Corsaren, 1842-11-25
Dronningens Regiment. Der er intet Phænomen, der stadig gjentager sig i Verden, uden at det jo, hvor afhængigt af Tilfældet det end er, vil findes underkastet visse bestemte Regler for dets Tilsyneladelse. Om det saa er Antallet af uægte Barnefødsler, saa følge de efter Hr. Prof. Levyls Beviis i Schouws "Dansk Ugeskrift" en bestemt Regel, saa at man med en til Vished grændsende Formodning hvert Nytaar kan udregne, hvormange der i Løbet af Aaret ville indtræffe. Efter den medfulgte Tabel tør det saaledes med temmelig Rimelighed formodes, at der i Aaret 1843 vil skee 711 uægte Fødsler i Kjøbenhavn, af hvilke de 347 ville være Drenge og og de 364 Piger. Af alle 711 Fødsler ville de 21 være i Dølgsmaal. Dødfødte ville Jngen være undtagen Prof. Sibberns "Dikaiosyne." Betænker man nu, hvor vanskelig hiin Beregning maa være, saa vil man sikkert efter den heldige Løsning, den har modtaget, fritage os for ethvert yderligere Beviis for den ovenfor anførte Sætning: At selv de meest tilfældige Phænomener gjentage sig efter bestemte Regler. Endnu lettere vil man indrømme dette med Hensyn til Tildragelser, ved hvilke visse indre og ydre Criterier kunne lægges til Grund for Beregningen, saaledes ved: Hvorledes en Theatersaison under en bestemt Direction vil tilfredsstille Publicum. De indre og ydre Data, der her ere givne, ere Theaterdirectionens Sammensætning og dens foregaaende Virken. - Overeensstemmende hermed havde vi anstillet en Calcule over vor Theaterdirections Virken iaar, confereret med de to foregaaende Aar. Vi havde givet Directionen visse Points for hverStykke, ligesom det er Skik ved Cadet-Academiernes og ved Høiskole-Exammen. Summen af disse, nemlig Plus- og MinusPointerne sammenlagte, havde for de to sidste Aar givet 0, hvilket udtrykt i Ord vilde sige, at Theatret netop havde holdt sig, dog betinget eller indskrænket ved Reglen: Jngen Fremgang i Fred er Tilbagegang. Vi gjorde nu tillidsfuldt Regning paa, at der iaar vilde vise sig et O. Men i lang Tid tegnede Anspicierne til, at vor Beregning ikke vilde slaae til. Glaser blev hidkaldt. Vi fik "Wilhelm Tell" og den store Symphoni, og vi maatte nødvendigviis efter vor Maalestok give Directionen - 15. Desuden maatte vi paa dens egen particulaire Conto anskrive et Plus for Numereringen af 2det Varquet. "Hvor skulle nu de behørige -  15 komme fra for at udbringe Resultatet?" tænkte vi allerede. "Der vil vel som i de forrige Aar komme Stykker, der ere daarlige; men Nogle ville dadle dem, Andre rose dem, og hvert vil altsaa i det Høieste udbringe - 1". Men see: Skjæbnen, der ikke vil svigte Prof. Levy med de uægte Barnefødsler, kom ogsaa os tilhjælp paa en høist uventet Maade. Den kom ikke pludselig, den lod sig melde. Først med Andersens Fuglen i Væretræet". Vi vilde skrive - 1; men, da vi vare i Forlegenhed for Minus, satte vi - 2 - hvor kunde vi vide, at "Dronningens Regiment" skulde komme? Men det kom, og det forsynede os med Minus, saa mange Points, som vi ville have. Vi ere ordenlig i Forlegenhed med dem; vi ville have vort O ud, men vi ville heller ikke have mindre end 0. Hvor vi see hen, er der Minus, ikke en Haand rører sig til et Plus, ikke en Gaasepen, ikke engang "Dagens" og "Berlingskes". Med kold, men samvittighedsfuld Retfærdighed afveier "Berlingske" dets Skjæbne: "Dronningens Regiment, som blev givet iaftes, fandt intet Bifald og blev udhysset." Her er Alt sagt: 1) Det fandt intet bifald. 2) Det blev udhysset. Forloret, caput, dødt, steendødt! Jkke en Funke af Liv levner "Berlingske" det, og den har Ret. - "Dagen" gaaer endnu videre. "Berlingske" har dog kun berettet det Constaterede, det Nærværende. "Dagen" berøver det Fremtiden. "Dronningens Regiment" blev iaftes saa slemt medtaget, at det neppe oftere vover at vise sig i Marken." "Nederlaget var velfortjent", tilføier "Dagen" som et Spark. J Fablen sparkede Æslet til den døde Løve; her er nok en Død, men det er ingen Løve. Jmidlertid, "Dagen" tilføier et saa eftertrykkeligt Spark, som om det var et Regiment Liberalister, der var hugget ned. - Det forstaaer sig, at Oppositionsbladene, der have daglig Øvelse i at slaae ihjel, og hvis Følelse derfor er mere afstumpet, gaae endnu uskaansommere frem. De dræbe ydermere dets Fortid. Var der mere at berøve det, var der Andet end Fortid, Rutid og Fremtid, saa havde de taget det. Det tør vi forsikkre. Det er altsaa paa det suffisanteste ihjelslaaet, det er det dødeste af alle døde Ting, det kan bruges som Emblem paa Tøden istedetfor de stygge Tegninger efter Holdein, der ere trykte i Flinchs og Frolunds Almanak. Et mangler rigtignok, der burde skimte igiennem: Haabet om Gjenopstandelsen. Der var altsaa Minus over en lav Sko - hvad sige vi? Der var Minus over et Par Reusserstøvler. J en saadan Overflødighed er det vansteligt at være maadeholdende; imidlertid, vi have været det, vi have ladet os nøie med at sætte - 14. Det ene Point, vi beholde tilovers, er altid godt at have i Baghaanden Saa vil da Beregningernes Ære være frelst - Veregningernes, Prof. Levys og vor. Theaterdirectionens æsthetiske Fortjeneste i denne Saison vil være 0 - Numereringen af 2det Parquet. Denne sidste nænne vi ikke at reducere; det er en blivende Fortjeneste, som Theaterdirectionen har indlagt sig.