JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1798-01-01
Fruentimmerpryglernes Opdagelse. For dem, som i Provindserne have hørt tale om de voldsomme Angreb som adskillige Fruentimmer om Nattetider have lidt, hvoraf endog een efter Bekjendtgjørelse i Addresseavisen døde og en anden fik Blodspytning - og som ventelig have fattet adskillige Tanker om en Stads Politie, hvor sligt i flere Uger kunde øves ustraffet, mælde vi med Fornøielse, at Stadens Politimester i No. 107 af samme Aviser har bekjendtgjort, at een saadan Kvindeprygler er paagreben i Gjerningen, og har tilstaaet den under Forhør *). Samme Bekiendtgjørelse viser, at der fra Politi*) Saa meget det har fornøjet Politivennen at Politiemesteren har opfyldt den Pligt, at underrette Publikum om en det saa nøje angaaende Sag, saa ganske føler han sig forbunden til, uden at være bevæget af Dadlelyst, at gjøre ham opmærksom paa følgende: 1. Naar det ved Politiundersøgelse er befundet, at 3 Fruentimmer i de sidste fjorten Dage ere pryglede, naar een en Maaned førhen er død af slige Prygl (hvilken gyselige Begivenhed Bekjendtgjørelsen ikke siger et Ord mere om, end at den ingen Forbindelse staaer i med foranførte, da den skeete i Januari Maaned og under andre Omstændigheder) saa kan man vel neppe kalde den Frygt utidig, som ethvert Fruentimmer hidtil har følt. 2. Denne Frygt maae endog efter Bekjendtgjørelsen tildeels vedvare, da det af den er klart, at der er flere slige Uhyrer som endnu gaae ugrebne. 3. Behøver man ikke at granske længe for at sinde Grunden til de forskrækkende Rygter, naar disse have virkelige Voldsgierninger til Grund. 4. Siger det ikke meget, at ingen af de (formeentligen?) Fornærmede have meldt sig for Politieretten, thi deels troe de uden Vidner intet at kunne vente der, deels veed man at Fruentimmer især ere slet ikke for at ets Side føjes alle Anstalter til at opdage Dem som i denne Sag have udspredt urigtige Fortællinger, NB enten af Ondskab eller Kaadhed; og man bør haabe at lige Omsorg anvendes, skjøndt Bekjendtgiørelsen ike taler Derom, ved den langt vigtigere Jd at opdage de endn ugrebne Voldsmænd, især den som dræbte Kisten Lars Datter.
Politivennen, 1798-01-01
Et Exempel paa slet Naboskab og Foragt for Rettens Befalinger. Jeg var for nogle Dage siden i en af mine Venners Have i Bredgaden No. 1*8, hvor der strax ved Jndtrædelsen i Haven, istedet for det jeg ventede, en behagelig og styrkende Duften af Blomster og Træer, møder mig den ubehageligste, væmmeligste og mest qvælende Lugt. Jeg opdagede snart Aarsagen dertil. En heel Sidegang i Haven var overløbet af deels Vandhuus deels andet Skarn, der kom fra Naboens forfaldne Muur og Plankeværk. Jntet var naturligere, end at jeg, forjaget af Stanken og indtrædende i min Vens Stue, spurgte: hvorfor han ikke paalagde sin Nabo, at holde sin Muur og sit Plankeværk i saadan Stand, at han holdtes fri for disse Ubehageligheder? Hans Svar var, at det allerede i meget lang Tid havde været saaledes, at hans tit igjentagne Formaninger og Bønner til sin Nabo havde været frugtesløse, og at han endelig for nogen Tid siden havde seet sig nødt til at andrage Sagen for Forligelses-Commissionen, der alvorligen havde befalet Naboen, saaledes at anlægge og saa tilstrækkelig fast at forvare Muren og Pankeværket ved hans Hestestald og Gaard, at hans Stalds Gjødsel og Vandhuses væmmelige Afløb aldrig nogensinde kunde komme i hans Have og fordærve samme. Derpaa havde han vel til et Skin foretaget sig nogle smaae Reparationer, men som vare saa utilstrækkelige, at den hele Gang, som jeg havde seet gjordes ubetrædelig. Han saae sig nu paanye tvungen til at paatale Sagen ved Forligelses-Commissionen, og eftertrykkelig begjere, at enten en saa slet og ubillig Naboes utilladelige Opførsel strax maatte standses, eller ham tillades, at indkomme med Forestilling derom til højere Ret, da denne Mand ikke bekymrer sig om ForligelsesCommissionens; Befalinger. Hvad bør man dømme om den Mand, der viser sig saa uføjelig som Nabo. Fortjener han ikke at nævnes offentlig. Jeg troer det, om ikke for at stemple ham, saa dog for at skræmme andre af ligesaadan Opførsel og Tænkemaade. Dog, Hr. Politieven, jeg vil overlade hans Navns Angivelse eller Fortielse til Dem, men beder dog om at dette Exempel paa slet Naboskab og Foragt for Retten, maae blive indrykt i Deres Blad.
