Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1818-01-15
Adskilligt. Et i Petersborg udkommet Skrivt: "Moskaus Opbrændelse og Plyndring af Franskmændene i Aaret 1812, beskreven afet Øienvidne, fortjener især Opmærksomhed, da det efter samme er en stor Vildfarelse, at holde Moskaus Brand for et hervisk Offer, som Russerne bragte deres Fædrelands Frelse. Vist nok, siger Forfatteren, lod GrevRostopschin sin Herregaard paa Landeveien fra Moschaisk til Mostau opbrænde, og ved et Opslag paa en Pæl Verdensødelæggeren Napoleon vide, at han havde gjort det af Had og Haan mod ham. Men det var en Privatmands herviske Enthustagne, der aldeles ikke stod i Sammenhæng, med hans offentlig Forhold, som Hovedstadens Goument. Havde det været russisk Plant at sætte Jld paa Moskan, kunde den lettest og sikkerst, til Fjendens langt større Skade, blevet iværksat af den russiske Armee; men denne drog rolig igjennem Byen. De første Aarsager til den opkomne Brand maae derimod søges i den Omstændighed, at Napoleons, Garder strax efter Ankomsten gave sig til at plyndre det saakaldte Boder i Nærheden af Kreml. Da disse Boder, vare vel tillukkede og desuden bleve med rasende Glubsthed, forsvarede af store i dem indsluttede Hunde, som først maatte dræbes, saa blev det mørk Aften, inden den egenn lige Plyndring kunde begynde. Soldaterne betjente sig dertil af de forefundne Vox= og Tællelys, som de tændte ikke enkelte, men i hele Knipper og derefter lode ligge uslukkede, for des mageligere at bortslæbe deres Bytte. Paa denne Maade udbrød inden een Time Jld i disse store Magasiner, der indeholdt saa meget Brændbart. Desuden fandt Søldaterne de fleste Huse, især Palladserne, øde, og deres uforsigtige Omgang med Jld og Lys er for bekjendt, hvori Man har været hjemsøgt med disse Gjæster. Her i Odense havde de saaledes for Skik at kline tændte Lys paa Væggene, i Staldene under Afforingen, saa det maa ansees som en særdeles Beskjærmelse, at Byen undgik samme sørgelige Skjebne, som ramte det skjønne Kolding Slot. At de i en indtaget Stad som Moskan have drevet denne skammelige Skjødesløshed langt videre, er begribeligt, og hiin Fortælling beviser saaledes indtil den høieste Grad af Evidenz, at Moskaus Brand hverken var en Følge af Russernes Plan eller Napoleons Hensigt, men et Værk af en høiere Styrelse. Følgende korte Beskrivelse kar tjene til at give et Begreb som Jndretningen af den af Drags i Manheim opfundne, Kjørevogn uden Heste. Maskinen, ogsaa Gesvindtvogn, eller Hjulhest kaldet, bestaaer oventil af et 7 Qvarteer, langt, 7 Tommer bredt og 2 Tommer tykt Siddebræt med en Saddel midt paa, der kan skrues høiere og lavere. For og bag denne er indrettet to Kurve eller Gjemmesteder for medhavende Sager. Neden under er to Hjul, det ene efter det andet; over det forreste er anbragt en Styrer eller let Slags Roer, bestaaende af en Halvkugle, hvorigjennem len fiirkantet Stang med en rund Tap gaaer ned i et andet fiirkantet Bræt, der er 6 T. langt, 5 T. bredt og 3 T. tykt, saaledes at dette derved kan omdries. Paa begge de læng 1ste Sider af sidstmeldte Bræt er ved Skruer fastgjort to lidet tilbagestaaende Been, som naae til Navet af Forhjulet, der er 24 Tommer i Gjennemsuit, og hvori dette løber som paa en Trillebør. Fra Halvkuglen gaaer en Opstander med Tværstok, hvorved Passageren kan støtte sig og dreie Vognen. hvorhen han lyster. Fra den bageste Deel af Siddebrættet gaae atter to Been, men i en ret Vinkel, hvori Baghjulet, der er 25 Tommer i Giennemsnit, løber i en lige Linie med det forreste. De to bageste Hjulbeen ere desuden sammenføiede med Fordelen af Sidded attet vedet Par Skraalægter, for at give det Heie meere Lysthed. Naar nu den Kjørende eller snarere Ridende har lært det og kan holde got Ballance, saa sætter han sig skrævs i Saddelen, styrer Vognen med Hænderne og skyder den frem ved et Tryk med Føden imod Jorden. Han behøver da, naar Maskinen er i Gang, kun mellem hver 10 til 20 Skridt at berøre Jorden snart med den høire, snart med den venstre Fod, hvorved den løber med slig en Fart, at Man kan kjøre en Miil 40 Minuter. - Hvad denne Befordringsmaade, der baade synes ubeqvem og trættende, iøvrigt kan have forud for en Fodvandring, er vanskeligt at indsee, som Man noloveralt vil have ondt ved at komme frem i Sand, Morads eller ovad steile Bakker, der Alt dog møder paa de fleste Veie. Steentrykkeriet er et Barn af den haarde Nød. Opfinderens Fader var Skuespiller i Minchen, døde og efterlod en Kone og sex Børn i den hjelpeløseste Tilstand. Den ældste Søn, en Yngling af dyb Følelse, som forgiæves havde stræbt at gjøre et Slags Lykke paa Skuepladsen, sank i Tungsindighed og var paa Pynten at blive et Rov for Fortvivlelsen.