Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1837-07-12
Videnskabelighed. Med et Motto, taget af Hakon Jarl, Hakon: Han leger Konge. Bergthor: Det bliver Mode her i Landet. kritserer en Artikel i Kjøbenhavnsposten den i Hovedstaden, afholdte, længe bebudede Generalforsamling angaaende det projecterede Museum for de thorvaldsenske Kunstsager og klager over, at Kontribuenterne ikke iforveien vare forberedede paa de Forslag, som Man agtede at fremsætte i Forsamlingen, samt over at der ingen Lister vare omdeelte paa de Personer, som kunde vælges til Repræsentanter. Videre dadles en Yttring i den trykte Meddelelse, som blev uddeelt til Forsamlingens Medlemmer, og hvoraf det synes at kunne fremgaae, at Repræsentantskabet kunde have Ret til med Egenmyndighed at afgjøre Alt, hvad derskal foretages i hele Anliggendet, uden i mindste Maade at behøve at konferere med Kontribuenterne, der saaledes vilde blive blotte Bidragydende, uden at have anden Stemmeret end den, der allerede er udøvet ved at vælge Repræsentanterne. Jndsenderen antager derfor, at der endnu vil blive holdt en Generalforsamling, paa hvilken der til Diskussion og Afstemning vil blive forelagt Deeltagerne en Jnstrux for Repræsentanternes fremtidige, Raadighed over Anliggendet, og det saa meget meere som Formanden paa den sidste Generalforsamling syntes at ville forhindre enhver Discussion, der gik udenfor det reent Formelle, idet han i Anledning af et Medlems Anførte kun bemærkede, at dette indeholdt en Kritik overJndbydernes Handlemaade og indeholdt altfor mange punkter til at Man kunde blive færdig med sammes Besvarelse en heel Aften. - J et senere Nummer af samme Blad siger en anden Jndsender, at denne Generalforsamling var aldeles formløs og at, da den Bestyrelse, hvorpaa der ved denne Leilighed skulde foretages Valg, efter Jndbydernes Yttring, skulde afgjøre Alt, hvad der i denne Sag kan komme under Overveielse, det vel først og fremmest havde været nødvendigt at vaage over, at Jngen gjorde sin Stemmeret gjeldende, som ikke havde tegnet sig for Bidrag til det paatænkte Museum. Men dette var saa langt fra at være Tilfældet, at der ikke var skeet det Allermindste for at sikkre sig herfor Enhversomhelst kunde ved denne Leilighed gaae ind i Studenterforeningens Lokale, hvor han ved Døren af et der staaende Bud modtog den trykte Meddelelse fra Jndbyderne samt et Papir, til derpaa at optegne de Mænds Navne, paa hvilke han vilde stemme, uden at der enten blev spurgt om hans Navn eller Stand, eller om han havde tegnet sig for Bidrag til Museet eller noget Deslige. Ogsaa siges der, at Formanden, Hr. Konferentsraad Collin, paa en liden urdan Maade affærdigede den eneste af Forsamlingens Medlemmer, Hr. Kammerherre Grevenkop-Castenschjold til Frederikslund, der yttrede sig om Nødvendigheden af, at der blev forelagt en Plan for Bestyrelsens Virksomhed. Endnu en Feil menes der at være begaaet, idet der ingen Suppleanter valgtes. Mod alle disse Ophævelser, har en Hr. L- i "Dagen" hævet sin Stemme og formeent, at det var ganske rigtigt, at Forsamlingen var aaben for Alle, da Forhandlingerne angik et Nationalanliggende. Proponenterne skyldte intet Regnskab: de havde, overbeviste omAnliggendets Vigtighed, indbudet Medborgere at deeltage. Denne Akt var forbi. (De Penge, de havde modtaget, vare, paa nogle Hundrede Rbd. nær, deres eget Indskud, henved 4000 Rbd., og det havde de betalt; thi den bebudede Modtagelse af Jndskud i Almindelighed var ikke bleven iværksat). Hvad der videre skulde gjøres, maatte besluttes af dem, som Deeltagerne dertil udnævnte. Derfor sammenkaldtes disse. At kun 206 mødte, gjør intet til Sagen; om kun 26 havde mødt, havde det ligefuldt været en Generalforsamling." Den omtalte liden urbane Maade, hvorpaa Formanden affærdigede et Medlem motiveres dernæst af dette Medlems ubegribelige Jnsolence."