Københavns Adresseavis, 1789-05-13
Tanker ved Hr. Johannes Engelbretsens og Jomfr. Mette Magdalene Ardvads Ægteforening d. 6 Mai 17789. Naar vi med Agtsomhed vil tænke, Guds Viisdoms, Godheds Veye til vort Vel, Beundret da min Siæl sig senke. I dyb Erkiendtlighed. Hvad Lykke, Held Gav Godhed os end her i Livet, Ved Ægteskabets sterke, søde Baand. Den Lykke er min Broder givet, Den Gave tog du nu fra Almagts Haand. Nyd da i stille Fryd den Lykke. At eye en med Dyd og Skiønhed prydet Ægteven, Og Himmel, du som gav Samtykke, Kron dem med din Velsignelse igien, Stør dem i gode Dage viis, Og styrk dem med din Kraft i Modgangs Hede, Der Jdræt være til din Priis, Din Kierlighed i alle Ting dem lede. Til Lykke da, og elskte Par, Hverandres store Fryd og Glæde. Mit Ønske er, som det før var: Gid eders Boelig være Dydens, Lykkens Sæde! P. E. Ved Frue Majorinde de MOLDRus Urne. Hvo kiendte Dig, og saae ey Skiønheds ægte Stempel, Dybt præged i Din Aand, der vidt udstraalde Glands Blot Støvet som omgav Din Aand for Skiønheds Tempel, Erkiendte hvo Dig faae, blot Smilen trylled Sands. Hvo saae med Smerter her Din Kamp og ikke blødte, Ey som Din Ved; men Skabning kun med Dig? Men ak, Du var - og Döden grasom stødte Sin Dræbedolk, og röved Verden Dig! Høyt hævede Din Aand sig og fra vore Egne Og seyrende forlod den sit nedbrudte Leer, Men Dine Venner her ved denne Urne blegne Og sukke vemodsfuld: Hun er ey meer, Ved Jørgen Henrich Hansens Grav, 20 April 1789. Var dette Liv dog aldrig frie for Plage, Var ingen til en varig Lykke født! Hvor god den Gud, der talte dine Dage, Og i din Ungdoms Morgen dig til Hvile bød; Men naar din Moders ømme Taare rinde, Og naar din Fader klager ved dit Savn, Naar dine Venner sørge ved dit Minde, De tænke Dydens Yndling og dit kiere Navn. Ukiendt med Verden og dens uste Glæder, Der aldrig glædte den, der søgte dem. Din gode Siel kun søgte der sin Hæder, Hvor Dyden evig lønnes - i de Godes Hiem. Nyd da den Sallighed, hvorom de korte Dage Du ret anvendte, har forsikret dig. Den Taare og min Ven, som flyder ved min Klage, Er alt det Offer, du kan faae af mig. Her Jndhold af den kongelige Forordninge, angaaende et Laan paa Annuiteter til 3 Procent i Forbindelse med den under 11 Martii d. A. paabudne Skat. Ligesom H. M. ved Forordningen af 11 Martii sidstleden haver tilkiendegivet sine kiere og troe Undersaatter, hvorledes H. M. haver været nødsaget, af dem at før dre en overordentlig Understøttelse, for dermed nogenledes at erstatte de Bekostninger, der ere blevne anvendte til de Foranstaltninger og Udrustninger, som deels have været en Følge af de i Norden udbrudte Uroligheder, deels uomgiængelig fornødne til de kongelige Staters Betryggelse; og derudi tillige bestemt, paa hvad Maade og efter hvilket Forhold denne Understøttelse skal udreedes: saa har H. M. end videre taget i Overveyelse, ved hvilke Midler, enten det kunde tilveyebringes, som endnu maatte udfordres til ovenanførte Hensigters Opnaaelse, dersom imod H. M. Ønsker, og Bestræbelser disse Udrustninger og Krigsforberedelser, fremdeles skulle blive fornødne, eller endog tiltage eller ogsaa, om denne H. M. Attraae opfyldes, den Orden, som H. M. har befalet i Henseende til de kongelige Finantsers Forvaltning, kunde igien oprettes og vedligeholdes. Ved Valget af de til disse Øyemeed førende Midler har H. M. fornemmelig havt Hensigt til, deels at Renterne af de hertil anskaffende fornødne Fond, som i Fremtiden vil paaligge den kongel. Kasse, kunde forblive i Landet; deels ogsaa, at Anskaffelsen selv maatte endog for Vedkommende indeholde et Middel, hvorved den Byrde for en stor Deel kunde lettes, som H. M. har maattet paalægge sine kiere Undersaatter ved ovenmeldte Forordning, og følgelig være saaledes indrettet, at, saavidt det paa nogen Maade er giørligt, alle kunde deeltage derudi enhver efter sin Evne og Formue, J Følge heraf og det af Finants=Collegio, desangaaende gjorte