JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-09
Det første Qvartal af dette Skilderie er nu tilendebragt, og det ikke uanseelige Antal Subskribenter, hvis Understøttelse det skylder sin Tilværelse, lader Forfatteren haabe, at det uafbrudt vil kunne fortsættes. At gjøre det Publicums bifald værdigt, skal være hans kjereste og ivrigste Bestræbelse. Jngen føler mere end han, hvad der udkræves til at fremstille sin Tidsalders Daarligheder i deres rigtige Lys, hvilke Opoffrelser man i saa Fald maa gjøre sig beredt paa, hvilke Domme man maa underkaste sig, – og ingen har tillige mindre Tillid til sine egne Kræfter end han Men der, hvor det kommer an paa at befordre Almeen vel, befæste Sandhedens Rige og forædle Sæderne, der bør og maa enhver tale efter sin bedste Overbeviisning. Og naar han har gjort dette, naar hans eget Hjerte frikiender ham for nædle Hensigter, saa kan han roligen oppebie de Værdiges Domme, og foragte de Ondes og Dosmernes Klaffer. Ere end hans Erindringer ubetydelige, saa vil han dog vist alligevel i een eller anden Henseende gavne den gode Sag, og denne Belønning bør være ham sødere end al jordisk Hæder. Ligesaa lidet som der paa hele Jordkloden gives to Mennesker, der fuldkommen ligne hinanden, ligesaa lidet gives der to Mennesker, hvis Jdeer fuldkommen harmonere sammen; følgeligen maa enhver, der ikke skriver ganske uden Eftertanke, i det mindste kunne fremsætte een og anden ny Jdee. Ogsaa i disse Blade vil man formodentlig imellemstunder finde enkelte nye og gavnlige Jdeer. Ere de end faa, saa betænke man, at Urtegrandskeren endog gjennemstreifer stiløse og krat fulde Skove, blot for at finde en eneste Blomst til sin Samling. Feiler Forfatteren i sine Jdeer, saa ville de dog neppe stifte Skade, thi han siger som Rousseau: Un homme qui de saa retraite jettelses fruilles dans le publique, sans proneurs, sans parti, qui les desends, sans savoir meme cequon en pense du ce quion en dit, ne doit paa craindre que, vilde trompe, om admette ses exreurs dans Exammen. *)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-09
Efterdags udkommer Bladet 2 Gange ugentligen, fordi det er umueligt andet, end at Nyhederne maae tabe deres Jnteresse, naar det kun udkommer hver ottende Dag. Det er med Nyheder som med Hvedebrød, - de maae nydes friske naar de skulle nydes med Velbehag. Men for ikke at bebyrde Abonenterne, nedsættes Prisen fra 4 s. Arket til 3 s. Altsaa koster Bladet i Fremtiden qvartaliter 5 Mark, som kun er 6 s. ugentligen. 3) En Mand, som fra sin Eensomhed publice rer sine Arbeider, uden Udbasuner, uden Partie, der forsvarer dem, ja endog uden at vide hvad man tænker eller taler om dem, behøver ikke at frygte for, at man, hvis han feiler, uden Betænkning vil antage hans Vildfarelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-09
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Nyeste. S. deri
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Kjøbenhavn. No. 14. Den 16 Januarii, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Liigplyndring paa Assistence Kirkegaarden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
