JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
for Overtrædelsen blev endnu haardere end i de ældre Anordninger. Foruden Varenes Forbrydelse og de forhen fastsatte Straffebøder, skulde Overtræderne, om de befandtes i Rangen, eftertrykke ligen finde Kongens Mishag og Unaade; og skete det af andre Kgl. Betientere, skulde de strax have deres Embeder og Tjenester forbrudte. Kræmmerne skulde første Gang tillukke deres Bod i 6 Maaneder og deres Navne offentligen opslaaes paa Gadehjørnerne, som Kgl. Mandaters Overtrædere og Contrabandierer; anden Gang skulde de for Livstid, miste al Frihed til at handle og derhos orklæves udygtige til nogen Ære, Embede, Betjening eller Caracteer; Skrædere og andre Haandværksfolk skulde 1ste Gang forbydes at arbeide i 6 Maaneder og anden Gang have deres Laugsrettigheder forbrudte. - Man seer heraf, at de Midler, der bleve brugte til at standse Overdaadigheden og til ligge derved at ophielpe den indenlandske Konstflid, vare temmelig alvorlige; men Virkningerne deraf syntes langt fra ikke at have været det man lovede sig. Man gjorde Alt, for at opmuntre Fabrikfliden; vi have havt Manchester, Silke, Flor og andre Fabriker, som have kostet Staten, Tønder Guld, men alle ere de forsvundne, og intet Spor deraf er tilbage. - At den strænge Forordning fra 1758 ikke havde virket synderligen til Overdaadighedens Formindskelse, det sees af sildigere Anordninger, udgivne i samme Øiemed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Under Christian den Syvende udkom d. 20 Jan. 1783, altsaa 30 Aar derefter, atter en Anordning angaaende Overdaadigheds-Jndskrænkning, i hvis Jndledning det hedder: Ligesom Kongen Selv med Mishag har bemærket og ved Undersøgelse end videre har fundet, at der er i Hans Lande en Overdaadighed, som ved at forbruge fremmede Sager, endog langt over det Nødvendige, udbringer til Fremmede Landets Formue, og ved at forøde Landets egne Varer, berøver os en vigtig Deel af hvad til Fremmede skal sælges, saa har Han ogsaa lagt Mærke til, at Familierne, som dog udgjøre Staten, blive ved saadan Overdaadighed, deels udarmede, deels svækkede, hvad enten disse saa selv vælge en deres Kræfter over stigende Pragt, eller og de for en Slags Anstændigheds Skyld, nødes til at følge de Riges Exempler. For da at standse dette Onde, komme de Familier til Hjelp, som ønske Lindring, og derved bringe Tarvelighed tilbage, der kunde være nyttig for Familierne, og paa saadan Maade gavnlig for Staten o. s. v., bliver følgende herved befalet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Foruden det, der i de forrige Anordninger er forbudet, fastsættes her, hvilket Sølv eller Guld, Undersaatterne maa bruge, selv Antallet af de Retter, de skulle spise, og de Viinsorter, de skulle drikke, bestemmes, Forordningen er saa omstændelig, at den endog forbyder Tjenestepiger at bære Hovedsætter, der koste meere end 1 Rdlr. til 9 Mk., og Tjenere at lade sig frisere. Men i Slutningen af Anordningen hedder det: "Da Kongen har den Tillid til Sine Undersaatter, at de, skjønnende deres eget Gavn, skulle felv glæde sig ved denne Tarveligheds Forskrift og vaage derover, saa vil Han ikke ved Politie= eller andre Tvangsmidler nu for det første see dets Jværksættelse befordre. Tarvelighedens Historie i dort Fædreneland, og Klagerne over dens Savn, ligge til Aaret 1817. ere alt for bekiendte til at vi her behøve videre at omtale Virkningerne af alle disse Forbud mod Overdaadighed, og man behøver kun at henvise enhver, der ønsker hine Anordninger atter fornyede og skjærpede, til de Følger, man i en Række af 80 Aar har oplevet deraf. (Fortsættes.) Regnskab. (Frit efter Goethe.) Mesteren. Frisk, Lad Vinen lystigt flyde Hver Bekymring flygte bort. Vil Du Druen med os nyde? Siig, har Du Din Pligt da gjort, Een. To ret vakkre Ægtefæller Havde sig hinanden kjer, Nys man kystes, nu man smælder, Spliden voxer meer og meer; Han sig ønsker bort fra Jorden, Hun: at aldrig til hun var Jeg har Alting bragt i Orden, Lykkeligt er nu vort Par. Chor. Du Din Tørst blandt