Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-03-16
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Eenogtyvende Aargang. No. 22. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 16 Marts 1824. Om Boghandlere. Der forløb sikkert et heelt Aarhundrede efter Bogtrykkerkonstens Opfindelse, førend der, som i vore Dage, gaves Boghandlere og Bogtrykkere. De sidste handlede selv med de Skrifter, som de trykte og tildeels skreve. Siden fremstode, under Navn af Bogførere, Folk, der egent ligen handlede med Bøger. En saadan var i det sextende Aarhundrede i Tydskland Johann Rainmann, født i Øebringen, hvis Forlagsskrifter ere trykte fra 1508-1524. Men han var selv oprindelig Bogtrykker og en berømt Skrift støber. Boghandlermesser bleve først holdte i Frankfurt am Mayn, og den første, der lod trykke et Messecatalog over sine Forlagsskrifter, (1664) var Bogføreren Georg Willer. - J vort Fædreneland søgte man ikke at drage Nytte af Bogtrykkerkonsten, førend temmelig længe efter dens Opfindelse. Den første Bogtrykker i det egentlige Danmark, var Cotfried fra Gehmen, i det Schaumborgske, den første Bog, som blev trykt i Kjøbenhavn, en Donat uden Aarstal, oc det første Skrift med Aarstal, en latinsk Grammatik fra 1493. J Tydskland havde derimod allerede 1459 det Faustiske Trykkerie leveret en med bevægelige Lettere trykt Bog. Den, som først i Danmark tog sig med Jver af Bogtrykkerkonsten, var den, som Kjøbenhavns Universitets Vicekantsler 1517 afdøde Petrus Alberti, Licenciatus Medicinæ og Magister, som Kong Christian I. havde sendt til Cölln, hvorfra han 1449 kom tilbage med Magistre, Baccalaurer og Scholarer, og med hvilke Grundvolden til det af Paven bevilgede Kjøbenhavnske Universitet blev lagt. Det var formodentligen paa hans Reise i Tydskland, at han fattede Jdeen, at indføre Bogtrykkerkonsten i Danmark, da den allerede var bragt til Frankrig og Jtalien. Gottfried fra Germerhavde en viid og aldeles udyrket Mark for sig, de Skrifter, han udgav paa sit Forlag, uden Tvivl efter Andres Raad, vare af almeennyttig eller underholdende Jndhold. Han trykte den danske Rimkrønike, den skaanske og sjællandske Lov, den Wisbyske Waterret, den ældste danske Roman: Christen Pedersens Historie om Keiser Carl og de tolv Jevninger (Pairs), Per Lolles Ordsprog o. fl. Men stor Lykke maa han ikke have gjort ved sin Boghandel, thi fra 1510 af nævner Krøniken hverken ham eller hans Bogtrykkerie mere. Smag for Literatur kunde vel heller ikke ventes i en Tidsalder, hvor Reformationen endnu ikke ret havde udbredt sit velgjørende Lys i Danmark. Uagtet Gotfried havde ladet trykke omtrent en Snees forskjellige Skrifter, hvorpaa hans Navn findes, saa lode danske Lærde dog trykke ligesaa mange Bøger udenlands, som indenlands: et Beviis paa, at vore Bogtrykkerier endnu ikke havde opnaaet nogen synderlig Fuldkommenhed. Christen Pedersen lod 1514 trykke den første Udgave af Saxo i Paris, ligeledes Ølger Danskes Krønike, Vocabularium in usum Dacorum og flere Skrifter. Endog Jertegns Postil lod han trykke der 1515. Ogsaa i Cölln, Antwerpen, Leipzig, Magdeborg, Rostok og Lübek lode Danske trykke deres Skrifter. Efter Gotfried fra Gehmen fik Kjøbenhavn en lærd Bogtrykker, Povel Ræff, Cannik sammesteds, som 1508 havde været Universitetets Rector. Jkke usandsynligt er det, at denne Ræff var en Broder eller nærBeslægtet af Johannes Reff, Cannik i Trondhjems Capitel og Erkebisp Erik Valkendorfs Secretair, som 1516 var reist til Paris, deels for at studere, deels for at lade trykke det trondhjemske Breviarium, hvoraf der endnu haves et defect Exemplar paa det store Kgl. Vibliothek. Danske Lærde interesserede sig overalt meget for selv at have Bogtrykkerier. Saaledes havde Tycho Brahe et paa Uranienborg og Andr. Sørensen Wedel eet i Ribe. Ellers er det mærkeligt, at næst Kjøbenhavn var Ribe i Danmark den ældste By, som havde et Trykkerie.