Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1841-03-16
Politiske Nyheder. Tyrkiet. Ægypten. Det synes som at de orientalske Anliggender igjen forvikle sig saaledes meldes nu fra Constantinopel under 17de Febr., at Sultanen i Firmanet, hvor Mehemed Alt igjen indsættes i sine Rettigheder, forbeholder sig Ret til blandt Mehemed Alis Efterkommere at vælge hvem han vil til at beklæde en Paschas Post i Ægypten. Denne Forholdsregel kan vel stemme overeens med den engelske Gesandt Lord Ponsonys Anskuelser, men er aldeles stridende mod det af continental Magterne meddeelte Raad, og mod de Jnstrurioner der ere meddeelte de store Magters Repræsentantere. Fornævnte Bestemmelse vil vistnok ogsaa give Anledning til ny Forviklinger, thi derved trues jo Vicekongen og alle hans Efterkommere med Afsættelse, naar det behager Sultanen. Antallet af Tropper, som Mehemed Alt maae holde, maae som før anført ikke overstige 25000 Md. og med Hensyn til Marinen, maae ingen Pascha af Ægypten bygge et nyt Krigskib uden dertil at have indhentet Sultanens Samtykke. Vicekongen vil vist aldrig lade disse Jndskrænkninger sig gefalde, da derved Paschalikkets Arvelighed blev illusorisk. Mærkelig er en Artikkel, der er meddeelt i Leipziger alg. Zeitung datteret Alerandrien den 7de Febr. Deri siges: "Jngen af de krigsførende Partier ønsker Fred. Porten ikke fordi den i Følge Mehemed Alis Seire og Jntriguer var bragt paa Fordærvelsens Rand, og den vil derfor opbyde alt, forat tilintetgjøre en Magt, som saalænge den bestaaer, vil bestandig blive den en Gjenstand for Ængstelse og Bekymring. Vicekongen paa sin Side, veed alt for vel hvilken Jndflydelse han udøver, paa en stor Deel af Divanet og paa alle Lille Assens Provindser, til at han ikke tidligere eller sildigere igjen skulle søge at vende Tingen til sin Fordeel, og søge at udslette den Skam der hviler paa ham for det sidste Feldttog; - og dog var det ikke de engelske Vaaben, der beseirede Vicekongens Tropper i Syrien, nei, det var Løftet og Haabet og Frankerigs Hielp, der bragte. Mehemed Alt til at forbyde Jbrahim Pascha at agere offensiv, og at drage sig tilbage; (dette skal imidlertid være Aarsag i, at denne sidste er syg og har af Ærgrelse faaet Guulsoet). Der paastaaes endog med Vished, at de tyrkiske Landgangstropper vare underkjøbte af Jbrahim, og de ventede kun paa et Flinteskud, for at gaae overtil ham. Er desuden Porten stærk nok til at kunne haandhæve sine Erobringer, vil det i sine Grundpiller rystede Rige være i Stand til at henne holde sig i Hedshas, Yemen og Sprier. 52 J tolv Aar kjempede Mehmed Alis bedste Regimenter og dueligste Generaler, for at underkaste sig de urolige Beduinstammer og Vechabitterne, der, havde de hellige Stæder inde; 100000 Md. faldt i disse Kampe, der kun ophørte, da den dybt i Ørkenen forfulgte Fiende maatte underkaste sig. Men efter som Mehemed Alt have draget sine Tropper. tilbage til Underægypten, falde Beduiner og Vechabitter som hungrige Ulve igjen over Stæder og Landsbyer, udplyndre Alt, og deres Røvertog, strække sig endog til Suez, hvor de angribe denne Stads Caravaner. Skrækken for dem, er saastor, at alle Reisende, der vare underveis til det røde Havs Kyster, ere vendte tilbage til Ægypten, og den store Pillegrimsfart til Mekka, vil i Aar ikke finde Sted. Hvorledes ville de tyrkiske Tropper udholde en Marsch i 35 Dage gjennem Ørkenen, hvor der ikke gives den ringeste Cisterne, og hvorledes ville de udholde et Clima, der endog for de ægyptiske Tropper var saa ødelæggende, at der aarlig døde en Trediedeel.