JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-30
Et orientalsk Eventyr af F. Kind. Dybt inde i Arabien levede en Prinds, ved Navn Nadir, skjøn som den klare Dag, modig som Løven, naar den springer op fra sit natlige Leye. Hans Fader havde efterladt ham umaadelige Skatte; hans Heste og Kammeler skjulte Sletterne, Perler og Guld smykkede hans Klæder og hans Bord, og Østerlandenes skjønneste Blomster syntes blot at vise deres Pragt for at behage hans Øine. *) Her bemærkes i Schlesw. Kunstbetrage, at Forfatteren sandsynligen ikke i Figurernes Betragtning har været opmærksom nok, da det ellers ikke maatte have undgaaet hans Blikke, at en og samme Figur forekommer i Altertavlens forskjellige Fag, og kjendelig ikke allene i Klædning, men ogsaa i Ansigtsdannelse. Endnu førend han havde naaet Ynglings=Alderen, havde hans Fader udkaaret ham Zulima.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-30
en anden mægtig arabisk Hærførers Datter til Gemalinde. Hun var smuk, men stolt og herskesyg Hun havde aldrig kjendt den ømme Kjerlighed, men vidste blot at glimre og at byde. Nader ærede hende, men elske hende kunde han ikke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-30
Jblandt Nadirs Kostbarheder var nemlig ogsaa en tung Guldlænke, som den overmodige Halt havde ladet smede for Nadirs Fader, men som, efter en tilfægtet Sejr var falden i den Sidstes Hænder. Saides Jernlænker bleve efter Zulimas Befaling ombyttede med denne tunge Guldlænke, og den Ulykkelige næsten ganske nøgen lænket dermed til en fremragende Klippe. J den meest piinlige Tilstand var den arme Saide, udsat for Middagssolens hede Straaler, nær ved at forsmægte. Først henimod Aften kom Nadir med sit Jagtfølge til hin Egn. De dreve Enhjørningen frem for sig. Endnu langt mere rasende og voldsomt end forhen havde den vilde Bjerghest denne Gang sat sig imod Jægerne, nogle af dem bleve saarede, nogle endog dræbte. Nu tog den, ophidset til det højeste Raserie, Løbet henimod Klippen. Nadir saae sin fængslede, hielpeløse Tilbedede. Medlidenhed og dødelig Angst bemægtigede sig hans Hjerte. J dette Øjeblik havde han gjerne tilgivet hende enhver Fornærmelse. Henreven af sin Følelse ilede han med Fortvivlelsens højeste Kraft for at hielpe og frelse hende. Dog, hvad var skeet, Førend han kunde naae Bjerget med sin hurtige Hest i flyvende Fart, havde Enhjørningen med et Spring besteget Klippen. Den saae Saide, den sprængte i Øjeblikket hendes Lænker løs fra Klippen med sit Horn, den lagde sig mild og tam ned for hendes Fødder, ret som om den hos hende søgte sin Beskyttelse, sin Redning. Saide kastede sin Guldlænke om dens ranke Hals, og førte den ved Haanden, som den kunde være en venlig Hund hen imod sin elskte Madix. Himlen har reddet mig, tiltalede hun ham kjerlighedsfuldt. Ørkenens ubetvingelige Søn har viist min Uskyld, vil du endnu længere miskjende din troe Saide. Nadir, rystet ved denne vidunderlige Tildragelse, slog sine Arme henrykt om hende - Duer min, og intet skal mere adskille os, svarede han, og løftede hende op foran sig paa sin Hest. Som i Triumph førte han hende til sin Leir, og En hjørningen medfulgte troligen i den gyldne Lænke. Han forstødte Zulima, den grusomme, befalede at opreise et prægtigt Gravminde for Saides Broder, under Tamarisken, og ophøiede den skjønne Saide til sin Gemalinde. Endnu mange Aar blev Enhjørningen Saides bestandige Ledsager og Beskytter, og da den endelig døde, lod Nadir af dens Horn udskære mange konstige Bægere, og deri indlægge forskjellige Slags Guld-Billedværk, tillige med Saides Navnetræk. Alle Døttre af hans fyrstelige Stamme fik hver et af dem til Medgift, man ansaae dem som Minder om Dydens Sejr, og man siger, at Gift aldrig har kunnet holde sig i disse vidunderlige Drikkekar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-30
