JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-29
J Jversens Avis af 25 Decbr. læses følgende: For medet nyt Aar, at kunde begynde en nye Levemaade. - Nærværende Tidsomstændigheder nøde vel enhver ærlig Mand til at spare; men da mangen ikke saa lige falder paa hvorved der skulle begyndes, var det maaskee ikke ugavnligt at læse hvorledes vore Forfædre i lignende Tilfælde betragtede Tingen og begyndte Besparelsen ved de Udgivter, der føleligst tømme deres Casse. - Det første der kommer i Betragtning er da nok, ikke at boe kostbarere end man behøver. Overflødige Værelser nøde til overflødig Meublering, og naar denne er tilveiebragt, maae bedes Selskab for at see og beundre vor Smag og vor Elegants. Derved kommer man da i Sleng og de deraf følgende Giæstebude og Spilleselskaber, der forstyrre Huset, er Huusmoderen til Plage, ødelægger Cassen og skaber Huuslede til det daglige Liv i Familiekredsen. - Naar vi derefter tage vor Klædedragt i Betragtning, vil den sikkerligen hos de fleste kunne taale meget Reform til Besparelse, naar enhver vil klæde sig efter sin Stand, især hos det smukke Kiøn, og som altid vil blive en Følge, naar man mere og mere undviger offentlige Sammenkomster, saalænge man ikke har Selvstændighed nok til at sætte sig ud over at være Modens Abekatte. Det er en ulykkelig Tanke: "Man kan ikke være andet bekiendt!" Disse faa Ord have været mangen Families Ruin, ligesom den daarlige Jndbildning: at hvad der er, eller skal være Mode bør følges; - dette fordømte Ord har især ødelagt mange Daarer. - Det korteste Resultat er: Jkke at anskaffe hvad man ikke absolut trænger til, og dette ikke kostbarere end man efter sin Stand og Formue burde have; og som saa ofte vilde være uden Fristelse naar man gjorde sig til Regl, ikke at kiøbe hvad man ikke strax kunde betale af egen Formue. Credit er de fleste Privatmænds Ulykke, Giæsterering og Spilleborde allene koste mangen Familie mere end deres daglige Huusholdning Aaret om. Dertil kommer endnu den Orm at ville synes for mere end man er eller har raad til at være, og den Higen efter at deeltage i alskens Forlystelser, og holde flere Tjenestefolk til Stads istedet for efter Nødvendigheds Krav. Dette sidste vilde mueligen formindskes ved Skat paa overflødige Tjenestefolk, ligesom ogsaa Skat paa Gjæstebude, Spilleborde, Heste og Hunde, hvis Beløb ikke blev liden, og dobbelt gavnlig naar samme i Tiden kunde modereres paa andre Skatter. - Friderich den Store af Preussen besøgte engang en af sine Embedsmænd der havde bygget sig en meget stor smagfuld Gaard, hvoraf han trak mange Revenner. Da Kongen var en stor Elsker af Bygningskonst besaae han hele Husets Jndvortes, fandt alting ypperlig indrettet, undtagen Kiøkkenet, der i Forhold til det øvrige, var saa overordentlig lille, og tilkiendegav derfor sin Forundring derover; hvortil Eieren sva"Det er et lidet Kiøkken, Deres Ma rede: jestæt, der har gjort mit Huus saa stort. - Denne Anecdote indeholder en Sandhed, nok værd at tages til Eftertanke!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-29
J Viborger Samler af 23 Decbr. læses følgende: "Man har læst i Aviserne i denne Tid, at en udenlandsk Lærd har fundet i Vatikanets Bibliothek i Rom en haandskreven Beretning af den romerske Statholder Lentulus om Kristus, der skildrer ham som en særdeles udmærket Mand, baade af Legems=Skjønhed og Levnet." Denne Beretning er dog ikke ny i Literaturens Rige; thi allerede i en gammel dansk Bog (der næsten er 200 Aar gl.) anføres dette Brev af Lentulus, og 1798 har nuværende residerende Capellan til Domkirken i Viborg, Hr. J. Friis, da han studerede i Latinskolen i Viborg, ladet samme trykke efter en gammel tydsk Forfatters Anførsel." - Her kan endnu tilføies, at i Kirken i Hvidovre, et til Frederiksberg annecteret Sogn, omtrent en Miil fra Kjøbenhavn, hænger i Choret et gammelt Malerie, der forestiller Christus i halv Corpus. Neden under læses følgende: Dieses Bild ist Christi Gestalt Wieres Lentulus har abgemalt, Und gesandt den Rom der Senat Durch Jerusalem ans der Stadt. Under dette Vers findes en Maalestok, som angiver Christi Legems Høide.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-29
