Almuevennen, 1842-05-04
J Historisk statistisk Skildring af Tilstanden i Danmark og Norge ved Rasmus Nyerup, 1ste Bind Pag. 383, fortælles følgende Historie. Otto Brahe, som var Lehnsmand (det samme som nu Amtmand) i Aalborg, fra 1558 til 67, lod en Bonde tiltale ved Thinge og paastaae den lovbestemte Straf over ham som Krybeskytte, nemlig at hans Øine skulde udstikkes. Bondens hele Forbrydelse var imidlertid hverken mere eller mindre end den, at han i sin egen Gaard havde slaaet en Ræv ihiel, og derfor sigtede den kongelige Lehnsmand Otto Brahe ham nu som den, der havde begge sine Øine forbrudt. Men da nu Bonden fik en dygtig Sagfører til sit Forsvar, og Ræven, under Navn af Reinecke Foss, blev sigtet af Bonden ved Contrastævning til Dom og Strafslidelse i samme Sag, saa faldt i Retten Dommen saalydende: "Efterdi Loven formelder, at hvem som kommer til Bondens Gaard med raadende Raad og overfalder Bonden eller hans Tyende eller hans Gjæst, og agter at "gjøre Bonden Skade paa noget hans Gods, og han derudover fanger nogen Skade, da faaer han at have det for Hjemgjæld, og efterdi at Reinecke Fors (Ræven) er kommen til Bondens Gaard med slig Skjel"at han vilde gjøre hannem Skade paa hans Gjæs, "Høns eller i andre Maader, og Reinecke Foss derover er fanget, slaget eller skudt; thi bør han at have denne Skade for Hjemgield, og kjendes for Ret, "at Bonden derover angerløs bør være, og selv at be"holde Kjødet af Reinecke Foss, og Otto Brahe"Vælgen." Det var nu ikke alene for at have Enejagtret og Eneraadighed over alt Vildtet, at Adelen og Godseierne saaledes satte Bønderne under de vilde Dyr, men det var formeentlig især for at betage Bønderne al Leilighed til at haandtere og bruge Bøsse og Vaaben hjemme i det daglige Liv, saa at de liig vaabenløse Lam rigtig maatte ryste, naar Adelsherrerne med deres Tjenerskaber fore frem over deres Marker som vældige Jægere og lod smælde og kalde med Skud paa Skud. Om Haandværkerne paa Landet. (Fortsat.)Er Talen og saadant Arbeide, som indføres fra de udenlandske Fabriker og forhandles hos Kjøbmændenne, saa er det klart, at Haandværksmanden ved Laugsindretningen endnu lider en større Skade; thi, som Forholdene nu ere, kan han ikke holde Priis med Udlandet, og om han end af Nød maatte beqvemme sig til at sælge mod en til hans anvendte Flid uforholdsmæssig lav Priis, foretrækker dog Kjøberen at henvende sig til Kjøbmanden, hvor han strax kan faae hvad han ønsker, fremfor at bestille dette hos Haandværksmanden, efter hvis Leilighed han maa vente. Committeen formener derfor, at det sikkreste Middel til at forbedre Haandværkernes Kaar vilde være en hensigtsmæssigere Fordeling af Arbeidet mellem de nu bestaaende Laug saaledes at flere nærbeslægtede Laug bleve sammenlagte, og en større Frihed i Nærings driften indført overalt, saa at denne ei blev bunden til Laugsvæsenet. At Laugsindretningen i ældre Tider kan have været til stor Nytte, indrømmes gjerne, især derved, at den gav den unge Haandværker Leilighed til, paa Reiser at tilegne sig Opfindelser i Udlandet men nu, da Pressen udbreder i kort Tid over hele Europa enhver ny Opfindelse, da vi have Journaler, hvori meddeles alle Forandringer med oplysende Tegninger til, nu behøves Reiser mindre end før, for at uddanne sig som Haandværksmand! Denne behøver maaskee meere intellectuel Dannelse, men en saadan kan han ligesaavel erhverve sig i sit Fædreneland. Den frie indbyrdes Concurrence mellem Laugene vilde snart udjævne Forholdene, og Talentet vilde have Leilighed til uhindret at udvikle sig, hvorved Arbeidet vilde vinde i Godhed. Om man som betingelse for Retten til at ernære sig ved Haandværk vilde sætte aflagt Prøve paa Duelighed, kunde dette vistnok være hensigtmæssigt, ihvorvel man kunde indvende, at den dygtige Arbeider snart vilde vorde kjendt og udmærket fremfor Fuskeren, og at det igrunden ikke kan interessere Staten, om En eller Anden blev af en saadan skuffet i sine Forventninger. Men Committeen formener dog ikke at de nu brugelige Mesterstykker skulde overalt være nødvendige. J visse Professioner kunde det vel være tilstrækkeligt at legitimere sin Duelighed ved Attest fra den polytechniske Anstalt, hvor Prøve i saadanne Professioner maatte kunne aflægges forsaavidt Vedkommende ønske det. Committeen antager imidlertid, at det ikke vilde være tilraadeligt for Forsamlingen at indlade sig paa Detaillen af en saa indgribende Forandring i Lovgivningen, men at man burde indskrænke sig til at andrage paa, at en ny Lov maatte blive udarbeidet i den Retning, som her er antydet. (Fortsættes.) Vil "Almuevennen" optage Beretninger fra andre Sogneforstanderskaber i Landet, (Sluttet.)¬