Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-08-15
En Jndsender i Flyvepst. fremsætter Grundene til at Halvdelen af Herregaardskytternes, Korps har opløst sig, saaledes: "Flere Medlemmer havde ønsket, at det maatte tillades dem at vende tilbage, saasnart de havde en virkelig antagelig eller paatrængende Grund. Dette kom sig ikke af Fornemhed, men ford mange af Herregaardskytterne havde stillet sig selv uden at betænke, hvor langvarig Krigen vilde blive, og andre iblandt dem vare Studerende; de fleste af disse vare ikke istand til at sætte deres eget, og nogle maaskee ogsaa Families Velfærd paa Spil, for at ligge uvirksom i Leiren den meste Tid, og iøvrigt ikke gjøre anden Gavn udenfor Slaget, end hvad enhver simpel Soldat kunde gjøre; den ovenomtalte Tilladelse blev dem negtet, derimod gaves det dem at betænke, om de vilde drage bort eller blive i Tienesten mindst til. 1. Octbr.; de, der valgte det sidste, skulde fordeles paa Brigaderne og altsaa ikke meere udgjøre et samlet Korps. Grundene til at det halve Korps opløste sig vare altsaa, deels, at flere bleve af deres egne Forhold tvungne dertil, deels, fordi de skulde adsplittes; dog maa dette ikke forstaaes saaledes, at de holdt sig for gode til at blandes mellem de øvrige Soldater, men fordi de indsaae, at fem og tyve Herregaardskytter, fordeelte paa en Brigade, saa godt som intet kunde gavne; en tredie Grund var, at flere Godseiere, der havde stillet Skytter, ikke længere var istand til at holde disse."J Kbhpst. har en, som han kalder sig praktisk Kjøbmand, afhandlet det Spørgsmaal, som ogsaa her i Bladet er bleven omtalt i den senere Tid, næmlig om en større Selvstændighed i Danmarks Handel og Adskillelse fra Hamborg. Forfatteren bil ligger ikke, at man, hvilket er yttret i Fædrelandet, gjør Kbhavn til en Frihavn, da det vilde være at ødelægge en talrig Befolkning af Haandværkere og Detaillister, han erklærer, at han fra sit Standpunkt som Kjøbmand ikke hader nogen nok saa fjendtlig Nations Jndustri=Frembringelser, naar han kan tjene Penge paa dem, og mener, at det kun i eet Tilfælde kunde forsvares at udelukke tydske Manufaktur- og Fabrikvare fra Forbruget her i Landet, næmlig naar man ved en nærmere Tilslutning til England – der er den stadigste og bedste Konsument af alle vore Produkter, hvorimod Tydskland ikke kan forbruge synderligt af disse - kunde obtinere saadanne reelle Fordeele for Afsætningen af vore Hovedprodukter: Sæd, Oliefrø, Smør, Huder, Uld a. som f. Ex. nedsat Told og Skibsafgivter, at det vilde være til Lettelse for denne vor Hovedvirksomhed at lade Landet alene forbruge engelske Manufattur- og Fabrikvare, der stedse ere vel saa billige og en Deel bedre end de tydske; uden en saadan begunstigelse for vore Produkter vilde det være uklogt at opgive de Fordele, som en Konkurrence fører med sig. Den Maade hvorpaa vore Produkter sælges, er at største Deelen af vore Provinds handlende opgive deres indkjøbte Sæd til en Hamborger Kjøbmand, der udbyder den paa Børsen der, hvor store Partier strømme sammen, og hvortil Ordre indløbe fra andre Lande. Skulde Produkthandelen drages til Kbhavn, da maatte Kjøbmændene der aabne Provindserne samme Kredit som Hamborg gjør, og de større Kornhandlere i Kbhavn maatte etablere Kommanditer i Provindsbyerne. Større Fordel for Provindserne vilde det imidlertid være at staae uafhængige baade af Kbhavn og Hamborg og hertil udfordres Oprettelsen af Banker i flere Byer lig i England og Skotland, især efter skotsk Mønster, og disse maatte Regeringen oprette, da den private Formue her er for ringe dertil. England vilde ikke kunne gjøre, af den Omsætning, den har, uden disse Banker.