Berlingske Tidende, 1832-05-25
I Underhuset svarede Lord Althorp paa et Spørgsmaal af Hr. Hume om Ministeriet, at Alt var afgjort, og at Ministrene nu, da der var al muelig fornuftig Sandsynlighed for, at sætte Reformbillen igjennem, bleve paa deres Poster(Bifald.) Lord Milton sagde, at han som en Følge heraf ikke vilde andrage paa de Resolutioner, som han havde meddeelt nogle af Ministrene som at Kongen ikke endnu havde besvaret Lord Chringtons Adresse). Sir R. Peel erklærede, at ogsaa han var af Lord Lyndhurst og Hertugen af Wellington anmodet om, at træde ind i Ministeriet, under den Betingelse, at samt tykke i en omfattende Reform. Men dette havde været umueligt for ham under nogensomhelst Betingelse. Han havde opponeret imod Billen, fordi han holdt den for revolutionair, betragtede den som vis Aarsag til forstyrrende Forandringer; i det særegne Forhold, hvori han stod blandt alle de 658 Parlamentslemmer, havde han ikke kunnet antage nogen Ministerpost, hans personlige Ære havde forbudt ham det. Han havde interesseret sig meget for en tidligere Bill, mod hvilken han forhen stedse havde været ugunstigen stemt; han var bleven opfordret til nøiere at overveje sine Anskuelser desangaaende og havde gjort det; de havde han fundet Englands og Europas Tilstand at være saaledes beskaffen, at det var nødvendigt, at den Catholske Bill gi igjennem, og han var derpaa bleven opfordret til at foreslaae samme. Men var der da aldeles ingen Forskjel mellem den og den nu motionerede? Han var imod den Engelske, men endnu mere mod den Jrske og den Skotske Reformbill. Han nægtede, at have deeltaget i hemmelige Arrangements for at til snige sig en Ministerpost. J Øvrigt var han beredt til at bringe Landets Velfærd ethvert Offer. - Lord Althorp svarede: Jngen vilde have Sir Rob. Peel mistænkt for at have deeltaget i hemmelige Jntriquer; det havde han aldrig et eneste Øjebliforudsat (hør, hør . - Hr. Baring erklærede, at Lord Alt horps Meddelelse om, at alle Vanskeligheder nu vare ryddede til Side, var saare glædelig. En høiere Grad af Ædelsind, end det, den ædle Hertug af Wellington havde lagt for Dagen, var ikke tænkelig. Ligeledes lovpriste han Hs. Majestæts Handler maade. - Sir R. Vyvnan gjorde opmærksom paa, at Kongen efter Constitutionen var uden al Ansvarlighed og ikke kunde kræves til Regnskab for det, som et eller andet Ministerium, maatte have gjort eller foreslaaet. Ogsaa han forsvarede Hertugen af Wellingtons Adfærd og den meget ærede Baronets i den Stilling, hvori han stod efter sine Anskuelser. Det Forslag, at creere Peers, satte han næsten ved Siden af Høiforræderie (Bifald. Almindelige Valg frygtede han ikke for, dersom de havde fundet Sted, paa Grund af Jkkeudnævnelsen af Peers, saa troede han, at den offentlige Stemme lydeligt vilde have udtalet sig imod en saadan Udnævnelse. Don Pedros Expedition erholdt sine Vaaben paa en besynderlig Maade. J Begyndelsen af 1830 sendtes 1,500 riflede Karabiner tilligemed 3000 Jnfanterie Munderinger og andre Militair=Fornødenheder til Rio Janeiro for at eqvipere 4,500 Mand, men da Keiseren havde frasagt sig Thronen og den ny Regiering vægrede sig ved, at modtage og betale disse Effecter, bleve de sendte tilbage til England, hvor en af Don Pedros Agenter kjøbte dem.