Viborger Samler, 1842-08-11
Foruden disse 4 Classer findes endnu en Afdeling af ir regulært Militair af omtrent 125,000 Md., saa at hele den chinesiske Hær kan stille 615,000 Md. regulaire og 125,000 Md. irregulaire Tropper, af hvilke 175,000 Md. ere beredne. Men til denne Stridsmagt maa man endnu tælle et stort Corps let mongolskt Rytterie, som baade med Hensyn til Levemaade og Krigstjeneste har Meget tilfælleds med de russiske Cosakker. Denne Krigsmagts Styrke udgjør henved 500,000 Md.;men man tør ikke med Sikkerhed stole paa den i Nøden. Hovedqvartererne for den chinesiske Hær ere Peling og sammes Omgivelser, Mandschuernes Districter og isærdeleshed Floden Amurs nærmeste Strømgebeet samt de til Floden Jli i den vestlige Deel af Altaibjergene grændsende Landskaber. Troppernes Befalingsmand opholder sig i sidstnævnte Egn, og er Statholder i det chinesiske Turkestan. J Fæstningen Chalgan garnisonere 12,000 Md. omtrent 40,000 staae sædvanlig i Nærheden af Canton, og efter Omstændighederne underholdes i de andre Provindser fra 10,000 til 40,000 Md. J Peking alene ligge 40,000 Md. Jnfanterie og Cavallerie i bestandig Garnison, hvilke ere inddeelte i 8 Divisioner Mandschus, 8 Div. Mongolere og 8 Div. Chinesere, og adskilles fra hverandre ved deres Faner og Uniformer. Enhver Division har sit særegne Tøihuus, Civildepartement, Krigs kasse og Skole for Soldaterbørn. Efter det chinesiske Tjenestereglement er det tilladt enhver Soldat at gifte sig; deres mandlige Deseendenter indføres strax efter deres Fødsel i Regiments Registret, og saasnart de have naaet den fastsatte Alder maa de udfylde de ledige Pladser. Ethvert Jndividnum af de tre første Classer erholder foruden sine Vaaben, Hest og Riisration, desuden for sin Familie en maanedlig Sold fra 12 a 17 Shill. (Engl.); for denne Sum maa han klæde sig og holde sine Vaaben og Klæder rene. Men Soldaterne af den 4de Classe af findes med Jordlodder, som de selv maae dyrke for at bestride deres Underholdning; kun den laveste Pøbel leverer Recruterne til denne sidste Classe. Troppernes, saavel Mandschuernes som Chinesernes, Rytteriets og Fodfolkets, vigtigste Vaabenøvelse bestaaer i at skyde med Bue; et mindre Antal over sig i at affyre Luntegeværer, og kun et lidet Antal over sig i at lade og affore Kanoner. Troppernes Dragt er kun lidet forskjellig fra Almuens, med Undtagelse af Kurma eller Overkjortel, der er en Slags Jakke, og maa være af samme Farve, som den Fane, hvorunder Soldaten tjener; dog give Silkestøvlerne og Viften, som de for Kolings Skyld bestandig føre med sig, dem et blødagtigt og latterligt Udseende; selv i Krigstid formaaer hverken Staalhielmen, den vatterede Kittel eller Bambusskjoldet at give deres Udvortes et martialskt Anstrøg. Rytterne ere behændige i alle deres Bevægelser, styrte modigen frem til Angreb – naar ingen Fiende stiller sig imod dem, men deres smaae Pasgængere mangle alle Stridshestens Egenskaber. Sadlen er forfærdiget af særdeles bløde Materialier og saa høi for og bag til, at det turde være vanskeligt at kaste en Rytter ud af samme; Stigbøilerne ere saa korte, at deres Knæ og Hage kommer i den snevreste Berørelse. Et stort Antal chinesiske Tropper bruges til Militairtjeneste ved Floder, Canaler og Landeveie. Omtrent hver femte Miil bemærker, man en fiirkantet, med et Vagttaarn og en Fane forsynet Bygning, hvor Soldater opholde sig, der her fungere som Politie og overbringe Regjeringen Depescher.