JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1842-10-26
Forsaavidt nogen Arbeider ved særdeles Flid maatte gjøre sig værdig til Tillæg i Løn for udført Arbeide, skal saadant Tillæg opføres i hans Regnskab uden Procenter til Stiftelsen. Huusly, Varme og Lys præsteres Lemmerne gratis af Stiftelsen. Et Maaltid varm Mad til hver Dag maae haves, samt Brød, Smør, Ost og Øl, paa Lemmernes Forlangende og imod Afdrag i Afregningsbogen; paa samme Maade maae kunne erholdes 1/2 Pægel Brændeviin om Dagen, fordeelt i to Portioner. (Brændevinen maatte vistnok hellere aldeles forvises fra Stiftelsen.) De Lemmer der ei ved deres opsparede Beholdninger kunne betale en saadan Forsørgelse, maae savne den fuldkommere Underholdning, og indskrænke deres Forlangende til Brød og Øl, eller hvad deres Oplag kan dække. Dog at Undtagelse herfra maae gjøres for virkelige Sygdomstilfælde, og for Børn, indtil de lære at arbeide, samt for de Dage, de maae søge Skole. Hvor vidtløftigt Anlæget i sig selv skal være, beroer paa det Antal af Dagdrivere og unyttige men arbeidsføre Personer, som de paagjældende Sognedistricter dertil have at henvise. Dette Antal vil ved Anlæggets Oprettelse være større, end det forhaabentligen i Fremtiden vil vorde, saafremt Stiftelsen med Alvor og Selvstændighed under Øvrighedens Tilsyn og Bistand gjennemfører sit Øiemed. Naar Lemmernes Antal foreløbigen anslaaes til 100, og et rundt Overslag opstilles, for at Grundbegrebet om de dertil nødvendige Bekostninger kan være nogenlunde forhaanden, saa kommer Udkastet i saa Henseende til følgende Resultat. (Fortsættes.
Almuevennen, 1842-10-26
Kjøbenhavns Torvepriser. Løverdagen d. 22de October. Hvede, Sjællandsk, pr. Td. 5. 473 s. Rug, Sjællandsk. . . 4 –5 a 5 – 5 - 8 - Byg, 2radet, . . . 31 – 12 a 3 – 3 – . . Gradet. . . . 2 – 5 – 12 a 3 – – - Havre. . . . . 2 – 4 – . - a 3 – - 8 - Ærter, gule 3 – 5 - 8 - 4 - 4 - 8 - graae 4 – 5 - - - a 5 – – - Kartofler, Smør, Sjællandsk, Fag. 14 – 4 – 8 a 161 – 8 dito . pr. - - 1 - 10 – – – 14 – Flesk, røget, . . pr. La 2–3 - 8 - a 2 – 4 –8. grønsaltet . pr. Snees 2. - - a 2 - 4. Æg. Bøgebrænde, et Bondelæs 3 – 3 – a 4 – 3 – . Tørv. . . . dito . Talg, . . . . pr. Lü 15 – . - a 15 – 8 – Af dette Blad udgaaer eet Nummer om Ugen, som betales med 24 s. hvert Qvartal. Ligeledes udgaaer i Forbindelse hermed: "Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende", der leveres Amtets Landbeboere uden nogen forhøiet Betaling, hvorimod de af Bladets øvrige Abonnentere, som ogsaa ønske at erholde denne Tidende, betaler samme med qvartaliter. Man tegner sig for Bladet, hos samtlige Boghandlere i Provindserne, og i Kjøbenhavn hos Redacteuren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal over Gaarden, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes.
