Aarhuus Stifts-Tidende, 1800-02-01
(Slutningen af den engelske Konges Svar paa Bonapartes Brev.,"Og denne Elendighed blev ikke indskrænket til Europa allene; den har udstrakt sig til de længst, bortliggende Verdens Deele, ja til Egne, som i Henseende til deres Beliggenhed og Jnterresse vare saa langt borte fra den nærværende Kamp, at selv Tilværelsen af slig en Krig, maasker var ukiendt af dem, som pludseligen saae sig indviklet i sammes Rædsler. Saalænge sligt et System talrig og mægtig Nations Blod og Skatte, for at op har Overhaand, og saa længe der kun ødsles med en holde samme, har Erfaring lært, at man intet andet Forsvar kan modsætte samme, end en aabenbar og efter trykkelig Krig. De høitideligste Tractater have blot banet Vei til nye Angreb, og Europa skylder blot en kraftig Modstand den Eiendoms Sikkerhed, personlige Friehed, selskabelig Orden og frie Religions Øvelse, som endnu er tilbage. Med Hensyn til disse vigtige Gienstænders Beskyttelse, kan Hs. Majestæt følgelig ikke forlade sig paa den blotte Fornyelse af almindelige Forsikringer og en fredelig Tænkemaade. Lignende Erklæringer have alle de gientaget, som efter hinanden have styret Frankrigs Hielpekilder til Europas Fordærvelse, og som de nuværende Herskere selv tilstaae, alle fra Begyndelsen af have været uskikkede til, at underholde Venskab og Fred med andre Stater. Hs. Majestæt skulde i Gierningen glæde sig, om det maatte vise sig, at de Farer, som hans egne og hans Allieredes Lande saa længe vare udsatte for, virkelig have ophørt, om han maatte blive overbeviist om, at ingen Modstand mere behøvedes, at bedre Grundsætninger endelig, efter saa mange Aars Erfaring af Laster og Elendighed, have faaet Overhaand i Frankrig, og at alle de ærgierrige Kiempe=Projekter og rastløse Ødelæggelses Planer, som satte selv Borgersamfundets Ex sten i Fare, ere opgivne; men Overbeviisningen om slig en Forandring kan, saa ivrig Hs. Majestæt end ønsker det, dog erne være Resultatet af Erfaring og evidente Kiendsgierninger. Den bedste og naturligste Borgen for slig en Forandrings Virkelighed og Varighed vilde være; Jndsættelsen af den Fyrstelinie, som igiennem saa mange Aarhundrede gjorte den franske Nation indbyrdes lykkelig, og agtet og respecteret af Fremmede. Dette Skridt, vilde med let bortrydde alle Hindringer for en Underhandling eller for Freden, og vil til enhver Tid bortrydde den. Det vilde garantere Frankrig en uforstyrret Besiddelse af sit gamle Gebeet, og give alle andre Europæiske Nationer den Sikkerhed for Fred og Rolighed, som de nu ere nødtvungne til at søge at opnaae ved andre Midler. Men saa ønskeligt sligt et Skridt end vilde være for Frankrig og hele Verden saa indskrænker Hs. Majestæt dog ikke Mueligheden til en sikker og varig Fred udelukkende inden disse Grændser. Hs. Majestæt forlanger ikke at foreskrive Frankrig sin Regieringsform, eller i hvis Hænder det vil overdrage den Autoritet, som udfordres til at bestyre en stor og mægtig Nations Anliggender. Hs. Majestæts Hensigt gaaer blot ud paa at sikre sine egne og sine Allieredes Besiddelser, saavelsom at befæste Europas almindelige Sikkerhed. Saasnart han seer at slig en Sikkerhed kan opnaaes, derved at den enten grunder sig paa det Lands indvortes Forfatning, hvorfra Faren har sin Oprindelse, eller paa saadanne andre Omstændigheder som fører til samme Maal, da vil Han begierlig gribe Leiligheden til at aftale Middelet til en hastig og almindelig Fred med sine Allierede. Men desværre existerer endnu ingen saadan Sikkerhed. Man har endnu intet talende Beviis for de Grundsætninger, som ville styre det nye Gouvernement, og ingen tilstrækkelig Grund til at stole paa sammes Fasthed. Ved denne Tingenes Forfatning bliver intet andet tilbage for Hs. Majestæt, end, i Forbindelse med sine Allierede at fortsætte en retfærdig og defensiv Krig, som Han med Hensyn til sin Omhue for sine Undersaatters Vel, aldrig vil forlænge ud over de Nødvendig heds Grændser, der har givet Anledning til samme, og som Han ikke kan ende af andre Bevæggrunde, end saadanne, som fuldkommen betrygge Hans Undersaatteres Rolighed, Constitution og Uafhængighed. Grenville.