JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1840-01-21
Kjøbenhavn, den 10 Januar. Det Handelshuset Broberg tilhørende Skib Venus er i Forgaars hjemkommet fra Batavia med en Ladning Riis, Caffee, Sukker, Peber, Arrak og Sago og lagt under Qvarantaine. Det havde forladt Batavia den 25de Septbr. og har tilbagelagt Reisen frem og tilbage i 8 Maaneder og 9 Dage.
Jyllandsposten, 1840-01-21
Jfølge Handelstidenden har der paa St. Croix raset en frygtelig Orkan i de første Dage af Novbr. Lykkeligviis var der ingen Skibe paa Vestkysten af Øen.
Jyllandsposten, 1840-01-21
Fra Khvn. var sammesteds ankommet Briggen Kjord, Capt. Moll, og Betty, Capt. Schytt.
Jyllandsposten, 1840-01-21
Kjøbenhavns Cours den 14 Januar. Hamborg 2 M. - a vista . . . . . Species-Cours. Obligationer, kongelige, i Sedler. . . . Nationalb., i Sølv . . . . Rigsb., 4 pCt., r. S. . . 103104. Engelsk Laan, 3 pCt. Svensk Hypothek, Casse=Laan, i Banco . . nye Dito af 1839, i Dito. . . Trykt Aarhuus Stiftsbogtrykkkerie.
Jyllandsposten, 1840-01-28
randopsken. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. 3die Tirsdag d. 2. Januar 1840. Aare. No 4. Maa trykkes. Fleischer. Bidrag til Skildring af Administrationen ved de for Statskassens Regning overtagne Godser i Jylland, og Vilkaarene for de derved ansatte Embedsmænd eller Betjente.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Det vil maaskee forekomme, som det var for seent at berøre den angivne Materie, eftersom de fleste af de for Statskassens Regning overtagne Godser nu ere solgte, - og at man med Føie kunde anvende det gamle Ordsprog: "Det er forsilde at skyde Brønden efter, naar Barnet er druknet; men det er heller ikke Hensigten, at forsøge rettet ved det Bestaaende, – vi ville kun give en Skildring af den tidligere Administration ved de ommeldte Godser, de ansatte Embedsmænds og Betjenters Vilkaar og Lønning, og af det sidste udlede, at man ogsaa her kan anvende den forøvrigt sørgelige Sætning: En Arbeidet, en Anden Lønnen.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Ligesom det nu, saaledes som i et andet Dagblad er udhævet, rigtignok som en Sjeldenhed, at en Procurator er bleven befordret til kongelig Embedsmand, saaledes ville vi haabe, at de afskedigede kongelige Forvaltere, forsaavidt deres Redelighed og Duelighed har været anerkjendt, ogsaa turde vente Befordring, men den maatte da snart komme og forinden Evnerne altfor meget sløves ved Næringssorger. Her er naturligviis kun Spørgsmaal om de Fattige; thi at Matadorer som 11. og F., og hvortil vi kunde føie en S., skulde ville bortbytte deres uafhængige Stilling med et lidet Embede, kunne vi ikke formode. Hiint Blad bemærker saare træffende, hvor glædeligt det maa forekomme, at den Omstændighed, en Mand var Procurator, ikke blev til Hinder for hans Befordring i Toldfaget, – og vi ville hertil føie, at det vilde være ligesaa glædeligt, om de juridiske Kundskaber, de afskedigede kongelige Godsforvaltere maatte være udstyrede med, heller ikke skulde støde dem fra Befordringer i Fag, der ellers staae aabne for Jndivider, der i Henseende til den administrative Uddannelse maatte staae tilbage, og hvad den Jntellectuelle angaaer, vel ikke burde gives videre Fortrin.
