Den Vest-Sjællandske Avis, 1837-11-27
J Anledning af de i dette Blad Nr. 181 indrykkede "Spørgsmaal og Tvivl" see vi os nu ved private venskabelige Meddelelser fra en Soransk Lærer, istand til at meddele nogle nærmere Oplysniger, hvoraf det formeentligen fremgaaer, at i det Mindste nogle af de deri fremsatte Tvivl ikke vilde være blevne opkastede, dersom den officielle Bekjendtgiørelse om de seneste Forandringer i Sorøe ikke var bleven meget uheldigt redigeret. Navnligen bemærkes, at de Soranske Lærere ved at angive, hvorvidt Underviisningen i de enkelte Klasser skulde rykke frem, kun have fremsat dette som Noget, man maaskee kunde bringe det til, men ingenlunde som Noget, der absolut kunde og skulde udføres. Som Mænd, der kjende Skolevæsenet, have de naturligviis indseet, at der hører flere Aars Erfaring til for at bestemme, om en ny Plan for Underviisningen kan fuldstændigen udføres eller maa modificeres. Desuden maa det tages i Betragtning, at det her ikke gjaldt om at skabe noget aldeles Nyt, men om at foretage en Combination, der som saadan maatte have flere Ubeqvemmeligheder end en fuldkommen Afsondring, og at det ikke maatte tabes af Sigte, at den allerede bestaaende lærde Skole maatte lide saa lidt som muligt ved en Combination, især da det maatte betragtes som uvist, hvorvidt den aabnede Adgang forRealelever vilde blive tilfulde benyttet. - Angaaende de enkelte Spørgsmaal kunne vi meddele Følgende: Til Nr. 2. Med Hensyn til det Spørgsmaal, hvad Realst udenterne skulle være, naar de forlade Akademiet, bemærkes, at Bekjendtgjørelsens, saalænge de der opholde sig vel er sagt i Modsætning til de studerende Akademister, der efterat have taget første og anden Examen ved Akademiet have Rettighed til at inscriberes som Studenter ved Universitetet i Kjøbenhavn. Denne Rettighed skulle RealAkademisterne ikke have. Til Nr. 3. Med Hensyn til den underlige Maade, hvorpaa Sorøe=Akademie anprises fremfor Kjøbenhavns Universitet, hvad Underviisningen i de nyere Sprog angaaer, bemærkes, at Meningen formodentlig har været den at sammenligne de paa samme Trin staaende Disciple af begge Anstalter, og at man formeentligen kun har villet sige, at der ved Universitetet ikke til anden Examen holdes Forelæsninger overde levende Sprog og deres Litteratur. Dernæst existere de Kjøbenhavnske Lectorer i Tydsk og Engelsk endnu kun paa Papiret, over Fransk Sprog og Litteratur læses derimod i Kjøbenhavn i en saadan Udstrækning, at Forelæsningerne i Sorøe ikke kunne sammenlignes dermed. Til Nr. 4. Om det er ønskeligt, at der opstaae Realstudenter, der ville kjende Enden paa Videnskaberne uden at kjende deres Begyndelse, eller med andre Ord, som ville kjende, hvorledes Videnskab og Kunst har udviklet sig i den nyere Tid, men ikke ville kjende deres i den gamle Tid liggende Forudsætninger, er vel et stort Spørgsmaal, som Red. med Vennen af det Danske Skolevæsen er meest tilbøielig til at besvare benegtende. Jmidlertid er det let at forudsee, at den store Hær, som for Tiden synes at antage, at Verdens Held beroer paa, at Ungdommen jo før jo hellere indføres i det praktiske Liv, vilde ansee denne Anskuelse for meget kjettersk. Vi ville derfor ikke opholde os længere derved, men overlade Tiden at afgjøre, hvad de projecterede Realskoler, saafremt de nogensinde realiseres, ville kunne udrette. Findes der imidlertid saadanne Ynglinge, som da rimeligviis kun ville være de dygtigste og meest begavede af dem, der have været Disciple i Skolens Realklasser, vil vistnok den Underviisning, de ved Sorøe=Akademie kunne modtage, aldrig kunne skade dem. Muligen vil netop den strengt videnskabelige Grundighed i Forelæsningerne, der skal blive den tildeelt, bringe dem til at erkjende, hvad de mangle, og dersom de ikke ere for gamle, inden de gjøre denne Opdagelse, kan der endnu være Tid tilat indhente det Forsømte. Da kan ogsaa den i de lavere Klasser modtagne Elementærkundskab i Latin, komme dem til Nytte.