JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1844-07-24
Paa den, fra den forrige jydske Forsamling, i Anledning af den slesvigske Sprogsag indgivne Adresse, som læses i "Almuevennen" Nr. 33 f. A. svares: Endnu finde Vi Os foranledigede til at yttre Os for Vore troe Provindsialstænder i Anledning af den allerunderdanigste Adresse, hvori de have anholdt om virksomme Foranstaltninger til den danske Nationalitets Beskyttelse i vort Hertugdømme Slesvig. Vi miskiende ingenlunde det patriotiske Sindelag, hvorfra denne Adresse har sin Oprindelse. Men, ligesom det ikke er indbefattet under den en Provindsialstænder-Forsamling anviste Virkekreds at indgive Andragender angaaende indre Foranstaltninger i en anden Statsdeel end den, hvorfor den er indrettet, saaledes forudsee Vi, at en saadan Fremgangsmaade, hvis den blev billiget, maatte, ved dens gjensidige Udøvelse, faae en skadelig Jndflydelse saavel paa Stænderinstitutionens Virksomhed, som paa den indbyrdes Stemning imellem de forskjellige Deele af det Manarchi, hvorover Forsynet har betroet Os Scepteret. Vi forvente og, at Vore troe Stænder ville finde, at der ikke behøvedes nogen saadan Mellemkomst for at være forsikkret om, at der fra Vor Side vil blive iagttaget Alt, hvad der, efter alle Forholds Overveielse, findes fornødent og tjenligt til at hævde Statens Eenhed og alle Vore Undersaatters Ret."J. Adresse-Discussionen. Efterat Kongen og hans Commissar saaledes havde talt til Forsamlingen den første Dag, kom Touren den 10de til denne at føre Ordet. Kammerraad Wulff oplæste følgende Forslag. Da nogle af Forsamlingens Medlemmer have anmodet mig om at fremsætte det Spørgsmaal, om man ei maatte finde det passende som nødvendig til Hs. Majest at at indgive en allerunderdanigst Adresse, i hvilken i Særdeleshed skulde udtales den almindelige Stemning, der viser sig her i Provindsen, som Følge af de Anskuelser, der have gjort sig gjældende i Kongens Raad, og den Jndflydelse, disse have udøvet paa forskjellige for Nationen vigtige Anliggender, saa tillader jeg mig at bede Deres Høivelbaarenhed ved Forhandlingernes Begyndelse at tillade mig Ordet for at fremsætte ommeldte Spørgsmaal." Derpaa fik Oliemøller Schytte Ordet saaledes: "Jeg stemmer for en Adresse, og jeg ikke blot stemmer for den, men jeg anseer det af høieste Vigtighed og som en ueftergivelig Pligt, at der netop i dette Øieblik indleveres en Adresse, hvori gives et tro Afpræg af Forsamlingens Stemning, af den Bekymring, der fylder os ved at see den Fare, der truer vort elskede Fødeland, og hvori udtales den Mangel paa Tillid til Kongens Raad, som kjendeligen har gjort sig gieldende i Folket. Disse Momenter, som jeg saaledes har antydet, og som jeg ønsker udviklede i Adressen, ere ingenlunde ene Frugten af min egen maaskee ensidige Opfattelse af Forholdene; ei heller ere de ene Frugten, af de Erfaringer, jeg har havt Leilighed til at gjøre i den Kreds, hvor jeg har hjemme; men de ere meget mere tillige Frugten af de Erfaringer, som jeg paa nødvendige Forretningsreiser rundtom i Landet har indsamlet ved at komme i Berøring med flere oplyste og fædrelandssindede Medborgere. Jeg skal nu tillade mig nærmere at forklare mig.
Almuevennen, 1844-07-24
Den kgl. Commissarius har i denne Forsamlings forrige Session yttret, at der kunde møde vanskelige Spørgsmaal angaaende den fremtidige Succession i de forskjellige Statsdele, og at det til den Ende maaskee kunde være nødvendigt at træde i Underhandlinger med andre Fyrstehuse og med flere tildeels mægtige Stater.
