Viborger Samler, 1848-08-04
Den store engelske Journ. the Times, harmfuld over Englands lunkne Forhold imod Danmark, som Havets vældige Behersker skylder Opreisning fra Scenerne paa Sjælland i Aaret 1807 m. m., siger i sit Numer af 24de Juli d. A.: "Den imellem de tydske souveraine Stater, og Nationalforsamlingen eller Reichsverweser, i Frankfurt stedfindende Strid har allerede havt meget alvorlige Følger med Hensyn til Forbundets og Europas vigtigste Anliggender. Det er paa denne Klippe, at den imellem Danmark og de tydske Magter foreslaaede Vaabenstilstand, er strandet eller i det mindste saaledes udsat, at Krigens Byrder meget forøges og Fredshaabet formindskes. Ligefra den 19de Mai har Lord Palmerston været sysselsat med denne Underhandling, der endnu ei har ført til et gunstigt Resultat. Vi havde smigret os med, at Preussens Stemme kunde afgjøre Noget i denne Sag, men vi erfare nu, at al diplomatisk og militair Magt har sit Midtpunct i Frankfurt, og at Freden kun kan ratificeres der. Et klarere og stærkere Beviis for det Urimelige i at indlade sig i slige Underhandlinger med ufuldstændige og søndersplittede Magter kunde man neppe have ventet i saa kort Tid. Gen. Wrangel har negtet at adlyde den ham tilstillede Befaling om at trække sig tilbage, fordi denne befaling ikke tilstilledes ham med alle den øverste Forbundsmyndigheds Formaliteter; hans Tropper have ikke rømmet Slesvig; Forstærkninger marschere til ham, og under de gunstigste Vilkaar vil Afgjørelsen blive udsat, indtil Reichsverweser staaer i Spidsen for en kraftfuld Regjering. Men om dette vigtige Værk endog fuldbyrdes om 12 a 16 Dage, da vil det usalige slesvig-holstenske Spørgsmaal strax blive en Anstødsteen for den nye Forbundsregjering; thi forelægger denne Rigsparlementet en maadeholden og billig Overeenskomst med Danmark, overgiver den Regjeringens Magt til at slutte Tractater til denne støiende, larmende Democratsamling, da maa den vente sig den meest voldsomme Opposition, ledet af holstenske Pøbelophidsere, og dersom - paa den anden Side – "Reichsverweserens ansvarlige Ministre eller Rigsparlementet forkaste disse Betingelser, stille de sig i Opposition til Preussen, der har underhandlet om Overeenskomsten, og forlænge Krigen. Og, for at fuldende Skildringen af dette Chaos, bør bemærkes, at, medens Dommermyndigheden over Underhandlingerne indrømmes den nye Regjering i Frankfurt, paahvile Udgifterne og Ansvaret ene de nordlige Stater, hvis tomme Skatkamre, til Ex, i Preussen, nu maae fyldes med tvungne Laan. Vi ville maaskee erfare, at Cabinettet i Berlin seer sig nødsaget til at trække de preussiske Tropper tilbage – det eneste virksomme Middel til at endel dette ulykkelige Felttog. Vil Wrangel derimod rykke indi Jylland, erholder Krigen en mere virksom og bestemt Characteer, og de mægtige nordlige Bundsforvandte, der have erklæret at ville tilbagevise ethvert Angreb paa Kongen af Danmarks skandinaviske Besiddelser, ville da fremtræde paa Kampmarken. Men ogsaa i dette Tilfælde vil Preussen bære Følgerne af den glippede Underhandling, for hvis Fremme og Jstandkomst det dog havde arbeidet, og den Overilelse, hvormed det udgjød sine Troppers Blod for at tjene Tydsklands Folkelidenskaber i en uretfærdig Krig, hævnes nu med den tungeste Gjengieldelse imod dem, som have paabegyndt et Foretagende, de ei have Magt til at udføre. Jngensinde have vi havt Tillid til Udfaldet af vor Lord Palmerstons Mægling; det var klart, at Danmark snarere vilde lade sig lede af Ruslands og Sverrigs faste holdning end af den engelske Udenrigsministers lunkne Raad; det var klart, at ikke faste Grundsætninger og retsindige Motiver, men vilde Oprørsskrig vilde lede Tydsklands Politik. Vi maae ikke forglemme at Tydsklands Angreb er rettet imod en Provinds, som er tilsikkret Danmarks Krone ved en Tractat, høitideligt garanteret af England; vi maae ikke glemme, at Fortsættelsen af denne Krig er ligesaa uforenelig med vore Handelsinteresser, som med vore politiske Forpligtelser."¬