Politivennen, 1800-01-01
Nørre Allees Uordener. I Løverdags, eller den 22 dennes, spadserede jeg til store Vibensbom for Bevægelses Skyld, igjennem Nørre Allee - Nen hvor blev jeg ikke opmærksom, om ikke forundret, da jeg imellem Træerne paa den venstre Side fra Byen, fandt Skeletterne af 5 til 6 Heste liggende oven paa hverandre, som i en Rakkerkule næsten afpillede af Ravne og Hunde. Hvorledes saa mange paa et Sted samlede ere komne der, kan jeg ikke tænke mig. Skjønt Syn for Fremmede, for de Kongelige og enhver Tænkende, som passerer Alleen. Fordvejen er ellers næsten ikke at passere for Vogne, fra Begyndelsen af Alleen indtil Sandgravene (hvor Byens Renovation indkjøres) fordi Renova;ionen er aflæsset møddingeviis i Jordvejen - Af hvem? bliver vel ikke vanskeligt at bestemme. d. 28 Martii 1800.
Politivennen, 1800-01-01
Klage fra en Kirkegænger. Gode Mand! Det var en god Skik at han skrev forleden, at Præsterne skulde skrive deres Navn i Avisen, naar de prædike, men saa synes mig, at Præsterne bør ikke med dette Navn lede Folk April. Og jeg forsikkrer ham, at iblandt andet, er der een Præst paa Kristianshavn, som neppe hele Vinteren har prædiket engang om Maaneden, og han skriver altid sit Navn i Avisen, og naar jeg tidt om Søndagen kommer til Porten, og spørger om Præsten prædiker, saa siger de nej, og naar jeg svørger hvorfor, saa sige de, fordi han kan ikke, og naar jeg spørger, hvorfor han da sætter sig i Avisen, kan jeg intet rigtigt Svar faae. Vil De ikke tjene mig i, at skrive dette i deres Avis, maaskee han da svarer selv, som kan bedst.
Politivennen, 1800-01-01
Overfald paa Gaden. Søndag Aftes den 23 Mart; mod Kl. 12 faldt min Vei igjennem Myntergaden til mit Hjem i Gottersgaden; Ungefær i Midten af Klareboderne saae jeg en 4 til 5, tilsyneladende Haandværksvende, med hinanden under Armene. I førstningen gik de meget rolige; Men da de, formodentlig tilligemed mig, hørte Tummel fra Myntergaden saa gave de dem til at støie og strax derpaa til at løbe - jeg forstærkede mine Skridt; Men forinden jeg naaede Tummelpladsen hørte jeg en ynkelig om Hielp Raaben blandet med Forsikringer om at have gaaet ganske rolig og være uskyldig; jeg gav mig nu til at løbe, men da jeg kom til den Overfaldne var han paa Benene, men klagede sig over Smerte i Hovedet Næsen var stærk i Blod - Overfalderne havde forladt ham efter at have kastet ham i Gaden og givet ham adskillige Slag paa Hovedet Saa kom endnu 3 til 4 velklædte Mennesker til, hvoraf den ene fortalte at være bleven stødt overende ligeledes uden at have forbrudt sig det allermindste. Vi kaldte adskillige gange høit paa Vægteren, som jeg formodede maatte sidde i Ro i en Kælderhals, da han ikke saaes paa Gaden, men han lod sig ikke tilsyne, tilsidst opdagede jeg ham i en Port, hvor han ganske flegmatisk og ligegyldig anhørte min Fortælning om Overfaldet, dog, det er ikke første Gang han har udvist lige Flegma paa sin Post; thi for ikke meget lang Tid siden hørte jeg fra mit Værelse, at en blev anfaldet paa Hjørnet af Myntergaden og Gottersgaden, og anraabte Vægteren forgæves om Hielp. Den Mand, der har opgivet Udgiveren Ovenstaaende, vil have denne Vægter herved advaret, da han, hvis denne Bekjendtgjørelse ikke vil frugte, kan vente næste Gang, at blive angivet paa vedkommende Sted. For denne Gang kan det beroe herved.
