Politivennen, 1805-01-01
Noget om den atter paaankede Kro-Uorden paa Kronborg Geværfabrik. (Efter Jndsendt.) At forebygge Uorden ved en Jndretnings Anlæg, ved strax at bringe Lovenes Bud, Sagen vedkommende, i Erindring og Overholdelse, er mindre vanskeligt, end igjen at hæve den, naar den er indsneget, ældet, længe seet igjennem Fingre dermed, og derved ligesom hævdet. Den nu først i Aar paaankede Krouorden er gammel paa Fabrikken, og de deraf flydende Følger bør altsaa skrives paa den eller deres Konto og Ansvar, hvem Opsynet over Fabriken og Ordens Overholdelse fra fordums Tid har været anfortroet. Dertil synes Anmelderen ikke at Pave villet tage Hensyn, men med flere, efter Ordsproget, hvor Gjerdet er lavest, der springer man over, at ville i No. 365 ligesom henvælte Skylden allene paa Kromanden, der i egentlig Forstand kan ansees meget uskyldig. Han er jo UdsælgningsKommissionær af Øl og Brændeviin for Hellebeksgaard, og maae jo efter sin Kontrakt udsælge disse Vare til den Pris, til hvilke de ham leveres, uden at tage Fordel. Fordelen altsaa af det, han af disse Vare udsælger Dag eller Nat, tilflyder jo Hellebek, og jo større Udsalget, jo større sammes Fordet. Kan Kromanden nu ikke overbevises, at have forhøjet Varenes bestemte Pris, bliver det nok urigtigt at nævne ham den vindesyge Kromand. Prosenter af det han udsælger, faaer han jo ikke heller, men boer herfor husfri. Deraf kan han jo ikke ernære sig og Familie. Hvoraf da? Af hvad andet, end det han kan udskænke for Gæster. Kan dette misundes ham? Men man vil, at han ikke skal taale Nattegæster. Det er ret, meget ret. Men hvorledes skal han forholde sig. Maaskee bortvise dem. Maaskee indgive Klage over dem. og i begge Henseender udsætte sig for deres Fiendskab, hvis Søgning er hans Næringsvei og indrenter Gaarden den største og visseste Fordeel? Til det første er han jo ikke berettiget, da Krostuen og den lange Stue er for Fabrikens Folk, og ej for Kromanden. Ved det andet vover han for meget. Ogkan en saadan Klage skee i det Øjeblik den skal nytte, og Hielpen komme i samme Øjeblik? Nej. Paa Landet kan man ikke som i en Stad strax have sit Politi ved Haanden. Kommer Politiet derimod engang naar man mindst venter det, og ikke har sendt efter det, da kan det gjøre stor Nytte. Videre, Nattero er en kostbar Ting som enhver, vel endog Kromænd, ønske at nyde; neppe vil det kunne nægtes at Fabrikens Kromand jo ofte have yttret det Ønske, at nyde denne Lykke, han ikke selv har kunnet forskaffe sig. Af Nattegæster kan han ingen synderlig Fordeel have, uden maaskee den, som ej vejer op mod Nattero, at nogle Skillinger flyde tidligere i hans Kasse; thi det den til Svirhengivne har tilbage fra forrige Dag, maa dog, som brændende Gods vandre til Kroen den følgende. Vel synes Anmelderen nu, efter Politiets Advarsel af 20de Maj, at ville give Kromanden noget Medhold derved, at det synes at han bidrager sit til at hemme Uorden, da han, efter Sigende beder det, da han tilforladelig, burde det hede, ikke skænker efter Kl. 10 om Aftenen. Dog støjes der, dog blive Gæster siddende der ud paa Natten. Hvo skulde ønske mere dette hævet end Verten, hvem det koster Lys, om Vinteren Varme, og det som er det vigtigste, Søvnstab. Men naar Anmelderen, som ogsaa ønsker denne Uorden hævet, siger til Slutning: Ganske at forbyde siddende Gæster i Kroen, er uanvendeligt paa Fabrikken, saa synes han at modsige sig selv, og at ønske noget, som han selv anseer for ugjørligt. Men hvorfor det? Hvo skulle de Gæster være, som ej kunne forbydes at sidde i Kroen Natten over? Maaskee Rejsende eller Søfolk, og de som der lade Brænde? Disse ville neppe blive siddende, men snarere liggende og sovende Gæster der hverken ville forstyrre Vertens, eller de omkringboende Naboers Nattero. At den nu herskende Uorden kan hæves, er ingen Tvivl underkastet, at den bør hæves er uden Modsigelse ønskeligt, og at dens Hævelse, engang tilvejebragt, vil være af stor Nytte for selve Mesterne og Fabrikarbejdet, er unægteligt. Kun Maaden hvorledes og Middelet hvorved, bør forsigtigen vælges og bestemmes. Skulle Mulkter anvendes for Oversidden, hvori dog Mesternes og Svendenes Samlinger eller naar Fabrikkens Folk, som ogsaa ere Mennesker skabte til Glæders Nydelse, holde sig en Lystighed, eller Bal, bør gjøre Undtagelser, saa var endnu en Ting anvendelig og maaskee det sikkerste Middel, nemlig dette, at efter forud skeet Bekjendtgjørelse fra Fabrik Ejernes Side, skulde den, som 3de Gange var forfalden i Mulkt, som Lovenes Bud overhørig, gives Afskeed, og ej tillades at blive længere paa Fabrikken. Tilfældet vilde sandsynlig blive meget fjeldent, men aldrig til Tab for Fabrikken. For alting burde ogsaa de, som man da vilde bemyndige til at have Jndseende med at ingen Uorden fandt Sted, være agtværdige, af Fabrikens Folk uafhængende, og om mueligt tilgavns lønnede Mænd.