Forslag fastsætter og anordner H.M., som følger: 1. Alle og enhver, som, foruden den Skat, de i Følge Forordningen af 11 Martii d. A. bør erlægge, vil forstrække den kon el Kasse det tredobbelte af sammes Beløb, skal gives for denne extraordinaire indskudte Summe, saavelsom for Skattens Beløb et transportable Annuttets Beviis, som efter en i det følgende bestemmende Orden i sin Tid med dets fulde paalydende Summeligien indfries, og hvoraf, indtil det skeer, betales en aarlig Rente af 3 Procent. Naar altsaa den, som efter benævnte Forordning skulle erlægge 1000 Rdlr. i Skat, foruden disse 100 Rdlr. endnu indskyder 300 Rdlr. i den kongel. Kasse, saa gives ham Annuitæts Beviser for 400 Rdlr., som paa foranførte Maade i sin Tid med en lige Summe udbetales, og hvoraf han imidlertid nyder aarlig 12 Rdlr. i Renter. Efter samme Forhold skeer Bestemmelsen med større eller mindre Summer. 2. Renterne af disse Annuitets=Beviser, saavelsom det bestemmende Afdrag paa Capitalen skal i de fastsatte Terminer, det være sig i Freds= eller Krigstider, uden noget Ophold eller Afkortning betales til deres Eiere, og disse i alle Tilfælde ansees lige med andre Statens Creditorer, saa skulle og de i Overeensstemmelse med de herefter givende Forskrifter udstædte Annuitets Beviser være ligesaa forbindende for H. M. og Sine Efterkommere, som andre af H. M. egenhændig underskrevne Obligationer, og skal ikke alene samtlige Jndkomster af de Kongelige Riger og Lande, men og i Særdeleshed den ved Placaten af 8 Julii 1785 oprettede Rente= og synkende Fonds tiene til Borgen for denne Renternes og Capita lens ufeilbarlige Betaling. 3. Denne Anordning skal imidlertid ikke giøre ringeste Forandring udi den angaaende Paalægget udgangne Forordning, men de derudi befalede Foranstaltninger have deres Fremgang uden noget Ophold. 4. Den som agter paa den i 1ste Post foreskrevne Maade at deeltage udi dette Laan, skal i det seneste ved Erlæggelsen af den udi Forordningen af 11 Martii dette Aar paabudne første Skatte Termin hos den Oppebørsels Betient, hvor Skatten skal betales, skriftlig erklære, at han vil have anseet denne betalte første Skatte Termin, som den første Termin af den Forstrækning, han i Overeensstemmelse med nærværende Forordning agter at giøre den Kongelige Kasse, og udi saadan Erklæring formelig forpligtte sig til de øvrige Terminers forskriftsmæssige Betaling. For saavidt den i første Termin erlæggende Skat eller en Deel deraf, skulde, som en Gage, Pension eller Vartpenge af den Kongelige Kasse, være indeholdt udi dette Aars andet Qvartal, bør den her i foreskrevne Erklæring fror denne Deel af Skatten gives i det seneste inden dette Aars Julii Maaneds Udgang. Naar saadan skriftlig Er kring er givet, ansees alle de, Terminer, som i Følge denne Forordnings Bydende derefter skal erlægges, som pligtige Afgifter, og skal ved deres Forfaldetid strax kunne inddrives som resterende Skatter, med alle de Fortrins Rettigheder, som de Kongelige Skatter ere tillagte. 5. H. M. autoriserer alle Formyndere og Administratorer, der forvalte Umyndiges eller offentlige Stiftelsers og Jnstituters Midler, efter Forgodtfindende paa den her foreskrevne, saavelsom den i 16de 5. benævnte Maade at deeltage i Laanet. 6. Hvo som ikke ved at erlægge den første Skatte Termin, eller efter denne Forordnings 4de Posts udførligere Forskrift, inden dette Aars Julii Maaneds Udgang giver denne Erklæring, ansees som den, der ikke vil deeltage i Laanet, og taber al Adgang dertil, om han end- og siden indkom med en Erklæring desangaaende. 