JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Det, der i vore Dage maa fremfor Alt være Staterne vigtigt, er, at faae Borgere, som paa det meest Fuldstændige oplyses om de Pligter, Livet her paa Jorden og deres Statsborgerforhold paalægge dem; Borgere, som indsee, at ene det Selskab, hvori de leve, skylde de Alt, hvad de ere og have, Borgere, som føle, hvor uendeligen Meget de skylde deres Medmennesker, som ydermere indsee, at alle Love, der gives, sigte kun til deres eget Bedste, bidrage kun til det Heles Vel, og hvem altsaa Adlydelsen deraf gjøres paa det Fyndigste til Pligt. Dette vil vel og herefter retegenligen vorde de Geistliges Forretning. Jkke kommer det herved an paa Speculationer, ophøiede over og ubegribelige for al menneskelig Fornuft; ikke paa at indlulle Kraft, henvise til og udmale et lykkeligere Tilkommende; ikke paa en Opvækkelse af dunkle og ubestemte Følelser, men paa en Oplærelse i Det, der omgiver os, og hvori vi leve. Vise, hvorlunde Alle ere til for eet stort Øiemeds Skyld, lære, hvorlunde Enhver bør anvende sine Kræfter paa hensigtretteste Maade og fremme saavel sit som sine Medmenneskers Vel; opvække fremfor alle Ting Retfærdighedens, Kiærlighedens, Taknemmelighedens Dyder, det bør den Geistlige, det er hans sande, hans høie Bestemmelse, det hans Kald paa Jorden!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Vore Naturkyndiges og vore Metaphysikeres Hypotheser ligne alfor tidt en huul og undergraven Jordplet. Der reiser sig en vulcanisk Storm og ryster samme. Mange synke ned; mangt et nyt Bjerg stiger op, maaskee for atter at synke. Under Naturgudindens, den ægyptiske Jsisses Billedstøtte stod: "jeg er som jeg var; Jngen løftede Sløret, der tilhyller mig!" Han, hvis Læber de venligste af alle Muser, kyssede i Fødselen, hvem de indviede, som en Theekritos, til at leve i det Skjønne og ved Meddelelser oplive Andre, til ogsaa at udvikle og forædle deres Sands for dette Skjønne, han ned stemmer sig ikke selv af Kjærlighed til sin Tidsalder, men er, just fordi han ikke nedstemmer sig efter den, vissere paa sine Medaldrendes bifald samt den altid retfærdige Eftertids Palme. Saa vist som Bly synker og en Fjer stiger, saa vist tækkes og stedse det Skjønne; thi den moralske Natur har og som den physiske sine Love.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
J vore Dage leger man heller med Katte og Hunde af Alabast, end med den nemæiske Løve; thi netop lige saa meget, som vore Gipsdukker paa Commoder og Kakkelovne ligne den gamle Kunsts dristige Arbeider, ligne vi hiin Løves Overvinder. Jntet fjerner værre al Tilfredshedens Lyksalighed fra Ægtestanden, end at Manden tænker sig i sin Elskede en Helgeninde, hun sig i ham en Halvgud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Abbeden de Cholse udgav en Bog, han kaldte Imitation de Jesus Christ, den han tilegnede Madame Maintenon. Første Udgave deraf er ret saare mærkelig; thi paa Titelvignetten forestilles denne Dame, knælende for et Crucifix, med følgende Ord under af Davids 45de Psalme: "hør, Datter, og see til, og bøi Dit Øre, og glem Dit Folk og Din Faders Huus, Saa skal Kongen faae Lyst til Din Deilighed." Gjøre udmærket Ære af et Folks gode Hoveder er ikke saa meget en Retfærdighed, som en Statsklogskab, for at bringe flere til at fødes. Et Menneskes Ulykke vilde have naaet sin høieste Spidse, naar han intet Mere havde at ønske. Altsaa ere vi ei lykkelige, uden for saavidt som der altid mangler os Noget i vor Lykke. Jntet i Verden pryder et Værelse saa meget, som den klare Dag. Lader os sove faare lidet, lader os leve vort hele Liv, Af tre Uger, vi have at leve i, bortsove vi ikke, være vi ikke døde de fjorten Dage! Penge, Penge, J frembringe, J nære alle Ulykker, al Vaande, alle Forbrydelser paa Jorden, Til at udtrykke alt Ondt i Verden behøves der kun et Ord, et eneste Ord; eet Ord vil være tilstrækkeligt, og dette Ord er Penge!