JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Danske Mercurius, 1686-09-01
Hans Høye Excellens seis kostelig tractere Den Saxeske Chur-Prinz med andre høje fleere Udi sin hoved telt: For øye og for tand priser Danske mand. Har hver af alting nok og Ded store Førsters bon er tinget udi dage Saa Hamborg denne gang ej hører bomber brage; Nu rykker alting op, saa feide gaar sin vej Og skeer til Gottorp snart god ende paa den rej De SETEMBRI MERCURIUS. Gottorp 15. som lyser land og rige de tvende store lys, Med majestete-glands nu atter til os stige Paa naadens horizont med fremmed Stierne-flok Gud giv af glædis glands dem alle klarhed nok For Kongens høye Ret har Sathan og at giøre Med sager udi aar, men faar paa ny at høre Tingsvinde mod sig læst, at hand er løjnens AandOg dem har løjnen lært, som holde paa hans haand, dyrder Ulven søgte. Guds egne Kirke-mænd ogFor faarne bort at strøe, hand løi det, at de spøgte Med troldoms gøgle-spil og helveds kogleri De dog uskyldig blef Guds sandhed vant dem fri Saa Elle-vild hand var, for Lov og Ret lod brænde forleden af hans folk, at hand og vilde skende Guds egne Altermænd og ved forkunklet ret Optegne Herrens folk paa heveds sorte bret.
Danske Mercurius, 1686-09-01
Tydskland. Hamborg 14. Ed Dannemark til fred begynder nu at hovieSaa mand ei denne gang vil paa os mere posse Nu gaa vi om accord til Gottorp den at naa Saa vi i rolig fred og naade kunde staa. Mand udi midlertid til Glykstad vore skibe For brøden vi har brut beholder udi kibe JntiSEpTEMBER MERCURIUS. Jntil vi give kiøb og rette for os vel Saa Dannemarks Monark faar af os fulde skel.
Danske Mercurius, 1686-09-01
Viens Ra Mahomet blef til er Tyrken ey i øre Saa strengeligen plukt, som mand nu faar at høre. Nu tien ham freden best, om den er kon at naa; Ti ellers tør hand slet bag ud af dansen gaa. For Offen for os var den hede ovn at hede, Saa mangen lif og blod i gruen maatte svede, Der alting op oc ned er over ende kort Saa slig Forstyrring nep er nogen sinde hørt. Med stormerhaand den gik, der spartis faa i live; Ti Døden til sig alt var gerig paa at rive.
Danske Mercurius, 1686-09-01
En steenhob og en ørk er staden bleven lig gammer, naar det saa maa gange til ikrig. antis bytte nok af delig guld oc penge Der Saa Kejserens armee staar neppe til at trænge mange tider end: Det hele UngerlandEr far ved denne seer saa nær i sikker stand.
Danske Mercurius, 1686-09-01
Jtalien. Rom 3. JOr Pave Jnnocens den Cardinale hætte Paa syv oc tyve mænd i Kirken høris sætte: Den gode Peder ei har vist af saadan pragt: Den Christen Kirkis heer er jordiske foragt. VeneSepFEMBER MERCURIUS Venedig 2. a Modon over gik er intet her at mælde de Fra voris Tyrkerkrig, dog tør det muligt gielde Lepante snarlig an. Vort folk er vel i standOglover mod og sejr til baade land oc vand.
Danske Mercurius, 1686-09-01
Polen. Lemberg 5. Ort folk i Vallaki alt frem ad flittig træde At tage det i eed; Men der er lit at æde, Saa der ey længe stand for dennem blive vil; Men de en anden ort maa vende kaasen til Holland. Hag 12. Arocco Konge hid Gesanter lader sende Som paa vor venskab her al deris tale vende. Saa længe fred er god, er alting ellers got Oc drage vi vor ro af eenighedens tot. Findis hos Christian Geertsen paa Slotplatzen.
Danske Mercurius, 1686-09-02
SEpTEMBER MERCURIUS. ANNO686. SEPTEMBRI. RIII. Ex SECUNDUS.
Danske Mercurius, 1686-09-02
Danmark.
