Berlingske Tidende, 1836-02-18
Hvor et Landdistrict staaer i Forbindelse med en Kjøbstad med Hensyn til en vis Green, af Udgiftsvæsenet, saasom hvad der vedkommer Fattig- og Skolevæsenet, Jordemoder væsenet, bliver den samme paahvilende Andeel at afsondre fra det, der lignes paa Kjøbstaden, hvilken Andeels Bestemmelse behover Amtmandens Approbation. Kjøbstadens Skatteligninger foretages for Fremtiden af selve Magistraten eller Byfogden og Borgerrepræsentanterne, saa at de i Lovens 3 – 6 foreskrevne Tareerborgere, bortfalde, ligesom Fattig- og Skolecommissionen fritages for at fordeele det til Fattig og Skolevæsenets Tarv fornødne Beløb paa de enkelte Jndvaanere. Samtlige Skatter blive derhos at indføre. i en fælles Skatte- og Qvitteringsbog for enhver Contribuent. Kæmneren har efter almindelig Ordre eller særlig Anviisning af Øvrigheden og de eligerede Borgere at ud tælle de særskilte Administrationer, hvad de af Skattebeløbet behøve til Bestridelsen af de dem vedkommende Udgifter. Skulde i Aarets Løb Udgifter forefalde, som ere udenfor det gjorte Overslag, bliver Amtmandens Approbation at indhente, forinden saadan Udgift kan besluttes af Communalbestyrelsen. Med Hensyn til den Maade, hvorpaa Communernes Udgifter for Tiden lignes, synes væsentlige Forandringer nødvendige. J de senere Tider gaae disse Ligninger nemlig ud fra flere forskjellige Autoriteter. Uagtet Tareerborgerne efter Lovens 361 alene skulde udnævnes af og blandt Bor skabet d. c. Næringsbrugerne, er det, efter de §. 23. Overslaget og Ligningerne blive derefter i et Tidsrum af 3 Uger at henlægge paa Raadstuen eller et andet beqvemt offentligt Sted til Eftersyn visse Timer om Dagen. Dersom Nogen finder Noget derved at erindre, har han at fremsætte sin Erindring for Magistraten og Borgerrepræsentanterne, der, saavel naar de finde Anledning til at paafølgende Artikler 2 og 3, dog utvivlsomt, at deres Functioner ikke indskrænke sig til Skatternes Fordeling paa denne Klasse af Contribuenter. De have ogsaa at forfatte Ligninger over Byens Grundeiere, hvilket iøvrigt kun bestaaer deri, at de fordele den Halvpart af egentlige Byskatter, som Grundeiendommen skal udrede, paa de Grundskillinger, Rigsdalere o. s. v., hvortil samtlige Grundeiendomme ere ansatte, og derefter beregne enhver Eiendoms Andeel i det, der skal udredes. Men de have ogsaa at fordele de i Lovens 363 omhandlede Arter af Udgifter paa samtlige Byens Jndvaanere, være sig Næringsbrugere eller Grundeiere, eller ingen af Delene, ved hvilken Fordeling enhver Bidragspligtigs Formuestilstand og Vilkaar bliver Maalestokken. Hvad Fattige og Skolevæsenets Udgifter derimod angaaer, saa lignes disse af Fattige og Skolecommissionerne selv, dog hvad de sidste betræffer, under Tiltagelse af 4 hæderlige Mænd udenfor Commissionen. Disse Ligninger forrettes altsaa af Mænd, i hvis Valg Communen ikke har taget Deel. Man faaer derfor i enhver Kjøbstad i det Mindste tre forskjellige Arter af Ligning efter Formuestilstand, ved hvilke Ligninger Contribuenterne, da de forskjellige Ligningsmænd bedømme deres Kaar forskjelligt, kunne blive ansatte i et ulige Forhold. Det synes, naturligt og hensigtsmæssigt, at alle de Ligninger, som skee efter denne Maalestok, foretages under Eet. Derhos er det fundet, at al Skatte ligning bør foretages af Magistraten og Byfogden i Forening med