Københavns Adresseavis, 1776-01-24
Udtog af Porters Reysebeskrivelse til Constantinopel (?). Om Tyrkernes Religion og Pillegrimsfart til Mecca. Den muhammedanske Troe synes ved første Øyekast at være meget simpel. Det første Tyrkerne fordrer af dem, der gaae over til deres Religion, er blot Bekiendelsen af den korte Troes Formel: der er ikkun een Gud, og Muhammed er hans Prophet. Derpaa bliver han aftoet, ved en kort Bøn optagen iblant de Troendes Tal, og endelig omskaaren. Men dette er ikkun den første Jndtrædelse i den muhammedanske Religion, saa snart Proselyten er traadt ind i samme, finder han mange Ting at iagttage: han maatroe, at Koranen er i alle Stykker umiddelbar aabenbaret af Gud at sammes Læsning, Fastens nøye Jagttagelse, adskillige Legemets Lemmers Aftoelse, Pillegrimsreysen til Mecca et drikke af det Vand, hvorudi Muhammeds Klædning er dyppet at opregne Guds 99 Navne paa en Rosenkrands af 69 Perler, ere gandske nødvendige Andagtspligter, uden hvilke man ikke kan være Gud behagelige. En af de Christne Tokke traf engang en Reis-Effendi, d. c. Statssekretær, som blev holdt for en meget forstandig og lærd Mand, at være i en meget alvorlig Samtale med sin Svigerson om det vigtige Spørsmaal, hvor vidt man skulde vaske Hænderne, (?) Forfatteren har været engelsk Gesandt i Constantinopel, og hans Skrift er en af de nyeste og meest mer værdigste Reysebeskrivelser. Armene, Fødderne og Lænderne, for at være Gud velbehagelig. Jntet Bud i Koran bliver holdt meer i Ære, end den Bud om Pillegrims=Reysen til Mecca. Hvo som har fuldendt den, er absolveret af sine Synder, og hellig. De samme altsaa er et saa vigtigt Stykke af den muhammedanske Religion, vil jeg beskrive den efter en Tyrks egen Reyse Journal, som har gjort bemeldte Reyse: Efter Fasten eller den Maaned Ramazan, afgaaer Caravanerne til Mecca, nemlig den fra Damascus, i hvilken Pillegrimene fra Europa og lille Asien ere, den arabiske, og den fornemste den fra Catro. De reyse alle afsted paa en bestemt Tid. De fra Cairo afgaae 30 Dage efter Fasten, og Anførerne indrette det saaledes at de komme dertil i 40 Dage, det er just for den store Beirams Fest. Fem eller sex Dage for denne Fest forene de 3 Caravaner, sig, som bestaae af omtrent 200000 Mennesker og 300000 Lastdyr, nogle Mile fra Mecca, og leyre sig sammesteds. Pillegrimene dele sig i smaa Hobe, og gaae ind i Staden, for at forrette de Ceremonier, som gaae for Festen. De føres igiennem en Gade, som gaaer stedse opad, indtil de komme op paa den øverste Spidse af Bakken til en Port som kaldes Salligheds Port; herfra kunne de see den store Moschee, i hvilken det Huus staaer, som udgives for Abrahams Huus, dette hilse de ærbødig og andægtig, og sige to gange: Fred være med Guds Sendebud. Noget derfra stige de op paa en stor Altan, som er broelagt med Stene, og forrette sammesteds deres Bøn. Derpaa stige ned igien paa den anden Side, og gaae andægtig og stille igiennem to paa lige Maade byggede hvelvede Gange. Denne Ceremonie maa skee syv gange. Derpaa gaae de ind i den store Moscher, hvorudi Abrahams Huus er, gaae syn gange rundt omkring dette lidet Huus, og sige derved. Dette er Guds og hans Tieners Abrahams Huus; kysse med megen Ærbødighed en sort Steen, der er falden ned fra Himmelen saa hvid som Snee, men er bleven sort af de mange Kysse af Pillegrimenes syndige Læber, gaae til Brønden Zunzun, som skal være den Brønd, hvilken Engelen viste Agar i Ørken, bade sig med alle Klæderne paa derudi, og igientage derved bestandig: Forlad og Gud! Derpaa drikke de af dette rørte urene Vand, og gaae derfra. Denne Baden og Drikken maa nødvendig skee engang; men hvo som vil være andægtig frem for andre, gjør det hver Dag, saa længe Caravanen er i Mecca. Nær ved Staden Mecca er en Høy eller lidet Bierg, som kaldes Forladelsens Bierg. Her skal Adam og Eva have boet efter Syndefaldet, og bygget et Huus paa Bierget. Natten for Beiramsfesten leyre de 3 Caravaner sig omkring dette Bierg, og Folket forlyster sig med Skrigen og Larmen, Fyrverkerie og Skyden med Kanoner og smaa Gevær, ønder bestandig Musik af Trommer og Trompetter. Den næste Dag derpaa er alting stille; de slagte Faar og ofre dem med stor Andagt paa Bierget. En Sheik eller San ton kom da frem iblant Folket, siddende paa sin Kammeel, red 5 Trappetrin op, som ere gjorte til det samme, og holdt følgende Prædiken til Folket: "Giver Gud Priis og Tak forde uendelige og ubeskrivelige Velgierninger, som han har beviist Muhammedanerne formedelst sin elskelige Ven og Prophet Muhammeds Megling, da han har befriet dem fra Syndens og Afguderiets Slaverie, hvorudi de vare, og har givet dem Abrahams Huus, udaf hvilket de kunne bede, og deres Bønner skulle blive bønhørte, samt Forladelsens Bierg, paa hvilket de kunne paakalde ham, og faae Forladelse for alle deres Synder. Thi den høylovede, gode og barmhiertige Gud, som er alle gode Gavers Giver, han befalede sin Tiener Abraham, at bygge ham et Huus i Mecca, i hvilket hans Efterkommere kunde bede til den Almægtige, og deres Begiering skulde blive opfyldt. Paa denne befaling ilede ligesom alle Bierge i hele Verden, herhid, efterdi ethvert vilde have Æren, at staae Herrens Tiener bi, og give en Steen til det hellige Huses Opbyggelse, undtagen dette arme lille Bierg, som ikke var i Stand at bidrage en Steen dertil, og derfor var smertelig bedrøvet i 30 Aar. Endelig saae den evige Gud til dets Nød, og sagde fuld af Forbarmelse over dets langvarige Kummer: Jeg kan ikke meere taale det, dine bittre Klager, mit Barn, ere komne for mine Øren, og jeg giør hermed vitterligt, at alle de, som fra nu af skulle komme, at besøge min Vens Abrahams Huus, skulle ikke før faae deres Synders Forladelse, førend de har æret dig, og paa dig forrettet det hellige Offer, som jeg har befalet mit Folk igiennem min Prophet Muhammeds Mund. Lover Gud. Beder. Giver Almisse. Efter Prædiken hilser Folket Bierget, og gaaer hiem. (Fortsættelsen følger.)