Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-12-09
Forhandlinger i det Engelske Parlament. Ogsaa Greven af Liverpool sagde i Overhuset den 21de November, ligesom Hr. Canning i Underhuset: at han vil saasnart som mueligt efter Juleferierne foredrage den høist vigtige Sag om Kornlovene for Huset. – Hr. Brougham morede Underhuset ved Debatten om Takadressen med følgende Vittighed: Hr. Wynn havde sagt i sit Foredrag de Ord: "vort Land er fladt og frugtbart, frembringer alt det, som Jndvaanerne behøve, og besidder desuden Fortrin hvortil Magen vanskelig skal findes" deraf tog nu Hr. Brougham Anledning til at sige: at han vilde ønske af sit ganske Hjerte at Talen fra Thronen havde været ligesaadan beskaffen, som hans ærede Ven havde skildret Landet, nemlig ligesaa frugtbar, som den var flad: Denne Yttring opvakte et almindeligt bifald og Latter. - Derimod skal Hr. Humes lange veconomiske Forslag til et Amendement, ved Takaddressen have ennueret Husets Medlemmer; de discurerede med hinanden under Talen, og lagde kiendeligen deres Utaalmodighed forDagen. Hr. Kannings Svar paa Hr. Broug, hams Sarcasmer blev hørt med stor Opmærksomhed og ofte afbrudt af Biefaldsudraab; dog opvakte ingen af hans Udeladelser en større Sensation end den Forkyndelse: at Ministeriet vil efter Julen foredrage for Huset et Forslag til Korn lovenes Forandring, som ikke allene vil være til Landets Fordeel; men ogsaa høist sandsynligt være tilfredsstillende for alle Partier. Jmidlertid indbragte dog Sir Thom Lethbringe den 22de i Underhuset en Petition imod Kornlovenes Ophævelse. J Møderne til den 24de forefaldt lutter uvigtige Debatter; men i Mødet paa denne Dag androg Præsidenten for Handelskammeret, Hr. Huskisson, paa at Huset skulde forvandle sig til en Committee for at bevilge Ministeriet en Jndemnitets Bill, fordi det paa sin egen Haand havde aabnet Havnene for Jndførselen af visse Kornsorter fra Udlandet, ligesom ogsaa at Tilladelsen, maatte imod den nærværende Toldafgivt forlænges indtil næste 15de Febr.; hvilke to Propositioner ogsaa bleve eenstemmigen antagne af Huset. - Hr. Huskisson forklarede hvorledes Geheimeraadet havde været nødtvunget til det gjorte Skridt; thi alle Jndberetninger om Høstens Beskaffenhed fra de indvendige Egne af Landet løde overeensstemmende med hinanden, og Parlamentslemmerne, som vare paa den Tid, befalingen udkom, ude paa Landet, kunde selv overbevise sig om de følgende Angivelsers Rigtighed. Hvedehøsten er i det heele taget saavel i Henseende til Qvantitet som til Qvalitet været tarvelig, og Qvaliteten, har naturligviis formindsket Qvantitetens Værdie. (saaledes læses i Bladet Times, anderledes i de øvrige Blade). Bygget har i det heele taget ikke udgjort mere end to Trediedeele af en Middelbøst. Paa Havre er næsten overalt Misvært, med Bønner og Ærter er det endnu mere Tilfældet; og Hosten har allerede paa Straaet givet sig saaledes tilkiende, at Priserne ere stegne rask i Juli og August, da de ellers pleie at falde paa denne Aarstid. Committeen, maa betænke, at i flere Egne udgiør Havremeel og ikke Hvedemeel Folkets Føde, og at den der langt oversteeg GiennemsnitsPrisen. Da man vidste dette og kunde indsee, at en stor Mangel vilde være at befrygte i Landet, ikke blot ved Misværten paa Havren; men ogsaa ved den totale Misvært paa alt Bælgekorn, som en Følge af den overordentlige Tørke, saa var det nødvendigt at gribe i Tide til Forholdsregler for at sørge icke allene for Qvægets, men ogsaa for den Deel af Folkets Underholdning, som nærer sig af Havremeel. Ogsaa maatte den Omstændighed befordre Ministernes Beslutning, at Jnd beretningerne fra Lancastire og Jrland vare saa foruroligende, at de næsten maatte opvække Fortvivlelse; thi havde Tørken varet ved, havde ikke Forsynet kommet til Hielp med en Regn, saa havde Kartoffelhøsten været forloren. Folkemassen, maatte da have grebet til Resten af Havreforraadet og den var kommen i den yderste Nød. Saalænge jeg kan erindre, har ikke Landet været i en saa foruroligende Forfatning. Dertil kom at Høehøsten var faldet saa slet ud, hvilket endnu maatte mere forhøie Prisen paa Havre, hvilken Kornart udgjør dog saamange Menneskers Hovednæring i det nordlige og vestlige Jrland. Naar man tager disse Omstændigheder i Overveielse, saa vil vist Jngen dadle Ministerne for, at de have raadet Hs. Majestæt til at aabne Havnene for Havre, Bønner og Ærter, som Landet trængte saameget til. Havde de villet bie indtil Middelpriserne havde aabnet Havnene i det sidste Qvartal som ufeilbarlig vilde have skeet, saa vilde de i Mellemtiden have udsat Landet for en saa foruroligende Mangel, at Jngen kunde tænke derpaa uden Gysen (Hør, Hør,) De vilde have gjort sig uværdige til Parlamentets Tillid, naar de havde tøvet med under dets Ferier at bære Omsorg for Landets Fornødenheder for ikke at overtræde en Lov, og hvorved, da Overtrædelsen skeete til Landets Bedste, de kunde giøre Regning paa Jndemniter (Hør Jmidlertid maatte Ophævelsen af ForHør!) buddet skee i Overeenstemmelse med den existerende Lov og derfor være forbundet med Afgivter. Men det kunde ikke falde Ministrene ind at bestemme disse Afgivter umiddelbart ved en Geheimeraads Befaling; og visselig havde ikke heller nogen Fyrste af det Brunsvigske Huus kun et Øieblik laant sit Øre til et saadant Raad (Hør Hør, Hor!) Derfor have ogsaa Ministrene kun raadet til at de Jndførende skulde forpligte sig til at erlægge en vis Afgivt naar den blev anctori seret af Parlamentet. Hvor nødvendig Jndførselstilladelsen har været kan sees deraf, at uagtet 600,000 Qvarters ere, siden den blev givet, indførte i Landtt, saa koster endnu Qvarteret af Havre, i Lancashire 35 Schilling pr. Qvart, omtrent 6 Rbd. 4 Mk. pr. Tønde.) Han vilde nu ikke længere opholde Committeen; men kun yttre det Haab at Parlamentet vil bevilge Jndførselstilladelsen til 15de Februar, paa hvilken Dag, naar Prisen da staaer over 30 Schilling, Jndførselen. vil da blive efter Loven frie under en lav Told.