JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
Angaaende Musæet, ved hvis Udarbeidelse Koch har troligen fulgt de bedste Mindemærker, af romersk Bygningskunst, udraaber Bedømme ren: "Skulde man i Naturen see slige uproportionerede Gesimser &c." Nei, sikkerligen ikke; i Naturen findes hverken Gesimser eller de 5 Søiler, det er kun i Kunstens Rige de findes, og dersom Bedømmeren blot kjendte det, "som Dyrkere og Kiendere af Kunsten have seet før saa vilde han hverken have fundet Sparrenkopperne for svære eller Forholdene imellem Frisen og Colonnerne uforholdsmæssige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
Jndenlandske Efterretninger. Til den fuldstændige juridiske Examen have i April Qvartal fremstillet sig 8 Candidater, af hvilke 3 have erholdt Characteren Laudabilem, 4 Haud illandabilem og een Non contemmendum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
Af de 39 Candidater, som have meldt sig til den ufuldstændige juridiske Exammen, ere tvende ikke antagne ved den skrivtlige Prøve, og 5 udebleve ved den mundtlige Prøve, af de øvrige 32 Candidater er der tilkjendt 22 Charakteren Beqvem, 9 Ei ubeqvem, og een blev afviist. Til Candidaterne ved den fuldstændige juridiske Examen i April Maaned fremsattes følgende skriftlige Spørgsmaal: I. In qvonam consistit collisio jurium, qvibusque ex regulis dijudicari debet? 2. Qvomodo differunt, jus gentium naturale et positivum, fundamenti respect, 3 Qvænam et differentia juris Romani et Danici qvoad effectum civilem obligatorium consvetudinis, 4. Hvilken er Meningen af de Ord i Lovens 6216: "da bliver han selv den samme Mand, med mindre han den Anden saadan Gierning kan skjelligen overbevise, 5. Hvorledes er Lovens 31732 ved den nyere Lovgivning forandret? 6. Kunne Creditorer fordre, at Sønnen skal indføre i Faderens Fallitboe, hvad han, imod at give Afkald paa Arv, har imodtaget af Faderen paa en Tid, da denne var aldeles vederhæftig?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
J hvilket Tilfælde kan den, som har fremført imod Andre ærerørige Beskyldninger, straffes, uagtet Beskyldningen indeholder beviislig Sandhed. 8. Hvilke Undtagelser gives der fra den i Lovens 3 givne Forskrift, at Jngen maa tage sig selv Ret? Ved den skriftlige juridiske Examen for Ustuderede maatte Candidaterne, formedelst deres Mængde, deles i tvende Afdelinger. Opgaverne til 1ste Afdeling vare følgende: I. Hvad forstaaes ved Vanhjemmels Erstatning, og hvorvidt er den, som, uvidende om, at Tingen tilhørte en Anden, har afhændet den, forpligtet til denne Erstatning, naar Tingens rette Eier har faaet den tilbage? 2. Kunne Forbrydere, som ere hendømte til Fæstningsarbeide, oprette Testament? 3. Skulle Kostbarheder, som findes forborgne i rørligt Gods, og hvis Eier ikke vides, henregnes til Dannefæ eller Hittegods, 4. Er i Almindelighed den Clausul i et Pante brev gyldig, at Pantet, i Tilfælde at Fordringen ikke til rette Tid betales, uden Lovmaal og Dom kan stilles til Auction? 5. Er Lovens 6-133 endnu anvendelig, 6. Er Overdommeren berettiget eller pligtig til at vige sit Sæde, paa Grund af hans Slægtskabs eller Svogerskabs Forhold til Underdommeren, Til anden Afdeling vare følgende: I. Hvilken Retsvirkning bør man, efter almindelige Retsgrundsætninger tillægge den Art af Tilvært, som kaldes Specification? 2. Er Lovens 31735 endnu anvendelig: 3. Hvorledes maa Reglen: Tingen forgaaer for Eierens Regning, anvendes efter den danske Lovgivning, i Henseende til Contracter, som angaae faste Eiendommes Overdragelse? 4. Hvorvidt kan en Cautionist opsige sin Caution? 5. Er Fd. 18 April 1781 anvendelig paa Skov tyverier, begaaede i Skove, som tilhøre Private? 6. Tilsteder Christ, 5tes Lov at gjøre Arrest for illiqvide Fordringer,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
