Berlingske Tidende, 1769-08-04
London den 30te Junii. Denne Stads Lord=Major lod den 28de hos Stads=Secretair ren Lord Weymouth adspørge, naar han kunne saae ham i Tal angaaende den Forestilling, som Borgerskabet af London har besluttet at indgive til Kongen; men saasom Ministeren var fraverende, kunne Samtalen endnu ikke berammes. Jmidlertid har Ministeriet været meget beskæftiget med at beraadslaa om hvorle, des man ved denne Leylighed skal forholde sig, og om Forestillingen skal antages eller afvises Stads=Skriveren har vegret sig ved at sætte sin Haand under den, beraabende sig paa at den er ingen formelig Acte af Lord=Majoren, Oldermanden og Staden Londons Meenighed, men alene af Borgerskabet. Bemelte Forestilling skiller ellers i adskillige Dele fra den af Friholderne af Middleser, i sær derudi, at den er meere sammensat af virkelige Tildragelser, end af yttret Frygt og Formodninger. - Dette Skridt af denne Stad har i adskillige Provincer avlet lige Attraa efter at forestille Kongen Nationens Klagemaale og bede Hs. M. at ville raade Bod derpaa. Grævskabet Surry, som kuns af Themsen er adskildt fra denne Stad, holdt den 27de en Forsamling i Exsom, 2000 Fri holdere stærk, hvor blev vedtaget et Forestillings Skrift, for at bede Kongen, at ville haandhæve sine Undersaattere den Frihed, at vælge deres Representant i Parlementet; at ville skaffe de Ministere bort fra sin Person, hvis undertrykkende Forhold falder Folket anstødelig: at ville stille den Spliidagtighed, som foruroliger Nationen; at ville ophæve Aarsagerne til samme Spliidagtighed, og raade Bod paa alle de flere Sine Undersaatteres Ankemaale." Og bleve 10 af de fornemmeste udnævnede at overgive til Kongen samme Skrift, hvilket blev omsendt i alle Provincens Stæder og Landsbyer, at vorde underskrevet. Det Skrift af nogle denne Provinces Lemmer, som for nogen Tiid siden blev overleveret Kongen, og hvorudi Ministernes og Parlementets Forhold ved visse Leyligheder, berømmes, blev i samme Forsamling erklæret for at være ved ulovlige Midler opnaaet, og at det er langt fra at samme har været Provinens eenstemmige Ord og Meening. - Dette Gravskabets Surry Exempel belaver Grævskabet Essex sig paa at efterfølge; og de længer fraliggende Provincer, som altid give Agt paa de ned ved Hoved Staden grændsende Provincers Forhold, ville ganske formodentlig følge i disses Fodspoer. Og bryde disse Omstændigheder Ministeriet overmaade; thi dersom det var kuns nogle Deele af Riget, som toge disse Veye, kunne man have forbiganget det med Stiltienhed, og Tingene skulle uformerket have ganget i Forglemmelse; men naar de, som det er at formode, vorde almindelige maa man uundgængelig giøre noget derved. Man holder da og for, at Hoffet ikke befatter sig med at paakiende saadanne almindelige Forestillinger af egen Myndighed, men overlader det til Parlementet. Jmidlertid har Kongen i disse Dage haft Sine Ministre og de fornemmeste Dommere for sig, for at bespørge sig, om Hs. M. skulle antage eller afvise de Forestillinger, som man fra alle Sider belaver sig paa at forelegge Ham: Og fleeste Meeninger have været for Antagelsen. - Ellers hedder det at Kongen, udi nogle ganske nylig holdte Conferencer, har erklæret sig for Tre Aars Parle, menterne, hvilket er det, som Nationen ønsker i den Post. Den 7de Julii. Stadens Lord=Major, med 3de Oldermænd, og Lemmer af Parlementet, samt Stadens 2 Kæmnere, begave sig den 5te huj. til St. James, hvor Lord=Majoren talede saaledes til Kongen: "Allernaadigste Konge, Vi denne gamle og tro Stad, Londons Lord Major og Representantere i Parlementet, ledsagede af dens Kæmnere, fordriste os allerunderde til E. M. at overlevere Hs. tro Undersaatteres det Londonske Borgerskab i Almundeligt Raad forsamlet, dets allerydmygste og respectuenseste Forestilling og Ankemaales Paatale; og torde de, i Betragtning af C. Msts. grændseløse Godhed og Faderlige Kiærlighed for alle Sine Undersaatter, allerydmygst haabe, at C. M. vil i Naade værdige at give Agt paa deres billige Klagemaale, og bevilge dem saadan Bod derpaa, som E. M. af Sin bekiendte Klogskab og Retfærdighed, skiønner at udkræves." Efter saadan Tale overleverede han Skriftet til Kongen, hvilket Hs. M. imodtog uden derpaa at svare det mindste, og vendede Sig fra dem hen til den K. Danske Minister, Baron Diede zum Fürstenstein, som med flere var tilstæde til Cour, hvor dette gik for sig. Samme Forestillings=Skrift lyder saaledes: Allernaadigste Konge, Vi, En Msts. allerærbødigste og tro Undersaatter, Staden Londons Borgerskab, bede, at det maa være os tilladt at vende os til E. M., i al den Underdanighed, som at fri Undersaatter bør imod deres retmessige Konge iagttages, men derhos med al den Ængstelse, som Begrebet om vore nærværende Trængseler, og en grundet Frygt for tilkommende Gienvordigheder, hos os tilveyebringe, og for E. Msts Øyne at fremstille de utaalelige Ting, som Hs. Folk har haft at udstaa af deres slette Forhold, i hvis Hænder det er betroet at forestaae E. Msts. Regimente, og