Kjøbenhavns Børs d. 29 December. Cours. Hamb. 2 M. 241, a vista 247. Amsterdam 2 M. 224. London 2 M. 10 Rbdlr. Spec. 266. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 5 s., for Committeesedler blev givet (med Renter fra 1 Jan. 1818) 101 1/2 pr. 100; Oblig. (uden Rente fra II Dec. d. A.) 89. Norske Rasbksedler 20 a 20 1/2 Svenske Sedler 64 s. - Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-29
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Dannevægterens Nytaars-Vers. O Digtkunsti Klokken er slagen Tolv. Nu gik ved Midnatstide. Sin Vei det gamle Aar; Til Trøst al Sangen vide: Det ny paa Pletten staaer, Aarvetting Kæmpen faldt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
J Tylvtens Brag, Med sidste Slag Hans Stund udringtes alt. Ol Morgen, Kaadhed og Galskab flye Helhest og Varulv svinde Nu fra hver lyse Vraa Det tydske Mareminde, Lad ogsaa snart forgaae, Tylvttimen er forbi Nu bort paa Dansk Med udenlandsk Papistisk Pose, O Nytaarl fold dine Vinger ud Jag bort fra Hytten Sorgen! Jag bort hver Thronens Skye Du Fremtids lyse Morgen, Glæd alle med dit Gry Giør Vægtren selv lidt glad, Sign med vort Nord Den hele Jord, og hør hvert Suk, som bad, Baggesen. Nys om Baggesens Navn i Tydskland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
(Jndsendt.) I det bekjendte tydske Maanedskrift Jsis, eller Enyclopedisk Tidende, af Oken, som udgives i Jena, findes (i 8de Hefte, en epigrammatisk Charakteristik af berømte tydske Forfattere, der erindrer om de Schillerske og Göthiske Xenier, og i hvis Spidse Navnet Jens Baggesen synderligen kontrasterer med de seeneste Domme hos os over sammes tydske Ubetydenhed. Vi give her en tro Oversættelse af de interessanteste blandt disse Epigrammer i Ordenen, som de følge paa hinanden, under Overskrivten: My os, and ladet nær som Connons. Hæg, rev Amter. XXIII. 9 Jens Baggesen. Kun Een Sanger, men vel, seer man paa Sangenes Sprog, tre Skiænkede Prisen ham hvert, strede Nationer om ham **).De la Motte Fouqve. Herligt er Overlædret du har om de nordiske Støvler; O men Saallerne, Ven, synes mig, trække lidt Vand. Genner. (Til en smuk uskyldig Møe.) Tilsmil barnligen Tak Elskovs uskyldigste Sanger, Levede Sangeren nu, sang han Dig, Hulde, Dig Selv. Göthe (som Lyriker). Siger mig, hvorfor dog ham just kalde den større, som Digter, Da han det Mindste besang, blev han den største for os. Haug. Hvem har Vind vel, som jeg, og bedre Møller og Søgning? *) Frygt ikke, men tal, og du skal ikke tie. Ap. Giern, 18de Cap. 9 V. **) Nur Ein Sanger, jedoch, nach den Sprachen, der Sange wohl dreye; Gab ihm jede den Preis, stritten sich Volker, um ihn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
At man i Sønderjylland fra Arildstid har forqvaklet og forvansket det danske Tungemaal, er vitterligt nok. Hvorledes Hertuger og Øvrighedspersoner, Superintendenter og Præster, igiennem Aarhundreder have ligesom arbeidet hinanden i Hænderne, for ganske at udrydde det danske Sprog og isteden derfor at faae det tydske indført, det er omstændelig vist, baade af Pontoppidan og K. Aagaard. Af hiin i Videnskab. Selsk. Skrift. 