Jyllandsposten, 1840-01-28
(Jndsendt.) Veed megen Glæde – maaskee og med Taknemlig hed modtoges Budskabet om den Sum, der tilfaldt de saakaldte Vandlidte i Hals Sogn – det er disse saameget vigtigere, som den Gieldbundne derved er istand til at afbetale paa sin Gield, og den Velhavende derved har Leilighed til at forøge sine rentebærende Capitaler – og den, der hidtil ingen havde, nu maaskee vil finde Leilighed til at smaae den Sødme, der er forbunden med at hæve Rentepenge. Held følge de ædle Givere, der fra Slottet til Hytten kappedes om at offre deres Skjærv, i den gode Hensigt at ville afhielpe virkelig Nød. Hou pr. Hals, i Vinteren 18 1/2. P. C. Møller.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Hermed et Følgeblad. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie. Følgeblad til Jyllandsposten Nr. 4. Tirsdag den 28 Januar 1840.
Jyllandsposten, 1840-01-28
- Det er meget mærkeligt, at den suspenderede Byfoged, Overauditeur Lassen, paa flere Steder i Kjøbenhavn henlægger verificerede Afskrivter af den over den Watsonske Strandingsaffaire førte Protokol, ret som om han ved denne Adfærd formener at skulle hverve Stemmer for en Sag, hvorom ikkun den Velunderrettede kan finde ud af ved Hielp af de andre derfor høist fornødne Documenter, hvorved Sagens rette Sammenhæng alene lader sig gjennemskue, som derimod efter den af Hr. Lassen fremlagte Afskrivt til ingen Tid vil kunne udfindes. Det var derfor meget bedre, om Hr. Lassen, istedetfor at henlægge disse Papirer i den Gyldendalske Boghandling, den mercantilske Forening og Athenæums Locale, havde paa disse Steder henlagt den Overretsdom, hvorefter Hr. Lassens Dom blev kjendt uefterrettelig at være, og han tilpligtet at betale Sagens Omkostninger, da man almindelig staaer i den Formening, at den straffende Nemesis her retfærdigen hævnede sig paa Hr. Underdommeren, idet den haardt medtagne Procurator Hansen erholdt den ham tilkommende Satisfaction. Ved Fremlæggelsen af disse Documenter paa de nævnte Steder, er derfor Hr. Lassen ingenlunde berøvet – som han saa rørende i Khvnsposten fortæller – Leilighed til at adsprede den Taage af Mistanke og Miskjendelse, som er det interimistiske Lod for Enhver, mod hvem Foranstaltninger, som de her trufne, anvendes, idet et Forsøg her stedse staaer ham aabent, som i Forbindelse med den Watsonske Sag ydermere oplyser hans Færd, da den af ham dømte Procurator Hansen, som bekjendt, var Lloyds Agentens Fuldmægtig i hiin Strandingssag. Dersom det er sandt, hvad der berettes, at der paa Børsen i Hamborg, London og Amsterdam skal findes opslagne Advarsler forSkibsrhedere imod at anløbe Frederikshavn, i Tilfælde Haverie skulde finde Sted i Kattegattet, var det imidlertid meget vigtigere, at Afskrivterne af den Watsonske Strandingsaffaire paa bemeldte Børse bleve henlagte, hvor de i mercantilsk Henseende vilde have meget mere Jnteresse end i den kjøbenhavnske mercantilske Forening. Med alt det, at Borgerrepræsentantvalgene i Jyllands Kjøbstæder endnu stedse blive altfor sparsomt bivaanede, erfares det dog af vore offentlige Tidender, at de Stemmegivende dog forholdsviis her i Provindsen møde i et langt større Antal end i mange af Østifternes Byer.