De taler nu saa meget i Deres Blad, min Herre! om vore Damer og vore Baller, om Masquerader og masquerede Præster, men Dehar endnu ikke skrevet et Ord om Parykmagerne. Saaledes gaaer det i Verden. – somme Folk skulle altid omtales, anføres og roses i offentlige Blade, – andre tales der ikke et Ord om, ja nævnes ikke engang. Ak, hvad er Parykmageriet dog blevet til! Fordum var det Dronningen blandt Konsterne, ligesom Rom blandt Stæderne. Men som Rom sank og styrtede ogsaa det sammen i Ruiner. Hør vort Haandværks Historie, hør, skjælv og fæld Taarer over de menneskelige Tings Foranderlighed. Parykmageriets Historie tager egentligen sin Begyndelse med Høisalig Prinds Absalons Flugt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Da denne vidtberømte Kongesøn blev hængende ved sit Haar i et Træ, saa begyndte man først at faae Øinene op, – saa begyndte man først at indsee, hvad man i vore Dage ikke vil eller kan indsee, at rundt Haar var saare skadeligt og farligt. Et Genie fremkom nu, ligesom et glimrende Luftsyn, blandt Menneskene, og opfandt Parykker. Alle Kong Davids Hoffolk lode sig fra den Tid af gjøre Parykker, – thi enhver af dem frygtede for Absalons Skjebne. Vort Haandværk steg og faldt fra den Tid af, indtil det i det sextende Aarhundrede kom til sin største Høide. Den Gang var det en Lyst at være Parykmager. Alenlange Alongeparykker vare de paa den Tid den høieste Mode. Viisdom, Mod og Tapperhed laae begravne under saadanne Parykker, 10 saadanne Machiner om Aaret kunde føde deres Mand. Men omsider gik det hermed som med Alting i Verden; man begyndte at raffinere Parykkerne, og ved at raffinere dem at fordærve Haandværket. Hørparykker kom i Brug, – og disse gave Alongeparykkerne det første Stød. – Fra denne Periode af begyndte det at gaae ganske til agters med vor Konst. Der opstod et Menneske, som maaskee, fordi han ikke duede til at være Parykmager, opfandt den Maade, at kline Folks Haar op med Tælle og Pomade. Tingen var ny, og den fandt derfor des større bifald. Nu var man ligesaa gridsk efter at kaste Parykkerne, som før efter at tage dem paa Fra den Tid af fremkom der et nyt Haandværk under Navn af Haarskjærerie. Hvad var nu herved at gjøre Parykmagerne maatte lempe sig efter Tidens Smag og fornedre deres ædle Konst til Haarfrisering. Ogsaa dette Haandværk – thi Konst kan man ikke kalde det - kunde nogenledes føde sin Mand. Men efterhaanden blev ligeledes det fordærvet. Først afskjar man Topeen, dernæst Buklerne, og omsider - Pidsken. Nu er Haarfrisereriet ble– og der vet forvandlet til Haarklipperie, som der ikke med det første udkommer en Forordning, som forbyder alle og enhver – Fruentimmer og Mandfolk, uden Forskjel – at klippe Haaret af, saa ere vi alle om en Hals.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Hvad nytter det, at tage Borgerskab som Parykmager, - naar ikke et eneste Menneske gaaer med Paryk, ja end ikke lader sig frisere? Men lad dem kun rase – lad den kun rase, de rund haarede Kjøbenhavnere. – J vore Dage, hvor det alt mere og mere kommer i Brug at rømme sin Vei, vil man dog tidlig eller sildig, som Prinds Absalon, komme til dyrt at betale den Spøg, at gaae med rundt Haar. Deres tjenstskyldige. David, Parykmager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Om Rollebesætningen ved den Danske Skueplads. Det nye Stykke, Danneqvinderne, kan, som et temmelig paalideligt Rygte siger, formedelst Jomfru Astrups Sygdom, ikke gives til Kongens Fødselsdag, men det skal henligge til næste Aar. Det er beklageligt i en dobbelt Henseende, først for Forfatterens og dernæst for Publicums Skyld, at et Theater som det Kjøbenhavnske ikke skal kunne doublere Rollerne. Hvad skal der blive af vort Theater om nogle og tyve Aar, Udsigterne ere mørke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Det er allerede lang Tid siden, at Døden berøvede os Mad. Preisler. Men er hendes Tab hidtil blevet erstattet? Er