Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-03
En ny Redningsbaad, opfunden af Havne Politiedtrektør Sperling i Memel, der forhen ved sin Redningsdrage er bekjendt, roses meget, da de gjorte Forsøg have havt tilfredsstillende Udfald. (B. H. 5336. Weinhold Jnfibulations-Jdee (forhen i dette Blad omtalt) er ikke saa ny, som man maaskee tænker. Allerede hos Aristophanes forekommer denne Sag ganske tydeligt. J Komedien, Fuglene, er nemlig Tale om at Guderne mangen Gang have Lyst til at elske smukke Qvinder paa Jorden. Det burde man forbyde dem, og naar Forbudet ikke vilde hielpe, da anvende hin Jdee. Dette bemærkes i Bøttigers Archæologie, und Kunst 1 B. 1 St. 1828 May, i Anhanget af antiqu. Misceller. Philantropisk Selskab til Afskaffelse af Menneskeofferne hos Hinduerne. Der er allerede talt og skrevet saa meget om Hinduernes afskyelige Skik, at Enkerne skulle kaste sig paa Baal osm., og en stor Deel, især engelske, Reisende have givet de udførligste Skildringer af Scener af denne Art, som de have bivaanet; men at afskaffe disse Afskyeligheder, dertil har endnu intet alvorligt Middel været anvendt; thi den engelske Regjering har stedse, af Frygt for at dens Indgriben heri kunde vorde den farlig i Indien, undgaaet at tage nogen kraftig Beslutning herover. Haabet, at Tiden og Omgang med Europæerne skulde virke veldædigt for denne Sag, er ogsaa destoværre ikke gaaet i Opfyldelse, tvertimod synes det Onde snarere at tiltage end at aftage. J de ti Aar, fra 1815 til 1825, ere allene i Præsidentskabet Bengalen ikke færre end 5997 Enker opbrændte eller levende begravede, og den afdøde Dr. Ward har i sit agtede Værk over Hinduerne anført, at efter Dokumenter, som han har havt Leilighed til at kjende, i det mindste 10500 Mennesker aarligen paa mangehaande Maader ofres til Indiens forskjellige Guddomme, i følgende Forhold: Enker, som aarligen opofres, 5000, Pilgrimme, som paa deres Valfarter, deels underveis, deels paa de hellige Steder selv, omkomme, 4000 Fanatikere, som til en Guddoms Ære drukne sig i Ganges, eller lade sig levende begrave, 500 Børn, som af fanatiske Jdeer opofres 500; Syge, som fremskynde deres Død ved Reiser til Ganges 1500. For at modvirke mod disse skrækkelige, kun alt for sande Kiendsgierninger, imod hvilke den saa yndede Bibel-Uddeling hidtil ei har udrettet noget, er et meget prisværdigt Selskab opstaaet i England, hvilket vil søge, deels ved Udbredelse af Skrifter og slige Barbarier, deels ved idelige Petitioner til Parlamentet fra alle Egne i England, at naae det Maal at faae omsider Britannens Regjering bragt til at fravige smaaligge og kræmmeragtige Synspunkter, ved hvilke den hidtil lod sig afholde fra at fyldestgjøre Fornuftens og Menneskelighedens Fordringer i denne Henseende. Det er visseligen ikke uinteresDueller. sant at læse en udmærket Retslærds, Livingstons, Tanker over denne skjendige, fra de raa Aarhundreder nedarvede, paa vrange Begreber om Ære, og barnagtige Jdeer om Manddom støttede Fordom, eller Misbrug af den menneskelige Frihed, samt erfare hans Mening om den bedste Maade at undertrykke samme; især da endnu stedse Lovgivningen og sammes Overholdelse kun alt for hyppigen ere uovereensstemmende, og selv de fleste Landes Lovbud om denne Gjenstand behøve store Forbedringer. Af hans Skrift er i Frankrig udkommen en Oversættelse: "Opinion de Mr. Liringston sur le Duel, & sur la maniere de lereprimer. Paris 1829." Det er kun lidet, to Ark, men fortjener Opmærksomhed. Har England nogensinde erkjendt Napoleon som Keiser, J. J Conventionen af 11 April 1814, undertegnet af Castlereag. den 13 s. M., hedder det udtrykkeligen i anden Artikel: Leurs Majestes l'empereur Napoleon & Pimperatrice Marie Louise conserveront, ses titres & qualites leur vie durant. La mere, les freres, socurs, nevens & nieces de lempereur conserverout egalement partout og ils se trouveront, les titres de princes de sa familie. Bausset bemærker, at den første Alt, i hvilken det londonske Kabinet saaledes direkte har erkjendt Keiser Napoleon, udkom i det Øjeblik da denne Værdighed for ham de faste ophørte. (L. C. B.)