Viborger Samler, 1849-12-22
Om Landstingsvalget. Valglovens § 48 indeholder: "Jngen af Vælgerne til Valg manden given Jnstrux eller af ham indgaaet Forpligtelse, Valget vedkommende, har nogensomhelst Gyldighed. Denne Bestemmelse er meget fornuftig, forsaavidt den gaaer ud paa at hævde Valgmændene den fornødne Frihed i at opfylde det dem betroede Hverv, og viser, at Valgmændene ikke skulle være blotte Commissionairer, der kun have at indfinde sig paa Valgstedet forat meddele Underretning om, hvilke Mænd, Vælgerne hjemme i Communerne ønske indsatte i Landsthinget, men at de skulle være selvstændige Mænd, der nyde en saadan Tillid i deres egen Commune, at dennes øvrige Medlemmer trøstigen overlade til deres Omdømme og Afgjørelse Valget af de Mænd, der for Districtet skulle indtræde i Landsthinget. Denne Uafhængighed af Vælgerne maa imidlertid ikke misforstaaes som om det var utilladeligt at hendrage Opmærksomheden paa Mænd det er ønskeligt at Valgmændene give deres Stemme; tvertimod maa det ansees at være en Pligt for Valg mændene at tage Hensyn til den offentlige Mening, der har dannet sig om Candidaterne til Landsthinget, og at lægge tilside Hensyn til specielle Jnteresser. - Det maa derfor ansees ønskeligt, at der finder en offentlig Discussion Sted om de Mænd, der kunne ønskes valgte til Landsthinget, og da den 9de Valgkreds, der bestaar af Aarhuus og Randers Amter samt af Viborg Amt, med Undtagelse af Salling og Fiends Herred, er den største Valgkreds i Jylland og dens Beboere ikke have megen Berøring med hinanden indbyrdes, maa det være saameget mere nødvendigt, at bestemte Candidater for denne Kreds paavises. Vi tage derfor ikke i Betænkning her at nævne som Mænd, der maae ansees værdigen at kunne udfylde Landsthingsvalgene for dette District, og som Mænd, der allerede i den almindelige Mening i en stor Deel af Districtet ere betegnede som ønskelige Candidater, nemlig Etatsraad Professor Schouw af Kjøbenhavn, Etatsraad Høiesteretsassessor P. D. Bruun af Asmildkloster, Fabrikeier M. P. Bruun af Bruuns haab, Overretsprocurator Dahl af Aarhuus, Ritmester Friis af Lyngbygaard og Apotheker Køster af Randers. Det er bekiendt nok af Forhandlingerne paa Rigsdagen, at det ved at vedtage Bestemmelserne om Landsthingets Sammensætning, saaledes som denne er bleven, var Hensigten, at Landsthinget skulde komme til at bestaae af Mænd, der ikke vare hildede i særlige Stands Jnteresser, men istand til at danne sig et frit Overblik over de mange hinanden krydsende Jnteresser i Samfundet, af Mænd, der vare udmærkede med Jntelligents og som derhos vare bekjendte med Livets practiske Forhold. Det er saadanne Mænd, som Grundloven vil have indsatte i Landsthinget, og det er derfor ikke nok, at Valgmændene ved at udføre deres Valg gaae efter Grundlovens Bogstav og vælge Mænd, som ere over 40 Aar og i det sidste Aar have svaret 200 Rbd. i Skat eller havt en reen Jndtægt af 1200 Rbd. det er ikke nok, at Valgmændene vælge Mænd som ere opførte paa Listen over de Valgbare; men de maae see hen til, at de Valgte blive Mænd med saadanne Egenskaber, som Grundloven har villet; Valgmændene maae kort sagt lade det være sig magtpaaliggende, at deres Valg skeer i Grundlovens Aand Først naar Valgmændene have gjort dette, have de svaret til den Tillid, som deres Medborgere have viist dem, og opfyldt deres Pligt. Vi troe nu, at de ovennævnte Mænd fyldestgjøre de Fordringer Grundlovens Givere have stillet til en duelig Landstingsmand; de nævnte ere alle Mænd, som i større eller mindre Grad have deeltaget i de senere Aars politiske Begivenheder og som ere bekiendte for dem, der have fulgt vore offentlige Forholds Udvikling. Det er derfor kun kort at vi nærmere skulle omtale Enhver af dem. Den første vi have nævnt, er Hædersmanden, Etatsraad Professor J. F. Schouw af Kjøbenhavn. Han var de danske Provindsialstænders første og sidste Formand, og skulde Nogen deraf vilde tage Anledning til at sige, at han saaledes hører til Fortiden, og ikke til Nutiden, da ville vi svare, ja vel, han hører til Fortiden, men kun forsaavidt hun har ført den frem, han var ogsaa den første danske Rigsforsamlings Formand. – Vi troe, at dette er nok forat gjendrive enhver Jndvending mod hans Valg. Vi ansee det overflødigt at anføre videre for at begrunde hans Valg og tilføie kun, at det efter vor Mening vilde være et sørgelig Tidens Tegn, om denne Mand skulde savnes i Rigsforsamlingen, men forat sikkre sig herimod, er det af Vigtighed, at han Valg gaaer igjennem i denne Kreds, thi om han endog skulde blive valgt i en anden Kreds, er det dog bedre, at hans Valg sikkres, end at et Omvalg undgaaes, og hans Valg hører just til denne Kreds da det er for Districter i denne Kreds, af han har været