JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-19
Odense. Efter et Ophold af fjorten Dage afreiste DD. HH. Prinds Christian Frederik og Gemalinde den 7 Januari fra Rom og ankom den 9de om Aftenen til Neapel i ønskeligste Velgaaende. J Rom have de høie Reisende, saavidt Tiden og Veirliget tillod det, beseet de vigtigste af de utallige Seeværdigheder fra ældre og nyere Tider. Saavel den Pavelige som den Neapolitanske Regjering havde truffet alle mulige Foranstaltninger til DD. HH. Sikkerhed paa Reisen til Neapel, hvor Høisamme beboe et privat Huus i Strada St. Lucia.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-19
Odense, d. 15 Febr. Næsten i 2 Uger vedvarede den saalænge ønskte Tøe, der fyldte alle Vandsteder, som hele Vinteren havde været tomme, og igjen satte vore Vandmøller i Gang; men i Fredags Aftes saaes et stærkt Lyn i Norden, som pleier at bebude mere Vinter, og da Vinden, derefter, som hidtil stedse havde holdt sig S. S.V. og V. S. V., gik til O. S. O., begyndte det strax at fryse saa smaat, som da det traf ved Nyemaane lod formode tør Frost, den var dog i Løverdags Morges kun ved 9, men har siden tiltaget omtrent et Par Sr. hver Morgen, og var imorges 5 Sr. Jdag er Vinden, Gudskelov, gaaet mere sydlig, og vil ifald den bliver der, ved Sol straalernes kraftige Virken i de forlængede Dage, haabentlig snart opvarme Atmosphæren igjen, og naar vi kun maatte undgaae østlige og nordlige Vinde, torde vi have Grund til at haabe et behageligt Foraar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-19
Aalborgs Torvepriser, den 12te Febr. 1820. Rug a Td. 5 Rbd. 3 Mk.; Byg a Td. 3 Rbd. 1 Mk.; Havre a Td. 2 Rbd. 2 a 3 Mk.; Oxekjød fra Landet 7 a 8 Mk. Lispd.; fersk Flesk 14 Mk. Lpd.; saltet Dito 16 Mk. Lpd.; Byggryn 8 Mk. 12 s. Skjeppen; Smør 24 a a 26 s. Pundet; Æg 2 Mk. Snesen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-19
Aarhuus, d. 15 Febr. I Gaaraftes havde vi den Fornøielse igjen at see et Skib paa vor Rhed. Det var Skipper Alrøe, kommende fra Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-19
Skive, d. 10de Febr. Sidste Tirsdag indtraf i Hjerk Skole den Ulykke, at en Dreng, ved at spøge med et ladt Gevær, ihielskjød een af sine Kammerater. Skolelæreren var et Øieblik iforveien gaaet ud af Skolen. En Guds Beskiærmelse var det, at ingen af de øvrige Skolebørn kom til Skade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-19
Blandede Efterretninger. Prof. Kruses Sørgespil Ezzelino, Tyran von Padova, er nyligen blevet givet med meget Bifald paa Theatret i Hamborg. Ogsaa de Hamborger Konstdommere have fældet en særdeles. fordeelagtig Dom over dette Arbeide. J Tidsskriftet Hammonia Nr. 6 s. d. A. er det blevet bedømt af Barmann. Det hedder her: Naar vore moderne Tragødieskrivere hyppigen ved Svulsk i Talen og ved Misfosterne af en Jmagination, der ude af sig selv, troe at fyldestgiøre Konstens Fordring, naar Brodermord, Kierligheds- og Broderforræderie er den Axel, hvorom den moderne Tragødies Figurer dreie sig, saa er Hr. Kruse een af vor Tids Digtere, som temmeligen - hvor gjerne vilde jeg sige ganske har løsrevet sig fra Smaaligheder, der synes store i en sentimental Receptivitets dorske Øine. Uagtet Rec. ikke fragaaer at Stykket har sine enkelte Ufuldkommenheder og at man støder hist og her paa stærke Reminiscencer, saa roser han dog den Skarpsindighed, hvormed Traadene i den tilsyneladende forvirrede Fabel ere sammenslyngede, den omhyggelige, i