Nyborg, den 2den Mai. J Dag havde vi den Glæde at see hans Høihed Prinds Christian Frederik, Stiftets høie Gouverneur, hos os. Høistsamme ankom Kl. 10 og beskjæftigede sig uafbrudt indtil Kl. 4 med at undersøge Byens civile Indretninger. Paa Raadhuuset gjennemsaae han Embeds-Protocollerne, underholdt sig en Tid med de eligerede Mænd om Byens Affairer, tog Borgervæbningen i Øiesyn, gik paa Borgerskolen og de andre Skoler, hvor Lærerne, efter Jndenadslæsning maatte examinere Børnene i Religion og Hovedregning, ligesom og deres Skrift blev efterseet. Paa Fattighuset talte han med de Sengeliggende og eftersaae Alt meget nøie. Han var ogsaa paa den lærde Skole, hvor der blev examineret i Latin og Historie. Ligeledes besaae Hans Høihed det af Skipper Anders Jensen begyndte Torskefiskerie, der ved en Jndvaaners Understøttelse har faaet en større Virkekreds. Allerede er i Aar gjort en betydelig Fangst. Exemplet har lært Egnens Fiskere at behandle Fisken som Handelsvare, hvorfor man haaber, at denne nyttige Industrie snart vil være bragt saa vidt, at vi ei længer behøve Tilførsel af tør Fisk fra Udlandet. Det er mærkeligt, at man atter i Aar fanger en Mængde af den store graa Torsk i Beltet, der før kun fangedes under Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
Mariboe, den 2den Mai. Den 29de f. M., om Aftenen Kl. 7, blev atter det ulykkelige Herritzlev hjemsøgt af Jldsvaade. Det er nu fjerde Gang at ovenmeldte Bye næsten i en Tid af et Aar har seet Jldsluen at rase trindt omkring sig. Tvende Gaarde bleve et Rov for Luerne. Lidet eller rettere Jntet af Jndboet blev reddet. Efter al Sandsynlighed har Jlden været paasat. - For om mueligt at opdage Ophavsmanden til hiint Uvæsen er nu nedsat en kongelig Commission, der bestaar af Hr. Overauditeur Krüger i Nykjøbing paa Falster, Stedets Politiemester, Hr. Cancelliesecretair Ibsen. i Rødbye og Hr. Cancellieraad Pontoppidan i Nakskov.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
J Trondhjems Overformynderie indestaae 45,000 Specier, tilhørende en vanvittig Person, i hvilken Arv en Mand i Jylland, efter hiins Død, bliver Deeltager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
Blandede Efterretninger. Et Brev fra Hr. Salt i Cairo af sidstafvigte August indeholder følgende mærkværdige Meddelelse: En Papyrusrolle, omtrent 11 Tommer lang og 5 i Omfang, er blevet fundet paa Øen Elephantia, og kjøbt for Hr. Banks. Den indbefatter en Deel af Slutningen af Jlias, meget smukt skrevet i store Begyndelsesbogstaver, saaledes som de vare brugelige i Polomæernes Tider under de tidligere romerske Keisere. Linierne ere numererede, og i Randen findes Scholier. Man vil i Cairo tage en Afskrift af dette mærkværdige Haandskrift, da det var mueligt, at det kunde forulykkes paa Reisen. Det blev opdaget af en ung Mand, der i adskillige Aar har staaet i Hr. Bis Sold, og har havt det Hverv, at undersøge de Dele af Orientens Oldsager og Geographie, som Hr. B. selv ikke har kunnet taget nøiere i Øiesyn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
