JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Da den forrige Dronning af Hetrurien fandt sin Arrest i Nizza alt for byrdefuld, sendte hun to Deputerede, Sassi og Chiffanti, denne til Sicilien og hiin til Engelland, for at overbringe Breve, hvori hun anholdt om Midler til at flygte bort Begge bleve grebne af Politiet. Napoleon lod dem dømme fra Livet, og Chiffanti virkelig henrette. Sasse fik vel Pardon, men døde strax derpaa af Skrækkens Virkning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
J Havre de Grace er ankommen er preussisk Skib med 400 Kister Sukker a. og en engelsk Caper med 1600 Baller Bomuld lige fra Brasilien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Af de Penge, som ere indsamlede i London for de Tydske, der ere blevne ulykkelige ved Krigen, har Meklenborg og Holsteen faaet 18,000 Pd. St.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
J de forenede americanske Stater skal der nu oprettes en Nationalbank, hvis Capital skal bestaae af 60 Mill. i Contanter og Statseffecter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Guld og Sølv ere blevne sjeldne der i Landet og Discontoen er 16 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Wien. Neapels Skjebne er endnu uafgjort.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Begge Siciliernes forrige Kongehuus og det franske Hof ere Kong Jahims bestemte Modstandere. Østerrige derimod vil holde sine med denne Monark indgangne Forpligtelser, ikke at tale om, at det, efter Wiener Blade, vilde være upolitisk, ja maaskee endog farligt, at begynde igjen Krig i Jtalien, hvor der gives mange Misfornøiede, og Jogchim staaer i Spidsen for en tapper og frygtelig Hær. Neapels Regent besidder desuden Folkets Kjerlighed, Afgivterne ere allerede formindskede 6 Mill. Liver, og hele Formindskelsen skal i næste Aar udgjøre 12 Mill. – Keiser Alexander har erklæret i en Note, at han seer ugjerne, at den af Preussen foreslagne tydske Forfatning møder Modsigelser. - Man venter, at Kongressens endelige Beslutning vil vorde kundgjort den 7 Dec. og at Gesandterne ville afreise i Slutningen af denne Maaned. - De franske Marschaller gjøre Fordring paa Skadesløsholdelse for de Forlehninger, de have mistet i Jtalien og Tydskland, og Berthier skal virkelig kunne gjøre sig Haab om at faae en aarlig Pension for Neuschatel. Det hedder, at Keiser Alexander vil afreise d. 17 d. M. og at de andre Souverainer ville snart følge efter. - Bourbonnernes Fordringer paa Neapel ville ikke komme i Betragtning. Den fuldkomne Gjenoprettelse af alt det Gamle, hedder det, vilde frembringe en større Revolution end nogen Nyhedssyge nogensinde har frembragt. - Kongen af Sachsen har indgivet en Protestation mod alt hvad der i Henseende til hans Rige besluttes paa Kongressen, og Storhertugen af Frankfurt en lignende mod Bayern. - Genua, som overgives til Kongen af Sardinien, skal være en Frihavn, for ikke at gjøre Engellands Handelsinteresse i Jtalien noget Afbræk. - Man taler og 7 Stater, som Jtalien skal bestaae af. Disse ere: Østerrige, Sardinien, Neapel, Toskana, Rom, Parma og Placenza. - Congres Krøniken siger, at man af denne Kongres ikke endnu maa vente alle endelige Resultater. Den vil sandsynlig være endt i Slutningen af Dec., men dermed er endnu ikke det Hele endt i alle enkelte Deele.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Den 29de November. Man venter her henimod den 15de December meget vigtige Bestemmelser, som udgjøre Basis for Kongresanliggenderne. De endnu tilbagestaaende Arbeider ville da i og for sig selv ikke være andet end Modificationer med Hensyn til de indre Foranstaltninger i Tydskland, hvilke ikke ville frembyde store Vanskeligheder. Hidtil var Hovedarbeidet de tre store Magter, Ruslands, Østerrigs og Preussens Besiddelsesstand, og da den kloge Statsmand i politiske Anliggender ligesaa meget maa have Fremtiden som Nutiden for Øie, saa kunde man ikke vente andet end at dette første Arbeide af Kongressen ikke allene maatte være det vigtigste men ogsaa det vanskeligste. Spanien. Jngen Spanier, var han end Biskop, tør, uden særegen Tilladelse, opholde sig i Madrid. Den Kgl. Garde er bleven forstærket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