høieste Grad occonomiske, Benyttelse af de mangehaande Personer i Ezzelino, og forsikkrer, at de mange Bihandlingers stedse dybt indgribende Stræben til Centralpunkten, hæver denne Tragødie langt over mange tidligere, selv ved en brammende Anmeldelse i yndede Tidsskrifter forudbebudede Stykker. Rec. vilde ansee det for uretfærdigt, at nægte Prof. Kruse den blomstrende Opfindelses gave, der især er nødvendig for Originaldigteren, naar han ikke bringer Personer fra den historiske Verden paa Skuepladsen. - Ogsaa i Lotz Originalien roses dette Sørgespil, hvis Hovedfortjeneste Anmeld, sætter i den skarpsindige Opfindelse og de enkelte Sceners snilde Sammenknyttelse til et Heelt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-19
Jmellem Sørgespildigteren Müllner, og Udgiveren af Hermes, Prof. Krug, samt dens Forlægger, Boghandler Brockenhausen, er opstaaet en Feide. Müllner, der ved den tykke Røgelse, man i det paa sande Digtergenier temmelig forarmede Tydskland, har offret ham, nu er bleven saa er, at han dingler frem og tilbage paa sin spanske Pegasus, kom i Harnisk over, at Recensenten af hans Yngurd havde sagt: at han paalagde Rigs raaderne at græde betydeligen. Dette er ikke sandt, siger den opbragte Digter, da der i Bogen staaer "at de kysse den døende Konges Hænder i Taarer; han kaldte dette en literarisk Uredelighed, og opfordrede Prof. Krug til at nævne den unavngivne Rec., som er bleven overbevist om en literarisk Forbrydelse. Hvo skulde troe at en saadan Linie skulde give Anledning først til en Pennefeide og siden til en Proces. Og dog er det skeet. Brockenhausen har udgivet et Flyveskrift under Titel af Müllneriane, hvori han skal være temmelig grov. Müllner har ikke villet indlade sig med ham fordi han ikke er en Lærd, men har imidlertid dog skjældt ham Huden fuld og ladet ham anklage hos den ordentlige Øvrighed. Digteren beraaber sig paa, at Boghandleren er bleven vred, fordi han har recenseret nogle af hans Forlagsskrifter for skarpt, og Boghandleren paastaaer, at Digteren er bleven saa harmfuld imod ham, fordi han ikke har villet paatage sig Forlaget af adskillige af de Müllnerske Arbeider, som bleve ham tilbudne. Af det Hele sees, at der ogsaa i Tydskland gives literariske Kliker, der gjensidigen udbasune deres Aandsproducter, medens de ved alskøns Konster søge at nedsætte de Forfattere, der enten ikke have svoret til deres Fane, eller forsømme at offre de af dem kaarede Afguder den tilbørlige Virak.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-19
Den Vossiske Afhandling mod F. Stolberg i Tidsskriftet Sophronizon har, som man kunde ventet, foranlediget adskillige Modskrifter. Jkke allene Forlæggeren af den Stolbergske Religions historie, Boghandler Perthes i Hamborg, fremtraadte mod Vos i Hamb. Correspond, og erklærede for Usandhed hvad han havde sagt om M. Claudius, men ogsaa begge dennes Sønner forsvarede deres Fader imod ham. Voss svarede derpaa udførligen i samme Tidende, og en Harding fremrykkede imod ham med et ligesaa heftigt som grovt Digt. For at vise den Vessiske Afhandlings endog physisk dræbende Virkning, udgav Medicinalraad og Prof. v. Drussel ved Teissingen i Münster et Skrift, hvori paastaaes, at hiin Afhandling har været Aarsag i F. Stolbergs Død. Hvor beklageligt vilde det i hvert Tilfælde været, om to af Tydsklands meest udmærkede Forfattere, Kotzebue og Stolberg, skulde være faldet, den ene for en Dolk, var den end en Sandsk, og den anden for en Peen, var det end en Vossisk Men, at Prof. v. Drussels Paastand, skjøndt fremsat af en Medicinalraad, er ugrundet, sees af den Afdødes Necrolog i Hamb.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-19