Jndenlandske Efterretninger. Den saa høithædrede, i den danske Literaturs Historie ved mange Skrifter saa udmærkede Lærde, Professor Rasmus Nyerup, Provst paa Regentsen, Bibliothekar ved Kjøbenhavns Universitets Bibliothek, Ridd. af Dr., er den 28 d. M. død i sit 7de Aar. Dette Tidsskrift skylder ham adskillige Meddelelser, for det meste uden Navn. Hans Tienstagtighed og Virksomhed, hans Lærdom og hans Beskedenhed vare lige store og almeen erkjendte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-30
Ligeledes er Sognepræsten til Frederiks tydske Kirke paa Christianshavn Hr. C. G. W. Go ricke død i sit 67de Aar. Som blid, god, elskelig Mand og tro Opfylder af sit Kalds Pligter velsignes ogsaa hans Minde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-30
J Schonhorst, i Amtet Bordesholm har i mange Aar en menneskekierlig 72 aarig Olding levet og virket paa sin Gaard, stille og fromt. Hans Navn er Johann Christoph Dose. Denne Mand stiftede allerede i Aaret 1818 for de uden Underviisning omkringløbende Børn i hans Levested en Skole, hvilken han udstyrede med 2000 Rdlr. Cour., med et Huus og 3 Tønder Land. J Anledning af den høje Formælingsfest d. 1 Nov. f. A. udvidede han saaledes denne Skole, at den indbyrdes Underviisning der kunde indføres, sendte Skolelærere paa sin Bekostning til Eckernførde, for at lære denne Methode og skjenkede Skolen de nødvendige Tabeller. Den saaledes fuldkomnere og mere hensigtsmæssigt indrettede Skole blev indviet den 1ste Novbr. 1828, og benævnet med Hds. kongl. Høihed Prindsesse Wilhelmines Navn, som Mindesmærke om Dagen, og som et skjønt Exempel for Efterverdenen paa ædelt Borgersind. (Pr. Ber. 1829. I. III.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-30
Blandede Efterretninger. En ung engelsk Retslærd Charles C. Jones har i forrige Aar sammendraget et Allehaande i 2 Bind, hvori man finder ganske andre Ting end man skulde vente efter den underlige almindelige Titel: "Recollections of royalty, from de death of William Rusus, in 1100, to that of the Cardinal of Fork, the last lineal descendant of the stuarts, in 1807." Jntet uden Anecdoter, og det unegtelig ret underholdende, om Konger og Dronninger, største Delen af den engelske Historie. Vistnok tør man ei stedse belyse det Sammensøgte for meget nærved med Kritikens Fakkel. Et Par Træk fortjene imidlertid deres Plads. Pave Julius III., fortæller Hollingshed i sin Chronik, sad engang tilbord, og, visende paa en stegt Paafugl, som han ikke havde rørt, sagde han: "Sæt denne Paafugl kold hen til Aftensmad for mig, jeg spiser i Haugen, da jeg har Gjæster." Da nu Aftensmaaltidet blev baaret frem, og han ikke saae den kolde Paafugl paa Bordet iblandt de varme, skjendte han efter sin Sædvane stærkt og geraadede i stort Raserie. Derpaa sagde en af hans Cardinaler, som sad ved Siden af ham: "Jeg beder Eders Hellighed ikke at lade sig saaledes opbringe ved en saa ubetydelig Sag. Men Pave Julius svarede: Hvorledes, naar Gud for et Æbles Skyld blev saa vred, at han derfor jagede vore første Forældre ud af Paradiis, hvorfor skulde da jeg, hans Statholder paa Jorden, ikke blive vred foren Paafugl, da dog en Paafugl er mere værd end et Æble?" - Den Bøddel, som henrettede den ulykkelige Anna Boleyn, var, som Jones angiver, en Franskmand fra Calais, som havde Ord for en stor Duelighed. Hvad man fortæller om denne Henrettelse, kan, som Forfatteren mener, have forplantet sig videre ved Tradition i Frankrig af Skarpretterens Beretning; Anna vilde paa Ska fortet ikke lade sig binde for Øinene; hun frygtede ikke Døden, som hun sagde; den Geistlige, som beredede hende til Døden, kunde intet erholde af hende, uden at hun vilde lukke Øinene. Men hun aabnede stedse Øinene, og Skarpretteren kunde ikke udholde hendes blide, sagtmodige Blik, og frygtende at forfeile Hugget maatte han tænke paa en List, for at halshugge Anna. Han tog sine Skoe af og nærmede sig sagte, men medens han stod paa hendes venstre Side, traadte en Anden med stærke Skridt til hendes høire. Anna saa til denne Side, og medens hun vendte Ansigtet fra Skarpretteren, kunde han gjøre det dødelige Hug, uden at afvæbnes ved den ædle og rørende Hengivelse, som glindsede i hendes Blik. (Fortsættes.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-30
