Viborger Samler, 1776-07-15
Vore Læsere ville høre begge Parter, hvis Grunde jeg med mueligste Apartiskhed vil fremsætte. Mine ere følgende: 1.) Tilstaaer jeg, at Loven just ikke med klare Ord har bedømt Tvisten. Men skulle alle Subtiliteter afgiøres i Loven, blev den et uendeligt Verk, og intet efterladt for den sunde Fornuft. 2) Er jeg saa Næstekiær, at jeg heller gaaer 10 smaa Feiler forbi, end end træder en eneste paa Halsen, agtende Salomons Regel: Vær ei alt for retfærdig. 3) Tiener jeg og gierne en Skilling, som Pars Salarii, ved en uforbuden Forretning, hvormed jeg tillige tiener andre og fornærmer ingen. 4.) Er mit Hovedbeviis L. p. 691, a. 33, som kalder dem Ægtebørn, som fødes mellem Trolovelse og Brylluppet, som jeg vidre har udført forhen i Nr. 16, og da Trolovelse og Vielse ei er noget væsentligt ved Egteskabet, saa kunde jo Egteskab være Egteskab uden dem; thi ellers var der ingen Egteskab til i Holland, hvor de Forlovede ikke komme, for nogen Præst, men alene lade sig antegne hos Schouten i den saa kaldede Stadt Boock eller Matricul, og derfra faae et Beviis, hvorefter de passere for Egte folk. Her er det tillagt Præsterne, som Pars Sala rii, ei saavidt de ere Præster men offentlige Personer, der ikke gjøre, men kundgjøre et Egteskab, som er gjort ved fælles Samtykke længe tilforn. 5.) Den almindelige Praxis, som er Grunden endog til de sædvanlige Jntroductioner. Hvor nu den omtviistede hidtil har været upaaanket i Brug, der kan den og herefter retfærdiggjøre sig ved en Usance, som Loven har privilegeret, og ville en Præst i mit Herred negte saadan en Jntroduction, ville jeg tilholde ham det, som en unegtelig Pligt, og vovede ei enten at tilstaae hende Frihed, med Rangs Fruer, Rsc. 8 Nov. 1748, eller at lade hende gaae ind som en Hore, der ville være meget nærgaaende for to eteelskende Personer. Paa disse Grunde tilkiender jeg slige Folk favorem in pure. Min He Min Kontraparts Grunde ere følgende: 1) Min Slutning af L. P. 691, a. 32, 3, kalder han en Frihed, neppe grundet paa Lovgiverens Meening. Her refererer jeg mig til mit forrige. 2) Jngen kaldes Egtefolk i Loven, uden de som ere egteviede. Sv. a. non dici ad nonesse non valet Conseqventia. 3) L. p. 252, a. 6, Trolovede maa ei søge Seng sammen, for de i Egteskab rettelig blive samlede - Sv. Grunden hertil sees L. p. 505, a. 12, at de ei skulle ligge i ont Levnet og forsømme at vies, som hiin gamle Lieutenant, der svarede Præsten, som paamindte ham at vies længe efter Trolovelsen: Es thut nicht nothig Herr Pastor. 4) Egteqvinder aleene ledes i Kirke L. p. 254, A. 9. Sv. De contradistinqveres her ei fra de Trolovede, men fra Horer, som sees tydelig af det foregaaende. 5) De kan ei være Egtefolk, for de i Vielsen declareres derfor. Sv. Man kan være noget, før man declareres derfor, f. Ex. Provst for man creeres, Præst før man ordineres a., og da Trolovelse og Vielse i sig selv ere eet, og et af Deelene kunde være nok, saa var det at ønske, Trolovelse var afskaffet; thi da blev der ingen Tvist om, hun jo var en Egtekone efter een Vielse, men hun er det og fra Trolovelsen af. 6) For tillig Sammenleie straffes med 1/2 Bøder, naar de egte hinanden L. p. 635, a. 1. heraf sluttes de ei ere Egte folk, for de ere viede. Sv. Fortilig Sammenleie, kaldes, naar hun føder for Trolovelsen. Declarerer Factor strax og drikker Trolovelse, dispenserer fornævnte Artikel dem fra aabenbar Skriftemaal, naar Loven nu ei anseer hende for en Hore, kunde hun da ansees ansees for andet end en Egtekone fra Trolovelsen af og naar jeg ei maatte møde hende i Kaarsdøren, maatte jeg ikke da, endog i denne Begivenhed, møde hende i Kirkedøren? Endelig anføres: 7) "Et Rescr. af 3 Junii 1763, at de Koner paa Island, som giøre Barsel, efterat de ere vide, skulle med sædvanlige Ceremonier af Præsten introduceres. Heraf, siger min Kontrapart, drager jeg denne tydelige Slutning mod Hr. R. De som giøre Barsel, før de ere egte vide, bør ikke med de for Egtekoner anordnede Ceremonier introduceres. Sv. Er denne Slutning ikke voldsom, formaaer jeg ei at indsee dens Evidence. Mig synes dette Resc. afgiør Tvisten og giver mig et souverain bifald, og vil sige: De som giøre Barsel, efterat de ere vide, d. c. Trolovede, ansees for Koner, og skal indløses lige saavel som andre Koner - hvilket de Jslandske Præster med min Kontrapart har villet negte dem; thi hvad ville det sige, Kopulerede Koner skulle indløses som kovulerede Koner, Rescriptet har jeg ellers ei seet in forma probante, thi det findes hverken hos Berg, Rothe eller Hedegaard, men alene anføres af Lübecker. For Resten tilstaaer jeg, selv engang at have havt min Kontraparts Meening, men jeg har faldt fra den, og kan aldrig. meere falde til den. Jeg tør spaae, min fornuftige Kontrapart giør ligesaa. Nyeheder.