JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Kammerherre Winterfeldts Plan til Huses Opbyggelse for ganske uformuende Familier. Gives der nogen Egenskab, som er istand til at stadfæste den Sandhed, at Mennesket er Fabt efter Guds billede, saa er det Menneskekierligheden. Den ligger saa dybt indpodet i vor Siel, at kun den meest fordærvede Opdragelse og Vane formaae at udrydde den af Menneskets Bryst. Kun ved at forlade Naturstanden, blev maaskee det til en Dyd, som man ellers vilde anseet for Pligt. Den ucultiverede Vilde, som hverken kjender, til Universiteter eller Bøger, hverken til Moral eller Moralprinciper, redder, understøtter og husvaler sin lidende og trængende Medbroder, uden at følge andet end en medfødt Medlidenhedsfølelse, og uden at tænke paa, at han gjør andet, end hvad han burde gjøre Efterhaanden som Mennesket meere og mere bortfjernede sig fra den sande Naturstand, blev Menneskeligheden en Dyd, fordi den da blev sjeldnere og sjeldnere. Paa en Tid, da man neppe mere kan gjøre sig nogen Forestilling, om Naturstanden, da to af de meest cultiverede Nationer paa Jorden kappes om at ødelægge hinanden og anvende de Kræfter, Naturen har givet dem, til at omskabe en stor Deel af Europa til en blodig Kampplads, paa en saadan Tid er det trøstende for Menneskevennen, at finde Jndividuer, der søge at gyde Balsom i den lidende Menneskeheds Saar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Den ærværdige Olding, Kammerherre, Winterfeldt, arbeider nu paa at efterlade Verden et Minde om sin varme Deeltagelse i vore trængende Medmenneskers Kaar, og har til den Ende nyligen bekjendtgjort en Plan til at opbygge Huse for ganske fattige Familier, som ikke henhøre under Fattigvæsenet. Den, der betænker, hvorledes Huusleien i denne Tid alt mere og mere stiger, og hvor skadelig en Jndflydelse alt for indknebne og slette Værelser maae have paa den Fattiges Sundhedstilstand, kan ikke andet end finde Kammerherrens Forslag ædelt og fortræffeligt. Ved Fattige forstaaer han ikke Almisselemmer, men saadanne Familier, hvis Jndkomster deels ere uvisse, deels ringe, og som det ofte er høist besværligt for at tilveiebringe Huusleien, naar Flyttetiden nærmer sig. Jeg er overbeviist om, at der gives kun saa iblandt mine Læsere, som jo have oplevet eet eller andet sørgeligt Exempel paa, at en grusom Huuseier har taget den sidste Dyne fra en fattig Familie og derpaa endog jaget den udaf Huset. At formindske deslige Optrin er Menneskets Pligt. Meget er der i den senere Tid gjort for de egentlige Almisselemmer, men der er og kunde, efter Tingenes Natur, ikke blive gjort saa meget for den egentlige Huusarme, som føler Fattigdommens Vægt, uden at den medfødte Undseelse for at kaldes Tigger, tillader ham at tage sin Tilslugt til sine Medmenneskers Medlidenhed. Det er især i Alderdommen, hvor saadanne beklagelige Mennesker lide meest. Forladte af hele Verden, ja stundom endog af deres egne Børn, føle de Livets bittre Kummer, og deres Legemskræfter ere for svage til at kjæmpe derimod.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Efter Planen skulde der ved ædelmodige Medborgeres Sammenskud samles en Capitaitil at bygge Vaaninger for 96 Familier, Bygningerne skulde vende ud til to Gader, saaledes at 48 Familier kunde boe ud til hver Gade, og have Gaardsrum i Midten. Hver Familie skulde have en Stue, et Kammer og et afdeelt Kjøkken, ligesom Holmens Folk i Nyboder, et fælles Loftsrum eller og en særskilt Afdeling paa Loftet. De skulde boe der til en meget billig Leie. Sex dobbelte Huse kunne faaes for omtrent 46 til 47000 Rdlr. Renterne af disse Penge, ikke Capitalen, er det, som enhver, der vil fremme dette ædle Øiemeed, i det Høieste her, behøver at opoffre. Den Skjærv, som lægges paa Menneskelighedens Altar, bærer desuden Renters Renter. Dannemarks Kronprinds har lagt den første Skjærv paa dette Altar. O, maatte dog mange, – ret mange følge hans Exempel!) Medborgere og Medborgerinder. 