os bør slukke, Hid med Druens Purpurblod, Alle Klager, alle Sukke Du har dæmpet ved Dit Mod. Een. Ak, hvi græder Du, min Lille Gud, jeg ønsker kun en Grav, Min Formynder, stille, stille, Bringer mig til Bettelstav." Jeg forstod den halve Vise. Og gik Lovens lige Vei, Rettens Strænghed jeg maa prise, Og nu Pigen betler ei. Chor. Du Din Tørst blandt os bør slukke, o. s. v. Een. Nys en lille buttet Diævel, Som gjør sjeldent store Spring, Blev af en forvorpen Knæpel. Taget med som ingen Ting; Jeg blev heed om begge Øren, Tænkde hvad jeg skyldte ham, Hugged efter Monseignøren, Og hans Næse den fik Skam. Chor. Du Din Tørst blandt os bør slukke, o. s. v. Een. Lidet kan jeg kun fortælle, Det, jeg gjorde var kun lidt; Kun som Mandens Ægtefælle, Husets Held var ene mit; Ei min første Pligt jeg glemte, Alle længtes efter Mad. Jeg, som Alting trolig gjemte, Mætted hver, der mættes gad. Chor. Du Din Tørst blandt os bør slukke, o. s. v. Een. En mig vilde heel fornye, Men ei gjorde Tingen godt, Jeg ham hørte sukke, knye, Og han hedte Patriot; Jeg hans Hvisvas giver Pokker, Vandrer af min Bane hen Daarer, Naar det brænder - slukker; Har det brændt - byg op igien Chor. Du Din Tørst blandt os bør slukke, o. s. v. Mesteren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Lad Enhver her frit bekjende Hvad ham lykkedes i Dag; Dette Tønder kan optænde. Vores Sang i lystigt Lag; Hvert et Hængehoved hade, Være Loven i vort Raad Uslinger beskedent lade Brave glæde sig ved Daad. Tre Stemmer. Muntert træde hver en Sanger Høivelkommen i vor Sal, Kun mod den, som Griller fanger, Ere vi ei liberal; Thi bag udstafferet Smerte, Og bag vrantne Lunes Skjæl Frygte vi et usselt Hjerte, Og en tom, qvindagtig Siel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Et Par Ord til Herr Doctor Philosophiæ Sevel Bloch, Anmælder af Skrivtet "Den menneskelige Magnetisme, i Bladet Dagen Nr. 116, Torsdagen den 15de Mai, 1817. Uagtet Undertegnede, som blot Fremstiller efter en dansk Magnetiseurs Dagbog, nøiagtigen har fulgt det ham venskabeligen meddeelte Haandskrivt, troer han dog, at burde gjøre Herr Anmælderen opmærksom paa: at (som ogsaa i Dagbogen, Side 14, udtrykkeligen siges) en Søster af den Syge altid var nærværende ved Magnetiseringen, og at Sandsagnet: "For den Rene er Alting reent!" fornemmeligen er anvendeligt om lægevidenskabelige Gienstande, der mindst burde kunne saare en Doctor for Sjælen. Ærbødigst Blok Tøren, Literatus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Indenlandske Efterretninger. J Tirsdags saae vi første Gang den italienske Danserinde Mad. Ginetti, i en ny Entree paa det Kongelige Theater. Hendes Dans, som udmærker sig ved en ubeskrivelig Lethed, vandt overordentligt bifald. De Attituder hun viste, i det hun svingede et himmelblaat Shawl i de mangfoldigste Former, var noget af det Skjønneste man i dette Slags hidtil har seet hos os.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
J Morgen Aften gives til Fordeel for denne Konstnerinde: de to Dage, og et af hende udført nyt Divertissement: Offeret til Amors Billed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Konstnerinden, som er kommen fra Stockholm og Petersborg, agter at gaae fra Kjøbenhavn til London. Fra Konstens Side betragtet er Mad. Ginetti for Dansen hvad Mad. Becker var for Sangen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
J Kjøbenhavn er i disse Dage død Mad. E.M. Meier, født Stechmann, i den høie Alder af 100 Aar. Hun var altsaa født i samme Aar, da Carl den 12te anden Gang beleirede Fredrikshald, og under Frederik den 4des Regjering.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Efter en Bekjendtgjørelse i offentlige Blade beløbe Municipalafgivterne for Kjøbenhavn sig i dette Aar til 480,580 Rbd. N. V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
J Torsdags aabnedes det ny opbygte Sommertheater paa Vesterbroe. Det har faaet til Overskrift: Morskabstheater. Alle Billetterne vare udsolgte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