Capit. J. Bentham har medbragt fra Madras en Samling af indiske Sieldenheder, der giver et Begreb om de Jndfødtes Sæder, og Videnskaber, og bestaaer af Agerdyrkningsredskaber, Vogne, Musulahbaade, Catamarans, musicalske og krigerske Jnstrumenter, en Deel Tegninger, forestillende de forskjellige Secters Dragter og bemalede Træfigurer, der vise de forskjellige Haandværker, pegusk Vægt, hinduske Afguder, qvindelige Zirater, adskillige kostbare Haandskrifter, hvoriblandt en armenisk Oversættelse af det nye Testamente, 570 Aar gammelt, adskillige gamle Myntsorter o. s. v., der tilsammen danne et kostbart Museum. Han har ogsaa medbragt et indisk Cosmorama, bestaaende af 104 særdeles mærkværdige Tegninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
I Paris udgives, som bekjendt, Biographie nonvelle des Comtemporains (nye Levnetsbeskrivelser af Samtidige) ved Arnault, Jouy og Jay, der blot fordi de laane deres Navne eller Firma dertil, faae, i Følge en med Boghandler Baboeuf sluttet Contract, 8000 Fr. for hvert Bind, altsaa for alle tyve, som det Hele vil komme til at bestaae af, 160,000 Fr. Fordenne Sum behøve de ikke engang at redigere Værket, men de forfatte kun enkelte Levnetsbeskrivelser efter Behag. Boghandlerne maa lade det skrive af Skribenthaandlangere, der tilsammen faae 10000 Fr. for hvert Bind i Arbeidsløn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
En Hr. Clenchamp har opfundet en ny Methode, at gjennemtegne, ved Hielp af et Jnstrument, han kalder Hyalograph. Tegningen bestaaer i et Perspectiv, der med største Nøiagtighed er tegnet paa en med tynd Gummi overtrukken Glasskive. Man betjener sig dertil af en hvid Kridtstift. Er denne Tegning færdig, saa vender man Glasskiven om, og overdrager de hvide Linier med et eget Slags dertil forfærdiget Blæk. Den anden Tegning kan aftages af Glasset, saa at en eneste af Gjenstanden selv tagen Afbildning, ligesom en Kobberplade, kan levere et ubestemt Antal nøiagtige Copier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
J Kunstblatt No. 10 læses nogle antiqvariske Bemærkninger af Martin Friedrich Arendt, i Altona, i Anledning af Skriftarten paa det saakaldte Markomanniske Taarn i Klingenberg i Bøhmen. Han siger deri, at Skriftbetegnelser paa enkelte Værkstykker af gamle Bygninger er en ikke noksom paaagtet og forklaret Mærkværdighed. Han opdagede dem fra det 12te og 13de Aarhundrede i Uncialer og Runer paa Domkirken i Trondhjem. Som Aarsag dertil kan man betragte Arbeidernes Ønske, at gjøre Efterverdenen opmærksom paa deres Virksomhed ved og Fortjeneste af vigtige Bygninger. Dertil vare enkelte Bogstaver paa de Stykker, Enhver havde forfærdiget, tilstrækkelige. Forgjeves vilde man altsaa søge at udbringe af en saadan Muurs Betegninger tilsammentagne, nogen Mening.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
J Hamborg blev i afvigte Marts Maaned hos Boghandler Harz offentligen solgt den tredie og fjerde Afdeling af Advocat Schmidts Samling af Kobberstykker. Begge Afdelingerne indbefattede 2482 Blade af den nederlandske og 2858 af den franske Skole, derhos fandtes endnu et Tillæg af 491 Blade af den italienske Skole. Fortegnelsen var, efter Malerne, chronologisk ordnet. Den var særdeles rig paa fortrinlige Kobberstykker, endeel fra Halvdelen af det 16de og fra det 17de Aarhundrede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
Konstbemærkninger. For alle bemærkninger af en Mand, der f. Ex. kunde løbe barfodet til Rom, for at kaste for Apolls Fødder, giver jeg ikke en Hvid. disse Folk tale kun om sig selv, naar de troe at tale om andre Ting, og Sandheden kan ikke letteligen komme i slettere Hænder. (Lichtenberg.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
