Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-26
Udgivterne til de tre Statssecretairers Contoirer ere stegne fra 39,824 P. i 1796 til 122,880 P. i 1819, og de for Skotlands civile Regjering fra 84, 167 Pd. til 129,627 Pd. Det synes ved første Øiekast uforklarligt, at disse Indretninger for en stor Deel skulde være i Fredstider bekoste ligere end de vare under Krigen, men denne Sag er nogenledes oplyst ved Underhuus-Committeens Klager i 1810, af det, den Forøgelse de efterhaanden er bleven gjort i alle offentlige Departementers Udgivter, ved Tillæg af Salarier, ved officielle Jncidencer, ved Gratificationer, ved Pensioneren, og fremfor Alt ved Compensationer. Jo mere vi undersøge denne Gjenstand, desto mere overbevises vi om Nødvendigheden og Mueligheden af at gjøre vigtige Jndskrænkninger i disse Departementers Udgivter; men man skride med Fasthed og Alvor til dette Værk, alt Patronskab maa opoffres; Financernes sørgelige Tilstand maa stedse drages til Minde, og enhver Lønning, Gratification og Pension maa blive drøftet efter de Midler, vi besidde til at betale dem, ikke efter det, der er deres nuværende Beløb, fastsat til en Tid, da der herskede en offentlig Ødselhed uden Mage, og Pengenes Værd var ringere. Regjeringen er det naturligviis vigtigt at hævde Tronens Patronat, og den officielle Jndberetning giver den Midler i Hænde til at fremkomme med bifaldsværdige Retfærdiggjørelser for, at hvert Departement og hver Lønning bliver netop som samme nu er. Men de i Øinefaldende Kiendsgierninger, vi have anført, som vise, at under en anstrængende og bekostelig Krig, næsten alle de civile Indretninger vare langt mindre bekostelige end nu, vi have Fred, ere, som vi haabe, tilstrækkelige til paa eengang at blotte Blændværket, og godtgjøre umodsigeligen baade Mueligheden og Nødvendigheden af at reducere alle disse Indretninger, i det mindste til hvad de have været tilforn. (Fortsættes.) August Arguelles, denne, ved sine tidligere Lidelser og nuværende Forhold, betydelige Mand, er født 1776 i Ribadesella i Provindsen Asturien. Han udmærkede sig i sin tidligere Ungdom, ved en levende Jndbildningskraft og de lykkeligste Anlæg, paa Universitetet Oviedo, hvor han studerede Lovkyndigheden. Efterat have fuldende sine Studeringer begav han sig til Madrid, forat søge et Embede, og blev, under Carl IV. ansat i Amortisationscassens Departement. Snart derefter blev ham overdraget en Sendelse til Lissabon, og ved Tilbagekomsten blev han sendt til London, som det syntes, for der at besørge nogle Financesager, men egentligen dog for en meget vigtig politisk Underhandlings Skyld. Arguelles vendte tilbage til Spanien, og befandt sig i Cadix, da Revolutionen udbrød og de offentlige Autoriteter toge deres Tilflugt til denne Stad. Han mødte, som sin Provindses Deputeret, i det provisoriske Regentskabs Forsamling, blev udnævnt til Medlem af den Committee, som det var overdraget at gjøre Udkast til Constitutionen, opsatte den ved denne Leilighed aflagte Jndberetning, og opvakte en saadan Euthusiasmus hos de Liberale, at de gave ham Tilnavnet, den Guddommelige. Da han blev de politiske Grundsætninger, som han med saa megen Glands bekiendte sig til, tro, saa var han naturligviis en Modstander af Ferdinand VII. Han blev ogsaa heftet d. 10 Maji 1814, og, lænket paa Hænderne, bragt til Stads fængslet. Der blev strax udnævnt Dommere, forat indlede hans Proces, men han viste i Forhørerne en saadan Dygtighed, at han compromitterede disse Dommere selv, hvilket havde den Virkning, at samme fem Gange paa ny bleve udnævnte. For at ende denne besynderlige Proces, erklærede omsider Kongen sig for Dommer og Part, lod sig forelægge Acterne, og skrev paa Randen: "Ti Aars Galeiarbeide i Ceutas Presidios. Modigen afgik Arguellas for at lide sin Straf, og afslog den ham af nogle Engellændere tilbudne Pengeunderstøttelse, fordi han ikke vilde modtage noget fra Undersaatter af en Regjering, der, trods deres høitideligste Løvter, ikke have hjulpet til at skaffe Spanien sin Frihed.