JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-13
Kjøbenhavns Børs d. 12 December. Cours. Hamb. 2 M. 403, a vista 410. Amsterdam 2 M. 383, a vista 390. London 2 M. 16 2/3 Rbdlr. Paris, 2 M. - . Spec. 428. Specier solgtes til 25 Rbmk. 8 s. a 26 Rbmk. 12 s., for Committeesedler blev givet (med Rente) 108 pr. 100; Oblig. 94 1/2 a 96. Norske Rigsbanksedler 22. Dito Species. - . Svenske Sedler 7 Mk. a 7 Mk. 2 s. - Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-13
Blandede Efterretninger. Den nyligen fra sin Reise i Tydskland, Helvetien og Jtalien til Breslau tilbagevendte Prof. von der Hagen, medbringer fra samme mange paa Stedet samlede Materialier for den gamle tydske Literatur og Konst, blandt andre adskillige hidtil skjulte Haandskrifter, f. Ex. af Heldenbuch, af Wolff-Dietrich og Siegent, af Nitharts Digte, af en, aldre end den lutherske, Oversættelse af Evangeliet o. s. v. Dernæst en gammel fransk Coder med Heltedigtet om Karl den Store og desl., iblandt sjeldne trykte Sager, de hidtil endnu ganske ubekiendte Digte af Wilh. v. Orleans og Nitharts Pudserier. Blandt de nyere Opdagelser er et stort Digt om Rundebordet, hvorved der ogsaa findes en middelgræsk Oversættelse af denne Roman. J Florenz blev en ny Udgave af det ældste Haandskrift af Tristan til en ny Udgave af samme omhyggeligen sammenlignet; i St. Gallen blev en tidligere Afskrift af Nieblung berigtiget, og i Münster den for Halvdelen endnu unyttede Hohen Emser, ligesom i Heiligenberg den første og ældste Hohen-Emser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-13
Jmellem det Münchenske og Bayerske Hoer nu sluttet et Concordat, efter hvilket Bispedømmet Freysing skal forflyttes til München, og ophøies til et Erkebispedømme. Ligesaa skal et Ærkebispedom oprettes i Bamberg. Sex Biskopper skulle udnævnes; adskillige Munke og Nonneklostere, til Ungdommens Underviisning i Religionen skulle med det første stiftes, og erholde en passende Dotation. Erkebispen af Münchens aarlige Jndkomst bestemmes til 20,000 Fl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-13
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Det forhen omtalte theologiske Colloquium blev efter Kongens udtrykkelige befaling, bestemt at skulle holdes i Kjøbenhavn, og heri fulgte man de tydske Luthersksindedes Exempel, der samme Aar i Augsburg havde overgivet Carl den Femte deres offentlige Troesbekiendelse. Upaatvivleligen var dette det bedste Middel til at gjøre Ende paa de uophørlige Tvistigheder imellem Protestanterne og Papisterne. Alle Bisper og Prælater af catholsk Bekiendelse og alle lutherske Prædicantere bleve indstevnede til at møde paa den berammede Herredag, for at overgive Kongen og Rigensraadet deres Troesbekiendelse, og i Disputation at forsvare den, paa det en Reformation i Religionen kunde indføres. Denne Jndbydelse var Papisterne kjerkommen; de ventede at kunne forsvare sig imod deres Modstandere ved de i hine Dage saa meget gieldende Sophisterier. Hans Tausen, overgav nu paa sine og Medbekjenderes Vegne 43 Artikler, der indeholdt de Lærdomme, de offentligen forkyndte, som Grundvold for den evangeliske Tro. Disse Artikler vare syndige og driMere herom i Skriftet: von den unsterbi. Verdiensten der Stadt Bremen um d. Aus breit. d. Reform. Lutheri, v. H. W. Rotermund, Dompastor, Bremen 1816. stige og holdt sig ene til Skriften. Papisterne vare derimod saa tillidsfulde i deres Sag, at de forlangte de Lutherske skulle