Københavns Adresseavis, 1766-04-15
Hvad gudfrygtige Efterladte og Efterlevende skal troe og troste sig ved. 1. Og Jfrael sagde til Joseph. Der er mange Vers, ogsaa mange Capt, ja sært mange Bøger i Bibelen, som begynder af og med det Ord: Og Jfral--- har hast Sind og Sands, Maal og Mæle, ja Aand og Naade, indtil sit Sidste, han saa Sindrig, Aanderiig, som Ord riig. Det er got, at have et Guds Barn at tale med paa sit sidste Leye. Det er got, at holde sig tillige til de Gudfrygtige, at høre dem i deres Død. See jeg Døer. Dette See vil ey allene betragtes i Almindelighed, at det er et Opmuntrings, Forundrings, Agtpaagivenheds-Ord: der staaer da som en For=Post, Vagt og Vægtere, eller Haand og Viisere; Men og her i Særdeleshed, at det er et Hæders= og Værdigheds-Tegn, sat da af Guds Aand ved Mosen som en Ære=Støtte for den Døende Jsrael. Og maae komme os for som en Klar Stierne, der sees og om Dagen i en stor Formørkelse: ja! Det kunde blive nu som en Nord=Stierne for dem, der farer ud paa Dybet, og herret ligesom i det Døde Hav. Det betegner en saare Mærkelig og Mærkværdig, Sildig, dog Tilig, Sørgelig, dog saare Opbyggelig, Gudelig og Sallig Død. 1. og Gud skal være med Eder! Her og et idelt Troes, Tilliids og Trøstes=Ord, ey allene dog mod den Sorrig over den sildige Afkom. Patriachen paa det Sidste uddeeler meere det Guds Ord end andet Arve=Gods og her den riigeste Skatt, den allerstørste Siæle=Gave. Den Hellige=Skrift taler om Gud hos os, for os, iblandt os, omkring os, over os, al ios Her med os. Saa hver Person i Guddommen, er : Endelig, blev Texten betragtet som vor Høystsalige Konges Ord til vores nu Regierende Allernaadigste Konge, der er som den Gudfrygtige Josephs, hvis heele Liv og Levnet er som en Constellation af skinnende Dyder, som en Himmel med saa mange tindrende Stierner, hvis, ogsaa her saa beqvemme, Navn betyder Tillæg. 1 Mos. 30. Ja! Da en Cron=Prinds Christian døde for os 1747, tillagde Gud os end Een anden 1749 den 29 Januarii, vores nu regierende Kong Cuntsran, den Syvende. Claus. Nu Naar vi vil være med Gud, være saa, troe og leve saa, at Gud med Velbehag kand være hos os, saa vil han og i Naade være med os og saa er han og med vor Konge: Naar Kongen vil være med Gud, saa vil Gud og være med Kongen, og saa er han og med os: Vor eget Gavn maa end lære os, nu den tunge Regierings=Byrde saa tilig legges paa vor kiære Konges unge Skuldre, idelig at understytte ved inderlig Bøn og Forbøn om ald Himmel=Hæld, Kraft og Styrke af det Høye. Herren, den høylovede Tre=Enige Gud, legge ogsaa paa vorAllenaadigste Konge sit eget Billede i Hellighed og Retfærdighed, Naade og Miskundhed, Viisdom og Ære, Majestæt og Vælde, Gud være med Kongens Aand til daglig Andagt og alle Dyder, til hellig Aarvaagenhed for Kirkens og Landets Beste, til kraftigste Anstalter mod de grasserende Synder og Synde Straffer, til tienligste Anslag i alle Tilfælde, inden og uden Lands! Gud være, fra nu af og altid med vor Konge, som hans nærmeste Allierede, beste Raadgivere, tryggeste Ledsagere, Mægtigste Skytz=Herre og Beskiermere, baade Nat og Dag, baade til Liv og Siæl! Ach, Kiære Herre Gud, En beder jeg endnu, før jeg dør, det vægre du mig ikke. Om Verden skal staae længe saa lad slig en Høy=Sørgelig dag, som Denne, infaldende i mit Embedes det halvtredsindstyvende Aar, ikke heller komme igien inden halvhundrede Aar, Om der skulle være Konger til i Verden saa længe, Om det og din Villie og til din Ære, da kommer saadan en Dag ikke igien inden de efter min Alders Aar, Fom og halvfierdsindstyve Aar i Eftertiden ere til Endeel Amen! Min Herres Konges Gud sige ogsaa Amen! 1 Kong. 136. For Steenløse og Vexøe Meenighedr. J. M. Gandia tot populis sustulituna dies!