Viborger Samler, 1840-08-20
Af Kbhavnspostens Artikel "Stænderne og Pressen, meddeles Følgende: Pressens Misbrug, Pressens Udskeielser, ere blevne de moderne Mundheld for alle dem, der med eller uden Grund troe sig kaldede til at optræde mod – Oppositionspressen, ret ligesom om det alene var denne Presse, ved hvilken Misbrug kunde gaae i Svang og Udskeielser borte til Dagens Orden. - Pressens Misbrug, Pressens Udskeielser Oppositionspressens Misbrug, Oppositionspressen Udskeielser, saaledes var ogsaa Omqvædet i Roeskilde der 3die August ikke blot af dem, der, saaledes som Castenschiold og Skibsted, ved deres bestandige Raaben mod al velforstaaet Frihed ere blevne aldeles hæse og fast uden Stemme, men ogsaa af dem, der saaledes som Clausen, Tutein, Bang, kunne ansees for virkeligen folkekaarne Mænd. - Har vor Repræsentation bedømt Oppositionspressen, der eneste frie Presse i Danmark, med omsigtig Klarhed, Nei, vor Repræsentation har bedømt denne Presse med sto Eensidighed og Partiskhed - og det er mod denne Uretfærdighed, denne høittalende Uretfærdighed, at vi her ville hæve vor Stemme, og trænger den end ikke frem saa langt som Gjenlyden fra Roeskilde Stændersal, saa er det vor fulde Fortrøstning, at vore Medborgere og kort eller lan Tid, naar det repræsentative Liv slaaer dybere Rødder i vort Fædreland, ville erkjende Rigtigheden af vor Protest. Stænderne have bedømt Oppositionspressen eensidig. De have blot fundet Mangler og Feil hos den. Den har hos sig ikke en eneste anbefalende Egenskab, J det Mindste have de ikke ladet et eneste Ord høre derom. Mere end en Henpegning hertil behøves ikke for at vise, at Oppositionspressen er bleven bedømt med Eensidighed, med en af en selvstændig Folkerepræsentation uhørt og af Roeskilde-Stænder uventet Eensidighed. Stænderne have bedømt Oppositionspressen partisk. Det er eller maa dog være enhver Stænderdeputeret vitterligt i ethvert Stadium af hans repræsentative Virksomhed, at der foruden den frie Presse gives hertillands en større ufri lænkebunden Presse, der leve blot af Censurens Naade. J det Øieblik, Stænderne med saa stor Skarphed i een Retning affærdigede den frie Presse var det vel ogsaa deres Pligt, med samme Maal at bedømme dens Modstander. Men have de gjort det, Tvertimod bar en Deputeret - Kjøbenhavns første Deputerede - ikke holdt det for urigtigt at paastaae, at Oppositionspressen, alene – og ikke dens Modstander - har betjent og vil betjene sig af uædle Vaaben. Der var vel ellers ingen i Forsamlingen, som gjorde denne Deputeredes Ord til sine; men der var heller Jngen, som i dette Punkt modsagde hans Paastand, og just derved har Forsamlingen faaet Udseende af at have adopteret hiin uædle Conclusion. Thi hvo vil negte, at det er Partiskhed at forekaste Oppositionspressen, allene Brugen af uredelige Vaaben, Det vil ikke en Gang den, som er dens erklærede Uven. - Det er naturligt, at der paatrænger sig det Spørgsmaal, om Stænderne ere den frie Presse nogen Velvillie skyldig, om den har indlagt sig nogen Fortjeneste af Stænderinstitutionen, Svaret kan ikke blive andet end bekræftende. Vi vove ikke for meget ved at paastaae, at den voxende Jnteresse, som bestandig er bleven Stænderne mere og mere til Deel skyldes forden allerstørste Deel den frie Presse. Det er den, der uagtet alle de Byrder, hvormed den er besværet, har viist Stænderinstitutionens Værd og Betydning, det er den, der har ladet Folket opfatte Jndholdet af den Gave, Frederik VI bragte sit Folk. Havde Pressen ikke været, vilde ikkun nogle ganske Enkelte have agtet paa Stænderne, Folket have været ligegyldigt for dem. Stænderne og Pressen kunde bestaae hver for sig; men raadgivende Provindsialstænder med lukkede Dørre kunne aldrig holdes ilive uden en fri, virksom Presse, hvorimod denne meget vel kan vegetere uden hine. Det er den frie Presse selv, som har givet de Ord, der udtaltes i Roeskilde den 3die August mod selve den frie Presse, Kraft og Vægt. Men den frie Presse vil ogsaa vise sig fri i sit Forhold til Stænderne, den vil staae uafhængig ogsaa her. Svigte derfor Stænderne efter dens Overbeviisning noget Øieblik deres Stilling enten mod Folket eller Regjeringen, da vil denne Presse ikke undlade at kalde dem til Orden. - Men naar vi erindre os, at for et halvt Aar siden bestod i Danmark kun et uafhængigt Dagblad, nemlig Kjøbenhavnsposten, samt at der i dette sidste Halvaar - hvori den frie Presse skal være optraadt i en saa abominable Skikkelse – er opstaaet et Dagblad, af samme Tendents som Kbhvnsposten, og af ikke mindre Omfang, at for ganske nylig et nyt liberalt Organ er grundlagt, som er i ønskelig Fremskriden, at de øvrige liberale Organer, saasom "Jyllandsposten, ere i stadig Tiltagen; naar vi erindre Alt dette, da kunde vi vel ikke være i Uvished, om det er de trie Meningsorganer, der have gjort sig uværdige til det danske Folks Tillid, eller om det er dettes Repræsentation, som ikke repræsenterer dets Tanker om den frie Presses Forhold. Og er der nu end en enkelt Feil at rette, har derfor denne Presse forspildt al Agtelse? Hvad vilde Stænderne sige, om Nogen frakiendte dem al Værd, fordi de et Øieblik have tilsidesat deres Kald som de For tryktes Talsmænd, J en saadan borneert Eensidighed har Oppositionspressen aldrig gjort sig skyldig. Den har aldrig miskjendt Stænderne, fordi de i Roeskilde nu tvende Gange have skaanielsløst bortstødt de Fortrykte, der mindst formaae at tale deres egen Sag. Vi have ikke frakiendt Stænderne Mangel paa god Villie, fordi de i 1835 bortviste de halv ufrie Bønderkarle, eller fordi de i 1840 have vægret sig for at antage sig de forkuede Huusmænd.