JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Jn Begiehung auf mehrere von einem som genannten Visby gegen die offentliche St.Petri Knaben-Realschule vorgebrachte Beschuldigungen erklaren unterzeichnete an dieser Schule angeseste Leyrer selbige theils for durchans falsch und erdichtet, theils for nur hals wahr, und mit oder ohne Absicht entstelle vorgetragen. Dem berufenen Frager wird die Allerhøchstverordnete Schul-Commission besagter Schule jede gewanschte nahere Auskunst, geben; dem unberufenen aber brauchen wir weitter keine Rede zu steen, so wie auch wir uns gern aller unberufenen offentlichen Urtheile uber fremde Schulen enthalten. J. P. Sternhagen, Jnspector. J. S. Strodtmann, Candidat. C. Junschaussen, Zeichnenlehrer. C. G. F. Hansen, Elementarlehrer. J. Bruhn, Seminarist. J. Tomby, mathematischer Leyrer. J. W. H. Bratz, Schreiblehrer, Ch. Valentin, Leyrer der franzssischen und englischen Sprache. H. J. Hansen, Seminarist.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
NB. Der Lehrer der danischen Sprache, Herr Fasting, har sig nicht be fugt gefunden, diese offentliche Erklarung gemeinschaftlich mit unabugeben. Den hemmelige Kummer. (Efter Weisser.) Grusomt er det af den slemme By At den sin Spot mod Clara vil udspy Fordi den Stakkel ligger tungt paa Hjerte Hvad under det hun bære maa med Smerte. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
Nyeste derie af KjøbenhavSkil II. 7000000 Ro Attende Aargang. No. 95. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 27 November 1821. Characterers Værd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
Ved den tiltagende Handel og Skibsfart og den Velstand, de medførte, kom alt flere og flere tydske Familier herind, hvoraf en Deel bosatte sig paa Christianshavn. Vel havde de der deres egen Præst, men hver Søndag Kl. 12 hørte de Høimessepræken i den danske eller Vor Frelsers Kirke. Da denne bestemte Time ikke altid var beleilig for mange Familier, og Tallet af Menighedens Medlemmer mærkeligen tiltog, saa ansøgte Forstanderne om Tilladelse og nogen Understøttelse til at bygge en egen Kirke. Denne erholdt de, og der blev dem endog tilstaaet Frihed paa et stort Lotterie. Kong Frederik den Femte lagde ikke allene selv Grundstenen til Kirken, men gav den endogsaa sit Navn. Præsten Josia Lorch fik tillige indrettet en Friskole for 100 Børn, hvoraf 52 af de allerfattigste skulde bespises hver Skoledag og nyde Hjelp til Klæder, Bøger &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
Jndenlandske Efterretninger. J Dag (den 27de) disputerer Hr. Prof. og Dr. Philos. J. H. Larsen, Segnepræst i Aarhuus, for den theologiske Doctorværdighed. Kjerteminde, d. 21 Novbr. Med Sekten, her i Egnen, som, til Trods for alle Forbud, ikke har ophørt at virke, bliver det nu atter værre. J Annexet Drigstrup har den fanatiske Formand ikke kunnet afholde sig fra at holde Prædikener for hele Forsamlinger, dem han, ganske i den sædvanlige Form, sluttede med Fadervor og med at lyse Velsignelse over de Tilstedeværende. Andagten var, som Man kan tænke, heel forskjellig: en Mand blandt Tilhørerne græd bitterlig, medens en gammel Kone - sov. Men det Værste var, at Taleren ogsaa vilde polemisere og angreb den i Kirken hørte Prædiken, sigende blandt andet, at han deri kun fandt liden Kjern, men meget Avne m.m. Da Præsten derefter vilde tale ham tilrette, viste han sig trodsig imod alle Formaninger, beraabte sig, som dette Slags Mennesker da