virkes, og fra de Gjæstereringer, som Commissarius giver, kan Man blive borte, hvis Man finder Noget paa Beværtningen at udsætte, eller Man kan møde og holde sig til Vinen, som umuligen kan være slet. Men hjemme maa Enhver have Lov til, at fölge sin egen kogebog. Det gjöre vi Christne ogsaa. Jeg æder aldrig Østers, og min Nabo æder aldrig Rugbrød, men derfor kan vi nok være Præster og gode Venner, leg kjender en Jurist –e schola Herloviana – som aldrig Spiser Rumbudding, og som dog er bleven virkelig Justitsraad, Men naar Man vil Nogen tillive, falder Man paa de dummeste Ting. Nu klage vi over, at løderne ikke spise Alting med os, men hvis de gjorde dette, vilde Man snart skraale, at de ande Alting fra os. Stultorum thesanrus maledicentia. Saahaver Man ogsaa sagt: Löderne ville ikke holde Sabbath med os." Men, qværitur, Vil Vi da holde Sabbath med Nogen, Qværitur iterum. Vil vi overhovedet holde nogen Sabbath, Landeværnets Sammenkomst blev i sin Tid ofte paabuden Söndagformiddag; Kystmilicen havde sine Vaabenøvelser Söndagformiddag; Translocationen af de Indqvarterede fandt Sted om Søndagen. Man vil sige, det var i Krigens Tid. Concedo. Men just i Krigstider, skal Man være gudsfrygtig, ellers løber Man Fanden i Vold, istedetfor at blive staaende og slaae Fjenden for Panden, Man ihukomme blot Slaget ved Kjøge, Porro: Den er Sogne, hvor Sprøiterne flere Aar efter hinanden, ere blevne prøvede paa Christihimmelfartsdag; Bönder og Huusmænd tilsiges gemeentlig at møde om Søndagen, for at modtage deres Veiparter; Veiarbeide har været befalet og er bleven foretaget paa Gaderne midt under Gudstjenesten; Fæstere ansiges til at gjöre Hoveri om Søndagen. Bonden, Haandværkeren, Comptoirmanden, - Alle arbeide om Søndagen. Og vi, som slet ingen Sabbath have, vi blive nu, da Talen er om Jøderne, saa overvættes fromme, at vi klage og jamre os, fordi de ikke ville holde Sabbath med os, 10 visselig, saae de, at vi holdt Nogen, vilde de nok, ogsaa i denne Henseende, nærme sig os. leg vil gjøre et Forslag, som convenerer begge Parter. Jöderne bør rykke lidt frem, vi bør rykke lidt tilbage, paa den Maade möde vi hinanden. Jöderne beholde en Sabbath, og vi faae En leg foreslaaer nemlig, at en almindelig Sabbath for løder og Christne, fastsættes fra Løverdagmiddag til Söndagmiddag. Dette Forslag er ogsaa overeensstemmende med den menneskelige Natur. Thi en heel Sabbath paa een Gang bliver gjerne de Fleste for langvarig, saa at, om de ogsaa begynde i Aanden og om Formiddagen gaae i Høimesse, saa blive de dog op ad Dagen faae og kjedsommelige, hvoraf fölger, at de begynde at drive, men naar et Menneske först begynder at drive, er han saagedtsom leveret, og maa ende drøvelig udi Kjödet. Naar Man derimod ligesom brækker Sabbathen midtever, og skyder en heel Nat ind derimellem, saa Folk holdes ved Hjemmet og komme til at sove paa deres gode Forsætter, förende i Samme igjen absentere sig, bliver den hele Dyrkelse baade mere sikker og mere kommode. Man kan, i slige Ting, aldrig tage noksom Hensyn til den menneskelige Naturs Skrøbelighed, og det vilde stride mod at Politik, at byde et Folk, som det danske, der nu saalænge haver været afvant fra den offentlige Gudsdyrkelse, en heel Sabbath ad Gangen. Her maa man jo ligesom begynde fra raa Rod. Pausam faciam. Quod cæterum est, censeo, intradas clericorum sufficienter esse augmentandas.