Borgerrepræsentanterne, istedetfor af Lovens Tareerborgere, der ganske kunne bortfalde, eller af Fattig- og Skolecommissionerne. En saadan Omgangsmaade, som den her fore staaede, finder ogsaa allerede Sted i Hertugdømmene. Samtlige Afgifter blive derhos at indføre i en fælles Skatte- og Qvitteringsbog for enhver Debitor, og Kæmneren har da efter almindelig Ordre eller særlig Anviisning af Øvrigheden og de eligerede Borgere, Tid efter anden at udtælle, hvad der til Fattig- og Skolevæsenets Fornødenheder udkræves eller til andet Brug behøves og at Vedkommende reqvireres. gjøre nogen Forandring som og, hvis i det modsatte Tilfælde den, der har fremsat Erindringen, forlanger det, have at andrage Sagen for Amtmanden til Resolution, hvilken bliver de Vedkommende at tilkjendegive).G. 24. Det paaligger Borgerrepræsentanterne i Forening med Magistraten eller Byfogden at føre det nøieste Tilsyn med Byens Kassevæsen, følgelig at paasee, at saavel Byens Skatter som andre Jndtægter rettelig og betimelig opkræves og i fornødent Fald inddrives, samt at Beløbet anvendes til at bestride Byens Udgifter og, indtil de dertil behøves, nedlægges i en paa Raadstuen hensat lukket Kasse af en betryggende Jndretning og forsynet med 3 forskjellige Laase, saaledes at Øvrigheden har Nøglen til den ene, den af Borgerrepræsentanterne, som disse mellem dem selv udvælge, til den anden, men Kæmneren til den tredie Laas. Til den Control, som Øvrigheden og Borgerrepræsentanterne saaledes bør føre, hører ogsaa, at de i det Mindste hvert Qvartal lade sig meddele nøiagtige Kasse-Extracter, der vise, saavel hvad der er indkommet, som hvad deraf er udgivet, og, ligesom de, naar Jndtægter, som burde være indkomne, ei derpaa findes anførte, have at anstille den efter Omstændighederne fornødne Undersøgelse ved Eftersyn af de opgivne Restanters Qvitteringsbøger eller paa anden efter Sagens Beskaffenhed, hensigtsmæssig Maade, samt at foranstalte, hvad der maatte være fornødent til Jndtægternes Jnddrivelse, saaledes bør der og for Udgifterne fremlægges behørig Legitimation. Jøvrigt kunne de bemyndige Een eller Flere af deres Midte til paa deres Vegne tillige At det ovenomtalte almindelige Budget tilligemed Overslaget over de enkelte Administrationsgrenes Omkostninger, ligesom endelig Ligningerne paa de enkelte Contribuenter i nogen Tid henlægges til Gjennemsyn paa et offentligt Sted, for at Vedkommende kunne faae Leilighed til at fremsætte deres Erindringer, og disses Vægt derpaa kan blive tagen under Overveielse, synes fuldkomment at være begrundet i Billighed og Forholdets Natur, ger for en stor Deel allerede befalet. med Øvrigheden at underskrive Anviisninger paa Stadens Kasse. Borgerrepræsentanterne bør og saavelsom Øvrigheden lade sig det være magtpaaliggende, at de Arbeider, som udføres paa Byens Bekostning, udføres forsvarligen og paa den mest besparende Maade).§. 25. Borgerrepræsentanterne skulle altid, hvad enten Kæmnerforretningerne udføres paa Lovens Maade som et Ombud, eller der med behørig Hjemmel er ansat en fast lønnet Kæmner, tage Deel med Magistraten eller Byfog, den i at udnævne denne Bestillingsmand, samt i det sidst anførte Tilfælde i at bedømme den Sikkerhed, han har at stille for de Oppebørseler, som betroes ham, samt de nærmere Bestemmelser i Henseende til Tjenestetid med videre, der maatte findes hensigtsmæssige.