Norske Intelligenssedler, 1783-02-05
Forordning angaaende Overdaadigheds Jndskrænkning for Danmark, Norge og Hertugdommene. Christiansborg Slot den 20 Januarii 1783. Vi Christian den Syvende, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Ditmersken og Oldenborg. Giøre alle vitterligt: At ligesom Vi selv med Mishag haver bemærket, og ved Undersøgelse end videre erfaret, at der er i Vore Lande en Overdaadighed, som, ved at forbruge fremmede Sager endog langt over det nødvendige, udbringer til Fremmede Landets Formue, og ved at forøde Landets egne Vahrer, berøver Os en vigtig Deel, af hvad til Fremmede skal sælges, saa have Vi ogsaa lagt Mærke til, at Familierne, som dog udgiøre Staten, blive ved saadan Overdaadighed deels udarmede, deels svækkede, hvad enten disse saa selv vælge en deres Kræfter overstigende Pragt, eller og de for en Slags Anstændighed nødes til at følge de Rigeres Exempler. For da at standse dette Onde, komme de Familier til Hielp, som ønske Lindring, og derved bringe en Tarvelighed tilbage, der kunde være nyttig for Familierne, og paa saadan Maade gavnlig for Staten, at hvad Folk allerede eiede, kunde saavidt mueligt nyttes af dem, og at ingen god Nærings- eller Arbeids-Vei derved besynderlig skulle lide, have Vi allernaadigst fundet for godt, saaledes som følger, hermed at byde og befale: 1. Det maae herefter ikke være nogen af Vore kiære og troe Undersaatter tilladt, af Sølv eller Guld at bruge enten paa dem selv eller i deres Huuse, det er ved Selskaber, andet end Daaser, Kaarder, Spænder, Ærme- og Hals Knapper, Uhre, Etuis, Skeer, Knive, Gafler, eller de saa kaldede Bord-Bestik, samt Lysestager og Sukkerbørser, Theeskeer, Sukkertænger, og hvad andet smaat kan være ved Bordene, ligesom og Bønder-Bægere og saa kaldede Tomlinger, hvortil endnu kommer Ringe, og hvad Fruentimmer bruge til Øren og om Halsen, samt hvad Bondestandens Pynt af massiv Sølv kan være, og hvad andet til personlig Brug inden Dørre Folk kan have, ligesom og indtil 8 Fade til Bordet, samt Terriner og Caffe-Kander for dem, som nu allerede have saadanne, da alt andet til Taffel- og Thee Borde henhørende Guld-og Sølv-Tøy ey meere skal være tilladt at bruges; dog maae det Sølv, som Løbere og Jægere bruge, fremdeles vedblive, og glatte Sølv Knapper i Liberie-Klæder kan være til ladt for dem, som samme vil give. J øvrigt skal alt fremmed Guld-og Sølv-Arbeide, som herefter i Vore Lande maatte indføres, være at confisquere, hvor det forefindes, da derfra intet undtages, uden hvad Reisende enten føre med sig til personlig Brug, eller som virkelig Fløttegods lade indbringe. 2. Alle Sølv- og Guld Galuner paa nye Klæder, samt Qvaster, og hvad Navn saadant af Guld og Sølv paa Klæder kan have, skal fra denne Forordnings Bekiendtgiørelse være forbudet. Dog ville Vi allernaadigst tillade, paa det ingen skal tage Skade, at enhver kan bære saadanne nu allerede havende Klæder indtil 1ste Januarii 1786. Herfra undtages de Uniformer, som Vi Selv kunne befale og bestemme, af hvem de maae bæres, eller og allerede have befalet for visse Personer i Vores virkelige Hof= og Militair-Tieneste staaende, og som ingen anden maae fordriste sig til at bære. 3. Bordeerte Klæder, være sig med Guld, Sølv eller Silke, maae ingen Mandsperson fra 1ste Februarii 1783 lade sig giøre, da de kan opslide dem de have allerede, indtil 1ste Januarii 1786. Det samme gielder om Chaberaqver og Haanddækkener til Heste. Dog for at de, som hidtil enten have beskjæftiget sig eller næret sig ved Broderiet, ikke skal tabe aldeles dette Arbeide, ville Vi allernaadigst tillade indtil videre, at Fruentimmere maae bære Broderie af Silke, naar det, hver Gang et Stykke, lidet eller stort, her er blevet færdigt, efter foregaaende Beviisliggiørelse og behørig Attest om sammes Forfærdigelse her i Landet, bliver stemplet i Vores