1ste Deel, af denne i hans Beskrivelse over Tørning Lehn og derfra i Athene IV. 43549. "Der er – siger Aagaard – skrevet saa eftertrykkeligt imod den unaturlige Tydskhed i den danske Provinds, at det kunde synes unyttigt at opløfte Stemmen derom. Dog synes nogle Varsler at tilkjendegive, at det netop nu er Tid at bringe denne Sag paa Bane. Behageligt er det at erfare, at Overretten i Gottorf under 19 Junii 1811 har tilkjendegivet samtlige Øvrigheder og Autoriteter i Hertugdømmet Slesvig, at det er Hans Majestæts Villie, at det danske Sprog ifremtiden efterhaanden skal indføres ved Gudstienesten, Skoleundervisningen, Rettergangen. og alle offentlige Anliggender i de Districter, hvor det tales. Det er ved den Leilighed paalagt Øvrighederne, at indberette, hvorvidt der i deres Districter tales Dansk og s. v. Om nu Øvrigheden, ifølge denne Befaling, har fundet sig foranlediget til at indberette, at der, i Aabenraa f. Ex. tales Dansk, skal vi lade være usagt; – at man der ikke skriver Dansk, det gaaer der Syn for Sagn. Et paa to Folioblade trykt, og Apenrade d. 2 Dec. 1818 dateret, offentligt Document er forfattet i en Jargon, hvortil der vel neppe gives Mage. Denmentet har til Opskrift: Plan over Udvidelsen af den ved Byen Apenrade anlagte Badeanstalt. Planen er underskreven af 5 navngivne Aabenraaboere, hvoraf den første er Borgmester; den anden, Physicus; de to, Senatorer og Kjøbmænd, den femte, deputeret Borger og Kjøbmand. At disse gode Mænd til daglig Brug betjene sig af saadant et Slags Dansk, som det der hersker i denne Plan, kan tilnød begribes, men - paa Prent, og naar Planen er bestemt for deres Medborgere paa hin Side Belterne, burde de unægtelig have ladet den oversætte i rigtig Dansk. Dette har Qvinqveviratet imidlertid ikke allene ikke holdt det Umagen værd, men en i Planen aftrykt kongelig Resolution har det end ikke taget i Betænkning at meddele i en Oversættelse, hvori der forekommer følgende Sprogbommerter: "Vi have allernaadigst bevilliget for bevilget. "Det attraaende Anlæg for, attraaede. Udaf Vores Kasse for, af vor. "Derved vil Vi for derhos ell. derforuden. Planen selv er saa sældende fuld af de groveste og tildels ret pudserlige Sprogvildelser, at sammes Meddelelse vilde optage alt for stor Plads. Kun nogle deraf til Prøve. Udvidelse til den herværende Badeanstalt." for Udvidelse af.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Entrepeneurerne finder det nødvendig for finde det nødvendigt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Entrepeneurerne indbyder – at ville behageligst befordre, ved at tage Actier, denne efter deres Overbeviisning, ved den nærværende Beskaffenhed af Lægekonsten nødvendige, og derfor for hele Riget velbringende Foretagender Rent Galimathias. J §. 2 moder man baade Bibygninger" og lige for Skibsbroen beliggende behagelige Høier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
J §. 3 skal Badeanstalten hæves til et Lands badeanstalt. Af §. 4 lærer man, at en vis Summa allerede er hængiven til Magistratens Disposition", samt at der i Byen Apenrade er igjennem Subskribtion indbragt 2400 Rbd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
J §. 6 haaber Entrepeneurerne, at Velyndere af Anstalten, som have den Formue, vil tegne dem for adskillige Actier. "Directionen – heder det i 8de §. - paaligger det at bære Sorg for Bygningernes Opførelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
J samme Paragraph heder det om Directionen; han bestiller en Regningsfører, som bliver betalt af Badekassen. J §. 10. "J Directionen afgjøres Stemmernes absolute Meerhed."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Vi har nu seet, hvorledes det danske Sprog af Directionens Meerhed er bleven mishandler i Resolutionen og i Planen. Vi komme til det tredie hertil hørende linqvistiske Actstykke, der ligner de to første saa nøie som to Draaber Vand hinanden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Det er en paa et Qvartblad trykt, Kjøbenhavn d. 9 Dec. 1818 dateret, og af den kongelige Livlæge Etatsraad, Ridder Brandis udstædet Anbefaling af den attraaende Badeanstalt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
