Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-03-12
Ved Søbadeanstalten ved Ryssensteens Bastion er i Aaret 1811 taget omtrent 34,500 Bade. Bruttoindtægten var 9, 178 Rbd. 3 s., hvortil kom en saastor Beholdning fra 1840, at den hele Jndtægt beløb sig til 10,631 Rbd. 57 s. Drages Udgifterne herfra blev ved Slutningen af 1811 en Kassebeholdning af 541 Rbd. Odense. Fra Etatsraad R. af D. Vedel Simonsens Haand har Odense atter modtaget en kjær Gave, idet den utrættelige Historiegrandsker har udgivet andet Hefte af sine Bidrag til Odense Byes ældre Historie og ledsaget samme med følgende hjertelige Tilegnelse: Modtag min Hilsen, gamle Odins Stad, jeg tænkte kjærlig paa Dig, mens jeg sad og ordned møiefuld og dog saa glad Din Fortids dunkle Minder Blad for Vladtil, som en Krands for Dig, min Tolk at være. Hav Tak for hver en Gang Du modtog mig i Ungdoms Vaar, en kjærlig Moder liig, og for hver Glæde, Du har skienket mig Den Tid svandt hen; - dog end ved Mindet riig og fuld af Tak for det jeg ønsker Dig Fred, Held og Kraft og Flor og Glands og Ære!!" Af Bogens Fortale erfarer Man, at Cancelliet har tilstaaet Forfatteren Afbenyttelsen af Geheimearchivets Dokumentsamlinger, hvoraf han ogsaa ved Registratorens, Prof. Petersens Velvillie har modtaget en betydelig Deel Bidrag, ligesom han ogsaa ved Conferentsraad Werlauffs Velvillie har seet sig istand til at afbenytte tvende Dokumentsamlinger fra det kgl. Bibliotheks Manuskripter, hvilke med Hensyn til Odense By ikke ere af Uvigtighed. J den Anledning siger Forf, i sin Fortale: "skjøndt nu vel en Deel saavel af hine som af disse Bidrags senere Modtagelse har gjort mig det til en Nødvendighed at meddele en Deel deraf i de med nærværende Hefte følgende Rettelser og Tillæg til første Hefte, erkjender jeg dog med Glæde, at man atter i denne velvillige Understøttelse har et nyt Beviis paa den frydefulde Sandhed, at ikke blot Regjeringen selv, men ogsaa dens Embedsmænd alt mere og meere komme til den Overbeviisning, at i det mindste den ældre Deel af Nationalhistorien (thi Talen er her blot om ældre Documenter, som ikke meere tilhøre Politiken, men blot Historien) og dens Bearbeidelse ingenlunde bør være enkelte (af Skjæbnen) Begunstigedes udelukkende Arvedeel, der ved deres Ophold i Hovedstaden af de der i Archiverne opdyngede Documenter og af Forgængeres i Bibliothekerne opbevarede haandskrevne Arbeider, uden synderlig Møie, kunne uddrage Resultater; men at disse Nationalhistoriens utrykte Kilder tvertimod, for at undgaae en eensidig og at befordre en alsidig Bearbeidelse af samme, saavidt muligt burde være ligge tilgængelige for alle Landets Børn; da Nationalhistorien er et Studium man af flere Grunde bør ønske udbredt blandt alle Statens Borgere, og som dog har det eiendommelige frem for enhver anden Videnskab, at dets utrykte og derhos vigtigste Kilder kun ere tilgængelige for saare Faa og disse endda som oftest ved Embedsforretninger ere forhindrede fra at afbenytte samme; da derimod den større Mængde af Nationens for Videnskaberne opdragne Sønner, blot i den yngre Alder, eller medens de opholde sig ved Universitetet, have Leilighed til at benytte samme, men netop i de modnere Aar, hvor man skulde tro, at de i det mindste i visse Henseender vare meere skikkede dertil, ved deres Ansættelse i Provindserne og deres Adspredelse over Land og Rige, paa en vis Maade aldeles udelukkes endogsaa fra den Deel af samme, der angaae den Egn de enten som Grundeiere beboe eller som Embedsmænd bestyre. Og dog burde vistnok Nationalhistorien og dens Bearbeidelse ingenlunde være enkelte af Skjæbnen Begunstigedes Monopol og Privilegium, men den hele Nations nomtvistelige Eiendom; thi dens Jndhold er i Grunden en Samling, af Erfaringer, som vore Forfædre have kjøbt med deres Formues, deres Livskræfters, deres Blods, ja stundom endogsaa deres Livs Fortabelse, og kan altsaa ogsaa med Grund kaldes den hele Nations retmæssige Arv og Eie, som hverken den uundgaaelige Bortfjernelse fra Stedet, hvor dens utrykte Kilder ere sammenhobede eller andre for sammes Afbenyttelse ugunstige Omstændigheder, og allermindst de ved disse Samlinger ansatte Embedsmænds Vilkaarlighed, bør kunne unddrage Nationen selv eller dens for Videnskaberne opdragne, skjøndt over Land og Rige adspredte Sønner. Men at der tvertimod langt hellere, – for at lette Adgangen til dette for enhver Statsborger (og ikke blot for Hovedstadens Jndvaanere) i Sandhed frugtbringende Studium, - burde arbeides den til det store Formaal, at enhver Provinds med Tiden maatte faae sit eget historiske Archiv, paa det at Provindsens egne Beboere, som de der dertil bedst have Leilighed, maatte kunne sammenholde hvad der allerede opbevaredes i Archiverne med hvad der i Provindserne selv, være sig af Documenter, Monumenter eller Sagn, endnu maatte kunne opdages eller tilføies. Vel sandt, vi have i det mindste med Hensyn til det Sidste, allerede her i Provindsen en høist agtværdig Begyndelse i de af det Litterære Selskab udgivne Aftstykker; men saa længe ikke alle Kjøbstæders og alle Herregaardenes, ja saalænge ikke Stiftets, Amternes, Herredernes o. s. v. Archiver, i denne Henseende ere gjennemgaaede, ja maaskee endogsaa efter en mere udvidet Plan gjennemgaaede, saalænge er det som sagt dog endnu kun at ansee for en Begyndelse og derhos blot for en Begyndelse paa at samle de endnu i Provindsen selv tilstædeværende Documenter, og vi savne saaledes aldeles hvad der af samme i tidligere Dage er udleveret og indsamlet til Kjøbenhavn og der i de forskjellige Archiver findes opbevaret; og skulde end- ogsaa disse provincielle Archivbidrag for Videnskabsdyrkernes Skyld (thi den ældre Histories Documenter tilhøre, som sagt blot Videnskaben og ikke Politiken mere) ikke i Hovedstaden selv kunne undværes, saa maatte der dog, hvad den provincielle Deel af samme er angaaende, kunne leveres et Register derover, omtrent af samme Art som det kongelige danske Selskab over sine Documentsamlinger lod trykke, og som derhos var inddeelt efter de Provindser, Documenterne egentlig angik, og altsaa ogsaa paa Stederne selv, dem de egentlig vedkom, til Skriftet er videre Oplysning kunde afbenyttes. - 205 Sider stort og trykt i Fyens Stiftsbogtrykkerie; det omfatter Odense Byes Historie indtil Aaret 1478.