Københavns Adresseavis, 1760-08-25
Denne tyranniske Prints er lutter Menneskekierlighed, lutter Venlighed og mild Alvorlighed, lutter Majestet; og i denne Caracter har han fra Ungdom af, Dag og Nat tænkt paa at blive stor, og det er alt hvad han har vildet. Han er Fædernelandets Lyst! Det er Han, imod hvilken man antænder Europa i Brand af Krigsluen, paa det at han og vi skal omkomme i denne Jld. Det er Han, den tyranniske Prints, som i alle sine Seiervindinger tilbyder sine arrigste Fiender, Fred; det er Han, som man vil afsette og støde fra Thronen, som man erklærer i Acten. Om hvilken man vil indbilde Verden, at vi seer det gierne, at vi bliver udrevne fra hans Scepter. O, dersom de skulde komme i vore Kirker, og see, naar der bliver meldet om Uun 2. om ham i den offentlige Bøn, hvad for Taare der flyder ned fra Øynene, hvilken inderlig Iver der er i vore Sukke, saa skulde De ret merke og blive vaer, om vi elsker ham. Ak du ævige, almægtige, retfærdige Dommer, barmhiertige Fader i Himmelen! lad os ikke opleve den Jammer og Elendighed, at vore Fiender skulde naae deres Ønske! Min Herre, Naar jeg tænker paa Krigen, saa betages jeg at Smerte, formedelst de mangfoldige Trængseler, hvor under saa mange Lande bliver trykkede. Og naar jeg tænker paa vor Landets Fader, i Henseende til den Fare, for hvilken han daglig blotter sig for vort Vel og Beste, saa taber jeg Pennen af Vemodighed. Jeg og mine Medundersaatter vil ikke aflade at bede for ham, og den barmhiertige Gud skal bønhøre os. Viere blevne bønhørte indtil nu. Vor Landsfader er ved den Almægtiges Beskyttelse bleven beskiermet i alle Farer paa Trefningspladsene, hvor han altid staaer i Spidsen for sine Folk. Jngen af de ønde Efterstræbelser, som ere blevne anrettede til hans Fordervelse, har endnu kundet ramme hans Liv - Han er trøstig, velvidende, at intet Haar kand falde af hans Hoved uden Guds Tilladelse. Han seer paa den Forvirring, som Verden anretter imod ham; men han seer ogsaa paa den Gud, som er Verdens Herre, han er hans Beskyttelse, hans Skjold, hans Frelse, og hans store Løn! Hielp os at bede. De beder da for en sand Menneskeven. De beder for en Ven af deres glorværdige Konge og Landsherre, Deres Frederichs Ven. Mueligt snart (ja Gud give det, for en Bundsforvandter; ja beed De med os for den, for hvis Bevarelse hele Tydsk, land skulde bede. Jeg er Deres Ven. Efterskrift. Jeg vil meddele Dem det Stykke af vor ypperlige Kirkebøn, som er for Kongen. Her skal De finde, at ingen menneskelig Majestet bliver sat imod den guddommelige. Hans fromme Undersaatter beder ikke allene den Bøn i deres offentlige Gudstienestes Forsamlinger, vi beder den daglig, og lærer vore Børn ogsaa at bede den: Da ogsaa Din Tiener, vor dyreste Konge, i disse høyst forvirede Tider, har af retfærdige og drivende Aarsage maattet beslutte sig til, at bruge den ham at dig betroede Magt, for at afværge de imod ham og hans Lande sammensmedede allerfarligste Anslag, og selv at anføre sin Krigshær imod en uforsonlig Fiende; saa tager vi denne Nød vor ydmyge Tilflugt til dig, o Herre vor Gud, i hvis Haand det staaer allene, at give Seyer og Frelse til hvem du vil, og beder dig inderlig i vor eneste Midleres og Talsmands Jesu Christi Navn, at du ikke vil handle med os efter vor Utaknemmelighed, og efter vore mange Overtrædelser og Synder, men efter din store Barmhiertighed. Vær os ogsaa nu naadig efter den samme, og velsigne dette Feldtog, som er foretaget til din Kirkes og vort Fædernelands Beskyttelse, med saadant et Udfald, hvorved der kand opnaaes en bestandig, ærlig og vedvarende Fred, og at det tydske Fædernelands Frihed og Rolighed kand bestandig blive sat i Sikkerhed. O, Gud, du som har alle Menneskers Aande og Veye i din Haand, ophold og bevar vor Konge! lad hans og hans Brodres Liv være dyrebart i dine Øyne og lad din almægtige Beskyttelse være deres Skjul, ligesom et ugiennemtrængeligt Skiold. Lad din Skre- og Forfærdelse gaae foran hans hele Armee, og lad Fienderne ved alle Leyligheder erfare, at du endnu er med os og for os. Og for saaledes din Salvede og hans hele Armee tilbage igien til os, kronet med Seyer og Velsignelse, paa det at vingsaa derved maae faae Aarsag til at prise dit hellige Navn med glædelig Taksigelse og Lov, og ophøie dig, som allene bør Ære og Herlighed. Den Velsignelse, som vi hidindtil har havt, skal oplyse, hvor vidt og hvor ofte vi ere blevne bønhørte af Gud i denne Bøn. Og vi har den Tillid til hans Naade, at vi fuldkommen skal see denne hele Bøn bønhørt. Gud vil lokke os med al sin Førelse og denne Velsignelse, at vi skal troe, at han er vor rette Fader, og vi som hans Børn des trøsteligere med fuld Tillid skal bede, ligesom vi seer Børn at bede noget med vis Tillid af deres Forældre. Ammen, Amen, det er: Ja, ja, det skal saaledes skee. - Middel hvorved man kand længe forvare. Æble.