Almuevennen, 1842-11-02
De for Fattigvæsenet i Almindelighed bestaaende Overøvrighedsinstantser maatte nødvendig i alle Maader tage den her omhandlede Stiftelse under deres Varetægt, Omhu og Bestyrelse. Under Overøvrighederne maatte oprettes en Jnspection, bestaaende af to af de nærmeste Størstelodseiere, to Bønder af det Sogn, hvori Stiftelsen oprettes, Stedets Præst og Een af Herredets øvrige Præster. Da Amtets samtlige Lodseiere, Bønder og Præster ikke kunne skifteviis afløse hverandre i denne Function, og Jnspectionen dog er en Amtssag, saa maatte de Mænd hvem dette Hverv overdroges, nyde, hvis de fordre det, et Jnspectionshonorax. Nærmest efter Jnspectionen maatte i Bestyrelsen staae en Forstander, som Bogholder, Regnskabsfører og Casserer med Caution for en liden Sum, samt som Opsynsmand med Vertens og Vertindens Behandling af Fangerne, med Lærerens og Lærerindens Virksomhed paa Arbeidstuerne, og med Arbeids lemmernes Flid og Opførsel, efter en meddeelt fuldstændig Jnstrux af Overøvrigheden. Dernæst en Vært og Værtinde der maatte være Mand og Hustru og derhos duelige Folk af Bondestanden, og endelig en Lærer og en Lærerinde, som maatte være duelige og ordentlige Folk af Bondestanden. Da mange af de Jndivider der samles i en saadan Stiftelse, ei synderligen agte anden Lov end Magten, og Frygten for den, er det nødvendigt, at der maae være physisk Magt ved Haanden, der efter Ansøgning maatte skjænkes Stiftelsen, og bestaae enten af en Militair-Garde paa 8 a 10 Md. eller, om Stiftelsen kunde anlægges i Kjøbstaden, af Stadens Politie.
Almuevennen, 1842-11-02
Efter vor fulde Overbeviisning maae vi nu anbefale dette Udkast paa det Bedste til samtlige Sogneforstanderskabers omhyggelige Overveielse, og de Forandringer, Berigtigelser eller Oplysninger som man vil see sig istand til at meddele, vil sikkert af Comiteen modtages med Taknemlighed. Jdeen er herlig og Udkastet er udarbeidet med kjendelig Flid.
Almuevennen, 1842-11-02
Stænder=Forhandlinger. 6. Om Vildtskades Erstatning. (Sluttet.)
Almuevennen, 1842-11-02
Efter at vi nu saa omstændelig have fremstillet hvad de Herrer Jagteiere havde at erindre imod dem der talte for den simple Retfærdighedsfordring, at den Skade Vildtet foraarsager dem der ikke selv maae forsvare sig imod samme, maae erstattes, skulle vi blot til Slutning give et kort Uddrag af det saa herlige og slaaende Forsvar som Referenten, Cand. Lehmann gav for Comiteens Betænkning; vort Blads indskrænkede Rum, og de flere vigtige Gjenstande vi ansee det for vor Pligt deri at omhandle, gjør det nødvendigt, betydeligen at forkorte vore Referater og Stændernes Forhandlinger, hvilket vi have erfaret ogsaa at være stemmende med en stor Deel af vore Læseres Ønsker, vi skulle derfor i det Følgende bestræbe os for at give blot en sammentrængt Beretning om de vigtigste Puncter.
Almuevennen, 1842-11-02
Det er bekjendt, at Sogneforstanderskaberne ingen juridisk Magt besidde, til hvis Udøvelse Embedsmænd ere beskikkede; men desmere moralsk Magt kunne de besidde til at hæve mange Uordener, naar de rigtig forstaae deres Kald, og Medlemmerne ere enige med hverandre, og nidkiære for at see de Beslutninger efterlevede hvilke i Møderne fattes, fordi de ansees for fornødne og gavnlige. Ligesom det aldeles ikke bør paatvivles, at Medlemmerne selv for deres Vedkommende ville udføre saadanne Beslutninger, saaledes vilde det endvidere være af særdeles Nytte til Øiemedet om de, ligesom Tid og Omstændigheder medførte, søgte at virke paa Frænder, Venner, Bekjendte, og andre med hvilke de ere eller kunne komme i Forbindelse, ved Forestillinger og Overtalelser som de finde passende. Der er fattet adskillige Beslutninger, ved hvilke denne Virksomhed kunde være anvendelig, og flere ville følge i Møderne, ligesom man derom forenes. Til Exempel anføres nu, Forbudet imod den forargelige og i mange Henseender skadelige Sammenløben af Ungdommen og Nætterne paa Gaderne om Sommeren.
