Viborger Samler, 1827-11-10
Nordamerika. Bashington 22de Septbr. Vor Nationalidende har under 15de Dennes en Yttring i Anledning af Minister Cannings Død, der almindelig menes, at have vor nuværende Præsident Hr. John Qvincy Adams til Forfatter. Dens vigtigste Jndhold er : Hr. Cannings Død giver paa begge Sider af Verdenshavet Formodninger om dens rimelige Følger: Man troede, at det af ham fulgte politiske System med ham ville gaae tilgrunde; men den Mening falder bort, naar man veed, at Lord Goderne, blev hans Eftermand. Hans Dannelse, og saa blide Adfærd, hans Forsonlighed og Embedsfærdigved vil erhverve det med det Gode, hvad Canning ligesom tog med stormende Haand, og stolede saameget paa sin kraftige Veltalenhed at han ved at spotte og trodse sine Modstandere tilsidst derved valte Bitterhed mod sit System. Lord voderich hører, uagtet hans Karakteer er ganske forskjellig fra C., til den Klasse af Statsmænd som Lord Liverpool, der vel ikke kan ansees for et saare udmærket Gennie, men som ved lang Øvelse en klar omfattende Dømmekraft, ved agtværdige Gaver som Taler, ved Hof lighed men dog med Bestemthed og et uplettet Rygte, steg op paa det høie Trin, at vorde Premierminister, hvilken Post han og med en Hæder, den hans Forgjængere ikke fordunklede beklædte. J usædvanlig urolige Tider var Lord Goderich maaskee ikke aldeles egnet til at styre Rigets første Anliggender; men den er ingen Udsigt forhaanden nu til at vente en saadan Tid i Europa - og, man betroede jo forhen baade Lorderne Perceval og Sidmouth denne betydelige Post! Det er ikke ganske vist, om Es havde noget System; indtil 1823 var han en ivrig og ubetinget Tilhænger af Torrys; som Pitt var han en Under af Katholikerne; i andre politiske Meninger hyldede han Stuarternes Lære, i Grunden ansaae han Englands Forfatning for monarkisk og bestred derfor enten med Grunde eller med satiriske Udfald enhver fremsat Mening om National-Repræsentation eller ParlamentsReform; Ved sit Vid undertrykte han baade Hob hause, Wilson og selv Fr. Burdett, imod Mackintos og Brougham talte han med en høiere Grad af Kraftyttring. Han var saaledes til 1823 en Fjende af Liberalismus, Reformer, Republikaand og al Slags Stræben efter høiere Forbedringer paa Fastlandet. Men i dette Aar indtraf Frankrigs Deeltagen i Spaniens Skjebne og, England der allerede forhen var imod det Herredømme den hellige Alliants tiltog sig over Fastlandet, blev nu opmærksom og dets Løvekraft vaagnede. Hr. Et blev da og Liberal af Privatgrunde. Han lod ikke et Ord falde om denne franske Jnvasion i Spanien; men hans frisindede Tænkemaade tog en modsat Retning og for at hævne sig paa den franske Ærgierrighed og Jndblandning i Spaniens Regjeringssager bevirkede han de Mexikanske og Sydamerikanske Stater erkjendte som Fristater af Englands Regjering. Vi sige ikke dette for at forringe denne udmærkede Afdødes Hæder; men som han selv saade, gav han derved de nye Amerikanske Fristater Livet. Det var hans berømmeligste Handling; men vor Minister Hr. Clay havde allerede 1822 fra Nordamerikas Side erkjendt dem som uafhængige. Men saa ophøiet er Brittaniens politiske Stilling, at Alles Øine vare henvendte paa Hr. saalænge han tog Frihedens Sag i Beskyttelse og alle Frihedsvenner mødte ham med Enthusiasme for at nyde Godt af hans forandrede politiske Sindelag." (Her kunde spørges: Var Canning at laste, naar han greb den aabne Leilighed til at gjøre de nye Amerikanske Stater England forbundne for deres Anerkjendelse, som enten Nordamerikanerne eller Andre gjerne havde paataget sig? Ved al vor store Beundring over Hr. Cannings Aandskræfter, hvad enten de vare ham medfødte eller ved Flid og Øvelse erhvervede, maae vi dog - Sandheden troe. tilstaae: "At han ingentid var en Ven af de Nordamerikanske Stater. Han var i eet og alt kuns Britte; han var det i sit Hjertes Følelse, i sine Hensigter og i sin politiske Stræben. J hans Ulig dom drømte han kuns om Britanniens Storhed, Overherredømme og Jndflydelse paa Fastlandet og fierne Lande, ja han ønskede at udbrede den hele Verden over. Sine rørende Erindringer og Grækenland uagtet, overlod han dette ulykkelige haard plagede Kristenland til sin Skjebne; dette Anliggende var blot Europæisk og Tyrtisk men ikke Engelsk."(Det er aabenbar en ilde anbragt Dom over den Forevigede; thi hvad Englænderne nu udføre mod Grækenland, ved en imponerende og kombineret Sømagt, lad det endog gaae ud paa Fremtids=Handelspekulationer, maae man dog altid antage, at Canning til denne Deeltagen havde lagt Grunden. For i Sydamerika at sætte Frankrig en Modvægt? bevogtede En hvert af ed forenede nordamerikanske Staters Skridt og virkede dem altid imod. Han modarbeidede og, ved sit overskuende Skarpsyn, alle vor Handels, tildeels endnu ubenyttede, Fordeele og Handelskilder, og vare hans Bestræbelser i saa Henseende ikke altid de rigtigste og frihedsaandende, saa vare de dog ganske i den Brittiske Smag. Mærkeligt er det, at han aldrig i sin Embedstid underskrev nogen Overeenskomst eller Act, de forenede Stater angaaende. Vi kunde aldrig erholde noget fra hans Haand, da han var Premierminister, uagtet vi stode i lang Underhandling med den Brittiske Regjering. (Her opregnes nu hans politiske Synder mod Nordamerike, fra 1807 af og fremdeles.) "Dog, hedder det tilsidst, Vi tie; Hr. Cannings Ravn tilhører Historien, vil vove ikke at berøre det; hans uventede Død har og i vort Land valt Forundring; den Afdødes Skytsaand har Krav paa Agtelse. England har stædet denne sin berømte Søn til Graven med Hæder og gjemt ham ved sine store Forgjængere. Enhver, der nøie kjendte denne høit begavede Mand, rose ham ligesaameget for fir private Liv, som hans offentlige Løbebane var udmærket og glimrende." (Fra et Land, der altid ligger i en Slags politisk Kamp mod England, er vel Ovenstaaende et sandt Hædersminde for Canning, som Minister og, hvilket Land og hvilken Regent maatte ikke være glad ved at have saa ægte for Fædrelandets Held aandende og kraftig virkende Mænd? De lunne ikke betales med Guld og Cannings Efterladenskaber fritog ham fra den Beskyldning: at have ved Guldet ladet sig bestikke.)