altid giør, paa et indvortes Kald; han kunde ikke nedgrave sit Pund i Jorden; Man burde adlyde Gud mere end Mennesker &c. Efter Anmeldelse herom er nylig afholdt et Politie-Forhør, hvori han tilstod Alt, og Sagen bliver nu indberettet til Øvrigheden, som sikkert vil træffe de kraftigste Foranstaltninger til at dæmpe dette Uvæsen. J Kierteminde har og været holdt lignende Forsamlinger, meest af Fruentimmer, under Forsæde af de før ommeldte Forstandere og blinde Lovise. Efter Undersøgelse af det aarvaagne Politie indfandt Byfogden sig, for at skille Forsamlingen ad; men ogsaa her trodsede Man og brugte alle de Skingrunde, som Ordgyderie, og Fanatisme kunne indgive. Ogsaa i Maaløe udbreder denne aandelige Epidemie sig atter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
Odense. Paa en Gaard her i Nærheden, bleve to Piger forleden Dag pludselig angrebne af frampagtige Tilfælde, formodentlig en Virkning af, at de, strax efter at have været i Ovnen, hvor der tørredes Skattekorn, uforsigtig skal være gaaede ud i Luften, hvilken voldsomme Afkjøling da altid maatte være høist farlig. Under Paroxysmen formaaede de ikke at give mindste Lyd fra sig; da Lægen imidlertid strax blev hentet, ventedes de at være uden Fare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
J Viborger Samler af 21de d. M. læses følgende: "Meddeelt.) At alle Øeboere bevare noget eiendommeligt hos sig ligesom ogsaa gamle Skikke, er en bekjendt Sag. Saaledes gives der paa Øen Fuar i Limfjorden nogle særegne Skikke, hvorved dens Beboere udmærke sig fra det nære Fastlands. Til disse høre, at Konen, naar Manden begraves, sidder paa samme Vogn som Liget, bag ved Kisten, med Skjørtet over Hovedet, at Enken udsender Beilere saasnart Manden er død, og er hun ikke forlovet paa Mandens Begravelsesdag, er det i Almindelighed Tegn til at hun ikke oftere bliver gift. Ligeledes bruger Mændene ved Høitideligheder, Bryllupper, Barsler, &c., Overbuxer af Lærred eller andet let Tøi, hvilke Buxer alle Mandfolkene aftrække i Kirken, forinden de gaae til Offers."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
Det danske Sprogs Skjebne i Normandiet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
J Heidelberger Jahrbücher d. Literatur No 48 for 1824 læses en udførlig Recension over L. Anneei Senecae Tragoedige. Recensuit I. Baden &c. Recensionen begynder saaledes: Den værdige Veteran, hvis Arbeide vi anmelde, har længer end i 20 Aar sysselsat sig med sammes Plan og dens Udførelse i det Enkelte, og hvad han leverer, kan derfor sikkert formedelst den længst opvakte Forventning, snarere antages at komme for sildigt end for tidligt. Hr. T. Baden, dannet i Alma Georg, gjorde derfra 1797 en lærd Reise, og sammenlignede i Wien, Rom og Neapel 17 Haandskrifter af Senecas Sørgespil, som allerede den Gang fortrinligen sysselsatte ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
Efter hans Tilbagekomst til Danmark bleve de af disse Haandskrifter samlede Varianter endnu forøgede ved Udtoge af en Coder, som Hr. G. E. Groddeck, Professor ved Universitetet i Wilna, under Navn af den Warschauer Coder, har beskrevet i Bibliothek d. alten Literat. u. Kunst. Hr. Baden omtaler dette Manuskript med særdeles Roes, og har af Taknemmelighed tilegnet Hr. Grodder sit Værk. Hvad nu dette Værk selv angaaer, da kunde man allerede, i Almindelighed, slutte sig til dets Beskaffenhed fra Bearbeidelsen, af Hercules furens, som Hr. B. leverede 1798 som Prøve. Allerede der viste den unge Udgiver megen Belæsthed, deels i sin Autors samtlige Skrifter, deels i den gamle Literatur overhoved os. v. om de nyeste engelske Digtere og Digterinder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
