Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-11-19
Jndenlandske Efterretninger. (Stænderforsamlingen i Viborg.)(Fortsættelse af Discussionen i Anledning af Schyttes Andragende om de statsretlige Forholds Ordning og en friere Forfatning.) Justitsraad With. Naar jeg tager Ordet, er det kun for at berøre Formalitets=Spørgsmaalet, da jeg ikke for Tiden anseer det nødvendigt at indlade sig paa Sagens Realitet, eftersom her kun handles om Nedsættelsen af en Comitee. Forsaavidt det er blevet yttret, at det vilde være at foregribe Forsamlingens Mening og Jndførelsen af stænderske Comiteer, hvis man vilde tage et Forslag, som det nærværende, under Drøftelse, da kan jeg ikke deele denne Anskuelse. Det er ogsaa vist, at hvis det foreliggende Forslag ikke bliver taget under Behandling som selvstændigt, men bliver bragt paa Bane under Sagen om de stænderske Comiteer, vil al Debat derover være afskaaret, og da jeg troer, at det er i Kongens og Folkets sande Jnteresse, at det bringes til hans Kundskab, hvad der rører sig i Folket, kan jeg ikke ansee Proponentens Andragende for overflødigt, men maa stemme for, at der nedsættes en Comitee til dets Overveielse. Justitsraad Estrup. Jeg skal heller ikke indlade mig paa Sagens Realitet, og det saameget mindre, som jeg allerede forhen under Discussionerne over en lignende Sag har yttret en Overbeviisning, der er i modsat Retning af den, der udtaler sig i Andragendets Slutning - en Overbeviisning, jeg endnu vedkjender mig, ligesom min Erfaring i de tvende siden forløbne Aar ikke har kunnet overtyde mig om, at der hos Folket er Trang til en Constitution. Den høitagtede kongl. Commissarius har derhos saa klart oplyst det mindre Passende i Forslagets Jndgivelse og det Vanskelige i dets Udførelse, at jeg endog uden Hensyn til min politiske Anskuelse maa stemme imod Nedsættelsen af en Comitee. Apotheker Køster: Jeg stemmer for Nedsættelsen af en Comitee, og anseer Jndgivelsen af et Andragende, som det tilsigtede, for høist betimeligt thi netop nu, da det erfares, at Hs. Majestæt beskæftiger sig med at ordne nogle af de vigtigste Statsforhold, og at han, arbeidende for dette Maal, underhandler med fremmede Fyrstehuse, er det vigtigt, at Folkets Stemme høres, forinden der tages nogen endelig Bestemmelse, og derfor bør Folket slutte sig til Kongen under disse Hans Bestræbelser til Nationens Lykke i Nutid og Fremtid, hvortil vi ønske Ham al Velsignelse. Jeg stemmer for en Comitee i den Overbeviisning, at der vil kunne udfindes faste Bestemmelser og opstilles Garantier, hvorved de Goder, Regjeringen hidtil har ladet tilflyde de forskjellige Stænder, kan sikkres dem, og jeg anseer det for vigtigt, at dette bliver almindeligt erkjendt, saa meget mere som man har søgt at virke imod en friere Forfatning, ved at opstille Skræmmebilleder, der sees ikke at have været uden Virkning paa visse Gemytter. Jeg er overbeviist om, at en friere Forfatning vil gjøre Regjeringen stærk til alt Godt, og det er netop Kraft, som vi ønske Regjeringen. Godseier Vinkel: Jeg stemmer for, at en Comitee maa blive nedsat. Sagen er af den største Vigtighed; det er et Livsspørgsmaal, som altid har været fulgt med levende Jnteresse af Folket udenfor Forsamlingen, og som i Forsamlingen bør være den egentlige Kjerne i Forhandlingerne, saalænge til det er lykkedes ved jydsk Diervhed og jydsk Udholdenhed at naae Maalet. Jnteressen for Stænderinstitutionen i dens nærværende Form taber sig daglig meere og meere, og skal den ikke ganske hendøe, maa nyt Liv bibringes den ved udvidede Former. Jeg stemmer saaledes for en Comitee og ønsker, at ret Mange ville forene deres Stemmer med min. Proprietair Jensen. Med al Høiagtelse for, hvad den kongl. Commissarius har anført imod, at der nedsættes en Comitee til det nærværende Andragendes Drøftelse, er jeg dog ikke kommen til anden Overbeviisning end den, hvormed jeg traadte herind i Salen. Er der noget Anliggende, der for Tiden opvækker Fædrelandsvennens alvorlige Bekymring - er der noget Anliggende, der kan have Jndflydelse paa Fædrelandets Fremtids Skjebne, dets Ro, Selvstændighed og Udvikling, da er det de forskjellige statsretlige Forhold i Kongeriget og Hertugdømmene, og de forskjellige Anskuelser, som deraf have udviklet sig. Jeg troer, at dette Onde er værre, saalænge det staaer truende, uden at man med Kraft og Sindighed gaaer ind paa at bekæmpe det. Jeg maa derfor slutte mig til Andragendet, forsaavidt det gaaer ud paa, at Udvalgte fra alle Rigets Stænderforsamlinger maae sammentræde, forat medvirke til Udjevningen af stedfindende