Danske Mercurius, 1686-09-02
Kiøbenhavn 15. Tor Doctor Birkerod blant Skriftens højest lærde En mand af dulig dyd den stund hand var paa (færde. Og dagens byrde bar blev nu af møje tret 1. Og sov i Herren hen at vorde hvile-mæt. Som skibet hastig far, saa le vore dage: Vor Holmens Sogne-præst har afskeed maattet tage sine beste aar: Den gode Mester Jens 2. En velbegavet mand og gierne hver til vens.
Danske Mercurius, 1686-09-02
Den højlærd Ejlerson, som længe lærde andre Det rare himmels løb, blev buden og at vandre Sin ævig himmelgang til ævighedsens 6. For hand har kikked tet paa Nordens himmel pol. Vort folk som ude var og gjorde ledings mine, Hid atter hiem igien med sunde lemmer trine, De TiSEMBRI MERCURIUS. De gjorde kon forsøg hvor vel de kunde staa, feide kom oppaa. Om alvors dog engang af Gottorp 22.
Danske Mercurius, 1686-09-02
En Saxiske Chur-Printz har avlet Ridder ære. Den Danske Elephant er given ham at bære. Fordi den Danske dyd er arvet ved hans æt Saa Elephante-mod og styrke er hans fæt. yde Den ungre Saxisk-Printz ej mindre seis at p Sin Førstelige æt og Første-dyder ude, hand prydis og med Danske Elephant Hvorfor 24 Og giør sig Ridder-dyd med æren vel bekant. pil som her var længe udi vente.
Danske Mercurius, 1686-09-02
Det Ridder, Sig endelig i dag med prægtigheder endte. Der guld- og bliant-glands og ædelstene skin Med Solen stridde fast for an at nyde trin Saa proper alting saaes, at ei Apelles kunde Om hand i live var, den ride konst udgrunde Som pærlestikker art paa Kongens klæder gav Som Salomonis pragt stod alting kiek og brav. Monarken et parti, Chur-Printzen andet førte Mand største vunder konst og artigt saae og hørte Nu stak mand hovdet af, nu tog mand klodden op Nu rente mand til rings, hver naade ærens top Det skønniste klenod blev vunden dog med ære Af Saxers yngre Printz, Et forvid maa det være STIMER MERCURIUS. At hand vil blive stor, og vinde megen dyd Sin æt til største heer og faderlandets fryd. For Herrer bøjis knæ af skole-lærte heste korsdans veed de og at svinge paa det beste: Her springis imod sky, der tomlis udi ring Svend Feldings skegge nep har vist af slige spring. Nu prægtig maaltid skeer, og konstig ilde pralefyrverker stikkis an og noksom for sig tale Saa i Vulcanis selv, om hand i live var, Til denne mester konst de bare vande bar.
Danske Mercurius, 1686-09-02
Hvor Hendis Majestet og ChurFørst-inder age Med Fruer og med Møer for ringen og at tage Paa sejer vogne ind seis prægtig udi dag Ald glæde held og dyd til største velbehag. Grev Reventlov, Hr. Juel med Ehrenskilt og flere dig om det Hamborg dont for Majesteten kere. Gesanter paa forlig ej spare nogen flid Saa Staden gir vel kiøb forinden stakket tid.
Danske Mercurius, 1686-09-02
Tydskland. Berlin 20. Jars her et indfald fik og lod sig an til feide Hand væbned sig saa sterk, som Fred ei hafde lede Dog sagtedis hand strax, og saae at gode raad To gange velbetænk forfremme gode daad. Vin 19. Fra Ungeren er hørt at Hatvans fæstning spyde Al sin besatning ud og sig til vore tyde Saa. SEPTEMBERMERCURIUS. Saa Tyrken har forlat af redsel denne stæd, Og haabis andre snart vil følge dennem med. Vi os imidlertid ved Donau-strommen røre Om fienden her og der at plukke udi øre, Dog vil vel vinterly med første tiene best, Ti her er intet meer at bydis paa til gæst. Sværrig.
Danske Mercurius, 1686-09-02
Stockholm 15. Higsdagen for sig gaar, og mange raad sig yde, Som alle vilde ud til gode frugter bryde Maa stander paa forsøg, mand mumler vel om krig, Dog Mars er ikke god at komme med i flig.