De fremmede Gesandter maa inden 6 Maaneder indføre deres Effecter og Equipager, efter den Tid ere de de almindelige Love underkastede. Ministeren Makanaz og hans Datter sidder endnu arresteret. Det lader til, at Statens Forlegenhed er saastor, at Kongen vil blive nødsaget til at lade Cortes sammenkalde. J Barcellona har Regjeringen udskreven en Contribution af 16 Mill. Realer, der inddrives med Militairexecution. De, som nøl med Betalingen, sendes 40 til 50 Soldater, som de maa give Føde og Qvarteer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Hannover. Man er i Færd med at forfærdige en Trone, paa hvilken Hertugen af Cam bringe vil i Prindsregentens Navn, modtage Hyldingen som Konge af Hannover.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Engelland. Jfølge americanske Tidender skulle Engellænderne have mistet ved Platsburg 2500 Mand. Admiral Cochrane skal den 14 Oct. være afseilet til en ny Expedition. Prevost skal stilles for en Krigsret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Berlin. Anliggenderne paa Kongressen have pludseligen taget en gunstig Vending. Man paastaaer, skjønt uhjemlet, at Polen vil blive et Rige for sig; Østerrige vil af Handelsaarsager ikke bortgive sin Andeel. Man siger, at Erkehertug Carl skal være Vicekonge af Polen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Frankrig. Augereau faaer Commandoen i Strasburg i Hert. af Valms Sted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Subscriptionen paa dette Blad modtages hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke Nyeste Skilderie af K. øbenhavn. a Rosskas Ras Ellevte Aargang. No. 101. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 17 December 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-13
Bidrag til Dagens Historie. (Fortsættelse.) Skulde Napoleons Plan, at oprette i Europa ny Tioner, der alle udsprang fra hans Volde, som fra en eneste Kilde, kunne udføres og opnaae nogen Fasthed, saa var det ikke nok, at han havde en afgjørende Jndflydelse paa alle Fastlandstater, men hen maatte opsaa besidde en patriarchalsk Regjetingsmyndighed over sin hele Familie. En saadan Myndighed var saa meget mere nødvendig for ham, som de fleste Medlemmer af denne Familie allerede søde i saadanne Forhold, der ikke lode sig forene med Keiserkronens Glands. Jsær var det Napoleons Brødre, Tronens nærmeste Støtter, som deels allerede havde indgaaet, deels stode Fare for at indgaae Misforbindelser. J det Øiemed, at sætte Skranker for Alt hvad der fra hans Families Side kunde lægge hindringer i Veien for hans store Plans Udførelse, udgav derfor Napoleon en Keiserlig Familielov. Denne Lov bestod af 5 Titler, der igjen vare deelte i 41 Paragrapher. Napoleon erklærede sig deri for Familiens Hoved og fælles Fader. Han tillagde sig Fædrenemyndighed over alle Familiens Lemmer i deres Mindreaarighed, og Overopsynspolitie og Disciplin over dem i deres myndige Aar. Jntet, end ikke blot opteret, Lem af Familien, maatte gifte sig, uden hans Samtykke, og alle Børn, som avledes i Æg teskaber, han ei havde bifaldet, skulde ansees for løgte. Ægteskabsskilsmisser vare forbudne; For mynderne skulde udnævnes af Keiseren; uden hans udtrykkelige Villie turde intet Familielem antage Formynderskab eller naturlige Børn. Prindsernes og Prindsessernes Opdragelse