De Sprogfeil, som det i denne Anbefaling fra først til sidst vrimler af, maa man upaatvivlelig ogsaa skrive paa den Apenrader Meerheds Regning. Vel skunde Nogen paastaae, at Hr. Etatsraaden ikke har været her længe ok i Landet, til at kunne skrive Landets Sprog feilfrit, men i saa Fald, kan man jo være viis paa, at han vilde have ladet sin Adresse til det danske Sprog fordanske. Dette har Hr. Etatsraaden ikke gjort. Han har vistnok overgivet sit originale tydske Manuscript til Entrepeneurerne derovre i Aabenraa, og disse har da oversat det i deres Byes Tungemaal. Derved er da opstaaet den ellers uforklarlige Sproglighed mellem dette Document og de to andre. Af den ovorvættes Mængde Ord og Talemaader, som tjene til Beviis for vor Paastand, vil vi lade det beroe med efterfølgende: "Der er ingen Land" "Jngen Anstalt af denne Slags." "En stor Mangel af denne Sort "Saasom for Jylland, istedetfor saavelsom, ell. ligesom. "Foruden betydelig forøgede Omkostninger" istedenfor uden. Efter mit Kaar for mine Kaar. "Den nærværende Læge, som med en rosagtig Jver hidtil bedrev den første Begyndelse af saadan en Anstalt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Odense, d. 29 Decbr. 1818. Vinteren gaaer saa lumsk sin jevne Gang. At den vedholdende Frost ikke er saa ubetydelig som det synes i Kjøbstæderne, vidne Jisbækkene og den megen Driviis i de største Floder. Den ellers varme Sydvind har ved den fortyndede Luft nu antaget en anden Natur, og da det har begyndt at fryse med denne er det sandsynligt at, ved den nu indtrufne Nordvind, Vinteren kan blive alvorligere, især naar der engang falder Snee, som vi endnu ikke have seet i denne Vinter. Saalænge hver samlende Skye saaledes nedtrykkes inden den naaer den høiere Atmosphære, og synker til Jorden som Taage er hverken Snee eller Regn at vente, som kunde erstatte Jordens nu havende Vandmangel. Jversens Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
J Dag (d. 2 Jan.) solgtes Hamb. Banco til 245 kort Spec. til 15 Rbmk. 3 s. Norske Rbksedler 20 1/4. - Svenske Sedler 60 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Blandede Efterretninger. J Keiserinden af Ruslands Hauge-Drivhuse, i Pawlowsk, blomstrede sidstafvigte Efteraar ikke allene den brune Theeplante (Thea bohea L.)men ogsaa den grønne (Thea viridis L.) meget skjønt, og i afvigte Sommer stode efterfølgende Planter i Blomster: Sterculia platanifolia LinAcacia omara Willd., Acacia decipiens, Acaciaalata, Acacia puschella Brown., Tristania pereifolig Brown., Melalenca calyeine Brown., Pomaderris apetala Lahill., Lignarum lucidum Air. Aspalathus bracteara Thund. Loddigosia oxalidifolia Sims., Flemingia congesto Rorb., Regonia patola Fisch, etc. Af de Frøsorter, som Keiserinden har faaet fra den af Grev Rumanzon foranstaltede Reise omkring Verden og fra Hoft.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
v. Langdorfs Reise i Brasilien, have allerede foren rum Tid siden blomstret: Solanum Brasiliense, Hort, Pawl., Solanum viridistorum, id. Nicotiana Eangadorsiid. Oenothera acaulis Cavan, og nu (Udgang af Nov. f. A.) blomstrer en ny Art Con fra Chili, nemlig Conyza diversifolia Hort Pawl. Adskillige andre sieldne, ogsaa tildeels endnu ubestemte Arter, have endnu ikke blomstret, f. C. Pitairnicaretata Pera, nogle Arter af Sisyrinchium fra Chili, og Arten Castia fra Brasilien, endelig prunker ogsaa i den Keiserlige Hauge en Camellie Japonica med nogle hundrede Blomster.