Jyllandsposten, 1838-11-26
- Hr. v. Florencourt leverer i Literarische und kritische Blatter der Børsenhalle", derfra overført i Kieler Correspondenzblatt, og Khonsp." følgende Skildring af Holstenerne, hvis Bedømmelse vi overlade til vore Læsere, der sikkert ville finde, at flere Anker træffe os Danske ligesaameget: "Landet Holsteen, i det yderste Norden af Tydskland, vil være enhver Læser bekjendt. Det er berømt formedelst sit fortræffelige Smør, sit eiendommelige, til Klimaet og dets Beboeres Beqvemmelighed passende Landvæsen, ogsaa paa Grund af sine venlige, idylliske Partier ved den østlige Side af Landet, endskjøndt man efter vor Anskuelse i Sammenligning med andre Landets Naturskjønheder gjør vel meget Bæsen deraf. Andetsteds i Verden hører man kun lidt om dette angulus terrarum. Dets Beboere besidde megen Forstand, og faa Lande i Tydskland, især i Syden, turde i denne Naturgave kunne maale sig med Holsten. Men ved Siden af denne klare Forstand existerer en stor Aandstræghed. Det phlegmatiske Temperament er i legemlig og aandig Henseende fremherskende. Det er meget vanskeligt at anspore Holsteneren ved nye Jdeer, og let opgiver han igjen samme. Holsten er Sædvanens og Stabilitetens Land, ikke paa Grund af dets Regjerings Charakter, men formedelst den uovervindelige Folkecharakter. Holstenerne holde mere af at lade sig regiere, end selv at regjere med. "Leben und leden lassen, er Valgsproget. Det samme Resultat, som i Østerrig er Følgen af sangvinsk Munterhed og Higen efter sandselige Rydelser, fremgaaer i Holsten af hiin phlegmatiske Beqvemmelighedskjærlighed og Aandstræghed. Selvstændigt Jdeeliv finder i ingen Henseende Sted, hverken i retslig, i religiøs eller i nogen anden Henseende. Selv er af den nyere Tids Apostler, Prædikanten Harms, stræber forgiæves at indblæse i Leret sin Folelses og sit indre Livs vældige Energi og Jld. Den Pygmation, der kan oplive den døde Jordklump, maa først komme. Kun Agerdyrkning halv Engdrift, halv Kornavl, trives, ikke engang Gartner konsten, endsige Fabriker af nogensomhelst Art. Videnskaben dyrkes med god Hukommelse og logisk Forstand indtil fuldendt Examen; møisommeligt, aandsløst, haandværksmæssigt. Efter Examen lægges den paa Hylden. Statsembeder betragtes som en nødvendig Byrde, ikke som en glad Virksomhed. Phlegmaen er i Regelen blottet for levende Kjærlighed; Egoisme, Mave=Egotsme er fremherskende, altsaa ingen levende Rapport, ingen Længsel efter Sympathi. Man vil deraf kunne slutte sig til Selskabelighedens Tilstand. J andre tydske Lande gives der saameget Andet, som opveier det besværlige Kald, som forskjønner Livet. Musik - Holsteneren har ikke Øre for den; Maler - Holsteneren har ikke Øie derfor, Poesie - Holsteneren har ingen Sands derfor. Der mangler os desværre en nøiagtig BoghandelsTopographi for Tydskland, men vi ere dog overbeviste om, at i intet tydsk Land forholdsmæssig finder en ringere Afsætning af poetiske Værker Sted end i Holsteen, maaskee med Undtagelse af Nassau. Livet i Holsten er meer eller mindre en blot Vegeteren, selv meer opvakte Aander indslumre der successive af Mangel paa aandig Forbindelse. Jntet forfriskende Pust kruser Livets Bølger, det ligner en staanerende Sump. Ere Embeds- og Brødforretningerne slendriansmæssigt afgjorte, saa er Piben, et Glas Grog og et Parti L'hombre den eneste Rydelse, man kjender. Allerede paa Landets Universiteter viser sig denne Mangel paa Livlighed og frisk Ungdommelighed. Mechanisk blive Brød Collegierne hørte og lærte udenad. Philosophi, Statsvidenskaber, Historie blive aldeles forsømte, ja Lærerposterne ere ofte ubesatte. Ved de Studerendes Sammenkomster hører man hverken glade Sange eller levende Jdeediscussion. Glæde over Videnskaben kjender man ikke; kun Tanken omen haandværksmæssig Examen foresvæver den træge Sjæll. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.