Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-10-15
(Hof. Dagen No. 208 for d. A.) Jeg maa tilstaae, at Holberg har Ret, naar han svinger sin satiriske Svøbe mod den overdrevne Higen efter at rense Sproget for alle fremmede Ord, og at han tager de gode hollandske Purister dygtigt i Skole, naar de troe at berige deres Modersmaal ved at gjøre det ene fremmede Ord Pensionares til tre hollandske Loon trekkende Raads heer, hvori de handle lige saa klogt, som hiin danske Sprogrenser, der omskabte et fremmed Ord Repræsentant, som alle forstaae, til eet fremmed og et dansk, Person-Stiller, som næsten ingen forstaaer. At skrive sit Sprog saa reent, som mueligt, er vist nok en stor Fortjeneste, men da, saalænge Jorden staaer, det ene Sprog har maatte laane af det andet, og selv de ældre have laant af endnu ældre, saa er det ubilligt, at ville paatvinge det ene Tungemaal mere end det andet Selvstændighed, paa Tydelighedens og Forstaaelig. hedens Bekostning. Hvad vilde der blive af det latinske Sprog, naar det skulde tilbagebetale sit Laan til det græske, og af det engelske og franske, dersom begge hine Maal skulle have alle de Ord, Britten og Franskmanden have laant af dem, tilbage, Neppe vilde det gaae det danske Sprog meget bedre, naar det skulde give alle fremmede Ord, der have faaet Borgerret, Løbepas. Hvor Tirsdagen den 15 October 1822. mange saadanne Landsforvisningsdomme maatte der ikke allene i den naturhistoriske Terminologie finde Sted, For kun at nævne nogle Exempler af Tusinde, Valnød er jo en aldeles forfusket Oversættelse af Wallnutz; Skildpadde af Schildkrote, og burde nok hedde Skjold padde (Rana); Blomme er aabenbart en urigtig Oversættelse af Pflaume; thi Blomme betyder paa gammelt Dansk, som bekjendt, en Blomst, hvoraf endnu findes Spor i Udtrykket blommet (blomstret) Tøi, ligesom Blomme i denne Betydning endnu har vedligeholdt sig i det Svenske. Mangfoldige i Statsanliggender Uundværlige Ord maatte ganske udfeies og oversættes med ægte danske, f. Ex. Geheimeraad burde hedde Løn, eller Hemmelighedsraad, Cancellie Sprinkelværk, ei at tale om Amiral, Officier, Major, Lieutenant, Capitain, General, Chef, Contoir, Commercecollegium, Adressecontoir, Accise, og saa mangfoldige andre, som Rummet ikke tillader at anføre. Dog, ikke allene virkelige fremmede, men ogsaa en Hær af saakaldte danske Ord maatte aldeles afskaffes. F. Ex. Stat (Status), lang (longus), Sæde (Sedes), Pen (Penna), Peber (Piper), Løve (Leo), Olie (Oleum), &c. &c. Vil man indvende, at disse Ord maaskee nedstamme fra en fælles Kilde med de latinske, saa maatte saadant først bevises; men det synes ikke rimeligt, at man skal have kjendt f. Ex. Pennen, Peberen, Løven eller Olien saa tidligen i vort Norden, som i Romerstaten. Mange Ord, som man har forskaffet et Slags Borgerret, udtrykke deels ikke ganske, hvad de egentligen skulle betegne, og ere tildeels dannede urigtigen og heel uovereenstemmende med Sprogets Aand. Saaledes kan Ordet Almeenhed vel i mange, men ikke i alle Tilfælde bruges istedet for Publicum; thi Publicum indbefatter altid Begrebet af Folk og Verden; Almeenhed derimod betegner blot Egenskaben i Almindelighed. Jeg kan altsaa ikke sige denne Forfatter har en stor Almeenhed, istedet for, et stort Publicum, uden at udtrykke mig utydeligen. Man kunde anføre mangfoldige Exempler af samme Natur. Yngling, f. Ex., hører til de Ord, der have faaet en ufortjent Borgerret, og ere dannede af uvidende Oversættere. Det gamle Ungersvend og Dreng, hvilket sidste vel hos os, men ikke i det Svenske, er blevet til et Skjældsord, naar det bruges om den, som endnu ikke er Mand, har man uden synderlig Uleilighed forjaget fra Sproget og i deres Sted dannet, eller rettere oversat, efter det tydske Jungling, Yngling; men skulde det være Dansk, saa burde det hedde Ungling; thi Yng forekommer kun i Yngel, hvor det har en foragtelig Betydning. Noget om Søn- og Helligdagenes tabte Værdighed. Kom ihu at Du helliger Hviledagen. Moses.