J disse Dage døde Kobberstikker Joh. Jac. Georg Haas, Professor ved Konstacademiet i Kjøbenhavn og Medlem af Konstacademiet i Paris. Han er født i Kjøbenhavn 1753, og vandt 1776, i en Alder af 23 Aar, Academiets store Guldmedaille. Under sit Ophold i Paris leverede han et Kobber, forestillende Ulysses og Diomedes, der, tilligemed Prof. Winsløws Portræt, hører blandt hans bedste Arbeider. Ogsaa har han leveret adskillige colorerede norske Prospecter, efter Lorenzens Malerier. Han var en meget god Tegner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Af en Bekjendtgjørelse fra Sognepræsten til Giern Præstegaard i Aarhuusstift, Hr. Thura, sees, at Bondealmuen i denne Egn endnu stedse troer, at Bøn i Skanderup Sognekirke kan hielpe enten til Liv eller Død. Uagtet Hr. Thura allerede 1801, 1806 og 1814, i Stiftstidenden har anmodet Vedkommende om at forskaane ham for Bagjering om saadan Kirkebøn for langveis fra boende Syge, saa har han dog endnu af og til Besøg af saadanne Patienter. Dagen før sidste Bededag ankom en Deel der, og blandt disse en Mand, som var redet 9 Mile for en Syg, der i et medfulgt Brev bad om Præstens Forbøn Hr. Thura formaner Vedkommende til, ikke at gjøre tidsspildende og bekostelige Reiser til Unytte, men hellere at søge den fornødne Læge og Lægemidler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Nakskov, den 10 Maj. J Byens Arrest er paa nærværende Tid ikke mindre end 7 Arrestantere, hvoriblandt er Gjørtlermester Lundgreen den ældre, som har været Hovedmanden ved at støbe de falske Kroner, som vare komne i Omløb. Hans yngste Søn og tvende andre, som skulde have hjulpet ham at pudse samme, ere ogsaa arresterede. Endvidere, en Tyvsarrestant, som har stiaalen Hvede fra en Kjøbmands Loft, og er dømt til 3 Aars Fæstningsarbeide; samt tvende Arrestantere, der ere dømte paa Vand og Brød for andre smaae Forseelser. - Den 9de dennes har en Huusmand i Raarup i Sønderherred, stukken sig med en Kniv i Livet og skaaren sig paa begge Sider af Halsen. Han lever vel endnu, men man troer neppe at han holder Livet. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Wordingborg, den 10 Maj. Den 3 Gange herfra undvigte Skomager (som forhen er anført i Stiftsavisen) er nu, efter Forlydende, paagreben paa Christianshavn. Dersom det er sandt, ville det være gavnligt for Mange, da han nok vorder saaledes fængslet, at han ingen mere fornærmer. - Onsdagen den 7 Maj, om Eftermiddagen Kl. 1, opkom Jldløs i Gaardmand J. BrochsGaard, i Øster-Egitzborg. Gaarden, der for faa Aar siden af ny var opbygt, afbrændte reent, Dog bleve nogle Meubler og Creaturer reddede fra Luerne. - Meget tungt er det for disse nye Begyndere, at friste saadan en Skjæbne. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Odense, den 13. Maj. Ved Taarumurens Nedbrydelse af Graabrødre Kirke her i Odense, havde man besluttet at underhugge Muren der hvor denne ragede frem over Kirkens Muur, og med Touge da at trække Taarnmurens Fald ud paa Kirkegaarden; men det gamle Taarn var af anden Meening; det fulgte Tyngdens Love; istedet for at lade sig kaste ud paa Kirkegaarden, styrtede det forinden, igaar af sig selv lige ned hvor det var underhugget, og den derved forøgede Masse trykkede da den Norden Side af Muren bag ud, som faldt paa sin Naboe, Hospitalskirken, hvor den knusede nogle Fag af dens Tag, Spær værk, Loft, samt Altar, Prækestoel, Degnestol og adskillige Bænke. Bemærkeligt er det, at det paa Vestsiden af Alteret (thi Alteret er her i Syden) hængende korsfæstede Christus Billede, blev, ved denne Sønderknuselse, ubeskadiget. En sand Guds Beskjærmelse var det, at 10 til 12 Mennesker, som faa Minuter forud havde taget Vinduerne ud i Hospitalskirken, havde forladt samme inden Muren styrtede; og at dette ikke skeete Dagen forud, da Kirken under Gudstjenesten var opfyldt af Tilhørere. Da altsaa Gudskeelov, intet Menneske kom til Skade derved, kan man sige der sloges to Fluer med eet Smæk, ved at bryde een Kirke ned, faldt to. - Hendes Durchlauchtighed, Enke-Hertuginden af Brunsvig Bevern, fød Prindsesse af Nassau Saarbrück, ankom i Eftermiddag her til Odense-Slot, fra Glücksburg. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Kjøbenhavns Børs d. 16 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 498, a vista 610. Amsterdam 2 M. - , a vista - . London 2 M. 21 7/8 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 520. Specier solgtes til 31 1/2 a 31 3/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 97 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 80. Norske Rbksedler 28. Norske Species. - Svenske Sedler 8 Mk. 4 s. - Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Natten til den 2den Maj udbrød Jld i Kjøbmand Paul Lunds Krambod i Bragernæs, hvorved denne afbrændte, tilligemed 22 andre Gaarde, hvoriblandt Posthuset og Raadstuen, samt nogle Søboder og en Mængde Bord= og Bielke=Stabler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
(Norsk Rigstid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Trykfeil. J nogle faa Aftryk af forrige Numer, P. 608, Lin. 19, for, vil kunne læses læs: jo vil kunne læses o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-17
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fjortende Aargang. No. 40. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Farsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 20 Mai 1817. Om Overdaadighed og Anordninger derimod. (Fortsættelse; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Betragte vi med upartisk Øie Qvindekjønnets Klædedragt hos os, saa finde vildesværre, at næsten Alting er udenlandsk, lige fra Saffianet i Skoene, indtil Sløret for Ansigtet og Blomsten i Haaret. Men da nu Erfaringen har lært os, at vi selv kun see os istand til at frembringe saare faa af de Ting, der høre til Fruentimmerpynt, saa er her ingen anden Udvei, end at befale Folk, ikke at klæde sig i andre Tøier end de faa Slags, som vore Fabriker frembringe, eller ogsaa fastsætte hvilke Slags udenlandske Tøier, de skulle klæde sig i.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Uagtet vi allerede her af historiske Kjendsgierninger have viist, hvorlidet saadant lader sig udføre, vilde vi, for et Øjeblik, antage Mueligheden af at een af Delene lod sig iværksætte. - Skulde vi ene og allene forsynes med Klædebon af vore egne Fabriker, saa kunde dette ikke skee uden ved de strængeste Forbud mod al Jndførsel af fremmede Fabricater. Vore Fabricanter, som i saa Fald ingen havde at kappes med, vilde da letteligen kunne opsætte deres Priser til en ubillig Høide, og skulde dette forebygges, saa kunde det ikke skee paa anden Maade, end ved at foreskrive dem Taxter, hvilket, som enhver indseer, ikke vilde være af synderlig Nytte, og i Grunden her, hvor Priserne ere underkastede saa store Forandringer, ikke med nogen billighed lade sig fastsætte. Staten vilde da for at afværge Smuglerie, et i sig selv herkulisk Arbeide, ikke allene være nødsaget til at lønne et uhyre Antal Paapassere, som den kun kunde love sig en negativ Fordeel af, men den maatte ogsaa ganske underkaste Undersaatterne de indenlandske Fabricanters Egenraadighed. De Rige og Formuende, og overalt de, som elske Pragt, vilde imidlertid søge at bringe deres Forfængelighed et Offer paa andre Maader. De fineste Materialier, som naturligviis maatte forskrives udenlands fra, vilde blive anvendte, og det vilde gaae os med vor Klædedragtstarvelighed, som Catholikerne med deres Fasten, at een Fastedag vilde koste meere end to Spisedage. Vilde man gaae en anden Vei, og bestemme visse simple udenlandske Tøi sorter, for hvilke der ikke gaaer saa mange Penge ud af Landet, saa vilde der for Staten i det Hele ikke være saa meget vundet herved; thi da det Grove langt hurtigere opslides end det Fine, saa maatte Forbrugen blive saa meget destørre. Fra hvilken Synspunkt man end betragter Overdaadighedsanordninger angaaende Klædedragten, saa møder man overalt store Vanskeligheder, og disse ere ogsaa blevne følte af hver Tids Lovgivere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Hvor strænge end de hos os udkomne