Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-06-11
Fædrelandet. Lovgivning. 8 Mai 1829. Forordning, hvorved Værnepligten nærmere forklares og bestemmes. - Jfølge samme blive Møllere og Kroemænd paa Landet, hvad enten de ere fødte i Bondestanden eller ikke, og uden Hensyn til om de, i Forbindelse med deres Møllebrug eller Kroehold, drive noget Agerbrug, at indbefatte under den værnepligtig Stand. Det samme gielder om alle dem, der paa Landet ernære sig af Haandværker. Dog blive de egentlige Fabrikanlæg, hvori Naturprodukter forarbeides og forædles det Store, ikke i foranførste Henseende at behandle lige med Haandværker. Da adskillige Jndustriegrene, der stundon faae Navn af Fabriker, til Exempel Lyse=, Stivelse, Sæbe Fabriker, ei bør give Anlæg af en saadan Natur ovenmeldte Fortrin, vil det ved en nærmere Bekjendtgjørelse blive fastsat, paa hvilke af de nuværende Jndustrie=Anlæg samme skal være anvendelig. Ladefogder, Skovfogder, Skytter og alle Andre, der ikke staae i en høiere Stilling, blive ogsaa af henføre til den værnepligtige Stand, om de end ikke ved de res Fødsel hørte til samme. Dog skulle Gartnere, naar de med god Karakteer have aflagt den anordnede Exammen, saa og de, der bruges paa Hovedgaardene blot til personlig Opvartning eller Huusgierninger, ikke derved gaae over til den værnepligtige Stand, dersom de ikke allerede ved Fødselen. hørte til samme. De, der tjene som Godsforvaltere, Kontoirbetjente, Skovridere eller i andre saadanne Stillinger, gaae herved ikke heller over til den værnepligtige Stand, Men forsaavidt enten nogen af disse Personer allerede ved sin Fødsel hørte til denne Stand, eller han tillige driver noget Bondebrug, kan foranførte hans Stilling ikke virke nogen Befrielse for ham eller hans Afkom fra den Forpligtelse, der af slig Aarsag maatte hvile paa dem. Dog skal herfra finde en Undtagelse Sted med Hensyn til Forvaltere paa komplette Godser, der efter Øvrighedens Konstitution bestyre Skifteforvaltningen og Overformynderiet, naar disse tillige have aflagt juridisk Exammen ved Kjøbenhavns Universitet: thi naar en saadan endog er født Værnepligtig, saa skulle desuagtet hans Sønner, som fødes efterat han er udslettet af Lægdsrullen, og medens han befinder sig i foranførte Stilling, være frie for Værnepligten, forudsat at han ikke tillige driver Bondenæring. De Stillinger, som have til Følge, at en Person, der ei er født i den værnepligtige Stand, gaaer over til samme, medføre dog ingen personlig Værnepligt for ham eller for hans tidligere avlede Sønner. De, som ere fødte i den værnepligtige Stand, udtræde ikke at samme, ved at bygge paa Hovedgaardsjorder. De Sønner, som en værnepligtig Fader har avlet, inden han enten har udtjent eller opnaaet 36 Aars Alderen, vedblive at være værnepligtige, uden Hensyn til nogen senere Forandring i Faderens militaire Stilling, eller den Alder, han siden opnaaer. Den ved Forordningen af 20 Juni 17889 7 hjemlede Befrielse for Børn under 10 Aar, som Faderen bort flytter til Kjøbstad, bortfalder og for Fremtiden. Sønner af de Skolelærere og Kirkesangere, som for Fremtiden ansættes, bør indføres i Lægdsrullen og i sin Tid udskrives til Krigstjeneste, naar de ikke enten ved at oplæres i SkolelærerSeminarier eller paa anden Maade erhverve Ret til Befrielse i Overeensstemmelse med de