Danske Mercurius, 1686-09-02
Jtalien. Venedig 8. vore Kongerig er gandske os i hænde Ved sverdet vundet ind, om lykken vil os sende Neapel de Roman, som tiderne alt spaae At den paa naadis haab til vore maatte gaa. Findis hos Christian Geertsen paa Slotplatzen.
Danske Mercurius, 1686-10-01
OcTOBER-MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1686-10-01
OCTOBRIS X.RRIII.
Danske Mercurius, 1686-10-01
PRIMUS. Danmark.
Danske Mercurius, 1686-10-01
Kiøbenhavn den 8. or Landsens Moder hid af naadens milde øje Sit fryde-lys igien vil til os lade høje Fra Synder-Jydlands kant, hun kom i aftis hiem Tak Gud, hvis Engle-agt vel førte hende frem Princessen, som er ælst, lod ogsaa landet nyde Sin hiemkoms naade blik, som seis af Dyden bryde, Hun iler heldig frem til artighed og aar 2 Og i hvert fode-sted kron-værdig dyder saaer. Nu dagis fryden ret, men Landsens Sol vil trine Paa voris horizont og fryde alle sine, Tak Ævighedens Sol, som lyste for hans fo Og førte hannem vel, for hand er eje-god. Vor i Tor ved & Hamis grav har raget i hans aske, Hvorfor det spøger der i baade pung og taske: Hand fordum for en kamp blev vejet op med guld Nu springer vel og rødt, om ven skal være huld. Uu Nu OcTOBER-MERCURIUS Hu seer jeg Hekkenfeld er kommen til at flyde Og i vor Flode-flok ved mørsekast at skyde; or Fodsteen bomber ud, naar bombardering skeer. Det løb af stok i dag og tør vel byggis fleer. Bergen i Norge 28 and mand sig ikke dog for ont at høre berge Kand mand forvaade ilde kolde Norden værge. Den skiønne Bergen stad til nogle hundred huus Erkast ved vaade ild i ildmørs afke-gruus.
Danske Mercurius, 1686-10-01
Tydskland. Hamborg 8. Her Brandeborger-folk og Lyneborger leve Ved voris brede disk, som hver var giæv og Greve, Vi har da Garnison, hvo merker os det af Den gylden krog er skøn og fisker for os brav. Den usle Jastrams krap og Schnidtgers motte springe for de der raade mest ved Dødens Bøddel-klinge, For raadene ei spant af Horigheds forstand Hvis raad dog ere best vel tiden dømme kand. Lüneborg 9. kort folk paa maaltid kon i Hamborg har at passe, Det noget bedre er end gaa mod Tyrkisk Basse, Saa. CTORER MERCURIUS. Saa fik mand tagen ind og esker hvad mand kand, Dog klagis ej de jo har troskab af vort land.
Danske Mercurius, 1686-10-01
Vien 6. Tand med vor hele magt vil søge vinterleje, Ti intet meert aar kand bringis udi veje, Foruden om vi giør Fünskirken en allarm, Og lidet der mod kuld kand holde Tyrken varm.
Danske Mercurius, 1686-10-01
Polen. Lemberg 4. De Tarter prutte sterk og vil ej til at kiøbe, Vi staa nu nær ved Prut, og de paa vore løbe At nappe af og til de holde ingen stand, Dog de beregned er tre snese tusind mand, Saa matte de os ud til baade foer og brende, Med brødet kryber ind ti lidet rum at vende, For os er rummet ind. Saa er med voris lejr At vi fortvilet snart maa søge os om sejr.
Danske Mercurius, 1686-10-01
Holland. Hag 7. Undamis kudsk saa næt carosshar lært at føre For hende udi ring, at hand og trois at støre Paa hendis snore-rem, og sidde hende nest: Saa skifter lykken om, og til er buren best. Spa Oc TORER-MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1686-10-01
Spanien. Cadix 24 St. Sølv-floden, hvor paa var det hele aar et øje, Som mange have meent, hid til os lader høje Med skønne vare ind, dog ej i hobetal, Reent sølv det beste er og har for andet val. Venedig. or Ridder-ordens stand foræris Morosine førstefødsels arv, for hand har kundet trine Saa ridderlig i krig, og vundet til vor stad Moreæ rige ind og gjort den sejer-glad.
