JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1829-10-02
Freditorerne i Stervboet efter Tienestekarl Jens Christensen Thorning indkaldes herved med 12 Ugers Varsel, til for mig, som Skifteforvalter, at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer. Saa indkaldes og den Afdødes Arvinger at melde sig og legitimere deres Arveret. Skifteretten i Viborg, den 19de September 1829. Gundelach.
Berlingske Tidende, 1829-10-02
J følge Proclama af Dags Dato, hvilket læses ved den Kongelige Landsoverret i Viborg den 21de dennes og ved Viborg Byetingsret den 23de den res, indkaldes herved Creditorerne i Stervboet efter Jomfrue Johanne Kirstine Vorsøe med 12 Ugers Varsel, til at fremkomme med deres Fordringer og deres havende Krav for mig, som Skifteforvalter, at beviisliggiøre. Saa indkaldes og den Afdødes Arvinger at melde sig og legitimere deres Arveret. Skifteretten i Viborg, den 19de September 1829. Gundelach.
Berlingske Tidende, 1829-10-02
Ifølge Proclamt af Dags Dato, hvilket læses ved den Kongelige Landsoverret i Viborg den 21de dennes og ved Viborg Byetingsret den 23de f. M., indkaldes herved Creditorerne i Stervboet efter Kammerraad og Hospitalsforstander Anton Frant; Just med 12 Ugers Varsel, til at anmelde deres Fordringer og samme for mig, som Skifteforvalter, at beviisliggiøre. Skifteret er i Viborg, den 19de September 1819. Gundelach.
Berlingske Tidende, 1829-10-02
Ifølge Proclama af Dags Dato, hvilket læses ved den Kongelige Landsloverret i Viborg den 21de dennes og ved Byetinget i Viborg den 23de næstefter, bliver herved Creditorerne i Stervboet efter Enkeprostinde An Cathrine Ørum, fød Hoeg, med 12 Ugers Varsel indkaldte, til for mig, som Skifteforvalter, at anmelde og beviisliggiøre deres Fordringer. Saa indkaldes og den Afdødes Arvinger at melde sig og legitimere deres Arveret. Skifteretten i Viborg, den 19de September 1819. Gundelach. Enhver, som maatte have noget at fordre i Stervboet efter min afdøde Fuldmagtig Peter Abraham Møller, indkaldes herved tied 12 Ugers Varsel, at anmelde og bevise deres Fordringer for mig, som Skifteforvalter. Nyekiøbing paa Falster, den 13de September 1829. Møller.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
udenlandske Efterretninger.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Hamborg, den 2den October. Den sidste preussiske Statstidende indeholder følgende Efterretning: dateret Warschau den 26de September. En Depesche fra Grev Diebitsch-Salbansky melder, at en definitiv Fredstractat imellem Rusland og Porten er den 14de September undertegnet i Adrianopel af Hs. M. Keiseren af Ruslands og Sultanens Befuldmægtigede.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Constantinopel, den 6te September. Hovedstadens Tilstand er meget foruroligende; kun en snar Fred kan frelse den fra en frygtelig Catastrophe, der maatte have det tyrkiske Riges Undergang til følge. En Sammensværgelse, som blev styret af Astrologer, der ere her meget anseete Mænd, og ikke havde mindre end Sultanens og hans Søns Aflivelse til Hensigt, blev vel heldigviis saa betimeligen opdaget, at hensigtsmæssige Foranstaltninger kunde føjes til at redde Sultanens Liv, men Stemningen vedbliver at være den samme Den fjendtlige Armees Nærmelse, hvis Forposter ikkun ere 5 Mile, herfra, vilde forvolde en almindelig Omstyrtning og give Jldesindede Mod til at udføre deres Anslag. Den engelske Gesandt, Hr. Gordon, har derfor holdt det for raadeligt, at lade nogle engelske Krigskibe komme til Havnen, for i Nødstilfælde at yde Sultanen, Bistand og de engelske Undersaatter i Constantinopel, Beskyttelse. Tillige har han, i