Norske Intelligenssedler, 1801-01-14
Formedelst indtrufne Forhindringer bliver det dramatiske Selskabs, til den 21de dennes bestemte Forestilling udsat til den 28de. Generalprøven er Dagen forud som sædvanlig Hvor lykkelig det Land er, hvor Ager, eller Jorddyrkningen formedelst Landmandens Oplysning og fornuftige Behandlingsmaade, er bragt til saadan Fuldkommenhed, at det kan hielpe sig selv, uden at trænge til at kjøbe sine nødvendigste Fødevare, er indlysende nok. Derimod hvor ulykkelig det Land er hvor Landmanden mangler saadan Oplysning, især naar saa uhørte dyre Tider, paa alle Slags Levnetsmidler indfalder, som i denne Vieter, giver den daglige Erf renhed alt for beklagelige Exempler paa her i Landet. Ville nogle spørge: er da og Vankundighed ene Aarsag i, at Norge trænger til at kjøbe saa meget Korn, Tør jeg gjerne svare ja; thi saavel den Norske Klima, som Jordbundens Beskaffenhed, er begge saaledes i Almindelighed, at de Kornsorter den Norske Almue fornemlig bruger, gjerne trives ligesaa godt som i Dannemark eller Holsteen, der dog er bekjendt for gode Kornlande. Den største Velgierning der derfor kan vises mod den Norske Landalmue, er i mine Tanker, Oplysning; thi at ville indvende, at Jordveiene her til Lands er alt formeget indskrænket, og derfor, i hvor godt de bleve dyrkede, ei er tilstrækkelig til den udfordrende Kornavling, er uden Grund, da enhver der har nogen Jndsigt i Landvæsnet, og er noget bekjendt i Landet, snart kan blive overbeviist om, at ikke den 3die Part af den Jord som er brugbar og burde dyrkes, nu dyrkes, da den ene Wose, eller Myr, større end den anden, overalt i hele Landet, hist og her, henligger, uden nogen Nytte, da ikke en Gang Skov der vil trives, og naar man seer hvorledes den Jord af de fleste behandles, som nu bruges, maa man forundre sig over, at de mange Steder faaer Sæden igjen, især da jeg med egne Øyne har seet øse hele Tønder ned i et Stykke, hvor jeg af lige Størrelse alene saaer et Par Spper. Det var derfor at ønske, at der med den forbedrede OplysningsAnstalt, der nu synes paa Landet at tænkes paa, at derved tages Hensyn, at Lærerne tillige bleve underviste i Jorddyrkningen, og hist og her i Bøjderne blev forsynet med en Gaarde part, saasom af det beficerede Gods, for at kunde praktisere sine Underviisninger for Lærlingerne. Men dette er, og bliver maaskee alene ved mit Ønske. Jmidlertid da jeg intet hellere ønsker, end saa længe jeg lever, efter Evne at kunde virke noget til det Almindeliges Vel, har jeg foresat mig, som i det sidste Decenium har gjort Jorddyrkningen til mi Hoved-Studiium, i dette Aars Vaarmaaneder, at give saavel theoretiske som prakkiske Underviisning: 1) i Jorddyrkningen i sin hele Omfang. 2) i Skov- og Forstvæsnet. 3) i Haugevæsnet, og 4) i levende Gjerder og Træers Plantning. Dersom der derfor er nogen, være sig Bønder, eller andre, der har nogen Søn, eller Dreng, de ønsker at faae underviist i disse for en Landmand saa nødvendige Videnskaber, ønsker jeg mig, jo før jo hellere derom underrettet, da jeg agter at begynde Underviisningen sidst i Martii, eller første i April, til medto Maji, som er den Tid Jorddyrkningen fornemlig skeer. Jeg har saa meget mere Lejlighed i dette Aar at vise alt fornævnte i det praktiske, som jeg forrige Aar har begyndt paa at udgrave og opdyrke en stor Myr, af omtrent Love Tønder Lands Størrelse, og er sindet at anlægge en nye Frugt- og Urte-Hauge. For Underviisningen for enhver Eleve, der helst ønskes mellem 16ten og 20ve Aar, forlanges ej mere end 10 Rdlr. Laurvig den 7de Januarii 1801. Franck. Procurator.