Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1840-09-04
Roeskildske Stænderforsamling. (Fortsættelse.) Otte og tyvende Møde. Præsidenten anmeldte følgende private Andragender: 105) Biskop Mynster. Skrivelse fra Pastor Hass i Medolden i Ribe Amt, hvormed indsendes en af 29 Gaardmænd og 9 Huusmænd understreven Petition, hvori Forandringer i Statsforfatningen fraraades. 106) Samme. Petition fra 72 Skolelærere i Præstøe Amt og Forbedring i Skolelærernes Kaar. 107) Godseier Tutein. Andragende fra Udgiverne af Bladet Fædrelandet om, at Postforsendelse maatte tilstaaes ethvert ikke specielt forbudt Blad, som ubetinget Ret, hvilke Andragender bleve afgivne til vedkommende Comiteer. Sagen angaaende Bevillinger til at betjene sig af en anden Præst end Sognets foretoges til foreløbig Behandling. Comiteen havde modsat sig at der skeete nogen Forandring med Hensyn til Daaben, men forøvrigt gjort følgende Jndstillinger: 1) at vedkommende Præster ikke bør negte deres Samtykke til, at et Barn af deres Sogn maa confirmeres i et andet Sogn, naar Forældre eller Værger ønske det; dog at ingen Præst maa til Confirmationsforberedelse antage noget Barn af et fremmed Sogn, som er forpligtet til at søge offentlig Skole, medmindre det ved den Halvaars-Examen, som gaaer forud for Antagelsen, er paa den i Skoleanordningerne, for Kjøbstæderne 9 32, og for Landet 8, 25, befalede Maade af vedkommende Skolecommission udskrevet af Skolen; ligesom vedkommende Præst, saafremt han finder det fornødent, er berettiget til at fordre, at ogsaa de Børn, der ere fritagne for Skolegang, forinden skulle i Skolecommissionens Overværelse underkastes en Prøve, om de ere i Besiddelse af de befalede Kundskaber. Finder en Præst sig beføiet til at negte saadant Samtykke, da bør han strax gjennem Provsten andrage Sagen for Biskoppen, som, hvis han finder, at Sagen uden tilstrækkelig Grund er nægtet, kan meddele den fornødne Tilladelse, men i modsat Fald indberetter Sagen til det kongelige danske Cancellies Afgjørelse. 2) at Bevillinger til at communicere i en fremmed Menighed herefter maae kunne erholdes hos Provsten i Districtet, naar Vedkommende personlig henvende sig til ham desangaaende, mod et Gebyr for de Personer, der kunne henregnes til den arbeidende Classe, af 2 Rbd., for Andre af 5 Rbd., – hvilke Gebyrer blive at anvende til et kirkeligt Øiemed, – men af Trængende uden Betaling. Over disse Gebyrer maatte ved Aarets Slutning Regnskab blive at aflægge af Provsten gjennem Biskoppen til det Kongelige Danske Cancelli. Bevillingen maatte gjelde for Mand, Hustru og confirmerede Børn, saafremt disse ønske at benytte samme, men ikke for Tjenestetyende eller andre Personer i Huset. Disse Bevillinger skulde kun være gjældende for 3 Aar, da de derefter mod det fastsatte Gebyhr kunde fornyes, dog kun naar de Paagjældende for Provsten fremlægge Beviis for, at de virkelig have communiceret i en anden Menighed. J særegne Tilfælde, hvor Provsten paa Grund af den Paagjældendes utilbørlige Forhold maatte formene, at Bevillingen ikke bør tilstaaes, vilde han strax have at indberette Sagen til Afgjørelse, paa foranførte Maade, af Biskoppen eller Cancelliet. 3) at der ved Afgjørelsen af de her omhandlede Begjeringer ikke bør tages Hensyn til Vedkommendes religieuse Meninger, men at de kun bør afslaaes, naar andre tilstrækkelige Grunde ere forhaanden. Den Debatte, som reist sig om denne Sag, gik fornemmelig ud paa om nogen Petition skulde indgives, eller om man skulde vente indtil Ritual sagen var tilendebragt, ligesom og flere Indvendinger bleve gjorte mod Comiteebetænkningen.