Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-01-07
Kongel. Patent om Fattigforsørgelsen i Hertugdømmerne sluttet, see No. 24). 19. Saadanne Børn, som af de Personer, der have antaget dem i Børns Sted, ikke kunne forsørges, eller som blive efterladte uforsørgede og uopdragne, træde i saa Fald tilbage i de Rettigheder, som vilde have tilkommet dem med Hensyn paa deres virkelige Forældre C. 18) 20. Uægte Børn følge Moderen, og skulle i Tilfælde, at de ere fattige, endog efter Moderens Død, forsørges, paa det Sted, hvor Moderen henhører, saalænge indtil de selv kunne ernære sig. 21. Haandværksvende, Kostgjængere, Tjenestetiender og alle andre Huusfolk, med Undtagelse af de i §§. 118. 19. 20. benævnte, have, naar de blive fattige, de foranførte Rettigheder til Forsørgelse paa det Sted, hvor de da opholde sig (C. H. 8. 9. 13.), alt i Forhold til den Tid, de have opholdt sig paa Stedet (§. S. 6. 7. 14. 15.) 22. Dersom et Tjenestetiende bliver sygt, da er den, i hvis Tieneste samme er, pligtig at forsørge den Syge, saalænge indtil Tienestetiden ophører, enten efter Or sigelse eller paa anden lovlig Maade. 23. Derimod skulle Omkostninger paa Kuren, Lægemidler, og særdeles Pleie, hvor saadan behøves, udredes af det syge Tienestetiende selv, og dersom denne ikke er i Stand til at udrede disse Bekostninger, skal saadant skee af Districtet. A. Saasnart er Tjenestetyende bliver sygt, skal den, i hvis Tjeneste samme er, anmelde saadant for Fattigforstanderne, under Mulkt fra 2 til 10 Rdlr. til Fatticasson, hvilken Forskrift skal iagttages, hvad enten Huusbonden selv agter at udrede Kurens Omkostninger eller ikke. 25. Fattigforstanderne ere pligtige ogsaa fra deres Side at iagttage disse Forskrifter, og at føie de fornødne Anstalter til det syge Tieneste tiendes Helbredelse (S. 23.), naar Huusbonden ikke selv sørger derfor. 26. Naar Tienestetiden er forbi, skulle saadanne syge Tjenesterende behandles efter samme Regler som andre Fattige, dog er den, i hvis Tjeneste de have været, pligtig, imod Godtgjørelse, at beholde den Syge i sit Huus, indtil han uden Fare kan bringes til et andet Sted. 17. Hvo som tvertimod denne Forskrift (S. 26.) egenmægtigen skaffer den Syge ud af Huset, skal straffes efter Lovene, og bliver desuden pligtig allene at bære Omkostningerne paa den Syges Pleie og Helbredelse (S. 23.) 28. Den, som antager i Tjeneste nogen, der ikke er forsynet med lovligt Pas, er pligtig paa egen Bekostning at besørge et saadant Tyendes Kuur i Sygdoms Tilfælde (S. 23.) 29. Dersom et Tjenestetyende faaer en smitsom Sygdom i Tjenestetiden, eller efter at samme er tilEnde (S. 26.), da skal saadant ufortøvet anmeldes for Øvrigheden, til videre Foranstaltning. 30. J Henseende til tjenstgjørende Militæres Koner og Børn, skal, i Tilfælde at de blive at ansee som Fattige, i alle Maader forholdes efter de fra Vores Over-Dikasterier udfærdigede Bekjendtgjørelser. af 8de Augusti 1806 for Hertugdømmet Slesvig, og af 11te Augusti 1806 for Hertugdømmet Holsteen. 31. De særdeles Vedtægter og Foreninger imellem Haandværks Lauge, andre Lauge, Geværkskaber, Corporationer og Selskaber, til deres nødlidende Jnterressenteres Understøttelse, blive, som hidindtil, i Kraft, for saavidt de i sig selv ere lovgyldige; dog have Jnterressenterne, ligesom alle andre, i Tilfælde at de blive fattige, Ret til at erholde Understøttelse af Districtet, saafremt den dem tilsagde Understøttelse ikke strax kan faaes, eller for saavidt den er utilstrækkelig. 32. For den Understøttelse, som et District i Overeensstemmelse med Anordningerne giver en Fattig eller hans Familie, kan Districtet endog uden den Fattiges Samtykke, paatale til sin fuldkommen Skadesløsholdelse, de Rettigheder, som den Fattige eller hans Familie maatte have til nogen anden. 33. Samme Rettighed har Districtet til den Fattige selv, saafremt han igjen skulde blive formuende, saa og til hans Efterladenskaber, endog om han ved sit Dødsfald ikke længere har nydt offentlig Understøttelse. 84. Jmellem Fattig Districterne i Vore Kongeriger og Hertugdømmerne, skal i Henseende til enkelte Districters Forpligtelser (§. 112.), det samme Forhold finde Sted, som imellem enkelte Districter i Hertugdømmerne. 36. Besværinger over utilbørlig Nægtelse af en Fattigs Modtagelse eller længere Ophold (S. 2.), skulle summarisk undersøges, og uden Rettergang eller Gebyhr afgjøres af den høieste Øvrighed i Kjøbstæderne og paa Landet; dog under Forbeholdenhed af Supplication til Vore Overretter. 36. Paa ligeMaade (S. 36.) skulle Tvistigheder angaaende enkelte Distrikters gjensidige Forpligtelser, afgjøres af Over Øvrigheden, saafremt Districterne have en fælleds Over-Øvrighed; men i modsat Fald af Vore Overdikasterier. 37. J Henseende til Undersøgelser og Afgjørelser af Besværinger og Tvistigheder angaaende Beskaffenheden og Størrelsen af den Understøttelse, som skal udredes til de Fattige, skal fremdeles forholdes paa samme Maade som hidindtil. 38. Alle Anordninger, Statuter, Forfatninger og Sædvaner, saa og navnligen Anordningen af 10de Maji 1793 blive, for saavidt de ikke kunne bestaae med de nu givne Forskrifter, herved aldeles ophævede og satte ud af Kraft. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Under Vor Kongel. Haand og Segl. Givet i Vor Residentsstad Kjøbenhavn, d. 23 December 1808. Frederik R. (L. S.) Mosting. Eggers, Lantsen. Jensen. Veldmann.