Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-04-18
Den første Beretning fra den af det Engelske Overhuus nedsatte Committee og Jrlands Tilstand, er nu kommen ud, og indeholder Vidnernes Udsagn, af den Katholske Deputation og af nogle Biskopper. Jsærdeleshed ere Hr. O'Connels og Biskoppen af Kildare Hr. Døyles Erklæringer af stor Jnterresse. Man seer iblandt andet deraf: at man i Jrland vilde betragte Geistlighedens Gagering uden at tilstaae Folket de borgerlige Rettigheder, som en Bestikkelse og Forførelse fra Lægmands Jnterresse, og at Geistligheden aldrig vil paa denne Maade beqvemme sig til at antage den; at Katholikerne holde sig fuldkomment overbeviiste om, at det er viist og nødvendigt, at Geistligheden i verdslige Anliggender kun er afhængig af Staten; at Katholikerne ere beredte til at forpligte sig ved Eed til aldrig at forurolige den Protestantiske Kirke, og at de ville underkaste sig Straf ved det første Forsøg af dette Slags; at den Katholske Adel betragter den Anglicanske Kirke i Jrland som et Foreningsbaand, med Storbrittannien; at Katholikerne inderlig ønske at deres Præster og Lægfolk maae tage Deel i de høiere protestantiske Læreanstalter og Collegier, forat tilveiebringe Harmonie imellem de forskiellige Troesforvandte, og at de endelig betragte det som meget farligt, at de unge Katholiker, som blive bestemte til den geistlige Stand, blive underviiste i Udlandet; man pleiede at sende dem til Frankerige. For nærmere at forklare Gangen og Aanden i disse Underhandlinger meddeeles nogle af de vigtigste Spørgsmaal, som bleve forelagte Vidnerne. og de derpaa modtagne Svar. Spørgsmaal til Hr. O'Connel. Hører det til den Katholske Geistligheds Grundsætninger at stræbe til det Formaal at forskaffe deres Religion en Overvægt over enhver anden, Svar: Forstaaer man derunder en Overvægt med Hensyn til politisk Magt, saa vil den det ikke; men den holder naturligviis sin Religion for den bedste, og vil ikke lade sig afholde fra ved Præken, Grunde og Overbeviisning at drage andresover til sin Meening, Sp. Har man ikke befordret Troen paa Fyrsten af Hohenlohes Undergierninger, Sv. Ja; thi af de ved Fyrsten af Hohenlohe bevirkede Undergierninger ere to blevne bekiendtgjorte ved Biskopperne af Doyle og Murray. Jeg har undersøgt Documenterne desangaaende, de ere meget mærkværdige. Begivenhederne maae være Bedragerie eller Undergierninger, da vi ellers ikke kunne forklare os saa pludselige og overordentlige Helbredelser. Sp. Have disse Underværker erholdet de Katholske Biskoppers Sanction? Sv. Ja Hr. Døyles; thi efter den Katholske Kirkes Lære kunne endnu bestandig Underværker finde Sted. Spørgsmaal til Biskoppen af Kildare: er den Lære om Pavens Magt til at dethronisere Fyrsterne, aldeles forældet, Sv. Ja fuldkommen hævet. Jeg har altid lært i mine offentlige Theses, at Paven aldrig besidder denne Magt. – Sp. Hvorledes ere Forholdene ved Repræsentationsretten i Jrland, Sv. Saalænge de Stuarts sad paa Thronen, tilkom dem, ifølge Lov og Herkomst, Repræsentationsretten for alle Jrlandske Biskopssæder. Efter deres Fordrivelse og saalænge en Descendent af dem opholdt sig i Rom, pleiede han at anbefaleJndividuerne til de Katholske Biskopstole i Jrland, Siden den sidste Prætendents Død besad Paven udelukkende Udnævnelsesretten og han besatte Bispestolene paa Anbefaling fra Landet selv. Sp. Har Paven efter den Jrlandske, Romerske, Catholske Kirkes Grundsætninger Ret til at udstæde almindelige og specielle befalinger, Anordninger og Forskrifter uden Kongens Samtykke, Sv. han har Ret dertil. Sp. Ere Hs. Maj. Undersaatter, især Geistligheden, i det Tilfælde at Paven udstæder befalinger, forbundne til at adlyde dem. Sv. De befalinger, som han maae udstæde, maae allene angaae geistlige Anliggender, og i dette Tilfælde er Geistligheden forbunden til at adlyde hans Befalinger. Efter at flere Spørgsmaale om Grændserne imellem de geistlige og verdslige Gienstænde- og om Læren om Pavens Ufeilbarlighed vare fremsatte, og som tildeels formedelst deres dogmatiske Natur ikke kunde blive bestemt besvarede saa blev der videre spurgt: om Pavens Magt i de geistlige Anliggender er uindskrænket eller indskrænket. Den blev svaret, at den er indskrænket ved Conciliernes Authoritet, ligesom ved Observansernes Ret, ifølge hvilken Biskoppen udenfor de pavelige Stater maae give deres Stemmer til at de pavelige Decreter med Hensyn til den locale Kirkes Disciplin skulle træde i Kraft.