JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1844-08-02
Fremlysning. 20,069 Næser og et tilsvarende Antal knyttede Næver ere komne tilløbende og kunne behageligst afhentes af de respective Eiere. En blød og magelig Sovesopha ønskes snarest muligt tilkjøbs af Comiteen for "den nye Landingsbro ved Toldboden". To a tre Tærskere kunne erholde Ansættelse paa Valdnæsgaard, naar de ville tærske hvadsomhelst der forefalder. Det forleden Dag averterede Salg over "Aldershvile" tilbagekaldes herved. "Kjøbenhavnspost." Dørr., som have behaget at tegne sig som Deeltagere i den slesvigske "Forening" for den danske Sags Fremme, indbydes herved til et Møde i Kongens-Gade for at modtage Underretning om en dem tilfalden Arv. Formedelst, forandret Bestemmelse" vil der i Løbet af Sommeren, ved offenlig Auction paa Stadens Materialgaard, blive bortsolgt et betydeligt Parti casserede Trykkefrihedslove, Anordninger, Forordninger, Rescripter, Placater, Bestemmelser, Resolutioner osv. osv. Catalogerne ville forinden være at erholde i Cancelliet. Tid og Sted bekjendtgjøres nærmere af Brolægningscommissionen.
Corsaren, 1844-08-02
Tjeneste anvises. Et accurat og særdeles paapasseligt Jndivid med extraordinaire lange og fine Øren kan faae Ansættelse som Snuushane paa Himmelbjerget d. 1ste August 1844. Man behage at henvende sig til velbestalter Cancelliraad Kjellinghusen i frankerede Breve Mk.: "Hvor F - ikke selv er, der har han sine visse Bud."
Corsaren, 1844-08-02
Udkastet til den nye Trykkefrihedslov er nu arriveret gjennem Stændertidenden og Ankomsten strax høitideligholdt af Justitsraad Reiersen ved Beslaglæggelsen af "Fædrelandet" og Kjøbenhavnsposten" e iet Aandedræt. Det er et yderst interessant Actstykke. Dersom det kongelige Cancelli ikke var et saa alvorligt Collegium, kunde man sige, at det temmelig letsindigt i dette Lovudkast rutter med Fængselsstraf. Hvor ville J sætte os? I have nok reent glemt den ulykkelige Fængselssag. - Men "vi forbeholde os senere at komme tilbage paa denne interessante Gjenstand." Foreløbig ville vi blot give vore Læsere en Jdee, en Forestilling om, en Mundsmag af Loven. Naar man for Ex, skriver, at Drengen eller Contoiristen paa "Harlequins" og "Caroline Amalias" Expeditionscontoir i Qvæsthuusgaden er uartig mod dem, der forlange Billet, saa frier det ikke aldeles for Straf, om man med mange Mennesker beviser, at han har været utilgivelig storsnudet. Man kan desuagtet, for uforsvarlig Ligegyldighed mod de mulige Følger for bemeldte Drengs eller Contoirists gode Rygte blive dømt i en Bøde af 20 til 200 Rbd. Som Følge heraf ønsker bemeldte Dreng inderligt, at Udkastet maa emanere som Lov, og naar det saa er blevet Lov, vil han naturligviis næsten blive utaalelig for Passagererne, indtil Rhederne mærke, at der bør gjøres en Forandring og Personen altsaa afsættes - hvilket Altsammen kunde være undgaaet ved en nogenlunde fri Presse.
Corsaren, 1844-08-02
Ved at omtale den "noksom bekjendte Godseier Hr. Mylius", kommer "Fædrelandet" ved en besynderlig Feil i Ordsammenstillingen til at sige: . . . "advaret mod .... Hr. Mylius, som af Hs. Majestæt er benaadet med Kammerherrenøglen og optagen i den danske Adelstand, fordi Statskassen har lidt store Tabved Hr. Mylius."
Corsaren, 1844-08-02
Hvad er "Oldduft"? Kan Nogen finde paa det? Nu, saa ville vi fortælle det: Det er et Ord, som Jngen kjender, og som derfor er kommet i " Dansk Pantheon."