At vi studere i Skolerne i vor Ungdom den gamle romerske og græske Mytlologie, for at forstaae de gamle romerske og græske Poeter, er upaatvivleligen nødvendigt. Men skulde vore ældste Forfædre, skulde den gamle nordiske Mythologie derfor være det mindre, Sandt er det, en Homerus og Virgil, en AnaTreon og Tibul, en Pindar og Horats søge vi forgjeves i det gamle Norden; men skulde ikke de Spor, vi endnu finde i vore Sæder, opvække vor Nysgierrighed til at søge Oprindelsen dertil, hvor den ene er at søge (F. Sneedorff.) Hvoraf kommer det, at Critiken er saa forhadt, Er det fordi Konstnere i Almindelighed, hade den, Ingenlunde. Men de ville roses, og fremsætter Konstdommeren sin æsthetiske Troesbekiendelse, saa raabe de med Corfitz i Barselstuen. Hvad er det for Sladder. Jeg troer, jeg troer ikke! Der er jo ingen, som spør hvad du troer eller ikke troer. (Anonymus.) Jntet Ord er i vore Dage blevet mere misbrugt end Ordene Konst, Konstner og Konstdommer. Haarklipning er blevet tilHaarskjærerkonst, Malerhaandværket til Malerkonst, Bajazer og Gjøglere, Kobberkraadsere og Farvesmørere til Konstnere, og Blæksmøreren, til Konstdommer. (Samme.) Kun en fremkonstlet Begeistring, kun den Vittighed, der antager Følelsens Larve, fortjener vor Foragt. Naar Winkelmanns kolde Efterabere indhylle deres paatagne Følelser i Udraab og Bombast, som fornægter den sunde Menneskeforstand, naar italienske Abbati forfølge os med udenlands lært Talerprydelse i Gallerierne, saa lader os ønske disse langt borte. Og jeg har øfte forønsket eder, J Besværlige, som søgte at drage mig fra Konstværkets Beundring hen til Beundringen af eders smukke Beskrivelser, (Rambohr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
Paa een af mine Reiser blev jeg ført indi et Cabinet af Buster og Statuer. Mig beha dede, trods de mange gamle dyre Hoveder, en Demokrits Buste, der maaskee var omtrent 50 til 60 Aar gammel, mere end Alt. Men for ikke at lade mig udle af den Kone, der viste mig Cabinettet, faldt min Roes paa en gammel Caligula, der havde Opstandelsens Tegn, romersk Haugejord, endnu bag Ørene, og Konen sagde: jeg maatte være en Herre af Smag. (Lichtenberg.) Hine Brocanteurer, hine Billedkræmmere. gielder et Konstværks Størrelse og Længde, Modens Smag i den eller hiin Forestillingsmaade, kort den beleilige Foranledning til det bedre eller slettere Valg for indvortes Værd, og formedelst den glimrende Fernis, som de overstryge et gammelt Stykke med, troe de sig berettigede til at rose Alt hvad der findes i deres Pulterkammer, og at dadle Alt, som ikke kan forvilde sig didhen. (Ramdohr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
En meget rig Mand hørte nyligen Forstenauds Concert, og følte sig ganske henrykt. Jeg vilde give 5000 Rdlr.", sagde han til sin Sidemand, dersom jeg kunde tractere min Fløite saa godt." – Kan der tænkes noget, som bedre characteriserer den daarlige Indbildning om Guldets Magt, At ville kjøbe Himmelens ædleste, sjeldneste Gave og Frugten af mange Aars Øvelse, Tænken og Anstrængelse for Penge? Hvilken Fornedrelse og Ydmygelse vilde det ikke være forKonstens Høieste, dersom et saadant Ønske paa en saadan Maade lod sig opfylde. - Med Rette sagde Michael Angelo, da man spurgte ham hvorfor han ikke giftede sig min Konst er min Kone og mine Værker mine Børn!" og satte saaledes Konsten endog over noget af det Dyrebareste, Mennesket kan eie. (Anonymus.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-13