Almuevennen, 1844-07-27
der er saavel efter de Data, som de statistiske Tabeller indeholde, som efter hvad der ellers er bekjendt, ikke nogen Provinds i Danmark, hvor der findes en saadan Velstand hos Bønderne. Jeg anfører ikke dette som et Beviis for, at hiint Forhold er det fortrinligste; men det viser dog, at Bondestandens Velvære kan bestaae dermed, ligesom dette ogsaa godtgjøres ved mange andre Data. Hvad de nye Baronier angaaer, da ere disse oprettede under saadanne Betingelser, at Vedkommende, i Medhold af Loven, vilde have været berettigede tilat oprette Stamhuse, og dette vilde med Hensyn til Bondestandens Jnteresse have været det samme. Det er blot den Anseelse, der følger med Optagelse i Friherrestanden, som Vedkommende have attraaet og som Kongen, i Liighed med det ogsaa af Frederik den Sjette fulgte Princip, ikke har villet nægte, da de havde Eiendomme, som svarede dertil, og deres Stilling iøvrigt var saadan, at hiin Standsophøielse kunde ansees pas seende. Det her omhandlede Moment er altsaa ikke afden Beskaffenhed, at det kan motivere en saa bitter Klage, som den, der er bleven ført, og som, hvis det iøvrigt kunde ansees passende at komme frem dermed, i alt Fald burde være understøttet af aldeles klare Grunde. Om Pressen siger han, at man her nyder en meget høi Grad af Trykkefrihed; at Cancelliet har undertrykt politiske Artikler i de uprivilegerede Blade, har det Hjemmel til i Anordningerne (alle kyndige og stemme berettigede Mænd udenfor Cancelliet sige det modsatte) og det kunde ikke efterlade det uden at krænke sin Pligt. Det er en ubehagelig Myndighed, og der er Jngen der mere ønsker at den kunde ophøre end Collegiet selv. Naar det var yttret, at ikke engang den personlige Frihed er sikkret, da troede han ikke at der existerer nogen Stat hvori den Myndighed at belægge Borgerne med Arrest ikke tilkommer en enkelt Embedsmand.
Almuevennen, 1844-07-27
Hvad den ærede Deputerede har anført om, at der i Kongens Raad sidder en Mand, der er en saa ubøielig Absolutist, at alle mulige Reformer maa strande paa hans Modstand, grunder sig paa Ubekjendtskab til de virkelige Forhold. Enhver, som kjender disse, veed, at der ikke existerer Noget, som svarer til en saadan Skildring. At Forbindelsen mellem Slesvig og Holsteen endnu vedvarer, der kan ikke findes nogen Fare for Stats enheden, da saavel Frederik den Sjette, som vor nuregjerende Konge med største Fasthed og Bestemthed have afslaaet al videre constitutionel Forening. Om Sprog, patentet af 29de Marts, der byder, at de Medlemmer, af den slesvigske Stænderforsamling "som ikke tiltroe sig at være det tydske Sprog tilstrækkelig mægtige, for at kunne betjene sig deraf ved deres Foredrag tillades at tale dansk, udbreder han sig meget vidtløftigt. Naar man ikke ligefrem vilde erklære, at Enhver efter eget Behag skulde være berettiget til at benytte sig af det danske Sprog, vidste han ikke hvilken anden Bestemmelse der havde kunne træffes. (Men hvorfor vilde man da ikke ligefrem erklære dette, som dog er det Rigtigste og Retfærdigste?) Han giver derpaa en Slags Fortolkning af dette Patent, som ingen Anden vel turde driste sig til at give, og Commissarius, selv vilde vistnok paa det Alvorligste modsætte sig, om en saadan bragtes i Anvendelse paa andre Lovsteder; han siger at han fra Barndommen af er vant til at tale tydsk, og at han jævnlig er komnket i saadanne Forhold at han har maattet gjøre Brug af dette Sprog, men han vilde dog ikke, dersom han var Medlem af den slesvigske Forsamling, finde sig generet ved Patentet, da han meget godt veed, at han ikke bevæger sig med samme Lethed i det tydske som i det danske Sprog. (Kan da den der fra Barndommen af er vant til at tale tydsk og siden jævnlig har talt det, med Sandhed sige, at han ikke tiltroer sig at være dette Sprog tilstrækkelig mægtig for at kunne betjene sig deraf ved sine Foredrag?)