7. Den hele Summe, Paalægget, saavelsom det desforuden giørende Tilskud, erlægges i 4 Terminer. den første, som er den ved Forordningen af 11 Martii d. A. for hvert Sted paabudne første Skatte Termin, de ales ikkun Skattens halve Beløb; i den anden, som er den ved Forordningen befalede anden Skatte=Termin, den resterende halve Deel af Skattens Beløb, og ligesaameget af det desforuden giørende Tilskud; i den tredie, som fastsættes til 1 April 1790 ligesaadan Summe, som i anden Termin er betalt, og i den fierde, som bestemmes til 1 Julii 1790, det som af den hele indskydende Summe endnu staaer tilbage. Naar altsaa den der er pligtig at betale Paalægget med 100 Rdlr., har erklæret, at ville tilskyde 300 Rdlr. for at erholde en Annuitet af 400 Rdlr., saa betaler han den 31 Julii 1789, eller ham indeholdes i dette Aars andet Qvartal, eller ogsaa han erlægger paa begge Maader i de ommeldte Tider ikkun 50 Rdlr., til sidste December 1789 og til 1 April 1790 betales hver Gang 100 Rdlr., og til 1 Julii 1790 de 150 Rdlr., som af den hele Summe endnu staae tilbage. 8. Enhver kan efter eget Behag betale hele Jndskuddet, eller flere Terminer paa een Gang; men naar det for hver Termin bestemte Jndskud ikke er skeet i det seeneste 14 Dage efter den benævnte Dag, saa inddrives det ligesom resterende Skatter. 9. Jndskuddene betales der, hvor Paalægget efter Anordningen skal erlægges, og meddeles for hver erlagte Termin vedkommende Oppebørsels Betients Qvittering, indeholdende, at den benævnte har erlagt første, anden, tredie eller fierde Termin af det ved denne Forordning aabnede Laan paa Annniteter. Naar denne Qvittering indleveres til det til Annuiteters Udstædelse indrettede Contoir, gives for den første Jndskuds=Termin, 2 Maaneder efter samme, og for de øvrige 3 Terminer strax, naar Qvitteringen indleveres, et Annuitets Beviis, hvilket tilkiendegiver baade Jndskyderens Navn, den indskudte Summe, den Termin udi hvilken det er skeet, og at deraf svares 3 Procent aarlig Rente, saalænge indtil det efter sin Orden indfries; men paa Jhændehaveren kan ingen Annuitet udstædes. Renterne begynde at løbe fra hver af de bestemte Indskuds Terminer for den Summe, som i hver Termin er indskudt 10. Jngen kan deeltage i Laanet for mindre Summe, end for 25 Rdlr., Paalægget iberegnet, hvilket da forudsætter en Skat af denne Summes fierde Deel, ligesom heller ikke kan udstædes mindre Annuitets=Beviis end paa denne Summe. Naar altsaa det hele Jndskud, eller hver betalende Termin ikke udgjør saadan Summe, saa kan disse paa mindre Summer lydende Qvitteringer ikke indsendes til Omvexling imod Annuitets Beviser, indtil de tilsammen tagne udgjøre i det mindste 25 Rdlr., som den ringeste Summe, hvorpaa Annuiteter udstædes. 11. For de i Danmark og Norge indskudte Summer udstædes Annuitets=Beviserne i Kiøbenhavn ved de dertil anordnende Annuitets=Contoirer, og lyde de paa dansk Courant. Ved disse Contoirer holdes ogsaa Bøgerne over de der udstædte Annuiteter. 12. Renterne af disse Annuiteter betales første Gang den 1ste Julii 1790 for de for denne Termin indskudte Summer, beregnet for hver af de 3 Terminer, udi hvilke Jndskuddene efter denne Forordnings 7de Post skal skee, og derefter aarlig til hvert Aars første Julii. De kan modtages ved den af de kongl. Kasser hvor Eieren maatte forlange det, og uden Foreviisning af Annuitets=Beviserne, under Jagttagelse af de Bestemmelser, som H. M. i den Henseende i sin Tid nærmere ville lade bekiendtgiøre. 13. Af dette Laan skal hvert Aar indfries en vis Summe, som i sin Tid nærmere skal tilkiendegives, hvilket aarlige Afdrag dog ikke skal blive mindre end 2 Procent af den, i Overeensstemmelse med denne Forordning, som et Laan i den kongel. Kasse indskudte Summe, iberegnet den dermed i Forhold staaende Deel af Paalægget, og skal ved een, til hvert Aars 2den Januar foranstaltende Trækning bestemmes, hvilke af Annuiteterne udi samme Aar blive at udbetale. 14. De udtrukne Annuiteter betales ved Kiøbenhavns Zahl=Kasse til hvert Aars 1ste Julii, men til den Ende bør de først være foreviste i Annuitets=Contoiret til Paategning, at de af Bøgerne ere udslettede. Dog tillades, at naar derom ansøges, Betalingen maae anvises paa en af de andre Kasser, men endog i dette Tilfælde maae Annuitetens Udslettelse af Bøgerne først besørges ved Annuitets=Contoiret i Kiøbenhavn. Den 1ste Udbetaling skeer 1ste Julii 1791, og første Trækning foranstaltes den 2den Januar nestforhen. 