Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-06-22
da Hr. G. Saa eier Han to Par Heste og to Vogne. De ere ogsaa noget værd. il Jørigen. Vil da Herren være saa haard, at tage det eneste, jeg skal føde Kone og Børn med? Hr. G. Jo, min Siel vil jeg saa. Troer Han ikke der gives flere Folk, der skal hielpes end Han? Jørgen. Men Herren vil dog vel ikke lade dem sælge for mig Hr. G. Jo sku vil jeg saa Jørgen. Naar Herren lader de to Par Heste sælge for mig, ligesom De gjorde i Fjor ved de tre Par, saa er jeg ødelagt, saa maa jeg springe i Stranden. Hr. G. Det maa Han gjerne for mig. Jeg skal saa mæn ikke springe efter, for at vinde Præmien. Jørgen. Men kunde Herren forsvare det for sin Samvittighed, at have gjort en stræbsom Familie ulykkelig, Hr. S. Dosmer, Gjør jeg Hom ulykkelig fordi jeg vil have mine Penge? Er det min Skyld at Han er en hedning, en Gudsfornægter, en Materialist, der strax vil springe i Stranden, naar man forlanger sine Penge? Jørgen. Herren er nok saa god, at fornye Obligationen; det er det samme - jeg giver Pirotet i de sidste Vogne og Heste, jeg eier. Er De saa fornøiet? Hr. G. Efter nogen Betænkning.) Kom igjen i Morgen tidlig, saa skal jeg see hvad jeg kan gjøre for Ham. Jørgen. Tak skal Herren have, Var det ikke i Morgen Kl. 5, de to Par Heste skal møde? De skal være der præcis. Det lover jeg. (gaaer. Hr. G. Saaledes maa man tage saadanne Karle, Kniven maa bestandigt holdes dem paa Struben, naar man skal have Gavn af dem. (Det ringer.) Kom ind III. Den Fremmede (i Reiseklæder). Er det Gulliver, jeg har den Ære at tale med? Hr. Hr. Gulliver. Til Tjeneste. Den Fr. De kjender nok et ungt Menneske ved Navn Hr. Spradenfeldt, Hr. Gull. Skulde jeg ikke kjende ham: Det er jo min allerbedste Ven. Den Fr. Det har man sagt mig. De har nok havt nogle Affairer med ham. Hr. G. Pakketeller - Smaating, som ikke ere værd at tale om. Den Fr. De har laant ham 5000 Rbd.,Hr. G. Hvem giver talt om det. Man skal jo hielpe sin Næste. Det er et haabefuldt ungt Menneske. Jeg holder meget af Hr. Spradenfeldt. Lidt vild - lidt vel meget efter Fornøielser, men forresten et eiegodt Stykke Karl, Herre Gud, man veed jo nok, hvorledes Ungdommen er - vi har jo selv engang været unge - Herre Gud! Den Fr. Men man har sagt mig, at De i Gaar har ladet det unge Menneske sætte i Slutteriet. Er det sandt? Hr. G. Jeg har saa man ikke ladet ham sætte; men min Procurator - min Factotum, Han raaber bestandig paa noget, som han kalder Fatjustiske og Perialmunde - Pokkeren veed hvad de ere for Karle - og holder saa meget paa den strænge Retfærdighed; han maa nok have gjort det mens jeg var paa Landet. Jeg har sku ikke givet ham Ordre dertil. Den Fr. Men hvad troer De vel, min Herre, Folk vil dømme om en saadan Handling: Hr. G. De vil vel dømme galt, som de altid giør. Hvorledes dømte Folk ikke om Sukkerates, og om Alexander Magnus og om saa mange store og dydige og brave Mænd? Den Fr. Men hvorledes kunde De handle saaledes mod et ungt og uerfarent Menneske, Hr. G. Herre Gud, skal man ikke hielpe sin Broder, naar han er i Nøden, Staaer der ikke skreven: Du skal elske Din Næste som Dig selv, Man er gu eengang af en blødhjertet Natur. Jeg kan ikke modstaae Trængendes Bønner og Sukke. Vist nok veed jeg, at man skammeligt miskjender og bagvasker mig for min Tienstfærdighed, men det bryder jeg mig ikke om. Min salig Kone sagde saa ofte til mig, kjere Jeremias, hvorfor vil Du give Dig af med det Laanerie? Du faaer jo saa kun Stank for Dank, Men jeg pleiede altid at svare hende: "bedste Gjertrud moer, det er nu eengang min Natur. Du kan før vænne mig af med at spise og drikke end med at tjene Folk!" Den Fr. Hvor var da Deres bløde Hjerte i Gaar, da De lod den unge Spradenfeldt føre til Slutteriet? Anseer De det ikke for en skammelig Gierning, at sætte et ungt haabefuldt Menneske i Fængsel, og standste ham midt paa Veien til hans Lykke. Hr. G. Nei skunaar jeg giør. Jeg troer tvertimod at vise ham en stor Tieneste. Slutteriet, min Herre, er efter mine ringe Tanker, en sand Viisdomsskole for et ungt Menneske. Fordet første har han der Leilighed til i Ro og