Almuevennen, 1842-11-02
Foruden hvad Sogneforstanderne desangaaende vilde anføre ved given Leilighed til Forebyggelse, vilde det vist være et virksomt Middel hertil, om de tillige vilde raade Vedkommende, naar de fæstede Tjenestefolk, at betinge dem at de til rette Tid skulde være hjemme. Exempel haves paa, at denne Maade har hjulpet; thi da hviler der paa Tvendet en af dette selv indgaaet Forpligtelse, og de indgaae lettelig samme, naar de ville i Tjenesten, saameget mere, da Hensigten ikke er at hindre dem fra passende og anstændige Fornøielser, hvilke de som unge Mennesker unde og søge. Dette blev af alle Tilstædeværende som hensigtsmæssigt bifaldet og antaget.
Almuevennen, 1842-11-02
Andragende til Stænderforsamlingen i Viborg.
Almuevennen, 1842-11-02
Kjøbenhavns Torvepriser. Løverdagen d. 29de October. Hvede, Sjællandsk, pr. Td. 5. 373 s.
Almuevennen, 1842-11-02
Rug, Sjællandsk, Byg, 2radet . . . 31 – 12 - a 3 – 3 – . . Gradet . . . 2 – 5 - 12 3 – – - Havre. . . . . 2 – 3 – - a 3 – - . - Ærter, gule 3 – 5 - 8 - 4 – 3 – graae 4 – 4 a 5 – – - Kartofler, Smør, Sjællandsk, Fag. 15 – . . . . a 16 3 – . dito . pr. 1 - 1 - 10 – – – 14 – Flesk, røget, . . pr. L 2–3. - a 24 – . . grønsaltet pr. Snees – 2. - - - - 2 - 4 - Æg, Bøgebrænde, et Bondelæs 3 – 3 a 4 –3 – . . Tørv. . . . dito Talg, . . . . pr. Ls 15 – - a 15 – 8 – Af dette Blad udgaaer et Nummer om Ugen, som betales med 24 s. hvert Qvartal. Ligeledes udgaaer i Forbindelse hermed: "Kjøbenhavns Amts Landcommunal=Tidende", der leveres Amtets Landbeboere uden nogen forhøiet Betaling, hvorimod de af Bladets øvrige Abonnentere, som ogsaa ønske at erholde denne Tidende, betaler samme med 1 qvartaliter. Man tegner sig for Bladet, hos samtlige Boghandlere i Provindserne, og i Kjøbenhavn hos Redacteuren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal over Gaarden, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes.
Almuevennen, 1842-11-09
Nr. 45. Almuevennen. eller Belysning at Fortid og Uutid for den danne Almue, udgivet af R. Sørensen og J. A. Hansen. Onsdagen den 9de Uovember. Ansvarhavende Redacteur: J. A. Hansen, forhen Borger i Fredericia. Trykt hos J. C. F. Græbe. Stændernes Adresser til Kongen.
Almuevennen, 1842-11-09
Som bekjendt vilde de ellers saa takkelystne Roeskilde-Stænder ingen Adresse indgive ved deres Sammen træden, fordi de allerunderdanigste Deputerede vare bange for at der i Adressen skulde indflyde meere end Tak, vare bange for at et eller andet folkeligt Ønske skulde af denne Vei bane sig Gjennemgang til Thronen. Denne Frygt deeltes ikke af de øvrige tre Forsamlinger, som alle indgave Adresser, hvori de ogsaa udtalte flere Ønsker og Forhaabninger, der laae dem paa Hjerte, og saa aldeles ere hine frygtsomme Herrer gjorte til Skamme, at Hs. Majestæt har ligesaa huldrigt og allernaadigst besvaret den meest fritalende som den meest slebne og tillempede Adresse der indgaa ves. - Hvad der af Tak og Complimenter indeholdtes i disse Adresser skal vi ikke her meddele, da Læseren fra andre Sider vel vil vide hvorledes Sligt i Almindelighed fremsættes, men hvad der i samme maa betragtes som den egentlige Kjerne, bør ikke holdes tilbage.
