Københavns Adresseavis, 1760-08-01
Kontzelige Privilegium. Julii Maaned. Capitain Owe Andreas von Wangensteen at maae lade stikke og afhænde nogle af ham forfærdigede Carter over Norge. Fortsettelse af Adolph Dieterich Ortmanns Siette Brev. Seg er aldeles ikke bange for denne Stats-Jndvending. Man høre mig ogsaa engang, Da det er aabenbare, at det Østerrigske Huus i en Tid af to hundrede Aar, indtil den nærværende Tid, har i alle de Lande, hvor det har havt Herredømme, og Magt, elendig trykt Protestanterne saa er det overmaade troligt at det vil fremdeles giøre det, hvor det har Magten, og hvor det endnu faaer mere Magt, endnu gribe sterkere om sig Hvorfor, Derfor, fordi dets Regierings=Forms hele Sammenhæng er indrettet derefter, og endnu er, og net op de samme Aarsager endnu ere der som der sted. se har været, til at trykke vore Medbrødre, saa vil ogsaa gandske sikkert af disse Aarsager, stedse følge den samme Virkning i lige Forhold. Sagen er saa tydelig, at selv de gode Herrer Statsmænd, som fra den fiendtlige Side vil afpræke os Faren, setter det gandske Stats Systems Sammenhæng til Grund, naar de dømmer - Jeg behøver ikke at sige meere for fornuftige Læsere. Men man tør nu ikkun ved at ansee det Østerrigske Huses Statsforfatning imod Protestanterne saa vil man nok finde det. Vil vi ikke før troe at vi skal miste vor Samvittigheds Frihed, førend man selv siger os det forud? Nu siger man: at det Østerrigske Huus lover jo Protestanterne al Samvittigheds Frihed; det erklæurer høytidelig dertil." Ordene ere ypperlige! Det fattes i denne Tilsagn intet mere end Opfyldelsen. Og troer De ikke, min Ven! at den som tyve gange bryder sit Ord og Parol. som han har givet os som ikke agter formelige Eeder, den vil ogsaa giøre det den en og tyvende gang? Hvor høytidelig er Schlesien i de forrige Tider saa ofte til voret, at den skulde nyde sin Frihed, og hvilke hellig Eeder ere ikke blevne gjorte til Ungern, Men hvor ere Opfyldelserne? Man spørge Schlesierne ad. Og jeg vil Kiøbenhavns Adresse. vil her atter anføre en Udlænding, som ingen Brandenborger er. Det er den forhen benævnte Hr. Walch i den samme Bog, hvor han slutter Efterretningerne om Forfølgelserne i Schlesien saaledes: p. 504. -Alle disse Klager ere ikke for blevne hemmede, førend den nu regierende Preussiske Kongelige Majestæt ved sine seyerrige Erobringer af begge Hertugdommerne Ober= og Neder=Schlesien paa engang har gjort Ende derpaa. Og i Ungern er det bekiendt nok, Hvad nu Løfterne i Riget angaaer, saa veed man nok, hvorledes de høytidelig tilvorne Løfter ere blevne handthævede. Hvo som forlader sig paa saadanne Løfter, den helder sig til et Rør. Vore Protestantiske Prinzer veed vel hvad de har for Møye, førend de engang midt i Riget land skaffe en eneste Kirke igien. Og deres Anseelse hidindtil formedelst den Magt som de besidder, har ikkun allene lettet deres Umage. Falder denne Magt, saa Gud naade os, og to hundrede tilsvorne Eeder i denne Sag bliver to hundrede gange ikke holdte. De Catholske Herrer ere at beklage, at de lader opbringe sig dertil, og undertiden vel maae; thi da Keyser Josephus ikkun lod Protestanterne faae nogen Luft, saa truede Pave Clemmens ham strax med Bandsettelses Straalen, ja banniserede og virkelig løs paa ham. Desto mere har vi at frygte. Jeg vil aldeles ikke angrive de høie Herskabers Personer. Jeg beklager dem, de bliver forledede, og forførte, og kiender ikke rettelig de Betrængtes Nød; men vore Trængseler, ere desuden der, og gaaer for sig - Naar vore Troes Forvandte da udbeder sig Protestantiske Fyrsters Forbøn, saa heder de Oprørere, Rebellere, og deres Hoveder vanker for Skarpretterens Sværd. Man synger videre den Vise for os om den Westphalske Fred, for at dysse os i Søvn, og siger i den første Tone: "Er ikke den Westphalske Fred der, for at sette Protestanternes Samvittigheds Frihed i Sikkerhed, Er den ikke paa det høytideligste stadfæstet?" Jo, den er der, og i samme er lovet os, at lade den Protestantiske Kirke beholde alle sine Rettigheder, og ingen at legge det ringeste i Veyen, for at trænke Gudstienesten. Og denne Samvittigheds Frihed skal strekke sig til de tre Hoved Christne Religioner, og hver Part skal have lige Ret. - Altsammen fortreffeligt og deyligt, Men jeg beder kun om det eneste SvarEr den da ogsaa bleven holden, Den bliver lagt til Grund ved alle Valcapitulationer; men ere da disse ogsaa blevne opfyldte, Og man sige mig dog en eneste Grund, efter hvilken man har at haabe, at alt dette i Fremtiden skal blive opfyldt, Lad ikkun først, Contoirs Efterretninger. Af Gud forbyde det dog lad ikkun først de Protestantiske Prinzer blive undertrykkede, saa skal man no faae at see, hvad for en Afmagt den hele Vestphalske Fred har. (Fortsettelsen følger.)