Almuevennen, 1844-07-27
Oliemøller Schytte tog strax til Gjenmæle imod denne Commissarens Tale, og begrundede nærmere sit Anførte, men heraf skulle vi blot anføre hvad han sagde om Landbosagen: "J Anledning af mine Yttringer om Bondestanden har den kgl. Commissarius erindret, at der gives Strækninger i Landet, hvor Fæstebønder staae sig godt. Sandheden heraf indrømmer jeg, og det Anførte gjælder navnlig om hele Fyen; men maa jeg spørge, er det et Beviis i den af Commissarius paaberaabte Henseende, og hvad vilde ikke de samme Fæstebønder være, hvis de vare Selveiere, Det maa betænkes, at denne Velstand hidrører fra deres egen Vindskibelighed, den frugtbare Jordbund og Herskabets Uegennyttighed. Men Talen angik iøvrigt desuden i mit Foredrag nærmest den kgl. Commissarius Yttring om at nedbryde den Skillevæg, som staaer imellem Bondestanden og de andre Stænder, og neppe vil dog vel Nogen negte, at Fæstebonden befinder sig i et større specielt Afhængighedsforhold, end Selveierne. Dette Afhængighedsforhold betager ham hans naturlige Frihed, og det vil ikke være ham saa let oftere, som f.Ex, at staae op og tale sin Sag mod sin Jorddrot, som naar han var en fri Mand. Den kgl. Commissarius har bemærket, at de Vedkommende, der have faaet Bevilling til Oprettelse af Baronier, vare ved selve Loven berettigede til at oprette Stamhuse. Men det stod dog i alt Fald i Regjeringens Magt at negte Godsernes Oprettelse til Baronier. Commissaren tog atter tilorde for at gjentage nogle af de løse og svage Forsvarsgrunde han forhen havde fremført, og som af den forrige Taler alt vare besvarede; han sagde saaledes at Bonden jo ikke er tvungen til at være eller blive Fæster naar han har Evne til at skaffe sig en Eiendom; at det er et Beneficium for Bondestanden at Godseierne ere tvungne til at bortfæste deres Bøndergods, at den Fæstebonde der er fri for Hoverie, ikke er meere afhængig af Godseieren, end enhver anden Contrahent er af sin Medcontrahent; at han ikke mindre end Jorddrotten kan gjøre sine Rettigheder efter Contracten gjældende; at han altid understøttes med friProces, naar han sagsøges til Fæstets Forbrydelse.
Almuevennen, 1844-07-27
Godseier Nyholm holdt nu følgende Tale:
Almuevennen, 1844-07-27
J Henhold til hvad jeg saaledes har yttret, mener jeg, at der bør indgives en Adresse, og at i denne blandt Andet bør indstændigen andrages paa, at den Mand, der nu er beklædt med den øverste civile og militaire Magt i Hertugdømmerne, fjernes fra sin Post, og at alle de bestaaende Tractater, der kunne tjene til fuldstændig Opklaring af de forviklede Forhold med Hertugdømmerne, bringes til offentlig Kundskab. Naar det skeer, og naar der i Kongens Raad sidder Mænd, der have varm Følelse for Nationaliteten, da haaber jeg at Alt vil komme til Fred og Ro, men det er ogsaa den eneste Maade, hvorpaa dette Maal kan naaes,
Almuevennen, 1844-07-27
Kjøbenhavns Torvepriser. Løverdagen den 27de Juli. Hvede, .... pr. Td. 4 Rbd. 4 Mk. - s. a 6 Rbd. 3 Mk. - s. Rug, . . . . . . . 3 – Byg, 2radet, . . . . 3 – 4 8 – - 4 - - 8 - radet, . . . . 3 – 1 – 8 - 3 - 4 - 8 - Havre, . . . . . . 2 - 4 – - - - 3 - : - 8 - Ærter, gule 4 - 1 – - 4 - 4 - - - graae – – – – Kartofler, . . . . . 