Almuevennen, 1842-11-09
De holsteenske Stænder udtalte, at de vedblive frimodig at fremsætte deres Følelser og Ønsker, overbeviiste om, at de ikke ville blive uhørte eller upaaagtede; at det Ønske uafviselig paatrænger sig Undersaatterne, at see de raadgivende Stænders Jnstitution ved Bortryddelse af de hidtil bestaaende Hindringer saaledes udviklet, at der tilstaaes Folkets Repræsentanter en afgjørende Stemme med Hensyn til de Love, det blive at udstede og med Hensyn til Afgivternes Opkrævning og Anvendelse. – De yttre det Ønske, at det maa lykkes Kongen ved yderligere Sparsomhed Udgifterne at sittre en Moderation i Skatterne og en raskere Afbetaling af den saa trykkende Statsgjæld De udtale sig bestemt imod Rigsbankpengene, og yttre sig med Tak for den stedfindende Offentlighed i Stats huusholdningen, for den frie Petitionsret, for Medvirkning med Hensyn til Postvæsenet, og for Offentliggjørelsen af de kgl. Lovudkast inden Stænderne skulle samles. - Kongen svarede, at han gjerne vil, saavidt det lader sig gjøre, tage Hensyn til Provindsialstændernes Ønsker og Raad, men han maa først være kommet til den Overbeviisning, at de fremsatte Forslag ere heldbringende for det almindelige Vel og forenelige med høiere Statshensyn. Han nærer den Tillid til dem at de med Omhu og levende Jver vil fortsætte og tilendebringe deres Arbeider.
Almuevennen, 1842-11-09
Slesvigs Provindsialstænder yttrede, at siden de raadgivende Stænder indførtes er der forløbet en Række af Aar og det er umiskjendeligt, at i denne Tid Sandsen for det Almene har vundet Kraft i Landet og Folkets politiske Jndsigt og Modenhed er fremmet, Dette er ikke undgaaet Deres Majestæts Blik, og Allerhøistsamme har derfor selv allerede været betænkt paa en videre Udvikling af den raadgivende Stænder institution. Maatte Udviklingen snarest føre til en tidssvarende Modification, saaledes at Folket maatte opnaae en afgjørende Stemme ved Skatternes Paalæg og Anvendelse, som ogsaa ved Lovgivningen. Dernæst beklages Jndførelsen af Rigsbank=Skillemønten, og Glæde udtales over den større Offentlighed i Statshuusholdningen, hvori sees en Borgen for at den trykkende Statsgjelds Formindskelse uopholdelig vil skride fremad; over at et Lovudkast angaaende en bedre Ordning og Regulering af Næringsdriften og et angaaende en Landcommunalanordning, vil blive dem forelagt til Raadslagning. – Kongen svarede at de ikke ville finde sig skuffede i den Overbeviisning, at Befordringen og befæstelsen af Undersaatternes Vel er Maalet for hans uafbrudte Bestræbelser. Han regner med fuld Tillid paa deres virksomme og indsigtsfulde Medvirkning i Udøvelsen af den den lovmæssigen anviiste Deeltagelse i Forvaltningen, og han erkjender, i en snarlig Ordning af Communalforholdene den sikkreste Grundvold for det almene Vel. Han ønsker dem de rigeste Frugter af deres Arbeider.