Kjøbenhavns Børs d. 27 November. Cours. Hamb. 2 M. 246, a vista 249. Spec. 253. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 2 1/2. Obligationer (med Renter fra 11te Juni 1821) 72. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 4 Febr. f. A.) 90 1/2 a 91 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 115 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 122. Svenske Sedler 59 s. Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
J disse Dage udkommer: Oplysning til de ærede Jnteressentere i det borgerlige Laane- og Livrente-Selskab for begge Kjøn, stiftet den 23 Marts 1795, af J. H. Schmahr, og bliver at faae for 2 Mk. 8 s. i Materie og 3 Mk. heftet. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
Naar man nu forestiller sig den hele Underviisning i den samme Tone, og saameget friere, som de lukkede Dørre tillade, hvilken velsignet og beskeden Ungdom tør da ikke Kongen og Fædrenelandet vente sig fra disse Skoler! Endelig fortælle disse Lærere, tvertimod hvad jeg har hørt, at de gjerne afholde sig fra alle ukaldede offentlige Domme over fremmede Skoler, hvorved de vel ville have Begreberne: "kaldet og beføiet forvexlede i Læserens Forstand. Kaldet er kun Øvrigheden; det er sandt, men beføiet af Gud i Himlen er ethvert Menneske i Menneskehedens Anliggender. Og hvilket Menneskes Hjerte maatte ikke bløde ved at troe den uskyldige Ungdom mishand hanvei i Sjælefordærvernes Hænder, Men at Saadanne elske Mørket, er naturligt *). Men hvem skulde Børnenes Vee og Vel være magtpaaliggende, naar ikke Fædreland, Forældre og dem, som besynderlig ønske at danne sig til Barndoms Ledere, hvilket sidste er og var mit Tilfælde, i det jeg talede til Forældre og Fædreneland. Skulde de, til hvilke Magt er givet til at kalde, finde det godt og nyttigt at fordre mig for sig til nøjere Forklaring, skal jeg ligesaa gjerne efterkomme min borgerlige Pligt mod dem, som jeg troer at have opfyldt en moralsk Forpligtelse, ved at vende Almeenhedens Opmærksomhed paa de tydske Skolers nærværende Aand og Tone. Seer jeg hernæst Rækken af de Erklæringen underskrevne Navne efter, maa jeg tilstaae, at paa de 2 nær, som staae i Spidsen, ere de mig fast ligesaa ubekiendte, som min Tilværelse vel hidindtil var dem. Men af hine 2 kjender jeg Hr. Sternhagen fra en Side, hvorfra jeg aldrig vilde ønske, Nogen skulde kjende mig, og den Anden, Hr. Strodtmann, har kun gjort sig alt for vel bekiendt ved sit "Arney for den Studenten" og senere schuldige Erklarung, hinsichts der Visbyschen Person. Ogsaa finder jeg det paafaldende, at alle de Lærere, hvis Navne Læseren dog maaskee kjendte, Hr. Etatsraad Lehmann, Dr. Kochen og Catechet Adler, ikke have givet Erklæringen saa megen Vægt, som deres Navne kunde formaae; ja, at just det danske Sprogs Lærer, Hr. Capitain Fasting, har fundet det nødigt, udtrykkelig at nægte sin Underskrivt. Ja, at endog en tydsk født og opdragen Lærer, Hr. Hanckes, Navn ikke findes mellem de øvrige Læreres. Dette ) See Johannes 3, 20., efter den reviderede Oversættelse: Thi hver, som gjør Ondt, hader Lyset, og kommer ikke til Lyset, at hans Gierninger ikke skulle overbevises Ham synes mig mistænkeligt. Lægger jeg nu hertil, hvor nøje de øvrige nævnte Personers Jnteresse er forbunden med disse Skolers Anseelse, saa tør jeg tillidsfuld overlade til retsindige Læsere, om de ville ansee hine 9, eller mig ene for troværdigst: og jeg ønsker de bedre blandt disse, at deres Samvittighed herefter maa slaae saa rolig, som min, ved Erindringen om, hvad vi have skreven mod hverandre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