Vi have her, som udentvivl i flere Egne, erfaret adskillige skadelige og tildeels sørgelige Virkninger af det stærke Snefog og den strenge Kulde i denne og forrige Maaned. Deriblandt fortjener med Føie at anføres de Ødelæggelser, som en Flok Ulve har anrettet i adskillige Fæhuse og Faarestier. Saavidt man har kunne erfare, er det en og samme Flok, hvilken i Førstningen bestod af 6 Stykker, der har streifet omkring. Man vil have lagt Mærke til, at sædvanligen kun en gik ind, og slæbte ud de ihielslagne Creature, for det Meste Faar, medens de andre Ulve udenfor ventede paa Byttet. - Allerede for Juul brød disse Udyr sig ind igjennem en Steenmuur under en Faarestie paa Gaarden Beringen, hvorefter de arbeidede sig op igjennem Gulvet, dræbte alle derværende Faar, 11 i Tallet, hvoraf de trak 7 ud. Med Forundring saae man, at de havde kradset løs og væltet tilside store Stene af Muren, hvilke der behøvedes flere Menneskers Anstrengelser for at bringe ind i Muren igjen. - Senere hen have de paa Gaarden Alkerød gravet sig ned igjennem et ganske nyt Halmtag, hvorfra de hoppede ned paa en Qvie, hvilken de for Resten lode ganske urørt, udentvivl for igjen fra dens Ryg at kunne springe ud. Her lemlæstede de, foruden Tyren, en Koe, hvilken de reve Yveret af, og en anden, som de blot havde bidt i Laaret. Desuden havde de revet ihiel 7 Faar, men skaanet tvende Lam. - Freddeles have de paa Gaarden Lundestad trængt sig ind i en Svinestie, igjennem en Glugge blot af 10 til 11 Tommers Høide og Brede, og som har været dem saa trang, at Ulvehaar fandtes i Gluggen. Der havde de sønderrevet og næsten opædt en Galte, men aldeles ikke rørt de 2 andre Sviin, som vare paa samme Sted. - Ved den anstillede Jagt og Forfølgelse efter disse Rovdyr er een Ulv bleven skudt, hvilken man har faaet, og 2 formodentligen blesserede og siden døde, da man i den senere Tid blot har observeret 3 Stykker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-19
Kjøbenhavns Børs d. 18 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 269, a vista 272. Amsterd. 2 M. - . London 2 M. - . Spec. 272. - Specier solgtes for 16 Rbmk. 3 s. til 16 Rbmk. 8 s. (J Dag, d. 19de Febr., fra 16 Rbmk. 8 s. til 16 Rbmk. 4 s.) Oblig. 71 a 71 1/2. Norske Rigsbs. 18. Svenske Sedler 58 a 60 s. - Disconto 6 PC. Til de to Seminarister fra Pastor Wedel. Nom, begge Rimere, fortolk de dunkle Steder Om Rasmus Berg og Sligt i det lakonisk Væv, Da fremmes Ønsket! – søg da En som Dem veileder. At bruge Orden, Lys og Dansk i rimfrit Brev; Thi Pegasus vil ei med den Uvante trave. Enhver er hæderlig - skjøndt han er ingen Skiald, Naar han kun lærer Børn at skrive, læse, stave, Og ellers passer ferm og troe sit Skole-Kald. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. - Ro Syttende Aargang. No. 16. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 22 Februari 1820. Om Heste. Hesten, det ædleste og nyttigste blandt alle fireføddede Dyr, Menneskets tro Ledsager i Krig og i Fred, er det meest talende Beviis paa den menneskelige Utaknemmelighed. Den synker fra Rang til Rang nedad, og jo ældre den bliver, desto sørgeligere dens Skjebne. Saalænge den er ung, prunker man med den, men saasnart den begynder at ældes, afskediges den, uden at man bryder sig om, hvorledes det siden gaaer den, og i hvilke Hænder den kommer. Sieldent træffer den paa en Herre, der giver den en Kugle for Panden, og ender med denne en Række af forestaaende Lidelser. Selv Fordommen virker til dens Ulykke, og giør, at endog en gammel Stud er lykkeligere end den, der i sin Ungdom er Fyrsters og Heltes Stolthed. Studen sendes paa sine gamle Dage paa Græs, hvor den i et næsten mageløst Otium fortærer sit Foder, uden at arbeide, og, naar den da er smekfeed, dræber man den hurtigen med et Slag for Panden. Havde man ikke Fordom mod Hestens Kjød, og saa at sige regnede den blandt de urene Dyr, skjøndt den hører tilde reneste, saa vilde den, efter en Række vel anvendte Dage, ende sit Liv paa samme lette Maade, som Studen. Men nu seer man den stolteste Ridehoppe, der engang var sin Herres Kieledægge den kraftigste Bucephalus af en Bryggerhest, den sande Pegasus af en Skimmel, som engang brystede sig af sine Toppe, forvandlet til en skindmager Rozinante, udklædt som en Harlekin, med Bielder og Fjer paa Hovedet, for en Leiekane, udtømme sine faa sidste Kræfter, aandepustende og svedende at jage igjennem Kjøbenhavns Gader, pidsket af en hagpaastaaende Furie i menneskelig Skikkelse. Selv i Engelland, hvor man giør sig til af at behandle Dyrene saa vel, gaaer det Hesten ikke bedre. Man skal endog have seet der et melkehvidt Spænd, der engang trak den Kongelige Vogn, gaae for en Leiekareet. Kaster man et Blik paa Hestens store Egenskaber, saa maa en saadan Behandlingsmaade dobbelt smerte det følende Menneske. Jntet Skib, ingen Vind kan næsten befordre Mennesket hurtigere fra det ene Sted til det andet, naar det gielder, end Hester i sin fulde Kraft. J Engelland havde man engang to Veddeheste, Sterling og Childers kaldede, hvoraf hiin tilbagelagde 82 1/2 Fod i eet Secund, altsaa løb stærkere end en Stormvind eller et Skib i fuld Fart, denne derimod rigtignok kun 46 Fod og 6 Tommer, men altid sig selv liig, uden at forhaste sig, eller uden at udmattes. Den sidste havde heller aldrig havt sin Lige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
For endeel Aar siden havde den afdøde Grev Rantzau og een i Kjøbenhavn boende engelsk Kjøbmand, indgaaet et Veddemaal, hvo af dem der inden 6 Minuters Forløb kunde ride heel omkring Nørrefælled. J Nærheden af Vibenshuus var paa Fælleden afstukket et Tegn. Rantzau red en jydsk Hest, Engelskmanden en engelsk. Ved det første Veddemaal vandt Engellænderen; men ved det næste vandt Rantzau. Han red omkring Fælleden i noget over 4 Minuter. Blandt de andre Ryttere, der befandt sig her som Tilskuere, var En, ridende paa en liden sjællandsk Hest, som naaede Maalet næsten i ligesaa kort Tid. Om Landsby Skolelæreres Kaar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
(Efter Jndsendt.)¬ J Skilderiets No. I dette Aar har Hr. Pastor Wedel sammenlignet nogle af Jyllands maadeligste Præstekald med almindelige Skoleembeder, og befundet disse fortrinlige for hine m.m. Forholder det sig virkeligen saaledes, som Hr. Pastoren beretter det for os, saa indsees letteligen, at saavel mange Præster, som mange Andre maatte ønske sig ansatte som Skolelærere. Ja, i de sidste Tider - siden den ny Jndretning med Skolevæsenet blev organiseret - ønske vistnok Mange, som Hr. Past. siger, "at have saadanne Jndkomster; men kun saare Faa ønske sig de med Jndkomsterne forbundne Pligter; og endnu Færre vilde attraae disse Embeder, hvis de iforveien havde Leilighed til, rigtigt at kjende samme. Jmidlertid er det Jnds. bekiendt, at Mange have for høie Tanker om saadanne almindelige Skoleembeder, og at disses Tal maa forøges ved saadanne Beregninger, som Hr. Past. fremsætter i et offentligt Blad. Dog har Jnds, ikke til Hensigt at skrive imod Nogen; men ene og alene at bidrage sin Skjerv til, at denne Sag bliver oplyst, og at Læserne kunne blive satte istand til at undersøge den, at tænke og dømme rigtigt om den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