De engelske Blade ere fulde af Lovtaler over Demoiselle Sontag, som den 18 Juni havde sin Benefig i London.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-30
Kjøbenhavns Børs, d. 80 Juni 1823. Hamburg 2 M. - a vista 206 Species 209 Specier solgtes til 12 Rbmk. S. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 151 151 1/2 Rbd. Sal. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. 50 3/4 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 90 Rbd. Sedl. Dito Dito. . . i Banco. Nationalbank-Obligationer. - Rbd. r. 6. og (af Laanet 4 Febr. 1820) Dito Dito. . . . . . i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 100 100 1/2 r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn. a 10 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 97 1/2 – r. S. 4 pCt. Dito Dito. . . 97 97 1/2 i Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer dag, 641 L. Sterl. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykkerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
Nyeste øbenhavn. derie af K. annammonanananSexogtyvende Aargang. No. 53. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Bidrag til den danske Runsthistorie. (Fortsat fra Nr. 5.) opvar VII.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
J forrige Nr. blev den udmærkede Kunstner, fra hvis Haand Altertavlen i Slesvig haves, nævnt Brugmann, efter Schlesw. Kunstbeitrage. Af Henrik Ranzau og Martin Krey (Carondus) benævnes han Brugmannus, almindeligen skrives han Bruggemann. Af senere Skribenter, der omtale ham og hans Værk, maae fornemligen Pastor Voodtnævnes, i hvis Beitrage T. 2 p. 4354 Altertavlen temmeligen nøje er beskreven. J danske Atlas 7 D. S. 6023 berøres den kun kortelig. J det af Joh. Chr. Jürgensen i Aaret 1822 udgivne nye, med Anmærkninger og Tillæg forøgede, Oplaaf N. Helduaders Chronik d. Stadt Schleswig, omtales Altertavlen S. 112-113 blot korteligen. Jürgensen berettede, at han havde en omstændelig Afhandling over dette Kunstværk under Arbeide, som han meente snart at kunne overgive til Trykken. Den vides ikke at være udkommen. J Joh. v. Schrøder's Gesch. u. Beschreibung der Stadt Schleswig, 1827 S. 8589 beskrives korteligen denne Altertavle, hvoraf vi uddrage følgende. Dens Fløidøres Indre ligesom og Mellemstykket indeholder Forestillinger af den bibelske Historie, skaarne uden noget andet Instrument end Løverdagen den 4 Juli 1829. en Kniv af Træ, og inddeelte i 22 Feldt, af hvilke ethvert især kan udtages. Den blev den 28de Jan. 1666 bragt fra Bordesholm til Slesvig. Dens Høide er 4 Fod, Breden 25 Fod, Dybden noget over tre Fod, og den har i sine 22 Feldt 385 Hovedfigurer, foruden mange Bifigurer. Det er fornemlig Scener af Christi Lidelses Historie, som her forestilles, dog ogsaa andre Scener af den bibelske Historie. Saaledes blandt flere Abraham og Melchisedek. Førstnævntes Billede skal forestille Statholder Johan Ranzau, Melchisedeks Billede det Bordesholmer Klosters Abbed Albert; og i Følget er Kunstnerens eget Billede med nogle af hans Svendes. I et aabent Fag (i Fodstykket) ere nogle Reliqver, for hvilke er et meget kunstigt udarbeidet forgyldt Jerngitter. Disse Reliqvier ere: en Deel af den Kjede, med hvilken Kong Erik var omvunden, da han blev styrtet udi Slien, den Hue, han bar, og nogle af hans Been. Over Altertavlen og dens Dele ere af Hr. Bondel, Medlem af det kongl. Kunstakademi, lithographiske Afbildninger begyndte, som skal efter den 1 Aaret 1824 udkomne Plan bestaae af 37 Plader i 6 Hæfter; kun de to Hæfter ere udkomne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
Om denne Altertavle læser man i Liter. Kunst og Theater-Bladet 1824 Nr. 30, Juli, følgende: "Det er et Værk, som daglig og fortjent vinder i Berømmelse, og i sit Slags er ikke allene det meest udmærkede i de danske Stater, men i det hele Norden (Nordtydskland med indbefattet).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
