Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1841-01-12
Blandinger. J Anledning af at Adresseavisen i denne Tid vrimler af Jnserater, hvori Patrioterne foreslaae Borgerne, ved frivillige Bidrag at afbetale Statsgjelden, bemærker Søndagen Følgende med Hensyn til det formeentlig Urigtige i hine Forslag: "For det Første indsees det let, at alle Statens Undersaatter, Mænd og Qvinder, Borger og Bonde, Rig og Fattig, maatte blive enige om baade alle at bidrage, og at bidrage forholdsviis, omtrent lige meget til Statsgieldens Afbetaling; thi ellers kunde den Fattige komme til at gjøre større Opoffrelser forat formindske den Riges Skattebyrde. For det Andet, maatte Bidragene jo udredes ved Besparelse paa Jndtægten, da Erhvervstammens Angribelse vilde være aldeles ødelæggende for Samfundet; men Man erindrer her, hvor stort paa den ene Side deres Antal er, hvis Fornødenheder staae ved Existentsbetingelsernes laveste Grændse, og til hvilken Sum Statsgjelden paa den anden Side beløber sig, og Man vil da lettelig fatte det Phantastiske i Forslaget. Dertil kommer endelig, at det maatte ansees for urigtigt, hvis Regjeringen vilde lægge en Hindring i Veien for Nationalerhvervstammens Forøgelse (hvilken baade Jndustriens Udvidelse og Folkemængdens Tiltagen, gjør aldeles nødvendig), ved at forøge Skattebyrden for derved at paaskynde Statsgield afbetalingen; men hvad vilde da en Opoffrelse, som den foreslaaede, i sin Natur være andet end en frivilligen paataget Skatteforheielse?"J sine fortsatte, Valgberetninger siger Jndsenderen i Vestsjæll. A.: "Godt og vel altsaa, at Hr. Lehmann kommer med i Rækkerne; ikke for at falde blandt de Forreste, en Talemaade, han og hans Venner engang, saa hyppig førte i Munden, men for at lære, ligesom Ussing, David, Bang o. fl., at blive til en Fædrelandets varme Ven fra en Frihedens opglødede Tilbeder. Om forresten Hr. Lehmann er saa rig og grundig en Aand, at han kan luttres i Stændersalens Skjærsild, eller om Vingerne der for stedse svies af ham, - det tør jeg ikke tiltage mig at dømme om. Jeg anseer det for tvivlsomt, Men, i al Fald, maa enhver Fædrelandsven ønske sig til Lykke med, at en saa pirrende, aldrig hvilende Natur er bleven et Element i den Roeskildske Forsamling. Ja det er muligt, maaskee sandsynligt, at denne Agitator er mere end et blot funklende Phænomen; men saa er det paa den høie Tid, at han alvorlig kommer i Skole, ifald der skal blive Noget af ham, ifald han skal blive til en Statsborger fra en Journalborger, til en Dansk Mand fra en Avis Mand." Blandt "Ulemper paa Landet opramses i Slagelse A. følgende: 1) de omstreifende Haandværksvende, 2) Fourage in natura, 3) Veiarbeidet in natura, 4) de omløbende Hvedebrødsmænd og 5) de løsgaaende Hunde. Til Exempel paa de Sidstnævntes Skadelighed anføres, at Man i Bønderbyerne (i Sjælland) ikke sjeldent seer halve, ja hele Snese i Flok, hvilke dog ikke anrette den halve Skade som Herregaardshundene, da disse, som ere vante til Jagten, streife hele Mile omkring og anrette store Ødelæggelser paa Faar og Lam, ja anfalde endog Hornqvæget. Til Exempel blev paa een Nat bidt over 50 Faar og Lam paa Gimlinge Lung i sidstafvigte Sommer, samt anfaldt en Koe samme Nat, og samme Efteraar blev bidt en Qvie paa samme Lung. Ja disse glubske Jagthunde, som bestandig blive større og større, lade sig ikke engang nøie med Kreaturer: de anfalde hyppig Mennesker, ja end ikke Ridende eller Kjørende ere sikkre paa Landeveien.