Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-02-28
Udenlandske Efterretninger Belgien. Den sidst omtalte volsomme Fremfærd, som Besætningen i den tydske Forbundsfæstning Luxemburg har tilladt sig paa belgisk Grund, har sat baade Publicum og Pressen og begge National-Repræsantationens Kamre i stor Bevægelse. - Da Budskabet derom kom til Repræsentanternes Kammer, blev Dagens Anliggende. Jndenrigsministerens Budget, strax lagt tilside, og paa Hr. Gendebiens Forslag blev det eenstemmig besluttet at fordre hele Ministeriet for Kammeret. Ministerne mødte, paa Justitsministeren nær, som undskylde sig med Upasselighed. Hr. Huart forlangte derpaa, deres kategoriske Svar paa følgende Spørgsmaal: om det var sandt, at de tydske Forbundstropper i Luxemburg havde gjort et Udfald fra Fæstningen og voldsomt bortført den belgiske Districtscommissær Hanno; hvad Anledningen eller Paaskudet var til denne Voldsgierning; hvilke Foranstaltninger Regjeringen havde taget, til at sikkre Udførelsen af sine befalinger og Militærudskrivning og Træfældning i Grunwald; og hvilke Forholdsregler, Regjeringen nu agtede at gribe til, forat opretholde Nationens Ære og det belgiske Territoriums Jntegritet. Ministrene besvarede det første Spørgsmaal bejaende, men de andre undvigende, fordi de endnu ikke havde faaet nærmere Oplysninger og Factums Beskaffenhed. Nu reiste sig en heftig Discussion, som endtes med, at Hr. Gendebien androg paa at udnævne en Commission til i denne Anledning at udfærdige en Addresse til Kongen. J sit Andragende betiente Hr. Gendedien sig blandt Andet af følgende Udtryk: Kammeret maa sætte alt Andet tilside, naar det kommer an paa at hævde Nationens Ære og Værdighed. En vanæret Nation er en død Nation; inden man beskjeftiger sig med dens Anliggender, maa man først dringe den tillive igien." Efter dernæst at have erindret om Hr. Thorns Sag, i hvilken Regjeringen Jntet udrettede ved "at falde paa Knæ for de store Magter", og formanet til ikke at vente Noget af Diplomatiken, sluttede han med disse Ord: "Frankerig og Engelland ere ved denne Fornærmelse endnu mere beskæmmede end vi, deres Beskyttelse hjælper os til Jntet; vi maa betale den med vor Ære: giver den et Exempel, viser dem, hvad et Folk formaaer, naar det har villie til at handle!" Forslaget blev eenstemmig antaget; Commissionen blev udnævnt; Addressen blev allerede næste Dag fremlagt; ogsaa denne fandt eenstemmigt bifald. Hovedindholdet af Addressen er, at Belgiens Ære er dybt krænket; at Taalmodigheden maa have sine Grændser; at hurtige og kraftig Forholdsregler ere aldeles nødvendige; at Kammeres derfor tilbyder alle de Midler, som Kongens Viisdom maatte finde fornødne til at afvise det Attentat, der er begaaet imod Nationens Uafhængighed, og for Fremtiden skaffe Landets Rettigheder og Værdighed Agtelse. - J sit Svar paa denne Addresse erklærer Kongen, at det af Repræsentanterne yttrede Sindelag ogsaa er hans, og at han vil forsvare Nationens Rettigheder, saavel i Storhertugdømmet, som i de øvrige Dele af Belgien; hvorhos han dog tillige tilkjendegiver sin Overbeviisning om, at denne sidste Voldsgierning ikke er anordnet af den tydske Forbundsdag, der stedse har viist saa megen Ombuforat vedligeholde Freden. Hans Majest. erklærede endelig, at han med Glæde modtager Repræsentanternes Tilbud og vil gjøre Brug deraf, saasnart de Midler, som staae ham til Raadighed, ikke længere ere tilstrækkelige. - Ogsaa Senater har med samme Enighed antaget og tilstillet Kongen en Addresse af lignende Indhold, om end affattet i mindre stærke Udtryk. Regjeringen har siden modtaget Efterretninger fra Luxemburg, som, efter udenrigsministerens Yttringer i Senatet at dømme, næppe have været af det behageligste Slags. Ministeren tilkjendegav nemlig den 20de, at han havde smigret sig med, at Hr. Hanno vilde blive løsladt, saasnart Gen. Dumoulin var ble den nøie underrettet om Sagernes rette Sammenhæng; men at dette desuagtet ikke var skeet, og at Generalens Fordringer endnu bestandig overstege, hvad man turde indrømme. - Brusseler-Blade udgive det for temmelig vist, at 15 a 20,000 Md., som ere permitterede, strax skulle indkaldes. - Jndependenten mælder, at et Bud, som pleiede at bringe Handelsbreve til og fra Holland, er blevet forfulgt af de hollandske Grændsevogtere ind paa belgisk Grund og der ihielslaaet med Geværkolberne. - Den franske Dronning ankom d. 19de til Brussel.