der en eneste ved Theatret, som nogensinde vil kunne erstatte det? Hvo skal i Tiden erstatte os Jomfru Astrup Det samme er Tilfældet med Skuespillerne. De ligne en Lund, hvor der staaer mange stolte Egetræer, som Tiden er i Begreb med at fælde, og hvor de smaa Poder, som ere plantede ved Siden af dem, kun give svagt Haab om, at de nogensinde ville kunne udfylde deres Plads. J vore Dage kan man sige til det skuespilelskende Publicum, hvad Kong Salomon omtrent har sagt i en anden Anledning: at man bør glæde sig, medens det er Tid og inden de Dage komme, som man ikke skjøtter om.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Anecdote. En Forvalter paa et greveligt Gods havde, ved ideligen at læse Dagens Blade, vant sig til en ganske egen Retskrivning. Jstedet for Øe skrev han Ø, istedet for Bie skrev han Bi, kort sagt, han kastrerede næsten ethvert Ord. Da han nu engang vilde tilmelde Greven, et ungt Menneske paa 24 Aar, som opholdt sig i Hovedstaden, at hans Bier havde formeret sig godt, saa skrev han i Brevet: "Deres Grevelige Høihed har i Aar faaet en velsignet Hob Biunger." – Greven, som følte sig truffen og troede, at Forvalteren vilde skole ham, svarede: "Æsel, hvad komme mine Biunger Ham ved? – Skal Han føde dem Mærkelige Hof- og Stadsrets domme. C. G. Adolphsen eller Adelstam var, som bekjendt, bleven sigtet for at have i den saakaldte Klevermark ved Tagens Huus d. 28 Maji 1803 voldeligen overfaldet Bagersvenden Hans Malmgreen, som Dagen efter døde paa det almindelige Hospital af den ham tilføiede Vold. Da der vel var tilveiebragt megen Formodning mod den Anklagede, men intet tilstrækkeligt Beviis, saa blev han for saavidt frikiendt. Men da han blev overbeviist om at have pantsat ovennævnte Malmgreens Sølvuhr og Knæspænder, uden dennes Tilladelse, ja endog mod hans udtrykkelige Forbud, og da han dernæst havde stiaalet 30 Rdlr. fra Høker Mellerup, som sad arresteret i samme Kammer som han, saa er han bleven dømt til at arbeide to Aar i Forbedringshuset og at betale Actionens Omkostninger. K. M. Jensdatter, Arbeidsmand O. Pedersens Hustru, søgte d. 14 Oct. f. A. at drukne sig selv tilligemed sit Barn, som var noget over et Aar gammelt, i Castelsgraven. Efter sin Forklaring skal hun have besluttet denne Handling i urolige og melancholske Tanker, der vare opvakte hos hende, deels formedelst Trang, deels af Frygt for som ufredelig at blive straffet med Arbeide i Fattigvæsenets Tvangshuus, hvorhos hun har foregivet, at hun blev bestemt til den Beslutning at drukne Barnet tilligemed sig selv derved, at hun forestilte sig, at det ikke vilde have det godt i Verden, naar det mistede sin Moder. – Hun er bleven dømt til at arbeide i Kjøbenhavns Tugthuus sin Livstid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Første og sidste Gjenmæle i Anledning af Hr. Schillings Avertissement i Berlings Avis No. 2. Udgiveren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Kjøbenhavnske Nyheder. Hr. Prof. Viborg har nyligen meddeelt en Efterretning om den Underviisning, der gives i Veterinairskolen, hvor Hr. Prof. har søgt at indrette Tingene saaledes, at hele Veterinair-Videnskaben kan blive foredragen i et Aar. Lærlingerne kunne i deres Opholdstid ved Skolen, som er 3 Aar, høre enhver Deel af denne Videnskab tre Gange. Adskillige Underviisninger endes hvert Halvaar, og der gives altsaa Forelæsninger, som ogsaa de nylig ankomne Lærlinger kunne høre. Forelæsningerne begyndes den 1ste Maji og 1ste Nov. for at kunne begynde med Botaniken og Anatomien paa en