Aarhuus Stifts-Tidende, 1826-05-26
Nyheder fra Udlandet. Grækernes Frihedskamp. Jndtruffen er nu desværre kun altfor vist den sørgelige Begivenhed som forleden, ved et rigtigt Budskab, taarefyldte Manges Øine Messolunghi er nu falden i Tyrkernes Vold!!! Palmesøndag var Grækerheltenes Dødsdag. Efter i 19 Dage at have liidt den allerskrækkeligste Hungersnød og at have opholdt Livet ved Hunde, Katte og Rotter ja endogsaa Menneskelig, og da disse ikke forslog, med Søtang og alskens Ureenligheder, i Haabet om at den græske Flaade som krydsede udenfor Fæstningen, men uagtet at den hver Dag sloges med Tyrkerne, ei formaaede at naae hverken Vassiladis eller Kanalens Jndløb, skulde undsætte dem. Men da nu Alting var fortæret og intet Haab om Redning mere, da toges den fortvivlede Beslutning at deele sig i fire Kolonner, med Qvinder og Børn i Midten, og slaae sig gjennem Tyrkernes Hær til Ætoliens Bjerge. Midt om Natten til den 23de April gik Udmarscheringen for sig, men ulykkeligviis traf den første Kolonne paa et maskeret Batterie, og blev ved dets Kartætskild næsten aldeles nedskudt. Da de øvrige tre Kolonner fornam deres bedste Kæmpers Skjebne, vilde de vende om igjen til Messolung, hi, men Tyrkerne vare allerede trængte ind i Staden, og de ulykkelige Christne omringede paa alle Kanter. Nu var der ingen Frelse mere. Enhver kæmpede indtil han faldt, og Kampen endtes først, da ingen Flere var tilbage. Det var et Blodbad, som der vist neppe har været Mage til. Hindrede i Fægtningen af Qvinder og Børn bleve Tyrker og Græker imellem hinanden trængte ind i Staden, hvor der snart kom Jld i Husene. J nogle Kirker forsvarte sig en Deel Grækere i flere Timer, og adskillige Bygninger bleve sprængte i Luften. Tre - firehundrede Grækere slap som ved et Underværk gjennem den tyrkiske Leir indimellem Bjergene, men ere formodentligen blevne nedhuggede af de eftersprængende Ryttere. Nogle tusinde Koner og unge Piger, som faldt levende i Tyrkernes Hænder, har Jbrahim Paska skienket Livet, og fordeelt dem blandt sine Krigere efter at han havde ladet gjøre et Udvalg deraf for Storsultanen og sin Fader; men alle Drengebørn lod han kaste udi Havet. Et østerrigsk Paketskib var afseilet til Ægypten med Efterretningen om Halvmaanens Seier over Christi Kors. Men endnu efter Stadens Erobring, kostede den mange Tyrker Livet, thi neppe havde disse taget Fæstningen i fuldkommen Besiddelse, førend de af Sulioterne anlagte Miner sprang, forvandlede en Deel af Staden til en Grunshob og sprængte en stor e Mængde Muselmænd i Luften. Disse Efterretninger haves fra Corfu, Patras, Cephalonia, &c., og til føies endnu dette, at Messolunghis Erobring er gaaet for sig under de meest gruelige og rædselfuldeste Omstændigheder. Den 23de kom der en engelsk Brig, til Corfu og meldte, at Messolunghi nu ei længere formaaede at holde sig, hvorpaa General Ponsonbye uopholdelig indskibede sig paa en Fregat og seilede did, for i Menneskelighedens Navn at tilbyde sin Mægling, men det var for sildig, da var den allerede falden. Paa de ufrugtbare Smaaer Kalamos og Petalo, hvortil nogle tusinde Qvinder og Børn alt førend Vassiladi blev erobret, havde flygtet hen, har ovennævnte General ladet plante det brittiske Flag og tilsikkret Flygtningerne al mulig Beskyttelse. Sir Fr. Adams, Gouverneuren paa de joniske Øer, erholdt dette sørgelige Budskab i Paris, hvor en Koureer indtraf med Depescher til ham, hvorpaa han Dagen efter fortsatte sin Reise til London.