Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-01-10
Det Land i Europa, hvor der endnu maaskee, spøger noget Frieheds- og republicansk Sværmerie er Jtalien; thi der har den Jdee at alle Jtaliens Beboere burde udgiøre et Folk, der skulde være uafhængigt fra den Jndflydelse og Overherredømme, som Spanien, Frankerige og Østerrige have udviist over det, og som den sidste Magt endnu besidder, bemægtiget sig mange Menneskers Phantasie; man veed at den udbredte CarbonariskeSeet er grundet paa disse Principer, af hvis Tilhængere nogle bleve i afvigte Aar opdagede og straffede i Neapel Men forresten hersker ingen videre politiske Gjæringer end (som i Frankerige og Nederlandene eller i Norge, hvor en constitutionel Regieringsform er indført, og hvor Constitutionens Tilhængere imod sætte sig de virkelige eller formeentlige Jndgreb som de troe at Regieringen vil giøre imod den indførte Grundlov, dette var især Ti fældet ifior i Frankerige ved Folkets Kamp imod det Villeliske Ministerium, og ganske nyelig paa en uventet og paafaldende Maade i Nederlandene uagtet Folkets bekiendte Phlegma, foruden de evige Debatter i alle constitutionelle Stater og Trykkefriheden, hvilken medfører et Gode, som man ikke kan undvære, og et Onde, som man ikke kan undgaae. Men som sagt den uroelige og giærende Tilstand, som hersker i det vestlige Europa, er især grundet i de forskiellige Religions Principer."de blot protestantiske Lande ere de vel ikke saa betydelige; der bliver vel ofte ført en bitter og stundom lidt uchristelig Strid om man bør forbinde Christendommens Læresætninger med Fornuftens og med den philosophiske Religions og om det maae underkastes Fornuftens Prøvelse, at afgiøre hvad der egentlig er Christendommens Lære; eller om man i ethvert Land skal med en tillidsfuld Troe holde fast ved det, som Forfædrene have der antaget at være den sande Christendom man disputerer vel derom mod hinanden, bliver imellem lidt heftig, skielder hinanden ogsaa af og til Huden fuld, nogle Hoveder forvirres, nogle Gemytter ængstes; men politiske Følger, faaer denne Kamp ikke; og de Fredeligtsindede, beflitte sig paa at føre en christelig Vandel, at ville deres Troe i deres Gierninger og overlade det til andre at disputere og hvad man skal troe, og ikke troe. Ganske anderledes er det beskaffent i de Lande hvor Katholicismen har sit Sæde; thi der har Religionen saaledes grebet ind i de timelige Jnterresser, at det gaaer ikke saa lempeligt af Vi ville oplyse os derom ved at see os nærmere omkring i de enkelte Stater. Tage vi Storbrittanniens Historie i 1828 i Ov rveielse, saa møder os meget mærkeligt: Vi see Europas berømteste Feldtherre, Hertugen af Wellington, at træde op i Spidsen for Statsanliggenderne, først kæmpende mod megen Dadel og Opposition af det Canningske Systems Tilhængere og af hele Vhigpartiet; men efterhaanden ved sin Sindighed, Embedsiver og Retskaffenhed at faae Daden til at tie og at forskaffe sig almindelig Agtelse som Statsmand uden dog at besidde den Kone at glimre som Taler. Han udviiste strax den Forsigtighed, at nedlægge sin Post som Chef for Armeen og at overdrage den til Lord Hill. Kongen skiænkede ham sin fuldkomne Tillid og overdrog ham at organisere et nyt Ministerium; dette kom vel til at bestaae af Tilhængere af de Toryske Grundsætninger, ogsaa kaldte han nogle af de Ministre tilbage i Cabinettet, som vare traadte ud deraf formedelst Misforstaaelserne med Canning, som Hr. Peel og Lorderne Bathurst og Ellenborough, men han vogtede sig tillige for at optage i det nye Ministerium de af de forrige Ministre som havde faaet Publikums Opinion imod sig f.Er Lord Eldon, eller saadanne Torys, som havde udmærket sig ved overdrevne Grundsætninger f. Ex. Marqvien af Londonderry og han beholdt tillige i Ministeriet nogle Tilhængere af de Canningske Grundsætninger, saaledes Lord Dudley og Hr. Huskisson, og da disse traadte ud af Ministeriet, saa bleve deres Poster igien besatte af saadanne Mænd, som om de end ikke besadde et berømt Navn, dog ikke heller havde den offentlige Stemme imod sig. Det meest paafaldende var, at Kongens Broder, Thronfølgeren, Hertugen af Clarence, nedlagte sig Post som Storadmiral. – Betragter man den nye Premierministers Statsb styrelse, saa maatte selv hans Modstandere erkiende, at den blev ført med megen Sindighed og var i mpet efter det Engelske Folks Jnteresse og Tidsomstændighedernes Beskaffenhed; selv at Slaget ved Navarino blev i Talen erklæret for en ikke ønsket Begivenh d (hvilket Udtryk blev saameget