Berlingske Tidende, 1836-07-30
Paris, den 20de Juli. – De forestaaende Juli-Højtideligheder synes at give Regjeringen, i Almindelighed og især Politiet meget at bestille. Under alle Omstændigheder vil man gaae til Værks med fordoblet Forsigtighed og sætte saa stort et hemmeligt Politi-Personale som muligt i Virksomhed. Man fortæller, at Ministren for det Jndre, Hr. Montalivet, har forlangt, at Civillisten skulde paatage sig en Deel af disse overordentlige Udgivter, til Politiet, da de fortrinsviis komme den tilgode. Jmidlertid have de sædvanlige Forløbere for JuliFesten allerede indfundet sig, det vil nemlig sige, at der er foretaget Fængslinger af en Mængde saadanne Jndivider, paa hvilke der vel ikke hviler nogen særdeles Mistanke, men som man dog, paa Grund af deres republikkanske Sindelag, ønsker at være fri for under Højtidelighederne. Ogsaa i andre Henseender har hiin Fest foranlediget megen Forlegenhed. Saaledes fortæller "Courier francais", at man i Cabinets-Conseillet har discuteret over, om de fremmede Diplomater burde indbydes til Jndvielsen af Triumph buen de l'Etoile, eller ei. Paa den ene Side havde man meent, at Undladelsen af en saadan Jndbydelse vilde være fornærmelig; men paa den anden Side svaredes, at det netop vilde være at fornærme disse Herrer, naar man anmodede dem om, at bivaane Afdækningen af et Monument, hvis Basreliefs og andre Forziringer vare bestemte til at forevige de franske Hæres Sejre over de Souverainers Tropper, som hine Diplomater repræsenterede. Endelig havde Kongen forenet de afvigende Anskuelser derhen, at man havde besluttet, at bekjendtgjøre for det diplomatiske Corps, at den 29de d. M. vil Jndvielsen, finde Sted af Triumphbuen, der er helliget Revolutions-Krigenes Minde, og at en særdeles Tribung, vil blive stillet til enhver af de Herrer Diplomaters Raadighed, der maatte ønske at bivaane Høitideligheden. - Med Hensyn til de Taler, der skulle holdes ved denne Fest, er man ikke endnu blevet enig Spanien. Over Angrebet paa Fuenterabia og Jrun yttrer General Evans sig saaledes i en Depesche til Krigsministren: Fra forskjellige Sider havde han faaet Efterretning om, at i Forventning af en Bevægelse fra det anglo-christinske Corpses Side mod Fuenterabia, havde Carlisterne afvæbnet denne Byes Forsvarsværker og kun ladet en saare ubetydelig Garnison blive tilbage, der vilde tage Flugten ved første Angreb. Derfor havde han (Evans) besluttet, at tage Fæstningen i Besiddelse, da det var af stor Vigtighed at fordrive Fjenden fra en Stilling, ved hvis Besiddelse han var blevet istand til, i saa lang Tid at hente alle sine Fornødenheder fra Frankerig, og det i Overflødighed. Men ved Recognosceringen havde det viist sig, at Efterretningen om Byens forsvarsløse Forfatning var falsk, at Murene, skjøndt gamle, dog vare meget stærke, og at alle, fra tidligere Tider hidrørende Brescher i samme vare udfyldte med fast Steenmuur og blevne forsynede med Skydehuller og Brystværn, at en Belering i det mindste paa to til tre Dage derfor maatte gaae forud et Angreb paa Staden, hvis et saadant skulde iværksættes med nogenlunde Vished om et heldigt Udfald, og at Staden maatte beskydes med langt sværere Skyts, end de lette Feldtstykker, Legionen havde ført med sig. Men havde man skuldet foretage sig denne langvarige Operation, vilde Fjenden have faaet Tid til at samle sin hele Magt, hvorved, om ikke hele Legionens Sikkerhed, saa dog en Deel af dens udstrakte Linie for San Sebastian, hvis Besiddelsestagelse og Forsvar havde kostet saa megen Anstrengelse og Blodsudgydelse, vilde være kommen i Fare. Under disse Omstændigheder havde han (General Evans) opgivet al videre Fremrykken, og ført Tropperne tilbage til deres forrige Stillinger, en Bevægelse, der fra Officerernes Side var blevet udført med den største Rolighed og med militairt Talent, og fra Soldaternes Side med den største Orden og Fasthed.