Aarhuus Stifts-Tidende, 1816-12-14
Skattegraveren af Ohlenschlæger, gav han med megen Følelse. De 2de andre Skuespillere: Franck og Stegelmann, kunne ikke maale sig med ovenmeldte i Fuldkommenhed. Jsær have de aldeles ikke, saa godt som hine, det danske Sprog i deres Magt. Man seer dem derfor helst i tydske Stykker. Jmidlertid god Hr. Franck dog Thomas's Rolle i Silkestigen, i en meget moersom Maneer. Stegelmanns bedste Rolle er Lægens i Sidonia. - Her har De hele Personalet, paa nogle Børn nær. De kan altsaa let forestille Dem, at naar der kræves stort Ensemblee, maa Jllusionen haardelig stødes. Saaledes præsiderede f. Ex. Lægen ogsaa Castellanen i den geistlige Ret i Sidonia. Leerbeutel, i pantsatte Bondedring, var tillige Musikanter og Drengens Fader. J sidste Stykke var Madame Steiner den første Raadsverre, og førte saavel deri, som i den ene Tieners Rolle i Pistolskuddet, et Tungemaal, ingen saa let skulde falde paa var Dansk Sørgespil og alvorlige Stykker i flere Acter, gives altid paa Tydsk, men de muntre, og det er de sleste, i Almindelighe paa Dansk. Jeg har allerede anført en Deel af dem, som her ere anførte. De øvrige ere de sædvanlige franske og Kobeburske, tildeels slibrige Bagateller, som ogsaa gives paa det Kiøbenhavnske Theater. Dog har dette Selskab endnu ikke bragt det saavidt, at det tør byde Publicum saadanne Stykker, som f. Ex. Nytaarsgaven, jeg kan erindre mig for endeel Aar siden at have seet i Kiøbenhavn. Ogsaa er der, i de Sørgespil, som her opføres, sielden meere end een, eller høist to, der døe paa Theatret; skiøndt dette, som f. Ex. i Klosterløftet kan være meer end rædsom nok, hvorimod der i de nyeste Khvnske Ridderspectakler, gierne myrdes 5 a 6, saa at vi, hvis dette Uvæsen i med saadanne mordetiske Sørgespil skal vedvare, høilig kunne behøve en Kierlighed uden Strømper Nr. 2. - Selskabet spiller 4 Gange ugentlig og mangler aldrig Tilstuere; isærdeleshed er der om Søndagen en saa overordentlig Nænge at nogle undertiden maae gaae bort, uden at kunne faae Billetter. Jeg har havt Leilighed til tre Søndage efter hinanden at være i Byen hele Dagen, og fundet der en Mærkelighed, som maaske kun i faae Kiøbstæder finder Sted, denne nemlig: at Kirken har været propfuld em Formiddagen og Skuespilhuset ligesaa fuldt om Aftenen. Selskabet fortiener i øvrigt, at roses for den Anstændighed i Sæder, som udmærker ethvert af dets enkelte Medlemmer, ligesaa ogsaa Forældreng at berømmes som den Omhue, de rise for deres yngre Børns Undervisning, derved at de strax, saasnart de komme til en Kiøbstæd, lade dem søge Byens Skole. - Ogsaa Karamatey har i denne Tid med fine udenlandske Dyr været i Ringkiøbing, men opholdt sig der kun 3 Dag. Idet jeg er kommen til at tale om Ringkiøbing, vildet vist interessere Dem at erfare: at denne Bye for Tiden er i en blomstrende Opkomst. Allene i dette Aar ere 300 Skibe ind- og udpasserede. Vistnok ere disse Skibe kun smaae, og den vanskelige Jndseilinforbyder andres Fremkomst. Jmidlertid afgiver dog allerede dette Antal et Beviis paa Handelens Livlighed. Kunde der udfindes noget Middel til at forbedre Jndseilingen - en Gienstand, som fortiente alvorlig Opmærksomhed - vilde denne Bye med Tiden, blive en af Jyllands første Handelstæder, hvortil den førmedelst den beqvemme Beliggenhed og gode Opland er fortrinlig skikket. Een af Krigens følende Følger er den overordentlige Frugtbarhed iblandt Tienestepigerne, der giør de saa vanskelig. at faae stadige Piger. Som oftet komme de frugtsommelige i deres Tieneste, og mangen Huusmoder nødes til, for at faae en Pige, at tage et Barn