JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Da formodentlig mit Navn vil blive nævnt i Forbindelse med den af Sogneforstanderne Peder Steffensen og Christopher Rasmussen udstedte, i Stiftstidenden for 2de forrige Maaned med Misbilligelse omtalte, Jndbydelse til Grundlæggelse af et Samfund, hvor Communernes Anliggender i større Almindelighed skulde afhandles og Beslutninger fattes angaaende Petitioner og Regjeringsforanstaltninger, som maatte ansees gavnlige, saa finder jeg mig opfordre til at gjøre Rede for de særdeles Bevæggrunde, som bragte mig til at blande mig i dette Anliggende, og benytter denne Leilighed til at lægge for Dagen det Ugrundede i den udtalte Misbilligelse. Allerede for længere Tid siden blev jeg af flere Sogneforstandere af Bondestanden, saasom: Gaardmændenne Jeppe Andersen af Bødstrup, Jens Mortensen af Kraghauge og Peder Steffensen af Alstrup, men især af denne Sidste, anmodet om at give dem Udkast til en saadan Jndbydelse. Jeg tænkte mig det gavnligt og ledende til Lighed i de Expeditioner, som udgik fra de forskjellige Sogneforskanderskaber, at Gjenstandene for disse Expeditioner, naar de havde mere end local Jnteresse, debatteredes i Møder, der dannedes af samtlige Sogneforstanderskaber eller disses Udvalgte. Jsærdeleshed forekom det mig aldeles hensigtsmæssigt, at saadan fælleds Behandling fandt Sted i de Tilfælde, hvor Regjeringen forlangte Betænkning fra Sogneforstanderskaberne, som brugbare Materialier ved Udarbeidelse af Lovudkast, og den Betragtning paatrængte sig mig, at Productet af saadant fælleds Overlæg maaskee kunde levere Bidrag til et gunstigere Resultat for Huusmandssagen, end det, der er bleven den tildeel i Østifternes Stænderforsamling, saafremt Regjeringen maatte finde Anledning til at gaae ind paa denne Forsamlings høist tarvelige Jndstilling. Fremdeles tænkte jeg mig, at Sogneforstanderskabernes Medlemmer, der virke og indsamle Erfaring i forskjellige Livstillinger, kunde ønske Regjeringen petitioneret og Forandringer i Lovgivningen eller de administrative Indretninger, hvilke Petitioners moralske Vægt forøgedes, naar de fremtraadte som Resultat af competente Jndividers planmæssige og modne Overveielse, imedens de som enkelt Mands Meningsyttring og Bøn turde vente mindre Paaagtelse. Disse Betragtninger ledede mig ved Bedømmelse af Jdeen og dens sandsynlige Virkninger; jeg fandt den ligesaa smuk og hensigtsmæssig som loyal, og jeg skrev den Jndbydelse, der er bleven Gjenstand for en saa stræng Critik. Jeg ønskede, at Falsters Bondestand, fra hvem Jdeen var udsprungen, skulde have Æren for Grundlæggelsen af den første Forening af den Art i Danmark, og denne Synsmaade, der deeltes af dem, der begjærede min Bistand, foranledigede, at Jndbydelsen rettedes til saadanne Medlemmer af Sogneforstanderskaberne, der hørte til Jndbydernes egen Stand.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Hensigten med den foreslaaede Forsamling var alene at gjøre Bondemedlemmerne af samtlige Sogneforstanderskaber bekjendte med Planen, vække deres Jnteresse for Sagen og igjennem dem virke paa de respective Corporationer, til hvilke de hørte, saaledes at disse, saafremt de bifaldt Foretagendet, lode møde ved en senere Forsamling, i hvilken Selskabet da først skulde dannes og dets Vedtægter debatteres. Det ansaaes dog nødvendigt ved den første Forsamling, den 1ste Decbr.,at fremlægge et Forslag til Vedtægter for Selskabet som Fundament for de Discussioner, der i den Anledning ved den næste maatte reises og gjennemføres, saafremt det da viste sig at Foreningen kom istand. Udkast til disse Vedtægter leverede jeg, efter Overeenskomst med Peder Steffensen, i kort Omrids, og, da min Haandskrivt formodentlig er bleven kjendt, saa ligger deri en Opfordring til mig om offentligt at gjøre Rede for et offentligt Foretagende, hvori jeg har havt Deel.