Anordninger af den Natur have været, saa maatte man dog lade i de store Skranker, de satte for Overdaadighed, af Nødvendighed, blive enkelte Aabninger, og det blev da Egennytten og Forfængeligheden let at smutte igjennem disse. Heller ikke var Fordelen altid den, maa lovede sig af Anordningen, om den end virkelig blev overholdt. - Man tillod chinesiske og ostindiske Varer, fordi de hidbragtes med det asiatiske Compagnies Skibe, men enten Pengene for saadanne Varer gik til China og Ostindien eller til Frankrig og Tydskland, kunde det ikke i Grunden være ligegyldigt? Fra hiin Verdensdeel, som altid rede Sølv maa sendes til, kom de aldrig meere tilbage, men i Europa kunde man dog i alt Fald tilbytte sig dem mod vore egne Producter. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Om Tjenestetiendes Ansvarlighed for det til dets Opsyn betroede Gods.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Det er i den sildigere Tid adskillige Gange indtruffet, at Tjenestefolk gik i deres Herskabs Fraværelse bort fra det dem betroede Huus, og betydeligt Tyverie blev udøvet medens de vare ude. Enten nu Tyendet gjorde dette forsætligen eller uforsætligen, saa var et saadant Tyverie dog altid en umiddelbar følge af Tjenestepigens eller Tjenestekarlens Forsømmelse af den Pligt, de skylde dem, i hvis Tjeneste de ere. D. L. 6-814 siger: at Depositarius bør gjemme det betroede Gods som sit eget, men at han skal være angerløs, naar Tyve bortstjele det. Man skulde ved første Øiekast troe, at det er Lovens Hensigt, at den Tjenestepige og Tjenestekarl, der i deres Herskabs Fraværelse gaae bort fra det dem betroede. Huus, ogsaa bør være angerløse, naar Tyverie bliver begaaet; men Lovens udtrykkelige Ord: da bør han det gjemme som sit eget Gods, viser, at det er Lovgiverens Hensigt, at ogsaa ethvert Tyende, ligesaavel som hver Depositarius, bør passe paa det Huus, som betroes til dets Tilsyn, med al muelig Flid og Troskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Skulde det nu paa en Tid, da det er saa let for utro Tjenestefolk, efter foregaaende Aftale med Skielmer, at forlade det dem betroede Huus, under et eller andet Paaskud, ikke være gavnligt, at der ved en Anordning, i Analogie med det anført Lovsted, blev bestemt en Straf for det Tyende, der forlader det til sammes Tilsyn betroede Huus, hvad enten saa der i dets Fraværelse blev begaaet Tyverie eller ei, En Soldat, en Vægter og hver anden Vagthavende straffes jo, naar de forlade deres Post, hvorfor skal det Tyende, som Herskabet har betroet den Post, at passe paa Huset, ustraffet kunne forlade samme, ja endog overlade det til Tyve og Skielmer, – Vil man indvende, at en Pige eller Karl dog ikke saa ganske kan binde sig til Huset, saa svares, at de maa og bør kunne binde sig dertil, saa længe de ere i deres Herskabs Tjeneste. J det mindste bør de ikke være saa længe borte derfra, at Tyve kunne have Tid og Leilighed til at aabne tre, fire Lukker, og bortstjele en heel Deel Sager. Naar ethvert Tyende vidste, at en følelig Straf vilde være en udeblivelig Følge af en saadan Overtrædelse, saa vilde ingen Pige eller Karl ved Overtalelse lade sig lokke af Tyve bort fra det dem betroede Huus, og endnu mindre være Deeltagere i Tyveriet og aabne Tyvene Adgang til det dem betroede Gods.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Om Auctionscatalogers Salg til Fordeel forde Fattige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Auctionscataloger ere, som bekjendt, tilforn altid blevne uddeelte uden Betaling; men da mange egennyttige Mennesker benyttede sig heraf, og lode hente Cataloger, blot for at benytte Papiret, saa begyndte enkelte Auctionsholdere og Jncassatorer at tage Betaling for deres Cataloger, og lade Jndtægten deraf tilfalde de Fattige. Derved troede de at forebygge, at de, som blot hentede Cataloger for Papirets Skyld, ikke satte dem i en unødvendig Reqvisition. Betalingen var den Gang 2 til 6 s., altsaa for ubetydelig, til at man neppe med Føie kunde antage, at saadant formaaede at afskrække nogen virkelig Lysthaver for at anskaffe sig det. Men i Følge Plac. af 25 Juli 1812 skal af Salget af Auctionscataloger erlægges til Fordeel for offentlige Stiftelser en Afgivt af 8 s. af hvert Exempl. naar Cataloget er over 2 Ark, og 4 s. naar samme er 2 Ark og derunder. Jncassator man blive ansvarlig for Afgivten, som tilligemed en Attest fra Bogtrykkeren, der viser saavel Antallet, der er trykt, som de, der ere blevne tilovers, strax efter Auctionens Slutning, maa indsendes til Landsover-Retten samt Hof= og Stadsretten. - Denne Placat er nøiere bestemt ved Pl. af 30 Jan. 1813.