Kjøbenhavns Børs, d. 13 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Amsterdam 2 M. - . London - Rbdlr. Spec. 249. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 16 s. Obligat. (med Renter fra 11te December 1825 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 101 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 126 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Sedler 15 5/3 Rbdlr. pr. 10 Specier norsk. - Svenske Sedler 60 1/2 s. - Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-17
Da Forfatteren til det Stykke, som findes indrykket i Skilderiets Nr. 33, i Anledning af Hr. S. Schlickes Forsvar i Dagen Nr. 83, er fra tvende forskjellige Sider offentligen bleven bebreidet, at han i hiint Stykke skal have vurderet Kunstarbeider efter den Pengesum, Folk byde paa dem, saa finder han sig derved foranlediget til at anmode de Herrer, som troe at kunne udlede denne Sætning af det omtalte Stykke i Skilderiet, at læse om igien; de ville da, ved koldere Overlæg, finde, at Forf. netop har bestræbt sig forat bevise, at Hr. S's, illuminerede Kobber ikke kunde fortjene Benævnelsen af et Kunstværk, og naar han derfor siger, at et saadant illumineret Kobberaftryk intet Kunstværd har, hvilket kan godtgjøres med den ringe Priis, hvortil de i Paris kunne erholdes a.; saa er det jo indlysende, at Vurderingen ikke her gielder noget Kunstværk, men en Ting, der ikke hører hjemme i Kunstens Rige, og hverken fra den æsthetiske eller merkantilske Side har nogen synderligt Værd. Jøvrigt var det meget at ønske, at de Herrer, som med saa megen Glæde gribe enhver Leilighed, hvor de troe at kunne mislede den mindre Kyndige, vilde bruge Overlæg, førend de bekjendtgjorde deres Tanker; thi da vilde Bogtrykkerpressen ikke frembringe de mange Misfostere, som undfanges i Uvidenhed og stundom fødes af Ondskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-17
Det hører til vor Tids Uvæsen at udrive enkelte Ord af deres Sammenhæng, og spilde hele trykte Sider paa noget, som i Grunden kun afleder fra Hovedsagen, blot for at vise Modstanderen fra en svag Side og give sig selv en vigtig Mine. Men dette Kunstgreb kan kun blænde Hoben; den Sagkyndige vil ligefuldt nok vide hvad han har at holde sig til.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-17
I Anledning af det lille Stykke i Dagen No. 112, om Bedømmelsen af Prof. Lunds og Hr. Freunds Præmietegninger i Skilderiet No. 36, beder Forfatteren af denne anmærket: At han aldrig har nægtet og at det aldrig kunde faldet ham ind at nægte malede Sphinters Tilværelse blandt de herculanske Malerier, og at der for den Sags Skyld ikke behøvedes Citater af italienske og franske Værker. Men høist forunderligt er det, at hans Criticus anseer disse Sphinter for at være malede af ægyptiske eller gammmel-grækiske Kunstnere. Herculanum gik under flere end fem Hundrede Aar, efterat Grækerne vare komne ud af deres antike Stiil; og vel var det ikke umuligt, at hine Sphinzer, kunde være hentede fra Ægypten eller Grækenland og indmurede i Herculanum, men dertil vilde man i saa Fald vist nok ikke have valgt Malerier, fra hiin, men heller fra en sildigere og skjønnere Periode. Jøvrigt staaer det til Enhver, af de herculanske Malerier selv at dømme, i hvilken Kunstperiode de ere frembragte. Den Sætning: "En malet Sphin, have Ægypterne eller de gamle Græker vist aldrig frembragt, i hiint Stykke i Skilderiet, vil desuden Enhver, der kjender tilgavns vort Modersmaal, forstaae blot at indeholde en Formodning, hvorpaa aldeles ingen videre Paastand, er grundet; dog skulde der, imod Forfatterens Formodning virkelig og bevislig være frembragt malede Sphinter af ægyptiske eller grækiske Kunstnere fra den Periode, som Winkelmann, kalder den ældre Stiils (hvilke naturligviis menes ved de gamle Græker) da skal det være ham kjert at oplyses derom, men paa de i Skilderiet fremsatte Meninger om Behandlingen af den nordiske Mythologie vil Enhver see, at det under ingen Omstændighed kan have nogen Jndflydelse. - Angaaende denne henvises man til Kunstblatt No. 62, f. A. Der kan man erfare, fra hvor forskjellige Synspuncter man kan betragte, som de kaldes, Freunds og Lunds Mesterstykker. Til Slutning anmodes Forfatteren af Stykket i Dagen næste Gang at betjene sig af mere høflige Udtryk, thi en vis Politesse skylder han, om ikke sig selv, dog enhver Fremmed og i Særdeleshed det Offentlige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-17
Om Accusativet med Jnfinitives ved Verbet lassen, især med Hensyn til Talemaaderne merken lassen og wissen lassen. (Slutning; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-17
Jndenlandske Efterretninger. Cancellie-Patent, af 3 Mai 1823, angaaende de Forsikkringer, som ved indtrufne Brandskader skulle tilveiebringes om Anledningen. til Branden, for Hertugdommene Slesvig og Holsteen. "Da det er bleven bemærket, at den Eed, som nogle Møbel-Assurance-Selskaber, for at sikkre sig saa vidt muligt imod Paastand om Erstatning ved forsætlig foraarsagede Jldebrande, pleie at gjøre til Betingelse for Assurance-Summens Udbetaling, ikke ere i Overeensstemmelse med de angaaende Jndskrænkningen i Eedens Brug anordnede Forskrivter, saa har Cancelliet gjort allerunderdanigst Forestilling til hans Majestæt Kongen, angaaende en Bestemmelse i denne Henseende, og er derved tillige kommet i Betragtning Hensigtsmæssigheden af en forandret Indretning i Henseende til saadanne Forsikkringer i Eeds Sted som ere anordnede angaaende Brandforsikkringsanstalterne for Bygninger. Det har derefter allernaadigst behaget Hans Majestæt Kongen, angaaende Forestaaende at anordne Følgende: Den Skik, som ved nogle Møbel Assurance-Selskaber finder Sted, at det fordres af den Jnteressent, som har lidt Brandskade, at han, forinden Brandforsikkringssummen udbetales, skal aflægge Eed paa, at han ikke har foraarsaget Branden, og ikke er vidende om hvorved den er foraarsaget, skal herefter, om endog Brand=Assurance-Selskabernes Vedtægter ere af Landsherren eller Øvrigheden confirmerede, være aldeles afskaffet, hvorimod i saadan Eeds Sted skal træde en Forsikkring under Tortabelse af Ære, gode Navn og Rygte. Ligeledes skal herefter i alle Tilfælde hvor den ved Resolutionen af 14 Februari 1760 og i Forordningen af 20 Juni 1776, 7de Afdeling §. 5 tilladte Forsikkring i Eeds Sted er kommet til Anvendelse, en Forsikkring under Fortabelse af Ære, gode Navn og Rygte træde i Stedet."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-17
Til Kjøbenhavn er ankommet Professor Tobossoni, berømt som een af de største Virtser paa Horn. Han agter, med Allerhøieste Tilladelse, snart at lade sig offentligen høre. Da man nyligen har havt Leilighed til at høre Hr. Schunck paa samme Jnstrument, hvis Vanskelighed Kiendere noksom vide at paaskjønne, saa vil det være interessant for Musikyndere at kunne anstille en Sammenligning mellem begge disse Mesteres Spil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-17