Almuevennen, 1842-11-09
Jyderne ligne ikke sig selv i den Adresse de denne Gang have indgivet; den har et aabenbar ujydsk, et roeskildsk Tilsnit. De fremsætte som Frugter af det korte Afsnit af Statsmagtens og Folkedannelsens organiske Samvirken, at Folkeaanden er bleven vakt, Tankebevægelsen, som forhen var indesluttet inden snævre Grændser, har erholdt nyt Stof og ny Udvikling; vigtige Jdeer, sigtende til Folkevellet, til Sandhed og Ret, Eenhed og Harmonie, ere fremtraadte, deels virkeliggjorte, deels ventende deres Modnelse af en kommende Tid. De udtale det Ønske, at Provindsialstænderne i Kongeriget, saalænge de forblive adskilte, maa blive sammenkaldte efter hinanden ved en stadig og ligelig Afvexling. De nære den Fortrøstning, at deres Virken ikke vil være forgiæves; kun derved kan Jnstitutionen vedligeholde Jnteresse og Betydning for Folket, kun derved bliver deres Hverv dem kjært og dyrebart. Kongen har ikke troet at kunne give alle, og deriblandt nogle af de vigtigere af deres Andragender, Medhold, men det er deres Haab, at de efter at være tagne under nøiere Overveielse, vilde tilvinde sig Hans Majestæts bifald. Den fri og selvstændige Communeforfatning har Landbeboerne modtaget med taknemmelig Paaskjønnelse, den har allerede viist sine gavnlige Følger, og det er at haabe, at den ved Communalaandens Udvikling vil kunne modtage tidsvarende Forbedringer. De imødesee med Længsel den endelige Beslutning angaaende Provindsens Veianlæg, der er af saa stor Vigtighed for Samfærdslen i Jylland.
Almuevennen, 1842-11-09
Den Aabenhed og Udførlighed hvormed Finantsernes Tilstand er blevet afsløret for Folkets Øine, og Offentlighed med Hensyn til Statshuusholdningen tilsikkret for Nutid og Fremtid, har forøget Kongens Hæder i Landet selv og vakt Opmærksomhed i fremmede Lande, og om end Kongen har fundet Betænkelighed ved flere en god Finantsforvaltning betryggende Former, som af Stænderne ere blevne foreslaaede, haabede at de i denne Henseende yttrede Ønsker vil blive Gjenstand for en forøget Prøvelse. Om de stænderske Comiteer siges der, at de med varm og redelig Jver skal tage Forslaget under den alvorligste Prøvelse, vel vidende, at der er Meget at overveie, mange Forhold at tage i Betragtning, for at udfinde de rette Veie som føre til Maalet. Slutteligen udtales det Haab, at det vil lykkes Kongen at afværge en Adsplittelse af de forskjellige Statsdele, som Tanken paa Fremtiden muligen kunde lade befrygte. Kongen svarede at den Tillid og Kierlighed der vises Ham afdet jydske Folk og dets Repræsentanter, er Ham en behagelig Tilfredsstillelse og kjær Løn under hans Bestræbelser for at fremme og befordre sine Undersaatters Vel, og at berede og sikkre dem en lykkelig Nutid og Fremtid. Og naar saaledes Folket og dets Organer med fuld Tillid slutte sig til Ham og virke i Samstemning med Ham, saa maa og vil Fremgangen i Alt, hvad der kan tjene til at forøge og befæste Folkets Velfærd, vorde sikkrere og stadigere.
Almuevennen, 1842-11-09
Ved Offentliggjørelsen af de jydske og slesvigske Stænders Adresse er den Mærkelighed, at "Dagen" og "Berlingske Tidende" har meddeelt dem førend de have været optagne i Stændertidenderne. Et Reskript af 22de Septbr. 1835 byder, at Jntet Stændernes Forhandlinger angaaende maae optages eller indrykkes i andre Tidsskrifter eller Dagblade af nogetsomhelst Slags, uden hvad derom er meddeelt i den fra Stænderforsamlingen udgaaende Tidende. Skjønt dette Reskript udtrykkelig kun nævner Stændernes Forhandlinger, saa udvidede Cancelliet i en Resolution, dog dets Forskrifter til ogsaa at gjælde om Forslag som endnu ikke ere blevne Gjenstand for Stændernes Forhandlinger, men paa den senere Tid have de vedkommende Autoriteter ikke lagt Hindringer iveien for Bladenes Meddelelser af forskjellige Andragender, der enten allerede vare indsendte eller dog skulle indsendes til Stænderne, saa det maa antages at Tilsynet med den periodiske Presse har fundet, at disse Andragender kun saare uegentligt kunne siges at henhøre til Stændernes Forhandlinger. Det er derimod aldeles klart at Stændernes Adresser udgjøre en Deel af deres Forhandlinger, og skulle altsaa, ifølge det nævnte Rescript, meddeles i Stændertidenderne før i noget andet Blad. "Berlingske Tidende" og "Dagen, anstille sig stedse som dem der nære størst Ærbødighed for Trykkelovgivningen, hvorimod de ikke undsee sig ved at omtale de frisindede Blade, som dem der ikke lade sig genere af de gjeldende Love; men vi vide at disse to Blades Stilling til Trykkelovene er en tvungen, saa at de ikke kunne komme de ved disse Love afstukne Grændser nærmere end deres Censor i tillader, og at de af denne Grund ikke kunne komme dem saa nær at der kan blive mindste Tale om at overtræde dem. Hvorvidt de i en friere Tilstand, vilde lade sig genere af Trykkelovgivningen sees nu i dette Tilfælde, hvor de, da deres Censor tillod det, ikke toge i Betænkning at begaae en aabenbar lovstridig Handling.
