Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-01-21
J det Hele er Man tet tilfreds med Ministerskiftet og roser blandt andet den forekommende Hoflighed, som fremfor tilforn hersker i alle Ministerial=Bureaux. Til de Forbedringer, som allerede spores, hører Ophævelsen af det hemmelige Politie=Bureaux; Hr. Hyde de Neufville, som var i Unaade, er atter sat paa Gesandts=Listen; den lærde Legendre har igjen faaet sin ham af Corbiere berøvede Pension, og flere for deres konstitutionelle Tænkemaade afsatte Embedsmænd blive igjen anbragte, endog Hr. Michaud er atter ansat som Forelæser hos Kongen. Man taler ligeledes om Ophævelsen af General=Opebørsels=Syndikattet eller Aagerkarlenes Laanehuus, som Kourerer kalder det. Men dette er endnu ikke Nok for Oppositionen, som strax vil have alt det Krogede rettet, og Straffeloven imod Jesuiterne sat i Kraft, Valgenes Syvaarighed afskaffet, Nationalgarden, sikret ved Love, alle Bestemmelser og Censuren afskaffede o. s. v. Denne Fremfusenhed karakteriserer Monitøren af 10 d. saaledes: den 4 Januar bleve Ministrene udnævnte, den 5te tagne i Eed, den 9de havde de første Gang den Ære at raadslaae med Kongen, og allerede tree Dage forud, altsaa førend de havde tiltraadt deres Embeder, beklagede begge Oppositionerne sig over det nye Ministeriums Langsomhed, Uvirksomhed og Raadvildhed. Den Apartiske vil vide at vurdere denne første Anke efter Fortjeneste, og vogte sig for Uretfærdighed og overilede Domme i et saa vigtigt Anliggende. – Alt dette, tager Journal des Debats til Gjenmæle, lader sig reducere til det lille Ord: Caalmodighed, og anker nu over, at de nye Ministre strax i Begyndelsen maae savne Popularitet, da de Afgaaede, istedetfor velfortjent Straf, ere belønnede med Pairsværdigheden, og andre Forfremmelser. Hr. Renneville, en af de ivrigste Jesuiter, har faaet det ved Hr. de Caux's Ophøielse ledige Embede, kun endnu nogle slige Udnævnelser til, og Mont rouge vil illuminere. Det nye Ministerium bør give ægte Mynt og strax i Gjerningen vise, hvad det fører i sit Skjold. Men forgiæves venter Man paa Lovenes Anvendelse imod Jesuiterne, de smaae Seminariers Henlæggelse under Universitetet og saaledes flere belovede Forbedringer; det Gode opsættes, men det Slemme ikke &c. Konstitutionel bemærker ogsaa, at det ikke er Langsomhed eller Uvirksomhed, Man bebreider det nye Ministerium; men at dets Sammensættelse ingen Sikkerhed yder Nationen, da det hører halvt til den høire og halvt til den venstre Side, i hvilken Anledning den anfører et Jndfald af en vis Dame, som sagde, at Skuespil Personalet var i Grunden det samme; kun Skuespillerne af anden Rang havde afløst dem af første, medens Hoved=Aftsrerne vare krøbne i Soufleurhullet. Handelsjournalen bekjender endog reent ud, at af alle Ministerier siden Restaurationen var det nys afgaaede det eneste, som fulgte en fast Plan og havde et System, kun Skade at det styredes af Mørkhedens Aander, Kongregationerne. Den nye Finantsminister, Grev Roy, har ingen bestemt politisk Farve; Man ønsker blot, at han vil bestyre Statshuusholdningen saa godt som sin egen. Paa Hr. Martignac udsætter Man, at han har været en af Villeles alt for lærvillige Discipler. Om Hr. i Ferronnays veed Man ikke stort mere, end at han har været migreret og siden levet som Ambassadeur udenlands &c. Vildet nye Ministerium holde sig, raader Quotidienne det at slaae sig til Fleerheden i Kammeret eller Roialisterne, som intet andet attraae end Religion, Kongedømme og Statsmagtens Forbund med de offentlige Friheder. Under disse Omstændigheder har Man Alt forskjellige Rygter og nye Forandringer. Efter Nogle udtræde Hr. Fraissinous og selv Hr. Chabrol af Ministeriet; efter Journal des Debats er det derimod de fire liberale Medlemmer, som staae paa Springet at trække sig tilbage.