Berlingske Tidende, 1805-05-10
De Taler, som man i det londonske Borgerskabs Forsamling paa Raadhuset den 18de April holdt mod Ministrene og mod de opdagede Underslæb ved Søevæsenet, have udmærket sig ved en mageløs Bitterhed og Heftighed. Hr. Waddington sagde i sin Tale: "Jeg bekiender frit, der er bragt et Bestikkelses= og Underslæbs=System for Dagen, som er forargeligere end noget, der hidtil har vanæret et Lands Historiceller besmittet nogen Tidspunkt Aarbøger. Jeg vover at paastaae, at over 20 Mill. ere i sidste Krig tabte for Nationen ved Ministrenes og deres Betienter skammelige og forargelige Skiødesløshed. Jeg gaaer endnu videre og paastaaer, at dersom man indspærrede fom huus drede Skrivere i ni Aar, kunde de dog ikke være istand til at aflægge Nationen fyldestgiørende Regnskab herover. Sandelig, Underslæbs=Systemmet i de sidste 20 Aar er det straf værdigste, der nogensinde er bragt for en Nations Øine, der i sin Regieringsform har flere Tvangsmidler mod Underslæb, end nogen anden Nation. Jeg har nylig læst en grov Paskil over vort Lands Financeforfatning. Jeg fandt den i den Tale, som Præsidenten for de forenede nordamericanske Stater, Jefferson, har holdt til Kongressen. Jeg vil forelæse Dem følgende korte Sted deraf, som forekommer mig høist vigtigt, naar jeg betragter det som en Contrast mod de offentlige Penges Forødelse i Engelland"Hvad Landets indenrigske Forfatning angaaer, (siger Præsidenten Jesserson) da vide De, Medborgere, bedst, om vi have handlet godt eller slet. Ophævelsen af unyttig Embeder og unyttige Jndretninger og Afgivter har sat os istand til at afskaffe vore indenrigske Toldafgivter. Disse opfyldte Landet med en Mængde Embedsmænd, aabnede vore Huse for deres Paatrængelser, og de havde allerede givet Anledning til Huusundersøgelser." - Dette er Paskillen i den nordamericanske Præsidents Tale, og jeg overlader Dem, at sammenligne vor Financeforfatning med den, som Præsidenten skildrer. Men lader os overveie den Tidspunkt, da disse Underslæb foregik. De skete paa en Tid, da vi bleve nedtrykte ved uhyre Afgivter, de nesten enhver, naar han hørte banke paa sin Dør, frygtede et Besøg af Oppebørselsbetienterne. Mænd af udmærkede Talenter underholdt os med lange, zirlige Taler; men jo mere Mennesket er udrustet med fortrinlige Gaver jo meere fordrer Gud og Naturen hans Pligters nøie Opfyldelse af ham. Vi tænkte ikkun paa en fiendtlig Jnvasion, men troede aldrig, at der skeete en Jnvasion i vore Eiendomme. Vor hele Opmærksomhed var afvendt fra hin Mænd, som, imedens de underholdt os med tre Timer lange Taler, vare meget virksomme med Hænderne i vore Lommer. Jntet Menneske kan fordømme slige skiendige Forbrydelser mere, end jeg; men jeg spørger, om ikke en Deel deraf er vor egen Brøde? Vi klage over store Misbrug; men maae vi ikke tilstaae, at vi meget have lettet Udførelsen deraf. Vi finde Lord Melville skyldig; men ere vi ganske uskyldige i disse Underslæb? Vi have givet overordentlig stor Fuldmagt; men vi have forfømt det behørige Opsyn. Havde vi anvendt dette med en forholdsmæssig Grad af Mistanke, saa kunde slige skiendig Misbrug aldrig have fundet Sted. - Hr. Waddingtor endte sin Tale med en varm Lovtale over Capitain Jarvis. der ulykkeligviis omkom ved sin heeltemodige Anstrængelse for at redde Mandskabet paa et synkende Skib. Han omtalede ham som den Mand, der havde viist sin Oncle, Lord St. Vineent, Nødvendigheden af en Undersøgelse ved Søevæsenet.