Forening med den franske Gesandt, Grev Guilleminot, henvendt sig til General Diebitsch, forestilt ham Hovedstadens Stilling og bedet ham om at opsætte hans militære Operationer. Denne Opsættelse blev vel ikke bevilget, men det synes dog, at den russiske Overgeneral med beraad Hu ikke har ilet med sine Troppers Marsch imod Hovedstaden, for at lade Sultanen Tid til Fredsunderhandlingerne, hvis sidste Termin Overgeneralen har bestemt til den 13de September. Der synes altsaa ingen Tvivl at kunne være om, at Freden jo vil være definitivt sluttet den 14de September; især da Ruslands Fordringer ingenlunde ere overdrevne, og England og Frankrige opbyde Alt, for at gjøre Ende paa Krigen. Der forsikkres, at England og Frankrige i alt Fald ville garantere Fredstractatens nøiagtige Opfyldelse af Porten. Fredsbetingelserne angives at være følgende: 1) Opfyldelsen af den i Akierman sluttede Tractat. 2) Fri Skibsfart for russiske Krigs- og Koffardieskibe fra og til det sorte Hav. 3) Ti Millioner Ducater, som Erstatning for Krigsomkostningerne. 4) Den russiske Handelstands Skadesløsholdelse for det Tab, som den i de sidste Aar har lidt. (Herom skal det Nærmere bestemmes i Petersborg). 5) Fæstningerne Gjurgevos og Brails Sløifning. 6) De asiatiske Fæstninger Anapas, Pots og Afhalziks Afstaaelse for bestandig.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
7) En ny politisk Regulering af Fyrstendømmerne Moldau og Wallachiet, som skulle erlægge en aarlig Tribut til Porten, dog blot i Penge, og en limitteret Sum; Hospodarerne skulle vel udnævnes af Keiseren og Sultanen i Forening, men uden at Porten tilkommer nogensomhelst anden Jndblandelse i disse Provindsers indre Bestyrelse.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Hvad den Londonske Tractat af 6te Juli, angaaer, da vil sandsynligviis derom i Fredstractaten kun forsaavidt være Tale, at Porten forpligter sig til, ufortøvet under de tre Magters Medvirkning, at tilendebringe denne Sag. Det hedder, at de tyrkiske Deputerede, der i Adrianopel føre Underhandlingerne, havde taget i Betænkning at underskrive disse betingelser, men at de efter General Diebirsch Erklæring, at Ratificationen maatte paafølge inden den 13de September, da han i modsat Fald vilde rykke ind i Constantinopel, beqvemmede sig til Alt, og bade Sultanen, ufortøvet at samtykke betingelserne.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Jmidlertid vil selve Fredens Gjenoprettelse neppe være tilstrækkelig til at betrygge Sultanen mod et Attentat af hans Undersaatter, og Chosrev=Paschas Udnævnelse til Devlet Nasii (Rigsforstander) har endnu mere forbittret Gemytterne; thi denne Mand(der har været Sultanens Medhielper ved hans Reformer) er almindeligen forhadt. Selv i Forstaden Pera svæver man i stor Frygt. Man frygter nemlig, at de Jldefindede ville skride til det sædvanlige Middel, at paasætte Jld, for dog omsider at drive deres Planer igjennem. Henrettelserne vedvare, og skee sædvanligviis om Natten. Men Sultanen vedbliver stedse at være i Fare, dersom han ikke vender tilbage til det gamle System, og opgiver sit Ønske, at hæve Tyrkerne til europæisk Civilisation. (Disse Efterretninger og Fredsbetingelserne, som Allgemeine Zeitung og flere tydske og engelske Aviser have anført, indeholdes ogsaa i Hamborger Neue Zeitung, som derved gjør den Bemærkning : Hine Tractatens Betingelser ere endog i Berlin og Warschau endnu ubekjendte for ellers vel underrettede Statsmænd. Ogsaa den østerrigske Jagttager af 25de September tier aldeles herom. Men i Wien udbredtes nyligen ved Handelsbreve det Rygte, at Schumla havde overgivet sig.)
