Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-08-24
Adskillige kiøbenhavnske Handelshuuse ere traadte sammen i Aar, for at udruste 6 Skibe til at gaae ud paa Fiskerie i Nordsøen, i Kiøbenhavns Skilderie f. d. A. No. 32 Side 503, er indført af en Erfaring i Aaret 1800 en Beregning over Udgivterne og Jndtægterne paa en saadan Expedition, for et Skib i 3 Maaneder; hiine bleve anslagne til 6356 Rbd., disse til 12000 Rbd. - J Henseende til den indenlandske Landhandel læser. man i de sleswig-holstenske Provinzial=Beretninger, første Hefte, følgende bemærkninger om dette Aars Omslag i Kiel. Dette Omslag afgav et stærkt Beviis paa, hvor ugunstige disse Aaringer har været for Landmanden, da det prægtige Gods Hasselburg, som er saa berømt af sin Sæderug, og som har i halvanden hundrede Aar været i den v. Dernathske Families Besiddelse, og som for 20 Aar siden blev anslaget til 200000 Rdlr., nu ved Godseierens Concours blev solgt for 141000 Rbd. Renterne af udlaante Capitaler bleve betalte til Creditorernes Tilfredshed, ikke heller var der nogen Mangel paa Capitaler at faae til Laans, men derimod paa at skaffe sikkre Panter for dem ved Eiendommenes ringe Priis og de Byrder, som hvile paa dem. Omslaget, varede fra den 13 til den 15 Januar, det var ikke nær saa stærkt besøgt, som i ældre Tider, der var ikke saa mange udenlandske Fabrikater til Fals, som tilforn, hvortil allene Mangel paa Kiøbere var Aarsagen; til udenlandske Fabrikater saae man ikke noget, eller til deres Fuldkommenhed; i Sperrings Tiden under Krigen steeg Fabrikvæsnet meget, men efter reden faldt det igien tilbage. – Fra alle danske Kiøbstæder var det en almindelig Klage, at Markederne vare usle, ikke saaledes, at der jo vare Mennesker nok ved dem, men kun faae Kiøbere, formedelst Pengemangelen; hvilken Dom dog ikke kan underskrives angaaende Slagelse Sommer Marked, som desuden havde den Mærkværk dighed, at der denne Gang var kun et beskienket Menneske; saaledes holder vores Politie Orden og afskrækker Brændeviinsskiænkerne fra at lade deres Giæster faae mere af denne Drik, end de kunne taale. –J Collegial=Tidenden No. 51 for 1515, Side 808, og 9 læses følgende: Paa en Amtmands Forespørgsel, om det er alle og enhver tilladt at opkiøbe Huder og Skind, saavel paa Torvet, som paa Landet hos Bønderne, samt hvilke Tvangsmidler, der i benægtende Fald, kan anvendes til at forebygge saadant Opkiøb af Uberettigede, har Cancelliet, under 7de Decbr., svaret, at de af Amtmanden paaberaabte Resolutioner, af 8de Julii 1789 og 13 August 1802, ikke ere givne som Monopolia forvisse Laug, men indeholde Dispensationer, til disses Fordeel, fra et, da bestaaende almindeligt Opkiøb, som nu er ophævet, ligesom de og stode i Forbindelse med det, ligeledes ophævede, Forbud mod Huders og Skinds Udførelse. Jmidlertid maae det bemærkes, at Placaten af 25de Juli d. A., vel ophæver den ældre Lovgivning om Forprang, med Hensyn til det Opkiøb, som giøres paa Bondens Hiem, men at det derfor ei er tilladt andre, end de ellers berettigede, at drive Handel med Landets Produkter, og at altsaa den, der, uden at være handelsberettiget, kiøber Huder, som han igien sælger, bliver at ansee efter Loven og Anordningerne, om uberettiget NæringsdristEn Ubenævnt har i Landoeconomiske Tidender for i Aar, i Hefterne for Mai og Juni, yttret den Meening, at Forbruget af fremmede Kornvarer ikke burde for nærværende Tid tillades i Danmark for derved at ophielpe Landmanden, som har ondt ved at slaae sig igiennem formedelst de herskende lave Kornpriser, og de høie Skatter, som ere ham paalagte, hvilket Princip nu følges i England, hvor det ikke er tilladt, at indføre udenlandske Kornvarer, førend disse naae i Landet i vis Priis, uagtet dette Forbud er til Skade for Kiøbstæderne og Fabrikerne.