Efter saaledes, i mine Tanker, at have berøvet denne formidable Erklæring den største Deel af sin Vægt, har jeg kun tilbage, i Anledning af selv Høitærværdige Mænds Bebreidelse, at erklære. at jeg, for min ringe Deel, elsker og ærer vore holsteenske Brødre med det samme Hjerte, som slaaer i hver dansk Broder, opfyldt med Velvillie mod dem. Have vi end forskjellig Moder, saaer dog een vor Fader, og een hans kjærlige Regjering; og jeg holder mig for overbevist om, at det holsteenske Broderfolk anseer deres Landsmænds uværdige Opførsel iblandt os med den samme Ringeagt, hvormed vi maatte ansee Danske, der vilde indføre en i saa Tilfælde ligge nædel Danskhed i Holsteen. Skal vort Vel fremmes, maa vi gjensidig agte og understøtte hinanden; lad hver beholde sin Nationalitet, og Jngen prøve paa at krænke eller fornærme den Andens Eiendommelighed; thi det er, i sig selv daarligt, og skadeligt i sine Følger. Carl Holger Visby. Om Fattigeolonier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
Pastor Harms i Kiel har i Kieler Beytrage, 2ter Band, 1821, erklæret sig mod Fattigcolonier, som han opfordrer Udgiverne af hiint Tidsskrift til at virke imod. Han siger, at hvor man endog tager fat paa Sagen, er den svag som Spindelvæv. Sagen er Synd; Ordsp. 22. Hans Grunde ere disse. De Rige og Fattige maa leve iblandt hverandre, Herren har skabt dem alle. Det er allerede ved alle vore Fattiganstalter et Onde, at de Rige og Fattige staae paa en vis, for stor Afstand fra hverandre. Saaledes ere Fattigskoler, for saavidt de adskille fattige og rige Forældres Børn, et ilde valgt, Hielpemiddel; de bidrage ret factisk til at glemme, at efter ovennævnte Bibeludtryk, Gud har skabt dem alle, men nu endog ganske og aldeles udskikke de Fattige som Spedalske (4 Mos. 6 og fl. St.).de ere Spedalske, raabte forbauset Helon, svingede sin Hest og og afsted; de andre ilende efter ham; (see Helons Valfart til Jerusalem, af Straus)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
Anmelderen har her fremsat Hovedindholdet af begge hine Forfatteres Erindringer mod Fattig colonier. Unægteligen er og bliver det en betænkelig Sag, saaledes at samle Fattigdommen paa en enkelt Punct. Om man end ubetinget vilde antage, at den occonomiske Hensigt af saadanne Colonier kunde opnaaes, saa ere de moralske Følger dog her af saadan Art, at de især bør tages i Betragtning. Det ligger i Fattigdommens Natur, at den gjør mere tilbøielig til visse Laster, end Velstand, og om end de Fattiges Tal ikke, som Tilfældet er, langt oversteg de Formuendes, saa vilde visse Slags Laster dog altid findes mere blandt hine end disse. Opdragelsen, denne for Menneskets Sædelighed saa vigtige Gjenstand, forsømmes sædvanligst blandt de Fattige, og Exemplet, som Børnene dagligen have for Øine i deres Forældres Kreds, er i det mindste en stor Anledning til moralsk Fordærvelse. Jeg vil dermed ikke paastaae, at der jo gives mangfoldige Fattige, der i Sædelighed langt overgaae deres formuende Medborgere; men jeg taler her om Fattige i Almindelighed, og saaledes, som Erfaring og