Adresseavis for Børn, 1781-09-12
Den unge Hyrde Menalkas havde drevet sin Faarehjord op imellem de høye Bjerge. Der for Børn. blev et af Faarene forvildet fra Hjorden, og han gik rundt omkring imellem Bjergene, for at opsøge sit Faar. J det han saaledes gik og ledte iblandt de vildsomme Bjerge, kom han til en Mand, som laae gandske afmægtig ved en Buske. Ach, du unge Hyrde, raabde Manden, gaae ikke forbi mig, uden at hielpe mig. Jeg blev i Gaar forvildet her imellem Bjergene, da jeg var paa Jagt efter Raabukkene og Vildsvinene, og jeg har hidindtil ikke kunnet finde nogen Hytte, at hvile mig i, eller nogen Kilde at lædske mig af, eller det allerringeste, at stille min Hunger paa Den unge Menalkas gav ham strax noget Brød og frisk Ost af sin Hyrdetaske, og tog sin Flaske fra sin Side og rakde ham. See der, sagde han, her er frisk Melk, spiis og drik nu, og faae dig nogen Forfriskning, og følg saa med mig, saa skal jeg følge dig ud fra Bjergene, og vise dig paa den rette Vey. Manden forfriskede sig, og fulgde derpaa med Hyrden. Æschines. Hør, du gode Hyrde, du har nu ræddet mit Liv, da jeg ellers havde maattet omkomme her i denne Vildtnis, hvorledes skal jeg nu belønne dig, Kom og følg med mig til Staden; der boer man ikke i saadanne Straahytter, som her hos dig, der boer man i prægtige Palladser af Marmor, som række op til Skyerne, og omkring hvilke staae høye Støtter til Zirater. Der skal du boe hos mig, og drikke af gyldne Bægere, og spise de kostbareste Retter af Sølvfade og Tallerkener. Menalkas. Hvad skal jeg gjøre i Staden, Jeg boer her meget roligt og trygt i min lave Hytte, i den har jeg Skjul nok for Regn og ondt Veyr, og omendskiønt der ingen prægtige Støtter staae omkring den, saa staae her dog frugtbare Træer og Viinranker rundt omkring, naar jeg er tørstig, saa gaaer jeg ud til Kilden her tæt uden for, og henter mig noget af det klare deylige Vand i min Leerkrukke, jeg har ogsaa sød Must, og spiser hvad Træerne og min Hjord forsyne mig med. Og har jeg endskiønt ikke Guld og Sølv, saa strøer jeg dog vellugtende Blomster baade paa mit Bord og paa mit Gulv. Æschines. Kom kun du, og følg med mig, du unge Hyrde! Der er ogsaa baade Blomster og Træer i Staden. Man har der med megen Kunst, Avis, Kunst plantet Blomster i Beede, og fat Træerne i lige Gange, at spadsere imellem. Man har ogsaa Kilder der, skal du see, hvor baade Mænd og Nympher af Marmor udgyde Vandet i store Marmorbækkener. Uenalas. Oney, O ney langt smukkere er den ukunstlede skyggefulde Lund, med sine krumme og ujevne Gange at spadsere udi; langt smukkere ere Engene, som staae pyntede med tusinde Slags Blomster iblandt hinanden. Jeg har ogsaa plantet Træer om min Hytte, jeg har baade Majoran, og Lilier, og Roser, skal du see, og du maae troe, der er intet herligere Syn, end at see Kilderne komme fremrindende ud af Klipperne, og falde ned fra Høyene igjennem Buskene, og siden slynge sig frem i Bække igjennem de blomsterfulde Enge. Ney, min kjere Ven! jeg har slet ingen Lyst til at boe i Staden. Eschines. Ach, jeg ynker dig, du unge Hyrde, saa har du heller ingen reen og ædel Smag. Følg med mig, saa skal du see de deyligste Piger pyntede i de smukkeste Silkeklæder, uden at være brændte af Solen, hvide som Melk, og udstafferede med Guld og Perler og Blomstre, og Fjedre, og de søde og deylige Melodier fra de kunstigste Strængespillere skulle forlyste dit Øre. Menalkas. O ney de brune Piger herude paa vore Marker ere langt smukkere. Du skulde bare see dem, naar de have pyntet sig med friske Roser og brogede Krandse. Jeg kan aldrig sige dig, hvor glade vi ere, naar vi sidde i Skyggen, under Træerne ved de surrende Bække, da synge de, og ach, hvor deyligt synge de og vi, vi spille paa vore Fløyter til deres Sange. Liflige Toner lyde rundt omkring os, og Echo synger længe efter os. Offte sidde vi ogsaa stille, og høre paa Fuglenes deylige Sang, som synge paa Træernes Grene og i Buskene. Ney, ney, jeg vil ikke følge med dig til Staden. Eschines. Hvad skal jeg da give dig, Hyrde, See her, tag denne Haandfuld Guld, og dette forgyldte Jagthorn. Menalkas. Hvad skal jeg gjøre med det Guld, Jeg har alt, hvad jeg behøver. Kan jeg vel for Guldet kjøbe Træerne til at give mig Frugter, eller Engene til at give mig Blomster Eller skal jeg dermed kjøbe Hjorden til at give mig Melk, for Børn. Eschines. Hvad skal jeg da give dig, du lyksalige Hyrde? Hvormed skal jeg belønne den Velgierning, du har beviist mig, Menalkas, Giv mig den Græskarflaske, som hænger ved din Side. Mig tykkes, at der er udgravet en ung Fløytespiller derpaa, samt Hyrder og Hyrdinder, som dandse i Kreds omkring ham Jægeren gav ham denne Flaske med et venligt Smiil, og den unge Hyrde hoppede, saa muntert som ungt Lam hopper Hyrdens Tanker efter Tordenveiret.