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Der er langtfra ikke nærværende Forfatters Hensigt, at ivre mod den priselige Anvendelse, der gjøres af Jndtægten af Auctionscatalogers Salg; men han troer at burde fremsætte de dobbelte Grunde, hvorfor han anseer et saadant Salg for ikke aldeles hensigtmæssigt under nærværende Omstændigheder. Hensigten, hvorfor Cataloger trykkes og uddeles, er aabenbart at bringe det, der skal sælges, til saa Manges Kundskab som mueligt. Denne Hensigt opnaaes, ikke naar Catalogerne sælges, thi hvor ringe den Betaling end er, der erlægges for et enkelt Catalog, saa løber det dog op til en ikke ganske ubetydelig Sum, naar man hele Aaret. igjennem for Betaling skal anskaffe sig alle Cataloger. Det er saaledes ikke enhver Mands Leilighed at betale 3 Mk. for et Bogcatalog, (s. f. Ex. for Fortegnelsen over Baron v. Eggers Bøger, naar han mueligen i hele Samlingen kun maaskee kan finde et Par Bøger, han ønsker at kjøbe. Fræ den Side betragtet er det altsaa aabenbart mindre fordeelagtigt baade for den, som lader Noget afhænde ved Auction, som for det Offentlige, der har Jndkomster af det Solgte, at Catalogerne sælges til en Betaling, der, som anført, med Hensyn til de mange Auctioner, der holdes hele Aaret igjennem, langtfra ikke er ubetydelig. Fra en anden Side betragtet er ogsaa Catalogernes Salg forbundent med Vanskelighed for Jncassator, der skal tilsvare Fattigvæsenet Jndtægten deraf. For at undgaae vidtløftigt Regnskab lader man trykke saa saa som mueligt, og jo færre der kommer ud blandt Folk, desto færre Lysthavere kan man vente sig. For Auctionarius er det meget byrdefuldt, naar han strax, Auctionen er tilende, skal efter tælle de levnede Cataloger, thi ved saadan Leilighed har baade Jucassator og Auctionarius nok at tage Vare paa med at afgjøre hvad der indbetales Contant o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Der er ingen Tvivl om at de fleste Auctions holdere og Jucassatorer med Glæde milde betale visse Procenter af det Solgte, til Fattigvæsenet, naar de kunne undgaae deels den Vidtløftighed, der er forbundet med Catalogernes Salg, deels de Hindringer, der synes at lægge i Veien for den mueligste Offentlighed, enhver Auction bør have Geometrie og Mechanik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-20
Fredag d. 23de, Kl. 8-10, begyndes i min Boepælet Foreding over Geometrien, hvorved især tages Hensyn til Navnekundskab, Forklaringer og Opgaver. Ved Læresætningerne standses, ligesom i Bjørns Samtaler over Geometrien, naar man kommer til Hvad der egentlig skal bevises, og istedet for Præparativuslinier og Bogstavbeviis oplyses Sagen saameget mueligt med legemlige og hændelige Ting. Ved Opgaverne derimod vil jeg anvise til at bruge det mathematiske Bestik og Nemhederne for at faae hver Figur tegnet paa det acurateste. De første 8te Gange ville Navne og Beskrivelser over alle geometriske Sager og Tegn blive oplyste ved løselige Tegninger og virkelige Ting. Dette skulle være en Udvikling af de Begreber, og Ødelse i Fremstillingen af de geometriske Laanesætninger, der ligge til Grund for Skrivekunsten, Frihaandstegning, Geographien, oplyst ved Landkort, og selv bruges i det alstracte Foredrag af ugeometriske Videnskaber, f. Ex. concentrere, parallelisere, diametraliter modsatt &c. Derpaa gjentages hele Geometrien forfra, ved at gjennemgaae Læresætninger; og 3die Gang forfra ved nøiagtigt at construere Figurer til alle Opgaverne.