Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-07-06
Ved den, den 25de og 26de f. M. i Horsens afholdte Fugleskydning, samledes Skyttelauget, efter endt Fugleskydning, om Aftenen paa Raadstuen, til et Maaltid, hvor den muntreste Stemning var herskende og hvor en levende Deeltagelse for de Spørgsmaal, som fortiden meest beskjæftige alle sande Fædrelandsvenners Tanker og Hjerter, varmt og kraftigen udtalte sig. Af de Skaaler, som foruden de sædvanlige for den gamle og nye Fuglekonge, bleve udbragte af forskjellige af de tilstedeværende Medlemmer, udhæves følgende: Af Major Juel Wind for Selskabets fraværende Medlem, Hs. Kongel. Høihed Kronprindsen, der fortiden pløiede Søen og hvem Taleren ønskede en snar og lykkelig Hjemkomst. Af Oliemøller, Stænderdeputeret Schytte for Selskabets Æresmedlem, Justitsraad Ræder. Med sædvanlig Varme og Diærvhed udviklede Taleren, hvorledes Justitsraadens hele Færd som Embedsmand langtfra indskrænket sig til hvad blot Pligten byder, navnlig hvorledes han stedse havde viist den meest levende Jnteresse i Byens communale Anliggender og saaledes nylig, i Spidsen for en Deputation, for Thronen og vedkommende høie Magthavere talt Communens Sag i et for denne vigtigt Anliggende. J sin Tak beklagede Justitsraad Ræder, at hans Evne ikke stedse stod i Forhold til hans Villie, og at han saaledes heller ikke i det af Taleren berørte Anliggende havde kunnet udvirke, hvad han havde ønsket, men det netop nu den Overbeviisning var bleven fast hos ham at Communen i visse Puncter intet mere har at tabe, fandt han sin Trøst og Opmuntring i, at man staaer allerfastest, naar man intet meere har at miste. Senere gjorde Justitsraad Ræder Selskabet opmærksomt paa, at der i dets Midte befandt sig tre Stænderdeputerede, der og faa Dage skulde gaae deres vigtige Kald imøde. Efterat have sammenlignet de Deputerede med den i Feldten dragende Kriger, hvem en haard Kamp forestaaer, lagde han dem med Kraft og Jnderlighed paa Hjerte, at møde med Mod i den forestaaende Kamp og især at værne om "Danmarks helligste Palladium, den kostbareste Juveel i den danske Krone - Trykkefriheden." Paa de Deputeredes Vegne tog Justitsraad With Ordet og lovede, at Jntet skulde afskrække dem fra med Varme at tale Folkets Sag i alle de vigtige Anliggender, som i Stændersalen ville blive bragte paa Bane, blandt hvilke han, foruden det af den forrige Taler Anførte, dvælede ved det slesvigske Spørgsmaal, og endte med at bemærke, at Følgerne af deres Færd kunde Jngen forudsige; de stode i Guds Haand. Efterat endnu, foruden Andre, Oliemøller, Stænderdeputeret Schytte havde talt for Sammenhold i Folket, og mindede om, at Tiden varslede med synderlige Tegn, og at vi Alle levende maatte føle, at vor Statseenhed var stædt i Fare, og at vi derfor, ved Bevidstheden, om at vor egen Velvære ikke truedes øieblikkelig, ikke burde være ligegyldige, men efter de hæderlige Mænds Exempel, der stræbte at vække Deeltagelse for fædrelandske Anliggender, hver efter sin Leilighed, maatte tragte efter at gjøre os Rede for vor Stilling og vore Forhold, for at vi kunne være beredte i Farens Stund; Overkrigscommissair, Stænderdeputeret Holst for de Danske i den slesvigske Stænderforsamling; Justitsr. With for Skytte laugets Direction, vedligeholdtes den muntre Stemning endnu længe efter Bordet og steg næsten til Begeistring, ved en af Justitsr. With anstillet humoristisk Sammenligning imellem Fuglekongens og andre Potentaters Regjering. At tydeliggjøre den Stemning, der i det Hele besjælede Selskabet vilde være umuligt, men vistnok er det Ønske levende hos enhver af Deeltagerne, at den Aand, som denne Aften hvilede over dem, endnu længe maatte være herskende i Skyttelaugets Samlinger. (Hors. Av.)Der