Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1771-09-13
Slutningen af Nr. 36. Tanker om disse Tiders skadelige Overdaad. Støyeler, Silketøyer, raadt Silke, fine Lærreder, Kammerdug, Kniplinger, Entoilager, Broderier, Floer, Gage, Silkestrømper, hvide Handsker, Juveler m. m. udgiøre aarligen større, Summer, som gaaer udaf Riget, end man ved første Øyeraft skalde troe. Alle de Penge kunde spares og burde spares. Til at bevise denne undsigelige Sandhed kunde følgende Anmerkninger tiene. Silke giøres af noturlige Fabriqveures, jeg meener af Sil re-Orme udi Assens hede Clima. Til det samme har Naturens Herre anordnet det; for dets Jndbyggere passer det sig. Forsynet har givet hvert Land det som sammes Jndvaanere behøver; de barme Lande har Silke, og de kolde Peltzværk, men Moden har omvendt, Naturen. En stolt Bassa svedes i Bagdad udi en fodsid Peltz, og en liden Herre ryster og dirrer i Stokholm i Silketøy og Silkestrømper. At man i de sydlige Lande bruger Silkeklæder har Rimelighed. Climander er varmt og udfordrer en led Klædedragt; Silkeavlen drives steret sammesteds og altsaa gaaer ingen Venge derfor ud af Landet; i Frankerig, leder og 100000 Mennesker, og maaskee af de skee flere af Silkefabriqver: Landets Nytte udfordrer det at betiene sig af det tyraniske Herredomme, som Moden har givet det over andre FolkeSlags Klædedragt og Levemaade, og at giøre det til en afgjort Sag, at ingen med Hæder kan lade sig see uden han ikke er klædt i Fløyel og Silke. Havde det blevet ved Klæde, saa havde Engelland, Holland, Dresden, Berlin og flere Stæder trækkedes med Frankerig. om Profiten, men som Franske Silketøyer Eftersborges overalt for Smagens, Lystens og Prodens skyld, saa havde de aldrig kundet opfindet noget fordeelagtigere, ved den Mode, at klæde sig i Silke fra Top til Tage. Men hvi skulde vi høyest oppe i Norden efterabe de sydlige Folkes Brug, vort Clima er koldt 9 Maaneder vi Aaret; vor Luft er saa foranderlig, at naar det midt om Dagen haver været stærk Hede, kan man om Aftenen fryse, og da paadraper man sig formedelst en let Klædning Lungesot Sting Brystfeber, et sygt Legeme, ja Døden selv, men man døer med Glæde nogle og tyve Aar gammel, naar man fra sit 14 Aar har været med at leve efter Moden. Vi har selv ingen Silkeavl, alt det Silke vi bruger kommer udenlands fra, og maae betales med indenrigs Producter, saa langt de rekker, og siden med contant. Saaledes paadrager man sig Sygdomme og forkorter sit Liv for Modens skyld; saaledes forarmer man sit Fæderneland, ruinerer sig og sine, og forøger de Fattiges Nød for Modens Skyld. Det er utroeligt, hvilken Mængde Silke her aarlig forbruges. Det er ubeskriveligt, hvor dette Slags Overflødighed paa en 20 Aars Tiid har taget til. J gamle Dage gik Hæders Klæder i Arv, men nu, da vi ingen Penge har, skal en blues ved, at bruge sin Faders eller Moders Klædning. For 20 Aar siden var det rart, at see nogen gammel hæderlig Mand. med en Fløyels Kiol, og nu springer, unge Mennesker om i Fløyels og Silke-Klæder. Paa Contoirene finder man unge Herrer i Fløyel og Silke med Pennen bag Oret, men Præsidenter, Raader og Assessorer i tarvelige Klædes Klæder. For 20 Aar siden var det nok, om en Mand skaffede sin Hustrue en Hæders Klædning, som hun havde paa til Bryllupper og andre hæderlige Samqvem, nu peges Fingre ad hende om hun ved saadanne Leyligheder lader sig see 5 eller 6 Gange i samme Klædning, nu maa hun hade 10, 12, ja fleere Silkeklædninger, den ene prægtigere end den anden, om hun skal være efter Moden, og om Manden er saa taabelig, at lade sig ruinere for Modens Skyld. For 20 Aar siden kunde en ærlig Mand i mange Aar bruge en og den samme Hæders. Klædning, nu maae han hvert Aar der mindste have en nye. Forandringerne paa Moden er en Snildhed af de Franske, thi om Moden var stedse eens, lod mangen en i 20 Aars Tiid ikke giøre sig meere end en Fløyels Klædning, som nu i samme Tiid behøver 20. For 20 Aar siden brugtes allene Hæders Væster af Silke, nu kan ingen lade sig see dem foruden, nu gaaer endog Folk indtil Kammertienere dagligen med dem. For 20 Aar siden holdtes det for Overdaadighed, om en Student gik hver Dag med Strikstrømper, og nu gaaer Lagbeyer og Tienere med Silkestrømper, og paa det at at saa mange fleere maatte behøves, har man i Frankerig indført den Mode, at de stedse maatte være hvide paa det at de, ved den idelige Vaskning desto før kunde slides op, ligesom de slæbende Kiole med de sønderskaarne Remslinger og udhugne Strimler ere allene opfundne fordi, at der kunde behøves desto fleere Alne.