Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-01-31
En Afdeling af den Tyrkiske Flaade, som var afseilet foran Capudan Pascha og som var den, som var bleven forhindret af Normann fra at giøre Landgang ved Navarino, sendte Tropper i Land, ved Patras, hvilke dog bleve indsluttede af Kolokothroni og seilede tilbage til Archipelet i Marts, efterat de den 3die og 7de d. M. havde havt to uafgiørende Fægtninger med Migulis og Tombast; og som kostede den sidste Livet. Maurokordatos fattede paa samme Tid den Plan, at Grækerne skulde foretage en Expedition til Epirus, for at beskjæftige Tyrkernes Opmærksomhed og komme de betrængte Sulioter til Hielp. Maurokordatos vilde selv commandere Expeditionen, men det lykkedes ham kun at sammenbringe et meget lidet Antal af Tropper. Kongressen i Epidauros havde begaaet den Feil ikke at indrømme nogen af de Høy dinger som havde begyndt Jnsurectionen en Plads i den nye oprettede Regiering, hvilket meget snart frembragte skadelige Følger, da nogle af Anførerne begyndte at udviise Ligegyldighed imod Regieringens Befalinger. Det første paafaldende Tegn paa Utilfredshed gav Colokotroni ved den 5te Juli paa egen Haand at ophæve Blokaden for Patras og marschere med sin heele Magt imod Tripolitza, hvorfra han siden afmarscherede med 2000 Mand til Napoli, dog havde han maaskee en Formodning om hvad der vilde møde; thi neppe var han rykket ind i sit nye Standqvarteer førend den Efterretning ankom: at en stor Tyrkisk Armee over 20000 Mand stærk, trængte frem over Jordtungen ved Corinth, hvorfor Regieringens Sæde var bleven forlagt til Argos. Castellet i Corinth som var Nøglen til Halvøen var blevet besat af Tyrkerne, da Commandanten i Fæstningen havde været sig nok til at forlade den saasnart de nærmede sig, og Morea syntes nu virkelig at være forloren. Kun Colokothronis Standhaftighed og Aandsnærværelse, hans Anstrængelse og hans Held; Ypsilantis Mod; Nikitas Tapperhed; den Tyrkiske Anføreres Uvirksomhed og Mangel paa Klogskab, (Blaquiere kalder ham Machmud Pascha, men Voutier kalder ham Dram Alli.) Den Mangel som viiste sig i Armeen, da Grækerne havde ødelagt eller bortført alt hvad der kunde være til Nytte for Fienden; desuden Grækernes Sværd i enkelte Træfninger imellem Argos og Corinth i August Maaned; alt dette tilsammen tilintetgjorde efterhaanden den Tyrkiske Hær og frelsede Grækenland. En Rest af Armeen, 3000 Mand stærk, havde kastet sig ind i Castellet ved Corinth, men da den ingen Understøttelse fik og leed Mangel paa alt, saa forsøgte den paa at slaae sig igiennem til Patras; men blev overfaldet og næsten aldeeles tilintetgjort af Grækerne ved Byen Akrata. Garnisonen i Napoli di Romania leed Mangel paa Levnetsmidlert, og havde underhandlet om at capitulere førend Tyrkerne gjorde Jndbrud paa Morea, ren saasnart Commandanten erfarede, at Jnd bruddet var skeet, afbrød han Underhandlingerne i Haab om Understøttelse; men saasnart den Tyrkiske Armee var tilintetgjort, saa fornyede Grækerne Blokaden for Fæstningen under Startikos Command, hvorpaa Castellet Palamedes blev erobret den 12te Decbr. 1822 og Staden selv gik over ved Capitulation til Grækerne den 3die Januar det følgende Aar. Blaquieres Efterretning om denne vigtige Erobring stemmer temmelig godt overeens med Efterretninger man har fra en Sachsisk Phil helen Hr. v. Mandesloh, som dengang tiente ved de Græske Forposter. Men fra nu af begyndte den ulykkelige Strid imellem den civile Regiering og de militaire Høvdinger. Medlemmerne af hiin havde, dengang Tyrkerne giorde Jndbrud i Morea, begivet sig til en Øe i Nærheden som de sagde, for der bedre at kunne virke for Statens Tarv, men Militæren, viiste sig misfornøiet dermed, og Colokotroni, som tilskrev sig selv al Ære for Seieren, gjorde spottende bemærkninger derover, denne Strid forhindrede den udøvende Magt fra i nogle Uger at begynde sine Funktioner, og denne Omstændighed maae man for en stor Deel tilskrive den Jalousie, som siden har hersket imellem de civile og militaire Authoriteter, og som ved saamange Leiligheder har været skadelig for den gode Sag. Von Mandesloh har meddeelt nogle nøiere Efterretninger derom som beviise paa den ene Side Colokotronis og hans Parties overdrevne Fordringer og Selvraadighed og paa den anden Side Regieringens Svaghed og Uklogskab. Denne blev nødt til at trække sig tilbage til Kastri, som ligger lige over for Hydra, og det lykkedes Colokotroni ogsaa at tiltage sig den civile Magt som han deelte med Gerustia, eller den provincielle Regiering i Morea. Voutier siger derfor med Føie, at efter Tyrkernes mislykkede Jnvasion paa Morea blev Regieringens Authoritet aldeles miskiendt og den største Uorden begyndte at finde Sted paa Halvøen. (Fortsættelsen følger.)