Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-07
J det foregaaende er forsøgt at vise, hvorledes Seddelinddragelsen, i det Hele betragtet, kunde antages at komme paa henved fire Gang saa meget, som det, den igjen kan indbringe, eller give af sig; og det antoges for rimeligt, at denne Jndtægt og Udgift vilde forsaavidt blive ligge fordeelt paa alle, som neppe nogen vilde komme til at nyde godt af den første, uden at han jo iforveien havde betalt dobbelt saa meget til den sidste. Jfølge det forudskikkede, kan Seddelinddragelsen for Fremtiden neppe regnes at ville komme paa mere end det dobbelte af hvad den igjen kan indbringe, nemlig først paa det, som den i første Udlæg vil koste, og dernæst for det, som imidlertid maa paaføres Tab ved det ufuldkomne Pengevæsen, og som er anslaaet til ligesaa meget som det første, maaskee kan altsaa med Føie antages, at for Fremtiden vil Jndtægt og Udgift blive saaledes fordeelt paa alle, at neppe nogen vil faae godt af den første, med mindre han iforveien har betalt ligesaa meget til den sidste, det vil sige, det kan maaske antages, at som Seddelinddragelsen staaer tilbage, vil ingen komme til at vinde noget ved den, imedens mange maae komme til at tabe. Altsaa kunde man maaske holde for, at den rigtigste Fremgangsmaade med et Seddelvæsen, hvis Sedler til en vis Grad vare blevne slettere, og som igjennem en vis Tid havde staaet saaledes under deres paalydende Værdie, maatte være den, at lade Sedlerne vedblive at være, som de ere, og ikke at gjøre dem bedre, i hvor let end dette sidste lader sig udføre, ved aarligen at indtage endeel Sedler og derefter at tilintetgiøre samme. Naar der lægges Mærke til, hvori Tabet fra Sedlernes Forringelse bestaaer, at det enten reiser sig umiddelbart fra Sedlerne selv, nemlig i de Skillinger eller Mark, som kunde tabes paa hver Seddel, (et Tab, som i Almindelighed er meget mindre, end det maaske holdes for, eller at Tabet reiser sig middelbart, eller kun foranlediges, ved Sedlernes Forringelse, nemlig i det, som maa tabes, ved at modtage en betinget Betaling, det være af Renter, Gapital, eller af hvad andet Navn, i en ringere Pengesort, (et Tab, som kan være mange Gange større end hiint, naar dertil lægges Mærke, samt dertil, at det egentligt kun er Tabet af første Slags, som nogenledes, skjøndt dog kun høist ufuldkomment, ved Sedlernes Forbedring igjen kan erstattes, og at derimod det af andet Slags, saagodt som aldeles ikke kan det, saa indseer man vist uden Vanskelighed, at en Operation som Seddelinddragelsen, saa kostbar som den og er, dog alligevel er saa lidet skikket til at skaffe dem, som have tabt ved Sedlernes Forringelse, nogen Opreisning, (og at den kunde dette, var vel det ønskeligste, at den tvertimod snarere kun kan paaføre nye, og maaske større Tab end hine. Dog, det er ikke her Spørgsmaalet om den bedste Fremgangsmaade med et forfaldent Seddelvæsen, et Spørgsmaal desuden, som forover 11 Aar siden fyldestgiørende hos os er afgjort, og om hvis rigtige Opløsning dengang, ligesaa mange Aars sildigere Begivenheder kunne bære ligesaa sørgelige som tilstrækkelige Vidnesbyrd, men hvad det her gielder om, er, om ikke det, som ved den nærværende Seddel inddragelse erholdes, om det ikke paa andre Maader vilde være at erholde ligesaa godt, baade lettere og bedre, og dette formenes det ogsaa at kunne, ved ligeledes at lade Sedlerne vedblive at være, som de ere, uden at gjøre dem bedre, men at Banken i dets Sted blot sørgede for, at alle de, som ved denne Forandring kunde komme til at lide noget Tab paa deres havende Sedler, som de ikke ønskede, sattes i Stand til at kunne undgaae saadant. Dette kunde skee derved, at Banken strax modtog saadanne Seddeleieres Sedler for fulde, enten til at udbetale dem med rede Penge, eller derfor at udstede Obligationer med 4 1/2 pC. Rente, hvilket, da det forØieblikket maaske vilde komme ud paa eet, saavel for Banken, som for Seddeleierne, maaske kunde overlades til de sidste at vælge imellem. Det er ikke min Hensigt, at udvikle alt, hvad der ved denne Fremgangsmaade kunde være at bemærke, kun noget af det, som ansees fordet Væsentligste, skal jeg i det mindste berøre. Det er sagt i Almindelighed, at der skulde gives fuld Valuta for Sedlerne; men er dette ikke for meget, eller mere dog end behøves Forsaavidt som denne Fremgangsmaade, i denne Henseende, kun skulde præstere det samme, som den nu brugelige gjør det, saa maatte det nok komme an paa, hvorledes man vil, eller maaskee rigtigere, hvorledes man bør tænke sig, Seddel forbedringen ved Inddragelsen at ville gaae frem maatte man altsaa tænke sig, at Sedlerne kun successive ville blive bedre og bedre, eftersom deres Antal bliver mindre og mindre, saa, med Hensyn taget til Coursen, som den nu i lang Tid har været, som og til de Midler, der nu i længere Tid af Banken har været anvendt paa Seddeelinddragelsen, saa, da der endnu vil medgaae otte Aar, forinden Sedlerne kunne blive lige med Sølv, vilde det ogsaa blive fyldestgjørende Betaling, naar, istedetfor de Skillinger, som Sedlerne aarligen i ette Aar kunne blive bedre, nu strax blot blev givet saa meget, som disse, naar de strax afgjøres, ere værd. Efter nærværende Cours 250 pC., er enhver Seddel 763 Skilling Sølv værd, den har altsaa endnu at blive bedre 19 1/2 Skilling, som omtrent paa hvert af de otte Aar udgjør 23/2 Skilling; men da nu 25 Skilling, aarligen i otte Aar, ikke udgjøre, naar de strax skulle liquideres, 19 1/2. men a 4 PC. Rente, ikkun omtrent 16 1/2 Skill., saa vilde det altsaa for en Seddeleier blive fuld Erstatning, naar han for hver Seddel fik først 76 1/5, som de nu ere værd, og dernæst 16 1/2 Skill., for det, som de endnu kunne blive bedre, ialt altsaa 93 Skill. Hvad der imod denne Beregning selv kunde indvendes, saavelsom Synsmaaden, hvorefter den er gjort, forbigaaes saameget hellere, som et større eller mindre Resultat vist ligesaalidt af Seddeleierne vilde ændses, som det ikkeheller for Banken kunde blive noget Object; kun skal vi bemærke, at om nogen saadan Afkortning skulde findes passende, da kunde den maaske bedst benyttes, til deri at compensere Renten af de indleverede Sedler, fra disses Jndlevering af, indtil sammes Realisation: det vil sige, at om der maaske blev 2 eller 4 PC. at afkorte, saa havde Banken i et halvt eller et heelt Aar Tid med at udbetale de indleverede Sedler, eller kun fra den Tid af, at tilsvare Rente af de udstædende Obligationer. (Fortsættes.)