Viborger Samler, 1829-12-23
Postefterretninger fra Udlandet. Lissabon den 29de Novbr. De gamle barbariske Love om Vildtets Fredning for Kongens Fornøielse gjennem en Strækning af flere hundrede Mile blive nu saa skrækkelig satte i Kraft at en Bonde, naar man træffer ham med det mindste Stykke Tønder og en Flintesteen for at antænde sin Cigarre, bliver hæftet som Vildttyv og idømt en Straf, der for 2de Aar siden er gaaet at Brug, imidlertid vedbliver Don Miguel at øve sine Adelsmænd og Heste til den store Turnering, som han har anordnet til sin Kronningsfest og - som Rygtet siger - til sin Formæling med en neapolitansk Prindsesse, til hvem han personlig vil heil i Madrid. Allerede den 20de vilde han afgaae til sit bestemte Jagtpartie ved Pinheiro paa hiin Side af Tajo; imidlertid maatte saavel dette som Afmarschen af det 4de Rytterregiment, der skulde ledsage ham, opsættes. Nu er han dog afreist til sit foregivne Jagtpartie med et Antal Tropper af alle Vaabenarter, der gjerne kunne giælde for en Armee; den var paafaldende at han medtog et ubyre Antal Hof vogne. Til slige Ting hører nodvendiqviis Penge, og da der ingen var i Statscassen, saa vendte man sig til Snuustobaks=Contrahenterne; disse sagde, at de Jntet havde at undvære; men halv contant, halv i Vexler vilde de dog anskaffe 100,000 Milreis, naar deres paa tre Aar afsluttede Contract blev forlænget paa et Aar til. Dette er formeligen lovstridigt, da Beløbet af denne Forpagtning har sin anviste Bestemmelse; imidlertid blev Contracten indgaaet, og istedet for i Statscassen gaae de 100,000 Milreis nu i Hænderne paa den berømte Marquis de Borba, Overskatmester for det kongelige Hofhold og Overkjøkkenmester. Denne Foragt for alle Forpligtelser har mere end alt Andet aabnet Folkets Øine, og saa meget end Capuzinerne dagligen foreprædike det, at Don Miguel er sendt det fra Himlen som dets Konge, saa hører man dog nu hver Dag Attringer fra Folket, at han er tilskikket dem fra et ganske andet Sted. I Hoftidenden er udkommen en barbarisk befaling, ufortøvet at lægge Beslag paa alle de Fraværendes Eiendom, der ikke have erholdt Tilladelse til at forblive i Udlandet; denne Tilladelse er afslaaet Enhver, der har ansøgt derom. Dette vil formere den almindelige Elendighed i en oprørende Grad, ligesom ogsaa Antallet af Confiscationerne, hvorved Tusinder af Arbeidere, Tienest folk o. s. v. berøves deres sidste Bid Brød. - Den bekjendte Visconde de Quclu; er afseilet paa en Fregat; hans Bestræbelser for at erholde en Audients hos Jnfanten for hans Afreise vare frugtesløse. Den pavelige Nun tius bliver udpebet paa Gaderne, hvor han lader sig see, ogsaa er der en Pamphlet imod ham i Omløb. Mordene formere sig i vort ulykkelige Land og udøves dagligen med storre Barbarie. Militscapitainen Jose Joano Alves, en rig og som Dronning Marias Tilhænger bekjendt Mand, levede i lang Tid skjult i Landsbyen Carvicatz ved Staden Tørrede Moncorvo; men hans forhenværende Oberst udspeidede og angav hans Opholdsted, og kom selv for at fængsle ham. Den ulykkelige Mand vilde forsvare sig; men man forekom ham, idet man skjød paa ham med Geværer. Han faldt igjennemboret af to Kugler, men endnu dragende Aande; nu lagde hans Bødler ham paa en Karre og et Bundt Halm under ham. Obersten havde sendt Bud til Øvrigheden i Moncorvo, og