Ribe Stifts Adresseaviser, 1813-11-23
J Randers Amtstidende berigtiges Beretningen i denne Avis No. 85, betræffende det paa Hattens Rev strandede Smakskib, ført af Skipper Jens Buchtrup fra Aarhuus af Secondlieut. og Garnisonsadjutant paa Fortet Kyholm, v. Schilling, saaledes: Det blev mig meldt som Inspections vagthavende Offceer, den 3de October, om Morgenen tidlig, at der var ankommet til Kyholm en Jolle fra en Smakke, som havde sat sig paa Grund paa Hattens Rev, og bad om Assistence af Fortet Kyeholms Baade, for at redde endeel Passagerer, m.v. Jeg stod strax op for at melde Kommandanten dette, da der strax efter, førend jeg fik dette meldt, kom Bud til mig fra Kommandanten Hr. Major v. Wachler, som var bleven underrettet af Lodserne om dette Skibs Stranding, at eftersom jeg havde Vagt, jeg da maatte strax tage over til Hr. Kapitain og Ridder Suensen, som kommanderede den ved Samsøe stationerede Roeflotillie, og bede ham om Assistence for at redde hvad der kunde reddes paa den strandede Smakke. Jmidlertid gik den herværende Lodsbaad strax ud til det strandede Skib, men da jeg befandt mig syg, bad jeg at der maatte reise en anden Officeer i mit Sted, hvorpaa Hr. Lieutenant v. Federspiel blev beordret at tage over til Hr. Kapitain og Ridder Suensen, for at begiære forbemeldte Assistence; men Hr. Capitain og Ridder Suensen svarede, at han ingen Fartøi havde til denne Hielp, men han vilde see at forskaffe en stor Baad som laae ved en Bye kaldet Stauns paa Samsøe. Denne Baad gik rigtig nok ud, men vendte tilbage igien halvveis uden at giøre nogen Virkning. Jngen reddede Passagererne m. v. undtagen den ommeldte Kaperfører Christian Bruun og den fra Kommandanten Hr. Major v. Wachler udsendte Lodsbaad. Disse 2 Baade indbragte til Fortet Kye holm, Passagerene, Skipperen og Drengen med deres Tøi. Kapitain og Ridder Suensen har altsaa ikke med sine Fartøier bidraget det mindste til Folkenes Redning m.v. i denne Henseende. Kiæk, skiøn og konduitfuld var Kaperfører Bruuns Handling, da det ikke paa nogen Maade var mueligt at anlægge med nogen Fartøi til Smakken, formedelst de stærke Brændinger som gik ved Revet, da det var en Steenrevl hvorpaa Smakken var kommet til at staae imellem 2de af RevetsSteene, og altsaa gik Brændingerne fra begge Sider. Men Kaperfører Bruun endsede ikke Faren, men tænkte kuns paa at redde, hvorpaa han tilligemed de øvrige kastede sig ud i Vandet og naaede lykkelig Skibet, hvor Bruun opfandt Redningsmidlet med de omtalte Bomulds=Sække. Uden denne Mands saa menneskekiærlige Daad ville vist intet Menneske paa Skibet have undkommet; og hvor gyseligt maa det ikke være at see saaledes sin Død imøde uden at kunne giøre mindste Modstand, eller vente mindste Hielp. Men Forsynet har mange Veie at føre Mennesket paa. Ligesaa usandfærdig som paafaldende er det at Smakken skal være bragt ind til Samsøe, thi Smakken efter at være kommet paa Grund, blev strax saaledes slaaet imellem Stenene at den kort derefter var fuld af Vand, og hvorledes skal et Skib bringes nogen Steds hen som er fuld af Vand. Nei, Skibet stod i adskillige Dage paa Revet, hvor det efter en N. D. Vind blev drevet løs og gik til Søes, hvor det sandsynligt er sinnet, Følgende simple og som virksomt befundne Middel til at holde Myrer fra Bistader og Træer, anbefales i Handels= og Jndustritidenden: Erfaringen har lært, at Myrer aldrig opholde sig ved Stranden paa de Steder, hvor Fiskerne samle deres Fisk, eller lægge deres Garn. Kaster man noget af en Fisk i en Myretue, da nødes Myrerne til at flytte Tuen nogle Alen derfra. Af disse Kiendsgierninger har man derfor taget Anledning til at binde gamle brugte Fiskenæt og Stokken Bistaden hviler paa, eller og Træstammen, og Myrerne have aldrig gaaet over dem.