skulde ordnes af Keiseren allene, og enhver fransk Prinds, som besteg en fremmed Trone, skulde sende sine Sønner til det Keiserlige Opdragelseshuus, hvilket ikke maatte være længer end 20 franske Mile fra Keiserens Residents. Jntet Lem af Familien maatte uden Keiserens særdeles Tilladelse reise længer end 30 Lieues bort fra den Keiserlige Residents. Overtrædelser straffede Keiseren med Arrest og endnu haardere Straffe, han kunde ogsaa befale Lemmerne at bortfjerne mistænkelige Personer fra sig. J Familieraadet skulde Keiseren have den afgjørende Stemme. Ogsaa Besidderne af de høieste Rigs værdigheder skulde være de væsentligste Bestemmelser i den Keiserlige Familielov undergivne, hvis Hensigt, efter Lovgiverens egen Erklæring, var at grundfæste den selskabelige Orden og give det store Rige Correspondents Middelpuncter. Saaledes vare Europas tilkommende Regentere eller saakaldte Souverainer intet uden Umyndige, der ikke kunne gjøre andet end hvad deres fælles mægtige Formynder vilde. Han kunde indsætte og afsætte dem efter Behag, og bruge dem som Redskaber for sine Luner. Men næst denne sin Familiemyndigheds Grundfæstelse ved en egen Lov, ansaae Napoleon intet vigtigere for sin Trones Sikkerhed end Financernes Fasthed. Han vidste alt for vel, hvor meget Finanternes Forfald havde bidraget til at styrte den
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
Et Par Ord om Tydskhed paa Danmarks Nationaltheater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
Med inderlig Tilfredshed læste Undertegnede i sidste Numer af dette Blad de faa, sande Ord om det tydske Declamatorium, der nylig er givet paa vort Theater. Afholdt fra at skrive vidtløftigt om denne Sag, er det mig nok, at give Anmelderen af Declamatoriet i Eet og Alt min Stemme. Om vort Modersmaals Værd i sig selv og om dets Værd for Borgeren, har jeg tilforn offentlig yttret mig, og behøver ikke at gientage mig selv. Af yderste Nødvendighed kunde det tilvisse vel være, at minde Nationen om det, der hører til dens høieste Tarv, at vi, som Anmelderen har sagt, kraftigen, samdrægtigen og oprigtigen, bør holde fast paa det, som er vores - og hvad have vi helligere end det Sprog, hvori vi kunne sige Verden, at vi ere Danske, – Lad dette synke i Folkets Agtelse, og i samme Grad vil Folket synke; og da ville vi faae at see, om tydske Vers eller tydske Declamatorier kunne opholde dets Fald. Historien tale! – og den har talt høit nok i Tydskland selv. Napoleon vidste det; Tydskland, betvang han - men med Folket ansaae han det endnu ikke for undertvunget. Derfor, saasnart dette og Landet var i hans Magt, vendte han denne imod Sprog og Love. Han besad vel ikke overmenneskelig Kraft; men han gjorde nok i de faa Aar til Tydsklands Haan og Fornedrelse. Fra Rhinen til Elben maatte Tydske modtage Befalinger, ja Underviisning, i et fremmet Tungemaal. Men det tydske var endnu Folkets, og dets Helligdom - og hvor overmodig den Tanke hos Erøbreren, at ville fravriste det denne. - Den, som Anmelderen tyder paa, var det eneste Nationalbaand, der endnu omslyngede det deelte, sønderrevne, i fædrelandsk og politisk Jnteresse adsplittede Tydskland – og, da Timen kom, da virkede den med en Kraft, som Napoleon længe og ængstelig havde frygtet, hvorom hans Bogtvang og Pressetvang, og Forfølgelser mod Folkeskribenter og Bogtrykkere og Boghandlere noksom vidnede. Til dette Exempel har Anmelderen henviist, og hvad er rimeligere, da det ligger os saa nær Hvad der hemmeligen og aabenbart virkes af Erobrere imod betvungne Nationers Sprog, som imod en Nations Palladium; derpaa har man i øvrigt Exempler nok foruden dette, og vil ikke savne dem i Fremtiden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