Danske Mercurius, 1686-10-01
Den Svenske Kønigsmark fortiener ogsaa ære, De dyrebare skenk for hannem lade bære Med stadens vaaben paa og takke hannem vel For hand med helte-mod har gjort dem fulde skel. Findis hos Christian Geertsen paa Slotplatzen.
Danske Mercurius, 1686-10-02
CTORRR. MExcurius. ANNO 1686.
Danske Mercurius, 1686-10-02
OTOBRIS CURIUS NER SECUNDUS. Danmark.
Danske Mercurius, 1686-10-02
Kiøbenhavn den 24. narken seer sig om hvor stander til her hiemeOg lader Majestet paa statens nytte fremme. Saa gaar hand lit paa jagt saa seer til FridriksborOg bær for landet sær al faderlige sorg. Gud gir mod vinterkny at bide og at brænde, Det er det beste nyt, som denne gang for hænde pennen komme vil Guds gunster hver dag ny Og leve vi i fred i himlens læ og ly eis vor Isslands fart til køken og at hente End Den Nordens fedme hid, som givis os til rente Af vinterhiørnet selv. Beholden reise hiem Har floden vel i aar paa reden baaret fremTydsBER MERCURIUS. Tydsland. brænt er fred saa tit af Martis løse love, Saa den til stadig tro sig ikke vel tør vove: Sverdbeltet hvor med hand sig gjorder runden om Giør hende daglig frygt for gæste rettens dom.
Danske Mercurius, 1686-10-02
Hamborg. 28. er givis Himlen tak for dannis fred og naade, Vi kiende vore feil, som sætte os i vaade: Den stund vi taale got og bare os i skind, Vil lede, held og ro gaa frydig til os ind. Nederland. Brysel 24 Jand hører fra Namur, at nogle Franske pæle Giør freden nogen frygt for sikkerhed og hæle, Det dog ej fare har det er kon marke-skel For den Marlaine-skov, for resten alting vel. End giøris ny allarm for Hunning bro og skandse, Som mand en fordands der for uro vilde dandse, Fordi mand synis kand at trine noget vil, Men retten har dog lov her i at giøre sit. Det er ey minder dyd at holde vel til raade Hvad mand har samlet ind, end efter meer at traade. Den bør da ikke skyld, som giemmer hvad hand har For bagkast allerhelst paa svage orter slaer. Den Oc Or-MERCurius. Christen Mars er kiet, hand vil ejhøris brage Den Med krigens vaabenbrag og derved tornen tage Af Tyrkens halte fod; men giver tiden sit, Naar kon hans øje-næst maa være torne-qvit. Ungeren. Offen hvad end Segedin sig hart og længe trykte, Saa er det ønskeligt dog kommen udi rykte, At den os selskab giør dog ved dagtingnings pagt, Og gaar med haab og frygt i Romer-Kejsers magt. i dens undsætning falt og maatte gresset bide For den hierckippet var og kunde ikke stride Mod Rommer Ornens klo, men sætte bellen til. Saa lykken daglig bær os Christne sejren til. Funskirken ringer sterk til Christnis stæle-messe Med sin cartove-lyd; men finder deris presse, Paa skrutten dog saa hart at den ej meer end vi Skal sige, at den gik de Christnis ram forbi. End skielver Mongatsk fast og med sin Tekkelinde Bær frygt igien paa ny, at den skal atter finde Det tunge Rommer-kaars ti eget nok er svart. Og runt om hende er i alle kroge bart.
Danske Mercurius, 1686-10-02
Polen. CTORER-MERCURIUS. Polen. Varskav 16. Tom smed i mygge-verm er det vi Tarter klappe, Ti som de er paa flugt, saa komme de op nappe Paa vore udigien De ret paa Skytter-Art Fly og gaa atter paa med lige spring og fart Saa naar mand vinder mest da synis mand at tabe, Dog glædis meget ved den siste store skrabe, Som de af vore fik: Vor sejersalig helt Lod see hand mægtig var at tvinge dem af felt. Jeg ønsker kun saa vel Gid hand det kand forsvare, Som giør sig villig tabt, at Moldav ej i fare Skal bode for sin tro, som den fra Tyrken drog Af Christen kierligt sind og Polens skytning tog. Tyrkiet.