Corsaren, 1844-08-02
J flere og flere af vore Skoler oprettes nu Forberedelsesclasser "for ganske smaae Børn, der ere aldeles uforberedte", og i Førstningen intet Egenligt skulle lære. En dygtig Pædagog har ifinde at gaae et Skridt videre og under Forberedelsesclassen sætte endnu en Classe, hvor Eleverne kun skulle lære at patte.
Corsaren, 1844-08-02
Naar Forsøget skulde vise sig practikabelt, vil samme Pædagog sætte sin Skole i umiddelbar Forbindelse med Fødselsstiftelsen.
Corsaren, 1844-08-02
Blok Tøren skal i sin sidste Piece have protesteret mod at benævnes "Literatus." Han vil betitles med Oversættelsen: Videnskabsmand. Hr. Blok Tøxen. kan have Ret i dette Forlangende, eftersom det latinske Ord "literatus' er tvetydigt. Det kan nemlig baade betyde en "Videnskabsmand" og en "Brændemærket".
Corsaren, 1844-08-02
Ved den Fuglefkydning, som næstafvigte Mandag holdtes i Slagelse, kunde man ikke faae Kongegevinsten ned, og, da man ikke havde Lyst til at styde endnu en Dag, trak man Lod om denne Gevinst. De gode Slagelseniensere lægge maaskee ikke Mærke til, hvilken Uleilighed de øiensynlig kunne spare sig for Fremtiden. Herefter behøve de jo slet ikke at styde, de kunne ved Fuglestangen bortlodde alle Gevinsterne.
Corsaren, 1841-03-05
II. Odense den 5te Febr. 1841. Da der i intet Blad har været fortalt Noget om, hvorledes vi egentlig havde det her i Odense ved Valgene, saa kan De, Hr. Corsar! maaskee optage en lille Artikel herom i Deres Spalter. Naar man i Sommer spurgte vore gode Vælgere, hvem de meente vilde blive deres Deputerede, saa rystede de altid paa Hovedet og sagde: Jo, desværre, Abrahamson sætter nok sit Valg igjennem," og - saa stemmede de ved Nytaarstid selv paa ham. Bebreidede man dem saa, at dette var inconsequent handlet, saa svarede de: "Ja, hvem skulde man faae at vælge? Her er jo ingen Anden." Men ingen af Odenses valgberettigede Borgere, hverken de constitutionelle eller de conservative eller de, som Jngenting vare, vidste (og vide det vel ikke endnu), om Abrahamson var constitutionelsindet eller ei. Man vidste, at han engang i sin glimrende Periode havde været høiconservativ, men at Skjæbnen senere var gaaet ham imod (navnlig at han i Sommer kun blev Oberst og ikke Kammerherre), og derfor troede maaskee Nogle, at han var bleven liberal; men uvis var man dog i ethvert Tilfælde. Men just herved var han den bedste Deputerede, Odense kunde erholde; thi Odense er selv uvis i sine Statsideer. Da vore gode Borgere læste Schous og Tuteins Taler i Sommer, kom de saa vidt, at de forbausede sagde: "En Constitution var dog ikke saa gal en Ting", og ved denne sindrige Tanke ere de foreløbig blevne staaende. - Hvad der ogsaa er at mærke her i Odense, er det gemene Bladkjævleri. (Jeg bruger udtrykkelig Ordet gemenel, fordi det er det gemeneste Ord i Skriftsproget og derfor bedst passende ved denne Leilighed). Dog - den kjender De formodentlig, og jeg gaaer derfor over til at fortælle Dem andre Ting.
Corsaren, 1844-08-02
Nævnte Gevinst havde et mærkværdigt Uheld. Ved Bortlodningen tilfaldt den et udenbyes Medlem, og et saadant tør ifølge Lovene ikke være Fuglekonge. Jfølge samme Love skulde nu Geviinsten tilfalde den, der havde næstbedste Gevinst, og det var - Amtmand Stemann. Nu var Amtmanden ikke selv tilstede til at bære Baandet. Den, der havde nedskudt Gevinsten til ham, vilde ikke bære det, og saa valgte man da tilsidst en af Statsminister Stemanns Forvaltere til at forestille Fuglekongen. Vi have ikke det Ringeste imod, at han jo var god nok dertil; vi ville kun gjøre den Bemærkning, at der fik Mange Godt af den Kongegevinst.