J et Land, som vores, er Skuepladsen et af de Steder, hvor Publicums og Folkets Stemme høres, eller burde høres. Der gives Nationalhøitider; der modtage vi vor Konge og hans Huus paa deres og Nationens Høitidsdage med Udbrud af almeen Glæde, der see vi danske Digteres Mesterværker fremstillede paa Scenen af danske Skuespillere, og yde begge vor Beundring og vor Tak. Der burde dog vel ogsaa, fremfor Alt, hvad Dansk er holdes i Ære. Om det altid skeer, veed jeg ikke; men glæder mig over, at til Trods for al den Franskhed og Tydskhed, hvormed vor dramatiske Litteratur er overskyllet, veed det danske Publicum i det mindste at holde sin Holberg, som Nogle endog gjerne vilde berøve det, i Ære.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
Man har paa det danske Nationaltheater seet Skuespil i fremmede Sprog opføres af fremmede Skuespillere. Hint Declamatorium er dog maaskee første Gang, at danske Skuespillere have talt tydsk for det danske Folk - og neppe skulde man drømme om, at sligt kunde skee under Frederik den Siettes Regiering? – Vi haabe, det ikke oftere vil indtræffe, saalænge Hans Aand raader i Danmark, vi ønske i det mindste, om det tiere skulde skee, for at saadanne Foretagender dog ikke skulle siges at have almindeligt bifald, at flere Stemmer ville lade sig høre derimod, og at Vedkommende (som denne Gang), baade for og efter, maa vorde erindrede om: "at den danske Skueplads kun bør staae aaben for dansk Maal." – gierne tilføiede jeg, som Anmelderen, dansk Aand, om dette var mere, end et frømt Ønske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
Naar danske Skuespillere ville give os Skuespil eller Scener af Gothe (som neppe Nogen kan elske eller agte høiere, end jeg), hvorfor skulde det ei kunne skee paa dansk – Har ikke Ochlenschlager oversat os Soez von Berlichingen, Men, Goethe maa tabe i enhver Oversættelse: Hvad mon der nu er det bedste, enten at han tober for nogle faa særdeles sine Øren, eller at vort Modersmaal taber for det hele Folk, Chr. Mølbech. Om Billetprangerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
Om Prangeriet med Comoediebilletter er hidtil blevet talet og skrevet meget, men, som det lader, uden synderlig Nytte. Meningerne om dette Prangerie ere deelte. Nogle paastaae, at det bør forbydes, Andre, at det, ligesaa godt som hver anden handel for være tistadt. En Politievlacat af 2 Sept 1809 forbød al Handel med Comordiebilletter, og indtil i Fjor bleve alle de, der vilde tage Billetter, opstillede i en vis Orden ved Indgangen til Skuespilhuset. Dette finder nu ikke mere Sted. De saakaldte Sjouere, som en Tidlang ikke vovede at udsælge deres Billetter offentligen, drive i denne Vinter igjen denne Handel i alles Paasyn. En Parketbillet, hvis bestemte Priis er 2 Rbdlr. maa hos dem ofte betales med 5 til 6 Rbd., saaledes som Tilfældet har været ved Mad. Dahlens Benefice, og de andre Billetter i samme Forhold. Besvarelsen af det simple Spørgsmaal: er denne Billethandel efter vore Love tilladt, maa afgjøre hvorvidt den bør forbydes eller ei. Efter vore Love bør, som bekjendt, ingen drive nogen Handel, af hvad Navn nævnes kan, uden at have vundet Borgerskab derpaa eller at have speciel Tilladelse dertil af vedkommende Øvrighed. ikke en Sopken Brændeviin tør Nogen sælge, uden at have Privilegium derpaa. Paa Torvet tør ingen offentlig sælge den ubetydeligste Palt, uden at forsynde sig mod Marchandisernes Privilegium. J Aviserne tør ingen falbyde en Flaske Viin, med mindre han hører til Vintapper lauget, alt under anseelig Mulct i Overtrædelsestilfælde. – Er al saadan Handel utilladelig, hvorfor skal da Billethandelen, der unægteligen giver langt mere af sig end Brændeviinsskjænken, Pialsehandel og Viins Udsalg i Flasker, være tilladt og taalt? – Troer man at en saadan Handel ikke er et Jndgreb i den skuespilsøgende Almeenheds Ret til at nyde denne næsten eneste offentlige Fornøielse, Hovedstaden eier, uforbittret, eller at kun den, som kan betale bedst, bør have Adgang til de uskyldigste Nydelser, hvi paalægges det da ikke disse Billethandlere at tage ordentligt Borgerskab, og svare borgerlig Næring saa godt som hver anden Handlende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