beqvem Tid. Mod Slutningen af enhver Termin uddeles Præmier. Skolen er inddeelt i tre Roder, hvoraf een øver sig i Smedden og i at beslaae Heste, den anden vogter og behandler de Syge eller er behielpelig ved Lægemidlernes Tilberedelse, og den tredie anatommerer om Vinteren eller sysselsættes om Sommeren med Dyrkning og Jndsamling af Dyrelægeplanter i Skolens Veterinairhauge. Der undervises aarligen i 800 Timer. Hr. Prof. Viborgs Medhielpere ere de Herrer Wendt, Block og J Kühn. Hvorledes denne Indretning under Professorens nidkjere Bestræbelser stedse stiger i Fuldkommenhed, sees af følgende Liste over de syge Dyr, som ere blevne behandlede her: 1790. 59 Heste, 1796. 640 Heste, 219 Køer, 1 Faar, 1 Sviin, 90 Hunde. 1802. 789 Heste, 329 Køer, 4 Faar, 9 Sviin, 109 Hunde, 10 Katte, 1 Stork.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
De fire arresterede Graverkarle besiele nu Conversationen i Hovedstaden, - og have næsten ganske fortrængt Landgangsdiscourserne. Hvor man kommer, tales der ikke om andet end Gravere og opgravne Liig. Anecdoterne yngle og udklækkes som Fluer i en Sommermaaned. Saaledes fortæller man, at den Mand, som opdagede det Hele, skal have drømt, at hans Søn ikke laae rolig i sin Grav. - En Marchandiserkone skal allerede for nogle Aar siden have kjøbt et Voxlagen, som hendes afdøde Mand havde været indsvøbt i; men da hun ikke troede paa Sjelevandringen, kunde hun heller ikke overtale sig til at troe, at det var det samme Lagen. Blandt dem, der efter al Formodning ere plyndrede, nævnes Grosserer Bagge, Bogholder Lacopidan, Agent Gyldendahl, Madame Bodenhoff og Forvalter Bertelsen. Man lærer imidlertid af denne i øvrigt scandaleuse Begivenhed, hvor urimeligt det er, at medgive de Døde Ting, som de Levende kunne gjøre bedre Brug af.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Efter Adresseavisen for i Fredags faaes nu i Kjøbenhavn et Slags Abecatte, som kaldes Jmmanuels Abecatte. Der maa være stort Forraad af dem og det maa nok være Lærde Abekatte, siden de paa adskillige af Byens Boglader kun koste 16 s. – og der imod Contant Betaling gives 20 pC. Rabat, naar man tager 20 Exemplarer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Madame Lustre agter med det første at gjøre en Luftjagt. Hun smigrer sig med at faae mange Tilskuere, da hun foranstalter denne Jagt blot for at udhielpe sin Mand af hans cautionerede Gield. Dette Exempel paa ægteskabelig Kjerlighed fortjener al muelig Opmuntring. Besynderligt nok er det, at andre Folk gjøre Luft jagt, førend de komme i Gield, og her gjøres Luftjagt, efter at man er kommet i Gield.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Af Engelske Efterretninger. - Lord Havkesbury har nyligen tilkjendegivet den Svenske Minister i London, at Regjeringen egentlig har forbudet alle neutrale Skibe at løbe ind i Engelske Havne, paa Portsmouth og Dunerne nær, blot, for at forekomme, at de ikke skulde forsyne Fienden, hvis den skulde gjøre Landgang, med Provision u. og at Fienden ikke skal faae Leilighed, til at lande under neutralt Flag. - Ved Schønberg i det Lauenburgske skulle de Franske have Tropper, som visitere alle de Varer, der gaae fra Lübeck til Hamborg, og confisquere alt hvad der er Engelsk, hvilket skal være et betydeligt Tab for Hamborgerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Authentisk Copie af en Skrivelse fra Grev von M. paa Slottet Nr. ved BriSchler til hans egen Magistrat. - Min herværende Magistrat bliver herved i Anledning af en mig gjort Anmeldelse om