Residence-Stad paa den anordnede Halle; men i de andre Kiøbstæder saavelsom paa Landet, foranstaltes saadan Stempling af vedkommende Embedsmænd, som Politiets Administration af Os allernaadigst er anfortroet, da Stemplet bliver Vores allerhøyeste Navn i Chiffre med Aarstal og Omskrift: Til Brug. J øvrigt tillades det Fruentimmerne indtil 1ste Januarii 1786 at kunde bære de broderede Klæder, som de nu have. 6. Alle Knapper til Mandfolks-Klæder, de af Os befalede Uniformeer allene undtagne, skal for alle herefter forarbeydende Klædestykker være enten af Tøyet, eller og her gjorte Silke- og Kameelhaars Knapper. De gemeene Bonde Knapper maae allerne beholdes. 7. Vi tillade Mandfolk at bære til 1ste Januari 1786 hvad Klæder, som de af Silke og Fløyel nu kan have, og saadanne som de nu er, for saavidt som foregaaende 4de Post det ikke indskrænker; men det skal fra bemeldte Dag af være Mandfolk forbudet at bære, og fra denne Forordnings Publication at lade giøre Kioler eller Overkioler af Silke eller Fløyel; Dog tillades, for Vore Fabrikers Skyld, dette Kiøn at bære indenlands gjorte Silke-Underklæder og Strømper, ligesom og Underfoeder af Silke, men Fløyel skal aldeles herefter være Mandfolk forbudet. Saa maae og alle Silke-Tørklæder, som ikke kan toes ey meere bæres. Men ligesom dette Forbud ey angaaer Manchester og andre Bomulds 4. Alle Klæder og Klædestykker af Brocade, eller hvori Guld og Sølv er indvævet, ligesom og alt hvad med fremmede Steene er indfattet, være sig ægte eller uægte, maae tilligemed ægte og uægte Perler ikke bæres eller sees paa nogen efter den 1ste Januarii 1784. Dog undtages som sæd, vanlig de af kostbare Steene gjorte Præsenter, hvormed Vi og Vores Kongelige Huus kan nogen have benaadet. Fra bemeldte 1ste Januarii 1784 maae og al Brug ophøre af Plumager og alle fremmede Kniplinger, ligesaa og alle saa kaldte Points. Men lader nogen af Steene, som falder i Vore egne Lande, noget forarbeyde, skal det med Attest kunde bevises, at det virkeligen her er gjort af Landets egne Steene. 5. Al ægte Forgyldning eller Forsølvning saavel paa Vogne, som paa Meubler og i Huusene, maae fra denne Forordnings Publication ey meere giøres, eller af nogen bestilles. 6. Alle Knapper til Mandfolks-Klæder, de af Os befalede Uniformeer allene undtagne, skal for alle herefter forarbeydende Klædestykker være enten af Tøyet, eller og her gjorte Silke- og Kameelhaars Knapper. De gemeene Bonde Knapper maae allerne beholdes. 7. Vi tillade Mandfolk at bære til 1ste Januari 1786 hvad Klæder, som de af Silke og Fløyel nu kan have, og saadanne som de nu er, for saavidt som foregaaende 4de Post det ikke indskrænker; men det skal fra bemeldte Dag af være Mandfolk forbudet at bære, og fra denne Forordnings Publication at lade giøre Kioler eller Overkioler af Silke eller Fløyel; Dog tillades, for Vore Fabrikers Skyld, dette Kiøn at bære indenlands gjorte Silke-Underklæder og Strømper, ligesom og Underfoeder af Silke, men Fløyel skal aldeles herefter være Mandfolk forbudet. Saa maae og alle Silke-Tørklæder, som ikke kan toes ey meere bæres. Men ligesom dette Forbud ey angaaer Manchester og andre Bomulds Tøyer, saa strækker det sig ey heller til de saa kaldte halv Silke- og Linned og halv Silke- og Bomuld, samt halv Silke- og Uld-, og halv Silke- og Floret Tøyer, hvilket alt, naar det beviisligen her er gjort, maae, som tilforn, være tilladt at bæres. 8. Fra 1ste Januarii 1786 bortfalder gandske al Brug af Pelsværk til Border og Stads=Klæder. Derimod til Overkioler og for Varme bruges derefter allerne indenlandsk Pelsværk, og af fremmed allerne det saa kaldte Graaværk. 9. Tienere ved Vore Embedsmænd og andre maae fra 1ste Januarii 1786 af Silke intet bære uden Haarvunge, Pidske, Halsbaand og Strømper. Tienestepiger fra samme Tiid heller ikke af Silke, undtagen Kaaber og en sort Silke-Kiole.