1 - 1 – – 1 - 4 - 8 - Smør . . . . Fag. 10 - 4 - 8-13 – 3 –. . . pr. Pd. - - 1 – 6 - - 1 - 10 - Flesk, røget, pr. Pd. 2 - 1 - 82 - 2 - 8 grønsaltet, " 1 - 2 - 12-1 - 4 - 8 - Æg . . . . pr. Snees - - 1 - 4 - - - 1 - 4 - Bøgebrænde, et Bondelæs 3 - 3 – - 4 - 3 - 5 - Tørv. . . . . . ditto 3 - 3 – 4 – – – - Talg, . . . . pr. LPd. - - - - - - - - - - Af dette Blad udgaaer 19 a 20 Nummere i Qvartalet, og som Følgeblad dertil udgaaer Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende", med omtrent 6 Nummere. Prisen er 4 Mark hvert Qvartal. Man tegner sig for Bladet paa Postcontoiret i Kjøge, hos Dhrr. Boghandlere Meulengracht i Næstved, Bertelsen i Holbek, Vosbein i Hillerød, Wagner i Helsingør, Milo i Odense. Jessen i Svendborg, Thjerry i Nakskov, Gjegengack i Maribo, Berggreen i Nykjøbing paa Falster, den Jessenske Boghandling i Aarhuus, Holm i Horsens, Smith i Randers, Termansen i Ribe, Dhrr. Bogbindere Mehl i Roeskilde, Hansen i Slagelse, Møller i Skielskør og Thune i Veile, Hr. Skolelærer Jensen i Ringsted, Dhrr. Kbmd. Gjørup i Storeheddinge, Hald i Frederikssund, Præst og Vordingborg Omegn hos Huusmand Peder Hansen, Lundby pr. Præstø, Gaardeler R. Ottesen i Fredericia og Skomagermester N. Hansen i Rudkjøbing. I Kjøbenhavn hos Redacteuren, Gammelmønt Nr. 148, og hos Udgiveren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal i Sidehuset, hvor Bidrag til Badet ogsaa indsendes. Trykt i det Brünnichske Bogtrykkeri ved 2. C. Lund. Tenkt i de Brünnichske Bo. trykker ved J. C. Lund.
Almuevennen, 1844-07-31
3die Aarg. Nr. 52. Almuevennen. Udgiver: J. A. Hansen. Ansvarlig Redacteur: O. Wedfall, forhen Medhielper ved Opdragelsesanstalten paa Flakkeberg Jnstitut. Onsdagen den 31. Juli 1844. Stænderne i Viborg. 3. Adresse-Discussionen. (Sjuttes). Procurator Jespersen yttrede, "Jeg ønsker, at Forsamlingen vil indgive en Adresse, der indeholder et tro billede af den almindelige Stemning, der hersker saavel over hele Landet, som navnlig her i Provindsen, – en Stemning, der er saa sørgelig, saa nedslaaende, som maaskee aldrig for, og hvilken Forsamlingen bør udtale, baade paa Grund af dens Almindelighed og Vigtigheden af det, hvorpaa den er begrundet. Den nærmeste Kilde til denne Misstemning er Patentet af 29de Marts d. A., hvorved i Slesvig, det danske Sprog, den danske Nationalitet og det Parti, som der ene værner og Nationaliteten og Statsenheden, er bleven, om jeg saa maa sige, sønderknust, og hver dansk Fædrelandsen, som interesserer sig for Sproget, for Nationaliteten og for at Landet, der i Aarhundredernes Løb ved forskjellige Skjebnens Tilskikkelser er blevet mindre og mindre, ikke atter ved given Leilighed skal deles i 2 Dele, maa vist dybt føle den almindelige Sorg og dybe Bekymring over Patentet, hvis Følger allerede for en Deel ere indtraadte, idet Danskhedens Talsmænd, af Grunde, der ikke kunne misbilliges, ere udtraadte af den slesvigske Forsamling. Om Kongens reneste Villie og Fædrelandssind tvivler Jngen, men man tvivler om, at de danske Raadgivere i Hans Majestæts Raad have den fornødne og ønskelige Kraft ligeoverfor de talentfulde, tydske Raadgivere, og jeg mener derfor netop, at man skal skjelne imellem Kongen og hans Raad. Jeg for min Person vilde ansee det formasteligt, at udtale Misbilligelse mod Kongen, men jeg anseer det for Pligt og Ret at udtale sig mod de Anskuelser, som have gjort sig gjeldende i hans Raad. Det nytter sandelig ikke at bortraisonnere Betydningen af Sprogsagen i den slesvigske Stænderforsamling; thi Enhver, der har betragtet den nyeste Tids Historie, seer nok, at samme blot er et meere fremtrædende Led i den hele Række af Anskuelser hos det slesvigholstenske Parti, hvis Hovedsum er Slesvigs og Holstens statsretlige Uadskillelighed og et reent Unionsforhold til Danmark, der ved given Leilighed ønskes snarest muligt hævet.
