Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-09-05
J October 1824 reiste jeg fra England til Grækenland med den Beslutning at opoffre alle mine Anstrængelser for det høimodige Folk, som kiæmper for sine Nettigheder, sin Ære, ja for sin Existence. Dengang forlod jeg Grækernes Venner i England besiælede af Jver og enthustastiske i deres Yttringer for Grækenlands Sag. For faae Dage siden traf jeg de samme Personer, ikke som jeg have de ventet det rørte ved Lykkens Forandringer og ved Hellenernes Vandheld og ædle Modstand, og tilbøielige til nye Anstrængelser for dem, derimod fandt jeg dem ligegyldige ved hvad der kom ud af Sagen og at have forglemt deres Løfter. Det urigtige i et saadant Forhold bevæger mig til at bryde min Taushed og aabent at sige mine Tanker om hvorledes det for nærværende Tid hænger sammen med Krigen i Grækenland. Jeg forlod Hydra den 11te og Napoli den 14de Mai. Dengang havde en almindelig forhøiet Følelse ved Missolunghis Fald og ved det ædle Manifest, som National Kongressen i Epidaurus havde udstædet, forenet alle Partier og opvakt de meest Følesløse af deres Slummer. Hævn over de nye Mord paa deres Landsmænd opfyldte enhver Barm og bestyrkede Grækerne i den Beslutning hellere at døe end at underkaste sig. De, som ere fortroelige med den Græske Krig vide at en saadan Beslutning er i Grunden ufornøden og at Underkastelse og Død betyde det samme. Regieringen havde udstædet et Dekret for at kalde 5000 Rumelioter til Morea. Den havde ogsaa erfaret at 1500 Mand af Garnisonen i Missoluughi havde slaget sig igiennem og vare ankomne til Salona, hvor de fulde af Hævnesyge mod Tyrkerne oppebiede Regieringens Ordrer. Den Tyrkiske Flaade afseilede dengang til Dardanellerne, den Ægyptiske til Alexandria; 65 Græske Skibe laae dengang i Napoli, dagligen stødte flere til den; de ventede med Længsel paa Lord Cochranes Ankomst og havde besluttet under denne udmærkede Admiral at ville kjæmpe af alle Kræfter for Grækenlands Vel. Jeg hørte ofte Admiral Miaulis paa hvis Skib jeg tiente, erklære, at han var villig til at opgive sin Rang og at tiene under denne berømte Admirals Commando, for mit Fædrenelands Vel, sagde han, vil jeg, naar det er nødvendigt, tiene som gemeen Matros. De som kiende denne modige Mand og fortræffelige Patriot ville indsee, at den bedste Roes jeg kan tillægge ham den, at jeg kan berette, at Commodore Hamilton, er hans Ven. Man beskylder Grækerne for Søeroverie; men ingen kan ivrigere ønske dets Udrøddelse end Grækerne selv, og var deres Flaade ikke beskjæftiget med det vanskelige Arbeide at forsvare Landet, saa vilde de anvende al deres Kraft paa at tilintetgiøre det. Men der kan selv anføres en Undskyldning for disse Søerøvere; de have vendet deres Vaaben mod Europæiske Skibe, fordi disse, som blive beskyttede ved deres Nationers Flag, dringe Hielp til deres Fiender. Det jeg har sagt er en oprigtig Skildring af de Græske Anliggenders nærværende Tilstand, og jeg tilføier friemodig min egen Mening, at jeg betragter det Græske Anliggende som for nærværende Tid at være i en lang mere haabefuld Forfatning, end det nogensinde har været i de to Aar, hvori jeg har staaet i Grækernes Tieneste. Jngen maae nære den Tanke, at Grækenland naar det bliver overladt til sig selv, vil blive nødt til at underkaste sig; om det endog bliver forladt af alle sine Christne Troesforvandte, saa vil det dog fortsætte sine Anstrængelser og skulde det engang synke saa bliver det i Graven. mit andet Fædrenelands Navn, i Descendenternes af de Menneskers Navn, som vi alle skylde saameget, anraaber jeg alle deres Troesforvandte om at frelse dem fra Tyrkernes Sværd eller fra deres eget. Jeg formaner dem, som have helliget Grækenkand deres Resoureer ikke heller nu at forlade dem; thi deres egen Fordeel vil blive betrygget eller sat i Fare, eftersom de enten ville agte paa min Opfordring eller ringeagte den. De, som have med deelt statistiske Beretninger og Grækenland have beviist hvor overordentlige store dets Resourceville blive, naar det engang faaer Fred og kan roeligt benytte dem i nogle Aar. Da jeg kun har gjort Tieneste ved Søevæsnet, saa kan jeg ikke sige noget mere derom, men efter det lidet jeg har seet, og efter alt hvad jeg har hørt er jeg vistnok af den Meening, at Grækenlands Creditorer have intet at frygte for, naar det bliver uafhængigt. London den 29de Juli 1826. John Mac Allen, Capitain i den Græske Marine.