Viborger Samler, 1845-06-26
J Mandags Eftermiddag Kl. 5 ankom de svenske og norske Gjester hertil paa Dampskibene "Malm, "Gott land" og "Carl Johan". Fra Langelinie, Toldboden og Skibene hilsedes de af den talrige Menneskemasses Hurraraab og ved Jndseilingen gjennem Bommen modtoges hvert Skib af et 6 Gange gientaget Hurraraab af Studenterne. Efter at Alle vare komne i Land, blev en Sang af P. R. til en Melodi af C. J. Hansen afsungen, hvoraf vi optage de tvende første Vers: Velkommen ved Furen, som Gesion drog, J Sønner af Fjeldets Marv. Den Længsel, som drev Jer fra Celle og Bog, Den Tanke, som styred Jert Vikingetog, Er vor fælleds mødrene Arv. Det er Stammens Tunge og Blodets Røst, Der hilser Jer, Brødre, paa Danmarks Kyst Velkommen. Og Vidnesbyrd bærer Jer fredsæle Hær, At endt er Aarshundreders Kiv. Culturen har smeltet det hærgende Sværd; J Aandens Bedrifter, i borgerlig Færd Er der vakt et høiere Liv. Til sit Værk os kalder den nye Tid, Vi hilse Jer, Brødre, til Snillets Strid. Velkommen. Mag. Hammerich henvendte derpaa nogle Velkomstord til de Fremmede, og sluttede med et Leve for dem, der besvaredes af de Danske med et 9 Gange gientaget, stormende Hurraraab. Processionen satte sig nu i Bevægelse. Først kom de tre Nationers Faner, derpaa et Musikcorps, Sangforeningens Fane, Sangforeningen, Studenterfanen og længere nede i Processionen de lundensiske Faner. Man gik 6 i hver Rad, Danske, Norske og Svenske mellem hverandre af den Vei, vi tidligere have angivet, til Studiegaarden. En talrig Menneskemasse fulgte Processionen hele Veien, flere Steder hilsedes den med Hurraraab, ligesom der ogsaa fra flere Vinduer ned kastedes Blomster og viftedes med Lommetørklæderne. Musikcorpset og Sangforeningen spillede og sang hele Veien vexelviis. Kl. 7 1/4 ankom man til Studiegaarden, hvor Gjesterne anvistes deres Verter. - De fremmede Gjester tilbragte Aftenen hos deres Verter, og som Følge deraf havde Regentsalumnerne paa Regentsen foranstaltet en lille Fest (et Vauxhall) for de derværende Fremmede. Gaarden var smukt oplyst med couleurte Lamper, som vare anbragte i Træerne, og Festen overværedes af det theologiske Facultets Medlemmer, dHrr. Prof. Clausen og Scharling, samt Regensprovsten, Prof. Petersen, som vare indbudne af Alumnerne. Efter at en Velkomstskaal var udbragt for de Fremmede, hvilken begge Nationers Repræsentanter besvarede, udbragte Prof. Petersen paa en ligesaa smuk som hjertelig Maade en Skaal for Rigernes Konger, for Land og Folk og Videnskabernes Blomstren. Prof. Clausen frembar derpaa med den ham egne Fynd og Kraft sine Ønsker for, at den Tid snart maatte komme, da Nordens Studenter ikke skulde være bundne til deres egne Universiteter, men da de som Tydsklands Studenter kunne vandre fra det ene Universitet til det andet; da Læreren fra Kathedret kunde tale til Studerende fra Nordens trende Riger, og man ved Besættelsen af Lærer posterne ikke spurgte om Vedkommende var født i Danmark, Norge eller Sverrig, men kun om han var Posten voxen. Taleren afbrødes oftere af de Tilstedeværendes Bifald, og denne ligesom de foregaaende Taaster besvaredes med et 9 Gange gientaget Hurra. – J Tirsdags Morges besaae de Fremmede Fruekirke, hvor en talrig Menneskemasse havde indfundet sig. Sangforeningen udførte trende Sange, og Secretair Hartmann forskjellige Ting paa Orgelet, deriblandt sin Sørgemarsch ved Thorvaldsens Bisættelse. (Bl. Td.)¬