Mariboe, den 9de Mai. Hvorledes Mord branden i Herritzlev er skeet, er nu for endeel opdaget. Jndsidder Jørgen Tække hos Hans Andersen i Herritzlev, har den 2den Mai d. A. tilstaaet for Sognefogden sammesteds, at han havde sat Jld paa den ene Gaard, men var kjøbt dertil af begge Smedene, Fader og Søn, for 10 Rbdlr., og med Løvte, at de nok skulde sørge for ham i hans øvrige Levetid. De sidde nu alle arresterede i Rødbye. Det er ikke 4, men 5 Gange, at det paa eet Aar har brændt i Herritzlev. - Søndag Aften den 4de dennes rasede en rædsom Jld i Nyraad ved Vordingborg, hvorved 7 Steder skal være afbrændte. Hvorfra Jlden har sin Oprindelse vides endnu ikke med Vished, den begyndte om Aftenen Kl. 9 1/2 og vedvarede til over Kl. 2 om Natten. Tvende til Hjelp ilende Mennesker skal være komne til Skade, den Ene ved at blive forbrændt, og den Anden ved at faae sine Laar overslagne. Der er kun lidet Haab om deres Helbredelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-17
Blandede Efterretninger. Digteren Vos omtalte i sin historiske Fortælling, hvorledes Stolberg var blevet catholsk, den afdøde Claudius paa en Maade, som dennes Svigersøn, Boghandler Perthes, følte sig meget fornærmet ved. Han udgav en Gjendrivelse af den Natur, at han selv troede, Voss vilde sag give ham. Dog dette skete ikke; men istedet herfor udkom en Bekræftelse af Stolbergs aftalte Drivtighed for aristocratisk og hierarkisk Tvangs herredømme, hvori paastode, "at den protestantiske Boghandler Perthes, for at udbrede Stolbergs paapistisk fabelagtige Religionshistorie ovenfra blandt Folket – uden Tvivl paa egen Bekostning - havde gjort en Reise til Wien, og der personligen gjort Aftale om et Godtkjøbs Eftertryk, ja at han tilraabte ethvert i Schweiz eftertrykt Exemplar, hvor føleligt det derved foranledigede Tab end var, sin hjertelige Velsignelse. Mod denne Yttring lod Perthes indrykke i Carlsruhertidenden en Retfærdiggjørelse, hvori han udlovede 1000 Rd. for Beviset, at han nogensinde havde faaet en Sum Penge til slig en Partiehensigt, og videre 1000 Rd. for det Beviis, at han havde med en Frelsecasse at bestille. Naar et saadant Beviis ikke indløb inden et Aar, saa maatte han søge Erstatning for Domstolen. Den bestemte Tid forløb uden Beviis, og nu anlagte Perthes Sag mod Voss i Heidelberg. Men Sagen endtes med, at den Badenske Storhert. Stadsret afviste Perthes's Klage, og dømte ham til at betale Proces omkostningerne. Hele Processen er udkommet i Trykken, under Titel af Voss, gegen Perthes Abweisung einer mystischen Jnjurieklage. J et Skrift: Ueber Preussens Geld-, Haus halt und neues Steuersystem, Berlin 1821, gjøres Forslag til at betale Statsgielden, ved at lade de forskjellige Borgercommuner paatage sig den som en forholdsmæssig Privatgield. Den preuss. Statstidende har først bragt denne Jdee paa Bane, i det den ved et simpelt Divideerexempel, 180. 11, har udbragt, at hver Borger havde at deeltage i Statsgielden med 117 Rdlr. Naar altsaa meente den, hver Enkelt betalte 17 Rd., og beregnet til den lave Cours kunde endog 12 Rd. være nok, var hele Gielden afgjort. De Berliner Stadsdeputerede skulle have opfattet denne Tanke, og tilbudet Kongen, paa denne Maade at ville betale Berlins Andeel, som vilde blive for 188,000 Sjele 3, 196,000 Rd.