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Indenlandske Efterretninger. J Søndags kunde man med Værten i den gyldne Løve (Göthes Hermann u. Dorthea) udraabe: Hab ich den Markt und die Strassen noch nie so einsam gesehen! Jst dog die Stadt wie gekehrt, wie ausgestorhen, Nicht funzig Daucht mir, blieben zurück, von allen unsern Bewohnern. Vore Gader vare saa ensomme, Byen ligesom feiet og uddød, Alle vare udvandrede. Dyrehaugen vrimlede af Mennesker, og den Syge at kjøre, ride og vandre til Fods derud synes med hvert Aar snarere at tiltage end aftage. Men i denne dyre Hauge er Alting ogsaa Fryd og Gammen; her hersker i det mindste mere Vaffetnød end Hungersnød; thi Folk sees i Vaffelboutiken slaaes om at faae Vafler til 8 s. Stykket, hvoraf en Person kan spise. et Dusin. Man forsikkrer, at der een Søndag blev afsat for 400 Rbdlr. af denne Artikel. At man forskriver vore Luxusvarer fra Udlandet, det faaer saa være, men at Vafler, lavede af dansk Meel, skulle betales saa dyrt, blot fordi de bages af fremmede Hænder, det er ubegribeligt. Ogsaa to Dverge beskues og beundres her for Penge, upaatvivleligen fordi de ere komne udenlands fra; thi imellem Holbek og Ringsted lever en sjællandsk Dverg, lille Peter kaldet, som ingen bryder sig om at see, uagtet han dog er lige saa liden som een af hine, og saa meget mærkværdigere, som han har opnaaet den for en Dverg, saa sieldne Alder, 56 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Mariboe, d. 3 Juli. Atter har en Mand fra Havlykke, under Grevskabet Knuhtenborg, i denne Tid hængt sig selv i et Træe. Hans Navn var Jens Holkersen. Da man havde savnet ham i nogle Dage, fandt man ham omsider. Fuglene havde allerede begyndt at gjæste hans Ansigt. - Efter adskillige November Dages Storm og Uveir smilede endelig en skjøn Sommerdag os imøde idag. Formedelst den vedholdende og alt hentørrende Nordvestvind, er Vegetationen sat meget tilbage saavel i Haugerne som paa Marken. Af Frugt bliver der kun lidet i Aar. Hveden har holdt sig bedst, men Vaarkornet har lidt meget. Hvessetten er i fuld Gang. Rosen, Kierlighedens og Uskyldighedens Sindbillede, er i fuld Blomster, og modne Jordbær og Kirsebær fryder Ganen. - Ved Græsauctionen i de Kongelige Skove her ved Byen den 3die dennes kostede et Læs Høe omtrent fra 6 til 8 Rbdlr. - En Amagerkjelling her i Mariboe forlanger hverken meer eller mindre end 1 s. for een Gulerod, der ikke engang er saa stor som en Tommeltot.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Afvigte Tirsdag, rasede saa stærk en Storm, at Baaden, der afhentede Passagererne fra Dampskibet til Lolland, blev forsat til Fejøe, hvor de, saa at sige, maatte holde Qvarantaine, og kunde ikke komme til deres Bestemmelse forinden en Baad fra Lolland forbarmede sig over de Landsatte og afhentede dem. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Odense, den 6 Juli. Længe har Man ogsaa her ønsket en Badeindretning, som for Sundheden er et saa velgjørende Befordringsmiddel. Dette Savn er nu afhjulpet af den dristige Capit. Brylle i Stige, som efter Fleres Opfordring har anlagt et Badehuus tæt uden for sin Hauge, hvor det salte Søevand løber forbi og desuden er formeret ved en opgravet Kanal, samt smagfuldt indrettet med alle Beqvemmeligheder for Enhver, som vil gjøre Brug deraf. Da Entrepreneuren ingen Bekostning har sparet, og benytte de Erfaringer, han paa sine Reiser har havt Leilighed, at indsamle om deslige Anlæg paa fremmede Steder, saa vil Indretningen vist ikke heller mangle Søgning. - Touren til Stige er overalt meget fornøielig. Hvo der finder det for langt at gaae, kan efter Behag vælge, enten at kjøre eller seile langs ned af den skjønne Kanal til Skibhusene, og herfra lade sig sætte over den lille Fjord til Stige. Da Hr. Brylle tillige holder Gjæstgiverie, kunne