Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-12-02
Nyeste Post Efterretninger. Det Rygte har været i almindeligt Omløb og er blevet udbragt ved Reisende fra Hamborg: at Krigen. imellem Østerrig og Neapel var allerede erklæret, dette er ikke saaledes; men de diplomatiske Forhandlinger i Troppau ere tilendebragte, som kan sees deraf, at Kongen af Preussen er afreist derfra den 21de November og har over Breslau og Frankfurt an der Odder begivet sig tilbage til sin Hovedstad. Hvad Resultatet af denne Kongres er blevet er endnu ikke bekiendtgjort og kan ikke vides; men det er mærkværdigt at det Rygte udbreder sig, og begynder at vinde Fasthed og Tillid, at den Franske og Engelske Minister skulle have stemt for Neutralitet; ja der siges endog, at visse Forholdsregler skulle være aftalte med Hensyn dertil imellem England og Frankerige; Coureervexlingen imellem begge Stater er meget stor, og man veed, at den Engelske Minister Hr. Canning har nyelig havt Audience hos Kongen af Frankerig (med Frankerigs fordums Politik vilde det have stemmet overeens at favorisere alt det, som kunde tiene til at svække Østerrigs Jndflydelse i Jtalien, og dertil er intet meere skikket end Statsomvæltningen i Neapel; i nærværende Øieblik er det maaskee ubehageligt for den Franske Regiering at deeltage i noget, som kan være krænkende for Hertuginden af Berrys Fader. For det Engelske Ministerium er det et Foretagende, som kan tiene til at forskaffdet den Popularitet, som det for Øieblikket behøver at vise sig gunstigt sindet mod det sydlige Europas constitutionelle Stater; hvortil kommer, at Siciliens Skjebne er uafgjort og tvivlsom.) Paa dette Rygte om Frankerigs og Englands Jndsigelser mod at bruge Magten mod Neapel grunder sig maaskee den Efterretning, som man har over Dresden, at det Østerrigske Cabinet vil afsende en Gesandt til Neapel for at erfare om den forefaldne Statsforandring er efter Kongens Ønske. – Adspørger man imidlertid de umiddelbare Efterretninger fra Østerrige selv, saa lyde de saa krigerigske som mueligt. Hofkrigsraadet har udstædet befaling til Jnfanterie-Regimenterne Argenteau, Palombini, Czartoinsky og Nassau Veilburg, at de strax skulle begive sig paa Marschen til Jtalien; man anslaaer de nye Forstærkninger, som blive afsendte dertil, til 20000 Mand. Oberstlieutenant Augustin, Chef for Brandraketcorpset, og som skal have opfundet at giøre de Kongreviske Raketter langt mere frygtelige og ødelæggende end de vare i Begyndelsen, er selv afreist til Troppau for at forevise sin Opfindelse for de allierede Monarker; men en Deel af hans Corps er afsendt til Jtalien. Det hedder, at den Østerrigske Armee skal den 15de November sætte sig i Bevægelse mod Neapel, og at den vil rykke frem i tre Corps, eet til Toskana, eet til Kirkestaten, og eet, som skal marschere angs med Kysterne af det Adriatiske Hav. Med Paven er allerede afsluttet en Tractat om Troppernes Modtagelse og Forpleining. Selv Hertuginden af Parma sætter sin lille Stat paa en krigerisk Fod; imedens Kongen af Sardinien siges at ville rette sig efter Frankerigs Exempel. – Begynder Krigen, da vil dens Udfald blive tvivlsomt, thi vel er Østerrig Neapel langt overlegen i Magt, og dens Armee den Neapolitanske i Tapperhed; det sydlige Jtaliens Beboere have aldrig udmærket sig med krige riske Egenskaber; det milde Clima synes at have en blødgiørende Virkning paa Menneskenaturen, som man har bemærket lige fra Storgrækenlands Dage og Hannibals Tider af, og det nuværende Neapel har stedse været et Bytte for andre Nationer, med hvis Tapperhed det siden til en Tid har pranget som Grækerne, Østgotherne, Longobarderne og Nordmannerne. Carl den 8de og Ludvig 12te erobrede fordum Neapel ligesaa hurtigt som Championnet og Bianchi i vore Dage, og man erindrer sig hvormeget Murat besværede sig paa sin Flugt over Mangel paa Tapperhed hos sine Soldater, men Sværmeriet er farligt hos enhver Nation, og man veed hvor tilbøielig, Jtalienerne ere dertil; er desuden de Carbonaris Sekt udbredet over hele Jtalien, saa var det altid mueligt, at det kunde gaae i Opfyldelse hvad den constitutionelle Journal, som udkommer i Neapel siger i et af sine nyeste Blade: Himmelen forbyde, at Angrebet paa Neapel skal blive Signalet til nye Storme over hele Jtalien, og til endnu større Begivenheder i det sammerfulde Europa. – Jmidlertid er det dog det sandsynligste, at Revolutionspartiet kommer til at ligge under, dersom Østerrig griber til Vaaben. – Den Engelske Eskadre, som ligger paa Rheden ved Neapel bestaaer af følgende Skibe. Nochefort paa 80 Kanoner, Admiral Sir Graham Moore, Vengeur paa 74 Kanoner, Capt. Maitland (som commanderede Bellerophon, da Nopolegn i 1815 begav sig under Engelsk Beskyttelse); Liffen paa 50, Capt. Duncan; Active paa 46, Capt. Sir James Gordon; Revolutionaire paa 46, Capt. Poller; Spy paa 20, Capt. Bosvell: Er pres, Advisskib. Det hedder, at Admiralen forventede endnu 4 Skibe fra England. – Nu ere 2 Franske Skibe, en Fregat og en Goelette ogsaa ankomne paa Rheden. – Den Østerrigske Jagttager vedbliver at skildre Tilstanden i Neapel som aldeles anarchisk, og fortæller: at 2 Corbonaris ere for nyelig blevne arresterede, hvoraf den ene vilde have dræbt Krigsministeren General Carascosa; bevabnede Hobe af Carbonaris forsamlede sig derpaa for at befrie deres Medbrødre med Magt; men blev drevne tilbage; endvidere fortælles der, at en al rig Hob af dette Slags Mennesker skal have forsamlet sig uden for det Kongelige Slot for at insultere den Kongelige Familie; men at Garden til Hest adspredede den, og man maatte opstille Kanoner uden for Slottet.