Det Moltkeske ypperlige Malerie-Gallerie har istedetfor afdøde Etatsraad Weinwich faaet Hr. Professor og Landskabsmaler Møller til Inspector. Det var i kort Tid lukket, for at det ved alle saadanne Samlinger af og til nødvendige almindelige Eftersyn kunde iværksættes. Det blev sidste Onsdag paa ny aabnet. Lokalet er udvidet. Nogle Stykker have faaet ny Plads, bedre passende i Henseende til Belysning og fra øvrige Synspunkter, og Malerierne hænge nu ikke saa nær Gulvet, som forhen. Man seer to herlige nye Stykker; det ene er et Portrait af en riigt klædt Dame, af Sal. Coning; det andet er kjøbt fra den Bülowske Samling, nemlig efter Kataloget Nr. 1176, "Simeon, der ved Jesu Fremstillelse i Templet tager ham paa sine Arme; forhen opgivet at være af Titian Vecelli, men sandsynligere af Johan van Veck. De faa Stykker, Galleriet forhen havde af danske Malere, ere samlede, for at udgjøre Grundlag til en Samling af indenlandske Mestere, ældre og nyere. Man seer Stykker af Krock, Pilo, Juel, Lorenzen. Om et af Galleriets meest udmærkede Stykker, Endamidas, som paa sin Dødsseng, i Overværelse af en Notarius, gjør sit Testament, Nr. 56 i den Weinwichske Fortegnelse, hvor det omstændeligt beskrives, optage vi følgende:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
Ueber Nicolaus Poussins Oelbild, das Testament des Eudamidas, meldet Moniteur, das dieser eine alte raucherige Kopie von einem Einwohner der Stadt Dole im Juragebirg entstanden habe. Hr. Merimee wollte sie restauriren, schwaste ste aber Hrrn. Roujoux wieder ab, und dem Verkauser zu. Es sollen viele andere Kopien davon in Frankreich existiren, aber das Original sei noch nicht wieder gefunden, wennes nicht etwa wirklich in der Sammlung des Grafen Moltke in Kopenhagen befindlich sei. Bremer Zeitung Nr. 214, Aug. 2. 1818. At dette sidste virkeligen er Tilfældet er vist nok. Cfr. Weinwich. IX.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
Om det Ladeske Elementarværk i Tegnekunsten. Af et Brev 22 Jan. 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
De har begieret mine Tanker om Elementarværket i Tegnekunsten, og jeg vil ikke unddrage mig fra at give dem, dog vil De behageligen erindre, at skjøndt jeg er Kunstelsker, er jeg ikke egentlig Kunstkjender, eller kan tilegne mig Kunstsmag og Kunst-Jndsigt. Det kan paa den ene Side ikke nægtes, at Værkets Beskaffenhed og Tendents fortjener et hæderligt Omdømme, men paa den anden Side troer jeg, at Planen i det Hele er altfor omfattende, udførlig og kostbar til, at det tilsigtede Øiemed med Værket sandsynligviis kan ventes opnaaet eller at dets Indførelse og Anvendelse i Underviisningsinstituter skulde blive almindelig. Jeg troer, at der i denne Anledning først maa tages Hensyn til 2de ej uvigtige Omstændigheder nemlig, Nationen selv, og dens nærværende occonomiske Forfatning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
Om den danske Nation kan det nok med Sandhed siges, forstaaer sig med mange Undtagelser, at den i Almindelighed ikke af Naturen er begavet med Kunsttalent, Kunstfølelse og Kunst smag. Som en Følge heraf kan der neppe med Grund ventes, at et Værk af et saadant Omfang i et enkelt Kunstfag, vil hos den (Nationen) erholde nogen almeen Indflydelse eller nogen almeen Deeltagelse, og Erkiendelsen af dets Gavnlighed, Brugbarhed og almindelige Anvendelse saavel i det høiere, som lavere Underviisningsvæsen, kun indskrænke sig til – saare Faa Tilsidesatte man endog for et Øieblik det sidst Anførte, saa er dog den nærværende Tidspunkt og Nationens mere slette, end gode Formuestilstand, langt fra ikke skikket til, at et saa kostbart Værk i det Hele, kunde erholde den Afsætning og blive saa udbredt, som det fortjener. De vistnok ikke ret Mange, som kunne, ville ikke anskaffe Værket eller