Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-07-12
Efterstaaende er in extenso den Tale, hvormed Hs. Excell., Overkammerherre v. Hauch, modtog Hs. Majestæt paa Veddekjørsels=Banen ved Viborg: "Deres Majestæt ville allernaadigst tillade, at denne Committee, af hvem det er paalagt mig at være Ordfører, bevidner Deres Majestæt, hvor lykkeligen den føler sig ved som Organet for det Selskab, der i Dag anstiller dets andenaarige Væddekjørsel i Nærheden af Viborg By, at kunne udtrykke for Deres Majestæt dets Følelser af dyb Taknemmelighed for den Naade, Deres Majestæt i Da skjænker Selskabet ved Deres allerhøieste Nærværelse, da det troer deri at finde en Forsikring om Deres Majestæt allernaadigste bifald, og et smigrende Haab om Deres af lerhøieste Beskyttelse og Understøttelse for Selskabets fremtidige Foretagender. Denne Deres Majestæts allerhøiest Nærværelse vidner om, at Væddekjørselen ikke bør ansee blot som en Moerskabssag, eller som en Folkefest, thi hve skjøn og behagelig den end maatte være, vilde den dog ikke vinde Deres Majestæts Deeltagelse i saa høi Grad, som nu, da Hensigten dermed er at virke til Gavn for Fædre landet. Selskabet har aldrig følt mere Trang til Dere Majestæts allern. Beskyttelse, end netop i dette Øieblik hvor Enhver troer sig berettiget til at tale om Heste og Hesteavl, uden dertil at besidde den fornødne Erfaring, eller de Kundskaber, man med Billighed kan fordre hos den der vil opkaste sig til Dommer i en saa vigtig Sag, i en Tidspunct, hvor kun een Skriger behøves, for at hundre de Andre skrige end høiere, og ligesom med Basunens Rø udraabe, – uden derfor at fremføre fyldestgjørende Beviiat den danske og især den jydske Hesteavl er aldeles Forfald; at de Love, Anordninger og Opmuntringer, hvor ved Regjeringen søger at fremme Hesteavlen, svare aldeles ikke til Hensigten; men at de meget mere bidrage til det Mødsatte, og istedetfor Gavn stifte Skade, hvilken ikkun kan afhielpes ved de Forslag, som de i denne Anledninfremsætte. Som Den, der i meer end 60 Aar, deels som Cavalleri=Officeer, og i de sidste 50 Aar som Staldmeste og Overstaldmester, har beskjæftiget mig med Heste, Heste avl og hvad dertil hører, som nøie bekjendt med alle de Love og Anordninger, der af Regjeringen ere udgivne til Hesteavlens Fremme, da mig i den Række af Aar allernaadigst har været paalagt, at deeltage i de Forslag, hvorpaa disse ere grundede, – troer jeg, at det Offentlige er berettiget til at fordre af mig, at jeg over denne Gjenstanbør have en bestemt Mening, og at jeg er pligtig til at udtale den, hvad enten den maatte ansees for rigtig eller prang. Som Saadan tillader jeg mig derfor allerunderdanigst, for Deres Majestæts allerhøieste Person, i Overværelse af denne agtværdige og hædrede Forsamling, see og hørt af flere Tusinde af Deres Majestæts troe og Demtilhedende Undersaatter, herved at erklære : at jeg ingen lunde anseer den danske og navnligen den jydske Hesteavfor at være i Forfald, at jeg meget mere troer, at den de sidste 20 til 30 Aar har gjort betydelige Fremskridt til Forædling, Forbedring og Formerelse; at jeg anseer de Love, Anordninger og Opmuntringer, som af Deres Majestæt ere udgivne og tilstaaede til Hesteavlens Fremme, for hensigtssvarende, og som de, der have stiftet og endnu stifte betydeligt Gavn, uagtet de, som alle menneskelige Jndretninger, maaskee kunne, med Hensyn til Tiden og Omstændighederne, trænge til Forandringer og Forbedringer. Jeg troer endvidere at burde erklære, at dersom de nyere Forslag, angaaende Væddelæb og Maaden, hvorpaa Hesteavlen i Fremtiden formeentligen burde drives af Landmanden, m. m., blive almindeligen iværksatte, vilde Saadant have de skadeligste Følger for Landet, da een af Statens rigeste Kilder saagodt som gandske derved vilde udtørres, og Hesteavlen geraade i Forfald i den Grad, at, ligesom de ægte danske Hunde, bekiendte under Navn af Blændinger : Dogger, næsten ikke meere findes i Landet, saaledes vilde den ægte danske og jydske Hest om faa Aar forgiæves søges, og selv den nuværende Generation vilde ved at nævne den jydske Hest, tale som om Noget, der har været, men ikke mere er til. Efter saaledes frimodigen at have fremsat min Formening, og i det allerunderdanigste Haab, ikke derved at have mishaget Deres Majestæt, tillader jeg mig, i mit eget og mange kyndige Hippologers, samt indsigtsfulde Landmænds Navn, stolende paa Deres Majestæts Retfærdighed og alvorlige Villie, at virke til det Almindeliges Vel, herved allerunderdanigst at frembære det Ønske og den Bøn: at Deres Majestæt i Deres Viisdom ikke ville fatte nogen Beslutning i Henseende til Forandring af de nu gjældende Love og Anordninger, Hesteavlen vedkommende, uden at give dem, der ikke hylde de nyere Principer, men ere her af modsat Mening, den fornødne Tid til at fremsætte deres Tanker, og at udtale dem over denne Gjenstand, hvorefter det maatte blive Deres Majestæt saameget lettere, at skjælne det Sande fra det Brange og urigtige. Ved igjentagende at anbefale dette Selskab til Deres Majestæts allerhøieste Beskyttelse, udbeder jeg mig Tilladelse til, i denne talrige Forsamling af Deres Majestæts troe Undersaatter, at torde udbringe: et længe leve for Danmark tilbedede Konge, Frederik den Sjette." Landsoverretten i Viborg har dømt en Mand ved Navn Børge Jørgensen af Lundbye til at miste sin Hals for begaaet Bigamie, og Fruentimmeret som havde indladt sig i Ægteskab med ham, uagtet hun vidste han var ægteviet til et andet Fruentimmer, er bleven tilkjendt 4 Gange 5 Dages Fængsel paa Vand og Brød.