Jyllandsposten, 1838-09-24
Nyheds Post. - Om Almeenaand af Rotteck, indeholder Khvnsp. Nr. 325 følgende Afhandling, som i Uddrag fremsættes: Almeenaandens væsentligste Charakteer er Selvfornægtelse, nemlig en Tilbøielighed til, for Virkeliggjørelsen af det fælles Formaal eller for Befordringen af det Heles Vel at bringe endog personlige Offre, det vil sige i Collisionstilfælde af personlige eller den egne Person nærmere liggende Jnteresser med det Samfunds Jnteresser, hvortil man hører, at foretrække disse, altsaa underordne, ja ganske opgive hine, naar de almene fordre det. Paa Almeenaandens væsentlige Charakteer, villig, ja glad Tilsidesættelse af de egne personlige, og ligesaa af de blot particulaire Jnteresser til Bedste for hiin ene Almeenhed eller for en videre Kreds, er det vi nu her ville fæste vort Blik. J den ligger det egentlige Livsprincip og tillige den egentlige Borgen for Almeenvæsenets Fremme. Det er den sande Borgen for Almeenvæsenets Fremme. Det er den sande Borgerdyd, hvis Mangel ikke kan erstattes ved noget Andet; ikke ved Lydighedens Dyd, som, naar den ikke er indskærpet og forædlet ved Almeenaanden, aldrig frembringer noget Stort, ikke ved Skrækken for Magten, fordi denne, – desuden stedse hvilende paa usikker Grund - kun har at byde over haltende Slavetjeneste men ikke over energisk Stræben; endelig ikke ved de konstigste Indretninger og bedst udtænkte Forfatninger og Love, fordi disse uden Almeenaanden, der opfatter deres Betydning og elskende adlyder dem, let blive til tomme Former og blotte Lyd, udsatte for Jkke=Agtelse eller listig Omgaaen, eller ogsaa for modvillig Fordreielse og skjændig Misbrug. - Til Tydeliggjørelse af de almindelige Sætninger kunne her nogle Exempler tjene: Almeenaanden gjør Samfundets enkelte Medborgere villige til ikke alene at overtage efter Omstændighederne gratis de dem ved Valg eller Udnævnelse overdragne Almeen Embeder og Tjenester og til disses ufortrødne, selv med Forsømmelsen af den egne Huusholdning forbundne Bestyrelse (for saavidt, alt efter de individuelle Forhold, Familiefaderens Pligt tillader slige Offre); men den ansporer ham tillige som simpel activ Borger til levende og virksom Deeltagelse i alle Almeenvæsenets Anliggender, det være sig ved betænksom og trolig Udøvelse af Stemmeretten, ved at belære, advare og anspore Medborgerne eller ved alle Arter af patriotiske Gaver, ved Offre af Tid, Kraft eller Eiendom, overhovedet ved aldrig trættet Jver i Raad og Daad. Egoismen derimod unddrager sig, saameget den kan, Samfundstjenesten, eller naar den overtager eller søger den, skeer det kun i den Hensigt, derved at fremme sin egen Nytte, det være sig enten ved Embedsbesoldningen eller ved Tjenestebestyrelsen selv. Ved Afgivelsen af Valgstemmer seer han ikke paa den Dygtigste og Værdigste, men derimod paa den, hvis Valg umiddelbart eller middelbart, lover ham personlig Fordeel, eller ogsaa at tilfredsstille en eller anden af hans Lidenskaber. Fra Raadslagninger og de offentlige Anliggender holder han sig enten fjernet af Ligegyldighed eller han stemmer i Almeenforsamlingerne til Bedste for personlige eller private Formaal. J Stedet for ved frivillige Gaver og Offre efter Formue at fremme det almene Vel, tilbageholder han endog hvor det kan skee de pligtskyldige Bidrag og stræber saavidt muligt at vælte Byrden af Almeenvæsenet paa fremmede Skuldre, medens han stræber i størst muligste Grad at tilvende sig dets Velgierninger, med Udelukkelse og Tilbagetrængen af alle Øvrige. Al hans Gjøren og Laden gaaer ud paa at tilkæmpe sig en saadan personlig Gevinst; og han undseer sig ikke ved at kjøbe deres Gunst, der kunne være ham behjelpelige dertil eller som i modsat Tilfælde kunde berede ham Skade eller Fortrædelighed, altsaa i Særdeleshed Municipalforstandere og Statstjenere, vel ogsaa Principaler, Kunder og alle Arter af Patroner - ved en servil Stemmegivning i deres Jnteresse og i Overeensstemmelse med deres (Fortsættes) Anskuelser.