Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-01-11
Da der nylig kulde anlanges Hofforsbad jeg min Fader om 20 Rdlr. til sort Taft, men see om jeg fik dem. Med en tordnende Stemme raabte han: "Du faaer ikke en Skilling! Det er ikke for dig og dine Lige at gaae i sort Taft. Du er ingen Dame. Du er en stavel Borgermands Datter, og af dig forlanger man ingen Hofsorg. - Men, Fader, sagde jeg, hvor kan De dog være saa ubarmhiertig imod mig, Om det kun er Snedkerens Datter her næstved, saa har hun faaet en sort Taftes Klædning, og endnu oven i Kjøbet en sort Casimirs Frakke, Tyve Rigsdaler, bedste Fader, er jo dog kun en Bagatel!" - Tyve Rigsdaler en Bagatel, Nei, hør mig engang til den Tøs. - Veed din Taske da ikke, at jeg maa sælge for 400 Rdlr. Lotteriesedler, at jeg maa skrive 4800 Otteskillingssedler, og 13400 Numere, førend jeg kan fortjene 20 Rdlr. Vil J da med Diævels Magt bringe mig til Bettelstaven? – Jeg var færdig at forgaae af Sorg. Jeg svor høit og dyrt paa, at jeg fra dette Øieblik af ikke vilde forlade Huset, saa længe som Hofsorgen ikke er fordi. Nei, jeg har min Ære alt for kjer, til at jeg saaledes skulde udsætte mig for offentlig Spot og Spee. Snedkerens Datter var nylig oppe hos mig, for at besøge mig, thi det hedder, for et Syns Skyld, at jeg er syg. Men hvordan det nu er eller ikke, saa maa hun dog have faaet Nys om, at det hænger anderledes for men, og at jeg ikke har nogen sort Taftes Kjole, at tage paa. Det er en spidssindig Tøs, maa De vide. Jomfruen, sagde hun ganske spodsk, lader dog til at være temmelig vel i Dag, Kommer De ikke i Aften i Klubben? Det bliver en delig Concert. Vi faae en Onverture af Euphonien, og en Arie af Simon Rose. Efter Concerten bliver der stor Assemblee. Lieutenant 7 kommer ogsaa. - Hun vedblev saaledes at drille mig, at jeg, for at befries fra hendes Spot, sagde, at jeg endnu ikke havde faaet min sorte Taftes Kjole fra Skræderen, og at den Æsel allerede havde narret mig omkring i hele otte Dage. Jkke andet end det, sagde Snedkermammesellen: De kan jo tage Deres sorte Cæmbringes Kjole paa Jeg forsikkrer Dem, der er saa mange der gaaer i Combringe. Om Aftenen mærkes det desuden ikke. De veed jo nok, hvad Ordsproget siger, alle Sviin ere sorte i Mørke. Jeg blev ganske opbragt, og svarede: det er vel derfor at Jomfruen gaaer paa Concert i Aften, – Den trædske Tøite vilde her ret lokke mig i Garnet, for siden i Klubben at kunne gjøre sig ret lystig over min Elendighed. Susanne havde imidlertid udspredt over hele Byen, at jeg havde Neldefeber, og hun forstaaer galant at udsprede et saadant Sparge ment. Jngen Tydsk Barberer kan maale sig med hende i dette Stykke. Hendes Talent er ogsaa nødvendigt for mig i denne Tid. Jeg vilde gaae i Graden af bare Græmmelse, dersom den fande Aarsag til min Indgetogenhed blev bekjendt iblandt Folk. Men det er endnu ikke Alt. Min Faders utidige Paaholdenhed har havt endnu langt værre Følger. Ogsaa Mama og Tante har han negtet Penge til sort Taft. Mama tog endnu samme Dag, da hendes Begjering blev hende afslaaet, hen til sin Broder, som er Fyrbøder i et af Collegierne, og Justitssecretair i Klubben. Morbroder tager sig alvorlig af Sagen, og paastaaer, at det ikke allene er en Plet paa min Moders, men endog paa hans Ære, som ikke kan aftvettes, uden ved en lovlig Skilsmisse. Der er allerede opsat en Ansøgning, hvori min Moder beder om at blive skilt fra Faer. Procuratoren i vor Gade har ogsaa forsikkret, at han nok skulde sørge for at bringe Sagen i Rigtighed. Han paastaaer: Grundene ere saa vægtige, at