Viborger Samler, 1841-10-30
1) Hs. Majestæt, som har indkjøbt Himmelbjerget med Veien dertil, just i den Hensigt, at Folkesamlinger uhindrede kunne finde Sted der, maa allerunderdanigst ansøges om Fornyelse af den sidst meddeelte Bevilling for tilkommende Augustfest. 2) Majestæten ansøges derhos om Tilladelse til, at der, paa egen Bekostning, maa udføres hvad der kunde tjene til Pladsens Forskjønnelse og Beqvemmelighed for de Besøgende. Ligeledes om, Hvad Amtmand Lindholm sidst forbød, at tage en liden Indgangspenge, for dermed at dække Udlæget. Det forstaaer sig, med Forpligtelse for Committeen: at aflægge trykt Regnskab, og at stille et muligt Overskud til Actiehavernes Disposition. 3) Saasnart den forhaabede Tilladelse var at erholde, vilde Samme være at offentliggjøre, tilligemed Opfordring til Actietegning; ingen Actie mindre end 1 Rbd.; men Mange ville forhaabentlig tage flere Actier. 4) Committeen maatte deele sig i de forskjellige Bestillinger: Een, To eller Tre forestaae Jndkjøb af Materialier til en stor Pavillon for Dands, Spiisning, og, om det strækker til, en anden til Sovelocale, en Taletribune m. M. En anden Afdeling maatte bestyre Musik, Taler og Sange, bestemme Tiden for enhver af disse. En tredie maatte forestaae Jllumination, Kanonade, Flag ning m. M. En fjerde have særdeles Opsyn med Vædde kampene i Svømning, Brydning, Løben, Springen, Kugleskydning, Bajonetfægtning m. fl. En femte maatte beskjæftige sig med det Oeconomiske: Restaurationerne, deres passende Fordeling o. s. v.,  Alt i Forening med Stedets Politi. En sjette var vistnok ogsaa nødvendig for Befordringsvæsenet: Hestenes Anbringelse, Holdepladse for Vognene m. M., samt Besørgelse af udforderlig Kjørsel af de fra Sjælland og maaskee fra Sverrig forventede Gjæster. Saa indbydes da fædrelandsksindede Dannemænd til et Møde paa Gjæstgivergaarden i Randers den 9de November førstkommende. Der agtes discuteret ei alene om ovenstaaende Festindretninger; men ogsaa: A. Om vore sønderjydske Brødres Emancipation fra tydsk Bureaucratie og nordalbingisk Propaganda. Det er en Nationalnødvendighed: at alle Di Danske holde sammen, og holde paa det Vi have. Skal Holsteenskheden – thi rigtig Tydskhed er det ikke skal den faae sin Krig frem, skal Kongens Anordninger til at bevare 200,000 Danske deres Sprog og Nationalitet trodses af nordalbingiske Søvngængere: Det var meer end Skam for alle os Danske – Skaden vil blive endnu større, og vi have Jntet at miste. Hvad om Storebelt og Lillebelt kunde saaledes komme til at udgjøre Danmarks Grændse? – Det seer sort ud paa den politiske Himmel, og Danmark ligger paa et farligt Strøg. Snappe de Sjælland – som før er skeet – "Aah! det har vel ingen Nød. – "Men i værste Fald Hvad kunne Vi gjøre, Vi ere jo ikke stærke nok til at forsvare os mod nogen af de store Magter, undtagen med Pennen, ad den diplomatiske Vei – "Hvad skulde Vi vel udrette med 30,000 Linietropper og ligesaameget Landeværn til at forsvare vore smaae, adskilte Provindser med deres store Kystudstrækninger" – Jntet Men derfor skulde ogsaa almindelig Værnepligt og Vaabenfærdighed snart, strax indrettes. Grundideerne ere efter min Anskuelse – følgende: a) Alt Mandkjøn fra 18 til 60 Aar er værnepligtig. Undtagelser ere alene Embedsmænd, Krøblinger og de, der ere beladte med enten permanente eller chroniske svære Sygdomme. b) Kjøbstæderne skulle afgive Artillerister og Jægere. Landet Rytteri og simpelt Fodfolk. e) Underofficiererne ved de nu garnisonerende Regimenter maatte indøve Mandskabet sogneviis; Officiererne (de subalterne) districtsviis, og saa videre Compagni- og Eskadrons-Chefer herreds- og amts viis. Ligesaa i Kjøbstæderne, d) Exerceerhusene i disse maatte jo herved afbenyttes, ogsaa for de nærmeste af Landfolkene. e) Uniformerne maatte opfylde Ordets Betydning - være eens blaa Kofte og Boxer (den røde Farve falder Fienden lettere iøine), Hat, med symbolisk Tegn for hver Vaabenart, Kanon, Jægerhorn, Sabel, Bajonnet. ) Vaabnene maatte udleveres af Tøihusene paa Modtagernes Ansvar. Men Krudt og Kugler bliver en bestandig Udgivet fordet Offentlige. Det var herved et aldeles ikke overflødigt Ønske: at de glatløbede Musketteergeværer og Carabinerne bleve riflede og fik Percussionslaase. Som de nu ere, gjøre de, selv for Alvor, kun meest blind Allarm. g) For Sødefensionen maatte sørges ved et større Antal Kanonbaade – om muligt – flere Linieskibe, og Kystmandskabs – ogsaa en Deel af Søstædernes – Jndøvelse. b) Det er øiensynligt, at denne Organisation af Krigsvæsenet, ved hvilken Fædrelandet fik en tidobbelt større Forsvarskraft end nu, tilligemed vilde vorde saa meget mindre bekostelig, end den nærværende: at de subalterne Officierer kunde erholde en saa betydelig forhøiet Gage, at de ikke til det 40de ja 50de Aar skulde føre et unaturligt Munkeliv, men paa lovhjemlet Maade efterleve Naturens Bud og Statens Fordringer til alle dens Borgere. Jeg har endnu Meget at sige; men B. og C. og de andre Bogstaver faae nu at staae blanke, indtil jeg seer: om dette, som Saameget jeg for har udraabt, ogsaa skal være en Røst i Ørken."