Aalborg Stiftstidende, 1834-08-23
Den af de Deputeredes Kammer nedsatte Commission har gjort følgende Udkast til en Adresse til Kongen. De Deputeredes Kammer har ilet med at efterkommeste D. M. første Opfordring. Vi, som Frankrigs Stemmen nylig har kaldet til at være de legitime Organer for dets Ønsker og Følelser, bringe Dem, Sire, en loyal og oprigtig Skildring af disse Ønsker og Følelser. - Kun en loyal og moderat Politik er den Regjering værdig, som Frankrig har valgt, og hvis Opretholdelse vi have besvoren. Chartet fra 1830, og det paa samme grundede Dynastie; den regelmæssige og fremskridende Udvikling af constitutionelle Jnstitutioner; Agtelse for alle Rettigheder og Opmærksomhed for alle Pligter; Klogskab og Værdighed i Statens Regjering; en forstandig og stræng Sparsomhed i Anvendelsen af Statens Formue: dette er det, som Nationen fordrer med hele Overbeviisningens Kraft. - Vi hilse Ordenens Gjenoprettelse som en stor Velgierning; vi takke National=Garden og Armeer for at de have tilkjempet Lovene Seir, idet de gik foran i Lydighed mod Loven. Vi haabe, at deres Hengivenhed for Fremtiden ikke skal vorde sat paa saa piinlige Prøver, og at vore Lovtaler over deres Mod ikke skal forenes med Sorg, over bittre Tab, som for saa mange Familier have været en Kilde til Kummer og Smerte. Den uforstyrrede Udførelse af de Forholdsregler, som Kammeret nylig har samtykt, viser, at Lovene atter har erholdt deres hellige Autoritet over Gemytterne. Frankrig er keed af Urolighederne, og de voldsomme Lidenskaber, hvis Magt Tiden daglig tæmmer mere og mere, ville fuldkommen forsvinde for den fornuftige Nationalaands Fremskridt, understøttet af en fast og viis Administration, som, stræng mod Forbrydelser, overbærende mod Vildfarelser, gjør sig Umage for at lægge de Saar, som kuns altfor længe ere holdte aabne ved vor borgerlige Tvedragt. Fremfor Alt vil en saadan fast og viis Regjering ved Valget af paalidelige og oplyste Medhielpere skaffe Statsbestyrelsen den moralske Overvægt, hvori dens fornemste Kraft ligger, og som uheldigviis har lidt noget ved den hyppige Forandring, der har funden Sted med Mennesker og Love. Paa denne Maade ville Landets overordentlige Hjelpekilder udvikleste sig, og vor Flids Anstrængelser ville erholde deres Løn. - Agerdyrkningen, der vel gjør Fremskridt men endnu lider af gamle Onder, fra hvilke den ønsker at befries, Handelen, der, skjøndt virksom i det Indre, ønsker friere Forbindelser, med Udlandet: de ville befordre Jndividernes Velfærd og Statens Rigdom under Jndflydelsen af saadanne Love, som skulle prøves af os med al den Modenhed, som saamange colliderende Interesser gjør nødvendig. Men - Sire, hvor smigrende end dette Blik i en velgiørende Fremtider, og hvor rigt end vort Haab om dennes Resultater, er samme dog utilstrækkeligt, hvis der ikke komme Orden i Finantserne, paa hvilken al anden Orden i Staten beroer. Det er aldeles nødvendigt, at hiin Ligevægt mellem Jndtægt og Udgift kommer istand, om hvilken De giver os Haab. Vi gjøre Regning paa, at D. M. Ministre ville opfylde Landets tydelig udtalte Ønske, og indskrænke Udgifterne til de ordentlige Jndtægters Beløb, af sig selv foreslaae alle mulige Besparelser, og - hvis det lader sig giøre - undgaae de overnordentlige Udgifter, der kun tilstodes med Hensyn paa en uforudseelig Fremtid, som dog takket være Fredens og Ordenens lette Gjenoprettelse - har viist sig langt mindre farlig, end man befrygtede. Det er paa Tide at tilveiebringe den fuldstændig Ligevægt i Budgettet. Vi vide, at Opgaven er vanskelig, men den er Øiemedet for vore Forsamlinger, og vi ville arbeide for samme med den Utrættelighed, som vi ikke kan afvige fra uden at handle mod vor Pligt. Opmærksom ville vi prøve de os forelagte Finantslove, vi tvivle likke paa, at de i den sidste Session fastsatte Regler ville blive trolig overholdte, og at Udgifterne ikke ville overskride de bevilgede Summer. - Vi lykønske os tilligemed D. M. Langaaende vore Forhold til de udenlandske Magter. I det tykkelige Udfald af den blodige Kamp, der saalænge har hjemsøgt Portugal, ligger et vigtigt Skridt til Halvøens Pacisication. Den Tractat, som D. M. overeensstemmende med Frankrigs sande Politik har sluttet med Storbrittanien samt med Dronningerne af Spanien og Portugal, vil bidrage det Øvrige til at gjenoprette den indvortes Fred i et Land, som vi med Glæde have seeet indtræde i et repræsentativt Regjerings System. - D. M. siger os, at De i Forening med Deres Allierede Storbrittanien beskjeftiger Dem med det af nye Forviklinger hjemsøgte Spaniens Tilstand. Vi nære det inderlige Ønske, at det spanske Folk, til hvilke flere Symfopathier knytte os, maa seire over alle Vanskeligheder, og i Fredens Skjød, nyde Frugterne af sine ude Jnstitutioner. D. M. forkynder os fremdeles, at Otientens Tilstand er tilfredsstillende, og at Jntet synes at ville forstyrre den almindelige Fred. Vi nære den glædelige Formodning, at Deres Regjering ikke noget Øieblik aflader at have de vigtige Spørgsmaaal for Øine, som angaae den europæiske Ligevægt, der er bleven saa stærk comprommitteret ved Tilintet gjørelsen af Polens Nationalitet. Det har glædet os høilie af D. M. at høre Forsonlighedens og Enighedens Ord, der ere en ædel og oplyst Fyrste værdige. De være overtyder om, at den Opfordring, som De har ladet udgaae til alle gode Franskmænd om at forsamle sig om den constitutionelle Trone, finder en velvillig Modtagelse. Forgjeves have gjenstridige Factioner vovet endnu engang at samle deres Brudstykker, naar paa den ene Side Hadet stifter en Coalition saa nærme paa den anden Side de nationale Meninger sig hverandre i alle deres Nuancer. J Skjødet af den store Familie, som de under Deres Scepter forenede Franskmænd udgiør, vil De glæde Dem over Landets Kjerlighed, den største Løn, som et frit Folks Fyrste kan ønske. Ovenstaaende Adresse siges ikke ganske at behage Centrum c: de ministerielle Deputerede. Blandt de hidtil foreslagne, Forandringer er dog ingen af Betydenhed uden denne, at Regjeringen skulde anmodes om alvorlig at modsætte sig den spanske Regjerings præsumtive Plan, at reducere Statsgielden, ved hvilken Reduction franske Undersaatter vilde lide et overordentligt Tab, da næsten alle spanske Fonds ere i deres Hænder. Finantsministeren erklærede, at han længere hens skulde tilkjendegive sin Mening om denne Gjenstand. Den pyrenæiske Halvs.