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Saaledes seer man, at der i Sorøe kun mødte 13 Borgere, og i Kjøge skal endog Valget af en Overformynder være faldet paa en Person, som staaer under Værgemaal, og paa en Anden, som er "Bissekræmmer. Det er derfor beklageligt at see, hvorlidet Borgerfolket endnu mange Steder, uden at kunne indsee Nytten af den gavnrige Communallov, paa gammel Viis lader Alt gaae i den gamle Slendrian. Hvad flere tænkende Borgere meget have besværet sig over ved de sidst skeete Valg er, at enkelte af de engang valgte Repræsentanter atter ere blevne udnævnte til at vedblive Valgene, og vistnok maa det indrømmes, at om ogsaa saadanne Gjenvalg ere Beviser paa Borgernes særdeles Tillid til enkelte Borgeres Kyndighed og Jndsigt, kan det dog ingenlunde være Communen ligegyldigt, at Bestyrelsen, uforandret vedbliver i de samme Hænder. En herlig Sag er al Omskiftning i den communale Bestyrelse; det er derfor aldeles paafaldende, selv i Aarhuus og Randers at see Valg atter at være foretagne paa tidligere valgte Repræsentanter, da det dog aldrig bør kunne betvivles i disse Byer, at der gaves andre Borgere, som vare ligesaa værdig til at vælges i Stedet. Jhvorvel det, ifølge Communalanordningen for Kjøbstæderne, ei kan forbydes nogen Borger, at modtage saadant gjentaget Valg, var det dog at ønske, at den Lov emanerede, at Repræsentanterne stedse burde skifte mellem Borgerne, da Communens Jnteresse unægtelig derved vilde stige ved de flere Borgeres directe Deeltagelse i Communalanliggenderne, ligesom de Enkelte ei derved altfor meget bebyrdedes. Har nogen Jndretning tidligere indvirket skadende paa vore Kjøbstædbestyrelser, da har det netop været den, at visse Borgere have saagodt som forestaaet Alt, medens Andre kun have seet til og lidet eller intet bekymret sig om Byens Affairer. Saae man derfor i Fortiden og tildeels endnu Commissionernes Commissairer, baade at leve og døe i Commissoriet, var denne vegeterende Existence sikkert een af Hovedgrundene til Bibeholdelsen af gammel Slendrian, hvorfra fornemmelig den selvstændig Commune burde skille sig.
Jyllandsposten, 1840-01-28
At Aalborg Stiftstidende ved at omtale TouristenNo. 1 indlader sig paa at critisere dette Blads Jnhold, kan ei andet end undre os; thi hvad der er under al Kritik, bør helst lades uberørt, ligesom vi ei heller ville haabe, at nogensomhelst Journalist paa Cimberhalvøen vil anerkjende en Reckelmann for en sideordnet Collega, hvortil hans tidligere Færd til enhver Tid gjør ham uværdig. For at bestyrke denne Sætning, skylde vi dog vore Læsere at citere nogle Uddrag af den Dom, Fædrelandet, i denne Anledning udtaler. Det hedder nemlig deri; Vi have det første Rummer af Touristen liggende for os, et af den forrige Byfoged i Randers, L. C. Neckelmann udgivet og redigeret Ugeblad. Vi tilstaae, at vi have saa stor Ærbødighed for Pressens Kald, at det ingenlunde har afficeret os paa nogen behagelig Maade at see en Mand, der i hele sin Embedstid har tumlet sig paa Grændsen mellem Misbilligelse og Strafskyld, og som tilsidst i den Grad overskred denne, at han blev dømt for begaaede Misligheder – optræde som en af den offentlige Menings Organer og Ledere. Ved et videnskabeligt Arbeide vilde en saadan – Plet paa Forfatterens Navn vel kun lidet komme i Betragtning, men hos en Journalist er Characteren og den der liggende moralske Garanti et saa Alt overveiende Hensyn, at vi ikke kunne indlade os med Hr. Neckelmann uden engang for alle at have protesteret imod, i ham at erkjende en jevnbyrdig Collega. – Efterat det nu siges, at man ikke uden Misnøie kan see Pressen saaledes brugt som en Pensionsanstalt, bemærker det: at der, som man seer, hører ganske andre Egenskaber til at være Journalist, end til at være en virksom Politiemester og en kløgtig Pengemand; thi det synes, at ogsaa fra Talentets Side "Touristen kun har liden Udsigt til at hæve sig over den allerfladeste Middelmaadighed." Man dolerer nu over de Modsigelser, hvoraf