med. Saaledes fandtes i Sommer i Fyetvende Naboe=Herregaarde, hvoraf den ene havd maattet paatage sig at føre 10 og den anden 14 Bør for at faae saamange Nødre til at tiene sig for Nalkepiger a. og det samme er i mindre Forhold ogsaa Tilfældet i Kiøbstæderne. Den eneste Muelighed af formindske dette Uvæsen var maaskee, at paalægge hver Barnefader til et udenfor Ægteskab avlet Barn, hele Byrden af Barnets Opfødning og Underholdning: og i Mangil af Ævne dertil, at aftiene Bekostninger i Tugthuset; thi naar hele Byrden (foruden det lidet der paaligger Faderen i de første 10 Aar at bidrage, skal falde paa Moderen allene, har Erfaring viist de skrækkelige skiulte Følger som flyde deraf hos de før letsindige og siden til Fortvivlelse bragte Qvinder. I den udsøgte Samling af egenhændige Breve hvormed Prof. Nyerup har ledsaget sin ganske nylig hos Brødiene Thiele udkomne Karakteristik af Christian 4de, støder Man paa mangfoldige høistinteres sante Træk til Kundstad om hine Tider og Sæder Et Par deraf maae her staae til Prøve. Saaledes skrives til Rentemmesteren: "Jeg var nu i Eftermiddag ude hos de Baadsmænds Boder, som bygges ved St. Anne Brøe, og befandt, at Kalken intet bliver i slagen, men ikkuns rørt omkring, saa at Kalken liggenheel i Ballerne, hvorfor slig vil haves iagt; ellers bliver der Skarn af alt det der giøres. - Rentemesterne skal for sig lade kalde Byefogden, og hannen lade forstaae, at siden jeg talede med ham i Dag om dem jeg fandt igaar i de Bagstræder offentlig at have imod Forordningen Brød tilkiøbs, hvorudover har burde at have Jnspektion, da haver jeg seet en hollandsk Qvinde i Kiøbmagergade sidde offentlig og sælge Brød for fine Vinduer, hvorfor J skal hannem paa mine vegne om et frit Logemente paa det Blaataarn forsikre det første jeg erfarer noget Sligt igien, om han endskiøndt var tigange saa brav en Mand som har er. Jeg haver intet sat den fine Mand til Byefoged at han skal illudere mine Forordninger, men at har skal være derom, at de blive holdte i alle Maader."De udi Tugthuset skal tilholdes, at de er paa Arbeid naar 5 slaaer, efter Ordinamsen; hvilket nu inte skeer, som jeg selver haver seet " "Fetalien forarget (ot forringes, bliver slettere) udi Tugthuset dagligen saasnart jeg vender Ryggen; hvorom Mads Dawidsen, end eengang skal advares, hvilket herefter ikke tiet skal skee. Has. Lit. Zit, giver et Beviis paa, hvorlidet Man i Tydskland mangesteds tænker om os Danske. J en Recension over Betr. Nolrichs Breve fra Sverrig siger Kic.: "Forfatteren besøgte Lunds Domkirke, og fandt en for ham som Hansk ualmindelig talrig Forsamling; men Prædikantens slette Forredrag jog ham snart ud af Kirken igien; Man erkiender i denne i Vitring den Danske (den Dünen) der neppe endnu har et Begreb om, at en Kirke kan besøges i en anden Hensigt end den, at høre en saakaldet smuk Prædiken" (!! 1). Videre siger Ret. at man i Danmark anseer Flitterstads for nødvendig til Zuratimmernes Balbragt. J samme Blad siges og, at Raribo i Danmark ifølge offentlige Tidender afgiver det eneste Exempel i hele Kristenheden paa, at der af Mangel paa Deeltigere ingen Gudstieneste har kunnet holdes om Søndagen. Døbte. Avlsmand M. J. Munch ladet døbe en Datter, ElseMarie, Fadd. Mad. Thrane, Jfr. S. Frandsen, Skomagerm. A. Høeg, Dreierm. Holm, Bøssemager Schaarup. - Handelsm. Slichter en Søn, Jens Wilhelm, Fadd. Mad. M. Secher, Jfr. Schelbye, GalanteriehAppelt, Guldsmedm. Hansen, Bagersv. Theil. - Avlsmand P. Brænstrup en Søn, Chresten, Fadd.: P. Galthens Kone, Tienestepigen Helene Larsdatter, Avls mændene P. Dyhr, R. Galthen og A. Bach.