Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1831-10-04
Frankerig. Enhver vigtig europæisk politisk Tildragelse, der ikke synes at være efter Pariser-Pøbelens Smag, foraarsager i Almindelige hed Sammenrottelser og Spectakler, saaledes har fra 15de til 20de September atter slemme Uordener fundne Sted i Paris, talrige Opløb dannede sig ved Palais Royal, i Gaden Richelien, ved St. Denis Port og flere Steder, hvor især en Mængde unge Mennesker med sort Crepflor om Armen, raabte: "Leve Polakkerne, ned med Ministrene!" Den 17de dannede sig ved Palais Royal og ved Hotellet for de udenlandske Anliggender atter igjen talrige Grupper. En Vogn holdt i sidstnævnte Hotels Gaard, hvori Premier. Ministeren og Grev Sebastiani befandt sig; da Hoben ville opholde den ved Cancelliet paa Vendomepladsen, befalede Ministeren selv at standse; bansteeg ud og spurgte Rolighedsforstyrrerne: hvad de forlangte; men forlegne og usammenhængende Ord om Polen og Naturrettigheder, var Svaret; Ministrene begave sig derpaa til Storseiglbevarerens Hotel. Den 19de September bleve Stole og Bænke i Palais Royals Have brækket løs; men nu rykkede Linietropperne frem og dreve Tumultanterne med Bajonetten ud af Haven; ved de Deputeredes Pollads rendsede Carabinererne Pladsen; det samme fandt Sted paa flere Puncter; sluttelig forsamlede Uroesstifterne sig endnu engang ved Palais Royal, hvor de drev deres Uvæsen; men her vankede blodige Pander, da Nationalgarden og Militairet hug ind; om trent 20 Personer bleve arresterede, som havde indsluttet sig i et Læsecabinet; blandt disse var Hr. Chanvin, Medlem af det saakaldte Folkevenners Selskab. Siden den Tid blev Roligheden ikke forstyrret. - Den 19de September fandt en interessant Discussion Sted i de Deputeredeskammer. Den Deputerede Hr. Manguin opfordrede nemlig Ministrene til at aflægge Regnskab for deres politiske Forhold med Hensyn til Polen og Belgien; det Vigtigste af Ministeren for de udenlandske Anliggender Grev Sebastianis Besvarelsestale, er Følgende: "JuliRevolutionen havde gjort et dybt Jndtryk paa Enropa. J Rusland blev den optaget med sand Utilfredshed; de første Beretninger, som indtraf dertil om samme, vare løgnagtige. Sammes Virkning kunne ikke saasnart udslettes; snart udbrød en Revolution paa Ruslands eget Gebet, den franske Regjering undlod ikke at gjøre alle mulige Forestillinger, angaaende Polen, til det russiske Cabinet, hos hvilket en stor Forbittrelse fandt Sted mod Polen. Efter Seieren ved Minsk, befandt Polen sig i en ny Stilling; men Frankerig glemte ikke, at Polen ikke grændser til noget Hav, at det kun selv har 3 1/2 og derimod skulde kæmpe mod 40 Millioner. Efter Slaget ved Ostrolenka, forsøgte den franske Regjering ny Forestillinger hos det russiske Cabinet, men fandt endnu den samme opbragte Stemning mod Polen. Den forestilte Rusland, at det maatte tage Hensyn till: at Kongeriget Polen var skabt ved Wiener=Kongressen, og maatte bestaae. Svaret var koldt og bestemt, og alle store Magter, som havde forenet sig med Frankerig, erholdt den Forsikring: "at Kongeriget Polen skulle alt blive opretholdt. Jeg har anmodet Hr. Bernstorff (den preussiske Minister) om at lette Polens Lod, og sikkre det den garanterede Uafhængighed. Han har allerede fornyet det givne Løfte, og tilføiet: at man saameget desmere kunne forlade sig derpaa, da Keiseren har yttret den bestemte Hensigt: at beraadslaae sig med Østerrig og Preussen, som de derved interesserede Magter, om Polens Pacification. Hvad Belgien angaaer, da anklage Engelænderne deres Ministerium, for at det har overleveret Belgien til Franskmændene; men vores Armees Tilbagetog er ikke skeet, førend en Vaabenstilstand var sluttet, og vi have erklæret: at hvis Hollænderne igien rykke indi Belgien, ville vi ogsaa vende til(Hamb. n. Zeit.) bage.