Viborger Samler, 1848-09-16
Den lovgivende Forsamling kan forlange, at der af Regjeringen meddeles den Oplysninger og de fornødne Papirer angaaende Regjerings- og Bestyrelsessagerne i Almindelighed; ligeledes i Almindelighed angaaende Forhandlinger og Tractater med udenlandske Magter. Saaledes er Alting undergivet Offentligheden og Folkets Øie og Dom. Jntet lader sig skyde i Krogene eller tilhylle med en fornem Tavshed. Enhver maa stræbe at gjøre sit Bedste og virke med Kraft, Flid og Redelighed. J Forhold til de udenlandske Magter vil det nu være dobbelt nødvendigt for Regjeringen at tage Hensyn til Folkets Ønsker og Jnteresser. Da ingen Krig kan føres, uden at Folket ved sine Repræsentanter bevilger Pengene til Krigsmagtens Udrustning og Underholdning, er det ogsaa en Selvfølge, at Fyrsten ikke kan begynde nogen Krig, som Folket maatte finde ufornøden, og at han overhovedet i sine udenlandske Forbindelser, maa stræbe at handle i Folkets Aand saavelsom til dets Tarv. Disse ere en lovgivende Forsamlings mærkeligste Rettigheder. J England er den lovgivende Forsamling (Parlamentet) deelt i to Dele, Underhuset og Overhuset. Overhuset sidde ikkun høie Adelige og Geistlige, i Underhuset Deputerede fra Landet og Byerne. Hvad Underhuset beslutter, skal prøves af Overhuset, som kan forkaste det. Disse to Huse have ofte meget ulige Meninger men da Underhuset er ene om at bevilge Penge til Statens Udgifter, saa har det dog egentlig Overmagten. Man kalder det et Tokammer, hvor den lovgivende Forsamling saaledes bestaaer af to Afdelinger, hvis Medlemmer høre til forskjellige Klasser og Stænder og altsaa forestille forskjellige, stundom modsatte Jnteresser, eller hvis Medlemmer for den ene Afdeling tildeels vælges af Regjeringen, for den anden af Folket.) Man kalder det derimod Etkammer, hvor den lovgivende Forsamling, kun er een, og dens Medlemmer uden Forskjel vælges af Folket. Til en Sikkerhed imod overilede Beslutninger har man i Norge gjort den Jndretning, at Storthinget udvælger en Fjerdepart af sine Medlemmer (Lagthinget) som skal prøve, hvad de Øvrige (Odelsthinget) have be*) Forsaavidt som nogle af disse Udgifter efter deres Natur maae skee efter faste Bestemmelser (f. Ex. Gageringer Pensioner, vedtages naturligviis ogsaa disse faste Bestemmelser (Regulativer) af Forsamlingen. 2) Da Kongen kan tildele Folk den Værdighed, der giver udgang til at sidde i Overhuset, har han saaledes nogen *) Forsaavidt som nogle af disse Udgifter efter deres Natumaae skee efter faste Bestemmelser (f. Ex. Gageringer Pensioner, vedtages naturligviis ogsaa disse faste Bestemmelser (Regulativer) af Forsamlingen. 2) Da Kongen kan tildeele Folk den Værdighed, der giver Ar gang til at sidde i Overhuset har han saaledes noget Magt til at bestemme dets Sammensætning. sluttet. Kan nu disse to Afdelinger ikke komme til Enighed om et Lovforslag, saa træder hele Storthinget sammen i et fælleds Møde, og da kan Forslaget kun antages, naar det har to Trediedele af Stemmerne for sig. Dette er egentlig intet Tokammer, men en Forsigtigheds-Jndretning ved Eetkammeret. Naar Medlemmerne af den lovgivende Forsamling vælges ligefrem af Folket, saaledes som nu Rigsforsamlingens Medlemmer skulle vælges, kaldes dette directe Valg. Jndirecte Valg kaldes derimod de, hvor Folket først vælger et vist Antal Valgmænd i hvert District, og disse Valgmænd derefter komme sammen og vælge en Deputeret. Man har det imod de indirecte Valg, at det er lettere for indflydelsesrige Folk at overtale de faa Valgmænd til at vælge dem eller deres Venner, end at overtale de mange vælgere. I det Følgende kommer jeg nu til at tale om den udøvende Magt.