Badegjæsterne stedse faae, hvad Forfriskninger de ville. - Udgiveren glæder sig ved at kunne meddele følgende ham fra Kiender=Haand venskabeligst forundte Oplysning: "J Anledning af den Efterretning, som findes indført i Fyens Stifs Adresse-Avis No. 90 d. A. om den ved Aarslev opgravne Glas eller Krystal=Kugle, anseer jeg det for Pligt foreløbigen at bringe til offentlig Kundskab, at saavidt jeg - uden at have seet eller undersøgt denne mærkelige Oldsag skjønner, henhører den til de saakaldte Basilidanske Gemmer, som ere bekiendte under Navn af Abraxasstene; hvilket ikke blot deraf lader sig formode, at Bogstaverne i Jnskriptionen ere græske, og at de 5 sidste ere i omvendt Orden de samme, som de 2 første, men som endelig synes at blive til fuldkommen Vished, naar Man iblandt de af J. Chiflet i hans Abraxas Proteus kobberstukne Gemmer paa No. 35 finder Ordet: ABAANASANAABA og paa No. 29, som har et Løvebillede (hvilket formedelst de mange Løvehoveder, der ligeledes fandtes i den Aarslevske Gravhøi, ikke synes uvigtigt, at bemærke) - finder Ordet: ABAANAOANAAEA hvor de sidste 2 Bogstaver aabenbart ere urigtigt læste i Stedet for BA. Ligesom endelig Betydningen af dette tilsyneladende barbariske Ord¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
i Følge Bellermanns høist naturlige bemærkning ene maa søges i de 3 østerlandske Ord. Ablanu athahvilke findes i Ordet selv paa en dobbelt Maade anbragt, nemlig saavel naar Man læser det for langs som baglangs, og som hverken betyder mere eller mindre end Fader vor er Du; hvorved Man naturligviis - da disse Gemmer eller Abraxasstene, som bekjendt, brugtes til alskjøns Troldom og Hexerie, som Amuleter og Talismaner – bringes i Erindring om den magiske Kraft, Man i Middelalderen (ja, tildeels endnu blandt vore Bønder) tilskrev Fader Vor, naar Man mægtede at læse det saavel forlangs, som baglangs. - Elvedgaard, den 4 Juli 1820. - Vedel Simonsen." (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Blandede Efterretninger. J det norske Nationalblad fandtes nyligen en Begjering til Udgiveren om at meddele Oplysning om et Rygte, at en vis Commandant i en af Norges Byer skulde have anvendt Tortupaa nogle Slaver, for at tvinge dem til at bekiende et formeentlig begaaet Tyverie, og at Enaf dem skulde være død, som følge af denne Behandling. J denne Anledning er, efter befaling, Forfatteren af hiint Stykke blevet anmodet, at opgive, i hvilken By og af hvilken Commandant en saadan Handling skal være begaaet, paa det den Paagieldende kan blive dragen til Ansvar, og Sagens Udfald komme til offentlig Kundskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Den høist vigtige Slutningsact angaaende det tydske Forbunds Uddannelse og befæstelse, undertegnet i Ministerial-Conferencerne i Wien, d. 15 Mai 1820, bestaar af 65 Artikler. Af dens Jndhold anføre vi følgende: Det tydske Forbund er en Forening af Tydsklands Fyrster og frie Stæder, dets Formaal at sikkre de deri indbefattede Staters Uafhængighed og vedligeholde den indvortes og udvortes Sikkerhed. Jntet Medlem er det tilladt at udtræde deraf, og intet nyt Medlem kan optages deri, uden med fælles Samtykke. Krig eller Fred besluttes med en Stemmeflerhed af Totrediedeele. Forbundsforsamlingen skal vaage over, at der hersker Fred og Enighed blandt Medlemmerne. Omsorgen for den indere Ro og Sikkerhed i Forbundstaterne tilkommer vel Regjeringerne allene, men skulde den forstyrres ved Undersaatternes Opsætsighed mod Øvrigheden, og Udbredelsen af oprørske Bevægelser være at befrygte, eller et virkeligt Oprør være udbrudt, og Regjeringen selv, efter at have udtømt de forfatningsmæssige og lovlige Midler, begierer Forbundets Bistand, saa skal Forbundsforsamlingen foranstalte den hurtigste Hielp til Ordens Gjenoprettelse. Skulde i sidste Fald Regjeringen aabenbart ikke være istand til at undertrykke Oprøret