Aalborg Stiftstidende, 1837-11-04
I Alt. Merc. læses følgende Artikel: Vestkysten af Grønland. - Dr. Pingel i Kbhvn. meddeler i et ved det go logiske Selskab i London bekjendtgjort Brev Efterretning om nogle Kjendsgierninger, der tyde paa en successiv Synken af Grønlands Vestkyst. - Den første Jagttagelse af det Slage gjorde Arctander imellem Aarene 1777 og 1779. Han bemærkede i Fjorden Jgalliko, (600 43. N. Br.), at en lille Klipper, omtrent et Kanonskud fra Kysten, ved Flodtiden næsten ganske stod under Vand, endskjøndt Murene af et Huus af 52 Fods Længde, 30 Fods Brede, 5 Fods Tykkelse og 6 Fods Høide) fandtes derpaa. Et halvt Hundrede Aar efter, da Dr. Pingel besøgte denne Ø, var det Hele sunket saa dybt, at ikkun Ruinerne ragede frem over Vandet. - Colonien Julianehaab blev i Aaret 1776 anlagt ved samme Fjords Munding, og dens grundmurede Varemagaziner laae ved en Klippe, af de danske Colonister kaldet Castellet", der nu ikkun ved en meget lav Vandstand, er synlig. - Omegnen af Colonien Frederikshaab, (62 N. Br.) var fordum beboet af Grønlændere, nu findes der ingen andre Spor af deres gamle Opholdsted, end nogle Steenhobe, der ved Høivandstid overskylles af Fjorden. -J Nærheden af den velbekjendte Gletscher, der adskiller Colonierne Frederikshaab, og Fiskernæs, (680 4. N. Br.), ligger en Øgruppe, kaldet Fulluattalik, der for nærværende Tid er ubeboet, men paa hvis Kyster der ligge Ruiner af Vinterboliger, som ofte sættes under Vand. En halv Miivestlig for Fiskernæsset anlagde Herrenhuterne i Aaret 1758 Colonien Lichtenfeld; men i et Tidsrum af 30 til 40 Aar vare de eengang, maaske to Gange nødte til at forandre Stedet, hvor de nedrammede Pæle, paa hvilke de stillede deres store Baade, Umiaks eller Konebaade. De gamle Pæl bleve som stumme Vidner staaende under Vandet. - den nordostlige Deel af Colonien, Godthaab, (640 10 N. Br.) ligger et Næs, som St. Egede, Grønlændernes ærværdige Apostel, kaldte Vildmandsnæsset; dette beboedes Tid efter anden fra 1721 til 1736 af flere grønlandske Fa Bestyrkelse for denne Mening findes tillige i det betydelig ringer Antal uconfirmerede Børn, som i de senere Aar have været arre i Bestyrkelse for denne Mening findes tillige i det betydelig Antal uconfirmerede Børn, som i de senere Aar have værsterede i Politiets Fængsler. milier, men nu ligge deres Vinterboliger i Ruiner og ved Flodtiden trænger Fjorden ind i Huset. Jngen født Grønlænder, siger Dr. Pingel, bygger sit Huus saa nær ved Vandet. - Han besøgte de ovennævnte Steder og, støttende i sig paa en af sine Landsmænd, en meget troværdig Mands Vidnesbyrd, tilføier han, at der ogsaa paa Napporsok, 45 engelske Mile fra Sukkertoppen, 1650 20 N. Br.), ved Ebbetid sees Murene af en grønlandsk Vinterbolig. - Dr. Pingel kjender derimod ingen Exempler paa Synkninger i de nordlige Districter, men formoder dog, at disse Phænomener naae lige op til Diskobayen, der ligger under 690 N. Br. Ved at omtale Sagen mod Niels Andersen bemærker Helsingørs Efterretninger: "For endeel Aar tilbage blev en Person her af Byen for 3die Gang begaaet Tyveri dømt af Under= og Overretten til Fæstningsarbeide paa Livstid, hvorimod Høiesteret kun anvendte Forbedringshuusstraf i 1 Aar. Efter Løsladelsen stial Personen atter og der maatte da indledes en Correspondence for at erfare, for hvilken Forbrydelse han sidst var dømt af Høiesteret; thi det lod sig tænke, at denne Domstol havde antaget, at han urigtigen var straffet for første og anden Gang begaaet Tyveri." Efter Itzehoer Wochenblatt, at dømme, maae der i Hertugdømmerne Slesvig og Holsteen omvandre flere catholske Missionairer. "Hvorledes vilde det gaae evangeliske Missionairer - spørges der - naar de optraadte offentligt i et catholsk Land og de oven kjøbet vilde prale af, at de havde gjort Proselytter, I Kbhvnspst. har en Jndsender, der underskriver sig B., givet nogle Oplysninger og Gudstjenestens Holdelse paa Kyholm. Efter sin Beliggenhed hører Øen i geistlig Henseende til Besser og Onsberg paa Samso, men, da disses Kirker ere for langt fraliggende, fik den nuværende Commandant indrettet et smagfuldt lille Capel paa Øen og den residerende Capellan til Besser og Onsberg paatog sig, uden Godtgjørelse, at besørge Gudstjenesten, saavidt hans Tid tillod det, hver Onsdag. J Aaret 1836 blev han imidlertid befordret til Koldby, det sydligste Sogn paa Samsø, og kom saaledes saa langt bort, at det blev ham en Umulig hev at tage til Kyholm meer end een Gang om Maaneden. Ubegribeligt er det imidlertid, at der er et Sted i Danmark, hvor 100 Mennesker leve sammen, som i 6 Aar ikke have havt anden Gudstjeneste, end den, en Mands Godhed tilbød dem; saameget mere, som Garnisonspræst-Embedet lettelig kunde forenes med det residerende Capellani til Bessen, og Onsberg.