(Jndsendt.) Ved at læse i No. 97 af Kjøbenhavns nyeste Skilderi Stykket til Sundhedskollegiet, og især disse Linier: Man tænke sig nu saa mangen en Lammel udslidt Provinzial=Læges Lod, naar et saadant norne hom trodsigen kan nedsætte sig ved Siden af ham, blev Jndsenderen heraf ligesom opfordret til, i dette samme Blad at give en liden, kun alt for kort, men sanddru Skildring af Lægevidenskabens og følgeligen dens sande Dyrkeres mindre heldige Stilling i Sammenligning med hines, hvilke forfatteren af ovennævnte Stykke kalder novi homines. Udslidt kan Jndsenderen heraf ikke kalde sig; skjøndt han, som praktiserende Læge i 22 Aar, hvoraf de 15, som authoriseret paa egen Haand, de øvrige under Hovedstadens berømteste Praktici, troer han at kunne gjøre Fordring paa en vis Ælde. Sin meste Tid, i Qvalitet som Læge, har han henlevet i Norge, hvor der gives Overflødighed af disse novi homines; han kan, uvidende om hans Kunstbrødres Stilling er den samme her, kan skildre det Forhold, hvori han stod til Saadanne, hvorom hint Stykke taler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
J Aaret 1809 blev ham i Norge anbetroet en saare vigtig Lægepost, paa hvilken han havde flere, sig underordnede. Fra Danmark bleve didhen sendte flere Chirurger - til Christiansand, kom paa engang 21 Saadanne. Af disse modtog han 9 Tydskere til befalet Ansættelse. Ved Uenighed imellem dem indbyrdes kom det snart op at den Ene havde været Børstenbinder, den Anden solgt Pibehoveder i Hamborg osv. osv. Jblandt de indfødte norske saakaldte Elever, der havde udlært paa 3 Maaneder, vare, iblandt flere, en Bagersvend, en Skomagersvend og en Soldat. De færreste vare danske, men saare forfaldne til DrifSex Compagnichirurger deserterede fra det Nordenfieldske og bleve efterlyste; en dræbte sig selv; og en deserteret Bataillonschirurg under mig blev siden Regimentschirurg i Sverrig. Om Videnskabens Held eller Vanheld kan, under disse Omstændigheder, ikke være Spørgsmaal. Den seer enhver Tænkende. Jkke desmindre bleve flere af hine, og det saare Mange, forfremmede til Bataillonschirurger, og stode, efter en dem forundt Kongelig Bevilling, ved Siden af Jndsenderen som legitte practici. Naar jeg da tænkte mig Hygæns ædle Kunst saaledes nedværdiget; tænkte mig hine Subjekter, uden synderligt Hovedbrud, hævede til Rang og Værdighed; da maatte jeg beklage enhver hendes ægte Dyrker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
Overhovedet ere de militære Lægers Kaar fra først til sidst gunstigere, end de civiles. Disse maae, fra tidligste Alder anstrænge sig og trælle, for engang omsider at kunne faae Praxis og et Embede paa, i det Høieste, 3 til 400 Rbdlr. De maae absolut disputere pro licentia. Ville de, end- og blot for Rangens Skyld, være Doctores legitime promoti, maae de atter skrive og holde en Disputats. Alt koster dem lang Tid, megen Møje mange Penge. Hine kunne have Løn og, blot som Compagnichirurger, Rang efter 8 Maaneders Studium. Ere de, endog uden Examen, Bataillons chirurger, have de, foruden Rangen, Rettighed til i visse Aar at praktisere. Som Regimets= eller Divisionschirurg ere de, foruden betitlede, meget høit gagerede. Alt dette kan expederes i en Tid af 4 Aar. Et Par Tydskere i Norge, der forrige Aar stode i Forbindelse med mig, have selv forsikkret mig, at de, efter saa kort Tids Forløb, havde nyligen ved det