Berlingske Tidende, 1818-07-03
Torsdagen den 6te August, om Formiddagen Kl. 10, bliver ved Auction paa Børsen bortsolgt, den i Skibet Concordia, Capitain Hansen, fra Jøle de France hidkomne Ladning : paa 3 Maaneders Credit, 1832 Sække Jsle de France Sukkere, 475 dito Batavia Risengryn, 164 dito Jama Caffe, 50 Baller Mocca Caffe, 192 Sække Peber, 20 Baller Bourdon Bomuld, 4 Sækker Nelliker, 13 Kister Bengalsk Jndigo. circa 30,000 Pund Ibentræe, 1500 Bundter Snørrottinger, hvorover de trykte Fortegnelser nogle Dage forinden Auctionen erholdes hos 19 Mæglerne Hvilested & Samme. Br. Holten & Scan. af Dage, lagde han de trætte Lemmer til Roe i Graven, og gik, elske, ne og savnet af Mang. Evighedens uforvisnelige Krands imøde. Ved en 4 Vandel og et ulasteligt Levnet, ved Blidhed i Omgang og Trofasthed Venner ved Godgjørenhed mod den Trængende og en samvittighedsfunskyldelse af sit Kalds Pligter har han erhvervet sig et hædret og agtet Efter. J det lange Tidsrum af 56 Aar har han, som Lærer ved Vordingborg, 1ske Skole, virket til Gavn for Borgersamfundet, og med Blidhed indtet Kundskab og Død i den Ungdoms Hoveder og Hierter, som var hans sketægt betroet. Mange af dem, som han var dannet, ere alt gangne forud ham i Evigheden. Mange leve end hædrede og agtede som Embedsmænd, i andre Stillinger trindt omkring i Stalen, og have hans Minde i lak melig Erindring. Ved hans Jordefærd fandt følgende Høitideligheder Sted : Under Klokkernes ning udbragtes Liget af Sørgehuset, og bares til Graven. Nærmest ved sen gik Stolens Distple, og efter dem følget. De tvende øverste Disiple se en Egekrands, som i Kirken skulde lægges paa Kisten. Ved Jndtrædelsen a Kirkegaarden begyndtes Plalmen No. 410 der ophørte, saasnart Liget var mmen til Kirkedøren, da der fra Orgelet istemtes en Sørgemusik, der ved rede, medens Liget blev baaren op af Kirkens Hovedgang, og var blevendsat paa Korsgangen foran Koret. Derpaa blev afsiungen Psalmen No. 422, da denne var endt, blev af Sognepræsten Hr. Pastor Boesen, holdt en Tale den Afdødes Erindring. Efter denne blev af Stolens Lærere og Disiple, giøde omkring Kisten, under Orgelets dæmpede Toner følgende Sang siungen: Vort Maal er Gravens stille Hvile, Til Graven stunde vore Fjed. Seel Timer, Dage, Aar venile, Og svarligt staae vi ved dens Bred. Du kaldte os til Liv, o Gud! Du Livet atter slukker udHeld den, hvis Liv var stille Dyder, Som troligt vandred Pligtens Vei. Ham Afskedstimen venligt inder, Ham Dødens Klokke strækker ei. Saa var Dit Liv, Hensarne, her, Og stor Din Løn i Himlen er. Vi rørte staae omkring Din Kiste, Med Tanten Himlen vendt imod. Ei gjerne vilde vi Dig miste, Thi Du var ædel, blid og god. Og derfor hædre vi Dit Støv Med denne Krands af Egelsv. )(Under den sidste Linie af dette Vers lagdes Egekrandsen paa Kisten. Saa hvil da født i Gravens Gjemmel . .J Graven Fred og Lise boer. Dit Minde aldrig vi forglemme, Mens Dyden agtes her paa Jord. Og naar vi drage skal herfra, Som Din, vor Henfart vorde da Efterat denne Sang var tilendebragt, fremtraadte af Følget Sognepræsten Præstøe, pr. Pastor Wolf, en af den Afdødes forrige Distole, og tolkede sin Følelser ved sin elskede Lærers Hedenjart. Derpaa sang man i salmen No. 428. og efterat denne var endt, blev atter Liget under Orgelets Sørgeroner udbaare, af Kirken, og bragt til Graven. Efter Jordpaakastelsen blev af Skolen Disiple strøet Blomster paa den nedsænkte Kiste, og de og Enhver, som kjendt den Afdøde, ville stedse beholde hans Minde i kjær Erindring. At det behagede Gud den 24de Juni at bortkalde til et bedre Liv, ved en stil og rolig Død efter nogen Tids Svagelighed, min Mand Thomas Nicola, Topp, i sin Alders 80de Aar, efter at have levet som Skolelærer i Buskholm. i 17 Aar og som Degn for Liunge og Uggeløse Menigheder i 39 Aar; dette skulde jeg ikke undlade sørgeligst at bekiendtgiøre for Familie og Bekiendte. Liunge, den 24de Juni 1818. Mette Catarina fød Kloe. fruben Morgen des gestrigen Tages ging sandt und rubig, geliebt vorGartin und Kindern, gescatzt von seinen Mitburgern, im 60sten Jahre, seines Alters, der Justitrath, Hardes und Reitvogt Georg Diederich Langreuter in ein besseres Leven hinder. Entjernten Verwandten, Freunden und Bekannten wird, unter Verbittung aller Beleids bezengungen, diese Anzeiggewidmet von des Versiordenen. binterlassenen Wittwe und Kindern. Hadersleben, den 21sten Junii 1818.