Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-02-22
Nyheder fra Udlandet. Tyrkiet. Endnu har man ingen senere Efterretning fra Constantinopel end af 11te Januar. Alt dengang var befalet, at alle de allierede Magters Undersaatter som ikke vilde ansees lige, det vil sige: deel Skjebne med de Raahs Græker, Jøder og Armenianer under Portens Herredømme) skulle strax bort fjernes, og føres bort til Archipelaget. J Odessa hed det, at denne Foranstaltning gieldte alle Franker uden Forskjel. Sultanen havde erklæret al fremmed Beskyttelse ugyldig. Flere tusinde katholske Armenianere vare blevne jagede over til Asien, og Mange vare blevne henrettede. Der var en almindelig Bestyrtelse iblandt de Christne, især de græske Kjøbmænd, og hvor som kan slippe bort, Den flygter. Men det er meget vanskeligt, thi Seiladsen igjennem Dardanellerne og Bosphorus er spærret for alle christne Flag uden Undtagelse. Paa al fremmed Eiendom i russiske, franske og engelske Skibe var der lagt Embargo. Jntet af alt dette har de neutrale Ministre kunne hindre, da Porten synes nu at ville give sin Forbittrelse Luft. J det Hattescherif som Sultanen har omsendt til sine Pa skaer i Provindserne siges ligend, at Portens taalmodige Forhold siden Navarinoslaget har kun været for at vinde Tid til sine Rustninger. Det er endelig lykke, des de troløse Russer, hedder det deri, ogsaa at forføre to andre Magter til vort Riges Omstyrtning. Nyt Oprorsforsøg i Portugal. Prinds Miguel er den 6te Februar afseilet til Plymouth paa en portugisisk Fregat, ledsaget af et engelsk Krigskib. Det var maaskee hans Lykke, at han ikke var kommen før afsted, thi hans Hjemkomst var saaledes forberedt at han, kommet noget tidligere til Lissabon, maaskee kunde have steget paa og af Thronen paa een Dag. Rygtet om, at Prindsen strax ved sin Ankomst vilde forkynde en almindelig Amnestie, og vel tillige de for Enkedronningen og det unge, af hende beskyttede Ægtevar, saa ugunstige Beslutninger, havde bragt Apostolikerne til at sammensmedde en Protest mod Prindsens Handlemaade, der ei allene betegnedes som en fremmed Magts Værk, men indeholdt tillige en Opfordring til Opstand, Øieblikket, naar Prindsen landede, var bestemt til dens Udbrud, der vilde været saameget lettere at iværksætte, da den Generalstab, som for den Dag var udnævnt til at kommandere Paraden, bestod næsten gandske at Mænd som vare Opstanden gunstige. Lytteligviis lode nogle af de ved Penge bestukne Sturke falde Yttringer, som vatte Mistanke, ved Efterforstning fandtes, at en Mængde Soldater vare vundne for Sagen, og Regjeringen skyndte sig med at ombytte hiin Stab med et Officeerkorps af prøvede Konstitutionelle. Et Decret fra Prindsesseregentinden beroligede Folket, og adskillige høie Officerer bleve deels arresterede, deels forviste Hovedstaden. Alle de Tropper som ikke ere at stole paa, have faaet Ordre til at holde sig inde i deres Qvarterer, indtil Prindsen er kommen; de man kunne forlade sig paa, ere posterede paa saadanne Steder, baade inden og udenfor Staden, at de kunne forhindre ethvert Oprørsudbrud. Ogsaa de engelske Tropper ere paa deres Post; hver Mand har faaet 60 Patroner. Disse Forberedelser stykke Folket til at see Prindsens Komme imøde uden Frygt. Regentinden besøger hver Dag det Kloster som hun har bestemt sig til at gaae ind i Hun sees klædt i dyb Sorg, paa Grund af hendes Søsters Formaling, thi det er Skik i Portugal, at naar en adelig Person indgaaer en Messalliance, saa bær Familien Sorg en heel Maaned.