dadlet) og at der blev erklæret i den, at Freden i Østen skulde vedligeholdes paa de gamle politiste Principers Basis, var alderes overeensstemmende med det Brittiske Folks Beskuelse af dette store Anliggende. Premierministeren lod sig desuagtet ikke af den og fentlige Stemme henrive til nogen krige it Hidsighed, og Throntalen den 28de Julii ved Parlamentets Slutning var affattet i en meget moderat Tone. Hele Forholdet ved de Portugisisk Anliggender var beregnet paa ikke at opbringe Folke massens Stemning i Portugal imod England, men at ov rlade Begivenhederne der til deres naturlige Udvikling under et politisk Tilsyn. Han forstod det meget vel at holde de overdrevne Torys inden for de passende Skranker, og at arbeide paa Opnaaelsen af de Statsformaal, som Tidsomstændighederne udkræve, uagtet det maatte stride mod det herskende Parties Grundsætninger, saa at han i mange Henseender næ mede sig til de Whigs; saaledes blev en Finants-Committee indført for at indskrænke Statsudgifterne; Hertugen erklærede sig som en Fiende af Sinecuresne; Testacten blev ophævet, og en nye Kornbill indført, som vel ikke opfylder alles Ønsker; men dog er ulige bedre end den hedindtil herskende Kornbill og har allerede i denne Vinter viist sine velgiørende Følger. Derfor ophører næsten og saa alle Angreb imod det nærværende Minister um og uagtet England har i 188 lidt af en maadelig Høst og uagtet Fabrikvæsnet er udsat for mange Standsninger, som ikke ere gode Symptomet, saa vilde der dog herske en veltilfreds og roelig Stemning hos det Engelske Folk, som paaskiønner sin Premierministers Flid og retskafne Grundsætninger, naar kun ikke Storbrittannien havde 5 1/2 Mill. Carboliker blandt sine Beboere, som blive stedse mere høitalende i deres Fordringer paa at tilstaaes samme borgerlige Rettigheder og samme Adgang til Stats Embeder og til Parlamentet, som Protestanterne, og som disse ikke tør tilstaae disse Fordringer af Frygt for den catholske Geistligheds Proselytmagerie, Herskesyge, Jndblandelse i de civile Anliggender og dens Subordination under den geistlige Hersker i Rom. Forslaget til Catho ikernes Emancipation blev atter forkastet i Parlamentet i 1828, men Uroelighenerne blandt de Jrlandske Catholiker tiltage ogsaa paa en paafaldende og foruroeligende Maade; en Catholsk Association blev organiseret, Catholikerne valgte selv deres dristigste Taler O'Connel til Medlem af Parlamentet og lod det komme an paa om man der vilde modtage ham eller vise ham tilbage, og Regieringen faae sig nødt til at sende mange Tropper til Jrland for der at holde Roe ligheden vedlige; og hvad det værste var, disse Bevægelset blandt Catholikerne opflemmede Religions Hadet iblandt Protestanterne mod dem, hvilke overalt oprettede Brunsvig Clubber for at modsætte sig Catholikernes Foreninger, og holdt en saare mærkværdig Forsamling paa Penenden Heden i Grevskabet Kent. En Stat kan ikke komme i en mere ulykkelig Forfatning, end naar store Masser af dets Undersaatter bade og forfølge hinanden, og fornemmelig naar dette Had er tillige et Religions-Had, det daarligste og tillige det uforsonligste af alle. Allene dette Forhold nøder næsten Storbrittannien til at vogte sig for et Fredsbrud med Frankerige; thi hvilke Følger kunde ikke en Fransk Armees Landgang paa Jrland frmbringe; og dog kunne vel ikke Britterne med saamegen Sindsroe og Kulde betragte deres gamle Medbeilers tilvoxende Handel, Jndustri og Marine, all rede for nogle Aar siden erindrede den i Fior afdøde berømte Statsmand Greven af Liverpool, Deres Herligheder, om i Overhuset, at den Franske Handel begyndte at gaae den Engelske i Veien. – Saaledes. forandre Staternes Stillinger sig uophørligen ligesom de enkelte Menneskers imedens de Dødelige ynes kun at have lutter Storhed, Vælde og Lykke for Øinene for gaae der indvortes Forandringer hos dem selv og Forholdne uden omkring dem faae en anden Beskaffenhed, som bebude en ganske forskjellig Fremtid fra den nærværende Tilstand. Vi ville i dette Aar med Opmærksomhed betragte hvilken Jndflydelse den Nordamerikanske Toldfariff og General Jackions Præsidentskab, Frankerigs og Tydsklands Fremskridt i Jndustrien, som stedse begynde mere at maale sig med den Engelske og Begivenhederne i Østen ville frembringe paa Storbrittanniens Forfatning i det Hele. – Det er ikke mindre interressant at betragte hvorledes det gaaer til med Menneskeslægtens Væxt end med Naturens, og at betragte hvorledes det ene Plante eller Dyr voxer til efter det andet, og efterhaanden fortrænger det andet.