15. Disse Annuiteter kan transporteres efter enhvers Forgotfindende, og kan derved enten en Annuitet deles i flere, eller og flere samles i een, ligesom og Transporten kan forlanges ved Eierens blotte Paategning paa Annuitets=Beviset, hvilket kan skee ikke allene af første Eier, som i Bøgerne er benævnt, men endog af dem, som ved saadant Endossement ere blevne Eiere deraf, naar disse ved Paategning igien forlange Transport paa en anden; dog maae denne Transport alletider skee paa en navngiven Person, og Annitets=Beviset indleveres til Annuitets Contoiret før Renterne deraf anvises, for at Annuiteterne virkelig kan anføres i Bøgerne paa dens Navn, som ved det skeete sidste Endossement til den Tid var Eier deraf. 16. H. M. tillader, at naar nogen for sin egen Skat ikke kan eller vil giøre Indskud til Laanet, en anden efter Overeenskommende med den Skattepligtige, maae paatage sig at indskyde dertil for den Skat, denne bør erlægge; dog skal i dette Tilfælde ligeledes inden dette Aars sidste Julii indgives en skriftlig Forsikring, hvorved den, som saaledes paatager sig Indskuddene for en anden navngiven Person, forpligter sig at betale dem i d fastsatte Terminer, ved at overtage samme Forbindtlighed, som den i foregaaende 4de Post foreskrevne Erklæring indeholder. Efter saadan givende Forsikring, som af vedkommende Oppebørsels Betient kan modtages, naar ikke grundet Tvivl haves om det givne Løftes Opfyldelse, nyder den, som paa den foreskrevne Maade paatager sig Indskuddene til Laanet for een eller flere Skattepligtige, Annuitets Beviser baade for Skatten og for de dermed forbundne Jndskudde, lydende paa de Summer, som i hver Termin ere indbetalte i den kongel. Kasse. 17. De, som i Følge Forordningen af 11te Martii. d. A. finde for got, at indsende deres Angivelse til de Deputerede i Rente=Kammeret, bør, saafremt de ville deeltage i Laanet, tilstille bemeldte Deputerede en lige Forklaring, som den i 4de 8 ommeldte, og inden den der foreskrevne Tid, samt tilkiendegive dem, hvorledes, og paa hvem de forlange deres derfor erholdende Annuiteter udstædte, hvilke af Annuitets Contoirerne paa de Deputeredes skriftlige Forlangende og imod deres Forsikring, at Pengene i den kongel. Kasse ere indbetalte, skal udfærdiges. 18. Det staaer til enhver at deeltage i Laanet ikkun for en Deel af den Skat, han har at erlænge, naar han derover paa samme Maade giver sin skriftlige Erklæring, som 4de §. foreskriver for dem, der deeltage for den hele Skat. I dette Tilfælde betragtes den hele pligtige Skat, i Henseende til Indskuddenes Bestemmelse, som bestaaende af 2de særskilte Dele, nemlig af en simpel Skat, og en Skat, hvorfor tillige skeer Indskud til Laanet. Den første betales efter Forordningen af 11te Martii dens Forskrift i de 2de derudi bestemte Skatte Terminer, og den anden med de dertil hørende Tilskudde udi de ved denne Forordning fastsatte Terminer i samme Forhold til denne Deel af Skatten, som i Henseende til Indskuddene i Almindelighed er foreskrevet. Naar følgelig den, som for Exempel er pligtig at erlægge en Skat af 100 Rdlr., erklærer, at han vil deeltage i Laanet ikkun for en fierde Deel deraf, saa deles hele Skatten efter dette Forhold i tvende Deele, den ene, nemlig 75 Rdlr., er den simple Skat, som efter Skatte Forordningens Jndhold erlægges i de derudi, anordnede tvende Skatte-Terminer, hver Gang med det halve; den anden, nemlig 25 Rdlr., er den med Laanet forbundne Skat, som betales tilligemed det, som til Laanet tilskydes, i de udi nærværende Forordning, bestemte fire Terminer, med 12 1/2 Rdlr. i første, 25 Rdlr i anden, ligesaameget i 3die, og 37 1/2 Rdlr. i fierde Termin, eller hvor efter §. 7 ikkun tre Terminer, finde Sted, 12 1/2 Rdlr. i første, 37 1/2 Rdlr. i anden, og 50 Rdlr. i tredte Termin.