Almuevennen, 1842-11-09
Stænder=Forhandlinger. 7. Om vor Statsforfatning. (Sluttet.)
Almuevennen, 1842-11-09
Cand. Lehmann, hvem Folket især i dette Stændermøde havde sat sit Haab og Tillid til, med Hensyn til Landets Fremtids Udvikling og Velvære, har maattet høre ilde af Mange fordi han tilraadede de stænderske Comiteer; men naar man endog er gaaet saavidt, at man har beskyldt ham for at have svigtet den constitutionelle Sag, saa er Jntet meere skikket til at vise det aldeles Ugrundede i denne Beskyldning, end hans egne Foredrag i Sagen, og vi give derfor et Uddrag af disse. Han begynder med den Yttring, at det hele Forfatningspørgsmaal, som eengang er bleven reist i Forsamlingen, deri, som han haaber, aldrig skal døe, indtil det altsammen er gaaet i Opfyldelse. "Jeg er voxen op med, og i den Overbeviisning, at Folkets Selvregjering, igjennem sine Repræsentanter er en moralsk, en historisk Nødvendighed for ethvert Folk, som er kommen til en vis Grad af aandig og materiel Modenhed; og, da jeg ikke mindre holder mig forvisset om, at, efter den europæiske Civilisations hidtilværende Udvikling, Kongedømmet maa ansees som en væsentlig Støtte og vigtig betingelse for Staternes faste og rolige Fremgang, saa er det constitutionelle Monarki for mig den Statsform, hvorigjennem en dygtig Nationalitet, borgerlig Frihed, almindelig Velvære, om end ikke ene, dog bedst og sikkrest, kan udvikles.
Almuevennen, 1842-11-09
Om Præste-Embeders Besættelse i ældre Tider.
Almuevennen, 1842-11-09
Ligesom det efter Reformationens Jndførelse i Danmark blev lovbestemt af Kong Christian den Tredie, at i Kjøbstæderne skulle Borgermestere og Raad have Magt paa deres Bymenigheds Vegne til at vælge den Præst af de Ansøgende til Præstekaldet, som de vilde have, – saaledes bestemtes ogsaa af samme Konge for Landet (1512), at Sognemændene skulle udnævne syv af de ældste og meest agtede Bønder i Sognet, hvilke da med Herreds-Provstens Raad og Samtykke skulde vælge den til deres Præst, som de af de Ansøgende vilde have, og fremstille ham for Superintendenten og Lehnsmanden (Biskoppen og Amtmanden, for, efter det skeete Valg, at beskikkes og stadfæstes til Embedet. – Dersom nu disse valgberettigede Borgere og Bønder havde allesteds i Menighederne været saa christeligsindede og forstandige, som fornødent var, for at træffe det bedste Valg i saa Henseende, da kunde dette Valg have gaaet saa meget godt, og den erholdte Valgfrihed altid være bleven forplantet og bevaret i Menighederne til Velsignelse. Men da det derimod, som oftest, gik saaledes, at den blev valgt, der klappede de valgberettigede Bønder og Borgere paa Laaret, og var i Slægt med deres nærmeste Bekjendte, eller lovede at gifte sig med Enken paa Kaldet, eller var en Søn eller Svigersøn af den forrige Præst o. s. v., – saa gik det hermed som det kunde, i Vennevold, eftersom de undte de Ansøgende Levebrød til, og ikke som det skulde, efter den Dygtighed og Troskab, hvormed den ansøgende Candidat eller Præst kunde uddeele Livets Brød, det himmelske Manna, til Menigheden. – Saaledes f. Ex. var der, efter denne Valgmaade, paa flere Steder Søn eller Svigersøn efter Fader igjennem mange Leed i henimod et Par hundrede Aar. – Præst-Enken spillede ligeledes en vigtig Rolle ved denne Valgmaade, naar Vælgerne ville unde hende at blive ved Brødet, og derfor tog Løvte af ham, de valgte, om at ægte hende, (Fortsættes.)