Politivennen, 1800-01-01
Bøn til Magistraten. Vejen fra Vester Ports Allee ned til Tømmerpladsen er nu blevet det utaaleligste Ælte der kan tænkes. Da Magistraten holder to Karle derude for at udjævne det ukørte Gadeskarn, saa vilde man være dem særdeles forbunden, hvis disse Karle maatte tillige faae Ordre at skovle en Sti reen for Fodgængere.
Politivennen, 1800-01-01
Bekjendtgjørelse. Det tilsendte Bidrag: Bøn til Hr. Raadmand Skibsted om at tage sig af de stakkels Mennesker, der ønske sig Tidalers Øl, og ofte ikke i halv eller helt Aar kan faae det efter at det er bestilt, kan ikke indrykkes, da det tillige fortæller at nogle af Bryghusets Karle, der selv have Udsalg i Byen, altid strax faae af dette Øl. Vil Indsenderen sende sit Navn, saa skal Bidraget vorde indrykket, ellers ej; da slige slemme Beskyldninger bør kunne bevises, førend de skrives.
Politivennen, 1800-01-01
Uordener. 1) Da hvis Pligt det er, at besørge Reenholdelsen, af Fortoget langs med Charlotttenborg i Nyhavn, anmærkes at bortskaffe den Is som der henligger og langsom borttæres af Mangel paa Sol, men imidlertid holder Fortoget stident og glat. 2) Uden for obakspinderens paa Hjørnet af Vestergade ogarsbjørnstræde har længe ligget en fier Junke Is og Sne m. v. som nøder Fodgængere at søge ud i den sølede Gade. Man haaber at Ejeren raader Bod Derpaa. 3) Atter fortjener den Vanrygt at paaankes, som fra vedkommende Kirkeværgeres Side er viist paa Helliggejstes Kirkes Fortoge og Gadeparter i denne Vinter. Endnu ligger fra tre fire Froster en lang Vold af sammentøet og sammenfrosset Is og Sne paa Kørebroen i Vimmelskaftet saa langt som Kirkens Grund gaaer. Et Menneske, som af en jagende Vogn indhentedes paa den Side af Gaden, og ikke kunde komme over til Den anden Side, vilde nødes til at redde sig op paa denne Vold, med den største Fare for at falde ned enten paa hin Side i Rendestenen eller paa denne under Vognen. Ogsaa paa de andre Gader sees Isbanker omkring Kirken. Det lader som om Tøen vil holde, og bedst raade Bod herpaa. Men tillige maatte man ønske en anden Vinter større Agt og Omsorg vist af Vedkommende for Publikums Sikkerhed. 4) Bag ved den store Stabel af Magistratens Brænde ligger en lille Rakkerkule bestaaende af en Del flaaede Hesteaadsler. Halvtredsindstyve Skridt derfra staaer Artilleriets Sygchus i Bastionen. Den Stank denne Pestkule nu med Tøen og hele Foraaret vil give af sig, vil sikkert være meget skadelig for de Syge. Den som bortskaffer disse Aadsler og forhindrer deres Henkastelse for Fremtiden, fortjener det Offentliges Tak, det være nu Artillerikørets Skæf, eller Stadssysikus, eller Magistraten, hvis Pladsen er. Deraf udgivet siden sidste Generalforsamling:
Politivennen, 1800-01-01
En Renovassionskudsks Uforskammenhed. (Indsendt.) I Eftermiddags Kl. 4; mødte jeg paa Østerbro en Vognmandsvogn med Gaderenovation, der flød bag ud af Vognen meget stærk; ved atnærme mig den, saae jeg Bagsmækken istedet for at staae, hvor den burde, laae plat ned i Vognen i Midten, enten var der ingen Nummer paa Vognen eller det var ej synligt for Snavs. Efter al Formodning maae Commissarierne være syge og sengeliggende; -thi ellers havde Karlen vel ej vovet denne Handling. Udgiveren har ofte været Vidne til denne Handlemaade hos Kudskene, og troer, thi man bør dog stedse troe det bedste, at de ved denne Falskhed allene have til Hensigt at undgaae, at ikke de elendige Hellemisser deres Prinsipaler give dem for Vognen skulde styrte for dem undervejs.