Corsaren, 1844-08-02
En ganske ny Boghandlerforening. Den kjøbenhavnske Forening af Boghandlere har allerede lidt stor Skade ved den Blok Tøxenske Boghandlerforening, men det vil gaae den endnu værre, al Næringen vil blive tagen fra den. Til det System over Communallovgivningen, som Amtmanden i Viborg, Baron Bretton, udgiver, har han været saa heldig at erholde en Subskribentsamler i - Cancelliet. Cancelliet har valgt Amtmændene til Distribuenter, disse have besørget Planerne til Sogneforstanderskaberne, og denne Association har allerede skaffet Hr. Bretton 900 Abonnenter. Men det er ikke nok. Subskriptionsplanen var affattet i saa vage Udtryk, at Subskribenterne, der antoge, at Værkets Priis vilde blive et Par Daler, nu ved de første Binds Udgivelse see, at det vil blive en Spog paa circa 17 Rbd. Det kan man byde Subskribenter, der indkomme gjennem Cancelli og Amtmænd. Hvis vi kunde være saa heldige som Hr. Bretton, saa tilbyde vi at give de meget ærede Subskribentsamlere 33 pCt. Rabat.
Corsaren, 1844-08-02
Skizzer. En ung Premierlieutenant. En gammel-fyrstelig General. En Volontair i Rentekammeret. Et Livsbillede fra Sønderborg. Her forestilles, hvorledes en saakaldet Stadshauptmand forbyder Hr. Paulsen at bære den danske Cocarde: Han er afbildet i det Øieblik han siger: "Wat habben Se dort po Chacolen?"
Corsaren, 1844-08-02
Vi skylde Læserne Erstatning for de beslaglagte Numere, og en Samling Tegninger har allerede været under Arbeide siden Slutningen af Juni Maaned. Men, da der hver Uge maa sørges for selve Bladet, gaaer det noget langsomt. Nu lader det til, at Abonnenterne tillige ville faae de Nr., hvorfor Erstatningen beredes dem; thi det beslaglagte Nr. 176 blev i Løverdags af Hof- og Stadsretten frifundet og det Offenlige paalagt Sagens Omkostninger. Saasnart Høiesteret ogsaa har frifundet nævnte Nr., skulle Abonnenterne uopholdelig faae det tilbragt; men det er dog nok bedst, at de imidlertid faae en Samling Træsnit.
Corsaren, 1844-08-09
Agent Georg Carstensen. Jllustreret Kæmpevise. Mel. En Riddersmand drog fra sin unge Brud osv. Hr. Carstensen drog fra Tivoli ud Jdeer og Ære at vinde; Hver Actionair ved den høieste Gud Svor ham det kjærligste Minde. Han drog over Bjerge med Vandringsstav, Og over de salteste Vande, Mens for Beneficen, Bestyrelsen gav, Hr. Kyhl fik saa blodig en Pande. Og da han nu kom til det yndige Land, Som Myrtbe og Laurbær blev givet, Man paastod, de stød paa den herlige Mand, Dog slap han ret heldig med Livet. Med Ømhed paa"Tivoli" tænkte han, Og leved i dets "Jnteresse", For "Tivoli" trælled den stakkels Mand Som en Hest paa Marked og Messe. Nu kjøbte han Aber store og smaae, Skildpadde med Pappegøie, End i deres Midte man seer ham gaae, Og sig som en Fader fornøie. Og da han tilbage til Danmark kom, Et Selskab han med sig førte Af disse fremmede Kunstnere, som Med Glæde man saae og hørte. Han længe fortjente en Rang for sin Flid, Men Folket ei kunde den give, Skjøndt Holdet han brugte saa godt en Tid, At det maa udødelig blive. Men gjører fra Pol til Pol bekjendt: Selv Kongen hans Værd maatte sande; Thi Carstensen han er gjort til Agent, Man jubler ved Kallebodstrande.
Corsaren, 1844-08-09
Skizze. Den servile Presses trende Herolder forkynde med klingende Harmonimusk Udkastet til den nye Trykkefrihedslov.