ved egne Kræfter og tillige ved Omstændighederne hindres fra at fordre Forbundets Hielp, saa skal Forbundsforsamlingen være forpligtet til, endog uopfordret, at skride til Ordens og Sikkerheds Gjenoprettelse. Men i intet Tilfælde maa de føiede Anstalter vare længer end den Regjering, der begierte Hielpen, finder det nødvendigt. Forbundsforsamlingen skal vaage over, at en Forfatning med Landstænder indføres i alle tydske Forbundsstater; dog overlades det de souveraine Fyrster at ordne den; men hele Statsmagten skal være forenet i Statens Overhoved, og Souverainen kan ved en landstændisk Forfatning kun ved Udøvelsen af bestemte Rettigheder, bindes til Stændernes Medvirkning. - Nærværende Document skal gielde som Grundlov og tjene Forbundsforsamlingen til en ufravigelig Rettesnor.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
J London er Caffeen stegen 10 pCt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Man mener nu, at Stridighederne mellem Spanien og dets Colonier i America fredeligen ville blive afgjorte. Regjeringsforandringen er bleven optaget der med Enthusiasme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
J St. Petersborg skal en ny Kirke - JsaaksKirken - opføres af lutter Marmor, og Modellen dertil har allene kostet 60000 Rubler. Den skal være færdig i 10 Aar, og vil, efter Overslaget, komme til at koste 30 Mill. Rubler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
En til Genua ankommen svensk Capitain har underveis seet 14 sammenbundne Liig drive paa Søen, hvilke formodes at have hørt til det for 4 Maaneder siden fra Gibralter til Genua med en kostbar Ladning afseilede, men hidtil saa nede Skib Santa Croce.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Directeur Shadow i Berlin, som eengang udgaves for at være død, men som kom sig igjen af sin Sygdom, har i Gubitz's Gesellschafter leveret et Omrids af Raphaels ægte billede, og godtgjort, at de Kobberstykker, man hidtil havde af denne udødelige Konstner, forestillede een af sammes Venner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Fra Rom skrives under d. 5 Juni, at Alle lave sig til at drage derfra ud paa Landet, formedelst den Hede, som paa den Tid af Aaret pleier at herske der. H. H. Prinds Christian er reist til Neapel. Architecten Gau er kommen her tilbage fra sin Reise i Asien og Africa. Han har medbragt endeel interessante Tegninger og Jnd skrifter, som han vil udgive i et eget Værk. Den af Institut d'Egypte udgivne Beskrivelse, naaer kun til Nilens første Vandfald; Gau er trængt frem indtil det andet, og endskiønt andre Reisende, nemlig Engellændere, ere komne ligesaa langt opad Nilen, saa er dog intet desangaaende hidtil blevet bekjendtgjort ved Trykken. Jerusalem har Gau ligeledes besøgt, og efter hans Tegning at dømme, maa det være en smuk Stad; ligeledes Stor Cairo, men Tyrkerne forstyrrede ham bestandigen i at udføre en fuldstændig Tegning deraf Blandt hans medbragte Oldsager og Sieldenheder, findes en, som Mumie, halsammeret Kat Man har stridt om, hvorvidt "Menneskets medfødte Ævne at kunne tænke og dømme, ikke kunde sættes i Virksomhed, uden Sandsernes og Underviisningens Understøttelse, eller, fordi den er medfødt, hvorvidt dette kunde skee uden Synets og Finas Hørelsens Hielp, endskjøndt langsomt og ufuldstændigt, og om den videre Hjelp udenfra kunde bryde frem ved Naturens egen Kraft, Vist nok see vi, at Børn, som endog kun mangle een af disse Sandser, Synet eller Hørelsen, ulige langsommere fremskride i Forstandens Udvikling end Andre, der kunne see og høre, men om Tænkeævnen, naar aldeles ingen Lysstraale udenfra kan indtrænge i Sielens Bolig, ikke af egen medfødt Kraft, efter Legemets fuldendte Væxt, skulde kunne udvikle og yttre sig indtil en vis Grad, var vel hidtil underkastet Tvivl, men ikke ved nogen Erfaring afgjort. - Ved en skotsk Læge, Doctor Hibbert, har