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Adrianopel, den 5te September. Vore Strabadser ere nu tilende. I dette skjønne, frugtbare Land kan let blive sørget for vore Fornødenheder, og da vi hos de gode Osmanlis, finde en næsten broderlig Modtagelse, saa troe vore Soldater at være i Paradis, ligesom de i forrige Aar, frygteligen martrede af Lidelser og alle Slags Savn, troede at vandre gjennem Helvede. Troppernes Sundhedstilstand er ypperlig; de Syges Tal er endog mindre end under Freden i Garnisonerne. Det viser sig her tydeligt, hvilken Jndflydelse den moralske Stemning har paa selve den physiske Tilstand. Ber Soldater, beggeistrede af Seiren, ere blevne til andre Mennesker; af Naturen stærke og vante til at undvære, har dette Feldttog hærdet dem; de give indbyrdes Agt paa hverandre, for at haandhæve Orden og Disciplin; vi gaae til Constantinopel, sige de, dette er mere værd end alle de Skatte, som vi kunde røve de stakkels Tyrker. Viser en af deres Kammerater sig tilbøielig til at begaae Uordener, saa tilraabe de ham. Reiseren og Fader Diebitsch, vilde ikke vide af Slig, og denne er ikke sielden tilstrækkeligt til at afskrække, fra Uordentlighed. Det besynderligste er, at vore Leverandører strengt bevogtes af vore Soldater, saa at Utroskab, der ellers var saa sædvanlig, nu er meget sjelden. Overgeneralens rolige, strenge og tillige menneskekjerlige, Aand har virkeligen gjort Under. Ligesaa dristig som forsigtig, indgyder han Tropperne en ubetinget Tillid, og hvad end er mere paafaldende, der viser sig nu intet Spor af Rivalitet mellem Generalerne. Alle kappes med hverandre om at understytte Overgeneralen i hans store Planer, De yngere Officerer klagede vel i Begyndelsen over alt for stor Langsomhed ved Fremrykningen, men Erfaring har lært dem, at Fordelen er desto større, naar der intet Skridt voves fremad, før Alt i Ryggen og paa Siderne er fuldkommen sikkret. Vi vidste forud, at han alligevel ikke var uvirksom. Jngen vover sig til at ville gjette Feldtherrens Planer ; thi han er tavs og klog saa at Jngen kan gjennemskue ham, og endnu mindre overraske ham. Vi have undertiden i Hovedqvarteret seet Personer, som med særdeles diplomatisk Fiinhed søgte at sondere Generalen, men han forstod stedse, med den største Hoflighed at beskjeftige dem, indtil de omsider mærkede, at Tiden for deres Hensigter var forløben. Derved har han ogsaa vænnet os til, ikke at spilde vor Tid med unyttig Politisering, men - enhver paa sin Post at gjøre hvad der egentligst er os foreskrevet.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Triest, den 16de September. Fra Grækenland erfarer man, at Grev Capodistrias har opgivet sin tidligere Beslutning, at drage sig tilbage fra Forretningerne, og at han nu meget meer synes at være betænkt paa, for bestandigen at sikkre sig Anliggendernes øverste Bestyrelse; de nye græske Mynter ere udprægede med hans billede.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
J Corfu vilde man vide, at adskillige engelske, ved Malta staationerede, Skibe havde faaet befaling til at seile til Corfu, for det at tage Landtropper ombord. Styrken af de engelske Tropper paa de joniske Øer angives overhovedet til 10,000 Mand. Betydelige Pengeforsendelser til Lord=Overcommissairen skulle være underveis fra England. Meningen, at Paschaen af Ægypten nærer den Hensigt, at gjøre sig uafhængig af Porten, fornyer sig, og derom vare i Alexandrien mangehaande Rygter. Blandt Andet paastodes, at den Commissær, der af Sultanen