stille Borgen for deres Tilstedeblivelse, og de havde selv opsat adskillige Artikler, som de beskyldte Protestanterne for at troe, men dog vare de saa billige, at begiere disse Artikler først overleverede til de Lutherske, paa det de derefter kunde selv erklære hvilke deres Lærdomme vare. Deres Beskyldninger imod disse begynde med en caracteristisk Jndledning, hvori de paaminde Kongen om, at han havde besvoret og beseglet den Haandfæstning, hvori han havde lovet, at beskytte den, romerske Kirke og dens Tieneres Rettigheder, Friheder, Statuter og gamle Sædvaner, og aldrig at tilstede Kjettere, Luthers Disciple, at præk eller lære hemmeligen eller aabenbart, men at straffe dem, hvor i Riget de end findes, paa Liv og Gods. Derpaa rykkede de fremmed deres 27 Ankeposter mod de Lutherske, som ville være overflødige at anføre her, da de findes i mange trykte Skrifter. At Papisterne vare næsten visse paa Seiren fremlyser deraf, at de i Slutningen af deres Begjering tilbyde sig, at ville vige, dersom dertil udkaarne upartiske Dommere fandt i de Lutherskes Skrift bedre Beviser end i Papisternes. Disse Ankeposter forelagdes det protestantiske Partie til Besvarelse. Tausen opsatte Svaret, hvori han med Diærvhed gjennemgik hver Punkt. Da nu de giensidige Svar og Modsvar vare indgivne og drøftede, skulde der skrides til den store Disputation, der skulde gjøre Udslag i Sagen. Men herpaa reiste sig atter en vigtig Strid. De Lutherske vilde, at Disputationen skulde holdes paa Dansk, saa at enhver Mand kunde forstaae den, og at Dommerne skulde være Guds Ord, Kongen, Rigensraad og den menige Mand; Papisterne derimod vilde, at der skulde disputeres paa Latin, da de meente at Almuen ikke forstod sig paa Troessager, og paastøde, at ingen skulde være deres Dommer, uden Paven og et Generaleoncilium. *)(Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Det er mærkeligt nok, at Klerkene i adskillige Religioner have forbeholdt sig et eget Sprog, som Almuen ikke forstod, til deri at hylle deres Mysterier. Saaledes have hindostagerne deres Sansskrit, Chineserne deres egentlige lærde Sprog o. s. v. Papisterne handlede derfor ogsaa meget hensigtsmæssigt i kun at have Bibelen oversat paa Latin, læse Messer paa Latin o. s. v., thi deels fik de derved en Aandsoverlegenhed over meenig Mand, deels kunde de derved bedst vedligeholde den dem saa indbringende Vankundighed. Skade, at dette papistiske Konstgreb, skjøndt under andre Skikkelser, har forplantet sig lige til de nyere Tider. Birckner har i sin desværre alt for tidligen glemte ypperligen Afhandling om Trykkefriheden (S. 135) drøftet denne Sag, i Anledning af Forslaget, at det, der afviger fra den eengang fastsatte Læreform, bør skrives paa Latin, drøftet denne Sag med ligesaa megen Skarpsindighed som Frimodighed. Unægteligen, siger han, er dette det samme Konstgreb, hvoraf den catholske Kirke en Tid med Held betjente sig, for at holde Menneskene i Vankundighed, at forskandse sig bag det latinske Sprog, som den store Hob ikke forstod, og siden at meddele disse læge, ulatinske Mennesker saa meget og saa lidet af sin Oplysnings Forraad, som man selv fandt for godt og fordeelagtigt. Han viser derpaa, at mangfoldige af de latinske Mennesker staae i sand Oplysning og Selvtienksomhed langt under andre ulatinske Mennesker; at det Fortrin at skrive grundigst og bedst ikke udelukkende findes blandt de latinskskrivende Mennesker. Hvor megen ciceroniansk Pølsesnak og zirlig