Livet dagligen vise os dem i Mængde. Allene fra den Side betragtet kan man ikke gjøre sig glimrende Forventninger af en Jsoleerthed, der forener i een Punct Alt, hvad Moral, Lovgivning og Philosophie søge at bortfjerne fra Staten. Den flittige, vindskibelige og nøisomme Fattige vil finde sit Brød, uden at han behøver at søge det i Fattigcolonien, og den dovne og u nøisomme vil kun bidrage lidet til Coloniens Fremtarv. En anden Sag er det med andre Slags Colonier. Der ere Colonisterne ikke egentligen Fattige, men Mennesker, som ville forbedre deres Kaar, ved at forbedre den Jordbund, der indrømmes dem. De komme der sædvanligen med hele deres Familie. Men Fattige, især saadanne, som ville tye til en Fattigcolonie, ere i Almindelighed vante til en ganske anden Levemaade. Allerede Navnet troe de berettiger dem til deres Medborgeres og Statens Understøttelse. Skal deres Arbeide være frivilligt, saa vil der neppe komme noget ud af det, og skal det være tvunget, ville de betragte sig som Trælle, og Misfornøielse og Forbittrelse være Virkningen af denne Tvang. Misceller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
Den saa meget afvigende Lægemethode i een og samme Sygdom, i Historiens forskjellige Perioder, og endnu i vore Dage hos Nabofolkeslag, eller efter de mangehaande Systemmer, siger Dr. J.L. Formey i sine Vermischte medic. Schriften, T. 2, Berlin 1821, kunde, især med Hensyn til Jndflydelsen, som den har paa Helbredelse og Jkke helbredelse, Døden eller Menneskelivets Bevaring, aldrig noksom blive Gjenstand for Lægernes Grandskning og Sammenligning. Man seer deraf, at en Sygdoms Overgang til Helbredelse ikke altid er et Beviis paa dens hensigtsmæssige Behandling, og endog kan følge selv uafhængig af samme eller trods samme. - En Konstdommer i Hall. Literat. Zeit. er ikke fornøiet med disse Yttringer. Er man berettiget, siger han, til at paastaae, som Forf. tillader sig, at blandt alle disse ofte saa store Afvigelser i Lægernes Behandlingsmaade Febere og chroniske Sygdomme, næsten i lige Forhold ere blevne curerede eller ucurerede. Saadanne Jagttagelser ere intetsteds blevne anstillede, og ville ogsaa kun sjeldent give et sikkert Resultat, da mange af disse Febre og chroniske Sygdomme, efter de forskjellige Aarhundredder, Nationer, Himmelstrøg og Stæder, og selv hos Jndividuer ikke altid ere de samme, men, efter deres Væsen, deres Aarsager, Phænomener og Forviklinger ere forskjellige fra hverandre. Selv en Sygdoms Jdentitet, som under eet og samme, eller et andet Navn anføres, er ikke altid let at udfinde. Men det seer man dog allevegne, saa tykkes os, at en Læge af Aand, der lever for sin Videnskab, længe har udøvet Konsten, og ikke ensidigen følger et magert System, i sin Virkekreds forholdsmæssig har et ringere Antal Syge der døe for ham, med mindre de ved Alderdom og organiske Feil ere bestemte til Dødens Offere, men helbrede flere Lidende, som have betænkelige Tilfælde, ligesom han sjeldnere feiler i Sygdommenes, Bedømmelse og Forkyndelsen af deres Vendinger, og endelige Udfald, end Andre ikke saa udmærkede, ikke saa ganske deres Kald sig helligende og ikke saaledes den bedre Bane følgende Konstbrødre. Disse kunne vist udføre en Række af lykkelige Resultater, som overraske læg Folk, men saa stor Forskjellen end er og bliver, saa er den dog unægteligen, til Menneskehedens Vel, ikke, som vi gjerne tilstaae, stedse saa paafaldende, som Modsætningen af denne Classe af Lægers Personlighed lader vente.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
