Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-06-12
Nyheder fra Udlandet. Uroligheder i Frankrige. J hele Frankrig, men især i Provindsen Vendee antage Urolighederne en frygtelig Characteer. Moniteuren fortæller, at det end- ogsaa er kommet til tvende ordentlige Træfninger imellem Tropperne og Chouanerne. Den første stod tæt ved Staden Bierne; Rebellernes Bande blev sprengt med et Tab af 50 Mand, og de Overblevne forfulgtes ude Skaansel. Den anden tabte Rebellerne ogsaa, og miste de deres Anfører. De rekrutere de unge Landfolk med Magt, men ere kun slet bevæbnede. Nationalgarden Laval roses ved denne Leilighed for den Enthusiasme den viser for den gode Sag, Frivillige melde sig i Mængde og en Deel deraf er allerede afmarscheret. J Jlle Velaine Departement har Gjæringen ogsaa yttret sig saaledes, at man har maattet sende Forstærknings Artillerie derhen. Maine og Loire ere ogsaa i Oprør, dog er det endnu ei kommen til Haandgemæng der; man nævnede dHrr. Escars, Mesnars og Bourmont, som Hovederne derfor, men Jngen af dem viste sig. En berygtet Chouan, der blev indbragt, var næsten bleven myrdet af Folket. Til Slutning trøster Moniteuren med at Opstanden vel er bleven virksommere, men det dog endnu ei var et Vendee fra 179. Efter Journal des Debats kan man uden Overdrivelse anslaae Vendernes Stridskræfter til 20,000 Mand, der anføres af HertuEscars og Bourmont. De have i Sinde at forene sig ved Angers. Meget betænkeligere lyde Efterretningerne fra Provindsial Bladene. En Privatskrivelse fra Angers beretter følgende: J dette Øieblik lyde Stormklokkerne fra alle Landsbyer i Vende. Jmellem Oprørerne findes anseete Mænd i stor Mængde, og disse organisere det Hele J Slotte og Bøndergaarde holdes Forsamlinger og Penge udstrøes med rund Haand. Allevegne ere JndTrer vaanerne i Skræk for de omstreifende Bander, og man mærker tydelig, at Operationerne ere sammenhængende og gaaer ud fra et Centralpunkt. J Spidsen for denne Opstand maa der være en betydelig Mand; man troer Marskal Bourmont, idetmindste er en af hans Sønner, nylig seet der i Nærheden. Carlisterne have gjort overordentlige Opoffrelser og paalagt sig selv og deres Godser store Skatter. Een af dem, som syntes at vakle, blev ved store Trudsler tvunget til at give 300,000 Franker. Hobeviis udspredes grønne Baand, der ere Chouanernes Forbundsfarve; ligesaa: falske Mynter med Henrik tes billede, og Proclamationer til Soldaterne undertegnede "Maria Carolina, Regentinde af af Frankrig." J Egnen af Lucon har man fundet en Liste over Generalstaben i den carlistiske Vender-Hær, efter hvilken mange gamle Officerer staae i Spidsen for Banderne. - Paa Børsen hørtes det Rygte at Staden. Mans skulde være faldet i Vendeernes Hænder, hvilket man dog haaber ikke vil stadfæste sig. - Almindelig hersker den Mening, at dersom Lamarqve, der dæmpede de første Uroligheder i Vende, fik Overkommanden, vilde man være fri for den sørgelige Nødvendighed at fordrive Magt med Magt. Men desværre ligger denne udmærkede Patriot meget syg, og der er ingen Haab om at redde ham. - Fra Paris skrives der under 30te Mai. Ogsaa her synes man at frygte for Uroligheder; alle Linietropperne ere samlede ved Militairskolen, og henimod Kl. 5 opbødes hele Municipalgarden og alle Politie-Soldaterne. - En Skrivelse fra Antibes af 24de f. M. melder, at tre forttilslørede Nonner vare komne derigjennem i en Vogn, og man havde kjendt Hertuginden af Berry i den Ene.