Corsaren, 1843-08-25
En Foræring fra Kongen af - - - (Efter ("le Charivari".) Kongen af - - - er en overordenlig reputeerlig og klog Mand. Man veed ikke i Europa, hvormegen Aand der findes i dette Hoved. O, bare man vidste det! Denne agtværdige Monark gjor daglig Calembours, Epigrammer gaae fra ham som Jngenting, og Satyren, ja Satyren den er ham medfødt. Det er den kronede Juvenal i egen Person. Man veed, at de europæiske Potentater, ligesaavel de Herskende som de Regerende, have for Skik at sende hverandre en Mængde smaae Foræringer, som vedligeholde deres CurieusttetsCabinetter og deres Venskab. Naar de smaae Foræringer blive gamle, sælger man dem til Marschandiserne. Hvad Pokker nytter det kongelige Venskab til, naar man ikke skulde profitere lidt ved den? Kongen af - - -, den samme, som vi nylig talte om, havde forleden en Jdee. Naar man er Konge, saa er fra Jdeen til Handlingen den samme Afstand som mellem en Villie og en Bevægelse. Han udtalte den ene og udførte den anden. Jdeen traadte strax ind i Virkelighedens Region, og den fremstod som en Foræring. J denne Anledning var der en hemmelige Samtale mellem Kongen og hans Premierminister, der fandt Sted i et Lysthuus i den kongl. Have. En Due bragte Efterretningen herom til Paris. "Jeg vil", sagde Monarken, "sende en Præsent til min Collega, de Franskes Konge." "Gjør det, Sire. Den vil blive vel modtagen. Skal det være en smuk Foræring?" "Hum! hum!" "En Foræring saadan af mindre Værdi?" "Ja, noget Smukt". "Men ikke dyrt". "En juste milien Foræring. Det vil smigre den franske Regering." "En Foræring, der kan tyde paa, at en absolut Konge sender den til Borgerkongen." "Bravo! See til at finde en saadan." "J Forgemakket i deres kongelige Palads staaer netop et Var næsten nye Lysestager, den ikke due til Noget. Hvad om vi toge dem?" "Ja, de ere meget passende. De kunne tjene til at belyse den europæiske Concert, hvorved det franske System holder Lyset." - Alt gik efter Aftale. Lysestagerne bleve indpakkede og erpederede til Paris. Man forsikkrer, at de vare frankerede. Denne Opmærksomhed fra Kongen af - - - s Side rørte Civillist-Intendantens folsomme Hjerte, og han lovede til Gjengjæld en evig Erkjendtlighed. Hele Borgerhoffet hialp til at løse Baandene Emballagen, der indesluttede den lille Gave. En dyb Taushed herskede i Selskabet, alle Veste bevægede sig af den hæsblæsende Spænding. Lærredet blev endelig forsigtigen borttaget, for at det kunde bruges en anden Gang, Seilgarnet blev staaret over, Laaget blev løftet af Kassen, og Lysestagerne, trukne frem af Halmen, glimrede i al deres Glands. "Hvilken overordenlig Jntelligents har ikke gjort sig gjældende ved Valget af denne Gave!" raabte Hr. Traguon. "Disse Lysestager skulle tjene som Fakler ved Hoffet" vedblev han saa saare vittigt. "Nutildags er det fra Norden, at Lyset kommer til os," bemærkede Cavillier-Flaury. "Ved at see disse Stager i Tuillerierne, kunne Fjenderne af Tingenes Orden ikke sige, at der mangler den franske Regerings Glands*)", vedblev Hr. Saint-Marc-Girardin. "Ja", tilføiede Hr. Liadieres, "disse Lysestager ville kaste et nyt Skin over vor Politik". *) Lustre betyder Armstager og Glands. Efterat man saaledes havde talt, gik man over til den detaillerede Undersøgelse af den Gave, man havde Kongen af - - - at takke for. Lysestagerne vare af det reneste Jern; ingen gylden Prydelse vanzirede den antique Simpelhed; Jernet viste sig overalt i sin oprindelige Kraft. Konstneren havde hverken anvendt Sølv eller kostbare Stene. Fire Figurer holdt Armene. De forestillede Sparsommeligheden, der med den ene Haand klogeligen lukkede Veldædighedens Urne; Forsynligheden, indesluttende i en Koffert Overskuddet af sine Rentepenge; Forsigtigheden, gaaende med langsomme men faste Skridt til Lykkens Tempel, og Maadeholdenheden, med Foragt visende de nye Goder tilbage, som Overflødigheden rakte den. Denne Allegori frembragte en eenstemmig Sensation i Forsamlingen. Lysestagernes Fodder vare figurerede med krybende Uhyrer. Man saae derved findrige Emblemer: Ødselheden udaande under sine egne Udskeielser, Modet fængslet af Diplomatien, Ædelmodigheden behersket af Beregningen, som med en Magnetnaal viser paa en Addition. En bevinget Genius, med Taalmodighedens Træk, tronede ovenpaa Stagerne. Da Beundringen, som disse Emblemer vakte, havde lagt sig lidt, besluttede Borgerhoffet at afsende en ikke mindre deilig Foræring. Men for at vise Kongen af - - - at hans Hentydninger ikke havde været tabte, bestemte man, at denne Dellighed skulde være forbunden med Oeconomi. Derfor bleve tolv Porcellains Tallerkener fra Tours affendte under Kongen af - - - Adresse. Sendelsen var frankeret.