Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-07-22
Ministerium, og overdraget mig, at forelægge Allerh. en Plan desangaaende. Det var min Pligt at adlyde, men kun ved Medvirkning af Skatkammerkantsleren (Althorp og Raadførelse med den ædle Greve som hidtil stod i Spidsen for Regjeringen, opfylder jeg det mig overdragne Hverv." Denne Yttring lader haabe, at det hidtil fulgte System ikke vil undergaae nogen væsentlig Forandring. - Den nærmeste Anledning til denne muligt i sine uberegnelige Folger vigtige Begivenhed havde atter været de iland ske Anliggender, i Særdeleshed Hr. Littletons (Statssecretairen for Jrland) Jndiscretion. (Han havde nemlig indladt sig i nogle Meddelelser til Hr. O'Con nel, uden Pr. Ministerens Vidende og Villie.) Da gen efter at Grey og Althorp havde nedlagt deres Poster fremtraadte Grey i Overhuset, ikke som Minister, men som Parlamentslem. Med ædel Selv følelse holdt han her et udførligt Forsvar for sig Ministerium. Hans tre Hovedgrundsætninger havde været: Parlamentsreform, som er sat igjennem; Fred, til hvis Vedligeholdelse der endnu var rimeligere Udsigter end da han tiltraadte Administrationen; og endelig: Besparelse. Skatterne vare blevne henved 5 Mill. Pd. St. mindre mange Embeder vare afskaffede, &c. Han udtraadte nu af Kabinettet med den glade Følelse, at der under hans Bestyrelse, hvor mange Chicaner man end havde modsat den, var i faa Aar udrettet meere til Landets Bedste, end ellers i et halvt Aarhundrede. Forsig forlangte han Jntet, uden Erkjendelse af sine redelige Bestræbelser. Paa den ene Side havde man angrebet ham fordi han ikke var gaaet videre, paa den anden fordi han var gaaet for vidt. Han udtraadte nu, uden at have for sig eller Sine oplagt en Skilling af Statens Penge, med en Formue, netop tilstrækkelig til hans Udkomme. Hertugen af Wellington kunde dog ikke bare sig for at give ham et Spark og kaldte blandt andet Qvadrupel=Alliantsen: en hemmelig Understøttelse af de Revolutionaire." (Man seer hvad der er i Vente, hvis han igjen skulde kom me til Roret.) Dette Angreb blev af Lordkantsleren (Brougham) besvaret meget drøit, idet han holdt en glimrende Lovtale over den aftraadte Minister, som en af de største Mænd Engellands Historie har at opvise. Han dadlede den belgiske Revolution, men billigede den franske. Den franske Regjering - sagde han fortjente at styrtes, da den ikke forstod at regjere; det franske Folk fortjente at være frit, da de havde vidst at kæmpe for sin Frihed, men han dadlede dets frivole Caracteer, som i Dag knæler for en selvskabt Jdol, og i Morgen sønderslaaer det." Det er – siger et offentligt Blad, ligesom at en ængstelig Ahnelse er ved en saa stor indvortes Krisis bleven udbredt over det engelske Folk, thi aldrig have Britterne i saa store Masser udvandret til Amerika som i Aar. J Tusindeviis strømme de til Canada. Nederlandene. Hollænderne have paany begyndt Voldsomheder mod Belgierne, idet de hollandske Patrouiller i Staatsflandern opsnappe enhver Belgier som kommer Grændsen for nær, og have saaledes allerede bemægtiget sig 24. Mellem den belgiske og den hollandske General ere atter opstaaet Stridigheder angaaende Fæstningen Luxemborgs MilitairRayon. Hollænderen paastaaer den udstrakt til 4 Mile, hvilket derimod Belgieren erklærer for det samme som en Krigserklæring.