Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-06-08
Frankerig. Nationalforsamlingen har nu besluttet, at de undvigte Printser herefter miste deres aarlige Jndkomster; dog skulle deres Hof betiente holdes skadesløse af Nationen for deres Fordringer. - Straffen for Desertion er saaledes bestemt, at enhver Militair, af hvad Rang han er, som gaaer over til Fienden forat stride imod sit Fædreneland, har sit Liv forbrudt, men for den simple Desertion straffes en gemeen Soldat med 10, en Underofficier med 15, og en Officier med 20 Aars Fængsel; enhver som forfører til Desertion straffes med Døden, men de Medskyldige, der opdage saadant, blive ustraffede. - Da Feldtmarschal Luckner, gjorde sin Opvartning ved Hoffet, skal han paa en meget rørende Maade og med bevægelige Ord være bleven modtaget af Kongen og Dronningen; hvorpaa Luckner skal have svaret: at han var Constitutionen uforanderlig hengiven, og vilde forsvare den indtil sin Død. - Jacobineren, Jsnard har i Nat. Forsaml. forestillet Frankerigs nærværende kritiske Tilstand; han forsikkrede, at en Contrarevolutions=Plan fra Begyndelsen af havde været, og endnu var i Værk, han opmuntrede alle Lemmer af Nat. Forsaml. til Enighed, for at tvinge Hoffet til at forandre sit Forhold, og endelig gjorde han i meget heftige Udtryk Forslag til en Adresse til Kongen, men blev afbrudt i sin Tale, og man udsatte denne Sag indtil videre. – Luckner vil ved sin Ankomst til Flandern søge at overtale Feldtmarschal Rechambeau til paa nye at antage Commanden over den saa kaldte nordlige Armee, men man troer, at denne bliver ubevægelig ved sit Forset. Skeer dette, og Luckner altsaa faaer benævnte Krigshær at anføre, foregives hans Plan at være, strax at angribe Østerrigerne med omtrent 60000 Mand, og erobre Mons, førende den Østerrigske Armee bliver forstærket. - General Fayette, hvis Fortropper endnu staae ikke langt fra Namur, har ladet Regieringen i Luttich vide, at den Skaansel, som hidtil var udviist imod det Lüttichske Territorium, kunde herefter ikke ventes, efterdi Emigranterne fandt Tilhold og Understyttelse sammesteds. - Formedelst de Sardiniske Krigsrustninger i Savoyen trækkes endeel Franske Tropper sammen i Egnen ved Lyon. J Brest udrustes adskillige Fregatter for at beskytte den Franske Handel og Seilads i Canalen og Middelhavet, om Østerrigske Capere skulde indfinde sig. - Paa St. Domingo, hvor Urolighederne ere stegne til det høieste, har Gouverneuren, Hr. Blanchelande, været nær ved at blive myrdet: denne Øe er saa godt som tabt for Frankerig, og maa med Magt erobres tilbage. - De Marseilliske Tropper have ikke i Arles udøvet det Onde, som de beskyldtes for, Generalen, Hr. Montesquion, som har undersøgt deres Forhold, roser dem for Orden og Krigstugt, og taler om deres Anføre re, som Mænd, af hvilke man kunde love sig meget: dog skal der iblant benævnte Tropper have indsneget nogle fordægtige Personer, som have anrettet Skade; men disse ere tilbørligen bleve ne afstraffede. - De, som gjorde sig skyldige i at dræbe General Dillon, da han fra det ulykkelige Angreb paa Dornick kom tilbage til Ryssel, ere grebne og førte til Douan for at dømmes og straffes. - Hr. Bourging er nu ved det Spanske Hof bleven antaget som Fransk Gesandt, og har allerede i denne Qvalitet havt Andience hos Hs. Catholske Majestæt. Dette synes at være et Tegn paa Fredens Vedvarelse, fra den Side; men derimod frygter man, at den Preussiske Minister snort forlader det Franske Hof. - Efter Nat. Forsamlingens Beslutning skal alle Huuseiere og Værre i Paris anmelde enhver Fremmed, som siden dette Aars Begyndelse boer eller opholder sig hos dem, under Straf af 300 Livres og 3 Maaneders Fængsel, om det forsømmes, og om der giøres falsk Angivelse, da 1000 Livres og 6 Maaneders Fængsel. - Et Foregivende, at der paa Slottet, Tuilleries, virkelig holdtes Sammenkomst af et østerrigsk findet Partie, har sat Jacobiner-Clubben, Nationalforsamlingen og heele Pariis i Bevægelse. Dette kom allerførst fra en vis Hr. Carra, Forfatter til et Ugeblad, hvori de forrige Ministre, Montmorin og Bertrand, nævnedes som henhørende til dette Partie. Disse anlagde Sag imod ham, som en Løgner, og da han beraabte sig paa de 3 Medlemmer af Nationalforsamlingen og Sikkerheds Commissionen, Chabot, Bazire og Merlin, maatte samme desangaaende giøre deres Forklaring til Dommeren. Da denne indkaldtes for Nat. Forsamlingen, fordi han havde fordret dens Lemmer til at møde for sin Domstoel, fremstode de Herrer Gensonne og Brissot med en ligesaadan Angivelse om et østerrigst Partie, og tale heftigen imod de forrige Ministre, Bertrand, Duvort, Montmorin og Narbonne, dog uden at nævne Kongen og Dronningen. Jmidlertid blev intet af dette Foregivende beviist, som fandt, og vil neppe kunde bevises. Folket som i Hobetal strømmede ind i Haugerne ved Tuilleries, holdt sig dog temmelig rolig, end skiønt til ovenmeldte Foregivende kom endnu det Rygte, at Kongen atter stod færdig til at forlade Paris. Ved Underretning herom, afsendte Hs. Majestæt til Municipalitetet en alvorlig Skrivelse, hvori han beklager sig over dette søgne agtige Rygte, som ikkun havde til Hensigt at forvilde og ophidse Folket, og igientager sine forrige Forsikringer og ikke at vilde forlade Paris. I Soissons har Pøbelen trængt ind i et Huus, hvori der holdtes Club, ruineret Alting i Værelserne, udjaget og forfulgt Lemmerne af Clubben, ja truet nogle af dem med Lygtepælen, fordi samme mistænktes for for at have udvirket et Forbud paa visse Levnetsmidlers Udførsel. Saaledes vedligeholdes den indvortes Uroelighed i Frankerig formedelst Mistanke, Frygt, Partieaand og en opdigtet eller virkelig Utilstrækkelighed af Levnetsmidler.