Københavns Adresseavis, 1799-03-11
Ved den i Dag foretagne 12te Trækning af de 291 Obligationers Numere, som til forestaaende 30 Junii skulle indfries af de 9876 Obligationer a 70 Rd. Stykket, der under 1 Julii 1787. af Finants=Collegio ere udstædte for indfriede Actier i det forrige østersøiske Handelselskab, ere følgende Numere udkomne: Ligeledes er ved den paa samme Tid foretagne Trækning af de ved det forrige østersøiske Handels=Selskabs Direction under 11 Junii 1786 udstædte og af Hans Majestæt Kongen garanterede Obligationer a 75 Rdlr. følgende 171 Numere som til næste 11 Junii skulle indfries, blevne udtrukne: Eierne af de med forestaaende Numere betegnede Obligationer vilde altsaa behage til Forfaldstiden resp. den 11te og 30 Junii næstkommende, at affordre sammes paalydende Beløb med de til samme Tid forfaldne Renter ved den Kongelige Kasse, hvorfra Betalingen af det sidstmeldte Slags Obligationer, som hidindtil af det forrige østersøiske Handels Selskabs Entreprenenrer er besørget, herefter skeer, ligesom og de, der have resterende Capital eller Renter paa disse Obligationer at fordre, have samme ved den Kongelige Kasse at oppebære. Af de udtrukne Obligationer bliver efter Forfaldtiden ingen videre Rente godtgjort. Finants=Collegium, den 1 Martii 1799. Hur la mort de mon amt Stanislans Gerad. I ny est plus os brave jenne komme, aims er ef me de tout le mende, toujours constant a Tamitie toujours siddelle alle vertu, il ne causa quun seul chagrin, qui fut clui de sa mort ; il ne me reste que 2 Cönfolstion de repondre des larmes sur ton souvenir. Repose, en paix doux amt E. B. 4. Endter din Vandring hernede. og Kiger, allerede spømmer den tidlige Morgenrøde, om din stille Graphøi. Du skuede tilbage i dig selv. skuede fremad mod dine Forhaabninger; men - ingent Soelsterne funkede paa den nattige Himmel, Kied af Livets, uvisse Drømme, Kied af dets støyende Tummel, Det Bedragerie og dets Laster, søgte du Evighedens Porte og - fandt dem. Lad kuns Miskiendelsens Taage indhylle din Urne, ei skiules den for ømt Venskab, der forgfuld flynger Cypresse Krandsen om den Slumre roelig du Godeel hisset hvor den evige Fred sluttes mellem Forstanden og Hiertet. der svinde. Miskiendelsens Taage og Fordommes Mørke. J. Rehling. Nyeligen lod fra Jyllands vestlige Egne dette sørgelige Budskab: Den ærværdigste Olding er ved Døden bortreven. fra Familie og Venne-Krads. Mæt af Dage indgik til et bedre Liv, Consistorial-Assessor NIELSBYGOMERARUEforhen Sognepræst for Weirum Meenighed og Provst i Hierum Herred udi Riber Stift. Tungt og smerteligt var dette Tab. for den kiærligste, nu høistbedrøvede Ægtefælle, for syv efterladte Børn, der nu begræde den beste, den ømmeste Fader, for mange Paarørende, der nu savne hans kloge Veiledning, reedelige Venskab og virksomme Hielp; tungt for den Meenighed, hvis fromme og retsindige Lærer han fordum van Beklageligt for hver den, som kiendte Mandens sande Værd, Gudfrygt og Dyd. Den faderløse fandt i hamen troefast Ven, en kierlig og indsigtsfuld Lærer, En sikker Veneder paa Livets Bane til nyttige Kundskaber og gavnlig Daad. Derfor hædres nu med Veemods Taarer, denne uforglemmelige Velgiørers Minde. Ered hvile over Dit Støv, ædle Olding! Den retskafnes Løn følger Dig paa hiin Side af Graden. Allerede svæver insudødelige Siel i Aandernes salige Boelig. Hvorvi, for Jesu Skyld, sees glade igien. G. F. E. Ved min Moder. THER MERIE GRUNDALS Grav. Ei er for Dig min Graad. – min Klage, Den kalder ei Dit Støv tilbage. Til Livet, Mode her igien. 1 Dydens Fred, og mæt af Dagen. Du gik den rene pryd at smage: Der nydes først i Himmelen. Men her – ak Her! – Du lod tilbageEmelsket, om, udlevet Mage; Der tabte Alved Tab af Dig En Søn, hvis Tilsing i hver Smerte Var ene kun Dit ModerlierteFor os, ak! Klagen hæver sig. Saa det er Støvets Lod at miste Hin Fryd, see Haabets Bobler bristed, Som Nattens Drom al Glæde er. Hæld'os til Gravens trygge Hvile Med vinger Flugt vi daglig ile, og Liv og Kummer er ei meer. J A. Grundal.