hersker for Øieblikket, 8 Dage for Stændernes Møde, en travl Virksomhed hos de øverste Regjeringsautoriteter. Stænderne træde, som bekjendt, sammen hvert andet Aar, naar da de 22 Maaneder af Mellemtiden optages af Dagens Behov, og kun de tvende sidste Maaneder for Stændernes Sammenkomst hovedsagelig anvendes til Afgjørelse af de Sager, som enten komme fra Stænderne eller skulle forelægges samme, saa indsees det let, at Travlheden i Collegierne maa stige, saa at sige, for hver Dag. Eftersom Stændernes Sammenkomst rykker nærmere, blive Statsraadets Møder som en Følge heraf Dag for Dag talrigere og langvarigere, og Exellencerne Stemann og Ørsted, som skjøndt de have Sæde i et Collegium, tillige ere Medlemmer af Statsraadet, der for Tiden foruden dem kun har to Medlemmer: Exellencerne W. Moltke og Reventlov Criminil, maae saaledes i høi Grad være besværrede med Forretninger. Betænker man nu derhos, at Geheimeraad Ørsted som Generalprocureur skal afgive Betænkning over Lovforslag fra alle de andre Collegier, saa bliver det næsten vidunderligt, hvorledes eet Menneske i saa kort Tid kan overkomme saaMeget. Ønskeligt var det derfor, om disse egentlige Lovgivningsarbeider kunde begynde noget tid de igere: det var dog muligt, at de i saa Tilfælde kunde blive underkastede en modnere Overveielse, navnlig kunde da ogsaa Domstolene være blevne hørte, f. Ex. over en saa vanskelig Sag, som den nye Presselovgivning, hvilket ved vigtige juridiske Spørgsmaal ellers pleier at være Tilfældet. Og hvad der endelig er en Betragtning af afgjørende Vægt, det vilde, hvis Sagerne vare fremmede meere betids, ikke være blevet nødvendigt ligesom at overraske Stænderne med de vigtigste Lovudkast. Det synes dog virkelig at være vel meget forlangt at Stænderforsamlingens Medlemmer, at de, aldeles uforberedte, skulle sætte sig hen og inden faa Ugers Forløb give Raad om de meest betydende og vanskeligste Sager, som Collegierne, skjøndt Gjenstandenne henhøre til deres Kalds Opgaver, have brugt hele Aar til at blive færdige med. Saasandt Autoriteterne ønske fra Stænderne at faae saa vel overlagte Raad som muligt, maae de selv ville en Forandring heri. J hvert Fald vente vi, at iblandt de Anker og Besværinger, der fra Stændersalen, snart ville udgaae over Hs. Majestæts collegiale Raadgivere, vil den ikke blive glemt, at disse Raadgivere tilsidesætte den Opmærksomhed imod Folkeraadene, hvortil disse have en velbegrundet Adkomst. Det er paa Tide at Folkets Udvalgte lade Herrerne ved de grønne Borde vide, at en saadan Fremgangs maade efter Jndførelsen af en hvilkensomhelst repræsentativ Tilstand ikke kan gaae an længere. (Fdl.)J Torsdags afreiste Hs. Excellence Geheimeraad Ørsted til Viborg. Vi forudsige ikke Hs. Excellence noget behageligt Ophold under denne Stænderforsamling, - siger Fædrelandet. – især hvis han skulde drive sine forkeerte Anskuelser om Slesvig, – til Tak for hvilke Schleswigholsteinerne vilde opreise hans Billedstøtte, som en dansk Billedhugger dog havde Patriotisme nok til at negte at ville forfærdige i et saadant Øiemeed – til den Yderlighed, at han skulde paastaae, at det danske Sprog og den danske Nationalitet ikke vedkommer det danske Folk og dets Repræsentanter."J Onsdags holdtes Statsraad til ud paa Natten. Udkastet til Presselovgivningen afgjordes. Saameget synes det danske Folk dog i det Mindste at kunne gjøre Fordring paa, at, naar der nu fremkommer et Lovudkast om Pressen, dette da ikke indeholder strengere Bestemmelser end Forordningen af 27de September 1799, at Pressen altsaa t. Ex. fritages for Gjennemsynet eller Reiersen. Dette forekommer os at være en ueftergivelig Betingelse for, at Stænderne skulle kunne ind(Fædrel.) lade sig paa Lovudkastet.