Corsaren, 1841-03-05
For Tiden opholder Magister Lindberg sig ovre i Jylland i Byen Wrigsted for at erhverve Oplysninger i hans bekjendte Sag med Præsten i Barrit. De Hellige, som troede, at det var i deres himmelske Anliggender han var der, sammenskjød i Begyndelsen 1 Rbd. daglig til ham og 1 Rbd. til hans Vært, og saaledes herskede den bedste Forstaaelse imellem ham og dem. Men nu skal det nok være forbi dermed; thi en af dem overraskede ham forleden i at spille Bruus, og desuden fik de Nys om, at han endog spiller Halvtolv. Uenigheden brød ud en Aften, da Talen kom paa de Artikler, som Lindberg har skrevet for at forsvare den absolute Kongemagt, hvilke de ansaae for at staae i Strid med Biblens Fortælling om Samuel, der slet ikke yndede Kongemagten. Lindberg undskyldte sig med, at Forholdene nu vare ganske anderledes end dengang; men de svarede ham, at, efter de Opdagelser, de i den sidste Tid havde gjort, ham betræffende, troede de Sammel bedre end ham. - Dette, og hans Sags uheldige Tilstand, skal have gjort ham meget kjed af Opholdet der.
Corsaren, 1844-08-09
Da flere af vore ærede Medarbeidere atter have fordret deres ikke afbenyttede Bidrag tilbage, skjøndt vi oftere have annonceret, at alle ubrugelige Bidrag øieblikkelig tilintetgiøres, naar de ikke strax forlanges remitterede, saa afvise vi eengang for alle med Mishag saadanne ubetimelige Fordringer. Til Manden i Warde. - Det kommer ikke os ved, om en Postmester bærer sine Strømper udenpaa eller indeni Beenklæderne, om han har Duun i Haaret, eller ei, naar han modtager Posten.
Corsaren, 1844-08-16
Den russiske Storfyrstinde Alexandra, Prindsen af Hessens Gemalinde, eventuel Dronning af Danmark, er død. - De Danske sige i deres Sorg: Herren gav, Herren tog, Herrens Navn være lovet.
Corsaren, 1844-08-16
Den liberale Presses Høisang om dens Censor. (Supplement til Pressesagernes Kronikernes-Bog i "Folkebladet".) Første Capitel. 1. Hans megen Kjærlighed er bedre end Viin. 2. Han er sort dog liflig, J Pressens Sønner og Døttre! som Danmarks Fremtid og som jydske Stændertidende. 3. Seer ikke paa ham, at han er sortagtig; thi Naadens Sol haver brændt ham og gjort ham til Justitsraad. 4. Han er sat til Viingaardens Vogter. 5. Hans Kjæreste, som er den liberale Presse, er som en Myrthabusk, den han plukker og sætter paa sit Bryst. 6. See. Han kommer springende som en Raabuk, med Trykkefrihedsloven under den høire Arm, hop- pende som et Gimmerlam, med Pressen under den venstre Arm. 7. Han er som en Raa, der staaer bag vor Væg og liger gjennem Sprinklerne. 8. Ræve griber han, de smaa Ræve, som fordærve, hans Herres Viingaard. 9. Om Morgenen stod han op og ledede efter dem, som hans Sjæl attraaede. Han ledte efter dem og fandt dem og gjemte dem i sit Skriin. 10. Og han lod dem ikke fare, men ledede dem til Cancelliets Huus, til de inderste Kamre, og gjemte dem vel. Andet Capitel. 1. Hans Tænder ere som Hegler - de ere skarpe at bide med. 2. Fra hans Læber flyde Beslag, som Honning for Cancelliets Gane. 3. Hans Hals er stiv som Rundetaarn; hans Nakke er haard, - han er haardnakket - i sin Kjærlighed til Pressens Døttre. 4. Hans Lokker ere krusede sorte; han er som en Ravn. 5. Stærke ere hans Kindbeen, de kunne knække Nødder. 6. Som glubende Ulves Kløer ere hans Hænder. 7. Og som Danaidernes Kar er hans Bug; den fyldes aldrig. 8. Grundfæstede paa Forordningen af 27. Sept. 1799. ere hans Been, som Marmorstøtter. 9. Og som Vinter- og Sommerdagene ere korte og lange, saa er hans Næse, snart lang, snart kort. 10. Hans Navle er som et trindt Bæger, der aldrig fattes Drik. 11. Som Basiliskens hans Øine og som Haisiskens hans Svælg. Ende.