blev afsendt til Kairo med Befaling, at den ægyptiske Flaade skulde løbe ud, var sammesteds bleven qvalt. Alexandriens hurtige befæstning bringes i Forbindelse med hiin Formodning. Paschaens første Krigsminister, siges der videre, skal være stillet for en Krigsret, for at aflægge Regnskab for sin Bestyrelse. Da han imidlertid skildres som en udmærket, og af Landet fortjent Mand, saa var man af den Mening, at om han end havde gjort sig skyldig i nogle Misgreb, vilde Paschaen dog tage Hensyn til hvad han hidtil havde udrettet.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Ancona, den 13de September. Florentiner-Avisen melder fra Argos under 15de August, at den græske Nationalforsamling har tilendebragt sine Arbeider. Den bekræftede de to foregaaende Forsamlingers After, og bevidnede Grev Capodistrias sin Tak og Antagelsen af alle hans Forholdsregler. Panhellenion (Statsraadet) skal herefter kaldes Senater (Gerusia); af en Fortegnelse paa 63 skulle 21 (og blandt disse 6 af Præsidenten) vælges til Medlemmer af dette Senat. Georg, Sissini præsiderede i Forsamlingen. General Tregel erholdt Over commandoen over alle regulaire Tropper, og den allerede afreiste Oberst Heidegger tilkjendtes eenstemmig Tak og en græsk Generals Grad.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Argos, den 18de August. Præsidentens Regjerings=Handlinger have fundet eensstemmigt bifald; som Beviis paa Erkjendtlighed og Tillid, ere hans Fuldmagter blevne bekræftede og, under følgende Bestemmelser, udvidede. Præsidenten autoriseres til at underhandle med de udenlandske Magter, under Jagttagelse af de i Epidauros udstædte Instruktioner. En af disses vigtigste Clausuler er Emancipationen af Candia. Den provisoriske Regjering vedbliver, og istedet for Panhellenion træder Gerusia (Senatet). Der skal da skrides til at fastsætte en definitiv Regjeringsform. Det besluttedes eensstemmigt, at det lovgivende Corps skulde for Fremtiden bestaae af to Kamre og Overhovedet for den fuldbyrdende Magt Fremdeles besluttedes Oprettelsen af tre Monumenter, et i Navarino, et andet i Petalidi, hvor de første franske Tropper, landede, et tredie i Grækenlands tilkommende Hovedstad, paa hvilket de i den hellige Kamp faldne Philhelleners Navn skulde indgraves. Der skal stiftes vor Frelsers Orden; de fire første Kors af denne Orden ere tiltænkte Admiralerne Codrington, Riga og Heyden samt Marschal Maison. Congressen skal strax træde sammen, saasnart de tre Magter have afgjort Grækenlands Skjebne London, den 23de September.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Den 18de d. M. ere atter flere russiske Krigskibe seilede gjennem Canalen. Et britisk Transportskib mødte paa Høiden af Portland to Linieskibe og en Fregat, der formodentlig vare bestemte til at forstærke Admiral Heydens Eskadre. General Santa Ang har under 29de Juli fra Jalapa udstedt en overordentligen energisk Proclamation til Jndvaanerne i Veracruz, som ganske bortrydder al Mistanke om en Forstaaelse med Spanierne.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Henved 6000 Baandvævere have nylig sammenrottet sig i Nuncton (i Nærheden af Coventry) og udøvet de groveste Excesser. Flere Personer lode de baglænds ride paa Æsler, og en Hr. Taylor blev ellers mishandlet.