Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-04-03
Priis, som Direktør Schulz sætter paa Almanakker, maae bestemmes til 8 Skill. Sølv for At der i Henseende til dens Udstyrelse, Ind hver hæftet Almanak, Sølvværdien at beregne hold, Priis er meget at ønske, er aabenbart efter den Bankkours der sættes til 1ste Februar den hører jo, hvad den ikke borde, til de slette i ethvert af de Aar, som gaaer foran for ethvert ste, eller er udentvivl den sletteste af dem som af dem, for hvilke Almanakken trykkes, samt at i Europas ældste Stater udkomme. De Klager denne Priis paatrykkes Almanakken i Navneværder føres, maae nu snart kunne ventes at bort die. 3) At den forhøiede Forpagtningsafgift, falde, da, saavidt offentlig bekjendt, det Baand som Direktør Schulz til Universitetet erlægger, i Forpagtningen, som hidtil har hvilet paa sam maae, efter Afdrag af de Udgifter, som derpaa me, bliver løst. Det var nemlig ved Konge nu ere hæftede til Universitetets Bibliothekar og lig Resolution af 21de Febr. 1817 bifaldt: 1) Underbibliothekar, samt til Qvæsturens Kontor, At Almanaksbortforpagtningen maatte paa nye ene og allene være henlagt til det astronomiske overdrages til Direktør Schulz i ti Aar fra Observatorium og det astronomiske Studiums 1ste Jan. 1818 at regne, for en aarlig Afgift Fornødenheder, og at, naar for Qvæstur-Kon til Universitetet af 2000 Rbd. Sølv, og til Protoret anderledes kan sørges, da ogsaa det som fessor Astronomie Schumacher af 500 Rbd. S. Almanakforpagtningen dertil svarer, maa falde aarligen, foruden det Honorar af 300 Rbd. S. tilbage til Observatoriet. 4) At de Jnstrumensom Direktionen til ham hidtil aarligen for den ter m. M. som Observatoriet, ved den Under almindelige Almanaks Beregning erlægger, samt søgning, som nu (1817) foranstaltes, maatte med Forpligtelse, at Direktør Schulz fraskriver befindes at trænge til at erholde strax, og for sig al Godtgjørelse, ham kunne tilkomme for det engang, anskaffede, maa bekostes af den for Ob Tab han maatte have lidt ved de til Norge i Aaret 1813 opsendte Almanakker for 1814, hvilke servatoriet opsparede Almanakpengesfond, men hvad der siden aarligen behøves, af dets aarlige Jndtægter, saaledes at naar noget deraf bliver tilbage fra et Aar til Andet, Samme da oplægges til den opsparede Fond til Observatoriet, til extraordinaire Omkostningers Bestridelse, naar behøves. 5) At de i sin Tid paatænkte og begyndte, men siden standsede, ephemeridiske Tabeller over Maanens Distance fra de fire Planter, Venus, Mars, Jupiter og Saturnus, maae igjen sættes under Arbeide, og disse Arbeider overdrages til Profesfor Schumacher, imod at han derfor erholder et Honorar af de 500 Rbd. S. V. som Direktør Schulz til ham, efter det Foranførte, har at betale. 6) At Observator Bugge og Kalkulator Pihl, som, for at arbeide i Beregningerne til ovenmeldte Tabeller, lønnes af Hans Majestæts Kasse, den første med 300 Rbd. Sølv, den anden med 200 Rbd. Sølv, nu anvises til, under Professor Schumachers Direktion, at foretage og nøiagtigen udføre deres Arbeider, efter de Forskrifter, i den Orden, og til de Tider som han bestemmer. 