Bladet vrimler, hvorom vi imidlertid haabe Vedkommende selv have overbeviist sig. Ligesom vi ved Gjennemlæsning af "Touristens første Nr. udtalte vor Dom, som vi overalt fandt bekræftet, saaledes skylde vi yderligere at bemærke at det meget glæder os at erfare, at Formanden for Repræsentantskabet i Randers i den Grad deelte vore Anskuelser, at denne værdige og selvstændige Repræsentant efter at have læst bemeldte Nr. til Ende, strax lod sit Bud afgaae til Hr. Neckelmann med Bladet og een Rigsbankdaler med den Beskeed: "at han ei kunde bruge det (det klinger saa herligt, det klinger saa skjønt!); hvorvidt imidlertid nu den oplivende Almeenaand hos Andre vegeterer, eller kæmper under Lethargiens døsige Baand, dette vil Tiden vise.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Det var en gammel Skik her i Jylland, at naar det med visse Folk rigtig kneb, saa gjorde man en Reise til Hovedstaden, og desværre sporede man ogsaa undertiden gode Følger deraf. Denne Tid haaber man imidlertid nu er forbi, derfor har man heller ei god Troe til, at Kjøbmand Hartvigsons Reise til Kjøbenhavn i forrige Uge videre vil kunne hielpe ham. For imidlertid at overbevise Kjøbenhavnerne om, hvor redeligen man gaaer tilværks ved Strandingsaffairer paa den jydske Kyst, vilde det være ret nysseligt, om Hr. Hartvigson ogsaa vilde henlægge en verificeret Afskrivt af Grenaae Strandingsprotokol i de samme Læsesale, hvor Hr. Lassen har opvartet med den Frederikshavnske Strandingssag, for at man da, ved at sammenholde disse tvende samense Strandingsaffairer, kunde overbevise sig om, hvilken der har Prisen.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Handel og Skibsfart.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Kjøbenhavn, den 18 Januar. Fra flere Skibe, hvorfra man siden deres Afseiling Jntet har hørt, erholder man nu Efterretning: Skonnerten "Julius", Capt. Brodersen, afgaaet fra Newcastle den 24de Novbr., er indløbet i Bergens Farvand. Briggen Fr. Marthe, Capt. Poulsen, afgaaet fra Newcastle den 12te Decbr., er indkommen til Tananger. Briggen Ane Margrethe Capt. Holm, afgaaet den 20de Decbr.
Jyllandsposten, 1840-01-28
fra Kallundborg til Cork, ligger i Korshavn.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Helsingør, den 18 Januar. Paa vor Rhed og i Nærheden deraf ere ingen Skibe at see. Vi have hidindtil hverken havt Jis eller Driviis i Sundet eller paa vor Rhed.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Christiania, den 11 Januar. Det gode Slædeføre vedbliver paa Landeveien. Af de til Drobak ankomne Skibe, hvoriblandt befindes "Apollon, Capt. Ebbesen fra Aalborg med Rug og Uld, bliver Gods fort hertil over Land.
Jyllandsposten, 1840-01-28
Kjøbenhavns Cours den 17 Januar. Hamborg 2 M. - a vista . . . . . Species-Cours. Obligationer, kongelige, i Sedler. . . . Nationalb., i Sølv . . . . Rigsb., 4 pCt., r. S. . . . Norsk Laan af 1828, 4 pCt. . . . . . 101. 1834, 4 pCt. . . . . . 101. Engelsk Laan, 3 pCt. . Svensk Hypothek-Casse=Laan, i Banco. . nye Dito af 1839, i Dito. . . Svenske Sedler, pr. Rd. R. G. . . . . Rettelse. J Nr. 3, Side 12, 10de Linie fra neden staaer desuden læs: "desuagtet. Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkkerie.
Jyllandsposten, 1840-02-04
Frands en. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. 3die Aarg. Tirsdag d. 4. Februar 1840. No 5. Maa trykkes. Fleischer. Sammenligning mellem Collegial- og MinisterialBestyrelse. Første formelle Forskjæl bestaaer deri, at hiin er pluralisk, denne singularisk. Lad os adspørge Historien, for at lære, hvilken Fortrinet tilkommer.
