Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-21
Blandede Efterretninger. Under 28 Febr. d. A. har Hs. Kgl. Majest. for Norges Riges Storthing foreslaaet en Lov, betræffende de i Norge sig opholdende Qvækere; af hvilket Forslag her leveres de mærkeligste Hr. 1) Det forbydes herved Qvækernes eller Vennernes Sect uden særegen Kongelig Tilladelse at opholde sig paa noget andet Sted eller at erhverve sig faste Eiendomme i Kongeriget Norge, undtagen i Kjøbstæderne Christiania, Trondhjem, Bergen, Christiansand og Drammen, samt i Byerne i Finmarkens Amt. 2) De Qvækere, som i en af disse Rigets Byer som Borgere ville optages, og derefter forene sig til en Menighed, skulle til Stedets Øvrighed, indgive en af bekiendte Religionsforvandte forfattet og med Navnes Underskrift forsynet Confession, der maa indeholde en kort men fuldstændig og bestemt Udsigt over de Religionsgrundsætninger, til hvilke Qvækerne bekiende sig. Naar Samme gjennem vedkommende Overøvrighed til den Nør ske Regjering er indsendt tilligemed Ansøgning om Tilladelse til, i Overeensstemmelse med den indgivne Confession, at constituere eller udgiøre en egen Menighed og som saadan at erholde Lovens Beskyttelse, kan denne ventes bevilget. En saadan Confession skal være at betragte som den Regel, hvilken de paa anførte Steder i Norge nu eller siden sig opholdende Qvækere følge og bekiende sig til. 3) Enhver Fremmed, der tilstædes her i Landet; at boe og forblive som Medlem af Qvækernes Samfund, skal med Attest, udstædt paa det Sted, hvorfra han er, og paategnet af dette Steds Øvrighed, godtgjøre for vedkommende civile Øvrighed, her i Riget, at han virkelig henhører til Qvæker nes Samfund, og at han er et uberygtet Menneske. Naar en saadan Menighed paa anførte Maade har forenet sig, da bliver det Sammes Pligt nøie at undersøge, hvorvidt Enhver, der fra fremmede Steder melde sig til Optagelse i Samfundet, dermed er forsynet; og haver Menigheden da ufortøvet at tilstille Stedets civile Øvrighed saadanne Attester. 4) Jngen Norsk Undersaat, som ikke er opdragen i denne Sects Lærdomme, eller som ifølge Grundlovens §. 2 i Statens Religion bør opdrages, erkjendes for Qvæker eller som henhørende til Qvæker Menigheden, forinden han har fyldt det 25de Aar, eller, hvis det er et Fruentimmer, forinden hun har fyldt det 20de Aar. Dette gjælder ogsaa om indfødte og i den Lutherske Religion opdragne Personer, der paa fremmede Steder antage Qvækernes Lærdomme, og derpaa vende tilbage til Fædrelandet, uden endnu at have naaet den her bestemte Alder. 5) Enhver Norsk Undersaat, der vil indlemmes i Qvækersamfundet, skal, forinden han eller hun efter Ansøgning erkiendes som Qvæker, have fremstillet sig for en af de Commissioner, der i ovennævnte Byer blive at tilforordne. For Commissionen have Vedkommende at aflægge fyldestgjørende Regnskab saavel for de Bevæggrunde, der have bragt dem til dette Skridt, som og, om de besidde tilstrækkelig Kundskab om Qvæker=Sectens Lærdomme og Grundsætninger, til hvilke de for Fremtiden ville bekiende sig. Enhver saadan Commission har da som Regel ved Undersøgelsen af Vedkommendes Kundskab at følge den Confession, Staten har erkjendt som de sig her i Riget opholdende Qvækkeres Religions=Principer, eft. §. 2.6) Qvækerne fritages for at bekræfte deres Udsagn for Retten med Eed. Derimod skal dette Udsagn, skjøndt blot bekræftet med et simpelt Ja eller Nei, i Retssager have samme Retskraft som Andres Eed, og, hvis det maatte befindes usandfærdigt, straffes lige med Meeneed eller falskt Vidnesbyrd, hvilket af Vedkommende i ethvert Tilfælde med Alvor bør betydes dem. Ligeledes fritages de for Eeds Aflæggelse, naar de optages af Øvrigheden som Kjøbstæds Borgere, men give, istedetfor Eed, paa samme Maade deres simple Løfte. 7) Qvækerne ere fritagne for Værnepligt, for saadanne borgerlige Ombud, som ei kunne bestaae med deres Religionsbegreber, samt for at erlægge nogen directe Afgift til Rigets Geistlighed, til Kirker og militaire Indretninger, hvor disse i Særdeleshed maatte finde Sted. 8) Jstedetfor at bære disse Byrder, skulle Qvækerne være pligtige til at erlægge til Stats=Cassen. en personlig Afgift, hvis Beløb fordeles imellem Vedkommende. Denne Afgift bliver i Forhold til de Byrder, for hvilke de ved denne Lov erholde Fritagelse, af Communerne at paaligne enhver Person over den i §. 4 bestemte Alder. Skulde Nogen af dem troe sig ved saadan Ligning ubilligen bebyrdet, kan den ham paalagte Afgift, efter indgiven Ansøgning og de nærmere oplyste Omstændigheder, af Kongen bestemmes. 9) Qvækerne ere fritagne for at iagttage den Lutherske Kirkes Regier angaaende Communion, Barnedaab og Begravelser. Det er dem tilladt, at slutte ægteskabelige Forbindelser paa den Maade, deres Sect har bestemt, naar begge Personer bekjende sig til og erkiendes som Medlemmer af Qvækersamfundet; dog skulle de, under en Mulct fra 10 til 50 Species, strax melde enhver saadan Forbindelse til Stedets civile Øvrighed, der igjen underretter Sognepræsten herom. Ligesaa ere Qvækerne under samme Mulct pligtige til strax at tilmelde Stedets civile Øvrighed ethvert Dødsfald og ethvert Barns Fodsel, Forældre og Navn, der hører til deres Menighed; og meddeler da den civile Øvrighed den geistlige derom fornøden Efterretning. Qvækerne ere derhos, forsaavidt de dem i det Foregaaende tilstaaede Friheder derudi ikke gjøre Undtagelse, underkastede alle de borgerlige Forpligtelser, der med Hensyn paa forbudne Slægtskabsgrader i Ægteskab, Dispensationer i Samme, Skilsmisse, Separationer og ægteskabelige Pligter ere eller ved Lov vorde paalagte samtlige Statens Borgere. Saa skulle Qvækerne og forpligte sig til at lade deres Børn oplære i den christelige Religions Hovedlærdomme og almeennyttige Kundskaber, thi skal det staae Øvrigheden frit for, i denne Henseende at anstille hensigtsmæssige Undersøgelser.