Berlingske Tidende, 1813-11-26
Næste Dag, den 30te, om Morgenen Kl. 9, satte Keiseren sig tilhest. Hertugen af Tarent rykkede frem med 3000 Tirailleurer, under General Charpentiers Commando; General Sebastianis Cavallerie, den af General Friant commanderede Division af Garden og den gamle Gardes Cavallerie fulgte efter. Den øvrige Deel af Armeen var en Dagsmarsch tilbage. Fienderne havde opstillet sex Batailloner i Landsbyen Ricklingen, forat afskiære alle de Veie der føre til Rhinen. Nogle Kartetskalver og et Cavallericangreb bragte snart disse Batailloner til at trække sig bort. Ankomne til Udgangen af en stor Skov, to Mile fra Hanau vare Skarpskytterne strax i Haandemæng. Fienderne bleve kastede, ind i Skovene til det Sted hvor de gamle og nye Veie forene sig. Da de ikke kunde modstaae vort Infanteries Overvægt, forsøgte de at drage Fordeel af deres store Antal; de udvidede deres Jld paa høire Fløi. En Brigade af 20000 Skarpskytter, under General Dubretor, til Ordre at opholde dem, og General Sebastian giorde i Aabningerne af Skoven adskillige Cavallericangreb paa de fiendtlige Skarnskytter, og det med god Virkning. Saaledes ophaldt vore 5000 Skarpskytter, den hele fiendtlige Armee, idet de uformærkt vandt Tid til Kiøkken 3 om Eftermiddagen. Da Artilleriet var ankommen, befalede Keiseren, General Curial at marschere i Stormskridt mod kienderne med to Batailloner Jægere af den gamle Garde, og at kaste dem bag Desilen; General Drammet bedrede har at bryde og i Dieblikket med 50 s. noner, og General Mansonen et angride Fienderne med Eftertryk i Sletten, med General Sebastianis hele Corps og den gamle Gardes Cavallerie. Alle disse Foranstaltninger bleve udførte paa det punktligste. General Curial kaftede adskillige fiendtlige Batatiloner. Det blotte Syn af den gamle Garde bragte Østerrigerne og Bayrerne ud af Fatning. Femten Kanoner, og lidt efter lidt indtil 38 Stykker bleve opførte i Batterie med den Drivtighed og Koldblødighed der udmærker i General Drout. General Nanseuty trak sig til høire Side af dette Batterie, og lod 10000 fiendtlige Ryttere angribe af General Leygge, Major ved den gamle Garde, af cirasseerorvisionen St. Germain, og dernæst af den gamle Gardes Cavalleries Grenaderer og Dragoner. Alle disse Angreb havde det lykkeligste Udfald. Det fiendtlige Cavallerie blev kastet og nedsablet; adskillige Infanterieqvarreer bleve giennembrudte; det østerrigske Regiment Jordis og Prindsen af Schwarzenbergs Ulaner bleve ganske ødelagte. Fienderne forløde saa hastig de kunde Frankfurterveien, som de havde spærret, og det hele Land, som deres venstre Fløi havde besat. De begyndte at trække sig tilbage, og vare snart i fuldkommen Uorden. Klokken var 5. Fienderne gjorde endnu et Forsøg paa deres høire Fløi paa at befrie den venstre, og give den Leilighed til at opstille sig paa ny. General Friant sendte to Batailloner af den gamle Garde til en Gaard paa den gamle Hanauervei. Fienderne bleve snart fortrængte fra denne fordeelagtige Stilling, og deres høire Fløi tvungen til at trække sig tilbage. De gik i Uorden over den lille Bæk Kenzing. Seiren var fuldstændig. Fienderne, som vilde sværre hele Landet, maatte forlade Hanauer- og Frankfurterveien. Vi have taget 6000 Mand og adskillige Kanoner. Fienderne havde sex dræbte eller saarede Generaler. Deres Tab bestaaer i 10000 Dræbte, Saarede og Fangne. Vort Tab beløber sig til 4 eller 500 Dræbte og Saarede. Vi havde kuns 5000 Skarpskytter, 4 Batailloner af den gamle Garde, omtrent 80 Eskadroner Cavallerie og 180 Kanoner.