1) 1480 Rdlr. vare allerede for noget siden indkomne og de 1400 deraf have siden den 11te Junii sidstletænker paa Eders store Bestemmelse! - Livets Bane er kort, – Tiden drager Eder bort med sig som en rivende Strøm, – iler og gjører vel, medens J endnu ere istand dertil! De Fattiges Taksigelse, Himmelens bifald og Efterverdenens Høiagtelse vil vorde Eders Løn, Erklæring i Anledning af Stykket om Masquerade=Anstændighed, i No. 21 af dette Skilderie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Paa Entree=Billetterne til Masqueradeballerne paa det Kongl. Hoftheater findes intet angaaende anstændig Masqueradedragt, som Jndsenderen om Masquerade=Anstændighed i nyeste Skilderie af Kjøbenhavn No. 21 har behaget at anmelde, men Avertissementet om disse Baller indeholder: at ingen indlades til Ballet uden at være anstændig masqueret m.v.; eiheller er det paalagt nogen at skulle beholde Mas den været udsatte paa Rente. Hr. Kammerherre, Lindencrone har næst efter H. K. H. Kronprindsen været een af de første, som har givet et ikke ubetydeligt Bidrag til denne Plans Udførelse. quen paa til bestemt Klokkeslet, da det hedder i Avertissementet, imedens Ballet vedvarer, kan enhver efter Behag beholde Masquen paa eller demasquere sig, kun ønskes: at Selskabet den Tid det opholder sig i Dansesalen, saalænge mueligt, vilde beholde Masquen paa, hvilket vel er meest overeensstemmende med Masqueradens Indretning, naar Jllusionen, skal vedligeholdes; og at Publicum har behaget at antage dette, tillader Undertegnede sig at troe, da de Deeltagende have i de sammesteds holdte Baller, fordet meste behaget at beholde Masquerne paa til Kl. 12 a 1.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Themiss unge Dyrkere ved Nørregaards Grav. Under denne Gravhøi hviler, Støvet af den bedste Mand. Klar, som Maanen hisset smiller, Var hans Haab ved Gravens Rand Vifter, kjelne Vestenvinde, Vifter ved den Ædles Grav, Vifter blide ved hans Minde, Som den Lærdom han os gav Kjøbenhavnske Nyheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
J Søndags Aftes gav H. K. H. Arveprindsen et stort Bal paa sit Palais for det hele Kongelige Herskab i Anledning af hans ældste Datters, Juliane Sophies, Fødselsdag. Hun havde i Onsdags fyldt sit sextende Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
J den ene Fløi af det afbrændte Slot havde efter sidste store Jldebrand en fattig Familie, som nu bestaaer af fem Personer, valgt, sin Bolig. Den havde ved adskillige Jndretninger gjort Stedet nogenledes skikket til Beboelse, og boede her uafbrudt i adskillige Aar. Det er mærkværdigt, at denne Familie, selv i den strængeste Vinter, saaledes har kunnet soutinere sig paa et Sted, som var udsat for Slud, Snee og Blæst, og hvor der ikke engang var et Skorsteensrør, som Røgen kunde gaae igjennem, men hvor man hver Gang for at slippe den ud maatte aabne Døren. Konen er end- og kommen tre Gange i Barselseng her, og Børnene ere friske og sunde. Da der begyndtes med Slottets Nedrivelse, maatte disse Folk forlade Stedet. Man seer heraf, hvor lidet der behøves til at leve i Verden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Det skal allerede længe have spøget for det bekiendte Rescript angaaende Danske Bøgers Jndførelse i Sverrig. Allerede den 6 Martii 1799 skal en Svensk Bisp have advaret alle Vægtere paa Zions Mure, for Danske Afhandlinger. - En Boghandler i Lund, Professor Lundblad, skal hos Hofcantsleren have anholdt om Tilladelse til at forskrive de som Mosebøger fra Dannemark. Paa adskillige Toldkamre, i de Svenske Provindser kjender man imidlertid endnu intet til Forbud mod Danske Bøgers Jndførelse. - Die-Reise uber den Sund af Kerner, en Tydsk Læge, som for ikke længe siden opholdt sig her i Kjøbenhavn, hvori der tales med temmelig Dristighed om Sverrig, skal i nogen Tid paa sine Steder have været Aftenlæsning. Dr. Munck af Rosenschold skal have været truet med Visitation og Ansvar, fordi han, som der siges, har havt nogle Exemplarer deraf. En Laugmand Hadding i Lund fik et Exemplar tilkjøbs, hvilket han strax sendte til Toll, som skal være bleven meget forbittret over den Skildring, Kerner har gjort af ham. Rosenschold har, for at gjendrive denne