chirurgiske Academi i Kjøbenhavn taget Examen med bedste Karakter. Chirurgens hele Studerebane er desuden bleven betalt af Regjeringen. Denne saaledes gjennemgaaet, har han 600 Rbdlr. S. V. aarligen i Løn - paa Feldtfød endnu mere - og, om jeg mindes ret, efter 8 Aars Tjeneste, et Tillæg af 300 Rbdlr. S. V. samt en forhøiet Rang Efter denne korte Skildring maa Enhver finde den sande Læges Stilling saare tung, og tilstaae, med Jndsenderen, at Chirurgens Bane, qua talis, er en mindre møisom, mindre bekostelig og meere sikker Vandring til Hyglas Løn og Hæder, end Vejen gjennem Høiskolen og Universitetet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
Jndenlandske Efterretninger. J Dagen læses følgende under Jndsendt: Den Fisk, som i Aviserne saa ofte er bleven ommeldt at være funden ved Aarhuus levende uden Hale, men i dens Sted paa hvor Side en stærk Finne" har upaatvivlelig været det saa kaldte Svømmende Hoved (Tetrodon Mola), som er en for Naturkyndige temmelig bekjendt Fisk, og af flere beskreven og afbildet: Man vil finde dens Figur i Blochs Fiskværk over udenlandske Fisk i 8de Deel Tab. 128, og Lacepedes Naturgeschichte der Fische (tynsk Oversættelse) 1ster Th., T. 22. F. 2. Og, da den endog er funden ved de svenske Kyster, som sees af Retii Beretning og Beskrivelse i det svenske Videnskabers Academies nye Forhandlinger (tydsk Oversættelse) 6 B. P. 3. Tab. 4, saa er det ikke saa sært, at den og kunde findes ved vore jydske Kyster, skjøndt den maae regnes blandt de sjeldne danske Fiske; Hvilket jeg, for at betage det mindre kyndige Publikum overordentlige Begreber om denne Fisk, ikke har villet undlade at bekjendtgjøre, forgjeves ventende paa, at andre Naturkyndige skulde gjøre det. - Christianshavn, den 16de December 1814. - C. J. Fabricius.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
Afg. Dr. Frankenaus og Oberste v. Müllers efterladte betydelige Bogsamlinger bortsælges i næste Maaned ved offentlig Auction her i Staden hos Hofboghandler Becken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
Odense, den 13 Dec. Den første Søndag i Advent var for Halsted og Annede Menigheder i Lolland en særdeles høitidelig Dag, da deres agtede og elskede Lærer, høiærværdige Hr. Provst Schierns 60de Embedsaar paa den festligholdtes i Halsted Kirke, som ved Juellinges grevelige Herskabs Foranstaltning festlig var udziret. - Den ærværdige Olding forrettede selv Gudstjenesten og bevæget viste han i sin Prædiken: "Forsynets naadefulde førelse med sig paa sin saa usædvanlig lange og vigtige Embedsbane." Efter Prædiken blev en Sang, forfattet af Hr. Studiosus Bernhoft, under Ledsagning af blæsende Jnstrumenter, afsjungen af Seminaristerne fra Vesterborgs Seminarium, hvorpaa Hs. Høiærværdighed Hr. Biskop og Ridder Boisen fra Choret, omgivet af alle Nørreherreds Præster, holdt med hjertelig Følelse en skjøn Tale, i Anledning af Dagen, over Salomons Ord, Graa Haar er en Hæderskrone, naar de findes paa den Retfærdiges Hoved." Derpaa blev den til Dagens Høitidelighed saa passende Psalme No. 419 af Menigheden afsjungen, og hele Handlingen sluttedes med Psalmen No. 72. Jnbellæreren fulgtes ud af Kirken under sine Menigheders inderlige Lykønskninger, forenede med mange af Omegnens Beboeres, som den Dag havde indfundet sig i Halsted Kirke. Til sit Hjem ledsagedes han af Grev Friis, Biskoppen, Herredets Præster og en Deel af sin Familie, hvilke alle nedbade Guds bedste Velsignelser over den hæderværdige Olding. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-17
Kjøbenhavns Børs den 16de December: Cours. Hamb. 2 M. 546 2/5, a var 666. Amsterd, a vista 530. London 2 M. 21 1/2 Rbdlr. Spec. 666. - Specier solgtes til 33 3/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet 62 pr. 100; Oblig.