Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1773-01-29
Svar paa det i No. 51. fra forrige Aargang opgivne Spørsmaal. Naturen arbeyder stedse paa at jevne det Ujevne, ved at nedbryde Biergene og opløfte Dalene. Jord biergenes Daling, som bliver en fornøden Følge af skyllende Regn, Elve brud, Jordfald, med meere, stadfæstes ved virkelig Erfaring i adskillige Exempler. Man pleyer vel herimod at indvende dette, at Jordbiergene ere meere udsatte for Vind og Veyr end det slette Land, saa at derved maae hefte en Mængde Støv, Jord eller Sand; ja nogle tør endog foregive, at Vinden kan blæse heele Høye tilsammen. Da Regn-Vand, fornemmelig Snee, er og ikke gandske frie fra fiin Jord, som dermed nedfalder, skulle dette erstatte den, ommeldte Afgang. Hertil svares: det kan aldrig gotgiøres, at nogen af de Jordbierge og Banker, som vi kiender, kan siges at være sammenblæst af Vinden, saaledes som Sandbankerne ved Vesterhav i Jylland flyttes fra Tiid til Tiid. De rette Bierge og Banker bliver unegtelig, enten Ortginaler fra Skabelsen, af, eller og Virkninger af Syndfloden. At disse Bierge undertiden tage mod noget Stød og Sand, som Vinden, kaster derhen, ligeledes at Regn=Vandet og Sneen, som falder derpaa, fører noget. noget Jordagtigt med sig, nægtes ikke, men med god Grund kan det stadig nægtes at saadanne Forøgelser skulle opbeye. endogsaa mod den tredie Deel af Biergenes idelige Tab, formedelst nedskyllende Regn, og andre naturlige Aarsager. Al den Jord og Sand, som de idelig til Hadet løbende Bekke og Floder føre med sig, og hvoraf heele Jnsuler dannes, ved Flodernes Udfald i Habet, kan ey komme fra andre Steder, end ved Regn at blive nedskylt fra Bierge, Bunker og de høyere Steder. Det som Strømmene adsprede og fordeele paa Havbunden, udgiør bestandig 150 Deel mod Flodernes Vand, efter Hartsekkers Beregning. Visse Slags Steenklipper ere af den Art, at de kunde raadne af Ælde; thi man har betragtet adskillige Steenstykker, som kiendelig sees ved Tidens Længde at være bleven her og der giennemborede, som de af Begyndelsen ikke have været, hvilket tydelig nok kan kiendes paa Sammenhængen af de øvrige Deele, hvis Anseelse er noget nær den samme, som paa halv forraadnede Stykker af ældgammelt Træe. Fremdeles indvendes, at paa de høye Bierges øverste Deel bliver nogen Jord, som Vand og Regn ikke bortskyller. Herpaa kan med Billighed erindres, at de gandske faae Fieldrygger som endnu have nogen tynd Jord tilbage, fordi de af Begyndelsen har havt meere deraf end Resten, tabe dog Aar efter Aar idelig noget af deres Overklædning, som er just det der aarlig ved Regn og Elver nedskylles til en nye Overklædning i Dalene. Jblandt andet beviises dette ved de mangfoldige Furre=Træer, som aarligen udtørres, tabe. Barken, og staaer gandske hvide paa Biergenes Toppe, hvor deres Rødder tilforn vare omgivne med mere Jord, men nu ere blottede derfra, saa de maae visne. Det er vel mueligt, at i Steden for de Bierge, som ved underjordisk Jld og Jordskielv demoleres, kunne andre Klipper igien komme op; men det sidste kan ikke komme i nogen Ligning med det første, i Betragtning af den underjordiske Brand, som giør saa mange store Huler i Jordkloden, udi hvilke de ved Jordskieldene adsplittede tange Legemer maae nedfalde. Endelig vil nogle meene, at den Jord, som Floderne føre med sig, og udskylle i Havet, ikke kan fordeeles og føres videre hed Ebbe og Flod, da denne Bevægelses Virkning skulle være lige saa sterk i at sette det Tunge tilbage, som ved at tage det ud med sig. Dette kan billig nægtes paa den Grund, at det Tunge synker ned ad ved dets naturlige Fald. Da Havets Dybhed tiltager gemeenlig alt mere og mere efter tiltagende Distancer fra Habbreden; saa udføres det Tunge fra Landet ved en langt ringere Kraft, end den, formedelst hvilken det igien skulle indføres til Landet; og følgelig maae Strømmens Udløb tage hver gang noget mere ud med sig, end dens Jndløb igien kan kaste ind. Jordklodens Huler og Dale maae altsaa stedse forhøyes og opfyldes, ved den idelige Formindskelse af Biergene og de høye Sider; og foruden dette maae de lave Steder, særdeles Sletten, vinde en idelig Forøgelse ved Vexternes og Træernes Forraadnelse, Dyrenes Excrementer, og omsider deres død døde Legemer, hvilke give Jorden mere tilbage, end hvad de have faaet af den. En Elsker af Mathematik.