Almuevennen, 1844-07-31
Hvad der staaer i Forbindelse med Nationens Sorg i Anledning af Sprogpatentet og dets nærmeste Følger er ogsaa Sorg over den Maade, hvorpaa Pressen i dette nationale Anliggende er bleven behandlet.
Almuevennen, 1844-07-31
Paa samme Tid de censurerede Blade i Hertugdømmerne, der angribe alt Dansk og Forbindelsen med Danmark, have nydt den Beskyttelse af vedkommende Consorer, at deres fanatiske Artikler ere blevne taalte, paa samme Tid ere de tre eneste Blade, som i Hertugdømmerne værne om Danskheden og Statsenheden, blevne ilde behandlede, og have ikke kunnet faae forskjellige undertrykte Artikler frem uagtet Paaklage; og den danske Presse, hvis Stilling i den heromhandlede Henseende kan kaldes reent conservativ, da den værner og Stats enheden, har sandelig heller ikke nydt en saadan Medfart, som kunde stemme med det almindelige Folkeønske. Jeg skal her kun specielt udhæve, at Hans Majestæts Raadgivere have fundet det rigtigt og forsvarligt, at det i Rescriptet om en ny Presselov udtaltes, "at Pressen, er brugt til at udstrøe Tvedragtens Sæd mellem Rigets forskjellige Dele," det er en saa haard Beskyldning, at jeg ikke kan Andet end dybt beklage den Og nu det sidste Skridt af det danske Cancelli, at det har troet sig forpligtet til at saggive de censurerede Provindsblades Udgivere, som havde meddeelt en tro Beretning om hvad der var passeret i den nordslesvigske Forening, en Forening, hvis Formaal er Opretholdelsen af Stats enheden og den danske Nationalitet, og som derfor fra dansk Side maa ønskes al Held og Lykke.
Almuevennen, 1844-07-31
Naar vi fra dette sørgelige Blad i Danmarks Ru tids-Historie vende Blikket til de meere indre Anliggender, da er Stemningen ogsaa nedslaaende. Jeg skal ikke vidtløftigt udtale mig i denne Henseende, men kun gjentage, at det er beklageligt, at Hs. Majestæt ei forTiden har fundet sig foranlediget til videre at udvikle Stænderinstitutionen. Ligeledes maa jeg gjentage de Anker, som idag ere førte med Hensyn til Finantsvæsenet; Stændernes Petitioner i denne Retning ere affaaede med en saadan Grundighed, en saadan gjennemtrængende og overbevisende Kraft, at man havde haabet, at de vilde været blevne opfyldte, vi takke Hans Majestæt for Offentligheden i Finantsforvaltningen, men Besparelser har han ikke kunnet sætte igjennem. Gaardmand Black meente, at saalænge de private Petitioner ei kunne komme med under Behandling, videt være aldeles nødvendigt at Forsamlingen gjennem Adresser udtaler sig om de Gjenstande som ligger den paa Hjertet.
Almuevennen, 1844-07-31
Overkrigscommissair Holst udtalte det som sin faste Overbeviisning, at der hersker en saa bevæget Stemning der i Provindsen, at han maatte ansee det som en Tilsidesættelse af sin Pligt som Undersaat, naar han ikke stemte for, at Hs. Majestæt i en Adresse blev underrettet derom.
Almuevennen, 1844-07-31
Proprietair Boserup udtalte sig ogsaa for en Adresse, som især udtaler Misfornøielse med Sprogpatentet og over at ikke mange Besparelser ere indførte, hvilket har foranlediget en bevæget Stemning i Vestjylland.
