Berlingske Tidende, 1833-08-27
Det i Dag udkomne No. af The Times meddeler et til Redationen indsendt Brev fra en Mand, der underskriver sig : En loyal og constitutionel Portugiser", og betegnes som meget agtbærdig. J Anledning af dette Brev tilføjer hiint Blad. "Den linge Dronning vil snart vorde officielt erkjendt af Storbritanniens og naturligviis ogsaa af Frankriges Regjering. Det glæde os, at erfare, at det Rygte, at Don Pedro selv vilde erklære sig for Konge, blot er udbredt, deels af de Daarer, som man kunde kalde de Portugisiske Radicaler, og deels af Don Miguels Tilhængeres trædske Ondskab. Dette Brev forsikkrer, at Døn Pedros Hensigter ere ømme og faderlige i Henseende til hans Datter og hendes Rettigheder, og at han blot attraaer at gjenprette sin Datters Throne og giengive sit Fæderneland dettes hanle Friehed og gamle Hæder. - Vi haabe: endnu noget meer. - Brevet erklærer ogsaa, at Don Pedro ikkun høist høirne har modtaget Regentskabet og i sit Manifest udtrykkeligen bebudet, at han ikkun vil føre det indtil Cortes kunne sammenkaldes. Det er blot de exalterede Portugisiske Liberale, der mundtlig og skriftlig have udbredt en saa uretfærdig Mistanke om ham, og man begriber lettelig, at Dronningens Forsvarere have havt større Møje med at kæmpe mod disse falske Liberale end imod Absolutisterne selv, fordi hine, der kalde sig Dronningens Venner, ikke saa ligefrem kunne angribes, som disse hendes erkiærede, aabenbare Fjender. Den Engelske Handels store Udstrækning i Sydhavet og ved Perus og Chilis Kyster, Hvalfangstens Tiltagende og den store Mængde af Skibe, der paa Reisen til de Engelske Colonier i Anstralien derøre Sydamerika, havde i nogle Aar gjort Trangen til en Besiddelse i Nærheden af Sydamerikas østlige Kyst følelig: denne Besiddelse skulde være en tryg Havn for Skibe, der lede Skibbrud, i Krigstid en militær Station, i Fredstid et Depot for Matroser; den maatte tillige kunne yde Levnetsmidler og Materialier til Skibenes Reparation. Det Engelske Admiralitet kastede sine Øine paa Malminerne, en Orgruppe, der fuldkomment svarer til den Hensigt, som man ønskede at opnaae, og benyttede mod Slutningen af sidste Aar en Leilighed, der tilbød sig at bemægtige sig dem. Denne Gruppe bestaaer af to Hovedøer, Øst= og Vest-Falkland, og af omtrent 9 mindre Øer, og Klipper; den ligger under den 50de Gr. f. L. og 60de Gr. v. Br.; og har adskillige gode Havne. Disse Oer vare ubeboede, indtil Franskmændene i Aaret 1764 under Bougainville anlagde en liden Colonie, Fort Louis, paa Østfalkland, og Englænderne i det følgende Aar toge Vestfalkland i Besiddelse. Spaniens Reclamationer, Coloniernes slette Administration, som gjorde deres Besiddelse byrdefuld, og Handelens Ubetydelighed i hine Have, vare Anledning til at ovennævnte Colonier efter 10 Aars Forløb bleve opgivne og forladte. Omsider anlagde en Englænder, Shosield, i Aaret 1814 en Colonie der, for at garve Huder til Salg i Buenos=Ayres. Derefter bortforpagtede Republiken Buenos=Ayres Øerne til en Tydsk Kjøbmand, Ludvig Vernet, (hvis egentlige Navn var Werner) paa 21 Aar. Han bragde Quacos og Jndianere fra Fastlandet og beskjeftigede dem med at fange det vilde Qvæg og sælge Fisk til Buenos=Ayres. J Aaret 1831 udbrød en Tvist imellem Nordamerika og Buenos Ayres om Skibsfarten ved Patagoniens Kyster, paa adskillige Nordamerikanske Skibe blev lagt Beslag; derimod lode de forenede Nordamerikanske Fristater Colonien paa Østfalkland angribes af Capt. Duncan og endeel af Colonisterne bortføres til Nordamerica. Rivadavia, paa den Tid Præsident i Buenos Ayres, besluttede derpaa at colonisere Øerne, og sendte en Garnison under Oberst Vicos Commando derhen, for at beskytte dem imod den Erobring, hvormed de Nordamerikanske Fristater havde truet. Disse Tropper bestode for største Deelen af Tugthuusfanger; de dræbte Obersten, forlode tildeels Øerne, og disse maatte naturligviis vorde et Bytte for det første Nordamerikanske Krigskib, der vilde lande. Under disse Omstændigheder sendte den Engelske Station i Rio Janeiro den 9de December. 1822 to smaae Krigsskibe, for at besætte Derne i Englands Ravn. De landede den 14de Januar 1833, Resten af den Argentinsk Besætning indskibede sig uden mindste Modstand, og det Engelske Flag blev heiset. Man fandt Climatet og Jordbunden bedre end man havde ventet. Hiint er meget tempereret, tillader ved ikke at dyrke Hvede, men er Haugeværter meget gunstig, og de græsrige Enge formaae at ernære en stor Mængde Qvæg; blot paa Østfalkland er Græsning for 40,000 Stkr. Hornqvæg; de faa Stykker, som Franskmændene efterlode, havde formeeret sig indtil 7000 Stkr.; Heste og Sviin i samme Forhold. Climater er omtrent det samme som paa Shetlandsøerne, og det synes at være den Engelske Regjerings Hensigt, at sende Colonister fra disse Øer didhen. Havet er meget fiskerigt og yder allerede nu hele Sibsladninger af tørret Fisk, som føres til Buenos=Ayres og Rio Janeiro. Kort: Colonien tilbyder arbeidsomme Jndvaanere alle Velstands Elementer, ligesom ogsaa den Engelske og Amerikanske Handel et sikkert Tilflugtsted og alle Hjelpemidler til at forsyne sig med Proviant og andre Fornødenheder. Baade Buenos=Ayres og de Nordamerikanske Fristater have gjentagne Gange og paa det Eftertrykkeligste protesteret imod Øernes Besættelse af Englænderne, men hiin Republik er altfor svag til at gjøre sine Fordringer gieldende, og de Nordamerikanske Fristater have selv ingen Eiendomsret til Øerne; England vil derfor useilbarligen opaae sit Øjemeed og erholde et nyt Leed i den Kjæde af Søestationer, som det har draget omkring Jorden.