Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-01-08
Buenos Ayres havde kjøbt 3 Krigskibe af Republiken Chili, som efter Øen Chiloes Erobring ikke holdt det fornødent at have nogen Flaade længere; men disse Skibe vare kun slette; Fregatten Montevidco blev endog læk underveis og maatte vende tilbage. Men den høist duelige Admiral Brovn blokerede med de to andre en Stund Rio Janeiro selv, caprede mange Skibe, slog de Brasilianske Kanonbaade totalt paa Uraquay Floden; men leed siden et Tab paa Plata Floden og formaaede ikke at ophæve Blokaden, for Buenos=Ayres. De Ayresiske Kapere tilføiede den Brasilianske Handel den største Skade og opbragte de giorte Priser til det Ayresiske Establissement i Patagonien. En Brasiliansk Escadre søgte at forstyrre det, men det mislykkedes og den tabte fire Krigskibe. Med Landkrigen gik det endnu uheldigere for Brasilien. Keiseren havde i Begyndelsen af Aaret selv begivet sig til Armeen, bragt den betydelige Forstærkninger og opmuntret Tropperne; Buenos Ayres havde samlet en Armee paa 9800 Mand under General Alvear; men den Brasilianske Armee under General Brandt var langt talrigere. Men det lykkedes først General Alvear ved en Maneuvre at skille den Brasilianske Armees Cavallerie fra dens Jnfanterie, hvorpaa han trængte frem til Rio Grande, og slog Brasilianerne aldeles den 20de Februar ved Jtugainza. Man tilskrev dette Nederlag den slette Stemning iblandt de Brasilianske Tropper; man talte endog om at mange Officere i den Brasilianske Armee havde efter Slaget gjort General Alvear det Tilbud at ville giøre Opstand mod Keiseren; man frygtede for at den Ayresiske Armee skulde trænge ustandselig frem og bringe de mangfoldige Negerslaver i Opstand; men General Alvear forblev uvirksom og forfulgte ikke sin Seier; Aarsagen dertil er ikke bleven opklaret. General la Valleja har nu faaet Commanden i hans Sted. Keiseren af Brasilien lod ikke sit Mod synke ved dette Vandheld, uagtet store Sorger og Bekymringer stødte tillige til fra alle Sider. Jmedens han var fraværende ved Armeen døde hans elskede og fortræffelige Gemalinde den Østerrigske Erkehertuginde Leopoldine den 11te Decbr. 1826. Han kom tilbage derfra den 11te Januar 1827 og fandt saadanne Aarsager til at være misfornøiet med sit Ministerium, at han afskedigede fire Ministre paa eengang. Med de Forenede Nordamerikanske Stater kom han i Misforstaaelse formedelst Caperierne og Blokaden af Buenos Ayres. Pengenøden var stor og Riget leed af Krigen paa alle Punkter; desuagtet erklærede han i sin Tale ved Kamrenes Aabning den 1ste Mai, at han vilde ikke give Slip paa Banda Oriental, hvoraf han dog kun havde Stæderne Montevideo og Maldonade i sin Magt, og han lod hverve 3000 Mand i Jrland til at forstærke sin Armee. – Paa den anden Side leed ogsaa Buenos Ayres overordentlig af Krigen; Platafloden vedblev at være blokeret og Handelen var aldeles standset. Den bekiendte Fructuoso Ribeira, som havde begyndt Opstanden i Banda Driental mod Brasilien, vilde ikke staae under Valleja og forsøgte paa en nye Opstand, som dog mislykkedes; Congressen for Plata-Staterne antog vel den fælles Constitution for hele Unionen; men den ene Stat løssagde sig derfra efter den anden, især var Staten Cordova iversyg over at Buenos Ayres skulde være Regieringens Sæde; hvorfor de øvrige Stater lode denne Stat i Stikken og overlode den at føre Krigen, allene. Den duelige Præsident Rivadavia, som overskuede Republikens Nød og vel ogsaa haabede at Keiseren skulde være efter det lidte Nederlag tilbøielig til Fred, afsendte Don Garcia til Rio Janeiro for at underhandle om den; han afsluttede vel ogsaa en Fredstractat den 6te Juni, men da den var alt formeget til Keiserens Fordeel, saa opvakte den en almindelig Forbittrelse hos de ivrige Ayresiske Republikanere, Garcia blev forhaanet, Rivadavia maatte aftræde og Don Vincente Lopez blev Præsident i hans Sted, som Klogeligen skal have tilraadet at opgive Buenos Ayres Suprematur for at vinde de øvrige Stater. Det blev besluttet at føre Krigen paa nye med Eftertryk, et stort Statslaan blev optaget, og General Valleja fik Ordre til at rykke fremmed Armeen. Keiseren paa sin Side satte General Lecor i Spidsen for sine Tropper; og en nye Kamp paa Liv og Død skal begynde. Aaret 1828, vil lære os om det vil lykkes den Engelske Gesandt i Brasilien Lord Ponsonby at faae dette bittre Had dæmpet og en Fred tilveiebragt, som dog sikkert vil efterlade sig en varig national Forbitrelse imellem Brasilien og de republikanske Stater, hvoraf mange Krige kunne udspringe i Tidens Følge. - Under alle disse Trængsler, kunde dog Brasilien glæde sig ved nogle heldige Omstændigheder, saaledes tog Sukker= og Kaffe avlen blideligt til; men dykket med Stavehænder. Mangfoldige Udlændinge indvandrede dertil især Franske, Tydskere og Jrlændere, som kunne bringe meget Europæisk Cultur, men sogsaa mange revolutionaire Jdeer med sig. Det største Held for Brasilien vilde det være, om det Forslag, som den Deputerede San Feigo nyelig har gjort i de Deputeredes Kammer om Afskaffelsen af Præsternes Coelibat (som han dog drev til at blive trykket uagtet Erkebiskoppen af Bahias Modsigelse) kunde gaae igiennem; thi derved kunde de Katholske Geistliges forargelige Levnet i Brasilien blive hævet, og de kunde blive givne tilbage til det borgerlige Samfund; ogsaa vilde Coelibatets Afskaffelse i Brasilien blive et velgiørende Exempel for det Katholske Europa. Men