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Det er unødvendigt her at gaae ind paa Detaillen af det leverede Omrids til Vedtægterne, af hvilke jeg blot vil udhæve de i Forslag bragte Bestemmelser, at Selskabet, Foreningen, eller hvad man nu vil kalde denne projecterede Forsamling af Jndivider, skulde bestaae af Delegerede fra samtlige Sogneforstanderskaber, udvalgte ved Stemmefleerhed, og at forøvrigt enhver agtbar Sognebeboer kunde have Adgang til Forsamlingerne, dog uden Berettigelse til at deeltage i Discussionerne, der alene tilkom hine Udvalgte. Da saaledes, ifølge Planen Stemmefleerhed skulde beskikke Forsamlingerne, stod det jo til Sogneforstanderskaberne at lade deres bedste Kræfter træde i Virksomhed ved denne Leilighed, og det kan altsaa ligesaalidet med Føie siges, at Jntelligentsen søgtes udelukket som at Stands-Adskillelse tilsigtedes: Beskyldninger, som Jndbydelsens Ord ingenlunde retfærdiggjøre, om man end betragter den isoleret, thi dens korte Jndhold er, at Jndbyderne søge Bistand i deres egen Stand for at stifte en varig Forretningsforbindelse imellem Sogneforstanderskaberne, men ikke imellem disses Medlemmer af Bondestanden. Jmidlertid er det dog hine tvende formeentlige Misgreb, hvorover bemeldte Stykke i Stiftsavisen fornemmelig ivrer; men det er af foranstaaende Fremstilling af Facta klart, at Forfatteren har fægtet i Luften, idet han, anticiperende sin Mening, allerede den 25de November afsagde Fordømmelsesdom over det, som først skulde foregaae den 1ste December, og saaledes for tidligt bragte til Verden et Foster, der deler Utidighedens Mangler og Ufuldkommenheder med alle dets legemlige og aandige Søstre. Dette var det alene min Hensigt at vise; og da jeg troer, at denne ved ovenstaaende Linier er opnaaet, skal jeg ikke videre gaae ind paa Forfatterens enkelte prange Forudsætninger og Slutninger. Om iøvrigt Jndbydernes Jdee, der, god og smuk som den er, tilhører Bondestanden - endskjøndt dens Undfangelse laae de intelligente Formænd i Sogneforstanderskaberne ligesaa nær som disses mindre oplyste Medlemmer – har nydt anden Opmærksomhed end den, hiin anonyme Forfatter har værdiget den, og den, vistnok ufornødne, som blev dens første Fremtræden i Livet tildeel fra Politiets Side, skal jeg ikke kunne sige, men dette vil Tiden lære. Dustrup den 3die December 1842. J. P. Madsen.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Jndenlandske Efterretninger. I Anledning af den slesvigske Stænderforsamlings Adfærd mod den Deputerede Lorenzen, blev i Tirsdags afholdt et Møde af Kjøbenhavns Borgerrepræsentanter og Stænderdeputerede, hvilket dog ikke førte til noget afgjørende Resultat, idet man med 22 Stemmer mod 17 besluttede ikke at foretage noget Skridt førend de slesvigske Forhandlinger angaaende de stænderske Comiteer, i hvilken Sag der, som bekjendt, i Comiteebetænkningen tilraades Slesvigs Jndtrædelse i det tydske Forbund, ere blevne bekjendtgjorte gjennem Stændertidenden. (Kbhpst.)
