Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-05-15
J en for kort siden af Capt. Jones udgiven Reisebeskrivelse i Rusland og Tyrkiet, yttrer han den Formening, at Russerne ved et Angreb paa Constantinopel udentvivl vilde benytte sig af deres Marine i Sortehavet, for at gjøre Landgang saa nær som muligt ved Bosphorus, hvorved de vilde komme i Nærheden af Hovedstaden og undgaae en lang Marsch i et usundt og paa mange Steder næsten ufremkommeligt Land, og om denne Operationsplan tale de bedst underrettede Militairpersoner gandske offentligt. Men her møder atter Vanskelighed med Transportmidlerne, for at føre et saa talrigt Troppekorps derhen. Naar man ikke sætter alle fremmede Koffardieskibe i Odessa i Reqvisition, saa vil man være i Forlegenhed, thi det skal være afgjort vist, at Rusland selv ikke besidder Skibe nok i Sortehavet til at føre 10,000 Mand paa, naar man ikke dertil vil bruge Krigskibene; men disse ville faae nok at gjøre med at beskytte Transportskibene imod den tyrkiske Flaades Angreb, naar denne heel og holden indskrænker sig til Forsvaret i Sortehav. Thi selv efter Slaget ved Navarino beholdt dog Tyrkerne endnu Krigskibe nok tilbage til at beskjeftige den russiske Flaade i Sortehavet, naar de alle kunne drages did og Dardanellerne ikke forceres af de allierede Flaader, eller disse deri hindres ved de svære Jernkjæder, med hvilke de, ligesom i de græske Keiseres Tid, skulle spærres. Jmidlertid kunne muligen de tyrkiske Skibe blive gandske unyttige naar de jevnligen herskende nordostlige Vinde og den stærke Strøm mod Vesten holde dem tilbage i Constantinopel indtil Russerne have iværksat deres Landgang og sikret sig Kommunicationen med Kilig a. - (Sissopoli, hvor man troer Russerne ville lande, liggenpaa en Halvøe i det sorte Hav, 24 Mile N. V. for Constantinopel og 19 M. N. O. for Adrianopel. Ki lig er en Fæstning i Besarabien ved den nordligste Arm af Donauflodens fire Mundinger, 6 Mile O. for Jsmail, 69 M. N. for Constantinopel.)Men med alt dette er det vanskeligt at sige, hvorle, des Krigen vil blive ført, eller hvilke Resultater den vil faae, da der nu gives saa mange modstridige Jnteresser og Lidenskaber i Europa. J Rusland er denne Krig vist i høi Grad populair; Adelen og Folket, Geistligheden og Militairet ønske den sikkert ligemeget, og bliver den strax fra Begyndelsen ført med Kraft og Duelighed, saa kunde Rusland vistnok allene og, naar den ikke hindres i at anvende sine uhyre Hjelpemidler, uagtet alle ovennævnte Vanskeligheder, ende den med Erobringen, af Constantinopel og Tyrkernes Uddrivelse af Europa. Men føres Krigen ikke strax med Kraft og Duelighed, og hindres Rusland i behørig at benytte sit Riges store Hjelpekilder, saa kan Kampen bline langvarig, og ved at svække Ruslands Finantser blive hinderlig for Ruslands fremtidige Forstørrelse, ved Østerrigs Mellemkomst. som har saa mangehaande Grunde for at opretholde den tyrkiske Magt i Europa. Saameget lader sig imidlertid allerede sige med Vished, at saalænge Tripple-Alliantsen mellem Rusland, Engelland og Frankrig bestaaer, vil denne efter Udseende nu forresten uundgaaelige Tyrkekrig ikke ende det tyrkiske Herredømme i Europa. En saadan Ende kan kun blive Resultatet af en almindelig Krig i Europa. Saaledes som Sagernes politiske Stilling nu er, vil det i en saadan ikke mangle Porten paa Allierede, og en saadan Krig vilde have en fuldkommen Forvandling af de politiske Forhold i Europa til følge.