man nu erfaret, at en Blind- og Døvfødt, der er kommen til mandbar Alder, ved sit Exempel godtgiør, at, uden Synet og Hørelsen, Mennesket bliver ubevægeligt staaende paa den dyriske Skabnings laveste Trin. Paa Øen Fetlands, den nordostligste af Shetlandsøerne, lever en Blind- og Døvfødt, ved Navn David Gilbert Tate, der allerede har opnaaet det 25de Aar, i denne ulykkelige Forfatning. Han boer hos sine Forældre, som ere fattige Fiskere og have 10 Børn, i den usleste Hytte. Doctor Hibbert traf Tate uden al Paaklædning, med et uldent Teppe, som han havde hæftet ved Brystet, og egentligen kun bedækkede Ryggen. Han sad paa Hug og varmede sig ved Jlden. Bagdelen hvilede paa Fodballerne, Kiæven paa Knæerne, og Armene holdt han overKors. Brystbenet ragede stærkt frem og den nedre Deel af Rygaden var lidt kroget. Moderen havde ikke lært ham at gaae, fordi hun ansaae det for unødvendigt for ham, og han kunde ikke holde sig opreist. Han var meget affalden, Musklerne slappe, Hovedet ildedannet, Baghovedet sladt, Kindbenet fremstaaende, Næsen spids, Munden stor og Øinene som de pleie at være ved den Ulægelige Stær. Hans hele Udseende var stupid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Hans 2 Aar ældre Søster har fra sin Barndom ligeledes været stupid, kan ikke begribe noget, snakker uforstaaeligt og har fra sit tredie Aar af været blind. Tate bevægede Fingrene uophørligen og utrolig hurtigen, hvilket synes at være hans eneste Nydelse. Han har intet Begreb om Tidsafdelingen, men han vaager og sover ganske dyrisk, efter Godtbefindende, og forretter sin Nød først naar og hvor det end er. Naar det er Spisetid giver Moderen ham med en Træskee et sagte Slag paa Fingrene, og han udstrækker da strax begge Hænder efter Suppepotten, og føler sig for, om Moderen ei er tilstede; kan han ikke faae fat paa hende, saa er han yderst urolig; han kan ogsaa skille Moderen fra Andre. Hans Stemme er yderst velklingende, og dog var det kun Klagelyd, som han næsten i alle Tonearter udstødte, da Dr. Hibbert med Magt søgte at reise ham op.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
F. L. G. v. Göckings har udgivet: Fr. Nicolais Leben und literar. Nachlatz, Berlin 1820. 103 S. gr. 8vo. Nicolai var intet egentligt Genie. Hvad man beundrer hos ham er hans utrættelige Flid, hans umættelige Videbegierlighed og hans store Jver for sin Tids Literatur, hvoraf han som Stifter af Bibliothek d. schönen Wissensch. og allgem. deutsche Bibliothek, erhvervede sig udødelige Fortjenester.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Kjøbenhavns Børs d. 11 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 243, a vista 246. Amsterd. 2 M. - . London 2 M. 11 1/2 Rbdlr. Spec. 249. - Specier solgtes til 18 Rbmk. a 15 Rbmk. 1 s. Oblig. 66 1/2. Norske Rigsbanksedler, 16 1/2. Svenske Sedler 66 a 66 1/2 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
(Jndsendt.) Blandt de mange Konstnere, der i den sidste Tid have besøgt Kjøbenhavn, har vel ingen opvakt saa behagelige Erindringer og Ønsket om, snarligen at sees igjen, end Maleren Hr. Cornelius Suhr fra Hamborg, der i syv til otte Maaneder glædede os med Udstillingen af sine, i Forening med sin Broder, Professor Suhr, forfærdigede Panoramer. Den Jndfødte fandt virkelige Anskuelser istedet for dunkle Begreber og Forestillinger af fremmede Stæder, hvorom han har læst saa meget og saa ofte, og den herværende Fremmede og Reisende følte sig ved de saa skuffende anskuelige Panoramer behageligen overrasket og forflyttet til sin elskede Hjemstavn. Alle beklagede at Konstneren, der efter Forlydende gaaer til London, opholdt sig her saa kort. Maatte Prospecternes Optagelse i denne saa mærkværdige Hovedstad og dens Omegn, lykkes ham saa fuldkomment som de andre, og han selv snart glæde os igjen med sit Besøg!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Anecdot. En Mand havde i Frankrig tabt sin Proces for en af tre Dommere sammensat Ret, hvoraf kun den ene var en Mand af Hoved, de andre Jabrødre. Da een af hans Venner spurgte ham, hvorledes han kunde tabe en saa retfærdig Sag, svarede han, hvorledes kunde jeg vinde den for et Tribunal af 100 Dommere, Hundrede, hvorledes det, spurgte Vennen. Jh, svarede hiin: er 1 og to Nuller ikke 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-11