Danske Mercurius, 1686-10-02
Constantinopel 23 Sept. di Tyrker udi nød giør Ninivite-faste, Vi al vor prang og pragt i stør og afke kaste, Vor Sultan gaar os for i poenitens og bod Og gaar al himlens Gud med graad og suk til fod Hvo veed, om hand ej vil sit riis tilbage drage, Umyndig børne-suk tør og i disse dage Jndvinde naadens tid til der er ogsaa synd Iblant det Christne folk, hvor troens sæd er tynd Findis hos Christian Geertsen paa Slotsplatzen.
Danske Mercurius, 1686-11-01
NOVEMBER-MERCURIUS. ANNO 1686. NOVEMBRIS RIUS ERO PRIMUS.
Danske Mercurius, 1686-11-01
Danmark.
Danske Mercurius, 1686-11-01
Kiøbenhavn den 1. Te Deum syngis her i voris høje Skole, For vi i sandheds tro paa Herrens ord maa stole, De alle Helgens ord Hr. Masius har talt Udi en god Oratz, som alle vel befalt. Den gode Helsingør er plukket og i øre Af omgangs ildebrand, som tit sig lader høre Nu hidset og nu her, hand nogle huse tog Gid hand til sist valet til Herkenfieldet drog, Monarken slog der ned sit faderlige øje At ynke denne nød, og lod saa kaasen bøje Til Fridriksborge-Slot: og siden lige hien Hand gaar ved himel vagt i tryghed sikker fre. hvor NOVEMER-MERCURIUS. hvor vor vinter hid sig sagte seis at snige, Saa fryser hun dog iis imellemdreng og pige: Som hellig Pilegrim ved Hellemis den komSolverve lære vil, om den vil være from. En artighed er seet hvor den om ly og varme Brev Alefelt har ført i Elskovs skød og arme Hans ærinde var mot, en Froken Moth hand fant Og Eiskovs varme der med alle dyder vant, Den udt er høj af byrd, den stand er stor i ære Den kierlig brynde tør slig nytte til os bære At Landsens piller kand af feltzen springe ud Jeg Greven ynske og til lykke med sin brud Tydsland. Mynken den 3. or Churførst udaf Ber med stattelige følge Hid kommer til os hien og maa ej æten dølge Den pris ham lykken vil, men triumpherer sterk, For hand mod Tyrken har forrettet store verk.
Danske Mercurius, 1686-11-01
Vien den 4. sejr den anden haand med glæde seis at rekke, Vi ganske Unger-land med magten til os trekke. Funfrirken, Siklos, Kayst med en og anden stæd Som Segedin gik for til vore følge med. Mand NOVEMBER MERCURIUS. Mand har fra Debresin, at for de ei vil støde Til Tekkelis parti, da giør hand dennem møde Med strengheds rov og brand og øder denne stad. Hans sager slette staa, hand findis sielden glad. Vel muligt hand sig op til rørstilk vilde helde, Som Himlen ikke vil, hvorfor hand maa undgielde Naar stilken brydis af, og stingis i sin haand, Mand gierne saa hand holt med andre sikkert baand.
Danske Mercurius, 1686-11-01
Polen. Stry den 1. i slog de Tarter hart, dog ere de ej øde, De jo med mord og brand paa mange orter møde Nu er de færdig at undsætte Camminiet Dog haabis, at dem i skal lykkis denne trek. Hvor hindes Majestets og heele hoffets glæde Bled tusindfoldig stor, der Kongen kom, at træde Ad vore porte ind og sejersalig var Nep nogen sige kand, hver tak til Himlen bar. Frankerig.
Danske Mercurius, 1686-11-01
Paris den 3. en Siamske Gesand, som fra de Jnder førte Vor Konge vendskabs guld, som vi forleden hørte, Gaar bort i største statz, som alle ham betrer, Og udi største bram langs riget hannem skeer, Hand NOVEMER-MERCURIUS. Hand istatur er skiøn af det art folk at regne, Dog maa det svangre kiøn udi hans syne blegne, Som for en bussemand, til hand er meer end styg Og heel ulige skabt i hovet, been og ryg Spanien.
