Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-05-11
"J den bevægede Tidsalder, hvori vi leve - hed det det af Møller Wulff oplæste Forslag om Stutteriebsigtigelserne: har ogsaa Hesteavlen i en paafaldende Grad tiltrukket sig Almeenhedens Opmærksomhed. Jyderne have vel kun viist liden Sympathie for de Principer, nyere Hippologer søge at gjøre gjeldende; men da der af alle Kræft arbeides paa at give vor Hesteavl en anden Retning, og de Mænd af stor Jndflydelse søge at gjøre deres Meninger gjedende i saa Henseende, troe vi det saameget nødvendigere at der anvendes Alt for at forebygge mulige Udskeielser; th Hesteavlen er for Jylland af saadan Vigtighed, at det maatte betragtes som en National=Ulykke, om samme tog en feilatig Retning. - Vi ville ikke indlade os i en Undersøgelse om, hvem der har Ret af de to Partier, som for Tiden kæmpe og Midlerne til vor Hesteavls Forbedring; men der mene vi, at man uden Fare for at standse den fremadstræbende Aand for Forbedringer, kan beholde de bestaaende Stutteriebesigtigelser, og at disse under alle Omstændighede maa have en velgjørende Jndflydelse paa vor Hesteavl. Fremmede Racers Jndførelse, Væddeløb, kort Alt, hvad man den senere Tid har foreslaaet eller iværksat, i Haab om der ved at indvirke paa Hesteavlen, vil ikke desmindre kunne have Fremgang, saafremt ellers disse Midlers Hensigtsmæssighed ved Erfaring bekræftes, og som en Regulator ville Besigtigelserne staae der, for at forebygge, at man ikke falde paa Afveie. Det er nemlig af største Vigtighed for Jylland at conservere en stærk haardfør Hesterace, som formaaer at udholde Climatets Jndflydelse, og de Besværligheder, et fremadstræbende Agerbrug tilligemed en Mængde raae Jorders Opdyrkning gjøre nødvendige. Selv med Hensyn til Handelen, er det af Vigtighed at have stærke Heste, da overal i Udlandet fine Racer tillægges, og en Overflødighed haves saa at jydske Heste, der slet ikke kunne undværes, men med større og større Begjærlighed søges. Overhovedet, er de vistnok en meget rigtig Grundsætning, at frembringe eller holde til Salg, hvad der meest søges, eller kan ventes meest søgt. Jo mere Udlandet lægger sig efter fine Heste, desmere Grund altsaa for Jylland, at fremme Avlen af stærke, vel byggede Heste, men dette kan ikke ventes opnaaet, naar fine Heste, som ofte have alskens Feil, eller Veddeløb med let Vægt, blive for gængse hos os, og sidste saa at sige Regelen for vor Hesteavl. En Modvægt er derfor nødvendig, og hertil passe især Stutteribesigtigelserne. Deres Gavnlighed er ved mange Aars Erfaring stadfæstet, og ved at beholde dem, følge vi altsaa en sikkert grundlagt Vei." - Et Medlem anførte mod dette Forslag, at de Foranstaltninger som ere tagne for at fremme Hesteavlen, noksom vidne om en almindelig Anerkjendelse af, at Hesteavlen her i Provindsen er i Forfald, og at gode solide Brugsheste, især saadanne som med Hurtighed kunne fremme Arbeidet, blive meer og meere vanskelig at finde; og denne Tilbagegang er skeet i samme Tid som Opmuntring til Hesteavlens Fremme fra Regjeringens Side fandt Sted, ved at belønne de bedste Heste med Præmie, efter Bedømmelse af Exterieuret. Det forekom ham derfor, at intet vigtigere Beviis kan føres for, at disse Besigtigelser ikke have stiftet det Gavn, som Regjeringen dermed havde for Øie, og da de have kostet store Summer, nemlig i Jylland omtrent 5000 Rbd. aarlig, saa synes Tiden til at prøve andre Midler nu at være forhaanden. "Man handlede viist - vedblev Taleren: at forlade en Vei som ikke fører til Maalet, og betræde den som fører dertil. Jo længere man gaaer frem paa den urette Vei, desto længere bliver Tilbageveien, og Fordeelen af at være blandt de Første som naae Maalet, som ofte er af stor Vigtighed, tabes." Da det saaledes var Talerens Overbeviisning, at Hesteavlen ikke fremmes ved Stutteriebesigtigelser og Præmienddeling for Exterieuret, og han antog at Regjeringen er tilstrækkeligt, og i al Fald bedre, oplyst om denne Sag, end dette kan skee fra Stænderforsamlingen, saa formeente han, at denne ikke burde opoffre sin Tid paa, at tage Forslaget i nøiere Overveielse. Fem andre Medlemmer talte derimod til Fordeel for Forslaa get, idet de yttrede: at det efter deres Erfaring havde viist sig som et hensigtsmæssigt Middel til at fremme den for Nørre-Jylland saa særdeles vigtige Hesteavl, at Regjeringen ved passende Belønninger havde opmuntret Landboerne til at tillægge de fortrinligste Dyr. Et af dem formeente, at Forslaget var af megen Vigtighed, da Stutteriebesigtigelserne bidrage til, at Landmændene erholde Kyndigeres Domme over deres Heste, hvorved de ofte afholdes fra, at tillægge noget mindre Godt, ligesom og Præmierne bevirke, at de bedste Tillægsdyr forblive i Landet. Han gjorde iøvrigt opmærksom paa, at Jylland udfører c. 8000 Heste aarligen, hvorved der indkommer den betydelige Sum af henved 100,000 Rbd. Gaardeler Ole Kirk fremkom ligeledes med et Forslag angaaende samme Gjenstand, hvori der blandt andet forekom følgende Yttring: "J flere Aar har der været skrevet Meget imod den danske Hest; man har næsten med Magt villet fremhæve Fuldblodshesten, som den eneste rigtig gode Hesterace i Verden; der er opstaaet en Strid om den danske Hest og Fuldblodshesten, der endnu ikke har og vel ikke saa snart vil faae Ende, da den ene Part, om den endog seer den har feilet, ikke vil give efter for den anden. Jmidlertid troer man, at Erfaringen, den bedste Lærmester, allerede vil have lært os, at Fuldblodshesten virkelig ikke er, hvad den, for at maatte indblandes overalt, absolut maatte være, nemlig en bedre Brugshest end Landracen, for Landmanden i det daglige Liv, ligesom den saaledes blandede Askom ingen Kjøbere finder, eller i det mindste for Tiden ikke søges til Udlandet." Ved Kuglestemning blev det endeligen vedtaget, at Forslaget skal undersøges af en Committee, og til denne valgtes Justitsraad Fielstrup, Ritmester Friis, Ole Kirk, Proprietair La Cour og Procurator Ostenfeldt. (fortsættes.)