Almuevennen, 1842-11-09
Kjøbenhavns Torvepriser. Løverdagen d. 5te November. Hvede. pr. Td. 5278. Rug. Byg, 2radet . . 31 – 12 a 3 – 3 – . - Gradet . . 3 – – - 3 – – . - Havre. . . . . . 2 – 3 a 3 – . Ærter, gule 3 – 5 - - - 4 - 2 - graae 4 – 3 a 4 – 5 – Kartofler, . . . . . 13 – . - a 2 – 2 - - - Smør. . . . Fog. 15 – 1 – 8 a 163 – .. . pr. - 1 - 10 – - 1 – 13 – Flesk, røget, . . pr. Lü 2 –2. - - a 2 – 3 – grønsaltet pr. Snees - 2 - - i –2 – 4. Æg. Bøgebrænde, et Bondelæs 3 – 3 – - - a 4 – 3 – Tørv. . . . dito Talg, . . . . pr. Lü 15 – . - a 15 – 8 – Af dette Blad udgaaer et Nummer om Ugen, som betales med 24 s., hvert Qvartal. Ligeledes udgaaer i Forbindelse hermed: "Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende", der leveres Amtets Landbeboere uden nogen forhøiet Betaling, hvorimod de af Bladets øvrige Abonnentere, som ogsaa ønske at erholde denne Tidende, betaler samme med 1 qvartaliter. Man tegner sig for Bladet, hos samtlige Boghandlere i Provindserne, og i Kjøbenhavn hos Redacteuren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal over Gaarden, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes.
Almuevennen, 1842-11-16
Nr. 46. Almuevennen. eller Belysning at Fortid og Uutid for den danske Almue, udgivet af N. Sørensen og J. A. Hansen. Onsdagen den 16de Uovember. Ansvarhavende Redacteur. J. A. Hansen, forhen Borger i Fredericia. Trykt hos J. C. F. Græbe.
Almuevennen, 1842-11-16
Vi fremsætte nu her strax Sagens Udfald ved den endelige Afstemning; og dernæst skulle vi, saavidt vort Blads indskrænkede Rum tillader, give et Uddrag af Forhandlingerne. Denne Sag er jo netop af meget I. stor Jnteresse for de fleste af vore Læsere, og vi troe derfor at torde anvende meere Plads til dens Meddelelse, end vi ville ansee det passende eller rigtigt at anvende paa andre Sager. Comiteens Henstilling om, at indhente Amtsraadenes og Sogneforstanderskabernes Betænkninger om hvad der skulle kunne gjøres til Bedste for Huusmands standen, vandt under Forhandlingerne mere og meere Bifald; Flere, især Cand. Lehmann, talte for, at baade Comiteens ovennævnte Forslag, og den omtalte Jndstilling, skulde forenede foredrages Kongen, men dette forkastedes med 38 Stemmer mod 25, at Petition skulde indgives afgjortes med 39 mod 24 Stemmer, og med 32 mod 31 antoges den Jndstilling, "at der gjennem Amtsraadene og Sogneforstanderskaberne indhentes paalidelige Efterretninger om Huusmandstandens og den hele Arbeidsklasses Vilkaar paa de forskjellige Steder i Landet, om de Byrder, der maatte trykke dem, og de Maader, der kunde bringes i Forslag til at forbedre deres Kaar."