Skilsmisse aldrig kan negtes. Klagepuncterne beløbe sig til omtrent 25. De vigtigste ere: 1) at Faer negter Moer, hendes Søster og hendes Datter de fornødne Klæder; 2) at han aldrig vil forunde os nogen Fornøielse, og at vi i Vinter endnu ikke have været flere end sex Gange paa Comoedien og 3 Gange paa Bal. - Seer De, saadanne Grunde maae findes antagelige, om man end mødte for Tamperetten i China. Jeg for min Part har i denne Tid ret over mig i Selvfornegtelse, og lært at indsee, at det er den herligste blandt alle Dyder. Den Aften, da Stadsen var, havde min Morbroder, eller, rettere sagt, hans Vinduer trukket mange Fremmede hen til ham. Endog de, som han lægger i Kakkelovnen for, og mange andre fornemme Herrer og Damer, som ellers ikke de søge Morbroder, havde den Gang været saa nedladende at aflægge Besøg hos ham, for at see Processionen. De, som ellers kaldte ham slet og ret Hans, kaldte ham den Aften Herr Hansen. Det var nu ikke andet end Hr. Hansen, for og Hr. Hansen hag. Morbrøder tracterede ogsaa sine Gjester meget anstændigen. Det er at sige saaledes som det anstod Hr. Hansen. Der var ogsaa mange smukke unge Fyre hos ham; der blev leget Julelege, kort sagt, der skal have været saa morsømt som man kun kan ønske sig det. Men hvad kunde alt dette nytte mig? Jeg maatte sidde og kukulure hjemme Allermindst kunde jeg komme i et saadant Selskab i en Cambringe Kjole. Folk klage nok over vore Dages Fruentimmer, men de tale intet om vore Dages Fædre - intet om de huuslige Elendigheder, som mangen en stakkels Pige maa sukke under. Nei, de Tider, vi leve i, ere alt for fordærvede. J gamle Dage, da gjorde man mere af Fruentimmer end nuomstunder. Nu til Dags estimeres de aldeles ikke. Susanne forelæste mig nylig en Bog, hvori der fortaldes en heel Historie om en Jomfru Helena, for hvis Skyld der i hele ni Aar blev ført Krig, og det skal dog ikke være saa meget længe siden. Den Gang kunde den simpleste Pige gjøre sig Haab om, at der, inden hun vidste et Ord deraf, kom en Riddersmand i fuld Gallon, tog hende, uden hendes Forældres Vidende, paa sin Hest, galloverede afsted med hende og gjorde hende til Grevinde. Men kom nu, Nu sættes hele Byens Hærpaukere i Bevægelse, naar en stakkels Pige lader sig vie paa Amager. Fordum var det tugtige Piger, som Folk duelleredes for, nu er det netop omvendt. Jeg har besluttet, aldrig at givte mig, uden at jeg kan gjøre et brillant Partie. Naar Mama først er skilt fra Papa, saa tager jeg hen til hende, og jeg skal saa godt som mueligt søge at gjøre hvad der staaer i Visen: Fryd dig ved Liver i Det er ingen Sag at blive givt, men at blive godt givt, das ist pas anders, siger Susanne daglig til mig. - Snedkerens Søn har længe havt Øie paa mig. Men ikke at tale om, at han kun er en Snedker, saa burde den Nar dog betænke at jeg kun er 18 Aar gammel. Susanne, som er en klog Pige og som kjender Verden - siger altid til mig: det er med unge Piger som med Grønærter. For den, som bringes de første Dage til Torv, kan man forlange to, tre Rigsdaler Skjeppen, og finde Kjøbere nok. De, som komme siden, sælges ringere, de, som komme til allersidst, sælges for 16 tz. Skjeppen. J Deres nærværende Alder kan De gjøre Den Regning paa, at faae hvilken fornem Mand det skal være. Om fire Aar maa De slaae en Streng af, og om ti Aar maa De enten aldeles opgive det Forsæt, at givte Dem, eller ogsaa ægte Snedkeren. Susannes Raad skal jeg følge. Fra det 19 til det 29 Aar kan jeg endnu nyde al formange Fornøielser til at jeg saa ubetænksomt skulde kaste mig i en ubehovlet Snedkers Arme.