Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1789-08-07
Statsraad Foulon, som fra blot Proviant Commis havde svinget sig op til Intendant ved Armeen, og endelig til Statsraad, og derved sammenskrabet sig en stor Formue af mere end en halv Million aarlig Jndkomst, stræbte, siden forrige Aar, da han nød den Kongelige Tantes besynderlige Protection, at faae en Generalcontrolleurs Plads, som Publicum ingenlunde undte ham, da han var en haard og vindesyg Mand. Da Hr. Necker den 11te blev afskediget, hedde det, at han var tiltænkt en Plads i Ministerio. Herover blev Haddet mod ham endnu større, og allerede den 21de vilde hans egne Underhavende ardeelin. reflere ham paa hans, ongefær 5 Mile herfra, liggende Landgods, fordi han, formedelst Brødmangel, havde givet dem det Raad at æde Høe. Han undvigte derfra om Aftenen Kl. 10, men hans Underhavende forfulgte, bemægtigede sig ham, og bragte ham den 22de om Morgenen Kl. 4 til Fods til Hotel de Ville. Strax efter Ankomsten forsamlede Folket sig i Hobetal paa Retterpladsen, la Greve, og forlangte, med største og uafbrudt Skrig hans Død. Man søgte forgieves at beroe lige Folket for at vinde Tid, imidlertid blev Folket forestillet, at man under Borgervagt skulde bringe ham til National-Fængselet St. Germain, for der at legge Proces an mod ham, efter Lovens Strænghed, og desaarsag opsette hans Execution, for at erholde videre Oplysninger om ham. Men Folket var ubevægelig, truede at stikke Hotel de Ville i Brand, og bestormede det virkelig om Ef middagen Kl. 4, og slæbte den ulykkelige Fol lon ud, uagtet Marquis von la Fayette paa sine Knæ bad om Naade for ham, hen paa Retterpladsen, og hængte ham op, hvorved Strikken 2 Gange brast og 2 Gange blev bundet sammen. Man stak Høe i Munden paa det afbuggede Hovede stak det paa en Møggreb, og førte det i Triumph. igiennem Byen til Palais Royal, og bagefter slæbte man hans afsielede Krop. Paa Veien til Hotel de Ville havde man bevakket ham med Snegleurter, givet ham Halsbaand af Tidsler, aftørret hans Sveed med Nelder, givet ham Eddike med Peber, at drikke, og slæbt ham med bare Fødder til Paris. - En lige sørgelig Skjebne havde samme Dag hans Spigerson, den i Compienne arresterede Intendant, Berthier de Sauviany, som den 14de havde vildet lade skyde paa Folket, en Ven af de Launay i Bastillen, og som havde ligesaa voldsomme Forholdsregler fore mod Folket. Denne var allerede den 15de flygtet fra Paris, blev ved en af de her værende Valherrer og 300 Borgere, afhentet fra Compiegne, og den 22de om Aftenen bragt hertil. Saasnart Folket saae ham, skreeg det: "Der er han, den Landsforræder, den Kornaagrer, som vilde udhungre Folket. Man begik den Umenneskelighed, og frembød ham sin Svigerfaders Foulons afhuggede Hoved at kysse, tvang ham til at bære det, og strax efter hans Ankomst til Hotel de Ville, slæbte man ham igien derfra til Retterpladsen, og hængte ham op i den samme Galge, hvori hans Svigerfader faa Timer tilforn var død. Strikken gik ogsaa denne Gang i Stykker, og da den Ulykkelige vilde redde sig, saa blev han massecreret og revet i Stykker. Man huggede ham Hovedet af, rev ham Hiertet ud af Livet, og bar det, skiønt det var Nat, i Triumph. igiennem Gaderne til Palais Royal. - Foulon, efterlod sig 3 Sønner, hvoraf den ene er Jntendant i Martinique, den anden Requetmester, og den tredie Geistlig og Parisisk Parlamentsraad. Hans eneste Datter, som var givt med den nykke lige Sauviany, har ikke oplevet denne Jammer, da hun allerede for nogle Aar er død. - Marschal des Comps og Hr. Lambert have og været i største Livsfare, og deres Henrettelse var af Folket forlangt, men Marquis von la Fayette og Her Bailly vare endnu i Stand til at redde dem - Mange Soldater have forladt deres Regimenter 3 gaaet over til Borgerskabet.