Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-12-02
Nyeste Post-Efterretninger. Den 19de November ere Keiseren og Keiserinden af Østerrige kommen tilbage til Vien. - Ved det Nederlandske Hof er opkommet en Misforstaaelse imellem Kongen og hans Søn Kronprindsen, som tildrager sig den offentlige Opmærksomhed; Sagen fortælles saaledes: Prindsen af Oranien er Chef for Krigsdepartementet; den næste efter ham ved dette Departement er Greven af Golz, som fungerer som General-Commissair, denne Mand havde indgivet og udvirket Kongens Samtykke til et Forslag, ifølge hvilket 43 Officerer, som havde udmærket sig i den forrige Krig; men som nu staae paa halvt Sold, skulde forsættes til Garnisonen i Batavia. Prindsen var baade misfornøiet med Forslaget selv, og tillige med at Grev Golz var gaaet ham forbi ved Jndgivelsen deraf, og bad Kongen om at blive sat ud af al Embedsforbindelse med ham. Kongen ønskede nu at tale med Prindsen om dette Anliggende; men da denne frygtede for at en saadan Samtale let kunde foranledige at han enten skulde Opoffre noget af det han skylder sin Ære, eller af den Respect han skylder sin Fader, saa udbad han sig Hans Majestæts afgiørende Svar, Kongen har derpaa modtaget sin Søns Dimission fra alle sine Embeder, og er afreist til Haag, men Prindsen og Prindsessen af Oranien ere blevne tilbage i Brussel. – Lucian Bonaparte er pludselig kommet tilbege til Rom med sin Familie fra sit Lyststed Ruffinella, som ligger ved Frascati, Aarsagen dertil var at nogle Røvere først havde overfaldet en Hr. Cu nen, som hører til den Bonapartiske Familie, og som havde besøgt Lucian i Ruffinella, da han vilde spadsere derfra til Tusculum, for at tage de Eftergravninger i Øiesyn, som der blive foretagne; de sloge og mishandlede ham og truede at vilde myrde ham. Da man om Aftenen vilde sætte sig til Bords i Lucians Huus, saa blev Hr. Cunco favnet; nu bleve Folk udsendte med Fakler for at lede efter ham, de kaldte paa ham og gik lige hen til Tusculiam. Jmedens dette gik for sig trængte Røverne ind i Gaarden for at bemægtige sig Lucian selv; men de toge Feil af hans Person, og fangede i hans Sted hans Secretair Hr. Chatillon og to af hans Tienere, som de have bekiendtgjort igien at ville slippe mod en Løsepenge af 3000 Romerske Daler. Hr. Cunco slap fra dem under Allarmeen. - Oberst v. Massenbach har fra Custrin af svaret Geheime Justitsraad Martin, der ligesom Hr. v. Hornthalhar tilbudt sig at være hans Defensor; at han vel meget paaskiønner det Ædle i det gjorte Tilbud; men at han ikke kan modtage det, da baade en udenlandsk Defensor ikke kan tillades, og tillige han ikke er anklaget for nogen politisk Forbrydelse, men allene for begaaede Forseelser i den militaire Tieneste, fra hvilken han betragtede sig som løsgivet, da han i 10 Aar ikke havde været i Preussisk Krigstieneste, og derfor ikke kunde ansee sig længere som Officeer; han tilstaaer forresten, at den Sag som er bleven anlagt mod ham, er bleven ført med den største Retfærdighed og Humanitet, som giør Lovgivningen, de Mænd som den er overdraget til, og Kongen den største Ære. - Ogsaa i Varschau er den 14de November holdet en Sørgefest til Ære for den afdøde berømte Kosciuski, den udødelige Washingtons Medstrider, og den tappre Forsvarer af Polens Frihed; Storfyrste Constantin, hele Embedsklassen, og mange af Stadens Jndvaanere deeltoge i denne Fest. Kirken var indvendig behængt med sort Klæde og prægtigt oplyst, paa Kisten laae den Afdødes Portrait prydet med en Laurbærkrands. Senatets Secretair Hr. v. Niemcevitz holdt en høist veltalende Oration over den Afdøde; til hvis Ære der bliver anstillet Sørgehøitid, over hele Riget at den Russiske Regiering tillader og selv deeltager i denne Sørgehøitid, viser den høie Mand, som besiæler dette Cabinet, og som veed at paaskiønne Menneskenes Dyder og Fortienester under hvilket som helst et Forhold, og røber tillig dets dybe politiske Viisdom, som indseer, at naar Menneskene faae Tilladelse til at overgive sig til og at udtømme deres Hierters Følelser, saa kunne disse let henvendes paa en anden Gienstand og paa andre Forhold).