Nonsens, vedbliver han, kunde man ikke her opvise, og hvor megen sund Sands af Folk, som have Møie med at sætte conjunctivus og indicatinus paa behørige Steder, Meer end nogen Tid er dette netop Tilfældet i vore Dage, nu da det latinske Sprogs Skrivning næsten maa regnes iblandt de unyttige Konster, som i det daglige Livs Sysler ikke kan anvendes og hvis hele Brugbarhed indskrænket sig til dem, hvis Kald eller andre Omstændigheder, nøde til at skrive Disputatser og Programmer, eller dem, hvis Embede medfører, at de maa lære andre Mennesker denne Konst, som de skulle vise paa en Examensdag og siden, som oftest aldrig mere. Og nu skulle da saa mange Mennesker, som enten aldrig have besiddet, eller som, formedelst Mangel af Øvelse, atter igjen have tabt den Styrke og Færdighed i at skrive det latinske Sprog, som de eengang forstode, blot af denne Aarsag forbydes at give deres Bidrag til en for hele Menneskeheden saa vigtig Sag!" - Det har sikkert ikke været den humane Birkners Hensigt, herved at ville nedsætte det classiske Studiums og overalt Humanioras Værd og Vigtighed for Videnskaberne i Almindelighed; men aabenbart var det hans Hensigt, her at ivre især mod de Pedanter, som giøre sig saa meget til af at de kunne skrive eller opramse Noget paa Latin, som de langt tydeligere kunde sige paa Dansk, og som man ogsaa kunde tilraabe med Mester Herman: "Ei Monsieur, J har en forbandet gal Udtale i det latinske Sprog; tael Jeres Modersmaal, det kommer J bedre af med De reformerte Menigheder i Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Om den i Almindelighed saakaldte reformeerte Kirke, have Mange saa høist urigtige Begreber, at det synes passende at berigtige samme. Den protestantiske eller rettere evangeliske Kirke bestaaer af tre Hovedafdelinger: den lutherske, calvinske og angelicanske. Den sidste har sit Navn af Amalgamationen med Engellands politiske Constitution. Alle tre have det tilfælles, at de ere ikke catholske eller det Modsatte af den romerske Kirke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Den calvinske Kirke, der i Grunden er det samme som den lutherske, har forskjellige Menigheder i Danmark. De tydske Provindser iberegnede, findes der sex til syv Kirker af calvinsk eller presbyteriansk Ritus, de, hvor Præsten understøttes i Bestyrelsen af adskillige verdslige Forretninger af nogle Notabler i Menigheden, som kaldes Ældste (Presbyteri eller Seniores). Der er tre franske: den i Kjøbenhavn, i Frederits og i Altona, og fire tydske: den i Kjøbenhavn, i Frederiksstadt almindeligen kaldet arminiansk), i Glückstad og i Altona. Da det snarere er Sproget, end Ritus og Troen, der meest adskiller disse Kirker, og Anmelderen er meest bekjendt med de franske, saa udbreder han sig i Særdeleshed over disse. Omtrent i Aaret 1760 var i Glückstad, en liden fransk Menighed, der havde til Præst en vis Lavigne fra Berlin, der siden gik til Petersborg. Dens Tilværelse var kun meget kort. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Den franske Kirke i Kjøbenhavn er stiftet 1680 ved Dronning Charlotte Amalies Omsorg, til Bedste for Huguenotterne; dens Præst har i 31 Aar været Hr. Prof. Mourier fra Geneve, som nu er den ældste blandt de calvinske Geistlige i Danmark, og Dr. J. Monod, hans Landsmand, een af de nuværende tre Præster ved den calvinske Kirke i Paris), har fra 1794 til 1808, som anden Præst, været Prof. Mouriers Collega. Denne Kirkes Menighed, som formindskedes meget, deels som en Følge af alle menneskelige Tings Foranderlighed, deels som en Virkning af Begivenhedernes naturlige Gang, har fælles Tempel med den tydske reformeerte Menighed, som dog er fra denne ganske forskjellig. Den calvinske Kirke i Frederits, oprettet 1720, er kun af Navn fransk, hos dens Notabler, ja selv dens Ældste, er det franske Sprog næsten gaaet af Brug, og de tale helst Tydsk og Dansk, dens Præst har allerede for henved 50 Aar siden forpligtet sig til, adskillige Gange om Aaret at forrette Gudstjenesten paa Tydsk. Præsten Servatius Zilz, fra Koblenz, der blev kaldet did efter den værdige Johan Mark Dalgas's Død, blev kjed af Stedet, og gik til det sydlige Rusland. Efter nogen Tids Forløb valgte de Ældste 1816 en ung Geistlig fra GeneveHr. J. S. Coulin, der i Foraaret har været heri Kjøbenhavn og præket engang for den franske Kirke. - Den fransk calvinske Kirke i Altona mistede 1814 sin duelige Lærer, G. Gabain, og i hans Sted valgtes K. Reuscher fra Kønigsberg. Hvad den angelicanske Ritus i Danmark angaaer, da fandtes en saadan Menighed kun i Helsingøer, hvor der stedse opholdt sig mange Engelske. Men førend endnu den sidste Præst, W. Jackson, var afreist, blev den skjønne Kirkebygning overladt til en Privatmand. Der taltes om i Aaret 1802 at Præsten ved den franske Menighed i Kjøbenhavn, efter Aftale, skulde et Par Gange om Aaret tage til Helsingøer, og der forrette Gudstjenesten, paa Fransk for dem af hin Menighed, som der ønskede det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Anmærkning i Anledning af den Reisendes Yttring om Jnstitutet for Metalarbeidere i Skilderiet Nr. 97.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Uagtet Jndsenderen ogsaa erkjender at Jnstitutet for Metalarbeidere har dets Stifter og Bestyrer, Capt. Conradt, at takke, saavel for dets Tilværelse, som heldige Fremgang, saa vil det dog nok, som Tillæg til den Reisendes Yttringer, ikke være overflødigt at meddele en Beretning ogsaa om hvad Jnstitutets Medhielpere have til Slutningen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
af f. A. sparet Jnstitutet, ved egennyttigen at give frie Underviisning. Betalingen er beregnet det laveste, som kunde ventes at Nogen vilde give Underviisning for. Lieutenant af Kjøbenhavns borgerlige Artillerie. og Graveur Westrup underviist i Gravering 280 Timer i Aarene 1811, 12, 15, 14 og 15 140 Rd. - Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Guldsmedmester og Siseleur Fusch underviist i Drivning og Siselering i 280 Timer i Aarene 1812, 13, 14, 15 og 16 . . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Oldermand for Uhrmager=Lauget, Schive, underviist i Gravering i 168 Timer i Aarene 1812, 13 og 14 Hofblikkenslager P. Benfeldt, underviist i Dreining 56 Timer i Aaret 1813.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Juvelerer Ekeroth underviist i Gravering 140 Timer i Aarene 1813, 14, 15 og 16 Guldarbeider Weller underviist i Gravering 84 Timer i Aarene 1814, 15 og 16 . Møndtassistent F. Freund underviist i Dreining 56 Timer i Aarene 1814 og 15.