Aalborg Stiftstidende, 1828-11-17
Den 7de October gjordes Anstalter til at sætte sig i Besiddelse af Modon, hvilket Foretagende anbetroedes General Durrien med befaling at sprænge Pladsens Porte, hvis Mure vare i god Stand, meget steile og ikke havde noget Punkt, der saaledes som ved Navarin kunde bestiges. Om Middagen Kl. 12 befandt Tropperne sig et halvt Kanonskud fra Citadellet og paa Rheden havde et fransk og et engelsk Linieskib lagt sig for Anker for paa første Signal at beskyde Pladsen. Efter Dispositionen skulde Angrebet skee af Chalupper paa Porten mod Søsiden, imedens Sappeurer rykkede frem paa Broen mod Landporten. Besætningen foretog sig ikke mindste fjendtlige Bevægelse, og Porten var allerede halv sprængt, da man paa ny ønskede at parlamentere. J dette Øieblik indtraf General Maison selv ved Porten, hvor Hassan Pascha den tyrkiske og Achmed Bey den ægyptiske befalingsmand havde indfundet sig for at underhandle. Paschaen erklærede paa ny, at han ikke kunde overgive Fæstningen, men at han saaa Umueligheden af at gjøre Modstand; vilde man altsaa imod hans Villie besætte den, saa haabede han samme fordeelagtige Betingelser, som Besætningen i Navarin. Dette blev ham lovet, og Porten nu uden videre sprengt; da man mod Søsiden, hvor begge Linieskib Cheferne ledede Angrebet, gjorde ligesaaliden Modstand, besteg man Voldene, og nu vaier samme Flag i Modon, som i Navarin. Modon er en meget fast Plads, som har en pallisaderet bedækt Vei, en uhyre Grav, en dobbelt Ringmuur og temmelig steile Volde. Den var forsynet for mere end 2 Maaneder med Levnetsmidler, med Krigsforraad for henved 3, havde 100 Kanoner og en Besætning af 1078 Mand, hvoraf 308 Tyrker og 570 Araber. Koron blev opfordret samme Dag som de 2 andre Pladse, men dens Besætning syntes langt mindre tilbøielig til at overgive sig. General Sebastiani der ledede Angrebet, indtraf den 7de for Stadens Porte og forkyndte, at Navarin og Modon vare tagne, men da dette intet virkede paa Commandanten, besluttede han at forsøge paa at bestige Pladsen den 8de. Nogle Sappeurer og en Jngenieur-Capitain bleve saarede med Steenkast fra Voldene og General Maison lægger megen Vægt paa, at hans udtrykkelige befaling, ikke at gjøre det første Skud, blev saa nøiagtigt efterlevet, da General Sebastiani, omendskiønt han blev opbragt over denne Jnsult imod hans Tropper, dog vidste at beherske sig saa meget, at han trak dem tilbage ud af Kanonskud og derved undgik et unyttigt Haandgemæng. Overgeneralen roser denne forstandige Adfærd, saa meget mere som Sebastianis Batterier vare i Beredskab, Fregatten Amphitritte laae for Anker i et halvt Kanon skuds Afstand, og han følgelig kunde være vis paa, i kort Tid at tilintetgjøre alle Tyrkernes Forsvarsværker; men derved var Krigen begyndt imellem Frankrig og Tyrkiet!! (saaledes udtrykker General Maison sig). Om Aftenen indtraf det franske og engelske Linieskib for Koron og lagde sig for Anker ved Siden af Amphitritte for at indgyde Tyrkerne Respect. Skibscheferne stege strax i Land og man blev enig om, at Fæstnings-Commandanten kunde afsende en tyrkisk Officeer for at forsikkre sig om Modons Jndtagelse og naar Fæstningen et Qvarteer efter denne Officeers Tilbagekomst ikke var overgivet, skulde den fra Land- og Søesiden angribes og Garnisonen springe over Klingen. Disse Forholdsregler bevirkede, at Koron den 9de aabnede sine Porte. Som Fæstning er den ikke i saa slet Tilstand som Navarin, men som Bye, indeholder den ligesom begge de andre Pladse ikkun en Hob sammenfaldne Hytter.