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Ministerialbladet Courier siger: En Artikel i Constitutionel vil vide de Betingelser, under hvilke Keiser Nicolaus vil slutte Fred Vi tale herom blot for at bemærke, at denne Artikel ingen Tillid fortjener. Saa stor end Russernes Fremgang har været, saa giver den dem dog ingen Ret til at fordre, at det tyrkiske Monarkies Tilværelse i Europa skulde ganske stilles under deres Vilkaarlighed. Ligesaa lidet troe vi, endog om disse Fremskridt havde været langt større, og Constantinopel selv blev besat at deres Tropper, at Keiser Nicolaus vilde forsage sit Maadehold. At Monarken nu fordrer Meer, end han vilde være nøjet med, dersom Tyrkerne havde samtykt i at underhandle med ham ved Slutningen af det første Feldttog, eller før Russerne havde passeret Balkan, det lader sig ganske naturligen forklare, og at han ogsaa kan handle saaledes, uden derfor at gjøre Brud paa sit Maadehold, lader sig aldeles ikke nægte. Thi Spørgsmaalet om Maadehold er meget Relativt, og maa som saadant betragtes af Alle, der med Apartiskhed betragte denne Gjenstand. - Men hvor høje Betingelser han end maatte foreskrive, saa har hans hidtil udviste Forhold været et saadant, at det bestyrker den Troe, at han ogsaa under denne Lykkens Medgang endnu stedse vil lade sig lede af store og ædle Grundsætninger. Fortsættelsen af den Krig, som han, efter enhver vigtig af hans Hær tilkjempet Fordeel, har tilbudet sig at lade ophøre, tvang ham ogsaa til nye Udgifter, og det er altsaa hverken paafaldende eller uretfærdigt, om han nu fordrer en større Erstatningssum end før. Om han sildigere, med Hensyn til Portens udtømte Skatkammer, vilde, ved Udsonningen, forandre denne Skadeholdelses Gjenstand til at fordre en større Fordeel for hans Søehandel, eller Besiddelsen, af visse Søehavne og Fæstninger i Asien, er et Spørgsmaal, som først i Fremtiden kan bedømmes, skjøndt vi ere tilbøielige til at besvare dette med Ja. Men at han under nogensomhelst Omstændighed vilde fordre en temporær Besættelse af Adrianopel, og Fæstningerne ved Bosphorus; dette er, som vi have al Grund til at troe, aldeles ikke er at frygte.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
The Times erklærer den Beretning i franske Blade, at Hertugen af Wellington skulde have meddeelt den spanske Gesandt i London en Liste paa emigrerede Officerer, som havde stiftet en Sammensværgelse til en Revolution i Spanien, for aldeles ugrunParis, den 16de September.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Den 23de September udkom her: "Lafayettes Reise gjennem Frankrige. 100,000 Exemplarer tryktes af dette Skrivt og sælges til den laveste Priis.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Grev Mallarme, af en meget anseet Familie, der er dømt til syv Aars Tugthuusstraf, stod den 21de September offentligen i Gabestokken, og blev derefter henført til Tugthuset. Medens han stod i Skjændselspælens Halsjern græd han bestandig. J umindelige Tider have vore sydlige Provindser ikke havt et saa ugunstigt Veirligt, som i denne Sommer. Himmelen har uophørlig været bedækket med Skyer, og tillige har midt om Dagen en Skumring fundet Sted, som under en Soelformørkelse. ViindrueCastanie= og Mais=Høsten vil desværre uden Tvivl have et meget slet Udfald.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Den 10de d. M. ere fire Vogne med Jesuiter afgaaede fra Regi i Hertugdommet Modena til Chamber.