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Kunstsmed og Dannebrogsmand, E. Brauer underviist i Dreining 56 Timer i Aarene 1814 og 16 582 Rd. - Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Indenlandske Efterretninger. Menneskevennen, Geheime-Conferentsraad Bülow til Sanderumgaard, har ved Gavebrev af 16 Oct. d. A. skjænket til det patriotiske Selskab, i Fyen den Sum 1000 Rbd. N. V. paa Vilkaar, at denne Sum, saavel fra Selskabets som Sanderumgaards nuværende og efterfølgende Eieres Side, uopsigeligen skal forblive indestaaende i dette Gods mod 6 PC. Rente, og i Tilfælde af at dette Selskab skulde ophøre, skal Renten af ovennævnte Capital tilfalde det fyenske literaire Selskab, og om ogsaa dette skulde indgaae, Nyborg, lærde Skole. Dette Gavebrev er allernaadigst blevet confirmeret under 10 d. M.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Nakskov, den 9de December. Søefarten er her i fuld Gang, især til Kiel, nogle andre Steder i Holsteen, Hamborg, Lübeck og Jylland, med Kornvarer, men kun Enkelte seiler til Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
J denne Tid har Hr. Kjøbmand N. Odde kjøbt Hr. Gjestgiver Krøyers Gaard, beliggende paa Byens Torv, for den Summa 14,000 Rbd. N. V. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Rødbye, den 9de December. J disse Dage, altsaa midt i Vinterens Hjerte, blev fra Holsteen sendt her til Landet, med en aaben Baad, et Qvindemenneske med 3 smaae Børn, hvoraf de 2 vare Tvillinger og 17 Uger gamle og det 3die ikke over 2 Aar. Følgen af denne Reise var, at en af de smaae Børn strax døde ved Ankomsten hertil og skal begraves i Morgen. - Hvorledes Vedkommende ellers tør tillade sig en saadan Umenneskelighed, kan ikke forklares, med mindre man vil antage, at man i Holsteen ikke handler efter Religion, Følelse og Love, men troer, at et besovet Qvindemenneske og 3 uægte Børn ere at ansee som ingen Ting. - Ved sidste Folketælling fandtes her i Rødbye 950 Mennesker, og i Ringsebølle Sogn 132, tilsammen i begge Sogne: 1082. - J afvigte Kirkeaar ere her i Rødbye copulerede 10 Par. Fødde af Mandkjøn 28, af Qvindekjøn 24, i alt 52, hvoriblandt 2 uægte Drengebørn. Døde af Mandkjøn 12, af Qvindekjøn 10, ialt 22.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Jblandt de Døde vare 3 druknede, de 2 paa Søen i et stormende Veir, og den 3die, som var et Barn, i en Møddingepark. Altsaa 30 flere fødde end døde. – J Ringsebølle Sogn ere copulerede 1 Par. Fødde af Mandkjøn 3, af Qvindekjøn 1, ialt 4 – ingen uægte. Døde 3. Altsaa kun 1 mere fød end død. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Odense, d. 12 Decbr. Den forhøiede Spadseregang for Odenseerne til Canalen, som i vaadt Veir ikke var at passere fordi dens Overflade kun var fyldt med Leer, er nu bleven gruuslagt, som vil fryde Mange. - Saa bliver nu ogsaa Veien fra Odense til Skibhusene Chaussee, der før var som oftest inpassable. - Ved den Benefice, som gaves den 2den huj. i det Odenseer dramatiske Selskab, for de Brandlidte i Neustadt, indkom for 454 Billetter den Summa 637 Rbd. 3 Mk.; Omkostningerne 116 Rbd. 3 Mk. fradragne, bliver Beholdningen 522 Rbd., som omvexlede i Specier sendes til Magistraten i Neustadt. - Da Deres Høiheder Prinds Gouverneuren og høje Gemalinde den 8de førstegang efter Hjemkomsten beærede det Odenseer dramatiske Selskab med høje Nærværelse, modtoges Høisamme fra Parterret med en Velkomstsang af endeel Damer og Herrer, der vare placerede ved Orchestret. Sangen dertil var forfattet af Selskabers første Directeur, ligesom og, da Dækket gik op, en Prolog der tolkede Sangens Jndhold og fremsagdes med megen Ynde og sielden Veltalenhed af et Barn paa 8 Aar i Costume som Genius. - Den 9de var Bal i den ældste Klub, hvor Hs. Høihed ogsaa hilsedes med Velkomstsang ved Taffelet. - Den 10de feiredes Lahns