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Ved en Natten mellem d. 18de og 19de Novbr. opkommen Jldebrand fristede Huusmand Christen Jensen Jldsgaard i Rind Sogn den tunge Skjæbne, at hans Huus blev lagt i Aske saa pludseligt, at ikke det Mindste blev reddet, men det rasende Element fortærede alt hans Jndbo, hans Avl og Besætning, sidste bestaaende af en Ko og 12 Faar. Endnu sørgeligere var det, at Jlden udbrød med en saadan Voldsomhed, at Mand og Kone, som aldeles nogne flygtede gjennem Luerne, kun fik de to yngste af deres fire Børn reddede, og maatte være Vidne til, at de to ældste Børn omkom, uden at Redning var mulig. Manden forsøgte at bane sig Indgang i det brændende Huus for at redde de tilbageblevne to Børn ved at nedbryde en Muur paa den Side, som var mindst angreben af Jlden, men under dette Forsøg nedstyrtede endeel af Taget paa ham, saa han blev meget forbrændt, og det var med Nød og neppe, at han i en af Smerte næsten bevidstløs Tilstand kunde flygte fra Døden. Det var et gruopvækkende Syn Dagen efter Jldebranden at see Levningerne af de indebrændte Børn. Af det ene var kun Underlivet tilbage i en aldeles forkullet Tilstand, og Hovedet som var skilt fra Kroppen, ligeledes forkullet. Paa det andet Barn vare Benene og den ene Arm opbrændte, og det øvrige af Legemet var omgivet af en forkullet Skorpe. De beklagelsesværdige Forældre staae nu ved en Askehob og begræde Tabet af deres Børn og deres Formue. Jntet var assureret, Forældrene reddede ikke engang Klæder til at skjule deres Nøgenhed med, og den stræbsomme Familie er nu bragt til Bettelstaven. (Ringk. A.)
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Af et Brev, dateret Paris i Novbr. 1842, fra en dansk Reisende meddeelt til Ringkjøbing Avis, erfares Følgende: En Behagelighed for os Danske her er det ogsaa, at værten i en Case, der bærer det skjønne Navn: "Case de Danmark efter vor Opmuntring har besluttet sig til at holde den berlingske Tidende, hvoraf de første No. ere komne, for en 8te Dage siden, og jeg har saaledes der læst de første Forhandlinger og Adressen i den jydske Stænderforsamling. Vi skulde ogsaa have havt Fædrelandet, men det komme vi nu lettere til, de Orla Lehmann kommer snart hertil, og da bliver det jo sendt til ham. Foruden Lehmann vente vi ogsaa Digteren H. C. Andersen hertil.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Jfølge Cancelliets Skrivelse af 10de Marts dette Aar blev Corsarens daværende ansvarhavende Redacteur, Candidat Morthensen, sat under Justitiens Tiltale for at have gjort sig skyldig i Overtrædelse af Trykkefrihedslovgivningen ved en i det nævnte Blads N 73 optagen Artikel: "Det nye Krigsdampskibs Reparation. Lands-Over- samt Hof= og Stads=Retten kom til det Resultat, at der ikke kunde være Anledning til at anvende Placaten af 1ste Novbr. 1837 § 1 og frifandt saaledes Tiltalte for Actors Tiltale samt paalagde det Offentlige Udredelsen af Actionens Omkostninger. Høiesteret har i Onsdags paakiendt henne Sag og dens Dom lyder saaledes: Lands-Over- samt Hof- og Stads=Rettens Dom bør ved Magt at stande. Etatsr. Salicath tillægges i Salarium for Høiesteret 20 Rbd. Sølv, som udredes af det Offentlige." Justitsraad Liebenberg var Tiltaltes Defensor for Høiesteret.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Om Præsten og Missionairen L. D. Hass beretter Dagen Følgende: Vi troe, at det ikke vil være uden Jnteresse for flere af vore Læsere at erfare, at denne nidkjære og selvopoffrende Mand, nu, ifølge hans sidste Skrivelse til Kjøbenhavn fra Wien, maa antages at have naaet Smyrna, Bestemmelsestedet for hans Missionsvirksomhed. Som bekjendt nedlagde han for omtrent 2 Aar siden sit Præsteembede i Medolden i det Slesvigske, og tog Ophold i Kjøbenhavn, for her at forberede sig til sin nye Virksomhed saavel ved at forsætte sine Sprogstudier, som ved blandt Andet at studere Lægevidenskaben. Han gjorde derfra adskillige Smaa reiser til Provindserne, for at vække Jnteresse for Missionssagen, og ved den varme Begeistring, som altid udmærkede hans Tale, lykkedes det ham at opnaae, at der paa flere Steder stiftedes Foreninger til denne Sags Fremme. Den 1ste October forlod han sit Fædreland, ledsaget af sin Hustru og 2 smaae Børn, samt af Seminarist Kold, der af Kjærlighed fulgte ham, for at kunne gaae ham tilhaande blandt det fremmede Folk. Efter et kort Ophold i det Slesvigske, hvor hans Kones Familie var samlet til Afskeed, fortsatte han Reisen over Berlin, Dresden og Wien, fra hvilken sidste Stad, han vilde reise den 2den November ned af Donau floden til Constantinopel og derfra til Smyrna. Det glæder os at berette, at saavel han, som hans Familie har befundet sig meget vel paa hele Reisen, og vi kunne ikke andet end ønske ham al Held og Velsignelse til hans vanskelige og besværlige Kald, som han, ledet af en sand og levende Begeistring for Sagen, nu har opoffret sig til. Saasnart nærmere Efterretning ankommer fra Smyrna, skulle vi meddele den her i Bladet, og ville nu kun til Slutning anbefale det udkomne Portrait, der vist vil være et kjært Erindringsblad for den Af reistes mange Venner og Bekjendtere. Det faaes i den Wahlske Boglade, Graabrødretorv No. 118, for 4 Mk. Exemplaret."