Jyllandsposten, 1840-02-04
Det jødiske Synedrium, det spartanske Ephorat, det romerske Senat vare alle Collegier, større og mindre. Disse, og andre lignende Jnstitutioner, medførte flere og store Ulemper. Men frygteligst, ja hartad uafhielpelig var Nationalelendigheden der, hvor baade den lovgivende og den udøvende Magt var forenet i eet Collegium – som i Venedig - hvor Adelen allene udgjorde Staten, de Fyrgetive den offentlige Bestyrelse, og de Ti den hemmelige, hvor det synlige Overhoved var kun Skildtet paa Statsværtskabet, og Folket Opvartere – villieløse Trælle. Aaget var saa tungt, at det ikke kunde afkastes, men allene opløses af Ælde.
Jyllandsposten, 1840-02-04
Med Regjeringsformen ere gjorte mange kostbare og blodige Experimenter; men de meest oplyste Nationer have tilsidst sluttet Rækken af deres Forsøg, ligesom de begyndte den, med – Monarchie. Dette giver Noget at tænke paa
Jyllandsposten, 1840-02-04
Redactionen.
Jyllandsposten, 1840-02-04
(Jndsendt.) Foranlediget ved Jnseratet i Jyllandsposten, Nr. 3 for dette Aar, til Communalbestyrelsen i Hobroe, finder jeg som Formand for Borgerrepræsentanterne Anledning til at svare:
Jyllandsposten, 1840-02-04
Den Jndstilling, som Jndsenderen omtaler, der i 1838 er indgivet til Amtet, om Forandring i Arbeids maaden ved Sneekastning, har ingensinde været forelagt Repræsentanterne, ligesom den paaberaabte Amtsresolution af 9de April samme Aar ei heller er Repræsentan, terne meddeelt for derefter at føie nogen Foranstaltning.
Jyllandsposten, 1840-02-04
Efter at have forvisset mig om denne Resolutions Jndhold, er den ei heller af Amtet meddeelt saaledes, at den skulde kundgjøres; thi den gaaer alene ud paa at anmode Byfogden om – fordi han havde indberettet, han var betænkt paa at forelægge den nye Communalbestyrelse et Forslag til en bedre Regulering af Sneekastningsarbeidet – at drage Omsorg for, at denne Sag i Aarets Løb kom til Afgjørelse, og at underrette vedkommende Andragere om denne Foranstaltning. Det næste Andragende i samme Anledning, som siges at være indgivet til Communalbestyrelsen den 3die September forrige Aar, blev leveret til Byfogden, hvor det ifølge hans egen Erkjendelse, formedelst mangehaande Forretninger og Reiser, er bleven opholdt til den 13de Novbr. næstefter, da det tilligemed et Forslag fra ham til et nyt Regulativ for fornævnte Arbeide blev Repræsentanterne tilsendt til Betænkning. Forinden Repræsentanterne yttrede sig over Byfog dens Forslag, og fordi det fandtes tvivlsomt, hvorvidt Reglementet for Sneekastning af 20de Decbr. 1799, forpligter Kjøbstædindvaanere til videre Sneekastning, end at holde Byens Gader ryddelige, og i alt Fald hvorvidt Bygninger eller Grundeiendomme herved kunne komme i Betragtning, eftersom Bestemmelsen i bemeldte Reglement og Cancelliets Skrivelse af 8de Decbr. 1804 og 23de Octbr. 