Berlingske Tidende, 1810-05-21
Jnteressenterne i det almindelige Brand=Assurance-Compagnie paa Vare og Effecter indbydes herved til at bivaane en General=Forsamling, som er berammet at holdes Torsdagen den 28de Junii førstkommende, om Eftermiddagen Kl. 5 Slet, paa Prindsens Palai bag Slottet, deels for at blive underrettede om den Forhøielse i de ved den 8de §. Octroyen af 4de April 1798 bestemte Præmier, som det allernaadigst har behaget Hs. Majestæt ved Placat af 12te Marts sidstleden at bevilge Compagniet, og deels for at tage Beslutning over andre vigtige Ting, hvorom Vedkommende ved Sammenkaldelses=Sedlers Modtagelse paa Contoiret ville blive underrettede. Bemeldte Sommenkaldelses=Sedler kunne dagligen i Forveien fra Kl. 10 til 2 hver Søgnedags Formiddag afhentes paa Compagniets Contoir, og bedes de Jnteressentere som stemme for Fraværende, derved at iagttage Octroiens 19de 5. Kiøbenhavn, i Directionen for det almindelige Brand=AssuranerCompagnie paa Vare og Effecter, den 15de Maji 1810. Haagen. Falde. Hammerich. Møller. paa Pladen. Herunder hviler det Forgiængelige Andreas IAdesal. Land, Over, samt Hof- og Stadsrets Procurator, for den 24de September 1769. han givtede sig den 12te Julii 1799. uirkie cariister ausrav. han efter Almagtens Bud forlod den 9de Maji 1810. efter næsten 11 Aars lykkeligt Egteskab, Om Kiærlighed mod sin Ægtefælle, Rellelighed imod sine Clienter, Sand Venskab imod fine Venner, Gavmildheil imod den Trængende, Udgjorde hans Daad Herneden. Alle favne ham, alle græde over hans Bortgang, Men især hans trostesløse Enke. Fred være med hans Alke!!! Andreas IANaal. Venner forge ved Din Grav. Elskte Hustrue høit Dig favner: Jorden tog bort hvad den gav Nattens Muld Dit Legem favner. Höit til Gud opstreg Din Aand. Os Din Bortgang saare krænket, Lösnet blev vort Omgangs Baand Da man Dig i Graven sænket. Dog Du skal igien opstaae Og for Dyd Belönning faae. Vi da alle mode Dig, Evig falig, lykkelig! F. C. R. M. W. I Natureas og Ungdommens Var vandrede, 1oulsfor 3 RTTom. Fra Jordlivets Trængsel. Til Himlens lyse Herlighed. Da den Evige kiendte Hendes rene og fromme Aand at være Hans Væsens Aftryk Hendes Inderste hans Tempel, paa hvis Altar Haab og Troe og Kiærlighed, Tændte hellige Flammer, ) Talde han "Dig, alt paa Jorden Forklarede Skulle ei Verden og Skjebnen saare. Du er moden til mit Samfund: Da svævede hendes Himlen indviede Siæ I sagte Henaanden fra Jorden; Og Engle bare den til dens rette Hiem J. N. Schow. Den 3de Maji. Ogsaa Du ilede bort fra en Verden som Menneskenes Svagheder har gjort til Sørgens Boelig. Døden, denne den Lykkeliges Skræk, og den Kummerfuldes Haab, rev Dig pludselig bort fra Din Familie og Venner, som alle elskede Dig saa inderligt; thi Du var saa god, saa ædel, saa uskyld g. - Snart vinker Sommerens Glæder en Familie, hvis Opholdsted, ved Brædden af Esrum Søe, tilforn var Glædens og Tilfredshedens Sæde; men Frederikke er ei mere, kun Erindringen om hende følger did. Der var hendes Yndlingsplads, her under den nedhængende Hæk vandrede hun saa tit, hist vuggede ofte de langsomt rullende Bølger, et Selskab hvis Glæder hendes Munterhed forøgede. Overalt savne hun. Blomsterne visne, Træerne salmee, det raslende Løv røber den kommende Vinter; Stadens Sysler og Glæder kalder; men hvor tomme, hvor manglende ere ikke disse; thi ogsaa her levede hun saa længe blandt os, og her døde hun, Dog Fred være med Dig Friderikke! De er lykkelig hisset. Giensyn er den eneste beroligende Tanke for det blødende Hierte. -