Berlingske Tidende, 1814-06-17
10 Artikel. Dronningen af Portugal forbinder sig til, ifølge trufne Overeenskomster med de Allierede, og til Udøvelse af 8de Artikel, at giengive Hs. Majestæt Kongen af Frankrig, inden den siden fastsatte Frist. det franske Guyana, saaledes som det var den 1ste Januar 1792. Dersom ovenstaaende Stipulation skulde være Aarsag til, at den Uenighed, som til hiin Tid fandt Sted i Anledning af Grændserne, atter skulde blive fornyet, saa er man bleven enig om, at denne Strid skal endes ved en mindelig Overeenskomst mellem begge Hoffer, under Hs. brittiske Majestæts Megling. 11 Artikel. De Pladser og Forter, der findes i de Colonier og Establissementer, som skulle tilbagegives Frankrig ifølge Artiklerne 8,9 og 10, Fulle overleveres i den Tilstand, hvori de ere i det Øieblik nærværende Tractat underskrives. 12 Artikel. Hs. brittiske Majestæt forpligter sig til at lade de franske Undersaatter, med Hensyn til Handelen og Sikkerheden af deres Personer og Eiendomme paa Grændserne af de engelske Besiddelser paa det indiske Fastland, nyde samme Lettelser, Privilegier og Beskyttelse, som for nærværende Tid vises eller siden bliver viist de meest begunstigede Nationer; hvorimod Hs. Majestæt Kongen af Frankrig, hvem intet ligger meere paa Hierte end Fredens Varighed mellem den franske og engelske Krone, og som ønsker at bidrage af mueligste Evne til at bortfjerne fra nærværende Øieblik af alt hvad der i begge Natio vers Forholde engang kunde forstyrre den gode Forstaaelse, forpligter sig til ikke at anlægge noget Fæstningsværk i de Establissementer, som skulle tildageleveres ham, og som ligge ved Grændserne af de brittiske Eiendomme paa det indiske Fastland, samt ikke at holde i disse Etablissementer mere end det til Politiets Haandhævelse nødvendige Troppetal. 13 Artikel. Hvad de Franskes Ret engaaer til at fiske ved den store Terre Neuvebank, paa Kysterne af Øen af dette Navn og de hosliggende Øer, samt i St. Lauenbugten, skal Alt sættes paa samme Fod som i Aaret 1792. 14 Artikel. De Colonier, Contoirer og Establissementer, som skulle tilbagegives Hs. Majestæt den franske Konge, skulle overleveres, nemlig : de som ligge i de nordlige have, samt enten i Havens ved eller paa Fastlandet af America og Africa, inden tre Maaneder, og de som ligge paa den anden Side det gode Haabs Forbierg, inden sex Maaneder efter nærværende Tractats Ratification. 15 Artikel. Da de høie contraherende Parter have forbeholdt ved den 4de Artikel i Conventionen af 23de April sidstl. at bestemme ved nærværende befinitive Fredstractat de Arsenalers, bevalnede og ubevæbnede Krigskibes Skjebne, der findes i de Pladser, som ifølge 2den Artikkel af bemeldte Convention skulle tilbagegives i Frankrig, er man bleven enig om, at omtalte bevæbnede eller ubevæde nede Krigskibe og Fartøier, saavelsom Søartilleriet, Sømunitions- og alle Bygnings= og Bevæbningsmaterialier skulle deles mellem Frankrig og det Land, hvori Pladsen ligger, saa at Frankrig erholder to Terdiedeele og de Magter, som Pladserne tilhøre, een Trediedeel. De under Bygning staaende Skibe og Fartøier, som ikke ville kunne stikke i Søen sex Uger efter nærværende Tractats Underskrivning, skulle nedrives, ansees som Materialier og deles som saadanne i det ovenfoanførte Forhold. Commissairer skulle udnævnes fra begge Sider forat befordre Delingen, og derover forfatte Registre, og Passe eller Leidebreve skul udstædes af de Allierede, forat sikkre de franske Haandværkeres, Søfolke- og Embedsmænds Hjemreise til Frankrig.