valgt saavel til den jydske Stænderforsamling, som til sidste Rigsforsamling. - Denne sidste bemærkning gjelder ogsaa om Etatsraad Høiesteretsassessor P. D. Bruun, han har ogsaa havt Sæde i den jydske Stænderforsamling og i sidste Rigsforsamling efter Valg fra Districter i denne Valgkreds. Han er vel ikke en saa fremragende Personlighed som Schouw og glimrer ikke som Taler i større Forsamlinger, men han er dog anerkjendt som en mere end almindelig dygtig Mand og fortjener denne Anerkjendelse. Paa den Tid den jydske Stænderforsamling stod fremmest i Frihedens Tjeneste var P. D. Bruun dens Formand og var Viceformand i den sidste Rigsforsamling. Her maa der ligge tilstrækkelig Vidnesbyrd for, at han, om han end ikke glimrede som Taler, dog af dem, med hvilke han arbeidede og som nærmest maatte kjende ham, anerkjendtes som en mere end almindelig dygtig Personlighed. Han er derhos den ene af Skaberne af Landsthinget, og havde allerede tidlig under sidste Rigsforsamlings Samværen udarbeidet et Forslag til Landsthingets Jndretning, der i det Væsentlige falder sammen med hvad der blev endeligen vedtaget, og bragt dette under Forhandling i Rigsdagsmændenes private Møder. Hans Plads synes derfor fornemlig at være i Landsthinget, og det vilde kun vidne om ringe Takt og ringe Jnteresse for Grundloven saaledes som den er bleven og bør respecteres, om den Mand, hvem Landsthingets Ordning tildeels skyldes, skulde savnes deri. Han er opført paa Fortegnelsen over de Valgbare for dette District; vel have vi hørt, at der skal være gjort Jndsigelse mod hans Optagelse paa Listen for dette District, idet hans Embedstilling medfører, at han den første Tid af Aaret opholder sig i Kjøbenhavn; vi troe imidlertid, at han er berettiget til at forblive staaende paa Listen for dette District, da Udtrykket i Valglovens § 50 "fast Bopæl ingenlunde kan forstaaes saaledes, at det fordres, at Vedkommende ikke maa have opholdt sig noget andet Sted. Det maa være nok forat opfylde denne betingelse, at Vedkommende har i det foregaaende Aar havt en Bopæl i Districtet for sin Regning og til sin Raadighed med den Hensigt at afbenytte den og saadant er Tilfældet med Etatsraad Bruun, idet han i en lang Aarrække har havt en Bopæl paa sin Eiendomsgaard her i Districtet, Asmildkloster, som han selv med Familie benytter en Tid af Aaret. Vi ville derfor anfredet urigtigt, om Valgbestyrelsen vilde give Jndsigelsen mod hans Optagelse paa Valgbarhedslisten for dette District Medhold, men mene, at Valgbestyrelsen gjør rettest i at ansee ham valgbar her for Districtet, og lade det staae hen, om Landsthinget, hvem den endelige Afgjørelse tilkommer, skulde forandre denne Bestemmelse. Vi have dernæst nævnt Broderen, Fabrikeier M. P. Bruun, af Bruunshaab. Han har ogsaa indtaget en værdig Plads i de senere jydske Stænderforsamlinger og Rigsforsamlingen, og som et særligt Beviis paa den Tillid og Agtelse han i sin politiske Virksomhed her erhvervet sig, maa det nævnes, at han var Medlem af Landbocommissionen. Det, der er bekjendt om denne Commissions Virksomhed, viser, at han i den har hævdet sin Plads som en Mand, der med Sindighed og Frisind vil fremme gavnlige Reformers Udførelse, navnlig i Landbosagen. Han er vel ikke opført paa den foreløbig affattede Valgbarhedsliste, som har været udlagt til Eftersyn i Communerne, men vi kunne forsikkre, at han er valghar og vil derfor ogsaa blive opført paa den endelige Valgbarhedsliste, hvorom det er os bekiendt at der er gjort Paastand. Naar den Berlingske Tidende i et af sine sidste Nummere med megen Heftighed declamerer imod, at denne Mand, saaledes som det er foreslaaet i et Jnserat i Randers Avis, vælges, uagtet han ikke er opført paa Valgbarhedslisten, skjøndt Hr. Berlingeren, selv siger at ønske denne Mands Valg, saa maae vi beklage at Hr. Berlingeren ikke har tænkt sig ret om eller som vi sige paa Jydsk er løbet med en halv Vind, thi Berlingeren vil dog vel erkjende, at Valglovens § 64 hjemler dem, der ere blevne udelukkede af den foreløbig affattede Liste, Adgang til at blive optagne paa den endelige Liste, og som sagt, det er os bekiendt, at Paastand i behørig Tid er skeet om Hr. Bruuns Optagelse paa Valgbarhedslisten og at denne Paastand er tilbørligen begrundet, saaat vi ikke betvivle, at Valgbestyrelsen, vil lade ham opføre paa den endelige Liste. Vi skulle endnu tilføie, at Hr. Bruuns særdeles Jndsigt i vore Handels= og Jndustri=Forhold gjør det særdeles ønskeligt, at han faaer Sæde paa Rigsdagen, og det maa vel fornemmelig tilskrives de Cabaler og Jntriguer, som ere blevne anvendte for at bevirke en uheldig Poets Valg, men som dog ikke lykkedes, at Hr. Bruun ikke blev valgt til Folkethinget af det District, han sidst repræsenterede.