Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-02-05
Blandinger. Den af Corsaren" til Hofstolemager creerede Dr. Niese i Ærøeskjøbing har i "Fædrelandet indrykket følgende Retfærdiggjørelse: "Det var nok i September Maaned f. A. at const. Landfoged, Hr. v. Holstein, bad mig at give Anviisning til en Haandværker, for at forfærdige en Tvangstrøie, som nævnte Fange, hvis det var nødvendigt, kunde iføres, da han var saa uregjerlig, at han sønderrev og sønderbrød alt muligt, ikke ændsede noget og ikke paa nogen Maade kunde bringes til Orden. Jeg svarede ham herpaa. hvis der skulde anskaffes slige mechaniske Tvangsmidler, vilde det være hensigtsmæssigere at anskaffe en Tvangs stol end en Tvangstrøie, da det sidste Jnstrument kun var et ufuldstændigt Tvangsmiddel, Tvangsstolen derimod det bedre og fuldstændigere; at det ogsaa vilde være gavnligt her paa Ærø at være i Besiddelse af saadan en Tvangsstol, i Tilfælde, at det var nødvendigt, at coercere en Maniacus; vi savnede en lignende Jndretning, og det vilde være endnu i Manges Minde, at det for en Deel Aar tilbage havde været meget vanskeligt at tæmme saadan en Gal. Derpaa blev en Tvangsstol forfærdiget af et Par Haandværkere heri Byen, som jeg naturligvis maatte give Anviisning, hvordan den skulde indrettes. Den er ellers indrettet, som Tvangsstolen i Almindelighed er. Enhver Læge kjender den; den er tilstede i enhver privat og offentlig Daarekiste, enhver Oppasser i samme kjender den. Jndretningen er ikke ny. At nævne mig som dens Opfinder røber altsaa Uvidenhed. Jeg har altsaa, da der skulde anskaffes og anvendes mechaniske Tvangsmidler, kun anbefalet den Indretning, som min Videnskab som Læge har lært mig at kjende som den bedre, uskadeligere og fuldstændigere: en Indretning, som overalt i Verden bruges som et uskadeligt Tvangsmiddel. (Hvem der vil have nærmere Oplysning om dens Indretning og dens Uskadelighed, beder jeg at læse, hvad den ligesaa berømte som for sin Humanitet bekjendte Professor Heinroth siger i sin Lehr buch der Seelenstbrungen, 2ter Theil, S. 105.) Jhvorvidt det var tilladt, i det her nævnte Tilfælde at anvende mechaniske Tvangsmidler, dette at bedømme, hører ikke til mit Territorium, det maatte jeg overlade til den juridiske Autoritet. Jeg har derfor heller ikke havt noget at bestille med at hensætte nævnte P. G. St. Jørgensen i den ofte omtalte Stol, hvilket først skete i Juledagene, og havde ei heller hørt, at saadant var skeet, førend private Folk fortalte mig, at han var sluppen ud af Stolen, fordi Remmerne over Brystet vare saa lange, at de tillod ham at bide Remmen ved Hænderne op hvilket siden stadfæstedes af const. Landfoged Hr. v. Holstein. Saaledes er min Andeel i denne Sag Jeg overlader det til Enhver at bedømme, om jeg herefter vil fortjene det, at blive udbasunet over Rige og Lande som den spanske Jnquisitions Medhjelper, og sammenlignet med Slavejæger, den russiske Knutfører. Jøvrigt skylder jeg Sandheden den Ære, at erklære, at Hr. Assessor Clausen meget godt har vidst, at den omtalte Tvangsstol var forfærdiget, og kjendt dens Bestemmelse, ja, at han endog i mit eget Huus og i min Nærværelse har rost den som en fortrinlig Jndretning til slige uvorne Fanger; men jeg troer derfor gjerne, at han har været ligesaa uvidende om den nævnte Fanges Hensættelse i Stolen, som jeg selv. "Rendsb. Wochenblatt, er meget nysgjerrig efter at vide, hvad Sprog Orla Lehmann vil tale, naar han er bleven Høiesterets=Advocat, og mener, at det neppe vil blive det Sprog, som han hidtil har udgivet forsit Modersmaal, nemlig Sproget for Folket. Bladet gjør derhos opmærksom paa, at Algreen-Ussing eftersin Befordring, ganske har forglemt sit Sprog. Vi mene, - siger Loll. Falst. A i den Anledning - at Ussing og Lehmann, skjøndt begge talentfulde Mænd, ere høist forskjellige Personligheder, men forresten troe vi nok, at den Aaarige Lehmann vil betragte Tingene i Verden fra et noget andet Standpunkt, end den 25. aarige. Mistanken om, at der i den nordre Deel af Kjøbenhavns Amt findes en Mordbrænderbande, som har sat sig den Opgave systematisk at ødelægge dette District, har faaet ny Vægt ved en Jld, som udbrød i Torsdags Morges Kl. 4 i en Udflyttergaard paa Gjentofte Mark, som tilhører en af de meest velhavende Bønder der i Egnen, Brandfogden Rasmus Pedersen. Jlden udbrøde i en Længe, fra hvilken Sæden heldigvis var flyttet et Par Dage iforveien og opdagedes af en af Naboerne, Hr. Secretair Lindorff, som vækkede Eieren og hans Folk, hvorefter det lykkedes dem at blive Herrer over Jlden, efterat Taget var brændt.