en til mig hos samme indløbet Pung med 1010 Rd. erindret, for Fremtiden i sine Skrivelser bedre at lagttage de mig tilkommende Curalia. Jeg forlader dette for denne Gang, som Uvidenhedsfeil, men finder mig derved beføiet til bedre at underrette Samme. J den øverste Titel i Tiltalen maatte det hedde: Høiværdige høibaarne Rigsgreve, Naadige Greve og Herre. J Brevets Context maatte det aldrig finde Sted, at man tiltaler mig Deres Høivelbaarenhed, thi dette skeer kun af mine Lige, men altid Deres Høigrevelige Naade. Fremdeles er det høist usømmeligt, lige under Overskrivten at begynde Brevet, men der maa lades en god Haandbred Rum derimellem; ligesom det ogsaa er uærbødigt at begynde saaledes: Af hosliggende Afskrivt vil Deres Høivelbaarenhed med mere erfare, istedet derfor maatte det hedde: Deres høigrevelige Naade tilkjendegive vi herved underdanigst o. s. v. Det første viser den grove og ubehøvlede Borger, men det sidste den mere dannede Skriver. Fremdeles maa det til Slutning hedde: Vi henleve med dybeste Ærbødighed Deres høigrevelige Naades, og saa omtrent to Fingerbred fra Randen staae: underdanige, og derunder Borgemester og Raad og Navnene. Paa Udskrivten maa staae: Til Hans Høigrevelige Naade, den Høiværdige Høibaarne Greve af Men, det hellige Romerske og det Svenske Riges Greve, og Herre af det frie Herskab Nr., St. Johanniter-Ordens Ridder, og Kongelig Preussisk virkelig Kammerherre, paa Slottet Nr. Jeg fordrer, at min Magistrat i sin Tilskrivt til mig stedse lagttager disse mig tilkommende Titulaturer og Curialia, i det jeg fra den ikke vil antage andre end saadanne Breve og Forestillinger, der ere affattede efter denne min Forskrivt, men sender alle andre naabnede tilbage, og fra nu af anseer dem som mig viist forsætlig Fornærmelse. Slottet Ner, den 1ste Maji 1803.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Rigsgreve af Ms.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
En Tydsk Maler har opfundet en ganske ny Maade at aftage Silhouetter paa hvidt Velinpapiir, formodentlig i naturlig Størrelse. Sil houetten opspændes i en Ramme, og bag ved samme sætter man et Lys i et ganske mørkt Værelse. Det skal gjøre den frappanteste Jllusion.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Efter Forlydende bliver der til Kongens Fødselsdag intet offentligt Balparse. Men der skal i dets Sted være Masquerade paa det Kongelige Palais. - J den mod Hr. Assessor Morgenstierne anlagte Justitssag er der nylig faldet Dom ved Hof= og Stadsretten. - J Løverdags blev der, som Rygtet siger, baaret et Liig ind til Byen. Man burde nok være lidet varsom med at tage Liig, der allerede ere gaaede i Forraadnelse, ind i Byen. Det kunde have farlige Følger. Godt er det, det er Vinter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-16
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
Nyeste. ** derie Kjøbenhavn. No. 15. Den 26 Januarii, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
Den Anmærkning, at faa Theatercasser, sørge bedre for udlevede Thespistjeneres gamle Dage end det Kjøbenhavnske, maa ogsaa glæde Hvor, som har Øine, han see, hvo, som har Sands, han dømme. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