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Berlin, den 26de September. En Coureer har hidbragt følgende Efterretning; Adrianopels Jndvaanere tvivlede endnu den 19de August paa, at den russiske Armee trængte frem til deres gamle Hovedstad, deels fordi en saadan Begivenhed i Historien er uhørt, deels fordi de tyrkiske Anføreres skjulte for dem, hvorledes Sagerne paa Krigsskuepladsen virkeligen forholdt sig, og tvertimod, endnu kort inden Russerne fra Slagen ved Bujukderbind med deres i Solen glimrende Vaaben marscherede frem i frygtelige Colonner, havde paastaaet, at den russiske Armee var slagen, adsplittet o. s. v. Om de selv herom vare overbeviste, er vanskeligt at bestemme, men vist er det, at der med den yderste Efterladenhed arbeidedes paa befæstningsværkerne, saa at Russerne rykkede ind i halvfærdige Redouter. Adrianopel har i Øvrigt forholdt sig fuldkommen rolig, og Jndvaanerne vise sig endog egen Drift selv tjenstvilligere end Sejerherrerne forlange. De Forraad, som man i Adrianopel har gjort til Bytte, komme Russerne meget vel tilpas. Uagtet al Gouverneurens i Odessa, Grev Woranzovs Driftighed, som kjendte Mangelen paa Transport=Qvæg i Sletterne ved Aldos, da Tyrkerne for storste Delen havde reqvireret samme, eller med Magt slæbt det bort vare, med Hensyn til den fremad rykkende Armee, nogle Betænkeligheder opstaaede. Sultanen har imidlertid saa rigeligen samlet for de tappre Seiervindere, at alle disse Bekymringer ere nu forsvundne. I Adrianopel er ogsaa Alt forblevet ved det Gamle; ikkun Krongodserne have vexlet Herrer. Paa Bibliothekerne skal man have fundet mange Sjeldenheder, og man lover sig meget betydelige Resultater, ogsaa for Videnskaberne, af denne Stads Fald. At Freden endnu ikke er sluttet, er ene Sultanens Haardnakkenheds Skyld, som aldeles ikke vil troe, at det staaer sig saa ganske slet med hans Sag. En behjertet Diplomat har raadet Reis-Effendi, selv at reise med sin Herre til Adrianopel og haandgribeligen overtyde sig om Russernes Nærværelse der. En panisk Skræk har bemægtiget sig Mahomedanerne; de troe den gamle Spaadoms Opfyldelse nær, at det Folk fra Norden nu rykker frem, der skal ødelægge dem, og at Jntet kan forhale deres Undergang.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Fra Donau, den 12te September. Russernes Seire over Tyrkerne blive stedse meere almindeligt erkjendte som et ønskeligt Middel til at aabne for det europæiske Fastlands Handel, ved Samqvem med Asien, et stort Marked, der kan og bør sikkres imod den britiske Enevældes Vilkaarlighed. Deraf kommer den levende Deeltagelse, den utaalmodige Nysgjerrighed efter at faae nye Underretninger om General Diebisch's videre Fremrykken paa hans Marsch til Constantinopel. Det er mærkværdigt, at en fremmed Feldtherre kunde i alle Europas Lande, ved Seiervindinger i fjerne Egne, erhverve sig en saa stor Popularitet, af ingen anden Aarsag, end fordi disse Seire tillige synes at virke kraftigen mod den Politik, om hvilken man nu engang er overtyddet, at den viser sig fjendtlig mod Handelens og Jndustriens Udvikling paa Fastlandet. Derfor er man ængstelig bekymret, at Helten Diebitsch skulde ved nogensomhelst diplomatisk Hindring see sig anlediget til, pludseligen at afbryde, sit Triumphtog til Constantinopel. Denne Ængstelighed vedligeholdes ogsaa af dem, som indsee, at der for deres afsondrede Jnteresse kun da endnu er Noget at haabe, om det lykkedes dem, at vinde Tid. De udbrede derfor det Rygte, at den russiske Feldtherre har sluttet en Vaabenstilstand paa 16 Dage. Men Tyrkerne kunde i denne korte Tid ikke igjen komme sig af deres Militairmagts totale Opløsning; saa at Vaabenstilstanden ingen anden Hensigt vilde have, end Tyrkernes Haab, at Englænderne derved maa vinde Tid til at komme Constantinopel til Hjelp. At General Diebitsch