Kiøbenhavns Postrytter, 1789-07-13
Det Spanske Hofs Svar til det Russisk Keyserl. Hof. (See Artiklen Madrit, forrige Nummer.) 10 Hs. Keiserlige Majestæts Erklæring over den almindelige Fredsmægling indløb til Madrit just i den sørgelige Tid, da Spanien havde mistet sin elskte Konge Carl den Tredie, den Retfærdige, og Hs. nu regierende Majestæt den bedste Fader og den viiseste og erfarneste Kiender af Regieringskunsten. Kongen tør ikke smigre sig med, at det Russiske og alle andre europæiske Hoffer ville tilstaae ham den Grad af Tillid, de havde til hans Durchlauchtigste Forgiænger; men at man dog vil tiltroe ham den faste Beslutning, at træde i alle hans høystsal. Hr. Faders Fodspoer, for ved igientagen Erfaring videre at give bemeldte Beslutning des fastere Grund Af denne Aarsag har Kongen fra sin Regierings Begyndelse fundet det fornødent at bruge den Moderation og Forsigtighed, som Omstændighederne udfordre; men med alt dette vil Hs. Majestæt fra dette Øyeblik tilkiendegive Keyserinden sin Længsel efter at vedligeholde, fortsætte og forstærke deres Venskab, ved derpaa at forelægge hende de tydeligste og meest fremlysende Beviser, Hds. Majestæt Keyserinden har ved sin befuldmægtigede Minister, Hr. von Zinowieff, fremlagt alle de Grunde, der have bevæget hende til at føre Krig med den Osmanniske Port og med Kongen af Sverrig, og tillige med den hende særegne Aabenhiertighed og Oprigtighed ladet erklære hendes fredelige Sindelag, og de Midler, hun anseer for de eeneste til at giøre Freden muelig ved Som Fredsmægler anvendte Kongens Hr. Fader al muelig Omsorg, og tilbød baade Keyserinden og andre Hoffer sin Tieneste, uden at forlange eller ansee det passende, at indlade sig i nogen formelig Mellemmægling, eller foreskrive de krigførende og andre Magter nogen Forliigsregel. Han lod sig nøye med at give sine Ønsker om Fredens Tilveiebringelse frit Løb, og dertil at bidrage alt det, der kunde synes tienligt for Menneskehedens sande Vel. Kongen tilbyder da ligeledes, efter sin Durchlauchtigste Faders Exempel, sin gode Tieneste. Han har strax begyndt med at tilraade Kongen af Sverrig at tilskrive Keyserinden paa en tilfredsstillende Maade og saaledes som en saa stor Monarkinde fortiener det, for derved at giøre den bedste Begyndelse til Fredsunderhandlingerne. "Det er at haabe, at denne Monark vil indsee sin Jnteresse fra denne Side, og det endnu mere, naar Kongen af Preussen, efter Hs. Majestæts Forestilling, vil give ham det samme Raad. Skeer dette, saa er det ogsaa at haabe, at Catharina II vil allene give sin store og høimodige Siels ædle Følelser Gehør, glemme Fornærmelserne, og svare Sverrigs Konge i Udtryk, der kunde udvirke Rolighedens Tilveiebringelse, ved de Forsikkringer, de i Krigen indvikklede Magter ved Fredsslutningen gave hinanden. "Den Høysalige Konge havde allerede i denne Henseende henvendt sig til Hofferne i London og Berlin, for at formaae dem til at afholde sig fra voldsomme Midler og Trudsler ved Fredsmæglingen. Hs. nu regierende Majestæt vil uden Opsigt og paa en venskabelig Maade igientage de samme Forestillinger, og Hs. Majestæt smigrer sig med, at man, naar de saaledes og til rette Tid anbringes, vil kunne vente de behørige Virkninger deraf." Naar Keyserinden først er befriet for Diversioner fra Sverrig og fra andre Hoffer, som understøtte Sverrig, saa vil hun med større Beqvemmelighed og Sikkerhed kunde tænke paa Midlerne til at nøde Tyrkerne til at indgaae en ærefuld Fred. Kongen vil derfor i Constantinopel lade arbeyde paa, at Hs. Keyserlige Majestæts Minister kan blive sat i Friehed; ligesom hun ogsaa med Rette forlanger, at dette skal udgiøre en Præliminair-Punct af Underhandlingerne."