i saa Henseende foreskrevne almindelige Regler. Derimod blive Sønner af de alt ansatte Skolelærere og Kirkesangere fremdeles fritagne for Værnepligt, forsaavidt Forordningen af 20 Juni 1788, 30 i Forbindelse med Forordningen af 11 Juni 1802 5 2 hjem. ler dem saadan Frihed. Den Frihed, Forordningen af 20 Juni 1788, 50 hjemler Sønner af geistlige og verdslige Embedsmænd, selv om disse tillige drive en Bondegaard, og hvilken Frihed iøvrigt, ligesaavel som den, der er tillagt Adelens og de lige med samme Privilegeredes Børn, bliver i Kraft, kan ikke komme andre Embedsmænds Børn tilgode, end deres, som ere forsynede med Kongelig Bestalling eller anden af Kongen underskreven Expedition. Sønner af et ugivt Fruentimmer, der har hjemme paa Landet, bør indføres i Lægdsrullen, hvis hendes Fader hørte til den værnepligtige Stand. Men er, eller har hun været givt, vil deres Værnepligtighed beroe paa Mandens Stilling. Uægte Børn, der fødes i en Kjøbstad, blive at behandle paa samme Maade, som om de vare fødte paa Landet, saafremt Moderen 9 Maaneder forud havde sit Hjem paa Landet. Ligeledes blive alle Drengebørn, der fødes paa Fødselstiftelsen i Kjøbenhavn og opfostres ved Hielp af den dermed forbundne Pleiestiftelse, Værnepligten underkastede, naar de udsætte paa Landet, dog at der forbeholdes Pleieforældrene den Re til at stille et sligt Barn i en Søns Sted, som Anordningerne hidtil have hjemlet dem. Senere Legitimation gjø ingen Forandring i en Persons medfødte Værnepligt, undtagen i det Tilfælde, at den legitimerende Fader er en af de Kongelige Embedsmænd eller er af Adel eller lige med Adel Privilegeret, da, i saa Tilfælde, ligesaavel hans legitimerede Børn, som de Børn, han har avlet inden han gik over i hiin Stand, nyde godt af Forordningen af 20 Juni 17885 30. Forordningen af 20 Juni 1788, 28 skal bortfalde med Hensyn til Personer udenfor Bondestanden, der for Fremtiden tiltræde noget Gaardbrug paa Landet; dog skulle saadanne Gaardbesidderes Sønner, paa Andragende for Kancelliet, fritages for Værnepligt imod en passende Kiendelse til Landmilice=Fondet. Naar nogen saadavil paa denne Maade befrie sine endnu ufødte Sønner for Værnepligten, bliver Kiendelsen 100 Rbd. Sølv for dem alle; men naar en allerede født Søn saaledes skal frigjøres, bliver der at erlægge 50 Rbd. Sølv, hvis han endnu er under 2 Aar, og ellers 5 Rbd. Sølv mere for hvert Aar har er ældre. En allerede udskreven Person kan ikke, paa foranførte Maade, fritages. Forordningens 5 29 bliver derimod aldeles i Kraft. Nysnævnte Bestemmelse skal og finde Anvendelse med Hensyn til alle Andre, der, uden at være fødte i den værnepligtige Stand, have tiltraadt eller herefter tiltræde saadan Næring paa Landet, at deres Sønner derved, efter de foranførte Regler, blive værnepligtige Forsaavidt nærværende Anordning udvider Værnepligten til Personer, der, efter de hidtil gieldende Regler, ikke hav været samme undergivne, skal den i intet Tilfælde anvendes paa dem af disse, der allerede ved Begyndelsen af Aaret 1825 have tilbagelagt deres tiende Aar. Hvad de yngre angaaer, da kan og Befrielse, imod en i Analogie af ovenbestemte Kjendelse eller, efter Sagens Beskaffenhed, endog en ringere Kiendelse, ventes paa Ansøgning til Kancelliet, naar saadanne særdeles Omstændigheder oplyses, som anbefale Ansøgningen.