Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-07-08
Paa den slesvigske Jernbanesag fristes man til at anvende det tydske Ordsprog: Viel Geschrei und wenig Wolle." Først heed det, at Communen vilde ansøge om at optage et Laan af 150,000 Rd. Cour. til dette Øiemed, men det strandede nok paa Magistratens Modstand; siden heed det, hvad der er os meddeelt af en Mand, der har havt umiddelbart med Sagen at gjøre, at de flensborgske Kjøbmænd vilde tegne sig for denne Sum, og nu, da det kommer til Alvor, hedder det i et Brev fra Flensborg, som ligger for os, at der viser sig stor Lunkenhed, at Capitalisterne holde sig tilbage, osv. – Det skulde bedrøve os, om dette Foretagende, der, om det end maaskee ikke vilde afgive et saa glimrende Resultat, som Prospectus lover, dog ganske sikkert vilde være til stor Fordeel for Landet, skulde gaae overstyr, og det glæder os derfor at kunne meddele, at Bønderne i Medolden og Skjerbek Pastorater have foregaaet de rige flensborgske Kræmmere med et godt Exempel og tegnet sig for 20 Actier. Vi have i disse Dage talt med en Mand, der fornylig er hjemkommen fra en Reise i det Slesvigske, og som vi ere forvissede om ikke har betragtet Tingene derovre med slesvig-holsteenske Øine. Vi have forelagt ham det Spørgsmaal, om han troede, at der var nogen Sandsynlighed for at, hvis Danmark fik en Constitution, Slesvigerne da vilde stemme for en Forening med Riget; men han svarede dertil, at hvorvel Stemningen mod Danmark er langt bedre end den har været, og ihvorvel han holder sig overbeviist om, at man i Almindelighed ingenlunde ønsker nogen Adskillelse fra Danmark, saa er han dog overbeviist om, at ethvert Forslag, der tilsigtede en Jndlemmelse af Hertugdom met i Riget, vilde blive mødt med almindelig Uvillie, dertil er Fordommen endnu for stor. Man maa tilvisse beklage denne Fordom, men Generationer maae gaae under, inden Fordomme forsvinde, og ihvor varme Venner vi end ere af en fri Forfatning, som det sande Element for Folkeaandens Udvikling, saa maae vi dog erkjende, hvad vi alt for have udtalt, at Forbindelsen med Hertugdømmet for Tiden lægger en uovervindelig Hindring i Veien for en Constitutions Jndførelse i Danmark. (Vi kunne heri kun for saa vidt være enige med vor ærede Correspondent, at en Constitutions Jndførelse vilde møde mindre Vanskeligheder, naar Forholdet til Hertugdømmerne allerede var ordnet paa en tilfredsstillende Maade; men vi mene, at der netop til at opnaae en saadan Ordning ikke gives noget bedre og maaskee neppe noget andet Middel end selve Folkets friere Deeltagelse i dets vigtigste Anliggender; thi baade vilde man fra begge Sider være mere villig til Eftergivenhed og Jndrømmelser, naar man derved kunde opnaae et saa stort og saa varmt ønsket Gode, og tillige synes Folkets Udvalgte bedst at kunne overvinde de Vanskeligheder, som have oversteget den uindskrænkede Regjerings Kræfter. Desuden behøves jo ingen Jndlemmelse, men kun en paa gjensidig Tillid bygget Samvirken og Lighed i Bestyrelse, for at Slesvig med Danmark kan deele en fuldkomnere Forfatnings Velsignelser; saalænge Holsteen og Lauenborg ere Dele af det tydske Forbund, maae disse vedblive at være ganske andre Forhold undergivne end Danmark og Slesvig.)