Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-04-03
Frankerige er langt fra at være blevet et lykkeligt Land: det foruroeliges uafladeligen af det gamle eller Carlistiske Parties Bestræbelser for at tilintetgjøre det nærværende System; af det nye eller liberale Parties Forvildelser og Udsvævelser; af den Katholske Geistligheds Jnstigationer som oprøre Almuen; af Anthipatien imellem Nationalgarden og Liniearmeen og imellem Departementerne og Hovedstaden, og af det hele nærværende Systems Mangel paa Overeensstemmelse og Fasthed, Pairernes og de Deputeredes Kammer virke ikke i Harmonie med hinanden, og i det sidste kjæmp Partierne paa det lidenskabeligste mod hverandre, og de forargeligste Scener indtræffe hyppigen. J den sidste Tid ere meget vidtløftige Forhandlinger blevne førte og Budget; Kammeret anbringer ved de forskjellige Artikler ofte betydelige Reductioner, som vilde være biefaldsværdige, naar de kunde betragtes som en Virkning af et roeligt og modent Overlæg; men kun altfor ofte vise disse Modificationer sig kun som en Virkning af et Lune, af den Sindstemning, hvori de fleste af Medlemmerne blive satte for et Øieblik, eller det beroer paa om et større eller mindre Antal af Medlemmerne ere tilstæde af det ene eller det andet Partie. Den store Mangel finder Sted. at Lovforslagene blive strax tagne i Forhandling efter at de ere blevne forelagte, saa at der ikke levnes Tid til at tage dem i tilbørlig Overveielse; bleve de derimod, naar Omstændigheder kunde tillade det bekiendtgjorte et Halvaarstid inden de bleve forelagte Kammeret; saa kunde de blive tilbørligt prøvede af Publikum og af Kammerets Medlemmer selv, inden de bleve forhandlede i dette og Debatterne kunde erholde en Grad af Modenhed. Dagbladene, som skulle lede den offentlige Stemme, vise sig ikke som Organer for tænkende og retskafne Patrioter; men som Lidenskabelighedens, Fornærmelsens, Forhaanelsens, Satirens og Usandhedens Redskaber; de bearbeide Folkestemningen, som bliver stedse meere forvildet og ryggesløs og fierner sig ganske fra den Mand, som bør besiæle en Friestats Borgere, hvilken bestaaer i at de respectere Lovene, de antagne Statsformer og hvert Menneskes personlige Rettighed og Friehed; hvortil hører, at kunne yttre sin Mening frit uden at forhaanes for den; at nyde fuldkommen Sikkerhed med Hensyn til sin borgerlige Ære. J den Stat hersker ingen Friehed, hvor enhver er idelig udsat for at mishandles af sine Medmennesker, at befinde sig i en saadan Tilstand er at leve under det værste Aag; Bagtalelsens og Forhaanelsens Tyrannie. J dette hele Virvar af Forvildelse og Fordærvelse staaer en kraftfuld Mand, som en Klippe i Stormen og som søger at skabe en Orden i dette Chaos, at dæmpe disse tøileløse Lidenskaber, og at bringe Constitutionens sammensatte Maskine i en roelig og ordentlig Gang, nemlig den nærværende Conseils-Præsident. Han mangler ikke paa en omfattende Forstand, paa Aandsnærværelse, paa Talegaver og paa den tilbørlige Aandstyrke, han vilde være en beundringsværdig Mand, naar han formaaede at indklæde sine store Egenskaber i blidere Former, saa han kunde undgaae at blive forhadt, naar han kunde vogte sig for passionerede Udeladelser, og naar han især, hvad hans Forhold i Kammeret angaaer, afholdt sig fra at ville indskrænke den frie Meningsyttring; fornemmelig med Hensyn til de af dets Medlemmer, som høre til Embedsclassen; thi en dirigerende Minister i en Friestat maae aldrig krænke det Princip, som ligger til Grund for den, nemlig den frie Yttring af Tanken; hvilken desuden enhver, hvis Lod det er blevet at befale paa Jorden, bør indskrænke saa lidt som mueligt; thi derved krænker han Menneskets naturlige Rettighed, som eet med Fornuft begavet Væsen.