Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-07-05
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Da Fieschis Proces var endt, lykønskede Hr. Guizot Kongen med den Forsikkring, at et lignende Attentat aldrig meere vilde finde Sted. Kongen lod ikke til at stole saa ganske paa Ministerens Forsikkring; thi han svarede: "Forglem ikke, at Henrik d. 4de faldt for det tre og tyvende Mordanslag, efterat 22 lignende Forsøg havde været forgieves." Det har nu ogsaa viist sig, at de strenge Septemberlove ikke have opfyldt deres Hensigt; thi Kongens Liv har atter svævet i stor Fare. Journal de Paris berettede Aftenen d. 25de Juni, i en Extraudgave Følgende: "Jaften Kl. 6 skjød en Morder, som var bevæbnet med en Stokflint og havde opstillet sig ved Gitterporten, som føret fra Tuilletiernes Forgaard til Pont Royal, paa Kongen, da denne, ledsaget af Dronningen og Madame Adelaide, kjørte tilbage til Neuilly. Forsynet Aar atter vaaget over Kongens Liv; Jngen er bleven saaret. Kongen selv beroligede det forsamlede Folk. Morderen blev paa Stedet fængslet; han forsøgte at stikke sig ihiel med en Dolk, men blev itide afvæbnet. Kongen indtraf i Neuilly Kl. 6 1/2. Kuglen blev funden i Vognen." Constitutionel af 26de fortæller den samme Begivenhed med nogle nærmere Omstændigheder, hvoraf følgende ere de vigtigste. Den foregaaende Aften Kl. 5 havde en ung Mand givet sig i Samtale, med Skildvagten, som var posteret udenfor Porten til Tuilleriernes Forgaard. Medens de talede sammer ankom de Vogne, som skulde føre Kongen og hans Følge tilbage til Neuilly. Strax afbrød den unge, Mand Samtalen, idet han foregav, at han vilde hjem, da den, som han ventede paa, ikke var kommen. Han traadte derpaa ind i Forgaarden og stillede sig ved Siden af Veien, som Kongen skulde passere. Da Hs. Majestæt Kl. 6 1/4 kjørte forbi og just hilsede det ved venstre Side opmarscherede Vagtmandskab af Nationalgaden, greb Personen pludselig en Stokflint, hvilken han tilsyneladende havde brugt som Spadserestok, lagde Mundingen i Vognvinduet og trykkede af paa Kongen. Lykkeligviis blev Attentatet itide bemærket af een af Kongens Adjutanter (eftet Andre af en Politiofficiant), som slog Geværet tilside, saa at Kuglen foer ind i den øverste Deel af Vognen, uden at saare Kongen eller hans Ledsagerinder. Jkkun Stumper, af Forladningen fandtes siden i Hs. Majestæts Bakkenbart. Saasnart Vognen var ude af Porten, lod Kongen holde, viste sig for det forskrækkede Folk og raabte: "Jngen er saaret, leve Kongen!" De sidste Ord fandt almindelig Gjenklang, og Vognen kjørte derpaa videre. Politipræfecten, Generalprocureuren og Understatssecretæren i Indenrigsministeriet indfandt sig strax i Nationalgaardens Vagtstue og holdt et foreløbigt Forhor over den paagrebne Forbryder. Sit Navn vilde han ikke nævne. Paa Spørgsmaalet, om han angrede sin Gierning, svarede han: "Jngenlunde! var jeg fri, vilde jeg gientage Forsøget."; og da han saae, hvilket Jndtryk disse Ord gjorde paa de Tilstedeværende, føiede han til: "De formaae ikke at beregne, hvad en dybt følt Overbeviisning formaaer." En Sergeant af Nationalgaden fremtraadte og erklærede, at han i Forbryderen gjenkjendte en Person, til hvem han havde solgt en af ham selv forfærdiget Stokflint, paa hvilken Politiforseelse (Stokvaaben ere forbudne) han under disse Omstændigheder ikke vilde lægge Dølgsmaal. Han angav tillige, i hvilken Gade Personen havde boet. Da nu samtlige Udleiere i denne Gade vare hentede, erklærede Een af disse, at den unge Mand havde for 5 a 6 Maaneder siden leiet Værelse hos ham; at han, ifølge sit Pas, hedte Arribeau- og var reisende Commis for en Silkefabrikant; at hans Pas var udstedt fra Perpignan, og at han forkort Tid siden havde forladt sit Logis, uden at betale Leien. - Arribeau blev derefter bragt til det Fængsel, hvori Fieschi havde siddet. Kl. 9 samledes Ministerraadet og besluttede, strax at lade Pairskammeret constituere sig som Ret, for at undersøge Sagen og dom fælde Forbryderen. Alle Pairs og Deputerede ilede, saasnart de fik Kundskab om det Forefaldne, ud til Neuilly, forat bevidne Kongen deres Deeltagelse; ogsaa de fremmede Diplomater og Parisere af alle Stænder, ilede derud. Kongen var meget rolig; han fortalte smillende det belgiske Kongepar, som faa Dage i Forveien var ankommen, samt Prindserne og Prindsesserne, hvad det var skeet, og Alle, som saae Hans Majestæt, beundrede hans Oprømthed. - D. 32de Juni blev Abbed Sieyes jordet; et talrigt Følge ledsagede ham til hans Hvilested. Han var 88 Aar gammel.