Politivennen, 1800-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De i Politivennen paaankede fejlende Gadenavne paa Hjørnet af Blankogaden og Bredgaden ere strax efter blevne paamalede. 2) De Aadsler der henlaae paa Vejeg uden for Østerport, og hvorover klagedes i disse Blade ere nu borttagne. Man ønsker at Vedkommende, der have vist sig saa opmærkomme for Publikums Tarv, maatte faae Spor paa de Mennesker, der vove at begaae slig en Uorden. 3) Addressavisen har nu igjen vedtaget at avertere Onsdagsprædikanterne.
Politivennen, 1800-01-01
Uordener 1) Paa Fortoget ved Hyrekudskens Hus i store Strandstrædet ligger en Dynge af Urenlighed, som synes at være lagt for at gjøre Vejen usikker og ubehagelig for de Forbigaaende; det lader ogsaa som samme har sit faste Sted der, da den har lagt i et halvt Aar. 2) Ligeledes paa Fortoget ved Totts Palais staaer man Fare for at brække Arme og Been, da Lemmen som er over Kælderen er saa skødesløs lagt paa, at naar man træder paa den, falder den ned i Kælderhalsen med den ene Ende, især er det ubehageligt og højst farligt om Aftenen. Denne Uorden formoder man at Vedkommende snarest muligt vil see ophævede. 3) Det er, om ret mindes, tilsorn paaklaget i deres Blad, at Marschandiserne paa Hjørnet af Vimmelskaftet og Badstustrædet aldeles opfylder det alligevel elendige Fortog ud i Badstustegee med Kister og Skrammel, saa at ingen kan betræde det; og denne Betrædelse er saa meget mere nødvendig, som ligeover for er et Hus under Bygning, hvor aldrig, som sædvarligt ved slige Bygninger, bliver fejet eller bortført; man maae da, formedelst denne Marschandisers Uforskammenhed, ganske overgive sig i Skarnet, og, naar Amagerkonen paa samme Hjørne udbreder sig, nødes man at gjøre en Cirkel langt ud i Vimmelskaftet for at komme frem. Dersom Politivennen endnu engang, som ønskes, gjør Erindringer herom, og Marschandiseren endda fremturer i sine Fornærmelser mod de mange Fodgængere, som endelig maae daglig den Vej til deres Forretninger, saa troer man, det ikke kan ansees for Vold, om man selv rydder disse Kister til Side. 4) Paa den saakaldte Østre Landevej, fra Bager Kjøbkes Hus af, langs op med Stædet Petersfeldt, nu Nøjsomhed kaldet; paa den ene og det nye Salpeterværk paa den anden Side, har hele forrige Sommer, og denne hele Vinter, hersket den uforsvarlige Uorden, at Vognmænd og andre, aflo? ? Renovavion og Sne, saa Vejen paa Siden er aldeles ufremkommelig. Nn spørges om ingen Commissair eller Betjent har Opsigt med dette, og naar saa er, hvorfore det ikke bliver forekommet. *) I Aabenraa hvor Passagen ikke er saa ubetydelig, findes 2de Gadelygter ved den saakaldte Ambassadeurens Gaard der nu tilhører Hr. Assessor Horn, som sidde saa lavt, at det næsten ikke er muligt, især for et Nenneske af almindelig Vært, at passere det meget smale Fortog, uden at faae et uventet Stød paa Panden af Lygtestængerne. Foruden dette ubehagelige gjøres Fortoget for den meste Tid af Dagen upassabelt, just fordi disse Lygter sidde saa lavt at Gadedrængene bruge dem til deres gymnastiske Øvelser. 6) Hjørnegaarden af Reverentsgaden og Vingaardsstræde mangler Gadenavne. Det lader som Ejeren selv ikke er enig med sig om Beliggenheden, da han har averteret nogle Gange: paa Hjørnet af Reverents Gaden Vingaardsstræde og Ko,ens Nytorv. En Beliggenhedsom er umulig.