Stiftelses 13de Aarsdag ved en Tale af Hs. Høiærv. Biskoppen, og efterfølgende Examen, hvorved de af der iværende 70 fattige Pigebørn forfærdigede Arbeider fremviistes. Deres Høiheder bivaanede ogsaa denne Forsamling, og Hendes Høihed Prindfessen nedlod sig med Engleblidhed at tiltale og opmuntre de smaae Piger til Flid og Dyd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Samme Aften afbrændtes et Lyst=Fyrværk i Slotshaugen, af afskediget Prem. Lieutenant Unzerud, som fandt almindeligt bifald. (Jversens Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
J Hr. Hempels Avis af 12 Decbr. læses følgende: "Til Publikum i Anledning af Gustav Ludvig Badens Jndrykkelse i Jversens Avis No. 155 d. A. *) - En fra Norge hjemkommen Skipper her fra Byen lod, avertere en Auction ved Kanalen paa Tømmer og Brædder til den 3die dennes. Kjøbmandslauget, til hvilket han, efter de ei ophævede og altsaa gjældende Laugsartikler, ei først havde falbudt Ladningen, paadrog mig at nedlægge Protest mod Auctionens Fremme, hvilket jeg og gjorde; men da Skriverens Protokol ei var tilstæde ved Auctionen da samme efter Avertissement og Trommeslag skulde tage sin Begyndelse, kunde Protesten ei fremsættes før Skriverens for ham mødte Kontoir-Betjent, ved Bud til sin Principals Hjem, havde ladet den hente, der naturligviis medtog Tid og foraarsagede et ikke ubetydeligt Ophold. Man lægge Mærke til, at Baden er Bye- og Auctions skriver heri Staden, og altsaa Deeltager i Auctions=Sallariet, sammenholde dermed Perioden fra 23 til 26de Linie i Jndrykkelsen og dømme, om reen Jver for Handelens og Byens Opkomst eller andre Aarsager hos ham have fremkaldt den hele lange Jndrykkelse. J øvrigt har jeg nu sag givet bemeldte Baden for det af ham brugte Udtryk i Jndrykkelsen: "Prokuratorkneb, og dette vise ham, at jeg ei agter at betjene mig af Anonymileten, og heller ikke at indlade mig i noget Avis skjænderie med ham, hvorimod Sagens Udfald skal i sin Tid blive bekjendtgjort. - Odense den 12 December 1817. - Christian Holger Hansen, Prokurator. *) Skilderiet Nr. 98.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Kjøbenhavns Børs d. 16 December. Cours. Hamb. 2 M. 400, a vista 407. Amsterdam 2 M. - , a vista 386. London 2 M. 16 3/4 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 425. Specier solgtes til 25 Rbmk. 10 s. a 25 Rbmk. 12 s., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 108 pr. 100; Oblig. 95 a 996. Norske Rigsbanksedler, 22 1/2 a 23. Dito Species. 15 a 16. Svenske Sedler 6 Mk. 12 s. a 7 Mk. - Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Blandede Efterretninger. Et af de mærkværdigste Observatorier i Europa er det i Königsberg nyanlagte Universitets observatorium. Blandt dets Jnstrumenter findes et Middagsrør af Dollon, af 4 Fods Focallængde, 2, 7 Tommer Aabning og en Axel af 3 1/2 Fod; det forstørrer 44 Gange. Oplysningen skeer igjennem Axlen. Dernæst et Uhr af Repsold, en 7 Fods achromatisk Tubus af D. Dollond, en Komet søger af Nairne og Blunt o. s. v. Den berømte Astronom F. W. Bessel har i f. A. udgivet de Jagttagelser, han har gjort paa dette Observatorium, hvilke i det Hele, fra 1813 til 1814, udgjøre 6600. Naar man betænker, at Besselikke allene er offentlig Lærer i Astronomien, men tillige i samme Tidsløb han gjorde disse Jagttagelser, leverede adskillige Værker, saa kan man ikke andet end høiagte en Mand, der med saa sjeldne Talenter forener en saa stor Virksomhed. Dr. M. S. S. Schwabe, Conrector