Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-06-12
Blandinger. Samtlige Paskaer i det osmanniske Rige vare af Storherren indbudne til at bivaane hans Datters Prindsesse Salihals Formæling med Halil Paska midt i Juni Maaned. (Det kunde maaskee i Anledning heraf være interessant at læse, hvorledes et saadant Bryllup gaaer til. Den bekjendte Orientalist Hofraad Hammer har beskrevet Formælingen mellem Sultan Muhamed 111dies 43 Aar gamle Søster, ligeledes Prindsesse Saliha, med hans 80aarige Storvizir Raghib. Denne havde sendt sin Brud som Trolovelsespræsent: 10 Sølvfade med Laage paa Sølvborde, 30 Sølvvaser med Blomster, og 30 med Frugter, samt en stor Sølvkumme med Syltetøi. Maanedsdagen efter Trolovelsen begav Prindsessen sig uden høitideligt Følge, fordi hun var Enke efter en i Krigen med Russerne falden Pascha, hen til sin Brudoms Pallads. Jndenfor Haremets Porte modtog Denne Brudens Vogn, men begav sig strax igjen tilbage til sine Gemakker. Efter Solens Nedgang indfandt sig Kislar Aga (Gildingøversten) for at førden undseelige Brud i hendes Brudoms Arme. Jfølge foreskreven Hofskik skulde Prindsessen modtage sin Brudom med Stolthed og Haan, og knap værdiges at see paa ham; derpaa reiser hun sig pludselig og begiver sig ind igjen i sine Værelser. Gildingerne trække i samme Øieblik Brudgommens Tøfler af, og stille dem paa Brudens Dørtærskel. Denne Ceremonie er af yderste Vigtighed, da Brudgommen derved har erhvervet sig Eneret til Adgangen. Gildingerne trække sig tilbage, og Brudgommen træder ind i det inderste Gemak, hvor han finder Bruden siddende paa Æres pladsen i Divanen. Han kaster sig paa Knæe, og bønfalder hende om den Naade at løfte Sløret. Dette er broderet med Blomster og Ædelstene, og hendes med Guld og Perler gjennemflettede Haar hænger ned til Jorden i 7 Fletninger. Brudgommen maa derpaa række hende et Glas Vand, som hun nipper til Derpaa bringe Slaverne 2 lave Smaaborde som de sætte midt ind i Gemakket; paa det ene staaer 2 stegte Duer, paa det andet brændt Sukker. Brudgommen beder indstændigt, at Bruden dog vil smage noget deraf, men hun afslaaer det kort og stolt. For at formilde den Ubønhørlige ringer han med en Klokke, og Gildingerne udbrede kostbare Foræringer for hendes Fødder. Disse virke saameget, at den høie Brud tillader Brudgommen at gribe hendes Arm, og føre hende tilbord, hvor han putter hende et Stykke Duesten, og hun ham et Stykke Sukkertøi i Munden; Taflet hæves, og hun indtager sin Plads igjen paa Divanen; Gildingerne gaae ud, og Parret bliver en Time allene, i hvilken dog Etiketten foreskriver: en ceremoniel Underholdning. Brudgommen modtager derpaa i sine egne Værelser Hofmændenes Gratulationer; Musik, Dands og Skyggespil forkorte Natten. Den første Slavinde kommer nu, ledsaget af den første Gilding, for at melde Brudgommen: at Bruden er gaaet tilsengs. Han stieler sig nu ind i Sovegemakket, klæder sig sagte af, nærmer sig knælende Brudens Fødder, hvilke han sagte berører og kysser; tillader hun det, sætter han sig derpaa i fuldstændig Besiddelse af Prindsessens Gunst. Dagen efter følges Brudgommen til Badet af de høieste Stats- og Hof=Embedsmænd. Dagen kaldes Faarefodsdag, fordi der foresættes den Rygivte efter hans Gjenkomst fra Badet en Ret Faarefødder. Den tredie Dag sender Sultanen sin nuværende Svoger en Jernkølle, med den hosføiede Tilladelse: at slaae Bruden ihiel dermed, hvis hun indtil den Tid endnu ikke har indrømmer ham en Ægtemands Rettigheder. Men - siger Hr. v. Hammer: Historien omtaler endnu ingen saadan Martyrdød.)