Politivennen, 1798-01-01
Uorden i Dyrehaven. Paa den saakaldede Hjortekjærsbakke i Dyrehaven ligger tæt ved Vejen et Aadsel, der efter Anseende har været et Hesteføl. Ubehageligheden heraf er dobbelt. Befarer man Vejen med skye Heste, da kan man letteligen komme til at vælte, naar man kjører ned ad Bakken (dette har Anmelderen to Gange været nær ved) den anden Ubehagelighed er den, at i en vid Omkreds er Luften saa igjennemtrængt af Stank, at jeg vil raade enhver, ikke at rejse denne Vej fastende. Burde ikke Skovfogderne, der ellers har Jndseende med Skoven og hvad dertil hører, ogsaa sørge for at føre sligt af Vejen?
Politivennen, 1800-01-01
Noget i Anledning af Slagterboderne paa Kultorvet. Da Torvet unægtelig er bestemt for Bonden, som der sælger sine Vare, og sammes Størrelse ikke taaler nogen Indskrænkning, saa mener man, at de der af Slagtere besatte Fjælleboder burde borttages, da Tilladelsen nok ikke er givet disse Folk paa længere Tid, end andre Brandlidte. Skulde dem maaskee være blevet anvist Plads paa Kultorvet for bestandig, (hvilket dog ikke er at formode, da Ulfeldts-Plads sagtens kunde modtage disse foruden de der værende) saa burde de dog flyttes hen paa et mere bekvemt Sted, f. Ex. højere op paa Torvet langs med Kørebroen, da de paa det Sted hvor de nu ere oprejste, betage nogle Husejere Udsigtens Behagelighed, ikke at tale om, at Folk i daarligt Vejr maae nødes til at gaae i det Skarn, som Slagterne, for at have rent uden for deres Boder, feje hen ad Husene til, da det just burde ligge paa det Sted, som de optage, indtil det af Gadevognene kan blive bortført.
Politivennen, 1800-01-01
Daarligt Maaneskin paa Skjærtorsdag Aften. Denne Aften var regng og usædvarlig mørk indtil herimod Kl. 10,, da det begyndte lidet at klare vp. Imidlertid da det iburde være Madneskin, vare ingen Lygter tændte. Da nu Vægterinstruxen af 14 Sept. 1798 (see Politivennen No. 56) i 4de Post byder Vægterne: at de i extraordinær og uventelig indfaldende Taage eller Mørke skal indhente nærmere Ordre om Lygternes Tændelse hos Vægterlicutenanten, saa maa den Ubehagelighed og Usikkerhed, Publikum bemeldte Aften saa abderitisk udsattes for, falde enten Vægterlieutenanten eller Vægterne til Deel, og ikke Magistraten (hvilket Folk synes at gjøre ved at kalde slig Formørkelse Magistrats-Maaneskin) der ved ovenanførte Bud har viist, at den ikke ønsker saadan Uorden.
Politivennen, 1800-01-01
Fra en Billardspiller. I offentlige Huse maatte Skjertorsdagen og Langfredagen over ikke spilles billard. Kort, Skak, Dam o. s. v. saae man derimod spilles saa meget man vilde. Mangad nok vide om denne Kgrambolage af Aandelighed i billardstuen og Verdslighed i Kortstuen har sin Grund i Loven eller ikke.
