Ribe Stifts Adresseaviser, 1802-10-26
Under 1ste October d. Aar er, igiennem det kongelige Rentekammer, udfærdiget en Forordning hvorved paabydes en aarlig Afgift af Besiddelse, Nytte og Brug, af faste Eiendomme i Kongeriget Danmark, dens Jndhold er følgende: Det er Hs. Majestæts samtlige kiere Undersaatter noksom bekiendt, hvilke Foranstaltninger under den nu tilendebragte Krig i Europa Allerhøistsamme har været nødsaget at føie til sine Regers og Landes Sikkerhed imod fiendtlige Overfald og for at beskytte Handelen og Skibsfarten. De store Summer, som dertil af Kongens Kasse have maattet udreedes, saavelsom de øvrige, formedelst de stigende Priser, paa alle Nødvendigheder, tiltagende Stats Udgifter, have ikke kunne bestrides ved de imidlertid paabudne extraordinaire Afgifter, og de vedvarende Anstalter, som Hs. Majestæt endnu seer sig nødt til at træffe til Fædrenelandets Beskyttelse, udfordre saa betydelige Udgifter, at de nærværende, i ældre Tider paabudne, Afgifter ikke dertil er tilstrækkelige. Nødvendigheden udkræver derfor, at i samtlige Riger og Lande anordnes et almindeligt Paabud, som for Danmark er bestemt til en aarlig Afgift af Besiddelse, Nytte og Brug af faste Eiendomme, der, for saavidt den vedkommer Jordeindomme, bliver uden Undtagelse at udrede saavel af privilegeret og beneficeret, som af uprivilegeret Godses Besiddelse, Nytte og Brug. Thi anordnes og paabydes for Riget Danmark, som følger: l. Om Afgift af Jorder. A) Af Hovedgaards=Jorder. 1) Af al Hovedgaards=Jord svares Afgiften efter Tønder Land geometrisk Maal, hver Tønde beregnet til 14000 Alen. 2) Samtlige Hovedgaards Tønder, Land skulle ansættes til Værdie ikke lavere end 50 Rdlr., og ikke høiere end 100 Rdlr. pr. Tønde, og i Middellasser imellem bemældte høieste og laveste Værd, nemlig til 62 1/2 - 75 - 87 1/2 Rdlr. pr. Tønde. 3) Til Tønder Land geometrisk Maal bliver ikkun at regne dyrket eller til Dyrkning opbrudt Agerland og Eng, som kan slaaes til Høeblergning. Alle andre Jordstrækninger, saasom Skovgrunde, Heder, Overdreve, Moser, Fiskedamme, og deslige regnes ikke efter - Maal, men tages, som Hiælpemidler til Kuleuren, eller som Midler til Fordeele og Beqvemmeligheder for Eierne og Besidderne, med i Beregning ved Klassisikation af Eiendommenes Værdie pr. Tønde Land. 4) Flere Hovedgaards Tønder Land. Ager og Eng af omtrent lige Godhed og Beskaffenhed kunne anslaaes til en Middelpriis distriktsviis. Naar denne er sat, bliver at bestemme, hvorvidt de øvrige Tilliggender af Skovgrunde, dog uden Hensigt til den derpaa staaende Skov, Heder, Overdreve, med videre, kunde for enhver Hovedgaard forhøie Værdien af dens Tønder Land. 5) Af hver Tønde Land skal, naar dens Værdie er ansat. til 500 Rdlr., svares . . . . 10 Sk. = 62 1/2 Rdlr., . . . . . . . . 11. - 75 Rdlr., . . . . . . . . 12 = 87 1/2 Rdlr., . . . . . . . . 13 100 Rdlr., . . . . . . . . Af hvad som er under eller ikke meere end 1/2 Tønde Land, svares Afgiften ikke. Men af hvad som er under een, men dog over en halv Tønde Land, svares Afgiften som af een Tønde Land. 6) Naar og for saavidt Eieren. selv driver Hovedgaards=Jord, eller har bortforpagtet den paa kortere Tid end eet Aar, betaler han den fulde Afgift. 7) Derimod skal, naar og for saavidt Eieren, paa eet Aar eller længere Tid har bortforpagtet Hovedgaards=Jord, Forpagteren svare 6 Sk. pr. Tønde Land, og Eieren det øvrige af Afgiften. Er Hovedgaards Jords Avling bortforpagtet til een, og dens Græsning eller Hollænderie til en anden, da deeles Udredelsen af disse 6 Skilling pr. Tønde Land imellem begge Forpagtere efter samme Forhold, som finder Sted imellem deres Forpagtnings=Afgifter. Men, dersom Eieren har forbeholdt sig Avlingen, og alene bortforpagtet Græsningen eller Hollænderiet, eller omvendt, da skal det, hvor saadant allerede er Tilfældet, mindeligen afgiøres imellem ham og Forpagteren, eller i Mangel deraf ved de Kommissioner, hvorom tales i efterfølgende Tde Afdeling, bestemmes, hvormeget Forpagteren af bemældte 6 Sk. pr. Tønde Land har at udrede. Hvor derimod herefter Hovedgaards Jords Avling