Aalborg Stiftstidende, 1837-08-26
Spanien. Et fransk Blad har en Skrivelse fra en christinisk Offficeer af Esparteros Hær. Han beskriver den forhen af os omtalte Revn og den derpaa fulgte Marsch mod Cantaviea. Da man var ankommen nogle Marscher ud over Jglesuela, som Don Carlos ganske kort iforveien havde forladt, erfarede man, at de saakaldte Bander, som i Nordvest vare gangne over Chroen, truede vigtige Stæder, at Guergus havde passeret Dueroen og at Quilez truede Segovia med 6000 Md. Nu anede man da Don Ca loss Plan, at lade sine Armeer operere i Ryggen af de christiniske Hære, medens han selv, med en Hob lette Tropper, søgte at holde deres Hovedstyrke fjernet fra det egentige Krigstheater og at forlede dem til at spilde Tid og Kræfter paa Cantavias Beleiring. Nu, da Fælden var opdaget vilde man idet mindste ikke gaae i den. Espartero besluttede at forlade Bjergene, til stor Glæde for sin Armee. Neppe havde han iværksat sin Tilbagemarsch, før Dom Carlos atter indtog sin forrige Stilling. Han kan nu al Mag giøre sig lystig over vor Spadseretour!" saaledes slutter Forfatteren af denne Beretning sit Brev. Jmidlertil er den af Espartero pludselig tagne og raskt iværksatte Beslutning af Vigtighed, som vi nærmere ville see af nedenstaaende, af Telegraph=Depescher uddragne, Skildringer af Sagernes nærværende Stilling. Carlist=Armeen, som holder Segovia besat, havde allerede den 11te August pousserer sine Forposter ned imod Madrid og de yderste befandt sig kun omtrent 3 danske Mile fra Staden; Nationalgarden greb til Vaaben, men om Morgenen var Fjenden atter for forsvunden. - Dette var ikke saa underligt; thi Espartero ventedes Dagen efter, den 12te, med 10212000 Mand, i Hovedstadens Omegn. - Dette var ikke nogen løs Formodning eller et ugrundet Rygte, men en, for Christinernes Sag, i det meest afgiørende Øieblik, høist vigtig Virkelighed. - Den 12te August, om Aftenen Kl. 6, holdt nemlig Espartero, ledsaget af nogle faa Officerer af hans Generalstab, sit Indtog i Madrid, og steg af i Krigsministeriets Hotel. En Time efter rykkede hans Rytteri ind. At Fjenden ikke havde oppebiet Ankomsten af hans overlegne Magt, men trukket sig tilbage mod Segovia, over Cataland, var en glædelig Efterretning, man erholdt samme Eftermiddag. Mindre glædeligt var det, at man havde opdaget en oprørisk Gjæring i Artilleri=Skolen i Alcala de Henares, og at et ikke ringe Antal af dens Elever paa stiaalne Heste havde begivet sig til Carlisterne. Midt i at denne Virvar er imidlertid Hovedstaden rolig. "Journal des Debats leverer en Oversigt over Hærenes Stilling for Øieblikket, som ei er uden Jnteresse. Mendes Vigo, Generalcapitain i Gammel-Castilien og Brigaderen Alcala holde Bjergpassene ved Guaderiauva, mellem Segovia og Madrid, besatte. General Puig Samper, som stod i Provindsen Cuenca, er med sin Brigade kaldt til Madrid. Escalera, interimistisk Overbefalingsmand over Nordarmeen, iagttager i Mirando ved Chroen Carlist-Generalen Urangas Bevægelser. Brigaderen Ayerbe er marscheret 1 til Tortosa, gaaet over Chroen og skal, om muligt, søge at ophæve Beleringen af Mora. - Baron v. Meer, Generalcapitain i Catalonien, nærmer sig ligeledes Chroen, for at iagttage de der opererende Carlist-Chefers Bevægelser. Saaledes ere Christinernes Stridskræfter fordeelte paa det nærværende Krigstheater. Carlisternes have følgende Stillinger : Zariateguns Expedition staaer i Segovia og har den Hensigt at holde sig der. Usædvanligt er det imidlertid, at see Carlisterne sætte sig fast i en betydelig Stad og at byde de Beleiringsredskaber Trods, som Christinerne ere i Besiddelse af. Cabrera gjennemstreifer igjen Provindsen Valencia