Politivennen, 1800-01-01
Advarsel til Rejsende der ankomme til Hirseholm. Paa det at de Rejsende, der hungrige, tørstige og udmattede af Rejsen maatte haabe at kunne restgureres hos Vertsh sholder Schrødersen ved Slottet sammesteds, ikke skulle skuffes paa den ubehageligste Maade i deres Forventning, meddeles her den Modtagelse et Selskab fandt i denne Mands Hus d. 29 Marts sidstleden. Dette Selskab, som bestod af Personer, tildeels Damer, der i andre Lande og andensteds her i Landet, vare vante til en forekommende og artig Opførsel af Gjæstgivere, maatte her taale en usleben og ubehøvlet Verts Adfærd og Svar. Paa deres Erklæring, at de vare komne for at forfriske sig hos ham med et godt Middagsmaaltid, fik de til Svar: at de her slet intet kunde faae. Da en af Selskabet imidlertid saae en skjønne Kalvefjerding ligge paa Køkkenbordet, og bad om at faae noget af den, svarede den fine Mand: Kan De ikke see den er raa? Da endelig Damerne overhængte ham for at faae noget hvad det saa var, erklærede han. at for deres Skyld vilde han see hvad han kunde gjøre, og Selskabet fik da nu et koldt Maaltid bestaaende af: En Levning (omtrent Hælvten) af en Kalkun, et lidet Stykke Boeufala Mode nogle Skiver sprengt Gaas, 12 blødsødne Æg, lidet Smør, et heelt og et anskaaret Suurbrød, 3 Flaske fransk Brendeviin, 2 Flasker Rød-Viin, en Kande Kaffe, en Spølkom Melk, og noget Melis-Sukker paa en Underkop, og til Kudsken et Stykke Smørre-Brød; herfor blev forlangt, og af de Rejsende betalt 4 Rd. 3 Mk. 8 s. Dette havde man ved en artig Imodtagelse ej reflektert paa, men formedelst Schrødersens Burskhed, bad man ham om en Nota paa det Erholdte, for deraf at see Priserne. Dette nægtede han, men mundtlig opregnede han samme saaledes: For Maden 5 Personer 4 1 Rd. 4 Mk. 2 Mk. for 2 Flasker Viin som ellers paa slige Steder koster i det højeste 3 Mk. Flasken, 1 -2. A 4 Mk. en Kande Kaffe, paa højst en 1 -8Sk. Fjerding Bønner samme blev regnet for 5 Portioner 4 1 Mk. 8 Sk. Koster ellers pr. Por;ion 1 Mk. 4 Rd. 1Mk. 5 Sk. de resterende 2 Mk. formodes at være regnet for Brændevinen og det Stykke Smørrebrød til Kudsken. I dette Vertshus saae Selskabet ingen trykt Angivelse af Priser paa Fødeog Drikkevare at hænge, som dog ellers bør være. Det samme har man ogsaa savnet i Posthuset, hvor de med Posten Rejsende sædvanligen spise, og hvor man ellers beværtes ret godt. Man synes, at Magistraten i Hirschholm kunde gjøre sig fordelagtig bekjendt af de mange igjennem Hirschholm Rejsende, ved at faae disse Prislister ophængte paa begge Steder.
Politivennen, 1800-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De i Politivennen 102 ommeldte Gadelygter i Aabenraa ere i Mandags strax borttagne. 2) De paaankede manglende Gadenavne paa Hjørnet af Prindsens Palæ og den ligeover for liggende Gaard ere strax blevne paamalede. 3) Ligeledes ere de paa Magistratens Brændeplads henslængte Aadsler, der snart kunde blive farlige, i Tide borttagne. 4) Tre af de her fra Arrest undvigte og efterlyste Fanger ere af Byfogd Kolding i Saxkøbing paagrebne. Til Uhæld undslap den fjerde, Nøglemanden fra Løbels Gaard.
