Berlingske Tidende, 1819-05-10
Nordamerica, den 4de April. Fra den paavede Colonie, Champ d'elsyle, ved Trinito Fløde, ere Hiney Lau mand, Lefebure, Desavnettes, Cansel og Lasitegaaede til Ny Pork og Battunder. Med Colonien ved Lombigter Kloben vil enten paa nogen Fremgang, og Toldnisterne adsprede i sig igien. Jes ph Bonaparte ledes indsetagen i s. Landhuus ved a Delewara, Vandamme er i Pensylvanien, man at gaae tilbage til Europa, og Groucky er i Pliedelphia. General Lot mend har Forsædelst af den Aangel. Svenske Forordning af 3die Febr. d. A. 5 C. Alle Forseelser mod denne Forordning, Vold derunder indbefattet, en an det begaaes mod eller af Toldbetiente, høre under Søetoldrettens Jurisdiction til Undersøgelse og Paaklindelse, dersom ei Sagen med Hensyn til Personen, hører til Afgiørelse under Hoftetten; og være i Boldsbrøde Hofretten Overdomstrien, hvortil Sørtoirettens Dom, naar Sagen angaaer Liv og Ære, bør til Undersøgelse indsendes ; men i alle øvrige Sager, hvad enten de angaae Toldbetientes Feil og Forbrydelse i Tienesten, Smuglerie og Toldsvig, eller andre mod denne Anordning stridende Handlinger, har den Misfornøiede Ret til at føre Anke over Søetoldrettens Dom ved Commerce=Collegiet. H. 7. J Voldssager paaligger det den Misfornøiede at indgive sine Besværinger over Underrettens Dom til vedkommende Hofter inden Hælvtin af den Tid, som for criminelle Sagers Forfølgelse fra Raadstue=Retterne er bestemt i den almindelige Lov; men i alle vrige Sager maa indgives Besværing til Commercecollegiet i Stockholm, Stokholms Leon, Upland, Sødermanland, Vestermanland, Nerike og Gestrikland inden Kl. 12 den 15de Dagen efter ; i Kobberdieres Lehn, Østergothland, Helsingland, Jemteland, Nærietdalen, Medelpad og Angermanland paa den 23de Dag ; i Jonkonpings, Wexis, Calmar, Carlstads, Mariestads, Wenuersborgssamt Gothenderes og Baghuus=Lehn, Halland, Skaane og Bleking, Wester og Nordbotten paa den 3die Dagen, samt fra Gottland, paa den 45de Dag, den uberegnet, da Dommen er falden. En Klageren dømt i Bøder, men ei fængslet, og forbliver paa fri Fod, skal han ved Besværingens Inegivelse vessøie et af tvende viderhæftige Mænd udstædt Cautionsbeviis, hvori de solidarisk borge for de Bøder, som ere ham idømte, eller og behørigt Beviis for, at saadanne Bøder ere deponerede i Renteriet. Kan Borgen stilles, bør den forud anmeldes hos Underretten i Staden, som skal prøv dens Vederhæftighed, og meddele Beviis derover. Paa Landet maa vedkommende Kronens Betiente eller ogsaa Kirkebetient, eller den der i hans Sted er i det Sogn, hvor Forløftningsmændene have Hiemme, bevidne, at disse Forløftningsmænd ere boesatte og ellers ansees for vederhæftige for saa vidt som de borge. Er den Sagfældte saa fattig, at han ei paa bemeldte Maade kan deponere Bøder eller stille Borten, skal han om sin Fattigdom begiære Dom stolens eller Dommerens Vidnesbyrd, eller, om det ei kan skee, ved føie sin Anke Beviis derom af vedkommende Kl. Embedsmænd, eller Præst i det Sogn, hvor den Sagfældte boe og har sin Hiem stand. Den Sagfældte, som saaledes forfølger sin Besværing, skal dernæst enten selv eller ved Ombud ved Overretten, om Besværingen udsættes til Forklaring, udtage samme og meddele sin Vederpart mod Beviis, hvilket bør indgives til Overretten inden 3 Gange saa lang Tid, som findes beskemt for Besværingens Jnd givelse fra hvert Sted, regned fra Dagen, da Beslutningen om Forklaringens Indfordring er falden. Forsømmer den Klagende noget af det, der saaledes er foreskreven, skal han ansees for at have mistet sin Tiltale, og hans Besværing saaledes ei komme under Prøvelse; men Underrettens omham affettede Dom iverksættes, som den der har vundet Lovskraft. Men er den Forbrydelse, hvorfor den