Berlingske Tidende, 1783-03-01
Naar nogen fra et consumtionspligtigt Sted vil søeværts eller landværts udføre indenrigske consumtionsbare Vare, der, da skal ham, hvad enten Varene ere blevne forædlede det være sig til indenrigske, mellemrigske eller fremmede Sta eller ikke, af Consumtionskassen der paa Stedet udbetales den Consumtions-Afgivt, som Consumtions-Tariffen, eller de dertil gjorte Tillæg og Forandringer, bestemme for denne Slags Vare ved Jndførselen; dog maae Beløbet af Consumtionen, som skal udbetales, være i det mindste 24 Sk. ved hver Udførsel; thi mindre Gotgiørelses-Summer udbetales ikke, og i øvrigt bliver her at lagttage: a) For indenrigsk Kornbrændeviin og Aqvavit, det være brændt i de norske Kiøbstæder selv, naar Brændeviinsbrænding der tillades, eller fra Hs. Majestæts Rige, Danmark eller Hs. Majestæts Hertugdømmer indført, gives ingen Consumtion tilbage, naar det fra de consumtionspligtige Stæder udføres, men det gaaer med Passeerseddel frit ind fra et consumtionspligtigt Sted, til et andet. b) Naar saltet og sprængt Kiød udføres, det være saltet eller sprængt i Byen eller saaledes der indført, da gotgiøres ved Udførselen den Consumtion, som Tariffen bestemmer ved Jndførselen, nemlig 36 Skilling for 1 Tønde eller 16 Lpd. c) Da der af fersk Fisk, som til Stæderne indføres, betales enten ingen eller en ubetydelig Consumtion; saa bliver det deraf en Følge, at naar nogen udfører tørret, røget eller saltet Fisk fra de Stæder, hvorved saadant Slags Fisk fanges og i hvilke den pleier at røgges, tørres eller saltes i den Mængde, at deraf kan udføres, da maae, naar Consumtions=Gotgiørelse derfor forlanges, ved Udførselen beviises, at fisken er indført, tørret, røget eller saltet, og Consumtionen deraf er betalt ved Jndførselen. d) Alle saltede og tørrede Fiskevare, som indbringes til Nordenfieldske Kiøbstæder fra Nordlandene og andre Fogderier deromkring, ere ligesom forhen frie for Consumtion ved Jndførselen; hvoraf da følger, at naar saadanne Fiskevare igien fra disse Stæder udføres, gotgiøres for samme ingen Consumtion ved Udførselen. For saavidt Udførselen af forbemeldte Vare, for hvilke Gotgiørelse tilstaaes, skeer til Søes, iagttages ved sammes Angivelse, Jndladning og Udførsel, med videre, førende Consumtionen gotgiøres, den Orden, som de nærværende eller tilkommende Anordninger og Foranstaltninger foreskrive. Naar Varene derimod til Lands udføres, da skal den, som udfører dem, eller besørger Udførselen, hvis han vil vente Godtgiørelse, paa Hoved=Contoiret skriftligen og ved Tal, Vægt og Maal melde, hvad der udføres og hvorfor Consumtionen forlanges gotgjort. Varenes Udførsel paa sees og antegnes dernæst i de Bøger, som holdes ved Under Contoirerne eller Boderne og Indgangene, og naar det er skeet og Udførselen er rigtig befunden, gotgiøres Consumtionen, naar den i det seeneste inden 14 Dage fra Udførselen forlanges, imod Beviis fra den, som har forlangt og hæver den. Det skal staae enhver af Hs. Majestæts Consumtionsbetiente, som fører Opsynet ved Udførselen, frit for, saasnart nogen Mistanke om det angivne Tal, Maal eller Vægt haves, at paastaae Varene talte, maalte eller veiede, og skulde da enten ved saadan Leilighed eller ellers befindes nogen Svig eller Urigtighed til Hs. Majestæts Rettigheders Fornærmelse, da skulle de salskeligen angivne Vares Værdie confiskeres og Forbryderne være skyldige samme i Penge at erstatte, samt lide saaledes, som for uangivne Vare i Told=Rullen er befalet, da Confiskations=Værdien i disse Tilfælde tilfalder gandske den eller de Betiente, som have opdaget Urigtigheden.