dertil bidrage, det være sig nu af Paaholdenhed, Mangel paa Kunstsands, rigtigt Begreb, Patriotisme, dybere Indsigt og Eftertanke m.m. De, der ville gjøre det, kunne ikke, især under de iværende Tidsomstændigheder, der ere saa trykkende, at Mængden desværre maa indskrænke sine Udgivter til Livets første Fornødenheder, og endda have Vanskelighed med at erhverve hvad dertil udfordres. Efter at have omtalt disse 2de Hovedpuncter gaaer jeg over til at berøre nogle flere Omstændigheder, som ville blive Hindringer for Værkets almene Anvendelse og Brug og sammes Tendents. Jeg maa da først i Almindelighed bemærke: At Tegning unægteligen hører til de dannende Kunster, og at ethvert Jndivid, der enten vil udøve samme, om end ikke just egentlig som Kunstner, saa dog til nogenlunde Fuldkommenhed dyrke alle enkelte Grene deraf, (begge Deele følge desuden gjerne sammen) men hvor dette mangler vilde enhver Underviisning blive et forgiæves, tid og pengespildende Arbeide, og al Veiledning og Umage fra Lærerens, og nok saa megen Flid ja Anstrængelse fra Lærlingens Side blive uden Frugt og Nytte, og i det høieste tjene til at danne et maadeligt og fuskeragtigt Subject.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
Det var beklageligt, om Elementar-Værkets Fortsættelse skulde ikke kunne skee; men hvad Udvei er dertil, Jeg skjønner kun een, nemlig at det fortsattes i Tydskland. Hos en Nation af 30 Millioner Indbyggere med i Almindelighed større Kunstsands og Kunsttalent end den Danske, og med en, skjøndt vel ikke uden Undtagelse, mere udbredt Velstand, vilde Værket heldige Afsætning og en opmuntrende Modtagelse mulig kunne ventes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
Indenlandske Efterretninger. J Torsdags foregik Professor Ridder Nyerups Jordefærd. Liget blev baaret af Studenter. Hr. Pastor Gad holdt en Tale, og Sange bleve afsjungne, forfattede af Hr. Stud. Theol. F. Schiøtt. Fortegnelsen over den savnede Afdødes literaire Arbeider i Literatur=Lexikonnet vil i Fortsættelsen, til dette fortjenstlige Værk faae store Tillæg om hans udmærkede Flids sildigere Produkter; deraf anføre vi her hans mange Bidrag til de videnskabelige Selskabers Samlinger af Skrifter; fremdeles til Tidsskrifter, saasom i Borgervennen, i Literatur, Kunst= og Theater-Bladet, hvoraf i Aarg. 1824 Nr. 29. 30. 31 om den danske og norske Kjempebog; et Manuskript; og meget Mere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
J Dagen Adskilligt, saasom: 1822 Nr. 291,299. om Overtro hos den danske Almue; i Aargangen 1823. Nr. 2852288 om Overtro ved Sygdomme, Død og Begravelse, og i Aargangen 1825. Nr. 20. 21. 24. B. 48. 49 om Overtro og Landsbyeskikke, som staae i Forbindelse med Fest- og Høitidsdage, m. m. - i Tritogenia; og saaledes flere Steder. - Det af Samfundet til den danske Literaturs Fremme udgivne Program i Anledning af den høje Formælingsfest, under Titel. Om Literaturens Tilvext under de tre danske Konger Frederik d. 5te, Christian d. 2de og Frederik d. 6te, udarbeidede han, ligesom han og var en nidkiær og virksom Befordrer af dette Samfunds Grundlæning. Af hans større literære Arbeider nævne vide fem sidste Dele af Suhms Danmarks Historie og Peter Lolles Samling af Ordsprog. 1828.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
Ved Tidenden om Professor og Ridder Nyerups Død. Kjæden er bristet, Som fængsled Din Aand! Saga har ristet, Selv ved Din Haand, det slettes ej ud Nyerup. Dit Minde, Dana det gjemmer. Din Aand gjemmer Gud. Perlende Taare! Hvor sønlig, hvor heed Paa Nyerups Baare. Triller Du ned! Taarens Demanter, det Kiærligheds Pant Fra Viisdoms Sønner, til Krone sig randt. Venskabs Kjærminde. Snoe Dig mellem dem! Oldingen finde
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
J Saliges Hjem Fryd ved at skue, sit Jordliv til Løn, Kronen fra Ven, og fra Viisdommens Søn. J. M. Jessen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-04