Hvad disse maadelige Præstekald angaaer, hvorom Hr. Past. taler, da ere de Jnds. aldeles ubekiendte, skjøndt han dog ikke er fremmed i Jylland. Derimod veed han, at der gives en betydelig Deel gode, og meget gode, Præstekald, baade i Jylland og paa Øerne; og igjen Andre, der ansees for maadelige, fordi de, efter den gamle Ansættelse, kun ere anslaaede til 100, 169 a 200 Rbdlr., men som dog ere istand til at underholde en fungerende Præst med Familie anstændig og desforuden at yde til Formanden en Pension af 2 a 300 Rbd. aarligen. De bedre Præstekald udrede meget større Pensioner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
Exempel herpaa: Marstal Sognekald paa Ærøe er ikke ansat høiere end til 320 Rbd., og svarer dog i Pension til Formanden 640 Rbd. rede Sølv, aarligen (see Collegialtidenden No. 61 f. A.). Saadan en Kapital er tilstrækkelig til at sikkre en Mand anstændigt Udkomme i Alderdommen; derimod vil neppe en Skolelærers Pension kunde yde ham Livets første Fornødenheder; thi Jnds. formoder ikke at den kan ansættes høiere end til 20 a 25 Rbd. Sølv aarligen. Ligesaalidet synes det mueligt, at Skolelærere, i Almindelighed kunde i Aaret 1819, efter Capitelstaxt, have over 400 Rbd. Sedler. J Skole anordningen af 29 Juli 1814, §. 55, er som almindelig Regel fastsat, at Skolelærernes Lønning skal være 25 Tdr. Byg, betalte efter sidste Capitelstaxt – ifølge senere Bestemmelse betales til Hielpekassen Beløbet for 1 Tde. Byg, - 10 Tdr. Byg og 6 Tdr. Rug in natura. Naar altsaa 34 Tdr. Byg og 6 Tdr. Rug beregnes efter den Capitelstaxt, der blev sat for Siellands Stift i Febr. 1819 - den Hr. Past. just har anført - og saaledes som den blev sat i Sedler; da vil Beløbet for samme blive i Sedler og Tegn 323 Rbd. 4 Mk. 8 s.; men da den Sæd, der ydes in natura, ikke kan beregnes uden efter de nærmeste Steders Torvepriis, Transporten fraregnet, og Torvepriserne vare lave da den sidste Halvdeel blev dem ydet, saa følger deraf, at Beløbet, som Hr. Pastoren ansætter til over 400 Rbd. Sedler, paaingen Maade vilde naae 300 Rbd. Naar der desforuden er lagt til aarlig, veed Jnds. ikke at forklare dette; thi for indeværende Aar og efter den sidste Capitelstaxt beløber samme Qvantum Sæd sig kun til 156 Rbd. 5 Mk. 12 s. Sedler og Tegn, og Torvepriserne desuden staaer lavere end Capitelstaxten, hvorfor den sande Værdie neppe kunde ansættes til 140 Rbd. Altsaa langt under, det Halve af Hr. Past. Angivelse aarligen. Deraf have Skolelærerne ogsaa Udgivter. Jnds. kjender Degne Enker - ikke gamle - der nyde af Kaldet indtil 60 Rbdlr. Sølv aarligen. Ligeledes befindes allerede adskillige Skolelærer Enker, der, ifølge Anord. 62 s., skulle nyde af Embedet indtil 1/2 Deel, og Flere ville blive med Tiden. De have ogsaa andre Udgivter, LandemodeExpencer &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