fremmede Theateryndere, om de end ville finde Maalestokken, hvorefter Tiden bestemmes for dem, der lønnes for Talenter, noget urigtig, og at en Benefice kun er en passende Belønning for 25 Aars Tjeneste hos et Publicum, hvis Patriotisme er saa stor, at endog en 45 Aars Danserinde kan finde fuldt Huus. Det qvindelige Personale. Jomfru Astrup. En rank Vext, skarpe Træk, en majestætisk Gang, et høitideligt Mæle have gjort Jomfru Astrup til Skuepladsens Dronning *). Hun spiller og sædvanligen Heltinder, stolte Hjertebeherskerinder, intrigante Hofdamer, prækende Huusmodre. Men hun synes desværre at behage sig selv langt bedre i Roller af det sentimentalere (følsommere) Slags, hvor en vis over hendes hele Udvortes udbredt Høitidelighed er hende i Veien. En tydelig, rigtig accentueret Declamation vilde overalt udmærke hende; men det vil dog være at ønske, at hun i *) Et meget æquivoque Udtryk. Ved Skuepladsen gives der maaskee adskillige Dronninger, der ikke fortjene Kronen. Overs. Øieblikke af den høieste Affect vilde glemme, at hun er meget godt skabt. Grevinde Orsing, Først inde Natibor, i "Herman von Una!, Bever leys Gemalinde, Johanne Montsaucon ere hendes meest glimrende Roller. Man seer bestandig, at hun har hjemme paa Theatret. Kun de knipske Roller, som f. Ex. i de 7000 Rdlr." burde hun aldrig paatage sig. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
En Sandhedsmartyrs Efterladenskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
Jblandt en vis afdød Sandhedsmartyrs Papirer skal man have fundet følgende Digt: Til Tausheden. Taushed! du den Vises Krone Og Eenfoldighedens Ven! Tryg som Klippen er din Trone, Torden selv ei rokker den. Sorgløs som den bedste Graver Ned ad Livets steile Bakker, Ved din Stav man rolig traver. Held den Mand, som aldrig snakker! Midt i Storsultanens Rige. Hylder man din Tryllekraft; Denne Rolle har Forfatteren neppe seet hende i; ellers vilde han have fældet den modsatte Dom Taus man spøger med sin Pige, Taus man drikker Druesaft, Taus man Alcoranen filer Og dens Magt hensvinde seer, Taus man af Propheten smiller, Taus man Mufti selv beleer. Medens snaksom Viismand gnaver Paa et degraderet Been, Du paa Rosenenge traver, Nyder Elæden sød og reen. Medens Patrioten smægter J den nøgne Sandheds Skjød, Og, som Statens trygge Vægter, Raaber, hvad Fornuften bød, Lever du i Fryd og Gammen, Leer af Brutus og af Cato, Nikker taus og siger Ammen, Naar en Nar vil kaldes Plato. Du, kun du, er Drivefjeder J den store Statsmachine, Du, kun du, er Tordenleder, Hvor der hersker en Cathrine, Du, kun du, kan frelse Manden, Hvor ei Lov, men Magten byder, Dig, kun dig, og ingen anden, Stedse, stedse Klogskab lyder. 2) Her menes Catharine Medicis. Kalvekudsken og Jeppe paa Bjerget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
En Kalvekudsk havde faaet af sin Husbonde en Gratial af 2 Mk. til at tage sig en Parterrebillet. Det varede længe og der kom mange Snese Kalve til Staden, førend der blev opført et Stykke, som var efter Kalvekudskens Smag. Endeligen blev Jeppe paa Bjerget og Balletten Linna og Walvais given. Nu indfandt den gode Mand sig og morede sig ret inderligen; men da Walvais skulde bindes til Pælen, raaber han, i den Tanke at det en Jeppe, der skal brændes, ganske høit til sin Sidemand: "Naa da, nu tager Pokkeren ved Jeppe."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