Formodning, i Avisen udsat en Præmie af 50 Rdlr. for den, som kunde bevise, at han havde solgt en Bog, opfyldt med saa mange Urigtigheder. Efter disse Omstændigheder at dømme, kunde man næsten fristes til at troe, at der ogsaa maaskee vilde udkomme et Forbud mod Tydske Bøgers Jndførelse i Sverrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Der siges, at der nu er begyndt paa Hr. Prof. Rahbeks Udgave af Holbergs Comoedier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Mærkeligt er det, at den allerførste Edition af disse Skuespil ikke var at finde i Dannemark, men i Sverrig, hvorfra Hr. Kammerjunker, Bruun Neergaard har medbragt den. Denne Udgave er særdeles vigtig for Udgiveren. Den nye Edition bliver forsynet med Noter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Paa Veterinairskolen i Kjøbenhavn er der nu indrettet to nye Machiner til at knuse de Been, der skulle bruges til Beensuppe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
J Paris skal den forrige Adelsstolthed, være ganske vendt tilbage igjen, og man seer heraf, at Mennesket i enhver Tidsalder og under enhver Regjeringsform i det Hele betragtet bliver sig selv ligt. En Parykmager, som havde beriget sig ved Revolutionen og søgte nu at give sig Air af en Mand af Stand, spadserede nyligen ganske gravitetisk i Thouillerierne. To Personer, som han ikke kjendte, men som derimod kjendte ham, mødte ham. Hvor meget. vil Du vedde, siger Carl til Frederik, at jeg skal give denne Rækel et Stød i Nakken og han skal endnu oven i Kjøbet takke mig derfor "Hvilken Urimelighed! - Vil Du vedde, - Top jeg vedder. – Nu gaaer Carl hen og giver Parykmageren et Stød i Nakken. Denne vender sig ganske forhauset om. O, jeg beder tusinde Gange om Forladelse! jeg troede, det var Grev von 11., Min Herre, De er alt for artig, svarede Parykmageren og fortsatte ganske gravitetisk sin Vei. - Mon. der ikke hos os ogsaa gives mangen een, der gjerne tog et Stød i Ryggen, naar han kun maatte kaldes Baron? Exerceerreglementet for det borgerlige Militaire skal nu, efter Forlydende, være færdigt i Manuscript.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Holbergs Stykker synes nu at have samme Skjebne i Tydskland som Skuespillet Le Distrait, der gives paa vort Theater under den urigtige Titel af den Sandsesløse. Medens Forfatteren levede faldt det paa det Parisiske Theater igjennem, og hundrede Aar efter hans Død blev det spillet mange Gange efter hinanden med udmærket bifald. Holbergs Don Ranudo er bleven, frit oversat af Kotzebue, opført paa det Berlinske Theater, hvor den berømte Jfland spillede Don Ranudos Rolle.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Ved Hr. Bournevilles Benefice var Comoedien først ude Kl. 11 1/2. Det vilde være at ønske, at man vilde begynde Kl. 6 og ende tidligere; thi det er høist ubehageligt, at være paa Comoedien ved Midnatstider.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Efterretningen om den i Jempteland i Sverrig udbrudte smitsomme Syge er desværre ved senere Efterretninger bleven stadfæstet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Nogle Mennesker ere allerede blevne Offre for den; man veed imidlertid, at denne Sygdom ikke er nogen virkelig Forraadnelsesfeber, men kun en galdeagtig eller inflammatorisk Feber.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Overlæreren ved Hr. Christiani's Jnstitut, Hr. Candidat Guafichen, som fra Jnstitutets første Stiftelse af har arbeidet i denne Post med utrættelig Flid, har af Universitetet i Halle faaet Diplom som Doctor i Philosophien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Den hidtil værende Danske Consul i Neapel, Hr. C. Heigelin, er efter Ansøgning, i Naade afgaaet fra sit Embede og Wilhelm Heigelin er igjen udnævnt i hans Sted. Abdul Vechab, som har gjort saa megen Opsigt i Arabien, er bleven myrdet tilligemed sin Broder. Den, der har befriet Porten fra denne Chef for hiin krigerske Arabiske Sect, valgte just det Øieblik, da Abdul Vechab og hans Broder vare sysselsatte med andægtigen at holde Bon. Han overfaldt og myrdede dem, førend nogen af deres Tilhængere kunde komme dem til Hjelp. Men Morderen undkom ikke. Da han faldt i Tilhængernes Hænder, huggede de ham rasende i tusinde Stykker. En Tatar, som bragte denne Efterretning til Constantinopel, fik betydelige Foræringer, og Porten smigrer sig nu med, at Roligheden fuldkommen vil vende tilbage til Arabien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