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Den for Aaret 1819 valgte engelske Lord Mayor er Kjøbmanden Atkins. Han er nu Overborgermester for 1,200,000 Jndbyggere, som Staden London tæller, og hans Borgermesterbolig er et Slot, Mausion, House. Et Aars Borger mesterskab fordrer en Udgivt af henved 100,000 Spec., skjøndt Lønningen kun er 50,000. Den 9 Nov. blev Attins høitideligen indsat. Han blev, som Skik og Brug er, afhentet i en uhyrstor Vogn med 4 Spænd Heste for, fra sit Huus til Mansion House. Toget herfra var ubeskrivelig stort, han ledsagedes af alle Statens Embedsmænd, af Herolder og tre Riddere i Guld- og Sølv Rustninger, saaledes som Fortidens brittiske Konger bare dem, naar de droge i Kamp. Alle Lau genes Faner vaiede. Under Canonernes Torden førtes han over Themsen til Vestminster, for den at aflægge Regenten Eden. Ved Togets Tilbagekomst blev i Guldhall (Raadhuset) givet et Maaltid for 1500 Personer, som kostede 3000 Pd. 130,000 Rbd.), af hvilke Staten betalte de 2000, og den Nyvalgte 1000. J den uhyre Spisesahl var dækket for alle disse 1500 Personer. Sahlen er af gothisk Bygningsmaade og 100 Fod høi. Pladsen ere inddeelte for Husting (Høisæder) 500, og for Bod (Nedresæder) 1000. Hver Gade havde sin Række. Paa Taslet vare ingen Lys, men fra Loftet kastede tusinde Gasflammer, understøttede af to store Stiernekroner, deres Lysglands ned paa Bordene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Bekjendtgjørelse. Allerede i nogle Aar har den første Udgave af mit Odeum været udsolgt. Litteraturvenner, saavel i Provindserne, som her i Hovedstaden, have meer end eengang opfordret mig til at besørge en nye Udgave, i det mindste et nyt Oplag: og det bliver da min Pligt, at svare til Skole Ungdommens Forventning. Et uforandret Aftryk kan nu ei mere gavne. Theone beviser, at jeg siden 1808 har studeret mig dybere ind i de Fag, der høre til Musik, Rhytmik, og Betoningskunst, og det synes saare naturligt, at en Forfatter ønsker at give et Værk, der har vundet Nationens Bifald, al den Fuldkommenhed, han har i sin Magt. Derfor agter jeg, at foranstalte en gandske forandret, og, som jeg haaber, forbedret Udgave. Den theoretiske Deel af mit Odeum har aldrig tilfredsstillet mig, medens Jndledningerne til Poesiens enkelte Fag ikke have fundet den fortjente Opmærksomhed. Jstedet for hiin Theorie loves en nye, populær Veiledning til Betoningskunsten, som Resultatet af lang og mangesidig Grandskning. Det nye Værk bør kunne bruges ved Siden af det ældre. Derfor beholdes de fleste valgte Stykker, dog under den Betingelse, at Declamations=Betegningen faaer mere Hensigtsmessighed, og ethvert Fag Prøver af nyere Digtere, f. Ex. Jngemann, Grundtvig, og Andre. At jeg overalt agter paa de Vink, Rahbek og andre Kunstdommere have værdiget mig, forstaaer sig af sig selv. Sander, Professor. Farvel til Tvillingaaret 1818. Lastor og Pollux paa Evigheds Himmel, Brødre af Fødsel, i Liv og i Død! Brat J nedsynke blandt Aarenes Vrimmel Dybt udi Tidens ugrændsede Skjød. Glutter J vare, da først vi Jer saae, Hvide af Alder J nu for os staae. Dansende kom J paa Tidernes Vove, Ledte ved Haabets livsalige Baand, Lovede os Guld og græsgrønne Skove, Rakte os milde den barnlige Haand. Ak, eders Skove, med Frugter af Guld, Korthuse lig J os blæste omkuld Blomster J bragte af tusinde Farver, Planted dem kierligt trindt om vore Fjed, Ormene krøbe ud af deres Larver, Hæriede graadigen Blomsternes Bed. Roserne visned, og Tornene blev, Haanden, som plukked dem, grusomt de reve. Listige Knosel J svigtede begge, O, eders Løvter som Vandbobler brast! Hver af Jer var os en om Kieledægge, Hver af Jer blev os en halsstarrig Knast. Rask J løb op, men ikkun til vor Harm, Braaden J dreve dybt ind i vor Barm. Drager da heden, J snedige Drenge! Med Vadsæk paa Nakke og Stok i Haand; Aldrig Jer Svigten os meere skal sprænge Haabets de skjønne, herkuliske Baand. Gid at Jer Broder, som nys kom af Skal, Bedre end J maatte røgte sit Kald!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Rettelser. J nogle Aftryk af No. 104 forr. Aargang, staaer paa første Side, 2den Pille, 3die Linie neden fra Partiskhed. læs: Upartiskhed. P. 1741, Liin. 24, det læs: den - P. 1744, Lin, 26 og 27. Sadeler, læs: Sadelen. – Samme P., L. 35, 450 Grader læs: 45 Grader.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-02
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-05
