Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-09-06
Den 24 Decbr. f. A. forlod Sluppen Caroline" Christianssted paa St. Croix med en Besætning af 4 Mand, nemlig Ramon Morales som Capitain og Juan Lucia, Thomas Fosset og Theodor Scobald som Matroser, samt Cajetano Cordero som Passageer, forat seile til Krabbeven. Anden Dagen efter, eller 2den Juledag f. A., erfaredes det paa St. Thomas, at denne Slup stod paa Land paa Østenden af sidstnævnte Øe. Paa Grund af flere mistænkelige Omstændigheder blev der strax optaget Forhør over de tvende med Sluppen ilandkomne Mænd, nemlig de som Matroser paa Sluppen forhyrede Frinegere Thomas Fosset og Theodor Scobald. Det oplystes strax, at de 3 Spaniere: Ramon Morales, Juan Lucia og Cajetano Cordero vare forsvundne under Seiladsen imellem St. Croix og St. Thomas. Fossets og Scobalds Udsagn var imidlertid høist modstridende, idet Fosset først vedgik, at han havde dræbt de 3 Spaniere i Nødværges Tilstand, fordi de skulde have overlagt at myrde Scobald og ham, hvilken Forklaring han faa Dage efter forandrede derhen, at Spanierne vare blevne slagne overbord af Storseilsbommen og deels af Klyverblokken under en Byge indtil han endelig, efter flere Maaneders uafbrudt fortsat Politiundersøgelse, den 5 Marts d. A. afgav følgende, i alt Væsentligt med Scobalds Udsagn stemmende, Natten til første Juledag omtrent ved Bekjendelse. Midnatstid, da Sluppen befandt sig i Farvandet mellem St. Croix og St. Thomas, stod Scobald tilroers og Fosset arbeidede ved Pompen, medens Ramon Morales, Juan og Cordero sov, de tvende Første paa Dækket og den Sidste i Kahytten. Fosset slap da Pompen, greb en Øxe og tilføiede dermed i samme Øieblik begge de paa Dækket sovende Spaniere hver et saadant Slag i Hovedet, at den Ene ei mere gav noget Livstegn og den Anden opgav Aanden efter en kort Stønnen. Da derpaa Cordero, der maa have mærket Angrebet paa sine Landsmænd, syntes at ville sætte sig til Modværge, idet han kastede en Steen op paa Dækket, som tilfældigviis traf Scobald, og søgte at komme op af Kabytsdøren, stræbte Fosset at forhindre dette og slog efter ham med Øxen, hvormed han formodentlig ogsaa rammede ham. Et Øieblik efter kom Cordero gjennem Storlugen oppaa Dækket, bevæbnet med en Kniv, men sprang, da Fosset løb imod ham med Øxen, i sin Forfærdelse overbord. Derpaa kastede Fosset Ligene af de tvendre andre Spaniere i Havet, og lod Scobald, der havde forholdt sig passiv under hele Affairen, som iøvrigt kun var et Øiebliks Sag, og blot sagt til Fosset: "Min Gud, Thomas, hvad gjør Du!" aflægge Løfte paa, at han ei vilde aabenbare Gierningen. Denne Begivenhed fremtræder først i sin hele rædsomme Skikkelse, naar Man erfarer, at Fosset bragte hine 3 Spaniere af Dage uden allermindste Foranledning fra deres Side; thi han har vedgaaet, at hans Motiv til Gierningen hidrørte fra, at han tidligere havde staaet i Underhandling om at blive Eier af Sluppen Caroline, medens den tilhørte en Borger i St. Thomas, Moses Garcia. Han ansaae sig nemlig - skjøndt tilvisse uden Grund forurettet ved, at denne Handel ikke kom til Fuldbyrdelse, hvorimod Sluppen blev solgt til en Mand paa Krabbeven ved Navn Lorenzo Gonzales, der havde den Fart, da de ommeldte Mord skete. Allerede da Fosset. forhyrede sig med Sluppen, havde han i Sinde at forskaffe sig selv Satisfaction for den ham formeentlig tilføiede Forurettelse, og Tanken om at gjøre en Ulykke havde allerede længe ulmet hos ham, indtil hans Fortrydelse steg til det Høieste, da han maatte arbeide strengt ved Pompen, medens de Andre sov i deres Magelighed, og bragte ham til at udføre det ovenfor skildrede Mord, hvis Offere aldrig havde staaet i noget uvenligt Forhold til Fosset og vare udenfor de Trans actioner angaaende Sluppen, hvorved Fosset følte sig forulempet. Fosset har oftere været straffet for Tyveri og havde overhovedet Navn for at være en saavel for den personlige som for Eiendomssikkerheden farlig Person, hvorfor hans Tilstaaelse om, at have myrdet de 3 nævnte Spaniere ikke blot af Had og Forbittrelse, men ogsaa for at bemægtige sig deres Gods, er ganske antagelig. Han førte ogsaa virkelig en Deel Varer fra Sluppen i Land paa St. Thomas, hvor de af Politiet bleve ham fratagne. Fosset har derimod benegtet at have tilvendt sig de myrdede Spanieres Penge, ligesom han ogsaa stadig har fragaaet at have sat Sluppen paa Grund ved St. Thomas med fri Villie og Forsæt, skjøndt dette modsiges paa det Stærkeste saavel af den Maade, hvorpaa Sluppen var strandet som af den Omstændighed, at det især var paa Sluppens nominelle Eier, Moses Garcia (der endnu ikke havde givet Gonzales Skjøde paa den), imod hvem Fosset bar Nag. Fosset er født paa Plantagen Smithfield paa St. Croix, bekjender sig til den catholske Religion, skjøndt Religionen vel mest har været en tom Lyd for ham saavelsom for saa mange Andre, der ligesom Fosset have tilbragt det meste af deres Liv i Slaveri, thi han frikjøbte sig først selv for 7 eller 8 Aar siden, da han var henimod 40 Aar gammel. Han har levet i Concubinat med en fri Negerinde og med hende avlet tvende Børn. Paa Grund af den ovenfor fremstillede Udaad blev Fosset sat under Tiltale for Mord og Røveri og ved St. Thom Extraret dømt til at miste sin Hals og hans Hoved at sættes paa en Stage, hvilken Straf blev – med særligt Hensyn til, at han som Matros havde myrdet sin Capitain - ved den vestindiske Landsoverrets Dom af 26 Mai d. A. skjærpet derhen, at han skulde have sit Liv forbrudt og lægges paa Steile og Hjul. Sagen er nu indanket for Høiesteret.