J vore Dage ansees Tyrkerne, som billigt, for Barbarer, og Rygrækerne for meget oplyste Folk. Oldnordboerne derimod, betragtede Grækerne, som de kjendte af egen Erfaring, for ligesaa store Barbarer, som Tyrkerne. Ved Ordet gridskeligen forstode de, efter P. Syvs Forklaring (see Fortalen til hans Ordsprog), grum meligen som Grækerne, og i Visen om St. Knud "Saa gridskeligen de Hertug hedder det: alle paa ham sloge,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
Jndenlandske Efterretninger. J sidstafvigte Juli Maaned er fra Danmark og Hertugdommen ialt udført 18,956 Tdr. Hvede, 23,735 1/2 Tdr. Rug, 24,630 1/2 Tdr. Byg, 17,768 1/2 Tdr. Havre, 2,384 1/2 Tdr. Boghvede, 963 1/2 Tdr. Ærter, 745 Tdr. Bønner og Vikker, 257 Tdr. Hvedemeel, 1,883 1/2 Tdr. Rugmeel og Bygmeel, 2 Tdr. Boghvedemeel, 312 Tdr. Byggryn, 76 Tdr. Havregryn og Boghvedegryn, 2,883 Tdr. Malt – ialt 94,497 1/2 Tdr. og 80,240 Pd. Grubbe= og Perlegryn, 834,678 Pd. Smør og 266,622 Pd. Ost.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
J den sidste Storm ere en stor Mængde Skibe strandede og forulykkede paa forskjellige Kyster. En Vestfarer, tilhørende Handelshuset Donner & Comp. i Altona, og assureret for 100,000 Specier, er ganske nyligen forlist med Mand og Muus i Canalen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
J den vestsjællandske Avis No. 91 opfordres den Anmelder, som for egen Fornøielse har gjennemreist de vestsjællandske Kjøbstæder og fundet Anledning til at takke Gud, at han som Fremmed endelig med holdent Skind slap fra en Bande paa offentlig Gade i een af disse Kjøbstæder, til at nævne den Kjøbstad, hvori dette har tildraget sig, hvorefter han formodentlig vil høre (?) fra dem, som det maatte vedkomme (Banden?). Til de mange Vidunderligheder, Vi opleve, kan ogsaa regnes, at der endnu den 24 Novbr. er i Nyborg bleven falbudet levende Reier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
Mariboe, d. 22 Novbr. Natten imellem den 21de og 22de dennes, omtrent Kl. 3 om Morgenen, stormede, regnede og haglede det saaledes, at man næsten skulde troe, at der ikke blev levnet en Rude i Vinduerne. - Kornhandelen paa denne Tid er yderst flau. Landmanden er yderst forlegen, da han ikke kan blive af med sit Korn uden til Spotpriis. - Til Lettelse for Landmanden her i Stiftet er det allernaadigst bleven tilladt, at levere i Skattekorn Hvede istedet for Rug, imod en Godtgjørelse af 6 Rbdlr. for Tønden, naar den veier 13 Lpd. 6 Pd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
Odense. J Mortens Ugen ere, allene igjennem Nørreport, indbragte til Odense 1349 slagtede Gjæs. - Det milde Veirligt vedvarer endnu med idelig Væde, og vil vedvare saalænge sydlige og vestlige Vinde vedholde. Men naar nordlige og østlige Vinde skulle vedtage lige saalænge som de Monsatte have vedholdt, ville de upaatvivleligen have stræng Vinter til Følge. Før Fuldmaane er sandsynligen ingen Forandring at vente, og da maae stærke Stormvinde først rense Atmosphæren, eller ved pludselig omspringende Vind nedvelte megen Snee, der da bringer liggende Vinter. (Jversens Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
J Kieler Beytrage, 2 Band 1821, læses en interressant Afhandling med Overskrift: Die Holsteinische Milchwirtschaft, af Prof. Niemann.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
