Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1812-01-17
For at forebygge adskillige løbende Rygter, der ere høist uefterrettelige, anmodes D. V. at indrykke for det første følgende i Lollands-Falsters Stiftstidende: Efterat Undertegnede med A. Møller ved Coristiansholm og Styrmand Møller fra Kaperbaaden Bonaparte, da beliggende ved Nysted, med egen Baad 1 Læst drægtig, der er indlemmet i Bjergningen fra de paa Rødsand strandede Skibe, var udgaaet den 6te December f. A. om Eftermiddagen fra Nysted til bemeldte Rødsand, for at erfare om det Rygte var sandt, at nogle af de der staaende Skibe vare slagne i Stykker, og tillige for at bjerge, reiste sig strax, efterat vi havde bordet et at de strandede Skibe, som var lastet med Talg, et haardt Veir af S. V., der gjorde os det umueligt, at seile fra Borde. Paa Dækket kunde vi ikke opholde os, da Søen gik over Skibet, vi søgte derfor Ophold i Kahytten op ved Vindnerne, da der i Kahytten stod vel i Alen Vand. J denne Stilling holdte vi os en Tidlang; indtil Vinden gik sydlig og Veiret og Søen faldt noget af, hvorpaa vi fra Skibet i Baaden, saa skyndig mueligt, indladede i 7 medbragte Sække endeel Talg, som flod i Skibet af de sønderslagne Foustager, og endeel blev indlastet løst i Baaden. Det Hele saaledes bjergede og i Baaden indladede Talg veiede henimod 100 Lpd. 4 af Sækkene vare forsynede med Mk. A. S. L. 1811. Med denne Last gik vi fra Borde, men strax paakom os en Byge, Vinden faldt vestlig og Strømmen blev os imod, og vi kunde ikke, uagtet adskillige dristige Forsøg, lange over Sandet; ud paa Natten fik vi Land i Sigte i Læ, som vi troede at være de saakaldte vestre Sande. Atter prøvede vi paa at komme i Land, men rasende Brændinger truede os med Undergang. Vi maatte desaarsag igjen gaae i rum Søe, fik i Dagbrækningen Land sat, nemlig Kramnitz. Da Baaden var bleven meget læk og stærkt aabnet sig i Forstavnen vovede vi ikke at holde Søen, men besluttede at landsætte i Bredsig, Da nu Baaden, formedelst Brændingen ei kunde vende, faae vi os nødsagede til at sætte i Land og saaledes om vi til at staae paa den nordre Side af Jndløbet paa Bredsig. Yderst udmattede og forkomne af søvnløse Nætter, og Søestyrtninger, tænkte vi for Øjeblikket kon paa at komme i Huus, som vi aldrig havde opnaaet, da vi stødte paa en ufremkommelig bred Strækning af Vand, dersom ikke Menneskevennen Tomme Thomsen havde paa en Hest ilet til for at veivise os. Denne ædle Mand med Hustrue toge imod os med aabne Arme, som sande Menneskevenner vederqvægede de os med Spise og forsynede os med tørre Klæder. Paa vores Begjæring reed een af Mandens Tjenestefolk strax til Stranden, for at hente os noget Tøi fra Baaden, og at lægge den for Anker, der ved Tilbagekomsten berettede, at Lasten i Baaden med alt andet var i god Behold. Dagen derpaa om Morgenen tidlig begave vi os til Baaden i Folge med bemeldte hømme Thomsen og hans Karl, men fandt den forhen beskrevne Last røvet og plyndret, samt Ankertouget, der var baade nyt og godt, ventelig for i Fald Vinden skulde have blæst ud efter, at Baaden kunde gaaet til Søes og Røver og Plynderiet, paa den Maade vorde neddysset. Desforuden blev bortranet 2de Presenninger, et Compas og en Aare. Det kunde kjendelig sees, at om Natten en beslagen Vogn og beslagne Heste havde kjørt til og fra Baaden og taget Veien op af imod Udflyttergaardene paa Rødbygrunde. Det passerede blev derefter strax indberettet til Stedets Øvrighed med Begjæring om Randsagning, der og samme Dag gik for sig. Paa Kjøreveien til Udflyttergaardene fandtes ved Tangdiget et Stke. Talg, saa stort som et Hønseæg, ligesom og hist og her Talg paa Veien i Hullerne; Paa Grund heraf blev Randsagningen fortsat og begyndt hos Landmaaler Plambech, i hvis Gaard 2de Gange fandtes lidet Talg, men Gaardens Eier kunde ingen Oplysning give herom, men fore, gav, at da de havde slagtet eller en bitte være kommet i Gaarden og Soinene ved deres Tryne havde sadt det paa Jorden o. s. v. Derefter blev Randsagnings Forretningen forflyttet til de nærmeste Naboer, men uden Følge. Det videre, som siden er eller maatte passere i denne Røver og Plyndrings Sag, skal maaskee nærmere blive offentlig bekjendtgjort. ved denne Leilighed kan jeg ikke undlade at anmelde, at jeg ved Trommeslag i Rødbye har udsat en Belønning af 1000 Rd. D. C. til den eller de, der kan meddeele mig nogen Oplysning om bemeldte Røverie. J det øvrige er jeg overbeviist om, at enhver, der er sand Patriot i Hieriet, kraftigen vil efter Evne medvirke til mit Øjemeds Opnaaelse. Nysted den 12te Jan. 1812. A. S. Lybecker.