Differentser, og jeg vilde troe at svigte den Pligt, som min Stilling her paalægger mig, naar jeg ikke stemte for, at Forsamlingen vilde tage Andragendet under den nøieste Overveielse. Proprietair v. Støcken. Ogsaa jeg føler den foreliggende Sags Vigtighed, og da jeg i denne Henseende ganske deler de af Proprietair Nyholm udtalte Anskuelser, maa jeg stemme for Nedsættelsen af en Comitee. Proprietair Bay. Da jeg nærer den Anskuelse, at det er vigtigere at have en god Regjering end en forandret Form af Regjeringsforfatningen, men jeg antager, at Comiteen vil kunne gjøre Forslag i denne Retning, maa ogsaa jeg stemme for Nedsættelsen af en Comitee. Stiftamtmand Rosenørn. Jeg har forhen saa bestemt erklæret mig imod Andragender og en friere Statsforfatning, at det kunde synes overflødigt at gjentage denne Erklæring, men jeg maa dog udtale, at jeg ikke har forandret min Overbeviisning. Forsaavidt flere Deputerede have yttret, at der i Folket dybt føltes Længsel efter, at see en saadan friere Statsforfatning indført, da kan jeg ikke antage dette. Vel tør jeg ikke indlade mig paa med Bestemthed at paastaae, af hvilken Mening Pluraliteten er, thi jeg veed ikke, hvorledes det er muligt at skaffe sig paalidelig Kundskab herom, eftersom jeg troer, aldeles ingen Vægt at kunne tillægge de Adresser eller Petitioner, der ere fremkomne i denne Anledning. Jeg troer imidlertid at være fuldkommen overbeviist om, at en stor Deel af Folket, som før har hældet til den Mening, er vendt tilbage fra samme, og at Mange have erkjendt, at de, om jeg saa maa kalde dem, ledende Blade, aldeles eensidigen have fremhævet alle de Fordeele, som paastaaes at være forbundne med de constitutionelle Regjeringsformer, uden at berøre de Mangler og Farer, de medføre, ligesom og at disse Blade, med lige saa stor Eensidighed have udhævet enhver Mangel ved den bestaaende Statsforfatning, uden at berøre dens Fordeele. En stor Deel af Folket har ogsaa, ved at være opmærksom paa, hvad der foregaaer i andre Stater, fundet, at de constitutionelle Former ikke ere befriede fra mange Ulemper; og den Anskuelse, at den monarkiske Regjeringsform, omgivet af de Garantier, der ligge i den collegiale Indretning af Bestyrelsen og i de raadgivende Stænder, er at foretrække for en stor Deel af de constitutionelle Regjeringsformer, er efter min Formening ikke lidet udbredt. Da jeg saaledes ikke kan dele den Anskuelse, at den besindige Deel af Folket føler Trang til at see Regjeringsformen forandret, men holder for, at den i alt Fald med Rolighed overlader det til vor Konges Viisdom at tage Jnitiativet, dersom Noget i saa Henseende skal skee, og da de Vanskeligheder, som den høitagtede kgl. Commissarius i sit Foredrag har oplyst Forsamlingen om at være forbundne med at indlade sig paa denne Sag, forekommer mig saa betydelige, at jeg ikke indseer, hvorledes de kunne overvindes, saa maa jeg bestemt erklære mig mod en Comitees Nedsættelse i Anledning af det oplæste Andragende. Proponenten: Om Bladene, som den foregaaende Taler har nævnt, troer jeg ikke, der passende her kan være Tale. Jeg troer, at enhver af Forsamlingens Medlemmer efter sin Leilighed har gransket i forfarne Tider, og ved de Erfaringer, som Enhver i sin Kreds har samlet, har dannet sig en fast Overbeviisning i politiske Anliggender. Denne Overbeviisning udtaler han her, men om de offentlige Blade troer jeg ikke, der kan være Spørgsmaal. Her staae vi for et andet Forum, for Samvittighedens og Sandhedens, men udvortes Jndflydelse af hvilkensomhelst Art bør ikke her gjøre sig gjældende. Jeg vil forresten indrømme, at der gives mange Mænd i Samfundet, hvis Mening er af betydelig Vægt, og som ansee det for deres Overbeviisning, at den Trang, som her er udtalt, ikke existerer; men jeg troer ogsaa, at mange af disse Mænd ere stillede paa et saadant Standpunkt, i Samfundet, at de ikke kunne blande sig blandt Folket og erfare dettes Mening, og jeg troer, at den Autoritet, som de besidde, og det Charakteristiske der udmærker dem, nemlig Visheden om, at de ikke ville afvige fra en Mening, som de engang bestemt have udtalt, bevirke, at de, der komme i Berøring med dem, ikke gjerne indlade sig med dem i Samtale og politiske Stridspørgsmaal, og at de saaledes kunne forblive uvidende om deres Medborgeres Anskuelser. Dette troer jeg at burde bemærke, for at gjøre det forklarligt, hvorledes det er muligt, at i een og samme Forsamling de værdigste og bedste Mænd kunne være af forskjellige Meninger om et saadant Factum som Tilstedeværelsen af en vis Følelse eller Trang hos Folket. (Fortsættes.)