Kjøbenhavns Børs d. 3 Juli 1823. Hamburg 3. M. a vista 286 Species 208. Specier solgtes til 12 Rbmk. 2s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 151 1/2 Rbd. Sal. pr. 100 Specier Svenske Sedler. 50 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 90 Rbd. Sedl. 874 i Banco. Dito Dito. ......... Nationalbank-Obligationer 103 Rbd. r. S. af Laanet 4 Febr. 1829. Dito Dito. . ...... 107 1/2 i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. os pr. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn. os 1054 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved 97 1/2 – r. S. Dito lydende paa r. S. 4 pCt. Dito Dito. ...... i Banco. 61 1/2 62 Rd. Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 3 pCt. nye danske Obligationer. L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-07
Nyeste Skilderie af K. øbenhavn. Adres fra Sexogtyvende Aargang. No. 54. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 7 Juli 1829.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-07
Om Beskrivelsen over Kjøbenhavns Universitets anthropologiske Museum. Giensvar. angaaende J Maanedsskrivtet for Litteratur, første Aargang, tredie Hefte, findes Recensionen af min Beskrivelse over Kiøbenhavns Universitets anthropologiske Museum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-07
Omendskjøndt den korte historiske Oversigt af Museets Begyndelse og Fremgang har isærdeleshed Hensyn hertil, saa vil R. dog vel ikke nægte, at deri er handlet fortrinligen om Anatomiens Fremgang, og maatte jeg derfor nævne Mænd, som hverken have læst eller bidraget til Museets Anlæggelse, og af denne, som og af andre Aarsager har jeg ikke nævnt een af Bartholinerne og en Steeno. R. kan derfor ikke undres over, at jeg ikke specielt har nævnet de Herrer Professorer Bang og Wendt, havde jeg gjort dette, da vilde jeg have fornærmet saamange andre, ved ikke at nævne dem, som mere eller mindre have bidraget til Museets Forøgelse, som da kun vilde være bleven en vidtløftig Navneliste, desuden ere de meget ærede Giveres Navne tilføiede i Museets Fortegnelse, hvor man ogsaa vil kunne finde Hr. Dr. Eschricht's Navn ved hans givne Examens Præ parat. Naar R. vil behage at see S. XIX. Museets Historie, vil han finde, at jeg ikke har glemt mine Venner, der have bidraget til Museets Forøgelse, men paa det taknemmeligste har erindret dem, dog uden at opregne Navne. Jeg indseer aldeles ingen Grund, hvorfor jeg skulde have nævnet Hr. Jpsen, thi for det første, tillodes ham, ligesom Andre at tage Deel i Dissektions Øvelser, hvorfor de og maatte assistere Prosektoren ved hans private Arbeider til Museet og til mine Forelæsninger; for det andet: saa har han for de Præparater, han har gjort, og som ere i Museet, faaet Betaling, da de ere Examens Præparater af de Studerende, som meldte sig til Examen. Hvad Hr. Krigsraad Laurent angaaer, da modtog jeg efter Tilbud nogle Øre præparater, fordi Museet i Begyndelsen aldeles intet eiede heraf, og betalte dem, men da de fleste af dem ikkuns vare at bruge i Nødstilfælde, ere disse udmønstrede, og friske og bedre ere blevne forfærdigede af Hr. Dr. Svitzer. Efter min uforgribelige Mening have disse to Herrer altsaa intet Krav paa at blive anførte i Museets og Anatomiens Historie ved Universitetet. Alle disse Anmærkninger, som R. har fremført og fremsat, vilde ikke i det mindste have fremskyndet mit Giensvar, naar Sophisterie, Jronie, de til de yngre Studerende bedre skikkede anførte Regler end til mig, og den alt for store Selvroes og Egnisme, vare blevne udeladte. Men Claudius siger:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-07
Wenn jemand eine Reise gemacht So kann er was erzahlen. o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-07
Naar et Samfund af Videnskabs-Mænd hvoriblandt dog adskillige ere bekiendte med Museets Begyndelse, Fremgang og Indretning, imodtage saadanne Recensioner, som den nu omtalte, hvad skal man da dømme om saadant Samfund C. F. Schumacher.