J Dag blev Conferenceraad og Generalauditeur Nørregaard begravet. Uagtet der egentlig kun var indbudet ti af de nærmeste Beslægtede, indfandt der sig dog over 100 Personer, hvoriblandt adskillige af de første Mænd i Staden, som hædrede den Afdøde med at følge ham til Jorden. Hr. Provst Hiorth holdt ved denne Leilighed en passende Tale. For og efter den blev der afsjunget en Sang af Prof. Rahbek med Musik af J. C. Hartmann.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Om de nye Bisper læses følgende i Aalborger Aviser: "Biskop Hansen i Christiansand, som er kaldet til Biskop i Fyen, har store Fortjenester af Skolevæsenet; Domprovsten i Roeskilde, Dr. Birch, som er kaldet til Biskop i Lolland, er berømt i Europa ved sine Arbeider i det nye Testamentes Kritik, Biskop Bruun i Bergen er berømt som geistlig Taler og i sine yngre Aar som dramatisk Forfatter, Provst Bloch ved Holmens Kirke, der er blevet Hansens Eftermand i Christiansand, er bekjendt af sine Jndsigter i den græske Philosophie; Dr. Bugge, der er blevet Biskop i Trondhjem, er først bekjendt af sin Postil for Enfoldige og siden af adskillige exegetiske Arbeider; Provst Krogh, der er ble net Biskop i Nordlandene, har skrevet en Tale i Anledning af Krigen 1801, og var i sin Tid anseet for et af de ypperste Hoveder ved Akademiet."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Den 7de Februarii, om Aftenen omtrent Klokken 8, udbrød en pludselig Jld i Møllegaarden paa Hersted Øster Mark, tilhørende Christen Andresen. Alle vare til Sengs, paa Konen nær, som, i det hun vilde lægge sig, seer hele Gaarden bespændt med Jld. Hun kalder paa sin Mand; de reddede deres tre Børn, som man sætter næsten nogne i Sneen paa Marken, indtil nogle medlidende Mennesker bragte dem til en Gaard i Nærheden, hvor man paa det bedste pleiede de Halvforfrosne. Gaardens Kreaturer bleve lykkeligen reddede, men det lidet Jndboe, man fik ud, var halv forbrændt og næsten ubrugbart. Jnden halvanden Time var alting lagt i Aske, og Familien huusvild og blottet for alt det Nødvendige i denne haarde Aarstid. De ubeskedne Stykker i Maanedskrivtet Minerva, som der tales om i de imellem Baron af Oxenstierne og Grev v. Bernstorff vexlede Noter, skulle, efter al Formodning, have været Oberste Oxholms Anmærkninger, angaaende Rigsdagen i Norksping.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-20
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Nyeste. Skilderi af
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Kjøbenhavn. No. 25. Den 24 Februarii, 1804. n. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Skøiteløben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Gymnastiken har i den senere Tid, og, som mange ville paastaae, med megen Grund fundet stor Opmuntring hos os. Man har ikke allene gjort den til en Green af Opdragelsen, men man har endog nyligen faaet en Professor i dette Fag. Een af de sundeste og uden Tvivl behageligste gomnastiske Øvelser er Skøiteløben. At flyve afsted som en Piil, – at see Himmel og Jord forsvinde for sine Øine, uden at løfte et Been i Veiret – er en meget behagelig Fornøielse. Men denne skjønne og for Ungdommen saa passende Bevægelse er paa en vis Maade forbuden Aarsagen dertil kan jeg ikke ganske indsee. Enkelte Menneskers Uforsigtighed og de deraf flydende Uheld, som sikkert ere sjeldne og maaskee kunde gjøres endnu sjeldnere, burde ikke lægge Hindringer i Veien for en for Sundheden saa gavnlig Fornøielse. Der gives alt for mange Ting, der ere forbundne med langt større Fare, og som alligevel taales. Jeg vil kun anføre Baller, hvor saa mange hente sig en Svindsot, Fyrværkerier, hvorved der lettelig kan opkomme Jldsvaade, og Præmiers