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-15
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-15
Vi have her fremsat de forskjellige Naturkyndiges Meninger om denne Naturmærkværdighed, og vist er det, at det hidtil var saa godt som afgjort iblandt de Lærde, at Albinos's besynderlige Egenskaber ikke kunde være andet end Virkning af Sygdom eller rettere af en Forstyrrelse i Organisationen. Man forbauses derfor saa meget mere ved nu at betragte den i denne Tid her sig opholdende Albino, Hr. Gamber, der lader sig offentligen see. Han er hverken sygelig eller har noget egentligt Legemsmeen. Tvertimod er han en velvoxen, kraftfuld, sund Mand paa 34 Aar, af et muntert Sind og gode Forstandsærner. Han taler Fransk med Bestemthed og Tydelighed. Hans Øine ere som de forhen beskrevne Albinos's, hans Haar paa Hovedet saavel som paa Kroppen hvidt, men Hudens Farve i Ansigtet er langt fra ikke ligblegt. Tvertimod har han en rødladen frisk Color. Men Formen af hans Ansigt har imidlertid noget eget, og han siger at være født i Africa, hvorfra han i sit fjerde Aar kom med en Reisende til Europa. Han forsikkrer, at han om Dagen ikke kan taale Lysstraalerne, men at han i Skumring kan see temmelig vel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-07-15
Forfatteren af nærværende Undersøgelse maa tilstaae, at han studsede ved at see Hr. Gamber, da han fandt ham saa forskjellig fra de Beskrivelser over Albinos, som han havde læst. Men og de første Naturkyndige i Europa have givet ham saa gode Vidnesbyrd og bestemt erklæret ham for en Albino, saa vilde det være en Formastelighed at tvivle derom. Han fører en Erindrings bog med sig, hvori Blumenbach, Huseland, o. fl. have under deres Haand anbefalet ham som en sjelden og stor Naturmærkværdighed. Ligesaa er han bleven anbefalet adskillige af vore Naturkyndige ved Prof. Pfaff i Kiel. Vi lade os nøie med at anføre her den berømte Prof. Blumenbachs Vidnesbyrd. "Hr. Gamler, skriver han: "behøver neppe nogen Anbefaling hos det dannede Publicum i de Egne, han bereiser, da man maa finde den sjeldne Leilighed kjerkommen, i ham at kunne iagttage en endog i den caucasiske Menneskeslægt meget sparsomt bemærket paafaldende Egenskab, hvilken (uden at tale om dem, hvis Fag er Naturforskning og Physiologie) allerede ved det, som Voltaire, Maupertius, de Paw, Raynal, Rodertson, Oliv. Goldsmith o. a. have sagt derom, for længe siden har opvakt almindelig Jnteresse. - Den Menneskerace af Alhinos, som han hører til, udgjør i Hudens FarveSkale og den dermed - efter Regelen - corresponderende Farve af Haaret og Øinene, det ene Extrem, ligesom Negerracen gjensidigt det andet: en Contrast, der ogsaa ved Sammenligningen af de anatomiske Præparater af menneskelige Albinos med de af Negere i min Samling (nemlig af begge Arters Øine) paa det forunderligste er paafaldende. Og ligesom Sortheden hos de sidste har sin Grund i det fremtrængende, i Legemet opdyngede og især i den Malpighiske Sliim, under Overhuden afsatte Kulstoff, saa er Aarsagen til den udmærkede Hvidhed og Rødhed hos Albinos, i hvilke neppe et svagt Spor af hiin Sliim bemærkes, allerede længe af skarpsindige Chemikere blevet tilskrevet Overflødigheden af tilbageholdt Suurstof, hvorfor man ogsaa allerede længe har sammenlignet Albinos's Forfatning med Værternes Blegsyge (Etiolement)." Anmærkning til Artiklen Fredrichsdal; nyeste Skilderie af Kjøbenhavn, 17 Aarg. No. 45.