Aalborg Stiftstidende, 1839-01-28
(Jndsendt.) Det kan vistnok ikke andet end glæde, at see den Beredvillighed og Aabenhed, hvormed Hr. Cancelliraad Mørch, som første Medlem af Valgbestyrelsen, er gaaet Jndsenderens bemærkninger i denne Avises Nr. 12 d. A imøde, og som atter giver et af vor nyere Tids interessante Beviser paa, at Embedstanden ikke anseer sig ophøiet over Pressen eller troer det under sin Værdighed, offentlig at drøfte offentlige Gjenstande. – Naar derimod Hr. Cancelliraad Mørch i Begyndelsen af sit Svar tilkjendegiver, at den af os fortalte Historie indeholder som lignende" (hvilke, "Relationer ialmindelighed noget Sandt, men med urigtige Tilsætninger, da vil man vist neppe kunne billige denne Maade at introducere sine bemærkninger paa, især hvad Yttringen om offentlige "Relationer ialmindelighed angaaer, som næsten kunde synes at smaae af Autoritetssyge, en Svaghed, man dog ellers ikke hos vor agtede Borgemester har havt Leilighed til at bemærke. Med vort foregaaende Jnserat var det mindre vor Hensigt, som vistnok ogsaa deraf vil indlyse, at udregge det særegne Factum, som Hr. Cancelliraad Mørch meere omhyggeligt lader fremtræde, end at gjøre den af Valgbestyrelsen valgte Fortolkning af Commune-Anordningens 8 11, som efter vor Formening stridende imod dennes Aand og som skadelig i sine Følger, til Gjenstand for en offentlig Prøvelse. Det er derfor gjerne muligt, at Jndsenderen har gjort sig skyldig i Brugen af et for stærkt Udtryk ved at sige, at Valgbestyrelsen haardnakken vedblev sin Vægring, men dette er ogsaa den eneste maaskee urigtige Tilsætning, vi kunne opdage i vor Relation, og i Grunden releverer dette aldeles Jntet med Hensyn til den egentlige Sag, som her omhandles. Hvad denne angaaer, da er det nok, at Valg bestyrelsen nægtede Bælgerne ialmindelighed den dem, efter vor Formening, ved Anordningen hjemlede Ret til skrif lig at stemme paa Flere paa eengang. At Hr. Cancelliraad Mørch, som lovkyndig Mand, kan kalde hvad der er gaaet forud for Valgbestyrelsens Vægning, en privat Consultation, er Jndsenderen uforklarigt. Vælgerne indfinde sig nemlig ikke for at raadslaae med Bestyrelsen, men for at vælge; opstaaer der da under Valghandlingen imellem dennes Bestyrere og Vælgerne nogen Dissents om Anordningens Fortolkning, da kan en Afgjørelse kun finde Sted ved en Kjendelse, som bliver at appellere til sine høiere Jnstantser, og ikke ved nogen Slags privat Consulta ion, der ligger aldeles udenfor Grændsen af en offentlig Handling og paa denne ingen Jndflydelse tør eller kan have Hvad nu Valabestyrelsens Fortolkning af Anordningens Paragraph med Hensyn til Valgmaaden angaaer, da vil det lige saa lidet nu som for indlyse os, at denne Fortolkning kan være rigtig, som man heller ikke seer, at den paa andre Steder har været den samme. Skulde Rettigheden, til at stemme skriftligt, kun indskrænke sig til det ene Valg, da var den jo en ganske overflødig Bestemmelse, som man vel ikke skulde vente at see indlemmet i noget Løv bud; thi da de afgivne Vota blive lydeligt oplæste, kan jo Vælgeren ikke engang vinde det, som man ellers maaskee kunde troe tilsigtet ved hiin Bestemmelse: at votere hemmeligt. Dette synes Jnds. derfor, allerede maa overtyde om, at man kun har havt Valgene paa Flere af Gangen for Øie. – De Misligheder, der kunne opstaae ved at give en Stemmeseddel med Candidater til flere særskilte Valg, ere, efter Jndsenderens Formening, heller ikke saa store, som Hr. Cancelliraad Mørch fremstiller dem: thi naar den, som staaer overst paa den skrevne Stemmeseddel. ikke bliver valgt ved det første Valg, da er det jo en aabenbar Selvfølge, at han paa Stemmeseddelen optræder som Candidat til næste Valg og saa fremdeles, eftersom jo Vælgerne efter al Rimelighed vil ordne sine Candi ater paa Listen til de særskilte Valg overeensstemmende med de større og mindre Capaciteter, han tiltroer dem. Skulde imidlertid Valqvestørelsen svæve i Uvished om, hvad derer Vælgerens Mening og Ønske, da ville jo disse ved Forespørgsel let kunne erfares, eftersom enhver Vælger ma indfinde sig personlig og aflevere Stemmeseddeelen og altsaa ingen væsentlig Vildfarelse ved Bogstavet her vil kunne afstedkommes. At den Vægring af at modtage skrevne Stemmesedler til flere Valg paa eengang har havt en væsentlig, og efter vor Formening ingenlunde gavnlig, Jndflydelse paa de stedfundne Valg, og som maaskee endog kan gjøre den høier Approbation af de deraf resulterede Raadmandsvalg tvivlsom, er vistnok erkjendt af Alle. – Havde Valgene havt de af en anden Borger her i Avisen omtalte Prøvevalg, som de eneste rette Ledere til fornuftige Resultater, til Forgjængere, da vilde Jndflydelsen af Valgmaaden eller af Valgrettens indskrænkede Brug ikke have kunne være saa stor, som nu, da man kun eensidigt havde søgt at virke paa Valgene, ved at formaae Skrædderne til at forsamle sig paa deres Laugshuus for at vælge en Skrædder, Skomagerne for at vælge en Skomager osv.; og da det udentvivl har været den ærede Magistrats eget Ønske, at see selvstændige og dygtige Mænd, kaarede ved Borgernes frie Valg, tage Plads i Borgerrepræsentationen og (som det vel var at vente) derfra i Stadens Raad, undrer det Jndsenderen saa meget mere, at den har afskjaaret Vælgerne Leiligheden hertil ved at indskrænke Brugen, af deres Valgfrihed og tilmed, uden at afsige nogen Kjendelse, at begrunde beføielsen til sin Fremgangsmaade, i egen Maatfuldkommenhed. Lige saa lidet indlysende vil det vist være, at vor At ting i det tidligere Jnserat: "at Valgbestyrelsen havde hand et rigtigt ved iforveien at bekjendtgjøre, at ikkun mundtlig Stemmende kunde admitteres til Valg er aldeles uhjemlet, thi var Valgbestyrelsen beføiet til at afvise Stemmesedler, som indeholdt Votering paa Flere, da var den vist ikke mindre beføiet til at bekjendtgjøre dette til Vælgernes Underretning, for at Enhver sig derefter itide kunde rette og for Skade tage Vare.