Aalborg Stiftstidende, 1833-06-22
Med Hensyn til Temperaturens og Soelvarmens Jndvirkning paa Vegetationen, da afgiver Sidste saare mærkelig Beviser paa hines store Uregelmæssigheder i Maanederne April, Mai og Juni, da Middeltemperaturen om Dagen har været fra . 10 til 1. 200 R., og derimod omNatten - 2 til 4. 50 R., hvilken Afvexling, i Forre ning med Mangel paa Soelvarme, især i Slutningen af Mai og den første Halvdeel af Juni, saa kjendelig har viist sig paa Vegationen i Almindelighed; meget paafaldende var især den høie Temperatur om Dagen i Mai, oft indtil 1 270 R., og den meget lave om Natten, 6 til - 10 R. At denne pludselige Forandring af Varme graden har havt den meest skadelige Jndflydelse, sees overalt paa Markerne og i Haverne, da Kornet og Græsset i Almindelighed er saa langt tilbage i Sammenligning med for regaaende Aaringer, uagtet dette Aars milde Vinter, ligeledes ere Haveværterne meget sildigere end sædvanligen, naa undtages enkelte Slags, hvis yppigste Væxt og Blomstringsperiode indfaldt i de første smukke Dage af Mai, som fo Ex. Jordbær og Stikkelsbær, da Førstnævnte alt begynde at modnes og Sidste have længe været brugbare. At skal delige Insecter under saadanne Omstændigheder (mod den almindelige Mening) faae Overhaand, indsees deraf: at de ved den høie Temperatur om Dagen lokkes frem for at iværksætte deres Parring og Formering, og mod de koldet Nætter søge Beskyttelse i Jorden, hvorimod Planterne, der ogsaa ved den forhøiede Varmegrad om Dagen, sættes i Virksomhed, men uden Skjul ere udsatte for den pludselig indfaldende Nattekuld, derved bringes i en svagelig Tilstand, og ere desaarsag saa meget lettere at ødelægge. Af sligelse skadelige Jnsecter have især, her i Egnen, Jordlopperne og Snarormene huseret i høi Grad, førstnævnte Slags bedækker Planterne og Jorden i Myriader, og fortærer næstenske alle de korsblomstrende Væxter, og de sidste have afædt Løvet paa de fleste Æbletræer, saaledes at disse see ud som de vare afsvedne, og følgelig kan af denne Frugt ikke ventes synderlig. Den saakaldte Stikkelsbærorm (Larven til Phalæna grossularia) har ogsaa iaar indfundet sig, og i nogle Haver opædt hvert grønt Blad paa Stikkelsbær, buskene. En Omstændighed, der hyppig indtræffer heri Egnen, og en den væsentligste Aarsag til Misværten, af Træfrugter, isærsk Æbler, er meget mærkværdig, saameget mere som sammes kun er bemærket af Faa, og, saavidt vides, ikke bekjendtgjort af Nogen, nemlig de i Maanederne Marts, April og Maille indfaldende vestlige Stormvinde; disse medføre en saltagtig bidende Vædske, som kaster sig paa Træerne og overtrække saavel Stammen som Grenene og Knopperne ligesom med en Fernis, især paa Vestsiden, hvilket er den egentlige Aarsag, hvorfor her i den nordlige Deel af Jylland alle fritstaaende Træer og Buske hælde og voxe med Østen, da hiin Vædske, naar den bliver tør, hindrer Træets Uddunstninger igjennem Spaltaabningerne i Barken, og derved sætter det i en sygelig Tilstand; da nu Planterne ligesom Dy renene i en svagelig Forfatning, stærkere søges og angribes af Utøi, er det saameget mere indlysende hvorfor Væxterne under fornævnte Omstændigheder maa lide, og det i en saa meget høiere Grad, naar Veirliget, som forstanført, ogsaa bidrager til Svækkelse af det ellers frodige Planteliv. Hiint Onde, som vi have Vesterhavets Nærhed at takke for, hæves ikkun ved indfaldende Skylleregn, strax efter Stormens Ophør, da denne afvasker hiin skadelig Vædske. J Østerlegnen spores hine Stormes skadelige Virkninger ikke saa let som her, da disse Egne ere mere bevoxede med Skov, der opfanger de skadelige Dele af Luften, og saaledes hindrer den umiddelbare Paavirkning ; derfor sees Frugttræerne i disse Egne skun nogle Mile fra Aalborg) bugnende under Vægten af deres Frugter, medens der her ved Byen og vester paa ikkun hist og her findes en ussel vandtreven Frugt.