Skyldige er dømt, over Bøder, saa at han derfor sættes i Fængsel, skal, om han begiæret Afskrift af Undersøgelsen og Dommen, men Dommeren ei faaet den ferdig, eller af anden Aarsag ei kan udlevere den til ham, inden han afsendes til Fængselet, denne Undersøgelse og Dom findes af Dommeren til Vor befalingsmand i Lehnet saa tidlig, at den Sagfælde kan, inden Paaankningstiden udløber, saae Underretning derom, samt indgive nu besværing til bimildte befalingsmand, som ufortøvet haver at oversende den til vedkommende Overret, hvilken siden gaaer frem paa den Maade, det Kongelige Brev af 7de Januari 1805 derom videre bestemmer og indeholder, og bør Vor befalingsmand have Tilsyn med, at den Fangslede ei fattes fornøden Hjælp til at forfatte Besværingen. I øvrigt paaliggen det Underretten i alle saadanne Sager, udi hvilke den Angivne bliver dømt til Ansvar, enten han saa erklærer sig misfornøiet dermed eller ei, strax efter Udfaldets Forkyndelse at give ham tilkiende, hvad han i ethvert Tilfælde har at giøre, om han der vil have Forandring, og antegne saadant til hans Efterretning paa Udskriften s. 8. Indenlandske Skippere paaligger det under 25 Rdlrs. Bod, altid at have denne Anordning ombord, samt at underrette fine Skibsfolk saavel som Passagerer om dens Jndhold i de Stykker, som af dem bør lagttages ; og skal herefter hver Skipper, naar han aflægger Borgered, tilstilles et Exemplar af denne Anordning. s. J. Toldvæsenet paaligger det, i hvad der angaaer samme, at holde paagent Øie over Iverksættelsen af denne Vor naadige Forordning; ligesom vore befalingsmænd, militaire Embedsmænd, Magistrater og Kronens Betiente ere pligtige, i hvad der kan beroe paa deres Omsorg, til uden noget Ophold at give Toldbetientene, paa skeet Anmeldelse, den Haandrækning, som findes nødig til at hemme, opdage eller straffe Misbrug; og skal denne Forordning fra og med næste Aars Begyndelse tiene alle til Rettesnor. Hvorefter alle, som det vedkommer, have sig at rette. Til ydermere Vished have vi dette med egen Haand underskreven, og ladet det bekræfte med vort Kongelige Seigl &c. Oversættelse af den Kongel. Svenske Forordning til Forekommelse af Smuelie og Toldsvig, given paa Stockholms Slot den 3die Februari 1819. Vi Carl Johan a. a. giøre vitterligt, at da Vi under Vor Omsorg for de nødvendige Forbedringer i Rigets Huusholdnings Løve have indseet det Magspaaliggende i at giøre adskillige efter nærværende Fornødenheder og Omstændigheder lempede Rettelse, udi de nu giældende Forordninger, hvis Formaal er at afværge ulovlig Jndførsel af udenlandske enten forbudne eller Fortoldning underkastede Varer, samt ved alvorlige Midler at søge at forekomme saadanne for det Almindelige skadelige Misbrug, som indbefattes under Navn af Smuglerie, og det ei mindre saa værdig Underslæb, som ved Toldsvig medfører mærkeligt Tab, c. blot for Os og Kronen, men og for dem af Rigets Handlende og Næringsdrivende, som redeligen erlægge paabudne Afgifter ; saa have Vei saa Henseende fundet for godt i Naade at forordne følgende til underdanig Efterretning: 1 Art. Om Ansvar for Smugleri og Toldsvig, S. L. Den, som enten i Riget indfører, lader indføre, sælge, faldbyder eller dølger det Gods, som er forbudt at indføres, eller søger at føre saadanne Varer ud af Riget, som ei ere tilladte at udføres - hvilke Forbrydelser indbefattes under Navn af Sungleri - eller ogsaa besviger Kronens Told af det Gods, som maa ind eller udføres, have forbrudt det under Beslag lagte Gods, hvad enten det er af større eller mindre Værdie, og skal første Gang, naar den forbrudte Gods stiger til eller over 400 Rdlrs. Værdie, saaledes som samme ansættes af Besigtigelsesmændene overeensstemmende med tredie Artikels første C., holdes til