Danske Mercurius, 1686-11-01
Madrit den 1600. Sil andet er ej tid, end guld og sølv at veje, Det voris flode hid har givet os at eje Dog guldet koster os her hiemne øde landOg fisker gylden krog i disse store vand.
Danske Mercurius, 1686-11-01
Jtalien. Venedig den 20 u Mars af leding gaar og lader vinter raade, Da seeis hand i triumph paa ærevogn at traade Og tage, som hand bør, sin sejer-pris og heer, Ham ogsaa fulde skiel i alle hiørner skeer. Den vesten Antich rist med øften er at regne J poenitensee pragt, naar de til boden tegne, Hver Munk og Eremit, hver Helgens stod og been Hos Tyrkerne til bod at komme er ej seen. Der er de aske-strøt, der skær de sig med knive, Der slaa de sig med riis og ganteri bedrive, Gud er dem ubekient, dog bede de til Gud At hand paa vredens riis vilgiøre bret og brud. Findis hos Christian Geertsen paa Slots platzen.
Danske Mercurius, 1686-11-02
NOVEMBER-MERCURIUS. ANNO 1686. NOVEMBRIS XIUS ERI. SECUNDUS.
Danske Mercurius, 1686-11-02
Danmark.
Danske Mercurius, 1686-11-02
Kiøbenhavn den 24. intet intet skeer. Materi er den tridse D Hvor ved vi vande af Parnast kilde hidse Og hver gang bør vi at forskrive os en ny Ved Guders breve-post, som daglig gaar af by Men ingen var til Kiøbs den siste gang vi skreve, Det vidner over alt i Norden vore breve. Vær-hane gal mand har at høre derfor tid Og trykke Almanak, om det var voris id. Hvad spaar vort vinter-vær, hvad vil St. Karen sig Hvi røster hun saa sagt paa vinter-kiolens flige. For neden slatter hun og slører udi slud Og tør vel jaske af ret lige hen til Knud. Mand Aaa. NOVEMER-MERCURIUS. Mand sommer fugle maa i alle ender unke, Som see saa brangult ud og drage næse-rynke. For de kuldbøtter ej maa velte udi snee, Nen sidde indelukt og læse A. B. C. Hvad er her da for lyst, kun dette er til hove, At ugentlig der skeer Comoedier paa love: Der speiler mand sig i det gamle og det nye Som lærer got og ont at nemme, eller skygeg ej en bitten meer fra Danmark har at sige, Det intet gaar saa fort indtil vi blive rige: Jeg rentenisten sist vil minde om sin Pung Nu Tiden lakker til, at den vil blive tung.
Danske Mercurius, 1686-11-02
Sverig. Støkholm 9 xdagen ende har vor Konge fik sit nøje Ti alle stænder ham i alle ting maa føje Hver gik fornøyet bort, dog nogle saae lit skeel Paa Martis pung, som ej i bonden syntis heel. Tydsland. Oldenborg 19 Od vandflod maa mand nok i Litaniet bede Hvor jammerlige ud de nabolavet rede Ved Enden runden om, ej vel kand skrivis hen Om mand i floden selv end dyppede sin pen Ost NOVEMBER-MERCURIUS. Øst Frisland til et hav er moxen vent og øde Øst, Vester, Ryberland, Skomort Vidermer møde, De Emder, Lintermak Menland og mange fleer Med suk og jammers fang, for hver ulykke seer. Der flyder huus og hiem, der svemmer mand og kone, Der barnets vugge gaar for dødens dysse tone, Der driver boe og hav, der lander stør og fæ Mod den ulykke-flod er ingen ly og læ. Det folk sig redde kand i høje taarn og huse Vil hunger, tørst og kuld i døden sønderknuse, for redning komme kand: J mande-minde et Er hørt at floden tog saa højt i landet vej. En sønderlig sejlats i nøden er at skue Dog Lykke Lodsmand er, en mand med huus og Stue, Med have gaard og grund og alt det hand formaar Har seilet nogle mel og nu paa grunde staar.