Corsaren, 1844-08-16
"Berlingske" fortæller, som en høist interessant Begivenhed, i sit Nr. 213, at Hs. Majestæt, vor allernaadigste Konge, "var saa naadig at drikke et Glas" i Vonsbæk Præstegaard. - - Ægte Hof- mand, den "Berlingske"! Burde være Hofjunker, naar den blok ikke var saa tyk. - Burde være Hofjunker i alligevel.
Corsaren, 1844-08-16
"Fædrelandet" for i Løverdags omtaler en Justitssag, hvorunder er oplyst, at Gaardmand Jens Vilhelms Kone, som var funden hængt og derefter bleven begravet som Selvmorderske, neppe havde hængt sig selv, og tillige kastedes derved en stærk Mistanke paa Manden, Jens Vilhelm. Jens Vilhelm gik des- uagtet stadig fri, og da Sagen bragtes for Cancelliet, resolverede Collegiet blot, at Konen skulde opgraves og igjen begraves ordenlig, uden at drage ringeste Omsorg for, at den saa stærk mistænkte Jens Vilhelm blev sat under Tiltale. Cancelliet har formodenlig meent, at det var ingen presserende Sag - ialtfald var det ingen Pressesag.
Corsaren, 1844-08-16
Senere er Jens Vilhelm af Cancelliraad Topsøe arresteret og tiltalt for Mord. Hans Defensor agter at forsvare ham med, at det var ikke meent saa slemt.
Corsaren, 1844-08-16
For Øieblikket speculere Schleswig-Holsteinerne formelig i Faner. Faner ere søgte Vare i Nordalbingien, det vil da sige: rigtig nette tydstsindede Faner, for danske Byer. En saadan Fane bliver i Reglen til paa følgende sindrige Maade: Skulle vi ikke have en Fane, der viser, at vor By tilhører det store tydske Fædreland? – siger en Schleswig-Holsteiner -. Jo, bei Gott! - siger strax en Anden, og nu begynder man at krænge Lommer og Pengepunge. Slaaer det Jndsamlede ikke til, saa henvender man sig blot til en eller anden høitstaaende Person, som har en stor Lomme, der strax lægger det Manglende til. Ere disse Bugter klarede, saa lader en af de Bidragende sin Tjenestepige for de modtagne Penge kjøbe Silketøi a. og derpaa brodere eller ved Veninders Hjælp lade brodere Neldeblade, Æselshoveder, Løver og andre ,sinnreiche Embleme" i graat, rødt, sort, gyldent og flere Sorter Feldter. Er Fanen færdig, saa skriver en eller anden Cicero eller Demosthenes f. Ex. Todsen, Bremer o. desl. en Tale, og denne Tale indstuderes under Forfatterens Veiledning med stor Omhu af en Dame, og - den store Dag oprinder endelig, da Fanen skal overleveres til sin Bestemmelse af "die edlen Geberinnen." J Procession kommer den unge Tallerinde anstigende med Fanen, efterat hun i Forveien er bleven net paaklædt, holder den aftalte Tale med stor Ynde, det vil sige: hun holder egenlig ingen Tale; thi hun gaaer i Almindelighed istaa, inden hun faaer begyndt. Det gjør imidlertid Jntet til Sagen; Fanen modtages alligevel og der holdes en "Dankrede", som pleier at ende med et "3-faches Hoch fur die "edlen", "jungen" und "unschuldigen" Geberinnen." Nu drikker, dandser, synger og hurrader man,fur das deutsche Vaterland." Tilsidst komme Rosinerne i Pølseenden, nemlig "IJtzehoer Wochenblatt" og Consorter og fortælle vidt og bredt med ægte schleswig-holsteinsk Svada om de unge Damer der eller der, som have foræret dem eller dem en Fane. See, saa har man een Fane mere, man har prostitueret sig nok engang og - man kan begynde forfra.