Naar Hr. Pastoren anslaaer Offer og frivillige Gaver til 15 Tdr. Bygs Værdie, saa maae man tro, at han ikke kjender Anordningens Ord og Aand, de approberede Planer, dem hvorfra Gaverne skulde komme, eller at de 2de sidste maa være høist forskjellige paa de forskjellige Steder i Landet og Riget; thi for Offer og Julerente bliver Skolelærerne liqviderede i Beløbet for de 24 Tdr. Byg, og af frivillige Gaver vides neppe at sige paa de fleste Steder. Man hører jo deel Klager over Aftagen i Kirkegang, mon ikke da Ofringen ogsaa tager af Jnds. har hørt tale derom med Vished. Udeblive de da hvor det er deres Pligt! Hvad tør man da haabe i frivillige Gaver, Bemærkning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
J Aaret 1818 udkom i München nogle Bidrag til Haugekunsten. Forfatteren er en Hr. von Sckell. Han siger deri: "at hidtil har Kunsten aldeles Jntet gjort for de i "alle Henseender reent forsømte Begra"velsesteder; at disses fælle Anlæg fremstiller Døden endnu frygteligere, afskrækker de Levende og gjør os fremmede for vore Afdøde, tilhobe modde Gamles Mynstre, at derimod et æsthetiskt Anlæg af saadanne Begravelsessteder, i Characteer af en munter, venlig ophøiet, deels naturlig, deels regelret Haugeplantning, vilde bevirke det Modsatte og hidlede end flere skjønne og nyttige Følger." Han beklager: "at han ei endnu har fundet Leilighed til at anlægge en "Kirkegaard efter sin Maade at see Tingene paa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
J det, at vi Danske, om vi endog kun see hen paa vor Assistentskirkegaard udenfor Kjøbenhavns Nørreport, og om vi endog forbigaae de mange flere Steder i vort Land værende lignende Kirkegaarde, maae smile og glæde os over, at Alt, hvad denne gode Mand ikke har fundet, findes allerede her, kunne vi ei Andet end ønske, at han maatte vorde videndes derom, da han saa, siden dog Danmark ligger ogsaa i Europa, deels maaskee i et andet Oplag forandrede sine almeengieldende Udtryk, deels maaskee og, hvis det betroedes ham at gjøre sligt et Anlæg i hans Egn, søgte, siden han dog nu ei er Manden, der gav første Jdee dertil, at faae Underretning om, hvorledes Jndbyggerne i det stakkels lille Danmark alt have indrettet sig slige Begravelsesteder. Qvod felix faustumqve sit! John Barthold.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
J Anledning af Forslaget, til at tilveiebringe Forbedring og Stadighed i vor Pengecours, som findes indført i dette Aars 8de Numer af Kjøbenhavns Skilderie, anmærkes Følgende: Det forekommer mig, at jeg forhen har seet den Vildfarelse fremsat i et af de offentlige Blade, at 2/8 maatte tillægges Rbdleren for at bringe den - en gammel Courantrigsdaler. - Forfatteren af ovenanførte Forslag antager Saadant, i det han vedrører Forholdet mellem Rigsbankdaleren og Specien og Courantrigsdaleren og Specien, dog uden ved Beregning at forklare, hvorledes han kommer til disse 3/8.1 Rbdler er 18 - 2/5 Rdlr. gammel dansk Courant, denne NB., enten ved Værd eller pari Cours, - 4 Specie). Her mangler rigtig 3/4 i en Heel, men disse 2/3 ere gammel dansk Courant, og da man vil tillægge Rbdaleren dem, saa maae de ogsaa bringes til denne Myntsort, efter det Forhold, der finder Sted mellem Samme og gammel dansk Courant, og da blive de manglende 2/3 Rdlr. dansk Courant 2/3 Rbdler - eller 60 PC.; som altsaa er det, der maae tillægges Rbdleren, for at bringe den - een gammel dansk Courant rigsdaler. 3 Rdlr. dansk Courant. 1 Rbd. - 1 Rdlr. d. C. giver 1 1/2 Rbdler. 1 Rdlr. d. C. : 1 3/2 Rbdlr. - 100 Rdlr. d. C. giver 160 Rbdaler. 80 Species - 100 Rdlr. d. C. 160 Rbdlr. H. N.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
