Viborger Samler, 1777-05-26
Der forekommer i Frelserens Historie saa meget om Englene, (at sige alle Gange var ei meere nødvendigt end andre Ting, Joh. 21, 25.) at man sikkerlig kan tage det efter Bogstaverne. Mylon, En Jdylle af Geoner. en unge Mylon fangede i Birke=Skoven behændig en Fugl, som, smuk af Feder, var endnu smukkere ved sin Sang; Han gjorde den i huule Hænder et luftigt Reede, og bragte den fuld af Glæde hen, hvor hans Qvæg laae i Skyggen, der lagde han den hule Straahat paa Jorden, sætter sin Fange derunder, iler hastig til de nærstaaende Vidier, og søger sig de rankeste Greene; han vil bygge et smukt Buur; Naar jeg nu, sagde Hyrden, har har det smukke Buur færdigt, da bærer jeg dig, Fugl til Chloe. For denne Gave begierer jeg afhende, ak et kiælent Kys; Hun er ikke særsindet, det giver hun vel, og giver hun det, da røver jeg skielmsk toe, tre, ja fire endnu dertil. O var kuns Buuret alt færdigt, saa sagde han, og løb hastig med Vidie Skuddene under Armen hen til sin Straahat. Men, hvor stod han hedrøvet der, Hatten laae omvendt af en misundelig Vind, og med Fuglen vare hans Kys borte. Svar. paa Spørgsmaalet i No. 16. Om den, der er saaret i Hiertet, kan leve nogle Dage og Timer, efter dette er skeet, og s. v. Jer falder hverken urimelig eller utroeværdig, at en, der har faaet et Saar i Hiertet, kan leve nogle Dage og Timer derefter, da der ikke fattes paa troeværdige og habile Skribentere der af egen Erfarenhed vide at gotgiøre, 1.) At ved nogle, af ubekiendte Sygdomme bortdøde, Legemers Anatomering ere deres Hierter befundne gandske at have været borttærede, saa intet, uden den udvendige Hud, har været tilbage. Derom vidner van Swicten Comm. T. J. Pag. 259, Reces, Hu. 32. Act. Med. Berol. Vol. V. Pas 78. Mic. N. C. D. H. A. 6. Pag. 166. Fr. Hoss. mann in Disc. de exeso corde, Hal. 1697. Saa beretter og Hr. van Swieten, 2) At en habil Anatomicus har udtaget Hiertet af en Rotte, der, uagtet dette, siden levede munter og vel. Andre Skribentere, saasom: Plutarch in Vita Casaris Pag. 737. Cicero de divinat. L.H. C. 36. Syetonius in vitta Cassaris. Valerius, Maximus L. L. C. VI, og Plinius H. N. L. Kl. C. 37, have paastaaet, at Offerdyrene havde ingen Hierter. Have disse Ret i deres Paastand, saa feiler Aristoteles, naar han siger: Aldrig er nogen Dyr blevet født uden Hierte. Og derudi feiler han ventelig, naar man betragter de Beskrivelser, der haves over adskillige Embryons, eller utidige Fostere, der ere fødte uden Hierter, viid. Licetus de Munstriis in app. hos Evethard og Doct. Christ. Fried; Daniels Saml. medicinscher Gutachten, 8v. 1776. Thi lad være, nogle ere komne 2 a 3 Maaneder for tilig, saa ere de dog befundne at have været uden Hierter. Mon den Spørgende vil vide, om de, der ere saarede i Hierter, kan leve nogle Dage og Timer derefter, samt hvad for Exempler og Skribentere derpaa haves, o. s. v. Derom haves følgende Underretning: 1) En, i Hiertet Saaret, forfulgte sin Fiende over 200 Skridt, Paracus in Chir. L. A. C. 32. 2) En anden levede 1 Time og talede. Schenck. obs. rav, de corde. 3) Endnu een levede i 5 Timer. Misc. N. C. D. H. A. 2. Obs. 188. 4) En levede i 4 Dage, ibid. Obs. 113. 5.) Trende som vare blesserede i Hiertet, døde efter 5 Dages Forløb. Th. Barthol. Hist. anat. rav. C. L. h. 77. H. ab. Heer. Obs. Chir I. Bleqni Zod. gall. A. I. Apr. Obs. 2.6.) Af tvende andre levede den eene 6 og den anden 7 Dage. Misc. N. O. D. H. A. 3, obs. 114, a. Meckven. 7) Een levede i 16, og en anden i 23 Dage. Tabula pentilis in Bibliotheca Academ. groening. susp. susp. saa og Boneti sepulchr. Anat. L. IV. 5. H. obl. 23. S. 12. Adskillige af disse Saar skal have været af stor Betydenhed. Saa haves desuden mange Exempler, at nogle Personer som Hiertet er udrevet af, have betragtet samme, talt og skreget. Reies. qu. 32. Viid. Doc. Chr. Fri. Daniels Gutachten, Pag. 297 og 98. d. 29 April 1777. L. P. Nyeheder.