ved det storh. Gymnasium i Waimar, har udgivet interessante historiske Efterretninger om de talrige Monumenter og Reliquier af Dr. M. Luther, der findes i Weimar-Eisenach. Man erfarer deraf blandt andet, at den store Reformators rigtige Navn er Luther eller Lutter, ikke Luder (som han i Begyndelsen skrev sig) eller Lotter. Hans Forfædre boede i Mohra, en Sachs. Meining. Landsby; ogsaa Faderen boede der som Bjergmand, men drog derfra til Eisleben, og siden til Mansfeld, hvor han blev Raadsherre og hans Formuesomstændigheder forbedrede sig. J Wolfsburg ved Eckartshausen og i Eisenach gives der endnu Efterkommere af den lutherske Familie af Sværdlinien. Hans Fædrenehuus i Mohra eier siden 10 Aar en Jndbygger, der ikke hører til Familien, men Familiebordet er bragt til Wartburg. Luthers Efterladenskab skal have beløbet sig til 9499 Fl., en for den Tid anseelig Sum. J Weimar gjemmes endnu det græske Testamente, som han havde brugt i de sidste Aar af sit Liv, hans egen Haandskrift af Bogen contra Sacramentarios etc., hans Riisskee og flere Reliquier. Den Currentbog, han bar omkring som Currentdiscipel i Eisenach, gjemmes endnu paa det derværende Gymnasiums Bibliothek.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-16
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-20
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fjortende Aargang. No. 101. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 20 December 1817. Om Storbrittanniens Handelsforhold til det øvrige Europa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-20
J de sidste 20 Aar udgjorde Storbrittanniens samtlige Statsindtægter. Pd. St. Pd. St. (Nu begynde de først igjen at synke.)(Efter dette Aar igjen stærk Synken.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-20
Jnden man giør Forslag til Exclusiv=Systemer burde man upartisk undersøge de sande Aar fager til Engellands store Overlegenhed, som Handels- og Manufacturstat. Et flygtigt Overblik over denne Stats Tilstand og Hielpekilder vil vise os disse Aarsager. Storbrittannien allene tæller omtrent 15 Millioner Mennesker: Befolkning nok til at frembringe indvortes Liv og Nørelse. Det har den talrigeste Flaade i Verden, og Colonier i enhver Verdensdeel. Landet er eet af de productrigeste paa Jorden, og Folket eet af de konstflittigste og vindskibeligste. Videnskaberne og Konster ere bragte til den høieste Pynt, og, som Opfindelsernes Hjem, er dets Fabrik= og Maschinvæsen drevet næsten til Fuldkommenhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-20
engelske Fabricanter ere i Almindelighed store Capitalister, og Disconton er sjelden høiere end 48 PC. Alting kan derfor drives her i det Store og afsættes hurtigere. Hvad Under altsaa at Engelland ikke allene kan holde Priis med, men endog undersælge alle andre Nationer, - Frankrig er den eneste Stat, som nogenlunde har turdet vove at concurrere med Engelland. Men i Hovedmanufacturartiklen: Bomuldsfabricater, maa det dog staae tilbage for samme. Der leveres meget smukke franske Sirtzer, men til 2/2 Deel saa høi en Priis som de engelske af samme Slags. Dertil kommer endnu, at Engelland leverer ringere Varesorter til en Priis, der er saa lav, at de Franske umueligen kunne holde Skridt med dem, De tydske Fabriker, især i Sachsen, kunne nu aldeles ikke taale Concurrencen med Engelland. De gaae under, den ene efter den anden. Grunden dertil fremlyser aabenbart af de ovenanførte Aarsager.