Udenlandske Efterretninger. Under 16de d. M. er udfærdiget en Kongl. Forordning angaaende Toldvæsenet ved Toldgrændsen imellem Nørre-Jylland og Hertugdømmet Slesvig. Jndledningen til denne Forordning lyder saaledes: "Ligesom Vi ved Vore Forordninger af 2den April 1819 have betydeligen nedsat den forhen anordnede Udførselstold for Heste og Hornqvæg, saaledes have Vi, for ydermere at lette Vore Undersaatter Udførselen af Heste og Qvæg fra Vort Land Nørre=Jylland, oprettet et nyt Toldsted ved Gredstedbroe og tilladt flere Førselsveie til og fra Toldstederne for toldbare Varer samt Heste og Qvæg-Transporterne. Ogsaa have Vi lettet Yderne Erlæggelsen af Toldafgifterne for Heste og Hornqvæg ved at fastsætte visse Vilkaar under hvilke de, uden Hensyn til om Creaturene mueligen skulle føres tilbage til Jylland eller ikke, maae være berettigede til at fordre Credit paa samme. Til Beqvemmelighed for Beboerne ved Toldskjellet, have Vi allernaadigst besluttet at indskrænke de anordnede Eftertællinger af deres Heste og Hornqvæg til herefter ikkun at skulle foretages 2de Gange aarligen, ligesom Vi ogsaa allernaadigst ville tillade, at der paa de 4 mindre Overfartsteder, maa oppebæres Consumtionen af saadanne mindre Partier Brændeviin, som Beboerne paa den no dre Side af Skjellet hente fra det Slesvigske til deres eget Brug. Endvidere have Vi, til Lettelse for Reisende og Andre, som ikke føre toldbare Creature eller Varer med sig, for disse tilladt Passagen over Grændsen paa de 4 mindre Overfartssteder, der efter de hidtil gieldende Anordninger ikkun stode aabne for Egnens Beboere. Endelig have Vi nøiere foreskrevet hvad der bør lagttages ved Creatures og Varers Udførsel og Fortoldning."- Forordningen træder i Kraft, fra 1ste April d. A., og fra den Tid ophæves aldeles Forordningen om Toldvæsenet ved Grændsetoldskjellet af 18de April 1792 med sammes senere Tillæg og nærmere Bestemmelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
Løverdagen den 19 Februari 1820 forsvarede Hr. Candidatus Juris, Peter Daniel Bruun, sin for Licentiatsgraden i Lovkyndigheden skrevne Afhandling: de natura contractuum secundum principia juris universalis, som Kontrakters Natur efter den almindelige Retslære. De ordentlige Opponenter vare Deherrer Conferenceraad Professor, Doctor Juris Schlegel, Ridder af Dannebrog; Etatsraad, Professor Hurtigkarl, Professor, Doctor Juris Kolderup Rosenvinge. Af Auditoriet opponerede Deherrer Professor Doctor Juris Bornemann, Professor Doctor Philosophiæ Sibbern; Licentiatus Juris J. C. Kall, Notarius, ved det juridiske Facultet; Licentiatus Juris P. G. Bang; Candidatus Juris P. Tetens; Studiosus Juris Dreyer og Candidatus Juris Topsøe. Respondens var Hr. Candidatus Juris og Studiosus Theologi Christian Frederich Wilster. Disputatsen begyndte Kl. 10 Formiddag og vedvarede til Kl. 2 1/2, hvorpaa den atter begyndte Kl. 6, og vedvarede til Kl. 10. Aften foregik i Regentskirken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
Jmod det i de to foregaaende Numere af Skilderiet indrykkede Stykke om de jydske Heders Opdyrkning have saakyndige Mænd gjort den Jndvending, at den vigtigste Hindring her mødes, er disse Heders fuldkomne Vandmangel. De paastaae, at der ikke lader sig tænke paa Planens Udførelse, saalænge det ikke er viist, hvorledes denne Mangel enten ved Canaler, som i Ægypten, eller paa andre Maader, er at afhielpe.