Aarhuus Stifts-Tidende, 1843-08-01
Jndsendt. Sandheden bør og skal hyldes. J de sidstforløbne 2 Maaneder har den gamle Regel, som er anført i Veirpropheten, ikke holdt Stik, da Juni, som efter Reglen skulde have været tør, gav indtil den 11te af og til Regn, og Juli, der indtil den 15de skulde blevet vaad, blev tvertimod meget tør, og Resten af denne Maaned blev mod Slutningen vaad istedetfor tør efter Regelen. Slige Afvigelser fra Regelen, navnligen den i sidstmeldte Maaned fra 1ste til 15de, ere mig hidtil ubekjendte; men hvad enten Regelen fremtidigt aldeles ophører at gielde, eller Afvigelsen ikkun er midlertidig. hvilket ene kan afgjøres ved Erfaring, saa blive i sidste Tilfælde Undtagelserne dog af den Beskaffenhed, at Regelen vorder uden Betydning og af ingen Værdie for det praktiske Liv. Denne Erklæring fordrer Sandheden, og Offentliggjørelsen deraf skylder jeg det ærede Publikum. Jmidlertid ønskede jeg gjerne, at erholde de tilforn forlangte Udtog af meteorologiske Dagbøger, for at erfare, hvorvidt Afvigelserne fra Regelen fandt Sted i andre Egne og Provindser. Skulde endog deslige Afvigelser, for Fremtiden vedblive, og Naturen, efter en vis Cyclus af Aar, antage heri en anden Retning, saa haaber jeg dog, at de Mænd, der af Jnteresse for Sagen have paataget sig, at føre deslige Dagbøger, ligefuldt tilligemed mig vedblive dermed, nændset den Spot, der muligt maatte nedregne derover; thi da jeg indlod mig i Berberisstriden, fordi jeg, ifølge mangfoldige Forsøg og lang Erfaring, var fuldt overbeviist om Berberissernes store Skadelighed, blev jeg udsat for Haan og Spot, Had og Forfølgelse, som jeg, med mit Maal for Øie, mødte uden Harme og uden at forsage, indtil Sandheden omsider fandt Indgang, uagtet dertil medgik en Tid af 30 Aar. Skulde nu endog hiin gamle Regel for Veirforudsigelser fremtidigt ikke meere komme i Betragtning med Hensyn til de specielle Karakterer af Veirliget, saa var dog alligevel meget vundet, hvis det ved Erfaring bekræftedes: at megen Snee om Vinteren bebuder en paafølgende vaad Sommer, og liden eller ingen Sneeentor Sommer. Fremdeles beder jeg lagt Mærke til, om ogsaa den Regel vedbliver, som i en lang Række af Aar var gielende, nemlig: at 3 tørre Somte fulgte paa hverandre, og afløstes igjen af paafølgende vaade Somre. Saalænge jeg lever agter jeg, at paatage mig, om Vaaren offentligen at bebude Veirliget den paafølgende Sommer; thi derved vil nok Visheden og Regelens Gyldighed eller Ugyldighed snarest opnaaes. En Mand, der ogsaa fører slig Dagbog, har gjort mig opmærksom paa, at Regn og Tørveir i Sommer indtræffe 14 Dage over Tiden, som Regelen fastsætter, hvilken bemærkning ikke er ugrundet; men her er dog fra Regelen en Afvigelse, der muligt ofte kan finde Sted, og omendskjøndt det i Tiden bragtes i Erfaring, at een eller anden Natur-Tildragelse andetsteds med Rimelighed kunde antages som Aarsagen til omtalte Afvigelse, saa kan jo Sligt oftere finde Sted, følgeligen bliver den gamle Regel ikke længere at stole paa, førend paalidelig Erfaring meddeler Bekræftelse derpaa i et langt Tidsrum, som jeg ikke oplever. Til Slutning vedføier jeg dette: "høitideligt Løvte bør ærligt holdes, og nævner mig som Forfatter til Veirpropheten. Hammel ved Frysenborg og Aarhuus, den 29de Juli 1845. N. P. Schøler, Skolelærer og Kirkesanger.