7) At Professor Schumacher foreener sig med Direktionen for Søkort archivet, saavel om det første Aar, da de ephemeridiske Tabeller skulle udgaae, som om Tiden, naar reenskrevet Exemplar af Tabellerne hvert Aar bør afleveres til bemeldte Archiv, der bekoster Trykningen og besørger Udsalget for egen Regning, og 8) at forsaavidt nogle Bøger, i fremmede Lande udgivne ephemeridiske Tabeller, og Deslige nu maatte behøves engang for alle til dette a beide, disse da bekostes for Observatoriet af dets opsparede Fond, og forsaavidt saadanne siden aarligen behøves, disse anskaffes af Observatoriets aarlige Indtægter, imod at de blive Universitetsbibliothekets Eiendom. Mere om Logiers mærkelige Underviisnings maade i Musiken. (Slutning; see forr. No.) 6) "Hvor sjeldent opnaaer Eleven en betydelig Fingerfærdighed! Naar Aarsagen hertil ikke ligger i et slet Valg af Øvelsesstykker, eller i urigtig holdning af Hænder og Fingre, saa kommer det deraf, at Eleven over sig paa egen Haand kun lidet, eller over sig endog i at gjøre feil. Dette kan igjen komme af forskjellige Aarsager: a. Der fattes Eleven den rette Kjærlighed til Sagen. J Logiers Skole møder Musiken med al sin Herlighed Begynderen. Kan han ikke vindes for Kunsten der, hvor den drives med saa frisk, et Liv, saa er det mindre tænkeligt ved den sædvanlige Underviisningsmaade. b. Eleven arbeider selv forlidet for den tilstundende Clavertime, fordi det er en Privat time. Læreren kan jo rette hvad der mangler, man gjentager let et Par Takter, naar det er gaaet istaa. Visse Lærere lempe sig saaledes efter Eleven, at de skjule endog de Feil, Eleven selv ikke mærker. For Logiers Elever ere Læretimerne offentlige - og heri ligger en mægtig Drivefjeder til at øve sig flittigt og nøiagtigt. Han maa i hver Skoletime nedlægge Producteaf sin Privatflid i det mindste for hele Klassen, hvoraf han er Medlem. Men der ere næsten stedse den ene eller den andens Forældre tilstede, ofte ganske fremmede og meget Fornemme. Disciplerne gjøre derfor, hver for sig, alt hvad der er dem mueligt. c. Der fattes Eleverne med den bedste Villie dog den nødvendige Udholdenhed. Logier vænner sine Discipler til denne Udholdenhed, og det især ved Samspillet. De tabe da ikke Modet saa let ved deres eenlige Øvelser, fordi de vide, at mange andre blandt deres Medelever, maa underkaste sig lignende Anstrængelser. 7) "Eleverne have kun liden Sands for grundig og gedlegen Musik." Dette kommer ofte deraf, at de yderst sielden høre god Musik, eller at man forlidet lærer dem at forstaae den. Naar dette skal skee, saa maae Eleven ofte og alvorligen spille flittigt udarbeidede Compositioner, hvorved tillige hans Jndsigt i Harmonilæren beriges. Logier forviser derfor fra sin Skole al tankeløs Klimpren. Den som har gjennemgaaet hans Elementarcursus, begynder strax at studere Værker af Corelli, Handel, Dussek, Beethoven, Kalkbrenner o. a. s. Det er en sand Nydelse at høre paa Elevernes Øvelser. Hvor indgribende klinger ikke en Fuge af den gamle Corelli, foredraget med høieste Præcision paa 8 Instrumenter af 32 Hænder. Den mindre vidt komne hører disse Sager dagligen, og bevæger sig stedse ligesom i en classisk Atmosphære, hvorved han ogsaa vinder en Smagsdannelse som i det mindste er mere classisk end den man opnaaer ved et Par Operastykker. Man burde ikke have nødig at tilføie, at Alt dette Enkelte er hos Logier i Vexelvirkning, hvis der ikke gaves dem, der troe, at bruge Logiers Methode, naar de enten anskaffe hans Nodebret allene, eller Chiroplasten, eller lade en enkelt Elev spille hans Øvelsesstykker, og tænke slet ikke paa Harmonielæren, eller lade Eleven selv prøve at skrive Stemmer. De sætte en liden Deel, hvor Logier har det Hele, og undre sig at de ikke kunne bringe samme Facit ud.