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. og hvorhos Ca Sextende Aargang. No. 2. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 6 Januari 1819.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-05
J Anledning af en Geistligs Yttringer i Skilderiets No. 102, for Aaret 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-05
Hvad enkelte Exempler i de nyere Tider skulde bevise, det bevise de og slet ikke; thi vi kunne sætte Tusinde, imod En, som have læst Bibelen og ved den ere blevne lyksalige, medens En sagdes, ved dens Læsning at være bleven forvirret, og hele Slægters Omvendelse, Forbedring og Frelse, hvorom vi dagligen læse fra de fjerneste Egne, endog fra Otaheiti. Eimeo o. fl. St. bevise tilstrækkeligen, at det hellige Ord er en Guds Kraft til Salighed for alle dem, som troe. Vi mene derfor endog, naar man fortæller os, at denne eller hiin er bleven gal af Bibellæsning; at den Sag ikke engang hænger saa rigtigt sammen; det kan være, at man kalder den gal, som just er bleven klog eller rettere sagt viis, i det mindste siger Spilleren, Drankeren og flere Saadanne dette om dem, der ved Bibellæsning overtales til at føre et andet Liv. Jgjenfødelse og Galskab er i deres Øine jo Eet og det Samme Men, dersom og Nogen, efterat have læst Bibelen, bliver forvirret og fantisk, er det da sagt, at det er en Følge af Læsningen, Maaskee det Ene slet ikke staaer i Forbindelse med det Andet; af de Forvirrede, jeg kjendte, havde de Fleste vist tikke læst for meget i Bibelen, men, dersom Dennes Læsning og undertiden gav Anledning til Forvirrelsen, laae da ikke den sande Aarsag i Menneskers egen Fordærvelse og Uvillie til at betræde den Bedringsvei, som det guddommelige Ord foreskrev ham. Hans Samvittighed vaagnede; men han hængte alt for fast ved det Onde, han kunde ikke overtale sig til at forlade dette Angesten og Syndelysten kjæmpede i hans Siel og han blev da forvirret. Mon hans Tilstand, før var bedre, – Den Fanatiske havde maaskee allerede, førend han læste, Lyst til at herske, undertrykke, eller og til at hævne sig, eller noget deslige. Han læste ikkuns, for at finde en Besmykkelse for sit onde Hjerte, den havde han vel og fundet uden for Bibelen, men nu søgte han den der, og troede at have fundet det han attraaede. Misbruges kan jo enhver Ting i Verden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-01-05
Naar Forfatteren mener, at der gjøres alt for meget for Bibelens Udbredelse, og at den hellige Bog derved skulde tabe i sin Anseelse, da begriber jeg ikke, hvorledes dette var at befrygte, med mindre, man, som han siger, kastede den paa Enhver; men dette gjør man jo slet ikke: man bruger jo intet Tvangsmiddel, man nøder jo Jngen til at modtage den, man lader jo Enhver sin fuldkomne Friehed, man tilbyder den kuns til dem, der ønske den, man gjør det kuns lettere for de Uformuende at faae den, og giver den kuns til dem, som love, at bruge den. Skulde den derved tabe i sin Anseelse, saa maatte og Brødet ringeagtes, naar det gjøres mueligt for Alle at faae det, saa maatte al Børnelærdom, saavidt den gives alle dem, der ville høre den og saa maatte enhver offentlig Underviisning ringeagtes. Dersom sligt skal hedde: nimis trita vilescunt, saa bort med alle almindelige Lærebøger, al Skolegang (ikke allene den tvungne, som jeg ikke under, men selv den frivillige) al offentlig Guddyrkelse o. s. v., Men, nei, det har vist ingen Fare, det ypperste Gode: Sielens Oplysning, Veiledelse og Trøst kan vist ikke tabe sin Anseelse, fordi samme tilbydes alle dem, der føl deres Trang dertil. Det aandelige, ligesom det timelige, Lys maae skinne for Alle, det aandelige Brød maae ligesaavel være for Alle, som det, der nærer Legemerne, og det evige Livs Vand maae ligesaa lidet, som den jordiske Kilde, formenes Nogen, som ønsker deraf at lædske sin Tørst, just derved, at der er nok for Alle, vinder det i Anseelse.