Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-10-12
Fædrelandet. Blandinger. Den 6 October, Hs. kongl. Høihed Kronprindsens Fødselsdag, blev iaar høitideligholdt paa Fjellumhøi af 2500 til 3000 Mennesker, alle, paa omtrent en Snees Personer nær, af Bondestanden. Festens Grundtanke var det inderlige og oprigtige Ønske: Gud bevare Kronprindsen, Folkets Yndling, at han maa leve længe til Held og Betryggelse for det udelelige Fædreland, gamle Danmark Rige. "Man skal (siger Dannevirke) endda blade noget omkring i Krønikerne for at finde et lignende Exempel paa Almuens Hengivenhed for en Fyrste, og den høitidelige Maade, hvorpaa denne Hengivenhed har yttret sig. Her var ingen Tilsigelse af nogen Magistrat eller Amtsøvrighed gaaet forud, ingen Borgemester eller Herredsfoged, som med svingende Hat intonerede Festens Hurraer og fastsatte deres Antal, tvertimod vare Forberedelserne endog blevne besværliggjorte ved flere, som os synes, overflødige Kjøbstadreiser &c., saa at ogsaa denne Begivenhed maa sande den Erfaring, at der hører Mod og Mandshjerte til at udføre det Gode. Paa Grund af Søndagshøitideligheden begyndte Festen først om Eftermiddagen Kl. 4. Veiret: vestlig Blæst med Solskin og enkelte Jlinger. Fra Solens Opgang varede Skamlingsbankes store Dannebrog hele Dagen paa Fjellum og indbød i en viid Omegn til Glæde og Fest. Telte stode forsynede med Forfriskninger, og paa en overst paa Fjellum værende Kæmpehøi var en heel Favn Veed opstablet, for ved Dagens alt for tidlige Ophør at oplyse Fest pladsen, assisteret af Beegkrandse. De indtrædende Voxne meddeeltes for Entreepengene en rød Kokarde med et hvidt Kors, Børn et rødt og hvidt Baand. Efterat Musikkorpset, bestaaende af 10 Medlemmer og alle fra Haderslev, havde spillet et Musiknummer, fremstod en af Festbestyrerne, Hr. Hans Jespersen af Nustrup, paa Talerpladsen og indviede Festen ved nogle versificerede Ord. Efterat Pastor Schøler havde endt sit Foredrag, opfordrede man Hr. Laurits Skan fra Sommersted til at holde en Tale, og skjøndt han paa Grund af en Deel Forkjølelse gjerne vilde have undgaaet dette, gjentoges denne Opfordring paa hans herom gjorte Spørgsmaal, eenstemmig. Som Følge heraf foredrog Skau en smuk Tale, hvilken han sluttede saaledes: "For 4 Aar siden, da det Budskab lød omkring iblandt os, nu er vor National-Ære, som i Aarhundreder har ligget gjemt og glemt, atter taget frem og overrakt os som en herlig Gave af vor allernaadigste Konge, da takkede vi med Glæde i Hjertet og vi vare forfængelige nok til at troe, at nu havde vi Klenodiet og kunde nu nyde det i Ro og Fred. Men det kom anderledes: vi have ikke beholdt det i No og Fred, og Mange have alt sukket og sagt: det var altsaa dog ikke Skjæbnens Villie, saa lad os i Ydmyghed finde os i vor Lod. Men saaledes er ikke Himlens Mening med den Modstand, Hs. Majestæts Villie har mødt og de Gjenvordigheder, der ere gaaede over os. Den har villet sige os, National=Æren kan ikke skjænkes os som en Gave, selv den bedste og mægtigste Konge kan ikke give sit Folk den. Han kan kun pege paa hvor den er; men Folket maa selv gaae hen at hente den. Men see, mine Venner, om end Kampen, vi have at bestaa med vore haarde Modstandere, skal vare længe, saa skal det idag være vor glade Tanke, at naar vor naadigste Kronprinds engang bliver vor Konge, vil han ufravendt vedblive at pege paa Skatten, vor National-Ære, og tilraabe os der ligger den, trættes ikke, før J faae den frem, og indtil den Tid skal han modig og trofast, som Hs. Majestæts første Undersaat, kæmpe med os i vor Spidse. Derfor leve Hs. Kongl. Høihed Kronprindsen, Vor Herre give ham mange Dage og lade ham være og blive Nationens Støtte og Glæde Den 7 October har Censor strøget to Gange i Aalborg Avis.