Ribe Stifts Adresseaviser, 1818-12-01
For faae Dage siden hændte sig i Kiøbenhavn følgende koml=tragiske Tildragelse: En Person, som havde Tilfælde af Blodstyrtning, faldt og som død paa Gaden, og blev af de omkring ham samlede Menneskeer, bragt op til en Barbeer ved Holmens Kanal. Denne erklærede imidlertid, at der intet var ved ham at giøre, da han var død og blev død, han blev nu bragt ud i Liighuset ved Langebroe. Der hændte det sig, at han om Natten vaagnede op af sin Bedøvelse, og efterat han rimeligviis nogentid havde samlet omkring da et foruden ham indbragt Liig, siden fandtes nedrevet paa Gulvet, gjorde han Anskrig og dundrede paa Dør og Vinduer. Skildvagten sammenkaldte flere af den strax ved værende Vagt, Nøglen blev fremskaffet og Døren oplukket og den formeentlige Døde styrtede, formodentlig end meere ræde ved Synet af Soldaterne, med en saadan Voldsomhed imod disse, at een af dem faldt overende, og tog derpaa Flugten med megen Hurtighed. - (Saaledes lyder det almindelige Sagn om en Begivenhed, der, hvis den ellers har mindste Troeværdighed, (som vistnok maa være megen Tvivl underkastet) turde fortiene en Opmærksomhed, der mueligt kunde betrygge for lignende Tilfælde i Fremtiden, ved hvilke Følgerne maaske ikke altid vilde blive de samme som de der ved dette indtraf.)J det udkomne 2det Bind af Foersoms Digte findes denne bortrykkede Digters Bographie. Blandt hans fordums Lærere nævnes med udmærket Agtelse og som den, den Afdøde fortrinlig agtede og ærede, afg. Hr. Prof. Heiberg, dengang Conrekrort Ribe, fra hvilken Skole Foersom i sin Tid dimitteredes til Universitetet. Frederiksværk, den 18de Novbr. 1818. For omtrent en 8 Dage siden døde her paa Stedet en ved Fabrikken, ansat Kobbersmed. Hans pludselige Død og flere ved samme indtrufne Omstændigheder gjorde at der almindeligen udbredtes at han var død af Gift. Dette Rygte foranledigede Øvrigheden til at lade Liget aabne af tvende anthoriserede. Læger og ved Obductionen forefandtes, at Mistanken ikke havde været ugrundet. Flere af Jndvoldene vare kiendeligen angrebne, og en nøie chemisk Prøve bragte Sandsynligheden, til Vished, den Afdøde var virkeligen bragt af Dage ved Rottekrudt. De optagne Forhører have imidlertid aldeles ikke oplyst det ringeste i denne Sag, saa at man ikke veed om han maaskee skulde have aflivet sig selv, eller er bleven forgivet; rimeligst er dog den Formodning at Mordet er skeet ved uforsigtighed, da den afdødes Profession medførte, at han havde Arsenik i Huset. Lige indenfor Gisselfeld, i Sielland, ligger en Bakke, der ansees for alle siellandske Bakkers Ypperste. Man kan fra dens Top see Kiøbenhavn, som ligger 9 Mile derfra. Øverst paa denne Bakke har Gisselfelds Eier, Hs. Exc. Greve Danneskjold Samsøe, nyligen ladet opføre en Steenbygning med er Gallerie omkring, hvorfra man kan overskue hele Omegnen. Man har her et Pandrama uden Lige, og Øiet kan ikke blive mæt af at oversee fra denne Høistade den fortrylende Egn. J afvigte August Maaned var i Anledning af Grevindens Fødselsdag dette Steenhuus illumineret med couleurte Lamper, og ydede et i sit Slags ligesaa interessant som sieldent Syn. Det syntes som et heelt Jld Slot svævede i den frie Luft. Gisselfeld har overalt vundet saare meget under sin nærværende Eier i Forskiønnelse, Haugen, ansees for een af de smukkeste i Siælland, ja maaskee i hele Danmark. Den er overalt giennemskaarne af naturlige, ikke gravede eller konstige Canaler, og prunker med næsten alle Himmelegnens sieldneste Træer. Efter hvilken Lov eller Regel er det passende og anstændigt, at en Præst fra Landet, som kan have Forretninger i en Kiøbstæds Domkirke, opholder Tienesteen enhalv Time, naar Meenigheder, hvoriblandt 70 Communikantere, for(Viborg Samler.) samles til lovbestemt Tid, I Hempels Avis læses Følgende under Jndsendt. I de Egne af det nordlige Sverrig og Norge, hvor der holdes Heste og Køer ikke Reener) er det almindeligen brugeligt: at Man anvender Høstegiødningen til Foder for Køerne; hvilket i nogle Reisebeskrivelser findes anført. Flere troværdige Nordmænd have forsikkret mig, at Køerne ved dette Foder ikke allene trives men skulde give meget god og feed Malk, og at Oeconomien gaaer hermed saavidt: at man ved Markeder eller andre Forsamlnger paa Torvene i Tronhiem finder Folk, der Ombygeligen til denne Anvendelse opsamle den Giødning Hestene lade falde. Jeg har i Aar nylig forsøgt at bruge dette som Foder og funder samme meget vel anvendeligt. Man udtværer og blander den nogenlunde friske Hestegiødning (fra Begydelsen i gandske liden Qvantiret) med Hakkelse og vænner Køerne til, ved at lade dem, ligesom ved ethvert andet ubevandt Foder, hungre saalænge, indtil de æde det. Nogle lade sig det endog strax gefalde. Den Jndvending, der herimod kunde giøres med Hensyn til Tabet af Giødning, vil i et Aar som dette ikke komme i Betragtning, og da det iøvrigt neppe under nogen Omstændighed kan være noekonomisk at drage, den høist mulige Fordeel af ethvert Produkt, saa er Taber, rimeligen kunn tilsyneladende. Endelig tilføler jeg, for deres Skyld, som ønske aprioriske Grunde inden de ville holde nogen Erfaringslærdom: at Hestegiødningens væsentlige Beskaffenhed er meget liig det af Drøvtyggende Dyr første Gang fordøiede Foder, hvilket disse, som bekiendt, igien kaste op for at omtygge det. Koen er aldrig ækel ved Hestens Giødning, æder uden Tvang stundom deraf og prager aldrig det af Hesten i Stalden nedtraadte og aldeles befudlede Høe.