Udsættelse for Luftmachiners Tilbagebringelse, hvorved Mennesker sætte Livet til. Da det i de fleste Stater eengang er blevet Sædvane blandt unge Mennesker, at løbe paa Skøiter, og denne Sædvane neppe vil lade sig afskaffe ved nogen Tvang, saa vilde det være at ønske, at man, istedet for at forbyde denne gavnlige Bevægelse, vilde om Vinteren, naar Vandet er tillagt, ansætte Folk, der i Forveien kunde eftersee de Steder, som meest besøges i dette Øiemeed, og sætte et Slags Vartegn der, hvor der enten er Huller eller hvor Jsen er for tynd. Den ubetydelige Udgivt, som dette vilde medføre for Staten, vilde rigeligen igien erstattes ved Redningen var det end kun af et eneste Menneskes Liv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Privilegerede Bordeller. Jeg har i et af de foregaaende Rumere talet om veneriske Patienter og om de sørgelige Virkninger, som den veneriske Syges alt for overhaandtagende Udbredelse vil have paa vore Efterkommere. For at gjøre Forslag til passende Midler, som kunde standse dette Onde, der synes at overstige enhver Skranke, er det nødvendigt at gaae tilbage til de første Sund aarsager dertil. Den evige Præken og Moraliseren om Avlingsdristens Udskeielse er overdreven, ligesom de fleste Ting i vore Dage ere det, og vort Aarhundrede fortiente vist i mangen en Betragtning at kaldes det Overdrivende. Det er gaaet med de fleste Ting i Verden som med vore Drikkevare. J Førstningen lod man sig nøie med kristalklart Vand, siden forvandlede man kristalklart Vand til kristalklar Gift. Ligedan er det gaaet med vore Begreber om Menneskeslægtens Forværrelse saavel i physisk som moralsk Forstand. Psalmedigteren betragtede allerede for mere end 3000 Aar siden 80 Aar som det høieste Maal for Menneskets Liv, og vi som have Folk iblandt os, der blive over 100 Aar, ansee os for Skrællinger og troe om vore Forfædre, at de kunde blive tre Gange saa gamle som vi, Onan, een af Patriarkernes nærmeste Beslægtede, opfandt til Menneskehedens Skjændsel den Last, der bærer Navn efter ham, og alligevel skrive adskillige Pædagoger og Læger, at den var ubekjendt for vore Forfædre; den store Salomon havde tusinde Qvinder, og kaldtes den Vise, og i vore Dage raaber man stundom ak og vee, naar der tales om een af de naturligste og reneste Drivters Tilfredsstillelse uden for Ægtestanden. Man troe ikke, at jeg er nogen Talsmand for Usædeligheden, der vil fremsætte Yttringer, som Blufærdigheden maa rødme ved, jeg ærer Kydskheden som den første Støtte for al Moralitet; men jeg agter ikke desmindre at tale med al den Frimodighed, som Gjenstandens Vigtighed fordrer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Fattigvæsenet lider især ved de mange fattige veneriske Patienter. Der skal engang have Aa ding, at Politiet selv derved authoriserede Skjorlevned, gjendriver sig selv, naar man betænker, at dets eneste Øiemeed dermed vilde være at standse den veneriske Gifts alt for store Udbrede se, følgelig at forekomme et langt større Onde. Desuden have adskillige store Stater, der altid i Henseende til Moralitet kunne sættes ved Siden af enhver anden, med deres Exempel allerede beviist, at et Politie kan være meget moralskt, og alligevel taale saadanne Huse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
J Berlin, hvor der gives adskillige privilegerede Bordeller, maa ethvert Fruentimmer, der agter at indlemmes deri, lade sig indskrive hos Magistraten, og betale en Rigsdaler maanedlig af sin Jndkomst. For disse Penge lønnes der Læger til ugentlig at undersøge Sundhedstilstanden hos denne Fruentimmerclasse. Den daglig tiltagende Mængde af saakaldte Salsnympher medfører især et Onde, som kun faa synes at tage i Betragtning. Huusleien, fornemmelig af simple Værelser, forhøies mærkeligen ved disse Skjøger. Man har beregligget en saadan Patient i et vist Sygehuus, til hvis Cour der medgik for henved 80 Rdlr. Mercurium. - Hvor mange andre Syge kunde man ikke vederqvæget hermed, net, – endskjønt jeg just ikke vil indestaae for Beregningens Paalidelighed, – at der i Kjøbenhavn i det mindste, findes tre tusinde