Kjøbenhavnske Nyheder. Hr. Price vedbliver at gjøre sig fortjent af Nationen. Ligesom han i Sommer morede den med sit Nationaltheater, saaledes søger han nu, for at bøde paa den store Mangel paa Vinterforlystelser, at gavne og fornøie med sine Forestillinger i Landemærket. Disse Forestillinger ere saaledes indrettede, at de, efter Hr. Prices Forsikkring, ville overgaae Publicums Forventning. Men formedelst Machineriets Vanskelighed blive de kun givne tre Gange om Ugen. - Der seer man den sande Konstner, Jblandt andre Forestillinger vises det levende Skelet eller Geistermasqueraden. Det er ikke let at begribe, hvorledes Hr. Price kunde falde paa den sidste Jdee. – levende Skeletter seer man jo dagligen paa Kjøbenhavns Gader og masquerede Spøgelser næsten paa alle vore Masquerader. Syv Stæder kappedes om Æren at have frembragt Homer, - syv Stæder i Lolland, kappes nu om Æren, at vælges af den første Lollandske Bisp til Opholdsted. Naskov, Maribo, Nysted, Rødby, Saxkjøbing, Nykjøbing og Stubbekjøbing ere Concurrenternes Navne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
Dagen No. 6 leverer nogle meget vigtige statistiske Efterretninger angaaende vor Handel med Sverrig. Man seer deraf, at man i afvigte Aar har faaet fra dette Land 78 levende Stude, 1 Ko, 2242 Gjæs og 550 Ænder. Altsaa kun en Ko. - Det havde i øvrigt været godt at erfare tillige, hvor mange Tiggere der i forrige Aar ere komne herover fra Sverrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
Mærkeligt er det, at der afvigte Aar i London, som har 1/2 saa mange Jndbyggere som Dannemark og Norge, kun blandt de Døde har været 64, der have opnaaet en Alder af 90 til 100 Aar, medens der i Ribe Stift allene har været 27.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
En god Trøst for Tontinerne og et nyt Beviis paa, at Jyderne leve meere diætetiske end deres Afkom, Engellænderne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
Bladet Dagen har for nogen Tid siden transporteret forrige Skuespiller Preisler ud paa St. Hans Hospital, og siden seet sig nødt til at tilbagekalde det som en Urigtighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
Da Hr. Preisler formedelst Nervesvaghed befinder sig paa Frederikshospital, saa maa i hans nærværende Sundhedsforfatning en saadan odieus Efterretning gjøre des ubehageligere Jndtryk paa ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-20
J Søndags var der paa Hoftheatret et brillant Bal en Masque. Der var den Gang flere Masquer end nogensinde tilforn. Hr. Bjørn fortjener det Almindeliges Tak, naar man henseer til, at han har ordnet Alting med saa megen Smag og Accuratesse. Anmelderen kan forsikkre, at han, siden Riddersalen paa Christiansborg brændte, ikke har seet nogen smukkere Sal end Hoftheatret i dets nærværende Tilstand. At det saa at sige fra en Fjeldebod er blevet forvandlet til saa nydeligt et Sted, forhøier især Hr. Bjørns Fortjenester; Folk paa Landet, som ikke boe alt for langt fra Hovedstaden og heller ikke see paa Bekostningen, vil neppe fortryde, engang at tage ind for her at bivaane en Masquerade. Den Orden, som her saa nøie lagttages, er særdeles rosværdig. - Blandt de udmærkede Masquer var der En, som paa den ene Side var klædt som en fornem Herre med broderet Kjole, en meget prægtig Kaarde ved Siden og en brillant Ring paa Fingeren - og paa den anden, som en laset Tigger, med store Huller paa Strømperne. Vendte han sig til den ene Side, saa var han en opblæst Cavallier, vendte han sig til den anden, saa saae man en Tigger, der bad om Almisse. - Mon der ikke gives Originaler til denne Copie? - Ligeledes var der et ganske gammeldags klædt Fruentimmer, som i det Hele var en Carricatur. Hun var i det mindste 70 Tommer høi og havde et Halsbaand af vilde Castanier, paa Brystet havde hun et Skilderie hængende, som paa den ene Side forestilte hendes Kjerestes Portrait med to nebbende Duer over og paa den anden en Hanes og en Hønes physiske Kjerlighed, med Overskrivt: Harmonie.