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Det sidste N af Kieler Correspondenzblatt er udkommet med en stor hvid Censur=Aabning. Det skulde dog vel ikke - spørger Kbhpst. have været en Artikel i det danske Sprog, der er bleven strøget? Nykjøbing den 5te Decbr. Da den brave danske Folkerepræsentant P. H. Lorenzens Færd og Skjæbne i den slesvigske Stænderforsamling ogsaa her har vakt almindelig Jnteresse, er ved Fleres forenede Medvirkning affattet en Adresse, der i det Væsentligste er af samme Jndhold som den kjøbenhavnske Adresse til Hr. Lorenzen, og som indtil Udgangen af denne Uge henligger til Underskrift paa Stiftstidendens Contoir.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Apotheket i Nysted er i forrige Uge solgt til Cand. Pharm. Mølmark fra Kjøbenhavn for 20,000 Rbd.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Kjøbenhavns Børscours den 2den December 1842. Hamborg 2 Maaneder – a vista 201 1/2. - Species 200. - pCt. Kongelige Obligationer (uden Rente) 102 a 102 1/2 Rbd. Sedler. - Nationalbank Actier 111 1/2 Rbd. i rede Sølv.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Kjøbenhavns Torvepriser den 3die December. Rug, 5 Rbd. 56 s. a 6 Rbd. 16 s.; Hvede, 5 Rbd. 56 s.a 7 Rbd. 32 s.; Byg, 2radet, 3 Rbd. 36 s. a 3 Rbd. 56 s.; dito, stradet, 3 Rbd. 4 s. a 3 Rbd. 24 s.; Havre, 2 Rbd. 56 s. a 3 Rbd. 8 s.; Erter, 3 Rbd. 88 s. a 4 Rbd. 40 s.; dito, graae, 4 Rbd. 32 s. a 4 Rbd. 72 s.; Flæsk røget, Lpd., 1 Rbd. 92 s. a 2 Rbd. 8 s.; dito, grønsaltet, 1 Rbd. 44 s. a 1 Rbd. 68 s.; Smør, Pd., 25 a 28 s.; Æg, Snesen 30 a 34 s.; sjællandsk Smør, Fogn., 14 Rbd. 48 s. a 15 Rbd. 72 s. S. og T. Forlangt indrykket. Jeg kan ikke andet end bevidne Hr. Arnkiel min Tak fordi han nu i sidste Stiftstidende har draget Sløret bort fra de øvrige af Nørre Alsløv Sogneforstandere, da man af Stiftstidenden No 142 ikke kan see hvem han mener, men nu tydelig er kommen til den Mening, at det er mig. Det klinger ret smukt naar man seer Hr. Arnkiel nævne sin Offentlighed men mine Medborgere er ubekjendt med at Redacteuren, af Stiftstidenden var indkaldt for Forligelsescommissionen, for der at opgive Forfatteren til Jnseratet i No 142, underskrevet en Beboer i Nørre Alsløv Sogn. Da nu mine Medborgere seer, at det var af Rettens Vei det skulde oplyses, kan vist slig Offentlighed ikke kaldes andet end tvungen. Hvad den Beskyldning angaaer med de tvende Qvier, skylder jeg mine Medborgere af sige dem Sagens Sammenhæng, som er, at jeg havde hos Gaardmand Rasmus Frandsen i Tjæreby 2de Qvier i Græsning. Ved Mikkelsdagstider sendte jeg mine Karle, Christian Jensen og Peter Clausen til nævnte R. Frandsen, hvor de da modtog fornævnte Qvier. Mine Karle kjendte dem ikke, men ved Hjemkomsten saae jeg at det ikke var mine egne, men vilde saaledes oppebie Tiden til den, der havde modtaget mine, kom, eller jeg kunde faae dem oplyste ved Sogne stevne. Trende Dage efterat jeg havde modtaget Qvierne, kom R. Frandsen, som havde opdaget sin Feiltagelse ved Udleveringen af samme, og derefter kom tvende Mænd fra Væggerløse for at modtage deres, og jeg igjen modtog mine. Hvad Bøderne angaaer, dersom det skulde være for Qvierne, erklæres dette fra min Side for aabenbar Usandhed. Dette er Sagen, hvorfor Hr. Arnkiel saa slemt har villet sigte mig i Stifts tidenden, og som nødsager mig til at søge min Ret ved Domstolene. Det nærmere af Sagen skal igjennem Stiftstidenden blive offentliggjort.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