offentlig Arbeide paa den Maade her nedenfor nærmere bestemmes, og ei videre ansees vær dig, at deeltage i Valg til saadanne offentlige Forretninger, som udfordre Medborgernes Tiltroe, eller i saa Henseende komme under Valg. For den, som anden Gang eller oftere forbryder sig paa nysnævnte Maade, beregnes Arbeidstiden efter fordoblet Vare, værdie. Naar Nogen første Gang betrædes med Smusseri eller Toldsvig, og Godsets Værdie ei fliger til 50 Rdlr., være han forskaanet for Bøder. Stiger det til 50 Rdlr. eller derover, men en til 4000 Rdlr., bøde den Skyldige de forbrudte Varers Værdie. Betræder han anden Gang eller oftere hermed, og Varerne ei udgiøre 50 Rdlrs. Værdie, tilsvare han Værdien, men om samme udgiør 60 Rdlr. eller derover, men er 400 Rdlr., høde den Skyldige Varernes dobbelte Værdie. Er nogen tvende Gange bleven dømt for Smugleri eller Toldsvig til større eller ringere Bøder, og tredie Gang betrædes deri, skal, om Varernes Værdi udgiør 400 Rdlr. eller derover, den her ov nfor i første Moment destemte Straf saaledes stærpes, at Forbeyde en staaer i 2 Timer i Gabestokken paa Torvet. Den Arbeidslid, til hvis Bestemmelse Værdien af forbrudte Varer tiener til Grund beregner saaledes, at til en Vareværdie af 400 Rdlr. og derover indtil 500 Rdlr. svarer 8 Maaneders offentlige Arbeide, af og over 500 til 600 Rdlr. svarer 9 Maaneders Arbeidstid, af og over 600 til 700 Rdlr. svarer 10 Maaneders Arbeide, og saaledes videre med Tillæg af en Maaned for hver 100 Rdlr., saa at et Aar svarer til en Vareværdie af og over 800 til 900 Rdlr., 2 Aar til en Vareværdie af og over 2000 til 2100, samt 3 Aar til en Varsværdie fra og over 3200 til 3300 og derover : da ingen herfor maae holdes til offentligt Arbeid, længere end 3 Aar. Den Straf af offentligt Arbeide, som ifølge denne Anordning finder Sted, bør den Skyldige udholde i det almindelige Tugthuus Jndtil et saadant bliver indrettet for Kronens Røgning, maa han holdes til Arbeide, enten i det særskildt, Tugthuus i det Lehn, hvor Forbrydelsen blev braaaet, eller i Mangel af Plads der, da i samme Lehns Arresthuus. Er den Skyldige et Fruentimmer, da skal hun arbeide i Spindehuset, dersom hun ei kan faae Plads i Lehners Tugthuus. Naar Nogen antræffes med indsmuglet eller svigagtig fortoldet Gods, staae det ham frit for, at stikke viderhættig Sikkerhed for Bøverne, hvor saadanne finde Sted. Vid de i flette 5 af femte Artikel ommeldte Tilfælde, naar Varer antræffes paa Veie eller paa Gader i Byen, maae dog den Anholdte ei være fritagen for sin Skyldighed, at, saaledes som samme H. foreskriver, med følge, naar Godset bringes til behørigt Sted, for at aabnes og besigtiges. Kan den, som træffes med indsmuglet eller svigagtig fortoldet Gods, ei stille vedbørlig Borgen for Bøderne, eller findes det anholdes Gods rettelig at være saa meget værdt, at den Skyldige ei kan undgaae større Ansvar ind Bøderne, skal han holdes under tilbørlig Bevogtning eller Opsigt til Domstolen er samlet og har provet, hvorvidt han, efter Loven og Sagens Beskaffenhed maa fængsles eller kan sættes paa fri Fod, mod eller uden Borgen. Den, som byder eller tilskynder, hjælper eller raader en Anden til Forbrydelsen, saa at den derfor skeer, straffes lige med den, som Gierningen gjorde. Er nogen ellers mindre deelagtig i Gierningen, eller han vidste forud, at den var paasærde, og ei aabenbarede det, da straffes han med Fængsel eller Pengebod efter Omstærdighederne. have flere Deel i Forbrydelsen, straffes hver af dem efter Gotsets fulde Værdie. Samme Regel giælder om Medhiæperne. Vorder nogen tiltalt for flere Smuglerier eller Toldsvigsforbrydelser, inden han for nogen af dem er straffet, bestemmes Ansvaret efter Varernes sammenlagte Værdie. (Fortsættes.)