Almuevennen, 1844-07-31
Biskop T. Müller havde i sin Egn havt megen Leilighed til at erfare at en uhyggelig Stemning havde gjort sig gjældende, og han havde ikke truffet Nogen som jo med Smerte havde omtalt Sprogparentet. At Forsamlingen ogsaa i en Adresse kan og bør udtale hvad der især ligger den paa Hjerte, var hans fulde Mening, kun var det hans Ønske at det maatte skee uden Bitterhed, og at Forsamlingen maatte faae Kraft og Naade til at være Sandheden tro i Kjærlighed. Legationssecretair Hvass yttrede sig ligesaa ivrigt for en Adresse, som de øvrige Talere, især hvis det kunde ventes at den vilde komme til at indeholde noget af det, som idag var blevet udtalt. "At der ikke hersker nogen god Stemning, det maa enhver dansk Mand med ærligt Sind tilstaae.
Almuevennen, 1844-07-31
Godseier Winkel stemmede for en Adresse, indeholdende en frimodig Udtalelse af Forsamlingens Stemning, af den Bedrøvelse der hersker trindtom i Landet, ei blot hos Frihedens Venner, de Frisindede, men ogsaa hos Thronens hidtilværende varmeste og ivrigste Venner, i Anledning af Sprogpatentet. Der var ogsaa Aarsag til Bekymring, paa Grund af de mange Løfter som ved vor nuværende Konges Thronbestigelse med Jubel modtoges af Folket, men som lidet ere blevne opfyldte. Navnligen har Kongen gjentagende lovet at indføre Besparelser, men han har ikke seet sig istand til at gjøre dem saa gjennemgribende, som Stænderne gjentagende have anholdt om. Gaardeler Lydersen stemte for at Sprogsagen og Nødvendigheden af Besparelser berøres i Adressen. Kammerherre Bentzon, kongelig Deputeret, søgte at undskylde og forsvare Regjeringen med Hensyn til Sprogpatentet, men han maatte er jende at der i Provindsen gives en Stemning som ikke er fordeelagtig, da man i denne Sags Afgjørelse finder en Fornærmelse mod Modersmaalet og Nationaliteten. Han kunde ikke stemme for en Adresse som den foreslaaede. Kammerraad Schiøtt stemte for Adressen, navnlig med Hensyn til Sprogforholdene og de endnu ikke indførte Besparelser.
Almuevennen, 1844-07-31
Apotheker Dahlerup meente, at Hs. Majestæt faaer nok af faare Ord ved sit Hof, og de behøvede derfor neppe at sende ham saadanne Da der var klaget over at der ikke var taget tilbørligt Hensyn til de private Petitioner vilde en Adresse som den foreslaaede tillige være et mægtigt Middel til dog at faae Svar paa nogle af dem.
Almuevennen, 1844-07-31
Kjøbmand Müller stemmede for en Adresse, som bør indeholde en Skildring af den sørgelige Stemning, som hersker overalt i Landet, og navnlig bør udtale det Beklagelige i, at der ikke er taget mindste Hensyn til mauge Petitioner, navnlig til dem om en friere Udvikling af Samfundsforholdene, ogsaa bør den udtale det Beklagelsesværdige i, at der i financiel Henseende ikke er skeet noget af Betydenhed, og at Sprogpatentet er emaneret, hvorved den danske Nationalitet maa føle sig dybt krænket. Commissarius troede at Forsamlingen ved nærmere Overveielse vilde finde det aldeles upassende at de anførte Klagepunkter skulde indflyde i Adressen. Attringen om at en høi Embedsmand i Hertugdømmerne burde afskediges, ligger aldeles udenfor Stændernes Competence, og maatte være saarende og krænkende for Kongen. Han forsøgte derpaa atter ved allehaande Jndvendinger og Udviklinger at forsvare Sprogpatentet. Oberst Brock gjentog, at Prindsen af Augustenborgs Ansættelse der, hvor han er omgivet af det Parti, som har erklæret Huset Augustenborg for arveberettiget, maatte han mildelst talt kalde upolitisk og farlig.