af de allerverdste Raadgiveres hemmelige og uafladelige Jndskydelser. - Det skulle være at forsømme vore Pligter imod C. M., saavelsom imod os selv og vore Efterkommere, dersom vi efterlode, for Thronen at andrage de fortvivlede Tragtelser som man har anvendet, og som man med god Fremgang anvender, til at styrte Grundforfatningen, hvis Ord og Meening vi have at takke for det Samfund som bestaaer imellem C. M. og dette Riges Undersaatter, og til at kuldkaste de hellige Love, som vore Forfædre med deres Blod have beseglet. - E. Msts. Ministere have, efter en fordervet Tænkemaade, og overtrædende al Pligt, krænket denne vor uskatterlige og fra os uadskillelige Ret, at vorde dømte af Sandemænd: De have ustraffet udstædet almindelige Ordres og voldelig arretteret private Personer og Lapirer: De have betaget Lovene deres Virkning til vor Sikkerhed, ved at krænke det saa kaldede Haberes forpus: De have ladet Straffe, endog stedsevarende Fængsel paalegge, uden Rettergang, uden Beviis og uden Dom: De have draget Foragt over den civile Magistratur, ved dertil at udnævne Personer, som havde ingen af de til saa vigtigt Embede at orderlige Egenskaber; og derved have de med overlagt Raad allerebragt sig et Paaskud for at kalde den Militaire Mag. til Hielp. De veedtage og tragte at indføre den Grund=Regel, som aldeles ikke sten ne overeens med vor Grundforfatning, at Aarsag til med Eftertryk at bruge en Militair Magt, den er stedse at sig selv for Haanden naar man foragter og forhaaner den civile Magt og, formedelst en skadelig og falsk Anvendelse af denne Grund Regel, have de unødvendig og skammeligen opofret adskillige E. Msts. uskyldige Undersaatteres Liv; og de have vanæret E. Msts. Navn og Magt, til at retfærdige, bifalde, og recommandere deres egne ulovlige og blodige Jdretter: De have ustraffede ovet flere end et Mord, og have i Utilde derfor uddeele, Belønninger i Straffens Sted. De have paa vore Colonier indføren nendelig Mængde af Reglementer og Paalæg som stride imod Grundforfatningen. De have i nogle af samme Provincer viller indfore Skatter med Fortrin (Revenu par Prerogative) De have udnævnet civile Dommere til at domme i Sager angaaende disse Statte, og forordnet at samme Dommere skal lonnes af det, som af idømte Bøder indkommer: Efterat have ved mange Leyligheder og adskillige Kunstgreel forhaanet og svækket Lovene saavel i Riget, som der uden for, have de endelig fuldført deres Anstag, i det de med Magt have berovet Folket den eneste hellige Ret som det havde tilovers, neml. Valg Rettigheden, da de have erklæret en Candidat at være Lem af Underhuuset, som de selv aabenbare havde udnævnet og valgt; en Gierning, som endnu ikke indtil den Dag havde været bedrevet: De have derved betaget E. Mts. Undersaat, ter alt Haar om noget Parlementarisk Forsvar og Hielp, og ingen anden Tilflugt ladet os tilovers, nest Gud, end E. M.; De have været i Stand til at fuldføre alt dette ved Underkiøbelser; ved ilde at anvende og skammelig at forøde de publikke Midler, ved skammelig at vanære de offentlige Embeder og Æres=Tegn, ved at lade uden Undersøgning erstatte hvad som i den civile Liste var til Forkort, endelig ved at overvælde med Ærestegn i Stedet for at straffe en Cafserer, som alle og enhver veed har intet Regenskab aflagt for mange Millioner. - Drevne af en alvorlig Nidkiærhed for vore Pligter imod E. K. M. og vort Fædderneland, have vi vovet i Underdanighed for Thronen at opdage disse store og vigtige Sandheder, som E. Msts. Ministere have gjort sig til en Pligt at dølge for Ham. Vibede E. M. alvorligen, at Han vil unde os at derpaa raades Bod. Dette at opnaae ved saadanne Leyligheder som denne nærværende, er det alene at Kronen er vorden begavet med saa stor og viidt udstrakt Magt, i Kraft af den sunde Grundforfatning, for hvilken E. Msts. høye Famille er til Værge og Haandhæver vorden udvalgt, og hvilken, (det vi af Gud haabe) samme Famille skal uafladelig fortfare at haandhæve." Udi en stor Forsamling af det Jndiske Compagnie, have Directeurerne blandt andet med deelt Jnteressenterne de gode Tidender, som Compagnieskibet Dronningen har medbragt, nemlig, at man den 28de Nov. 1768 havde sluttet Forbund med Soujah Doulah, i Kraft hvoraf denne ikke maa holde over 35000 Mand paa Beenene: At man ogsaa stod paa Nippet at vorde forligt med Maratternes Anfører: Og at Hyder, Aly, naar han blev aleene, kunne ikke længe holde ud." Man examinerede derefter Compagniets Regenskaber, og befandt deraf, at Compagniet har pr. Balance i Cassen 2738000 Pd. hvilket en 220000 Pd. meere end Aar 1768. - Man har følgende List over Antallet paa de Negere, som i Aaret 1768 ere af adskillige Nationer opkiøbte i Africa fra Cap Blanco indtil Rio=Congo, nemlig af Storbritannien 53100, af de Storbritanniske Colonier i America 6300, af Frankrige 235000, af Hollænderne 11300 af Portugal 8700, og af Danmark 1200, tilsammen 104100 Negere, hvilke ere betalte med Vahre, hver Neger beregnet til 15 Pd. Sterl. hvilket udgiør 1561500 Pd. Sterl.