Almuevennen, 1843-08-23
Collegial-Tidenden, der redigeres af Statsminister Or sted, meddeler følgende: "Da Provindsialstænderne for Ostifterne forrige Aar vare samlede, androge de, som bekjendt af den roeskildske Stændertidende S. XLVIIXLVIII, efr. S. 134457, 28872966 og 34553555, allerunderdanigst paa: at der igjennem Amtsraadene og Sogneforstanderskaberne maatte blive indhentet paalidelige Efterretninger om Huusmandstandens og den hele Arbeidsclasses Vilkaar paa de forskjellige Steder i Landet, om de Byrder, der maatte trykke samme, og de Maader, der kunde bringes i Forslag til at forbedre deres Kaar. Denne Jndstilling var nærmest foranlediget ved et fra 5 af Bondestandens Deputerede indgivet Andragende, som gik ud paa, at Forsamlingen vilde petitionere Hs. Majestæt om, at et Lovudkast til Forbedring i Huusmandsclassens Kaar maatte blive forelagt Provindsialstændernes Forsamlinger, naar de atter sammenkaldtes. Andragerne erkjendte, at det ikke var gjørligt, ved Lovgivningen at forebygge, at den ringere Classe af Samfundet, der ikke kan bringe det videre end til at erholde en Huuslod, for en stor Deel maa hendrage sit Liv under ublide Kaar, og at Meget maa overlades til en stigende Oplysnings og et christeligt Sindelags langsomme men sikkre Virkninger; men de meente dog, at det, i Betragtning af den moralske Tvang, som Forholdene udøve over de fattige og lidet oplyste Mennesker, der, for at faae et Hjem, maa søge at komme i Besiddelse af et en anden Mand tilhørende Huus, og med Hensyn til den øvrige Lovgivning, kunde være et Spørgsmaal, om ikke Livsfæste kunde paabydes af Huse, som af Gaarde, og om ikke Naturalarbeide af Huusmændene, enten aldeles kunne afskaffes, imod at de, foruden Jndfæstning, betalte et aarligt Vederlag i Penge, eller dog Arbeidet kunde indskrænkes til en rimelig Størrelse, der ikke maatte overskrides, og saaledes, at de i dets Udførelse sikkredes imod al Overlast og Mishandling. Den i Anledning af fornævnte Andragende nedsatte Comitee fandt, at en Forpligtelse til Livsfæste i alt Fald ikke kunde finde Anvendelse, enten paa Huse, der ikke have noget eller dog kun et meget ubetydeligt Jordtillæg, eller paa de Huse, der ere opførte paa Hovedgaardsjorder, og at den derhos vilde behøve endnu flere Undtagelser, samt at den allerede paa Grund deraf vilde være af en høist usikker Nytte for Bondealmuen, idet den Tvang, der lagdes paa Eierne af Huse med en noget betydelig Jordlod, vilde indskrænke disses Tal, og foraarsage en høist betænkelig Forøgelse af de jordløse Huse og leiede Stuer. Den udviklede derhos en Deel af de øvrige skadelige Følger, som fra flere Sider vilde være forbundne med et saadant Baand paa den Grundeierne tilkommende Dispositionsret. Ligeledes fandt Comiteen, at det foralle Parter vilde være høist skadeligt, om det Vederlag, som Eieren maa have for Overladelsen af Huse med eller uden Jord, ikke maatte betinges i Arbeide, og at det var aldeles undførligt, ved almindelig Lov at bestemme Arbeidets Størrelse paa en til den overladte Besiddelses Værd og de øvrige Forhold nogenlunde svarende Maade. Den indskrænkede sig derfor til nogle mindre indgribende Forslag, der fornemmelig gik ud paa, at der maatte sættes et fast Maximum for den daglige Arbeidstid, og at Opsigelse ei maatte finde Sted uden til Foraarstid og med et halvt Aars Varsel, ligesom den og ansaae det gavnligt, at det ved udtrykkelig Lov blev bestemt, at Huustugt ikke maatte anvendes paa gifte Folk af Huusmandsclassen under disses Pligtarbeide, hvilket senere modificeredes derhen, at den ei maatte udøves mod Personer af Huusmandstanden, der selv ere Huusfædre og Huusmødre. Foruden dens specielle Forslag havde den fremsat en Henstilling af det Jndhold, der, som ovenanført, blev Forsamlingens Jndstilling. Under Forhandlingerne udtalte nogle af Forsamlingens Medlemmer sig for mere indgribende Forandringer i det nuværende Retsforhold, hvorimod Andre fandt Adskilligt at erindre selv imod de indskrænkede Forslag, Comiteen havde fremsat. Ved Sagens endelige Behandling modificerede Comiteen deels sine specielle Forslag, deels yttrede den, at, dersom Forsamlingen besluttede sig for at begiere den Undersøgelse, der var Gjenstand for dens ovennævnte Henstilling, hvilken den gjerne vilde forandre til en Jndstilling, saa burde de specielle Forslag bortfalde. Derimod blev en Mængde Amendements i forskjellige Retninger fremsatte af flere Deputerede. Men ved den endelige Afstemning blev den ovenanførste Jndstilling besluttet med 32 Stemmer imod 31, efterat det forhen med 38 Stemmer imod 25 var afgjort, at dermed ei skulde forbindes bestemte Forslag til Forbedring i Huusmandsclassens Vilkaar. Forsamlingen har saaledes antaget, at Sagen vilde blive bragt paa sit rette Standpunct, naar den omfattede den hele arbeidende Classe paa Landet, der havde et ligesaa billigt Krav paa Beskyttelse som Huusmandstanden. De almindelige Aarsager til Arbeidernes mindre heldige Stilling paa Landet formeentes iøvrigt at maatte søges i Populationens bestandige Tiltagen uden en tilsvarende Udvikling af Cultur og Næringsveie og i Landets egen Beskaffenhed og Agerbrugets deraf flydende Jndretning, der ikke til alle Aarets Tider frembyder tilstrækkeligt Arbeide, saavelsom i Arbeidernes egen Mangel paa Flid og Vindskibelighed og i den Letsindighed, hvormed de indgaae Ægteskab uden nogenlunde sikker Udsigt til at kunne ernære en Familie. Da disse Onder tildeels ere af den Beskaffenhed, at der vanskeligt af Lovgivningens Vei lader sig raade Bod paa dem, troede Forsamlingen imidlertid, at der heller ikke i denne Henseende burde fremsættes bestemte Forslag, og den indskrænkede sig derfor til, i Præmisserne til dens Andragende at paapege enkelte Foranstaltninger, der i saa Henseende formeentes at kunne fortjene at komme under Overveielse, saasom et friere System i Jordernes Benyttelse, saavel ved Sammenlægning som ved Udstykning, og en nøiere Control med den arbeidende Classe, der kunde modvirke den letsindige Indgaaelse af Ægteskab og den sædelige Fordærvelse, som ogsaa indvirker skadeligt paa dens oekonomiske Forfatning.