Corsaren, 1844-08-16
J sin seneste Artikel i Adresseavisen har BlokTøxen tillagt sig to nye Titler. Af disse er den første meget kort, den er: "Nustruperen", hvilken betyder, at Blok Tøxen er født i Nustrup. Ved at eftersee paa Videnskabernes Selskabs Kort finder man, at Nustrup staaer der, hvilket upaatvivlelig af Videnskabernes Selskab er besørget i Regard af Videnskabsmanden Blok Tøxen. - Nustrup! Altsaa det er Byen, hvor Blok Tøxen saae Lyset!. . . . Nustrupl. .. Hvilken Mængde Følelser opstaae ikke hos En ved at tænke paa, at Blok Toxen netop skulde fødes i Nustrup og ikke i et andet Sted med Endelsen "strup". - Blok Tøxen tilføier, at han saaledes er en "miilnær Landsmand" af Sommerstederen Laurids Skou, og dette skal betyde, at der kun er en Miil imellem Laurids Skous og Blok Tøxens Fødesteder. Ja, men Hr. Blok Tøxen, en Miil er ogsaa allerede meget. - Er den første Titel saaledes meget kort, saa den anden desto længere. Den lyder, ordret afskreven af Adresseavisen Nr. 186, som følger : "Blok Tøxen, Videnskabsmand, som roligen overlader det bekjendte latinske, literas, ofte upassende, altsaa uvittigt, ja: dumt, misbrugte Brændemærke til hiint Afskum, der har forskyldt det, og stundom formaster sig til, at udskjælde den Retskafne for det, hvilket Dens almindeligen bekjendte og erkjendte Vanrygte tillægger Det, imedens Det selv bekræfter det gamle Sandsagn: Dumhed og Lumpenhed ere Mødre til Uforskammethed." Alene Trykningen af denne Titel i Adresseavisen har kostet Hr. Blok Tøren 5 Mk.! Men det er slet ikke formeget, Titelen er ubetalelig. Da Blok Tøxen altid roser sig af at være en Mester i det danske Sprog, er det naturligviis med velberaad Hu, at han har sat Komma i 3die Linie efter Ordene: "der har forskyldt det", hvorved det fremgaaer som hans Mening, at han, Blok Toxen, er en Videnskabsmand, "der roligen overlader" o. s. v. "og stundom formaster sig til at udskjælde den Retskafne for det, som hans eget bekjendte Vanrygte tillægger ham, imedens han bekræfter det gamle Sandsagn om Dumhed og Lumpenhed o. s. v." - Efter denne aabenhjerlige Tilstaaelse bliver der Lidet eller Jntet tilbage for os at sige. Vi indskrænke os desaarsag til at give Hr. Blok Tøren det venskabelige Raad at være forsigtig med sin nye Titel: Faaer han den engang i Vrangstruben, saa døer han.
Corsaren, 1841-03-05
Jeg havde da sat min Søn i en Realskole, og han havde med megen Roes og Ære gjennemgaaet alle Klasser. Da jeg nu fik ham hjem, tænkte jeg, at jeg af ham skulde faae rigtig Beskeed om alt dette hersens Politik og Finantsvæsen, som jeg jo slet ikke forstaaer mig synderlig paa. Men nu kan De tænke Dem: Han vidste ikke engang saa meget Besteed om Finantserne, som jeg. Jeg bliver da naturligviis vild som en Tydsker - nu havde han kostet mig saa mange Penge, og havde ingen Ting lært. Jeg farer hen til Bestyreren for Realskolen, og siger: 'Jo De er en rigtig Skolemester! det er Del nu har min Søn gaaet i Deres Realskole i otte Aar og veed ikke den ringeste Beskeed med Finantsvæsenet! Maa jeg spørge Dem: er det reelt?' 'Min gode Mand', siger Bestyreren, hvis vi vilde lære vore Elever Statsoeconomiens Theori, saa vilde det maaskee kun tjene til at gjøre dem misfornøiede med Fædrelandets Finantsforvaltning; vi maae opdrage Børnene, der betroes os, til gode Borgere.. - Ja det kunde endda være det samme med den Theori, siger jeg, naar De blot havde gjort ham bekjendt med vort Fædrelands Finantsforvaltning og med Realiteten deri; thi det veed jeg, at en god Borger bør kjende sit Lands Forfatning. - "Men, bedste Mand!" svarer han, det vilde jo være høist farligt; hvis vi nu ikke lærte dem de fornuftige theoretiske Grundsætninger, men blot det Practiske i vore Finantsers Bestyrelse, og hvis de saa overførte denne Lærdom paa Bestyrelsen af deres egne Finantser, saa...." - "Ja, hvad saa?" siger jeg. "Ja hvad saa?" siger han, og trækker paa Skulderen. - "Saa giver jeg. ikke en Pibe Tobak for hele Deres Realskolen, sagde jeg; og dermed gik jeg, og lovede mig selv, at jeg skulde sætte ham i Bladet, for at Folk kunde see, hvordan han bestyrer sin Realskole, og saadan stal de hal det, de Hunde.
