Viborger Samler, 1834-10-28
Efter de den 21de ds. fra Falster indløbne Efterretninger var Dampskibet Frederik 1, paa Reisen herfra til Kiel, efterat have udstaaet flere haarde Storme, og efterat have i en af disse, under Møen, mistet et Anker, den 19de de, ankommet i god Behold til Stubbekjøbing, hvor det, ved den vedholdende Storm, nødtes til at blive liggende Natten over. (S. Bl.) Allerede for længere Tid siden har Talen heri Hovedstaden været om tumultuariske Scener, der skulde være foregaaede flere Steder paa Bornholm, Opløb og Folkesamlinger, til hvis Adspredelse saavel den militaire som den civile Magt maatte anvendes, og Forsøg paa med Magt at befrie nogle Fængslede. At denne Tale ikke beroede paa noget løst Rygte, eller utroværdige Skipper=Efterretninger, have indløbne Breve derfra, som ere komne Red. for Øie, sildigere sat udenfor al Tvivl. Vi have imidlertid ei villet bringe denne Sag under offentlig Omtale, saalænge man ei saae sig istand til at meddele noget aldeles Authentiskt om samme. Som saadant tør man imidlertid ansee en, af Bornholms Amtmand, Hr. Chr. Jespersen, under 6te De. offentlig udstædt Kundgjørelse, der, ved at opfordre til Roligheds og Ordens Opretholdelse, baade giver nogen Oplysning om, hvad der er forefaldet, og viser, at Roligheden endnu ikke i Begyndelsen af d. M. var fuldkommen gjenoprettet. Den egentlige Anledning til Tumulterne, saavelsom i hvorvidt vedkommende civile og militaire Authoriteter have viist den til deres Dæmpning og Sagens Undersøgelse saa høiligen fornødne Conduite, vil ventelig blive oplyst ved de, saavidt vides, endnu ei tilendebragte Forhører, og man tør vel da til sin Tid ogsaa vente en officiel og udførlig offentlig Beretning om det Passerede. Den ovennævnte Bekjendtgjørelse fra Amtmanden lyder som følger: "Det har været mig, som enhver retsindig og tænkende Bornholmer, yderst ubehageligt at erfare de voldsomme Optrin, som her, i den senere Tid, have fundet Sted, og hvori ingen fredelskende Mand kan antages at have deeltaget. - Jeg har og troet, at man selv snart skulde indsee det Lovstridige og Strafbare i slige Fremfærd, hvilket og, saavidt jeg har erfaret, er Tilfældet i Rønne; men desværre! skal endnu Nogle i Aaker og muligen flere Sogne, vildleddede af høist urigtige Begreber og tilskyndede af slette Personer, søge at bevirke ulovlige Sammenkomster, for, som det hedder, at aftale arresterede Personers Befrielse af Arresten &c. – Jeg anseer det derfor for en Pligt, jeg skylder det Offentlige, i Lovenes Navn, alvorligen at advare Enhver mod Deeltagelse i slige lovstridige Handlinger, og i Særdeleshed mod Samlinger og Foretagender og Nætterne, der, som bekjendt, kun benyttes til Skjul for Forbrydelser og Mørkhedens Gierninger. Enhver bør derfor, efter Lovene, ikke blot selv afholde sig derfra, men og ikke tillade Tjenestefolk eller Børn at være ude af Huse om Aftenerne og Nætterne. - Et af de første og vigtigste Bud i Loven er, at Jngen maa tage sig selv tilrette. Lydighed mod Lovene er og den første Betingelse for sandt Borgerheld. Uden saadan Lydighed kan almindelig Sikkerhed for Person og Eiendom ikke opnaaes. Lovløshed er det største Onde i en Stat, og enhver Regent maa derfor tage de fraftigste Forholdsregler derimod, som aldeles nødvendige for at sikkre enhver Borgers Liv og Eiendom; men saadanne Forholdsregler kunne have Følger, som nærværende og efterkommende Slægter kunne komme til dyrt at fortryde. - Jeg antager derfor ogsaa, og herved opfordrer enhver retsindig Bornholmer til at gjøre Alt hvad der staaer til ham, for at forebygge videre Udaad; og jeg tilføier, at hvis Nogen herefter skulde gjøre Forsøg paa at overtræde den almindelige Sikkerhed og Orden, det da skal være mig en ligesaa ubrødelig som stræng Pligt, at søge at faae Fredsforstyrrerne opdagede og afstraffede, som det altid har været mit høieste Formaal, at tage den Forurettede i Forsvar og at søge at fremme Rettens Vei, ligemeget for den Fattige og Rige." (S. Bl.)¬