Salsjomfruer 3). Antager man nu, at enhver af disse til Venus, indviede Sale koster, for ikke at angive en overdreven Summa, 20 Rdlr. aarligen, saa medgaaer der blot til saadanne Skjøgers Bolig 60,000 Rdlr. aarligen: en Summa, der ganske kunde spares, og som en Følge heraf formindske de høie Priser paa Huusleien for den Fattige, saasnart disse Salsnympher kom til at boe i dertil bestemte Huse, hvor et eneste lidet Værelse var nok til en saadan Jomfru. Jeg tør med temmelig Vished paastaae, at der neppe gives en Gade her i Staden, hvor der ikke opholder sig løsagtige Fruentimmere, ja der gives endog mangt et Huus, der fra Kielderen til Qvisten er et sandt Kjerlighedstempel. Jeg vil ikke tale om de Afskyeligheder, man er vant til at møde i Smaagaderne, hvor den offentlige - ikke blot den private Anstændighed saa uforsvarligen 2) Deriblandt regnes ikke engang alle de, der boe i de mange smaa og store, brillante og ubrillante Bordeller. krænkes. Paa Østergaden, Kongens Nytorv, i Gothersgaden &c. støder man jo, især om Aftenen, næsten ved hvert andet Skridt paa en Skjønhed, som driver Handel med sine Yndigheder. Hr. Det Hamborgske agende Post comptoir.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
General-Postamtet har i den senere Tid værdige adskillige af de i Anledning af Postvæsenet fremsatte Erindringer saa megen Opmærksomhed, at jeg haaber det Par Ord, jeg her agter at sige om det Hamborgske agende Postcomptoir, heller ikke ville være ganske frugtesløse. Først og fremmest maa jeg erindre, at det Værelse, som er bestemt til dette Comptoir, er alt for lidet. Man maa for det meste paa sine Tider trænge sig frem herfor at faae sit Ærinde besørget. For det andet synes der her at være for faa Folk i Forhold til Forretningernes Mængde. Den Tid, man maa tilbringe her, naar man vil forsende Penge, synes at være for lang og, især naar man skal staae udenfor Skranken, alt for kjedsommelig, da man presses og trykkes fra alle Kanter. Vel veed jeg, at enkelte Mennesker kunne nyde den Predilection, at blive indladte inden for Skranken, men da disse i al Fald dog høre til Undtagelserne, saa kan dette ikke her komme i Betragtning. Pluraliteten føler Ubehageligheden af det indknebne Rum. Det vilde derfor være at ønske, at saavel dette som Comptoirfolkenes Tal maatte blive forstørret. Forskiel paa at more og gavne. O, hvor lidet skjønner man dog i Kjøbenhavn paa Jndsigter og Talenter!" raabte nyligen Hr. 11, et Menneske af Hoved og Jndsigter. "Jeg har tilbragt de bedste Dage af mit Liv med at gavne mine Medmennesker. De Nætter, som mine Medaldrende anvendte til deres Forlystelser, har jeg gjennemvaaget hjemme paa mit Studerekammer, for at berige min Aand med Kundskaber, der kunde fremme mit Fædrenelands Gavn. Men ak, hvad var min Løn? – Fattigdom, Tilsidesættelse og Dosmeres Klaffer. Han har Hoved, siger man, men et ondt Hjerte; han har Talenter, men han har misbrugt dem. Hvor utaknemmeligt. Guld og Æresbeviisninger ødsler man paa enhver, som kan more det store Publicum, intet, ikke engang et bifaldende Blik værdiger man den Mand, som virkelig gavner det Og det finder De saa forunderligt, min Ven?" svarede jeg. - Hvilket Folk i Verden agter ikke den Mand, som morer det, langt Kan høiere end den, som blot gavner det? De staae paae et Been og dreie Dem fem og tyve Gange omkring, uden at falde?" – Rei.""Kan De springe op paa den sorte Melpomene, der staaer ved Theatret, og sætte Deres Hat paa hende?" – "Nei." Kan De gjøre Luft jagt?"Nei." – Kan De agere Bajas roller Nei. – "Kan De gjøre Salto mortalis, uden at de virkelig skulle blive til Salto mortalis!" – "Nei. Kan De voltigere over en tre Alen høi Træhest? Nei. Kan De klavre op paa Taget? Nei. - Kan De spise Jld?" – Nei. – O min Herre, saa bør De heller ikke klage over Miskjendelse." Oxehovedet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Et Pendant til et Epigram i et vist Kjøbenhavnske Blad. O. Oxehoved, og Du hædres maa og bør, Som Hoved af en Stud, Du herlig Føde giver, Som Hoved af Petrol, Du Epigrammer giør, Som Viinfad i et Rum, Du Digtervid opliver.