Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1845-04-22
Budenlandsk. Under 26de Marts er udkommet en Fordordning for Kongeriget Danmark om Søn og Helligdagenes vedbørlige Helligholdelse. J Præmisserne hedder det: Vi have fundet nødvendigt for Vort Kongerige Danmark, saaledes som det allerede ved Forordningen af 10de Marts 1840 er skeet for vore Hertugdømmer Slesvig og Holstee, at foretage en Reform i de ældre Lovbestemmelser angaaende Søn og Helligdagenes Helligholdelse. Med Vore høisalige Forfædre have Vi anseet det for en bellig Pligt at hævde den offentlige Gudstjeneste, og kunne saaledes ikke tilstede, at der foretages noget, som kan forstyrre Andre i de dertil indviede Dages rette og christelige Anvendelse; men Bi have dog fundet, at Adskilligt af hvad der i hine ældre Lovbestemmelser er foreskrevet, og deriblandt især hvad der gaaer ud paa en Tvangsforpligtigelse til at deeltage i den offentlige Gudstjeneste, behøver Forandring og Lempning. Men idet Vi ville have de Fordringer, som i denne Henseende skulle giøres gieldende ved den borgerlige Lovgivning, indskrænkede til det, der til christelig Ordens Opretholdelse er aldeles fornødent, gjøre Vi Regning paa, at Vore Undersaatter, ved deres egen christelige Følelse og Erkjendelse, ville finde dem tilskyndede til at bruge Søn og Helligdagen i Overeensstemmelse med deres velgjørende Øiemeed, at give Menneskene den Hvile fra deres Hverdagsarbeide, hvortil de trænge, og hendrage Sindet til Gud og hans bellige Ord, og at de saaledes flittigen og med christeligt Sind ville samles i Herrens Huus. J Særdeleshed forvente Vi, at Huusfædre og Huusmødre ville vise kjærlig Omsorg, for, at ogsaa deres Børn, Tyende og andre Underordnede tilbørlig benytte Søn, og Helligdagene, og at ligeledes Bore Embedsmænd og Andre, som deres Stillinger give særdeles Jndflydelse paa deres Medborgere, trolig ville, navnlig ved deres gode Exempel, medvirke til, at de til den offentlige Gudstjeneste indviede Dage holdes i Ære og retligere anvendes. Den forste § i Forordningen lyder: "Om Søndagen, samt alle andre Dage, der i Overeensstemmelse med de gieldende Anordninger skulle holdes bellige, bør, under de nærmere Bestemmelser, som nærværende Forordning indeholder, i Særdeleshed paa den Tid der holdes Gudstjeneste, saavel alle ufornødne Arbeidssysler som alle Forlystelser ophøre fra Morgenen af og indtil Eftermiddagen Kl. 4. (mp. Av.) Forunderlige Ting fortælles i et i Fædrelandet. indrykket Brev fra Slesvig. "Schlesvigholsteinsmen siges der - udover et Skrækkeberredømme, hvorom De ikke gjør Dem noget Begreb. Borgermanden, her i Byen er cujoneret af den anmassende Klique i samme Grad, som den franske Borger i Tertorismens Tid af Jakobinerne. Da f. Ex. Kronprindsen sidste Gang kom her igjennem, stod en Deel Borgere udenfor Postgaarden, hvor han steeg af og opholdt sig en ganske kort Tid. Jkke en Eneste tog til sin Hat, da Landets fremtidige Regent steeg op af Trappen, der var nemlig nogle af de schleswigholsteinske Stordignitairer i Nærheden. Og da Kongesønnen atter vilde stige ind i sin Vogn hændte det sig, at en Haandværker stod lige for ham, som dog løftede sin Haand for at blotte sit Hoved, men da han i det Samme bemærkede, at En af hine havde rettet et truende Blik paa ham, stak han Haanden i Lommen og veeg tilbage. Smaapoge paa fire Aar svare paa Spørgsmaalet, hvad er Du for En, Æ er en Schleswigholsteiner; dette læres dem af Forældrene som en Trykleformel, der skal frelse dem fra det Onde og vinde dem de Mægtiges Yndest. - Bee den, der offentlig vover at vedkjende sig det danske Fædreland, som vil holde ved sit Modersmaal og rette sig efter sin Borgerpligt. Aldrig er Jnqvisitionen gaaet mere hensynsløs frem, end de nordalbingske Fanatikere, der kalde sig selv Liberale og skrige om Borger- og Pressefrihed, og ikke ville taale Tænkefrihed. (Ap. Hv.)