De øvrige Sigtelser i Hr. Arnkiels Jnserat i No 142 skal jeg paa det Bestemteste fralægge mig. Nørre Alsløv den 2den December 184. Peder N. Raver. (Forlangt indrykket.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
J Lollands-Falsters Stiftstidende No 148 har jeg bekjendtgjort mig som Forfatter af det i samme Stiftstidende No 142 Jndrykkede, underskreven En Beboer i Nørre Alslev Sogn. Da der i dette Jnserat er indløben en Trykfeil, idet i sidste Membrum staaer: At ved Ovenstaaende ikke sigtes til Andre af Sogneforstanderne end Peder Naver, – bedes dette rettet derhen: At der i det af mig i No. 142 indrykkede Jnserat, hvad Brændeviinsudsalget og Rygtet om Qvierne angaaer, ikke sigtes til andre af Sogneforstanderskabet, end Gaardmand Peder Naver i Nørre Alslev. Gaabense den 3die December 1842. H. M. Arnkiel.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Provstinde M. E. C. Nyrop, født Heilmann Herrens Frygt jo nyttig er til Alt Held paa Jord forjætter den og hisset, Salighed saa har en Paulus talt – og hvor fast var du herom forvisset, Salige! Ja Gudsfrygt i dit Sind Gav dig Fred og Fryd paa Livets Veie, og gik Nogen til Guds Rige ind, Da har du det visselig i Eie; Derfor klage vi ei ved din Grav. Derfor græde dine Börn saa stille, Derfor hædres Mønstret, du os gav Det vi Alle efterfølge ville. Hvil da södt i uforstyrret Ro Fryd dig hist blandt forudgangne Kjære. Men den Frommes Minde veed vi 30 Her til sand Velsignelse skal være.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
AVERTISSEMENTS. Undertegnedes Papir=Handel er sorteret med en stor Deel forskjellige inden- og udenlandske Papirer, som sælges til forholdsviis meget billige Priser. H. Berggreen.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
En confirmeret Dreng af honnette Forældre kan strax blive antaget i Uhrmagerlære, naar man derom henvender sig til Undertegnede. Sammesteds er til Salg: et udmærket smukt og godt engelsk Stueuhr, bornholmske Stueuhre og forskjellige Sorter gode og solide Lommeuhre. Nakskov den 24de November 1842. C. R. Jensen.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
En Hollandsk Mølle, vel vedligeholdt, beliggende for god Søgning og tæt ved en af Stiftets Kjøbstæder, er underhaanden at faae tilkjøbs. - En betydelig Deel af Kjøbesummen kan forblive indestaaende i Eiendommen. Adressecontoiret anviser.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
At jeg har nedsat mig som Læge og Fødsels hjælper i Mariboe, bekjendtgjøres herved. C. Schouboe, Candidat i Medicin og Chirurgie.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Auctioner. Møen. Torsdagen den 8de December førstkommende Formiddag Klokken 10, afholdes paa Gaardmand Christopher Larsens Gaard i Vindebek Bye Phanefjord Sogn offentlig Auction over Takkelage og Jnventarium bestaaende af gode Seil Touge, Anker og Ankerkjettinger m. m. som har henhørt til den under Vindebek indstrandede Slup Cathinca ført af Capitain Minners hjemmehørende i Enden. Tillige sælges den fra Skibet ilandbjergede Ladning circa 150 Tønder Hørfrøe deels i Foustager deels løst, samt circa 40 Tønder Ærter, i Sække, nogle Ankere med Rom, noget Porcellain, m. m., alt efter Conditioner som ved Auctionen erfares. Stege den 1 December 1842. C. Meincke.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Jndkaldelse.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-05
