Jyllandsposten, 1839-01-14
For hundrede Aar siden vare her i Landet neppe flere end hundrede Jøder. Nu ere her maaskee hundrede Gange saamange. Medens den christelige Befolkning kun har tiltaget 60 Procent, har hiin voxet 10,000 Hvad skal Enden herpaa blive – Men vi spore her i Forsynets Styrelse en Viisdom og Retfærdighed, som ikke skulde lades upaaagtet eller ubenyttet: idet at dette Folk altid itide selv advarer, og som højrøstede Gjæster vækker Verdens Opmærksomhed. Saaledes ogsaa nu her i vort altfor gjæstfri Danmark. Danske Tager Eder i Agt! De opfordre Eder selv dertil. Men det er ikke med Ord allene, at de saaledes kalde paa os. Her blot een Handling, der borde være nok til at vække den døsigste Syvsover. For et Par Aar siden spiller en jødisk Kjøbmand Fallit, eller er nær derved. Hvad giør han nu Han beskatter den danske tidtomtalte Beskedenhed – en Dyd, der stundom gaaer saa vidt, at den undskylder det gamle: "Die dummen Dänen; Hvad gjør han nu? Han kjører omkring her i "Jylland til Proprietairer og andre velhavende Folk, og tiltrygler eller tilsnakker sig Laan til at begynde en ny Commercel!! Han fører med sig to Protocoller, en stor og en lille den første indskrives de, som laane ham større Summer; i den sidste de, som ikkun ville rykke ud med smaae, dem til velfortjent Skam. Hvormeget han saaledes fik brandskattet sammen, veed jeg ikke, (skjøndt Rygtet fortæller 20,000 Rbd.) saalidet som om hans senere Kjøbmandsfærd, men det veed jeg, at de Stakler, som siden fortrød deres Enfoldighed, bleve indkaldte til Forligcommissionen for at tvinges til at opfylde deres taabelige Løvter. Jeg kan ikke forestille mig, hvorlunde Frækheden skulde culminere til et høiere Punct. Dog det kan maaskee Tiden vise. Allerede er det kommen dertil: at det nu er farligere at skrive - ikke engang imod Jøderne, men blot ikke med dem – at dette er bringe christelige Slagtoffere paa Baalet. Eller og fremstiller sig Jndifferentismen, der, under Neutralitetens Maske, spotter enhver somhelst positiv Religion. Ogsaa jeg skal nu med Diævels Vold og Magt være Præst, fordi jeg har mishaget de Skriftkloge. farligere end at skrive mod selve Regjeringen. Naar dette skeer med den tilbørlige Moderation, og bygges paa Grunde og Kiendsgierninger, da har denne endog tilladt det; men der er skreven saameget uden disse Vilkaar, ja imod dem, og dog har vi nu i 40 Aar ikke seet anden Straf anvendt end smaae Mulcter, som neppe ændses. Da derimod jeg afgav en velgrundet og igjendrivelig Formening - ikke mod Jøderne, men mod deres Ansættelse i Stænderraadet, da vorder jeg derfor skamskændet. Gaaer det saaledes til nu, da der er kun een Jøde mod tohundrede danske Christne, hvordan mon det da vil staae til, naar de ydermere forflere sig selv og formere deres Pengemagt? Hvordan mon det vil staae til, naar de komme i mere udstrakt Besiddelse af vore Huse, vore Skibe, vore Jorder, Jorderne kunne vi da vel faae Lov at dyrke, Skibene at føre, men for hvis Regning, til hvis Fordeel, Seer nu selv, J Angribere, Til saadanne Betragtninger lede umiddelbart Eders pøbelagtige Kaadhed og Overmod. Det var maaskee gavnligt for Eder selv og det Samfund, J have paataget Eder at repræsentere, hvis J bleve lidt bange, saaledes som J opirrende og drillende sige til mig. Just for denne gadedrengeagtige Udfordring nævner jeg mig endnu ikke; men finder jeg det engang af andre Aarsager nødvendigt, da kunde det hænde sig, at J fik at see en anden Kjole, end den J har søgt at besudle.