Danske Mercurius, 1686-11-02
Holland. Grønningen. Ed Friserne vi maa istemme jammerstone, For floden os ej meer end dennem vilde skone, Der folk i tusind tal, mangfoldig hiem og boe, Med kre og huusgeraad gik af den brede broe. Alt det ei højlænds var, som havet er at skue, Hver rygaas, spitz og taarn kon skylder som en tue, Vort Grønnings heele land det svemmer udi vand, For digerne gik bort og holt os ingen stand. NOVEMBER-MERCURIUS. Ungeren. Capus var 8.
Danske Mercurius, 1686-11-02
Vor gamle høns gaar for vil kylling gierne følge Den art kand voris stad ei heller længer dølge, Som Offen, Zegedin, Funs kirk og fleer gik for, Saa toge vi og mod de Keiserlige kor. Saa plukkis jevnlig bort, nu stad, nu slot og fæste, Hvor herberg falder for vil Christne gierne gieste, Saa fred er Tyrken best, hand plukkis saare fast, J hvor hand vender sig er ingen ro og rast. Rom 1.
Danske Mercurius, 1686-11-02
Jtalien. Orstads den trede deel har Tyber flod i vande Til mit paa huse sat, den vil paa lofter lande, Søe-orme alle Slags og fiske gaa her indOg ere drevne op af denne strenge vind, Hvad Livius har sagt og skredet fordum dage Der paa med sandhed selv mand føle kand og tage, Naar saadan fiske-lynd af hannem tegnis op Allene Drager ej var med i denne tropVarskav 11.
Danske Mercurius, 1686-11-02
Polen. holde hiemme best til voris vinterleje, Moldav for os eier saare gode veje Hvad hielp Muscoven os til vaaren giøre vil. Hvoveede de Rysser er og muligt røde til. Findis hos Christian Geertsen paa Slotsplatzen.
Danske Mercurius, 1686-12-01
DExMER-MERCURIUS. ANNO 1686.
Danske Mercurius, 1686-12-01
DESEMBRIS ERCI. LIUS PRIMUS.
Danske Mercurius, 1686-12-01
Danmark.
Danske Mercurius, 1686-12-01
Kiøbenhavn den 4. Et allerførste nyt min pen for Guder førte For trende aar, og meer var det at Konsten kiørte Monarkens navne-Skib af Holmens banke-stok, som Mageløs at gaa i Flode-rang og slok. Dens artig flid og verv min feer endnu kand fylde, Jeg seer et Søe kastel det andet overskylde, Der skrider Slesvig ud, der Sekkepiben gaar Der svemmer Hekkenfeld med fleere laar om laar. Vor Nordens Arve-Printz, Printz Friderik til ære Udstyris et i dag hans store navn at bære Spør Fyns Apollo selv, hvor gled det udaf bank Hans kilde vande gav, saa det i ære sprankBb. Hans DEc MRER MERCURIUS. Hans aand dets Styremand betinger fra det høje, Hand byder vand og vind det sædelig at føje, Hans pen forseer det vel med anker, roer og feil. Mast lygte og kompas, saa een mitten feil. Dets flag i løbet selv spaar vel til alle vinde Det svæber rae for vind med silkeværet tvinde, Det udi eget speil sig lyster ej at see, Ved vanheld skal det og ej nogen sinde skee. Hvad bringer da kom siste Fra Himlene den lykke, At de vil Skibet selv og hele Floden smykke Med alt det got der er i hvert et Element, Og udi ønske kand af Søe-mænd blive kient. De rede og der i ved all den Himmel naade, Som over bølge kand til land og rige traade, De vil det lade til med alt det lykken veed Til freds og feidis held og losse paa vor reed. Da skal Monarken see dets ære-vimpel veje, Dets hvide kors i rødt for nød maa aldrig neje, Da gaar et bedre Skib i noget vand og havn Dog alt for Nordens Printz det ærer med sit Navn. Naarvigtigt udi Ret for tronen er at høre Er strax Monarken der med naade villigt øre, Som Salomon at see og skielne udi retFor rigets sverd og vegt at føre er hans fet. J dag DEc MER-MERCURII.