drog selv foran Karren. Ved Ankomsten til Staden overfaldt den i Forveien ophidsede Pøbel den Døende med Skjældsord: "Forræder imod vor Herre Don Miguel! Frimurer, o. s. v., satte Jld paa Halmen under ham og saae med Helvedes Glæde paa, at Luen fortærede ham. -J disse Dage erholdt en, som en londonsk Tidendes Correspondent bekjendt, Englænder befaling af Politiet, at forføie sig til dets Bureau. Jmidlertid var han saa klog først at henvende sig til sin Nations Generalconsul, og Hr. Mackenzie synes at have handlet med megen Klogskab og uden Tvivl overeensstemmende med sine medbragte Jnstructioner, for at spare hiin al ubehagelighed. - Skibe, bestemte til Angola, blive hver Dag ladede med saakaldte politiske Forbrydere af enhver Alder Rang og Stand, for at gjøre Plads for Andre i Fængslerne; og for at det africanske Clima kan udføre Bøddeløxens Forretning, finde hverken Ungdom, Oldingsalder eller Sygelighed den mindste Skaansel, ligesaalidt som et langt i Militairtjenesten tilbragt Liv. Saaledes blev en gamme Officier af værdigt Udseende, der blev revet ud af sin Sygeseng i Fængslets Hospital, i disse Dage slæbt ombord af to Karle - og hvilket Syn var ikke den ulykkelige Enke efter Brigadeer Morcira (som blev hængt i Marts Maaned), der svømmende i Taarer, kastede sig om Halsen paa sin Søn, en spæd Yngling, der blev bortjaget som Forbryder, og hvis Skjæbne hun paastod at ville deele. Herved kan man bevidne som den strængeste Sandhed at Don Miguel, ridende langsomt, med en heel Escadron Ryttere, som sædvanligt, i sit Følge, viiste sig paa Torvet, da en Afdeling saadanne ulykkelige, anseelige Fanger for deres Jndskibning skulde bringes til det indiske Huus. Men da deres Ankomst paa Floden fra Fortet S. Juliano blev forsinket ved Modvind, saa maatte han for denne Gang undvære den forventede Fornøielse og ride tilbage. - Fangerne i Fortet S. Juliano alle Officierer og andre Mænd af Rang, vare hidtil indspærrede i et underjordisk Fængsel under Platformen, som støder til den uhyre hvælvede Cisterne. Forrige Uge faldt saa voldsomme Regnskyl, at denne Cisterne, hvis Mure mange Aar ikke have været efterseete, gav efter for Vandmassen, som trængte ind i Fængslet, strax naaede Fangerne til Brystet og, da Regnen vedvarede, stedse steeg høiere. Man kan begribe, at Hine, der vare i Dødsfare skrege om Hjælp, hvilket berettedes Fængslets Commandant Teller Jor dano. Han befalede meget koldblodigt at lade Garnisonen marschere op, hvilket under den stærke Regn udfordrede megen Tid, og først da denne Militair parade var opstilt med tilbørlig Langsomhed og Høitidelighed overalt i Fæstningen, og især foran den med Vand opfyldte Hvælving, blev denne aabnet og de Ulykkelige bragte op i et høiere beliggende Fængsel. Dog vare allerede fire druknede, og Vandet stod dem Alle op til Halsen. Sexten ligge for Døden, og Alle ere meere eller mindre syge. De 8te Fanger maae alene tatte dette skrækkelige Tilfælde og den Omstændighed, at alle andre underjordiske Fængsler ere fulde, for, at de nu befinde sig over Jorder, i et Værelse med Bræddegulv. Da vor eneste endnu tilbageblevne Fregat, Amazona, mistede sin Besanmast i en Storm, undkom en engelsk Skonnert, som den havde taget i lang Afstand fra Terceira og besat med sex Søesoldater; sandsynligviis har Besætningen overmandet disse.