Politivennen, 1800-01-01
Uordener. 1) Ved Huset paa Hjørnet af lille Strandstræde og St. Anna Plads No. 95 Litr. A. er paa Fortoget en opstaaende Pumpe, hvorved er et slemt Hul for de Forbigaaende. Anmælderen heraf kan bevidne det, som selv har faldet der; man ønsker at dette maatte blive efterseet. 2) Paa den ny Højbropiads er ved den nederste Pompe henførte nogle hugne Kampesten, formodentlig til den snart anlæggende Fliserække. Disse Stene ligge imidlertid til Anstød for Gaaende, som krydse Pladsen. Skulle de blive liggende, maatte med Rette en Lygte sættes ved. Ligeledes have Gaaende adskillige Gange stødt paa Stene som Sælgeog Fiskekoner have ladet ligge, hvilket de ikke burde. 3) Uden for No. 24 paa St. Anneplads ere to Afvisere, der hælde saa stærkt ind over Fortoget, at den, som ikke kjender dem, men gaaer ligefrem ad Fliserækken, kan komme til at støde sit Knæ meget farligt. 4) Den samme Fare udsættes man for paa Amagertorv, hvor en Aviser, der er løs ligger ind med Hovedet over Fliserækken. *) Dersom der boer nogen i den lille Gade-Ende som fra Charlottenborgsiden gaaer ind til Mynten, da maae disses Udsigt findes meget ilde skæmmet, ved den Uendelighed af tomme Tønder, som fra det tæthosliggende Pakhus udsættes der. Tillige kan den Luft, som fra disse Tønder maae søge ind af ethvert Vindue, der til Forfriskning aabnes, ikke være meget yydig. Man haaber derfor, at Tøndernes Ejermand er saa veltænkende at bortskaffe dem fra dette Sted.
Politivennen, 1800-01-01
En Tildragelse ved Nørreports Vagt. Skjertorsdag d. 10 April d. A. om Eftermiddagen Kl. 1, slet, kom endeel Mennesker ved Nørreport for at gaae ud af samme. Men fandt til Forundring at Porten allerede var lukket. Endel henvendte sig til Portbetjenten ved den yderste Stakitport og bad ham lukke dem ud. Han vægrede sig derved og sagde, at den vagthavende Officier havde befalet ham at lukke, nogle henvendte sig til bemeldte Officeer og bad ham, da Kl. endnu ej var 2, at lade dem komme ud af Porten. Han svarede blot: der var løst af, og De kan anklage mig; hvorpaa man henvendte sig til Gouverneuren, og først da begyndte Klokkerne at ringe 2. Gouverncuren troede sig ej bemyndiget til at lade Porten i jen oplukke siden den engang var lukket; men var villig til at lade Sagen undersøge, naar herom blev indgivet skrivtlig Klage. Da Vedkommende forfejlede deres Hensigt at komme ud af Porten til den af dem bestemte Tid, finde de en Anledning til at indgive Klage, som vilde forvolde dem og andre Tidsspilde; men troe sig pligtige at bekjendtgjøre dette, for at andre, der havde nødvendige Erinder ud af Porten om Helligdagene, kunde indfinde sig der, forinden den posthavende Soldat behageligen aføstes, og derved undgaae den Ubehagelighed at vende tilbage: i øvrigt synes det ej ubilligt, at de øvrige Porte, saaledes som Vesterport, stode aabne under Prædiken, hvilket vist ej vilde forhindre Kirkesøgningen.
Politivennen, 1800-01-01
Svar til Jens Bech. At den foregivne Anklager i Politivennen No. 101 sigter mig, indsees meget vel. Til Svar paa hans Opfordring tjener: jeg er 81 Aar gammel, at naar jeg om Fredagen, for Nyeaar om Torsdagen, har tilsagt Avisbudet, har som oftest Alderens Svaghed, Dagen derpaa hindret mig i at udøve mit Kalds Pligter om Søndagen, hvortil den bedste Villie aldrig har manglet. Jeg har i 39 Aar forrettet mit Embede uden Nogens Anke. Dersom jeg da nu, en Mand der er ved Gravens Bredde, har benyttet mig af fremmed Hielp, troer jeg, denne Frihed vel ikke burde lastes hos mig, som under lige Omstændigheder tilstaaes enhver anden. Er mit Svar Dem tilfredsstillende, skal det være mig kjært. Hvis ikke, beder jeg De ville give Dem det rigtige Navn, jeg kunde maaske da slutte til Deres Bevæggrunde, og deraf bestemme mine Tanker mere passende. Joh. Schynneman. Præst ved det igl. Søe-Qvæsthus.