1830, mere syntes at antyde Sneekastning som en blot personel Byrde, end en Byrde der kan hvile paa faste Eiendomme, – besluttedes den 20de November i Skrivelse til Byfogden, herom at gjøre Forespørgsel til Cancelliet, og endvidere til Amtet, om hvorledes der hidtil har været forholdt med dette Arbeide i de øvrige Kjøbstæder i Amtet, forinden Repræsentanterne endelig yttrede sig over Sagen. Denne Forespørgsel, ledsaget af Byfogdens Betankning, har jeg erkyndiget mig om, er indsendt til Amtet den 25de næstefter, men Resolution er endnu ikke meddeelt. Det fremlyser saaledes heraf, at denne Sag først er indkommen til Borgerrepræsentanterne den 13de Novbr. f. A. og at den ikkun har beroet der i 7 Dage, samt at Jndsenderens Yttring om Lunkenhed og Seendrægtighed, ikke finder Anvendelse paa Borgerrepræsentanterne. Troer Jndsenderen ellers at have Anledning til yderligere Klage, kunne Repræsentanterne ikke have noget imod, at Saadant skeer paa en høflig og beskeden Maade - hvis han ellers forstaaer at føre et saadant Sprog - men alt Nærgaaende, som bebudes ved saadan Leilighed, skulde jeg dog tillade mig at advare imod, for at det ikke siden skal komme til at bekomme Jndsenderen ilde. Forøvrigt tillader jeg mig at tilføie, at saameget Repræsentanterne ogsaa ønske Offentlighed i alle de Forretninger, der ere henlagte under deres Bestyrelse eller paa anden Maade gjøres til Gjenstand for deres Betænkninger, saa gjerne tage de ogsaa imod Oplysning og grundede bemærkninger af forstandige og indsigtsfulde Mænd, som forstaae den Sag, hvormed de befatte sig, og ellers tilbørlig i Forveien have gjort sig bekjendt med samme.
Jyllandsposten, 1840-02-04
Havde det været Jndsenderen mere om Sandhed, at gjøre, end Lyst til at sætte hele Communalbestyrelser, i et slet Lys hos Publicum, havde han paa en gjenner Vei, nemlig hos Repræsentanterne, søgt, hvad ham velvillig vilde være givet, den Oplysning han har savnet, og som her er bleven ham meddeelt – om tilhans Ophøielse eller Nedsættelse i det almindelige Omdømme, derom tør jeg lade Andre dømme. Hobroe, den 29de Januar 1840. C. C. Holm.
Jyllandsposten, 1840-02-04
Opfordring. Tiden er der, saavel for Kjøbstædfolk som Landbofolk, at udtale sig i Adresser til Landets nye Konge, og en Leilighed som denne bør ei tilsidesættes, ei forsømmes, da Jntet maa være Landets Børn meere magtpaaliggende, end at tolke deres Landsfader de Følelser, hvorved Høisamme fra Landets adspredte Provindser kan danne sig et Begreb, og som stedse gjensidig maae styrke Baandet mellem Konge og Folk. Det var derfor at ønske, at ingen Kjøbstad, intet Amt stod tilbage. i denne Henseende; men at Folkets Lykønskning ved den nye Tronbestigelse overalt udtalte sig, hvilket ikke behøver at skee ved oversendte Deputationer, som nu i Vinterens Hjerte falder vanskeligere, men alene ved fremsendte Adresser. At samle et Amts Beboere, falder vanskeligt, især da som oftest Fag ønske at stille sig i Spidsen derfor, men ved en Annonce i vedkommende Amtsavis om Mødetid og Mødested – som flere Steder med Held er forsøgt – lader saadant sig let udføre. Jfølge Fleres Ønske fra Provindsens forskjellige Egne er denne Opfordring her bleven fremsat, hvorfor man saameget mindre kan betvivle, at nogen By eller District vil staae tilbage for sine Medbrødre, idet Talen her ei gaaer ud paa at fremføre skjøntklingende Smigerord, men kun den rene Sandhed, hvoraf Majestæten selv har bevidnet at være en varm Ven.