og Græsning eller Hollænderie, paa nysnævnte Maade deles imellem Eier og Forpagter, skal det altid ved Forpagtnings=Kontrakten fastsættes, i hvad Forhold Forpagteren skal tage Deel i Udredelsen af Brugsafgiften, eller og den fulde Afgift falder Eieren til Last. 8) Er Hovedgaards=Jord udstykket til Eiendom, uden at Hovedgaards=Eieren har forbeholdt sig aarlig Afgift, da betaler Parcel=Eieren Afgiften heel, naar han driver Jorden selv eller har bortforpagtet den paa kortere Tid end eet Aar. For saavidt han har bortforpagtet den paa eet Aar eller længere Tid, deeles Afgiftens Udredelse imellem ham og Forpagteren efter de i forestaaende 7de Canførte Regler. 9) Dersom Hovedgaards=Jorder udstykket til Eiendom, Arvefæste eller Fæste paa Livstid imod aarlig Afgift, da betaler Afgifts=Eieren 2 s. af hver Rdlr., som den aarlige Afgift, hvilken han oppebærer, udgiør, og Besidderen det øvrige af Paabudets Beløb. 10) For saavidt den aarlige Afgift til Eieren, er bestemt at ydes i Korn eller andre Produkter eller i Tienester in natura, skulle disse Natural=Produkter eller Tienester anslaaes til Pengeværdie, og denne Pengeværdie henregnes til den aarlige Indtægt, af hvilken Eieren, svarer 2 Sk. pr. Rdlr. Naar Korn saaledes anslaaes til Penge, skal 1 Tønde Hvede beregnes til . . . 4 Rd. . Rug . Byg . . . . . . 2. . Havre . .. . . . 1 - 32 Sk. Alt øvrigt bliver at beregne efter ganahar Nænd : A. nen. 11) findes fra ældre Tider Hartkorn, som til ordinaire Kontributioner er matrikuleret, inddraget og drives under Hovedgaard, skal samme i Henseende til Paabudet ansees og behandles som Hovedgaards=Jord. B) Af Bonde Jord. 12) Al Bonde=Jord eller til ordinaire Kontributioner matrikuleret Jord, være sig Selveier= eller Fæstejord, intet Slags undtaget, skal anslaaes til Værdie efter Tønder Hartkorn, ikke lavere end 150, og ikke høiere end 800 Rdlr. pr. Tønde. 13) For at bestemme Værden til bemeldte høieste og laveste Sum eller derimellem, skal en Middelværdie beregnes distriktsviis, Distrikterne saaledes inddeelte, at i et og samme Distrikt saavidt mueligt ikke findes Hartkorn af alt for forskiellig Værdie. Efter den saaledes beregnede Middelværdie skal DistriktetsHartkorn ansættes tøndeviis. 14) Af en Tønde Hartkorn til Værdi 150 Rdlr. skal betales. - Rd. 72 Sk. fra 150 til 200 Rd. . . . . - 80 - fra 200 til 250 Rd. . . . . - 88 - fra 250 til 300 Rd. . . . . fra 300 til 350 Rd. . . . 1 - 8 - fra 350 til 400 Rd. . . . 1 - 16 - fra 400 til 450 Rd. . . . 1 - 24. fra 450 til 500 Rd. . . . . fra 500 til 550 Rd. . . . - 40 - fra 550 til 600 Rd. 1 - 48 fra 600 til 650 Rd. . . . 1 - 56 - fra 650 til 700 Rd. . . . 2 - 64 fra 700 til 750 Rd. . 1 - 72 - og fra 750 til 800 Rd. . . 1 - 80 - 15) Dersom Jorden er Selveier Jord, betaler Selveieren hele Afgiften. 16) Er den Arvefæste=Jord, da skal Afgifts Eieren betale 4 Sk. pr. Rdlr. af den Afgiftssum, ham er forbeholden; Arvefæsteren derimod det øvrige, som bliver tilbage af Paabudets Beløb, efterat bemældte Afgifts=Eierens Andeel er fraregnet. Naar Arvefæste=Afgiften ganske eller tildeels ydes i Korn eller andre Natural=Produkter eller Tienester, skal samme anslaaes til Pengeværdie, Kornet efter den Taxt, som i foregaaende 10 J er bestemt, men det øvrige efter gangbar Priis eller Værd i Distriktet, og denne Pengeværdie henregnes til den aarlige Jndtægt, hvoraf Afgifts Eieren svarer 4 Sk. pr. Rdlr. 17) Dersom Jorden, er Fæsteford, skal Jordeieren betale 4 Sk. pr. Rdlr. af sin Jordebogs Jndtægter af Fæsteforden i Penge eller Natural=Produkter og Tienester anslagne til Penge. Til Naturaitienester bliver ogsaa alt Hoverie=Arbeide at regne, og dette anslaaes til Pengeværdie pr. Tønde Hare korn, efter hvad i Distriktet betales for Hoverie efter Middaltal. De øvrige Tienester og Natural=Produkterne taxeres paa den i næstforegaaende §. ommældte Maade. De 4 Sk., som Jordeieren saaledes haver at svare pr. Rdlr. af sine Jordebogs=Jndtægter i Penge eller Penges Værd, bliver at fradrage Paabudets Beløb pr. Tønde Hartkorn, og det, som da bliver tilbage skal Fæsteren svare. Fortsættelsen følger.