Almuevennen, 1844-07-31
Kjøbenhavns Torvepriser. Løverdagen den 27de Juli. Hvede, . . . . . pr. Td. 4 Rbd. 4 Mk. - s. a 6 Rbd. 3 Mk. - s. Rug, . . . . . . 3 – 4 Byg, 2radet, . . . . 3 - 4 8 – - 4 - - - 8 - Fradet, . . . . 3 – 1 – 8 - 3 - 4 - 8 - Havre, . . . . . . 2 - 4 – - 3 – - - 8 - Ærter, gule 4 - 1 – - - 4 graae - - - - - - - - Kartofler, . . . . . 1 - 1 – - 1 Smør, . . . . Fag. 10 - 4 - 8 - 3 - 3 – . -. . . . pr. Pd. - - 1 – 6 – Flesk, røget, pr. Lpd. 2 - 1 - 82 – 2 - 8 - grønsaltet." Æg, . . . . pr. Snees . – 1 – 4 – Bøgebrænde, et Bondelæs 3 – 3 – - - - 4 Torv, . . . . . ditto 3 – 3 – 4 Talg, . . . . pr. Lpd. - – – – – – – – - Af dette Blad udgaaer 19 a 20 Nummere i Qvartalet, og som Følgeblad dertil udgaaer Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende", med omtrent 6 Nummere. Prisen er 4 Mark hvert Qvartal. Man tegner sig for Bladet paa Postcontoiret i Kjøge, hos Dhrr. Boghandlere Meulengracht i Næstved, Bertelsen i Holbek, Boshein i Hillerød, Wagner i Helsinge Milo i Odense. Jessen i Svendborg, Thjerry i Nakskov, Gjegengack i Maribo, Berggreen i Nykjøbing paa Falster, den Jessenske Boghandling i Aarhuus, Holm i Horsens, Smith i Randers, Termansen i Ribe, Dhrr. Bogbindere Mehl i Roeskilde, Hansen i Slagelse, Møller i Skielskør og Thune i Veile, Hr. Skolelærer Jensen i Ringsted, Dhrr. Komd. Gjørup i Storeheddinge, Hald i Frederikssund, Præst og Vordingborg Omegn hos Huusmand Peder Hansen, Lundby pr. Præst, Gaardeler R. Ottesen i Fredericia og Skomagermester N. Hansen i Rudkjøbing. I Kjøbenhavn hos Redacteuren, Ganmelmønt Nr. 148, og hos Udgiveren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal i Sidehuset, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes. Trykt i det Brünnichske Bogtrykkeri ved J. C. Lund. 3die Aarg. Nr. 55.
Almuevennen, 1844-07-31
Almuevennen. Udgiver: J. A. Hansen. Ansvarlig Redacteur: O. Wedfall, forhen Medhielper ved Opdragelsesanstalten paa Flakkeberg Jnstitut.
Almuevennen, 1844-07-31
Onsdagen den 31. Juli 1844. Onsdagen den 31. Juli 1844. Stænderne i Viborg. 4. Adressen. "Allernaadigste Konge!
Almuevennen, 1844-07-31
Jdet Nørre-Jyllands Provindsialstænder atter tiltræde deres Virksomhed, føle de Trang til, ved en allerunderdanigst Adresse at tolke Deres Majestæt de Følelser og den Stemning, hvoraf de som Folkets Repræsentanter ere gjennemtrængte. Vi bringe Deres Majestæt Folkets Tak, fordi Deres Majestæt ved et os forelagt Udkast til almindelig Værnepligt har besluttet at komme det gjennem Stænderne tidligere yttrede Ønske imøde, og vi skulle nu tage under samvittighedsfuld Overveielse, om den Maade, hvorpaa Udkastet har søgt at løse denne vigtige Opgave, er stemmende med Landets sande Tarv og Folkets almindelige Ønsker. Vi takke Deres Majestæt for, at Stændernes Andragende om Forskud til de nye Hovedlandeveies Anlæg er opfyldt, idet vi holde os overbeviste om, at dette Forskud, hvorpaa Nørre-Jylland har særdeles Krav, og hvortil samme i høi Grad trænger, fremdeles aarlig vil blive anviist til udelukkende Anvendelse i denne Provinds, indtil Øiemedet er opnaaet.
Almuevennen, 1844-07-31
Ved den af Deres Majestæt beslutttede Opførelse af de til Retssikkerhedens Haandhævelse fornødne nye og hensigtssvarende Straffeanstalter vil et længe følt Savn kunne ventes afhjulpet, og vi tillade os i denne Anledning at udtale vor Tak til Deres Majestæt, fordi Stændernes Andragende om Udgifternes Tilveiebringelse er taget til Følge.
Almuevennen, 1844-07-31
(Fædrelandet Nr. 1638.)