Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-10-01
J Kiel, hvorhen Dampskibet "Jris" tilbagelagde den 12 Miles Vei fra Sønderborg i 4 Timer, og hvor samtidig 5 andre Dampskibe vare tilstede, vare alle Kiendere enige om, ubetinget at tilkjende Jris Prisen for alle danske Dampskibe og Æren som en af de dygtigste Paquetter, der dampe omkring paa nogen af de her meest kjendte udenlandske Farvande. (Paa sin Kieler-Tour havde Jris befordret frem og tilbage 250 Passagerer, foruden en betydelig Deel Gods. Reisen fra Aarhuus til Aalborg tilbagelagdes, uagtet den heftige Modvind og det strænge Veir, i mindre end 11 Timer. Det kom til Aalborg om Efterm. Kl. 4 3/4.)J en interessant Reiseberetning af Fr. Sas hedder det bl. A. under Overskrift Kjøbenhavnske Jndtryk: "De danske Damer ere smukke, hjertelige og fortryllende! Over alle de qvindelige Skjønheder, der frygtede jeg for, ikke at faae Noget at see af Kjøbenhavn selv. Disse store blaae Øine brænde dybere ind i Hjertet, end en fortøiet Sydlænderindes fortærende Øieglød. Denne Overgang til det Skandinaviske giver de danske Damer en usædvanlig høi Grad af Ande. Deres Gang er let, deres Væxt høi, enhver Bevægelse henrivende. Flaggre de gjennem Østergade fra Boutik til Boutik, promenere de paa lange Linie, eller ere de udvandrede i Frederiksbergs Parkanlæg, og seer man i disse store blaae Øine, som saa ærligt og aabent ere rettede paa os, da kunde man friskes til at styrte for deres Fødder og erklære dem evig Kjærlighed. Kjøbenhavnerinderne ere Nordens skjønneste Damer. Det trænger sig frem af deres hele Væsen, hvad man ellers betydeligt savner hos Nordens Qvinder: det aandelige Element, og selv i hine Stænder, hvor den aandelige Dannelse ikke har kunne komme til Blomstren, udtaler sig her af Qvinden en inderlig Længsel efter Mand, efter en høiere Livsindvielse, saaledes som Natviolen længes efter Maanens Straaler og i Stilhed vender sit Væger imod den. Raad imod Fodermangel. I Anledning af Fodermangelen, som taar føles paa saamange Steder, gjør en Hr. Sch. i Berlin opmærksom paa en Erfaring, som alt skal være flere Aar gammel. Han siger: Vore sædvanlige vilde Castanier, saavelsom ogsaa Agern, hvilke især taar findes i meget stor Mængde, men hvis Værd hidtil desværre er blevet for lidet erkjendt af vore Landmænd, ville nu være os en riig Erstatning for Kartoflerne: thi ikke alene indeholde de i deres meelagtige Substants mange nærende Dele, men de blive ogsaa meget gjerne ædte af Qvæget, for hvem de ere et meget fundt Foder, ved hvis Brug man endog uden Skade tør vove at fodre med mindre godt indhøstet Hr. Fodringsmaade: Frugterne lægges 24 Timer i Blod i Vand, for at betages deres bittre sammensnerpende Smag, og blive derpaa lagte i en ikke altfor hee Bagerovn, hvor Skallen af Heden springer af, og Frugten selv bliver saa mør, at den let lader sig støde eller skraae. Blandet med Hakkelse og befugtet lidet afgiver den et herligt Foder, hvorefter Køerne malke meget godt, det er i Særdeleshed meget at anbefale for Moderfaarene paa den Tid, de kaste Lam dog er det godt, ved Brugen deraf fra Tid til anden at give Qvæget noget Salt. Ved Sviin kan man anvende Castanien alene som Fedefoder, hvorefter de sætte meget og fast Flæsk.