Berlingske Tidende, 1765-11-01
Fortsættelse af de Jslandske Beretninger og Anmærkninger. (See Tidenden No. 86.) 2) Alderdoms=Sager og Levninger: Det er bekiendt at 2de af vores lærde Landsmænd, neml. sal. Biskop Arnesen og sal. Laugmand Widalin, begge meget vel bekiendte af deres Skrifter og andre Meriter, have vexler Strids=Skrifter og adskillige Alderdoms=Sager: Jblant andet om den Pericopen, som staaer i den gamle Jslandske Lov. Lands L. B. 31 Cap. Pad er Løg gardur en sin Fora er tyckur vid Jord en triggia ad ofanhan skal takka i Øxl medal Manni af trepi heimManni er han er hælfrar Fiordu Alnar har." Heraf vilde Biskop Arnesen ikke urimeligen slutte, og paastod fuldkommeligen at i det 13de Seculo, da bemeldte Lovbog var skreven, var Mandkiønnet større end det er nu, et tersom den kaldes Medalmadur, det er middelmaadig høy, hvis Længde var 3 1/2 Alen. Men Laugmanden nægtede, og sagde at de Tiders Alen var 1/3 kortere end deres nu brugelige Hamborgs Alen, saa at 3 nu brugelige Alen Paa Dansk, Det er lovlig Giærde, som er 5 Fod tykt need ved Jorden, og 3 Fod oven til, saa høyt at det naaer optil en middelmaadig Mands Axel, der er halv fierde Alen gjorde omtrent 3 1/2 gammel Alen. Til at stadfæste sin Thesin bragte hver af dem i Marken alt hvad han kunde, in allis 47 Argumenter. Jblant hvilke Laugmanden har taget det 44 af vores gamle Historier, særdeles Thord Hrædes Vita, som var een af udi Seculo 10 fra Norge hid til Jsland, Landflygtige. Bemeldte Thorder, saasom han var en meget god Krigsmand og een af de Tiders største Helte, saa var han og een af de beste Tømmermænd, Snedker og Billedhugger, saa at han ikke alleneste bygte Skibe, men og Huse, meget bedre og ziirligere end andre paa de Tider: hvorfore han blev dertil hidkaldet af een, nu did af en anden. Jblant mange andre (Skila) Sovestuer, som han formeenes at have bygget, skal een være paa Waltiofsstad, i Muhle Syssel, og een anden paa Hvasnegil udi Oefiord. Jkke at tale om andre, saasom Sylvra stodum Studkulustodum, Liarsögum, Mödru wöllum &c., hvilke alle skal have været saa massiv stærke og troeligen bygte, at endskiønt de har været reparerede, saa skal dog BygningsFormen være endnu vedlige. Af de Sengesteder som endnu findes i bemeldte Stuer, vil Laugmanden argumentere, at saasom ingen af dem, efter hans Paastaaende, er fulde 3 Alen nostri Seculi, saa har og ikke Mandkiønnet eller eenMedalmann, som levede i det 10de Seculo, været længere end vore Dages 3 Al. Biskoppen derimod paastaaer særdeles at den ene Seng, som staaer ved Gavlen udi Mødruwöllums Sovestue, er meget større end vore Tiders Senge, hvorom han sig paa Latin saaledes exprimerer. Jeg har taget dem udi Øyesyn et paulo post: Lectivis minores ad utrumque cubiculi latus at et transversarius spirahant vetustatem, illi opere et saa bie etiam magnindine Heroica. *) Men strax derefter siger han (til at intringere Laugmandens Argumentation) men hvem vil troe at Sovestuerne have staaet uforandrede 700 Aar. Saasom herved savnes den brave Mands Curioste, at han ikke tog Maal af lecto oxere situ & magnitudine heroicasaa vise dog følgende Exempler at Laugmanden ikke har havt den beste Underretning om Sengestederne paa Rafnagil og Waltiofsstad. Men det han siger om den gamle Kæmpe Gretter Asmundson, at det findes ingensteds at han har været større end andre Folk i de Dage, item at der tales ingensteds om at Thorkil Gertison var en liden lav Mand, er Lapsus Memorie; og ligeledes om Thord Hræda, at han var ikke stor Mand; thi det første siges udtrykkelig invita Gretteri, Cap. 40. 41. 43. 49. 72. 91, og det andet udi Droplaugaar Saga Cap. 3, og det tredie udi Thord Hrædes vit. Cap. 1 og 10. - No. 1763, da Biskop Finner Jonson i Compagnie med Laugmand Solveson, reyste igiennem Holum Stift, (saasom det er den korteste Vey til Mule Syssel, hvilken Biskoppen det Aar visiterede) og de kom nær ved Hrafnegils Præstegaard, faldt de paa at 1) Det er, og siden efter Baade de tilsyne mindre SengeStæder som stode ved begge Sider i Sovestuen, som og det der stod paa Tvers, røbede Alderdom, hine af Arbeyde og Indretning, dette tillige af en Kæmpe=Størrelse. tale om denne Alderdoms Levning, og af Talen at tage den i Øyesyn, hvilket og skeede. Endskiønt man ved første Øyekast kunde see at bemeldte Sovestue er forandret fra sin første Form og Gestalt, saavel Høyden, Breeden, som Længder in totum, eller saavidt Huset overhovet angaaer, da det er vel troeligt at i samme Stue har tilforne været langt flere Sengesteder end der nu findes, vid. Sturlungn. Lib. 9. Cap. 21, hvor der tales om denne Stue saasom meget stor, saa blev man dog strax vaer ved adskillige Alderdoms Tegn, saasom endeel Stolper af ypperlig got Træ, ganske mørkrødt af Couleur, og saa haardt som Been, ligeledes ogsaa nogle Bielker og Paneel-Breder af samme Slags, med gammeldags Billedhugger=Værk. Og saasom alt dette havde stor Smag af Alderdom, saa viser ogsaa Udkastet eller Faconen paa Billedhugger=Værket for og over Sengene, at de har i Førstningen ikke været meget længere end de nu findes at være neml. 3 Al. nostri temporis. Vel 14 Dage herefter kom Biskoppen til Waltiofsstad udi Mule Syssel, og besaae ligeledes den Sovestue som bemeldte Thorden Hræda der foregives at have bygget, hvor han fandt, foruden de selvsamme Alderdoms-Tegn, ogsaa flere, nemlig Husets Høyde, op til Tverbielkerne som endnu var over 4 Alen, endskiønt man ved sidste Reparation havde savet af Stolpene henimod 1 Alen. Længden var efter den gamle Præstes, som nu besidder denne Præstegaard, hans sigende henved 20 Alen eller meer, og Breeden derefter. Men Sengenes Længde, som syntes at beholde sin første Størelse, er nu 3 Al. og saa nær 3 Tommer. Dette skrives ikke til at dadle de brave Mænd, hvis Æreminde altid burdstadfæstes, men alleneste i Anledning af de 2de gamle Sovestuer (hvis Sengesteder man nøye betragtede) til at give Studiosis Antiquitatum Aarsag, nærmere at oplyse den omtvistede Qvæstion, om Menneskenes Vext og Kræfter have taget af, eller og ere saa nær de samme som i Begyndelsen. 3) Mærkværdige Tildragelser har man herfor nærværende Tid aldeles ingen, ikke heller navnkundige Mænds Dødsfald, undtagen een henved 90 Aar gamme Sysselmand, ved Navn Thorsteen Sivertsen, hans Død; Manden var mestendeels rørig og havde god Helsen indtil paa det sidste.