Efter Matelerkops Opgivelse levere de frieslandske Hollænderier 100,000 Fjerdingtønder Smør til 2,800,000 Fl. i Penge, ordinaire Oste 3,900,000 Pd. til 234,000 Fl., fine dito 1,590,000 Pd. til 238,000 Fl., og Værdien af det hele Beløb anslaaer han, naar man regner det, der af begge Producter anvendes til egen Forbrug med, til 4,044,000 Fl. Men ingensteds i det øvrige Enropa drives Hollænderierne i den Grad, som i Holsteen; thi Engellænderne lægge meest Vindpaa at lave Oste, og Smørkjærning drives der i det Hele kun lidet, ingensteds i det Store, og fremviser, efter Thaer, intet, der jo i de holsteenske Meierier kan gjøres bedre. Efterat Forf. har skildret de holsteenske Meieriers Oprindelse og Indretning, gaaer han over til Melkepiger, nes sædelige Tilstand. Disse have allerede længe været i slet Rygte. Ved Navnet Hollænderpiger, forstaaes sædvanligen en raa, forvildet, Tjeneste pige. Oprindelsen til denne Mening ligger for Dagen, og Grunden maa, uden Tvivl, fra først af søges i Arbeidet selv og dets Møisommelighed, i en Grad og med en Anstrængelse, som den kun i hiin Trældoms Tid kunde paalægges Piger. Den ne Mening om Hollænderietjenestens Møisommelighed har saaledes vedligeholdt sig lige indtil vore Dage, at ikke lettelig nogen bosat Bonde giver sin Datter hen dertil. Derfor maa man lade sig nøie med tilvandrende Jndersters og Huusmænds Døttre, for størstedelen maaskee fra Naboe og større bortliggende Stæder, eller Landløbersker, som i Kjøbstæderne ingen beqvem Tieneste kunne faae. Disse søge da hos Hollænderne deres sidste Tilflugt, og medbringe alle Kjøbstædssynder. Hollænderne trænge til Piger, og da ingen tugtige og ærbare tilbyde sig, see de sig nødsagede til at antage Udskuddet. Disse medbringe Smitte, som paa mangt et Sted har hjemsøgt hele Hoben, og Meierierne ere i høi Grad Usædelighedens og Fordærvelsens Skoler. Det er altsaa afgjort, at Melkepigerne i Holsteen ere en forladt, hidtil forsømt, ved Smitte og Exempler fordærvet Hob. De staae paa det laveste Trin af Tyendeclassen, ringeagtede af Herskabet, Forvaltere og andre Landsbypiger. Deres Forretning er et svært, ved Maaden og Ensformigheden, ved Anstrængelsen og Varigheden Legemet og Aanden svækkende Arbeide. Ved Overspændelse og sjelden Legemsvederqvægelse, ved deres Sløvhed for Følelsen af det Bedre, er Søvn og Tummel i arbeidsfrie Timer deres eneste Livsnydelse; Raahed, grov Sandselighed, Tøileløshed, Utugt er deres Munterheds Characteertræk. Forf. anbefaler det qvindelige Velgiørenheds=Selskab disse Piger som et værdigt Øiemed for sammes Opmærksomhed. Det gielder her om et Par Tusinde Pigers Vel, hvilke tjene i et nyttigt, for Enkelte som for hele Landet vigtigt Arbeide. De ere tildeels ogsaa Landets Døttre, nu for det meste een eller to Gange Svækkede, der ogsaa ere bestemte til Huusqvinder og Mødre for en ny Slægt, der kan opvoxe Landet til Velsignelse, men ogsaa til Plage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
Blandede Efterretninger. H. H. Prinds Christian og høje Gemalinde blev d. 16 Nov. forestillede H. M. Kongen af Frankrig. De aflagte derpaa Besøg hos Prindserne og Prindsesserne af det Kal. Huus. Ministeren for de udenlandske Anliggender introducerede Deres Høiheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-01
J Polen lever en Bonde, der med een Kon har havt 24 Sønner, hvoraf 8 tjene i Armeen og 4 ere dragne hjem. Faderen, en rørig Foer mand, er 84 Aar gammel, og Moderen, som aldrig har født en Datter, er nu frugtsommelig for 25de Gang.