Mag at perfectionere sig i sit Fag; for det andet lærer han der at glemme Verdens Daarligheder og at gaae i sig selv. O, jeg vilde have givet mange, mange Penge til de Fattige, om min Luces, den Galgenknebel, som har gjort mig saa mange Spilop, i sine yngre Dage havde siddet nogle Aar i Slutteriet, da vilde han uden Tvivl nu have været en ganske anden Karl end han er. Den Fr. Jeg maa reent ud sige Dem, det er et afskyeligt System, De har, min Herre. Hr. G. Synes De det? Jeg mærket nok De forstaaer Dem ikke paa Kommersien. J Herre Gud, man kan jo ikke heller forstaae sig paa Alting! Den Fr. Men kan De da ikke anvende Deres Formue paa en Maade, der paadrager Den mindre Eftertale 3 Hr. G. Ja, naar jeg var af Stok og Steen. som mange andre af mine ærede Medborgere, der kan see hele Familier gaae under, uden at ville laane dem en Skilling. Men Herre Gud, jeg har nu eengang det bløde Hjerte, og ingen anden Glæde i Livet end den, at kunne hielpe mine trængende Medmennesker. Jeg gaaer ikke paa Viinkjelder, rygger ingen Tobak, spiller ingen Kort. Her sidder jeg hjemme den hele Dag. Men mener De jeg har en eneste Time Fred - nei, saa men har jeg ei. Hele Dagen gaaer Kjæften paa min Klokke. Nu kommer En, der ikke kan betale sin Vexel - nu en Anden, som man vil pante ud hos - saa En, som ikke har mere Brød Huset, og saa en Anden, som vil springe i Stranden, naar han ikke faaer sin Obligation fornyet. Saaledes plages jeg den hele Dag. Jeg hielper enhver, saa godt som jeg kan, og har reddet mangen Familie fra Ødelæggelse. Men Herre Gud, man skal jo virke, saalænge man kan, og hvortil gavne Penge naar man vil nedgrave dem paa Kistebunden. Den Fr. Men man paastaaer, at De lader temmelig vel betale Deres Uleilighed. Hr. G. Herre, Gud - noget for noget. Omsonst er den bittre Død, og knap det – Doctoren og Apothekeren vil ogsaa have noget for Reisepasset. Den Fr. Men Hr. Spradenfeldt paastaaer, at han neppe har faaet Valuta for den halve Sum, Hr. G. Det kommer an paa, hvad min Herre kalder Valuta. Der skal sku meget til Valuta i vore Dage. Den Fr. Men det er jo lutter Snurrepiberier, De har givet ham i Betaling. Hr. G. Herre Gud - Snurrepiberier koste ogsaa Penge. Den Fr. Men halvraadne Appelsiner, skrattet Porcellain chinesiske Dukker, er det Valuta Hr. G. O. ja – for den, som kan bruge det. Herre Gud - Krummer er ogsaa Brød. Den Fr. Min Herre! Jeg anseer det for reen Tidsspilde at tale længer med Dem om Redelighed og Retskaffenhed, som synes at være saa fremmed for Dem. Jeg vil tage Bladet fra Munden. Jeg er det unge Menneskes Morbroder og kommer for at afgjøre hans Gield. Hr. G. Herre Gud, er De den unge Hr. Spradenfeldts Morbroder, som jeg har hørt tale saa meget Godt om, Vær saa god at sæt Dem ned - vær saa artig. Den Fr. Jngen Complimenter, Sig mig ligefrem: vil De indgaae Accord, Hr. G. (studsende). Accord - Accord? Den Fr. Jeg mener om De vil lade Dem nøie med 50 PC. i fire Terminer, Hr. G. Hvad anseer De mig for, min Herre Spradenfeldt, Tænker De jeg er en Aagerkarl, Den Fr. Tanker ere toldfrie. Hr. G. Men sku ikke til Udførsel. Den Fr. Vil De indgaae den Accord, jeg foreslog Dem, saa sig til Jeg har Hastværk. Hr. G. Men jeg sku ikke. Den Fr. Naar De ikke vil indgaae Accord, saa faaer De slet intet. Hr. G. Herre Gud - saa faaer det saa være. Spaaestikken. Man viser Selskabet 12 Æsker, og man beder En af Tilskuerne hemmeligen at ligge en Specii een af dem. Man lader disse Æsker sættes een efter anden paa et Bord; derpaa, uden at aabne dem eller røre ved dem, bringer man over hver af dem en Kjæp, som man bærer paa de to Pegefingre, og naar man kommer til den som Specien ligger i, vender Kjæppen sig med Hurtighed; hvilket bringer Mange til at troe, at Metalliske Uddunstninger ere Aarsagen til denne Vending, Forklaring. Hver Æske skal have indvendigen en dobbelt bevægelig Bund, i en liden Afstand fra den første, ved Paavirkningen af en svag Fjær. Denne dobbelte Bund trykker Fjæren, ved at gaae en halv Linie ned, naar den tynges af Speciens Vægt, og ved denne liden Bevægelse lader der sig see uden for en meget liden Stift, som forhen var umærkelig.