Jyllandsposten, 1840-02-04
(Jndsendt.) Da Pramfarten i Skalts Aae fra Hornum Vasehuus til Liimfjorden begyndte forrige Aar og efter al Sandsynlighed videre vil vorde fortsat, tillader en til Aaen tilstødende Lodseier sig følgende bemærkning. De fleste Lodseiere, hvis Enge grændse til denne Aae, ville sikkert erkjende, at de siden Fiskegaardenes Oprydning af Aaen have tabt betydeligt i Afgrøden paa deres Aaen tilstødende Enge. Vel meente man engang, at Fiske gaarden vare skadelige formedelst deres Antal, og Misbrugen af samme, da de stemmede Vandet saa høit og paa urigtige Tider, at flere lave Enge i vaade Aarinringer ikke kunne bjerges uden med megen Møie; men Hindringerne kunde have været hævede deels ved en Overeenskomst imellem vedkommende Eiere af Fiskegaardene deels ved en anden Jndretning af Gaardene og ved til andre Tider at stemme dem, saa at disse kunde blive staaende, hvorved Vandet ved dem i rette Tider kunde stemmes, og sættes over Engene; ei heller vilde Fiskeriet derved ganske være ophørt. Det erkiendes vist nok nu af Mange, at man samtykkede i Fiskegaardenes Opryddelse, hvilket nok ikke var skeet, naar man havde forestillet sig den nu iværksatte Pramfart i Aaen. Skal denne Fart vedblive, da er der ikke at tænke paa nogensinde at faae Vandet over Engene, og altsaa er da den betydelige Jndtægt berøvet os, hvorved vore Enge ved Vandets Ledning over dem kunde forbedres, da de derimod ved Vandets Afledning ikke ere forringede lidet, og efter al Sandsynlighed endnu mere ville forringes Desuden nedtrædes det bedste Græs omkring Aaen af Pramkarlene, og Fiskeriet er ganske tabt. Seer man nu hen til Pramfartens Nytte for den omkringliggende Egn, da kan man ikke skjønne rettere, end at Nytten har været indskrænket til at transportere Brænde fra Thiele Skov ud af Liimfjorden; men denne Transport er til mere Skade end Nytte for Egnen, der kun har den ene Skov paa saa udbredt en Strækning, og Tra varene maa altsaa blive dyrere. Ei heller skjønnes, at Vare kunne afsættes til høiere eller tilhandles for billig gere Priser andensteds fra (da Egnen har Kjøbstæder, nok omkring sig, og ligger desuden ikke langt fra Leimfjorden), naar Fragten med Prammene tillægges. Enhver vil vistnok erkjende, at de tilstødende Lodseiere til Aaen skee Uret, naar saa Mange, for en enkelt Mands Jnteresse, skulle lide Tab. En Lodseier.
Jyllandsposten, 1840-02-04
Hermed et Følgeblad. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-02-04
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie. Følgeblad til Jyllandsposten" Nr. 5. Tirsdag den 4. Februar 1840.
Jyllandsposten, 1840-02-04
Nyheds Post. J Anledning af Conferentsraad Hopps Udnævnelse til Justitiarius i Overappellationsretten i Kiel efter Grev Brockdorff henleder, Fædrelandet Opmærksomheden paa, hvor vigtigt det er for Landet, at Præsidiet i Danmarks Høiesteret der forestaaes af Geheimeraad Bornemann, - men som man i en vis Betydning alt i længere Tid har betragtet som vacant – blev beklædt af en saadan Mand, som kunde fyldestgjøre de Fordringer, der knytte sig til en saadan Post. Det bemærkes, at det endnu ei er gaaet Folk af Minde, hvilken besjælende Jndflydelse Colbjørnsen, udøvede som Justitiarius i denne høie Ret, ligesom det med Hensyn til Valg af en ny Justitiarius hedder: "Hvo der mener det bedst med Kongen og Landet, enten den, som tænker, Kongen maa tage, hvem han vil, forudsat, at han er hvid Ridder - eller den, som tænker, Kongen maa tage, hvem han vil, forudsat, at han er dygtig, – det vil ikke være vanskeligt at afgjøre." – Det siges nu endvidere, at en Dommer aldrig og intetsteds, og allermindst under en saadan Retsforfatning, som vores, er eller bør være en blot Voteermaskine; men at det er af yderste Vigtighed, at skaffe Høiesteret en aandfuld, kundskabsrig, ædel, selvstændig og ægte liberal Leder.
Jyllandsposten, 1840-02-04
Fra alle de liberale Blade erfares nu som af een Røst, at der siden Kongeskiftet endnu intet er skeet.