Viborger Samler, 1830-01-16
Tyrkiet. Storherligt Amnestiedecret. Da Freden mellem Min høie Port og det russiske Hof nu er afsluttet, saa er det ved en høi, nylig udstædt, befaling bleven overdraget MehmedWidschi=Pascha af to Hestehaler, forhenværende Kalmakan i Adrianopel, at gribe alle passende Forholdsregler, for at bevæge de muhamedanske og ikke muhamedanske (Rajas) Beboere af Adrianopel og de omliggende, efter Skjebnens Villie hidtil af Fjenden besatte, Districter - hvilke Beboere have adspredt sig i forskjellige Retninger - til, efter Landets Rømning at vende tilbage til deres Hjem og varetage deres sædvanlige Forretninger, idet de, ligesom forhen, anvende deres Tid til Agerbrug, Jndustrie og Handel, og leve rolig og tilfreds under min Keiserlige Majestæts Skygge. Der er ingen Tvivl om, at han jo vil have bestræbt sig for at handle overeensstemmende med denne befaling. Jmidlertid har jeg bragt i Erfaring, at nogle i Adrianopel og de omliggende Districter, Flækker og Landsbyer bosatte Rajals, som under Krigen have gjort sig skyldige i en, mod deres undersaatlige Pligter stridende. Opførsel, have befrygtet Bebreidelser fra Min høi Port, og at Skræk har bemestret sig dem. Men det Sande i Sagen er, at ikke blot Tilgivelsens og MinStorherlige Mildheds Porte staae aabne for dem, som vise Anger over deres Opførsel og bede om Tilgivelse, men ogsaa, at den ottomanniske Regiering med Hensyn til den gavnlige, nylig afsluttede, Fred betragter de omtalte Raja's som amnesterede. Desaarsag skal disse Rajals Opførsel under Krigen, hvorledes den endog har været, begraves i evig Forglemmelse. Jngen skal drages til Ansvar for sin Opførsel i den forløbne Tid. Man vil vise dem Alle at man har tilgivet dem, og, saalænge de holde sig indenfor Redelighedens og deres Stands Grændser, er det Mit alvorlige Onske, at Min høie Port bestræber sig for, paa alle Maader at sikkre deres Rolighed og Velstand. Da det er Min Keiserlige Villie, at J bekjendtgjøre disse allerhøieste befalinger og Ønsker for alle mine Rajals af enhver Stand som beboe de Eders Jurisdiction underkastede Steder, og at J, overeensstemmende med den Eder egne Jndsigt og Skarpsindighed, berolige dem, indgyde dem Tillid, og handle saaledes at de, som forhen, beskjæftige sig med at dyrke Marken, og drive deres Haandværker, og Handel, og at J ved alle mulige Midler bestræbe Eder for at erhverve Mig deres Kjærlighed - saa er nærværende befaling, der har til Formaal, at bekræfte de i denne Hensigt tidligere udstædte Anordninger, og paa det Alvorligste at befale disses Fuldbyrdelse, udfærdiget i Kraft af Mit Hattescherif. Alle Rajals i mit Riges hele Omfang ere et af Gud til Min allerhøieste Varetægt anberroet Gode. Derfor skal Jngen af dem, hvor stridende imod hans Pligter end hans Opførsel under Krigen har været, af Agtelse for den velgjørende Fred enten nu eller i Fremtiden drages til Ansvar. Saa længe som de standhaftigen udøve deres Stands Pligter, skulle de sikkerligen intet Ondt have at befrygte af Min høie Port eller deres Øvrigheder; men til samme Tid maae J lade dem vide, at de til Erkjendtlighed for dette Beviis paa Min Keiserlige Gunst, fra deres Side ligeledes ved enhver Leilighed maa opføre dem saaledes, at de derved bevise deres Taknemmelighed.