aldeles ingen Grund har til at give de brittiske Skibe en aaben Vei, oversee Tyrkevennerne som en Ubetydelighed. De londonske Aviser have imidlertid selv gjort opmærksom paa, at de engelske Politikere ikke ere utilbøielige til at sende Skibe ind i det sorte Hav, for at ødelægge de russiske Establissementer. Russerne maatte altsaa ikke gaae tilværks med den vante Forsigtighed, dersom de nu forsømte den eneste Leilighed til, stedse at betrygge sig mod saadanne Trudslers Opfyldelse. Hvor Leiligheden viser sig til at erhverve dødelig Hæder, tør man vel der antage, at Rusland af Føielighed eller af Frygt for Monopolisternes Trudsler, skulde letsindigen ikke ændse en saa gunstig Leilighed, der aldrig vender tilbage, Man seer, hvor daarligen visse Politikere forgiæves bestræbe sig, at mistyde den ædle Keiser Nicolais ophøiede Sindelag. Vera Cruz, den 19de Juli.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
J de sidste Dage af forrige Maaned afgik to Krigs=Goeletter, med Munition og omtrent 100 Mands Besætning, herfra til Campeche, for at gjøre deres Pligt, dersom Spanierne skulde lande der. Vor Regjering havde ikke engang Penge til at betale denne lille Expedition, og var nødt til at tage sin Tilflugt til Kjøbmændenes Kasser, som til dette Øiemed gjorde den et Forskud af 6000 Dollars. Yucatan og vor Kyst kunne Spanierne letteligen erobre; men disse Besiddelser gavne dem kun lidet og Kjernen af Landet ville de derimod aldrig igjen kunne tilegne sig. Det Indre er utilgjængeligt for Fjenden, hvor stærk har end er, formedelst de mange Huulveie, som skulle passeres og hvor saaledes nogle faa hundrede Mand kunne formene en heele Hær at rykke frem.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Spaniernes Udvandring vedvarer endnu stedse, overmaade mange af disse Ulykkelige maae nu falde som Offere for Klimateher. Man regner, at der af disse forviiste Spaniere i de sidste 10 til 14 Dage døde dagligen i Veractuz 12 til 15 af Vomito, thi om Dagen havde vi en Varme af 30 til 25 Graden Reaumur i Skyggen. Endog efterat have indskibet sig, ere de ikke sikkre for denne Sygdom, thi, som vi nyligen have seer paa et Fartøi, der gik under Seil til Ny-Orleans med omtrent 150 saadanne Personer, bære de Spiren til deres Sygdom med sig ombord, hvor Faren da, formedelst Mangel paa Pleie o. s.v., er ulige større. Fra hint Skib bleve dagligen fem Personer, kastede ombord. - Her, hvor Døden har hjemme og hvor den i en lille Kreds raser saa skrækkeligen, bliver den menneskelige Følelse saa forhærdet, at man i Europa ikke herom kan gjøre sig noget Begreb. Den gule Feber, d. e den som hersker her, er ikke smitsom, men man angribes efterhaanden af den formedelst de raadne Dunster, som man er tvungen til at indaande.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Udenlandske Efterretninger.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Kjøbenhavn, den 5te October. J Morgen (den 6te October) Formiddag Kl. 7 holder Hs. Majestæt Kongen Specialrevne paa Amager over Artilleriecorpset, Med Hs. Majestæt Kongens allernaadigste Tilladelse af 11te Juli og 22de September d. A. er Licentiatgraden i Theologien ved Kjøbenhavns Universitet af vedkommende Facultet confereret Cand. Theol. W. Rothe, og ordineret Catechet samt første Lærer, ved Borgerskolen i Nakskov G. P. Brammer.
Berlingske Tidende, 1829-10-05
Ledigt Embede. Under Generaltoldkammer- og Commerce-Collegiet: Et Grændse=Controlleur-Embede ved Toldlinien imellem Nørre-Jydland og Hertugdømmet Slesvig.