Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-08-18
Fra flere Sider begynder det at graane paa den politiske Himmel, og uden de saa idelig gjentagne hellige Forsikringer maatte Man befrygte, at Uveiret snart vilde bryde, løs paa den ene eller anden Kant. Her trækker det især op fra Jtalien, og foruden den militaire Kordon paa Piemonts vestlige Grændse, hvorfor den farlige Koppesygdom i Marseille gives Skylden, lægges der Mærke til en Badereise, som de sardinske Majestæter i Selskab med Prindsen og Prindsessen af Carignan og Storhertugen af Tdskang med Gemalinde i dette Øieblik foretage i Aosta=Dalen og hvorfra de den 31 Juli ventedes til Chambern. Som det hedder, vil Dauphin her have en Sammenkomst med dem, for at aftale det Fornødne om Jtaliens Anliggender og Midlerne til at sikre dets Rolighed, medens Hs. Majestæt selv agter at gjøre en Reise, for at tage Rhinfæstningerne i Øiesyn og bivaane Manøvrerne i Lystleiren ved Luneville. Uagtet alle officielle Gjendrivelser, tage offentlige Tidender, alt mere Bladet fra Munden, og anstille hver paa sin Viis Betragtninger over dette og flere Dagens Emner. "Krigen i Østen, den Lissabonner Usurpation, Østerrigs Planer paa Jtalien - siger Journal des Debats - spænde Europas og især Frankerigs Opmærksomhed. Hertugen af Wellingtons første Minister=Akt var en inddirekte Fornægtelse af 6 Juli=Traktaten ved den Plet han satte paa Navarinoslaget, og den Unaade, som traf Dagens Helt. Hr. Canning havde opbudt de brittiske Vaaben til at beskytte Portugals Uafhængighed. Den unaturlige Søn, som havde sammensvoret sig imod sin egen Fader og forkortet en dydig Monarks Dage, tvang han til at søge et Fristed i Østerrig. Hertugen førte Don Miguel tilbage til Lissabon, og overlader til Tiden og den langt fraværende Don Pedro at hævne den krænkede Legitimmitet og offentlige Moral. Ved sin Raadvildhed og Nølen har Engelland ogsaa nødsaget Frankerig til at forhale en Udrustning, som vilde have jaget Jbrahim tilbage til Egypten og befriet Grækenland. Havde Rusland da alligevel uden Paaskud fortsat sine Crobringer, vilde en engelsk Flaade paa 25 Linieskibe have ødelagt Seniqvins og Heydens Eskadrer i Middelhavet, og i Forening med Tyrkerne forstyrret den russiske Søemagt i Sorthavet. Saaledes vilde Canning have handlet; men det kunde Hertugen af Wellington ikke fatte. - Østerrigs Politik og Metternichs Døgn=System, som i hele 12 Aar kun hvilede paa Kunsten at skuffe Alexander, er gaaet under med denne Keisers Regjering. Bekymret for sine Besiddelser i Polen og for Rystelser, som let kunne blive almindelige, kaster denne Magt lystne Blik paa Jtalien. Før Revolutionen besad den kun Lombardiet og en Deel af Veltelin paa Halvøen; dens Besiddelser her vare ligesom de belgiske excentriske og uden Støttepunkt. Nu besidder Østerrig alle Venedigs gamle Fastlands=Provindser, hele Lombardiet og ingen Mellemstat skiller dets italienske fra dets Arve=Stater. Den ældre Green af Huset Savoxen har ingen mandlige Efterkommere. Kongen af Sardiniens Datter er givt med Hertugen af Modena (østerrigsk Erkehertug). Den yngre Green fortsætter Prindsen af Carignan, hvis Ret til den sardinske Arvefølge er ubestridelig; men nu indvender Man, at han paa Mødrene Siden nedstammer vel fra et adeligt, men ikke fyrsteligt Huus, og paa denne intetsigende Grund vil Man have ham udelukt fra Tronen, og denne overdraget til Huset Este (Modena). Østerrig, besidder allerede den tredie Deel af Jtaliens Fladeindhold: og Folkemængde og over den tredie Deel af dets Rigdomme. Det har saaledes en afgjort Jndflydelse. Men endnu skiller en Mellemstat det fra vore Grændser. Kunde de østerrigske Tropper tillige besætte Alessandria, Genua, Turin og Niza, overskride Alperne og plante deres Faner i Chambern, da stod Frankerig den aaben og de kunde til enhver Tid trænge ind i Hjertet af Riget. Dette vilde stride formeget imod vor Jnteresse. Maatte Vi føre en 30 aarig Krig, for at ikke Genua, Piemont og Savoyen skulde falde 1 i Østerrigs Hænder, da maae Vi ogsaa til enhver Priis, forsvare Sardiniens Uafhængighed i Huset Savoyen. Den Militairvei, som Østerrig med stor Bekostning har anlagt over Chur, bebuder store Hensigter og nær forestaaende Begivenheder o. s. v. Videre hedder det, at der skal være gjort det franske Kabinet anseelige Tilbud, blandt andet af Savoyen og Nizza, men at Kjerlighed til de alt bestaaende Indretninger og Ønsket efter at undgaae et mægtigt Naboskab, har bevæget det til at give bestemt Afslag. Om Morea=Expeditionen siger selv den ministerielle Messager, at Nationalstoltheden med høi patriotisk Følelse seer Frankerig af alle Europas store Magter være den eneste, som handler kraftigt for Grækersagen. J samme Aand, om ikke just med samme Anskuelse opkaster Handelsjournalen det kritiske Spørgsmaal, hvad Frankerig vilde gjøre, naar Russerne, hvis hele Vaabenmagt fra Norden til Syden, fra Finland til Schumlas Løbegrave er paa Benene, skulde overstige Balkan og indtage Konstantinopel, om det da, i Mangel af en væbnet og mæglende Neutralitet, skulde foretrække en Land= eller Søekrig? Svaret falder ud forden første, hvorved det baade kunde vinde sine gamle Grændser tilbage og dets Handel og Seilads blive uforstyrret. J en forhen berørt Artikel af Journal des Debats dølger den sig heller ikke, at hvis Lykken fremdeles skulde tilsmile den unge Keisers Planer, som med raske Skridt iler frem paa den af Chatarinas Genie afstukne Bane, vilde Europas Uafhængighed være mere end sat paa Spil. Herre over Lille. asien og det europæiske Tyrkie vilde Rusland og blive det over vor Skjebne." Jøvrigt forsvarer Journalen sig imod den Bebreidelse, at den skulde være indtaget imod eller misundelig over Engelland. Blot smerter det den, at Engelland under dets nuværende Ministerium har opgivet sin skjønne Rolle, som det saa herlig udførte under Canning. Dengang engelske og franske Kugler - hedder det - krydsede hverandre, for at bore Jbrahims Skibe isænk, tvistede Vi da om, enten Æren for Seiren tilkom Codrington eller Rigny? Men hvorledes staaer det sig nu med Engelland? Navarino=Seiren er spottet, Codrington afsat, Portugal rømmet, Portos Blokade erkjendt, Expeditionen til Morea kun nødtvunget samtykt. Skal Frankerig altsaa nu, fordi Engelland moralsk tilintetgjør sig selv, af bare Høflighed fordømme sig til samme Nullitet? Det vilde være en ny politisk Ret. Frankerig glæder sig sandelig ikke over Engellands Synken; men det skrider fremad og det lempelig nok, for at dets gamle Medbeiler, eller rettere talt dets nye Allierede kan vinde med.