Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-24
J Henseende til Valget af de Deputerede, der tilsammen skulde udgjøre det nærmere bestemmende Antal af Provindsialstænder, da forekommer det mig som følgende Maade vilde være den for Danmark meest passende: 1) at i enhver Commune (jeg forstaaer herved hvert enkelt Sogn, hvis Lemmer, uden Undtagelse af Rang eller Stand, baade i aandelig og verdslig Forstand kan siges at være forenede) saavel paa Landet som i Kjøbstæderne, med den Forskjæl, at, naar der i en Kjøbstad gives flere Sogne, da udgjøre de tilsammen kun en Commune, iblandt de meest agtede og retskafne Beboere) Formue, Eiendom og Rang uden Retskaffenhed Klogskab og Erfarenhed, burde ikke komme i Betragtning) vælges ved Lodkastning et vist Antal Valgmænd, i Forhold til Sognets eller Communens Størrelse, der bestemmes af Sognefogden for Landsbysognet, og af Byefogden i Kjøbstæderne, hvilke tillige hver for sig maae paasee, at Alt gaaer ordentlig til ved Valget; 2) at disse Valgmænd derefter i Forening med andre paa samme Maade i Herredets øvrige Sogne, (Kjøbstædsogne, som henhøre derunder, iberegnede, valgte Valgmænd, igjen efter fleste Stemmer, i den Herredsfogeds Overværelse, i hvis Herred sidstmældte Valg gaaer for sig, vælge imellem sig selv indbyrdes En som Repræsentant for hele Herredet med Kjøbstaden; 3) at disse Herreds Repræsentanter dernæst ligeledes, i Forening med de andre, i Amtets øvrige Herreder og Kjøbstæder paa samme Maade valgte, Repræsentanter, vælge imellem sig selv indbyrdes En som Deputeret for hele Amtet; og at dette Valg, der foregaaer under Amtmandens Præsidium, derefter indberettes gjennem Amtet til det kongelige danske Cancellie; 4) at til Legitimation for Valget aff denne saa kaldte Deputeret, fremlægges ved Provindsialstændernes Forsamling en verificeret Udskrift af sidste Valgprotocol; ligesom det er en Selvfølge, at han maae være forsynet med tilstrækkelige specielle, af vedkommende Retsbetjente paategnede, Fuldmagter fra alle Valgmændene, forsaavidt disse repræsentere Amtets, Herredernes og Sognenes samtlige Beboere, som og, at han til egen Efterretning bør være paa det nøieste deri underrettet om Gjenstanden for hans Function. Men, da slige Forsamlinger ventelig ikkun ville blive holdte efter en Mellemtid af visse Aar, og mange Sager, som efter deres Natur egnede sig til Afgjørelse sammesteds eller Undersøgelse og Betænkning, derved ville komme i Langdrag, skulde jeg, efter min uforgribelige Mening, troe, at det vilde være ikke alene til væsentlig Nytte, men ogsaa til Lettelse ved Sagernes Expedition, naar desforuden existerede en lignende aarlig Forsamling i hvert Amt, der bestod af Amtmanden som Præses, samt en Herredsfoged og en Byefoged, (begge efter Omgang imellem Amtets øvrige Bye- og Herredsfogeder, hvor disse tvende Embeder ikke ere forenede i een Person) saa og af en Præst, en Godsejer og en Bonde, og de trende sidstnævnte efter foregaaende Valg iblandt de øvrige, til samme Classer sammesteds henhørende, Beboere, hvorved de samme Regler for Valget, som forhen anført, ogsaa her kunne være anvendelige. Thi ogsaa danske Bønder, som fordum spillede en saa vigtig Rolle i Staten, indtil de ved Geistlighedens og Adelens tiltagende Vælde bleve gjorte til Trælle, som hine kunne handle og skalte med som de lystede, have atter under vor nuværende Konges og høisalige hans Faders landsfaderlige Regjering indtaget en hæderlig Plads i Borgersamfundet. En saadan Forsamlings Function maatte da i det Mindre blive den samme som Provindsialstændernes i det Større, og det er at formode, at de, som hinanden nærmere vedrørende, og følgelig nøiere bekiendte med Manglerne, saavelsom med Midlerne til sammes Afhjælpning, ikke alene mere vilde interessere sig derfor, men ogsaa snarere bringe det til Endelighed. De Sager derimod, som ikke her kunne afgjøres, enten formedelst deres Vidtløftighed, eller af andre Aarsager, maatte tilligemed de, i den Henseende erhvervede, Oplysninger overlades til Stændernes nærmere Overveielse. Ved denne Forsamling, som jeg vil kalde Amtscommission, skulde Herredsfogeden føre Protocollen, og de dissenterendes Vote Ord for Ord deri indføres, paa det at Provindsialstænderne, ved deres Sammenkomst, deraf kunde skjønne Aarsagen til denne Meningsforskjæl, og hvorledes den paa begge Sider er bleven motiveret. Forsamlingen skulde stedse holdes paa Raadstuen i den nærmeste Kjøbstad, og maatte dens Medlemmer, under intet Paaskud, deeltage i nogen Gjæsterering, saalænge Forsamlingens Arbeider ikke ere sluttede. Denne Indretning vilde desuden have den Fordeel, at den smigrede Mængdens Forfængelighed, i det den tillige vakte en ædel Kappelyst efter at blive anseet duelig til at være Valgmand, ja Medlem af en saadan Forsamling, hvis Beskjæftigelse alene havde det Heles Vel til Formaal. Thi den stemmer endog overeens med Landets gamle Statsforfatning, da Landstinget, mere betragtedes som en almindelig Folkeforsamling forat beraadslaae og slutte Noget, Landets eller Rigets Tarv angaaende, end som et almindeligt Retterting for det hele Land. Deraf Navnet generale populi placitum, eller generale terræ judicium, commune populi vel terræ placitum, som Landstingen benævnedes i Breve af 13 og følgende Aarhundrede. Saaledes kaldes Landstinget i Jylland i den latinske Text af Kong Christopher den Andens Haandfæstning af 1320 placitum generale Jucie; og om Viborg, hvor Landstinget for Nørrejylland holdtes, skriver Unotus, fra alle Egne af Jylland kommer som oftest en ikke ubetydelig Mængde sammen her, saavel for at afhandle fælleds Anliggender, som for at beraadslaae og stadfæste noget angaaende Lovenes Værd og Gyldighed; og hvad saaledes i den forsamlede Mængdes almindelige Raadslutning antages og stadfæstes, formaaer Ingen i nogen Deel af Jylland ustraffet at kuldkaste (non impune uspiam in Jutiæ partibus irritum fieri valebit). Semper dem. Politiske Griller. (Oversatte.) Af Wolfgang Menzel, Hvorledes kan man elske Sandheden, Den er jo saa ligefrem, skaanende Ingen. Dens blotte Tilværelse, dens blotte Muelighed er allerede en bitter Krænkelse for alle dem, der færdes i Vildfarelse og Fordomme.