Creditorerne i Stervboet efter afdøde Tjenestekarl Rasmus Christensen, hos Gaardmand Christen Jensens Enke i Nørre Radsted, indkaldes herved, med 12 Ugers Varsel til, for undertegnede committerede Skifteforvalter i Boet, at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer. Hardenberg den 1ste December 1842. Dons Adressecontoirets Commissionairer ere: Dhrr. Boghdlr. Thierry i Nakskov, Kammerr. Suhr i Rødby, Posterpediteur Christensen i Stokkemarke, Boghdlr. Giegengack i Maribo, Apotheker Grundtvig i Saxkjøbing, Postmester v. Staffeldt i Nysted, Kbd. Wulff i Stubbekjøbing, Færgeforpagterne Arnkiel i Gaabense og Dyrehauge i Vordingborg.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Lollands Falsters Tidende. Stift Redigeret, trykt og udgivet af W. F. Laub i Nykjøbing. No 131. Torsdagen den 8 December.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Jndenlandske Efterretninger. Af nedenstaaende Adresse, der indtil Mandag Middag ligger til Underskrift paa Stiftstidendens Contoir, vil en Afskrift ligeledes i samme Tid findes henlagt hos Hr. Boghandler Berggreen. Udenbyes Boende, der maatte ønske at tilføie deres Navne paa denne Adresse, men som ikke have Leilighed til at gjøre dette personlig, ville behage skriftlig at bemyndige en her boende Mand til at underskrive for dem. Til Folkerepræsentanten. Peder Hjort Lorenzen. Danske Mænd kunne ikke uden de smerteligste Følelser see den Jnstitution, der bebudede sig som Morgenrøden for en lysere Dag, i Hertugdømmet Slesvig forvandle sig til en Uveirsky, der truer, med eet Slag at fuldbringe, hvad Aarhundreders først maaskee ufrivillige, men efterhaanden systematiske Bestræbelser hidtil forgjeves have virket for Fortydskningen af et med Danmark ved Blodets Baand forenet Landskab og derigjennem dets Løsrivelse fra det endnu sunde Legeme, med hvilket det hidtil deelte Livskraft. Med levende Jnteresse have vi derfor iagttaget den Kamp, som i de senere Aar er bleven ført om den danske Nationalitets og det danske Sprogs Ret i Hertugdømmet Slesvig, med Bekymring have vi været Vidne til den Anmasselse, hvormed det fantiske og eensidige schleswig-holsteinske Parti i den slesvigske Stænderforsamling har haanet hvad der maatte være os helligt, og vovet at træde vort Modersmaal under Fødder. Men ligesom vi saaledes have følt hiint Parties fjendtlige Angreb rettede ikke alene mod de Danske i Slesvig, men mod os og mod den danske Nationalitet i det Hele, saaledes erkjende vi ogsaa, at De, ædle Mand med de Fag, som trofast have staaet ved Deres Side, ikke alene har forsvaret Deres egen og Deres Vælgeres, men ogsaa vor og alle Danskes gode Ret. Derfor være De forvisset om, at om De end nærmest er stillet blot for vore Modstanderes Had og Forfølgelse, kæmper De dog ikke alene, thi et enigt, kraftigt og erkjendtligt Folk staaer ved Deres Side; derfor modtage De herved vor oprigtige Tak for den mandige Kraft og urokkelige Fasthed, hvormed De ligeoverfor hine Anmasselser har kæmpet for Danskheden og den danske Stats Eenhed; derfor endelig ville vi i et loyalt Sindelag med vore hjerteligste Ønsker ledsage Deres Fremtids Færd.