og har endog angrebet den lille Stad Grad, der er Valencias Havn. Nargosteno beleirer Mora ved NedreChroen. Det synes, blandt andet, at være hans Hverv, at modtage de Sendelser af Vaaben og Forraad, man venter fra Sardinien. Quilez har forladt Bjergene ved Cantavieja, for, med sit temmelig betydelige Corps, igjennem Castilien at søge en Forening med Expeditionen under Zariateguy ved Segovia. Endelig har den carlistiskecastilianske Junta, som Zariateguy havde ladet bag sig, med sine 3 Batailloner kastet sig ind i San Leonardo, hvorden, midt i den Bjergstrækning, som strækker sig fra Burgos til Segovia, befæster dette gamle Slot, der dominerer Landet mellem Duero og Chro, og hvor den nu i flere Uger, har kunnet virke, uden at være foruroliget af noget christinisk Corps. Saaledes danner sig her en ny Central-Magt for den carlistiske Sag, der forøger de Forviklinger, Christinermehave at bekæmpe. Om Don Carlos, hvis Opholdstelventelig endnu er Cantavia, vil man iøvrigt forsikkre, at han er bestemt paa, for det første, at sætte sig fast i Segovia, og der at smykke sig med Kongedømmets Jnsignier. Man seer, at Carlismen udbreder det Terrain meer og meere, i paa Hvilket dens Hære spille Mester. Først var Krigen i Pyrenæerne, derpaa hiinsides Chroen, derpaa hiinsides Duero, og nu omringer den, saa at sige, Spaniens Hovedstad i en Omkreds af 18 til 20 Mile. Men denne nye Fare opflammer Modpartiet, hvorpaa Esparteros raske Bevægelser, er et talende Exempel og de Constitutionelle ville vel nu udvikle en Energi og finde Hjælpekilder, man før ei tiltænkte dem. Jmidlertid forlænges Krigen og Landets Nød, og man maa i Øieblikket opbyde store Kræfter, baade Mennesker og Penge, hvis Spanien skal reddes. Offerne, den daglig kræves, ere store, ere uhyre, og Frugterne, som dog gjerne Hvermand i sin Stilling ønskede at have en Forsmag af, hænge endnu bestandig for høit og synes uopnaaelige for den nulevende Slægt. Men maaske liggendet ogsaa i Forsynets vise Plan, at Denne, ligerviis som Jsraliterne paa deres 40aarige Ørkenvandring, skal forsvinde og give Plads for en bedre opdragen Slægt, der saa vil komme til at høste imellem Kullene og Asken, ligesom det skeer i de Lande, hvor Skove afbrændes for at give Plads til Agerland. Den indvortes Bestyrelse gaaer fremad med en Langsomhed, der ingenlunde svarer til den omringende og paatrængende Nødvendighed; Stænderne have en Tidlang syslet eller snakket om de geistlige Indretninger, der nok nepplade sig organisere midt under Mord og Plyndring, og deri, mod ikke endnu givet sig af med Pengevæsenet, der sagtens heller ikke trives under saadanne Omstændigheder, men hvis Ordning dog er saa uomgængelig fornøden der, hvor de yderste pecuniaire Anstrængelser maae holde Skridt med de politiske og militaire. Hr. Mendizabal har nylig havt er Anfald af Galdefeber. Maaske netop over den udviste Løi hed i at understøtte ham. Endskjøndt vel der, som mangesteds, kan indtræffe Ting, der kunne bringe enhver Minister, galde til at løbe over. Saaledes har man jo sagt, at Villareal skal, saasnart han nærmede sig Districtet Guadalaxara have skrevet til hiin Conseilpræsident: at han skulde holde 30,000 Rationer i Beredskab eller endog sende ham dem. En saadan pralende Uforskammenhed maa være tung nok at fordøie, Men de madridske Dagsblade lade det paa deres Side heller ikke mangle paa Opskærerier; de udgive den christiniske Hær for at bestaae af 28000, ja endog af 40000 Mand, hvormed man i en Haandevending vilde kunne omringe Prætendentens liden Flok og bemægtige sig hans Person, dersom han ikke itide flygter hen imellem Pyrenæerne, og søger Ly i deres Fieldkløfter, Portugal.