Corsaren, 1844-08-16
Skizzer. Fire Dage af "Fædrelandets" Liv. 2. En Selveier, som er ifærd med at betragte "et sandt Viisdoms-Ord."
Corsaren, 1844-08-23
Schleswig-holsteenske Skizzer. "Enhver Schleswigholsteiner har det med Lueskrift indgravet i sit Bryst". Dr. Gülich. Lange Erich, der takker Kongen for Patentet af 29de Marts.
Corsaren, 1841-03-05
Den böotiske Krig (vide "Fædrelandets" Critik over Henrik Hertz og dennes "polemiske Blade".)
Corsaren, 1844-08-30
Nu vide vi, hvad den russiske Flaade skal her i Farvandet! Alle de udspredte Rygter, saasom at den skulde til Middelhavet, eller recognoscere Farvandet eller desl., ere aldeles ugrundede. Nei! det saaes forleden i Kiel og endnu tydeligere i Torsdags Nat her i Byen, ved Jldebranden, at det Høieste, den har at gjøre ved Danmark, er at staae Hs. Majestæts Brand- og Sikkerhedscorps bi med at slukke mulig opstaaende Jldebrande.
Corsaren, 1844-08-30
Det regner, lyner og tordner Beslag og Actioner fra Cancelliet. Om det saa er Pastor Birchedal, er han for en Artikel i "Fædrelandet" beordret tiltalt for en Provsteret. Tilsidst tænker man sig bestandig Cancelliet som Gud Thor, fra hvis bukkebespændte Vogn udgik Lyn, naar han agede oppe i Himlen mellem Stjerner og andre Rangspersoner og saae ned paa den elendige Jord. Det hedder derom i Øehlenschlægers "Nordens Guder": "Roser og smaa Fioler De falmed for hans Blik: Det spæde Blomst ei taaler: Saa svar en Luedrik." Det hedder videre: "Sig deres Kalke lukked Langs af den stolte Vei; Det var ret, som de sukked, Fordi han saae dem ei." O, men det gjælder ikke nu. Man længes slet ikke efter et saadant Blik af Cancelliet; man sukker ei, fordi man af Cancelliet sees ei. Men der staaer videre om Thor: "Der syv Jomfruer mødte Gud Thor med milde Blik". Cancelliet mødes kun af tre Jomfruers milde Blik: det er "Berlingske", "Aftenbladet" og "Frihedstræet.
Corsaren, 1844-08-30
En bemærkning. Hs. M. Kongen har i Nordslesvig erklæret, at han er en dansk Konge, og at hvo der siger Andet, farer med Usandhed. Godt, saa lyver Geheimeconferentsraad, Statsminister Ørsted; thi han siger, at vor hele Regering er schlesvigholsteinsk. Da Foreningen af de danske Stænderforsamlinger atter bragtes paa Bane i jydske Stænder, sagde Ørsted paa Regeringens Vegne, at det kan ikke gaae an, for saa maatte Slesvigs og Holsteens Stænder ogsaa forenes. Altsaa erklærer Regeringen, at Slesvig og Holsteen staae i samme statsretlige Forhold til hinanden som Sjælland og Fyen til Jylland, hvilket netop er Alt, hvad Schleswigholsteinerne begjære. - Knæk nu den Nød, "Berlingske".