JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) J Lille Kirkestræde ligger nu, næsten 8 Dage, to Dynger af Jord og guult Sand, der formodentlig vil blive formerede, naar det falder en Nathusfører ind at aflodse sit Læs, som desværre ved mindre Aarsager er blevet Vane. 2) Det er forunderligt, at det Sted fra Holmensbro hen forbi Opgangen til Børsen er saa stinkende af Menneske- og andet Skarn, men mere er det at undre over, at det ikke (i det mindste mærker Jndsenderen som dog temmelig ofte og til forskjællige Tider af Dagen passerer denne Vej det ikke) derfra igjen bortføres. 3) Hvorledes kan det saa gandske undgaae Vedkommendes Opmærksomhed, at der vedbliver at være saa bundløst, hvor Skibene lodse paa den Side til Slotspladsen; der bliver ført megen Grus ud af Byen, Stenbrokker kunde vel ogsaa her med Fordel anvendes. 4) Hvi køre Nattefarerne ikke, istedet for over den høje Holmensbro, over den bekvemmere Højbro, der kunde de ikke faae saa god Anledning og lade det halve Læs løbe af. 5) Enhver veed hvor slibrigt det er, i Regnvejr at gaae over den stejle og af Nattevognene altid overspildte Holmensbro, helst, naar man for en Vogns Skyld er nødt at holde sig til Siden, hvor Revlerne ikke naae. hen. Kunne Fodgjængerne ikke udbede sig af Havnekommissionen, at Revlerne herefter fik hele Broens Brede. Kommissionen vil sikkert unde dem ligesaameget Fodefæste som Dyrene. Overalt synes man paa mange Ting at spore, at den ridende og kørende Deel agtes højere, end den gaaende. 6) Næsten alle Jndskrivter paa Hjørnerne i Nyboder ere ulæselige, da dog disse, Gader, der ere hinanden saa lige, synes allermeest at trænge til læselige Navne. NB. Der er før offentlig klaget over, at offentlige Jndskrivter ofte støde ved den ravgaleste Bogstavering. Dette kan man i Nyboder haabe forebygget, naar Navnene skrevne leveres Maleren. Ligeledes var det at ønske, at Magistraten selv lod alle Stadens Gaders Navne, 11) J Mandags gik jeg forbi Uhrmager Armands, da var Tømmerfolk beskieftigede med at lægge et nyt Gulv i Kielderen jeg var glad og tænkte: nu faaer vi vel et Bret for Rendestenen, som vi har maattet undvære saa længe; men der blev intet af.
Politivennen, 1799-01-01
En smuk Handling. Med Fornøielse indrykkede Udgiveren et Bidrag i No. 56, hvori Kronprindsen takkedes, fordi han tillod Madskibene at gaae igjennem Bommen anden Pinsedag, hvorom de forgæves havde anmodet vedkommende Chef, og tillige yttredes det Ønske, at der ved flere Lejligheder f. Ex. i Tilfælde af gunstig Vind, paa Skippernes Andragende, hurtig maatte oplukkes for dem, forudsat at deres Toldklarering var gjort. Med endnu større Fornøjsele indrykkes følgende sande Fortælling, som ophøjer Kronprindsens bemeldte Ordre til mere end en Virkning af et godt Lunes Nik, til virkelig skjøn og elskværdig Borgerdaad. Torsdagen før Pinse, da endnu ingen Skibe vare komne hertil, da Priserne paa de første Fornødenheder og de Trændendes Klage vare stegne til det højeste, da Kornpugerne store og smaae Smørkræmmere, Brændeskakrere i Palæer og Kældere benyttede sig, paa den laveste Maade, af den totale Mangel paa offentlige Forraadskamre, da Jsen, der fra Østersøens Fjerner var dreven ind paa Sællands Kyster, allevegne tilspærrede Jndløbene og nødte de mange Sømænd, som med Skibe fulde af Proviant længtes efter at komme til Staden, til at krydse længselfulde frem og tilbage i den aabne Deel af Farvandet, som ved den Svenske Side endnu var levnet dem - traf Kronprindsen ved Presentationen paa Holmen, paa Kaptejn Sølling; da han i ham kjendte en rask og erfaren Sømand, hvis Barm tillige rummer sand og varm Patriotisme, spurgte han ham i en bekymret Tone, om han ikke vidste noget Middel til at faae Skibene ind. S. besindede sig og sagde at han vilde see til. Han kørte nu langs ad Kysten, for at udforske om det ingensteds skulde være muligt at kunne sætte ud igjennem Jsen. Ved Torbek troede han endelig at dette var muligt for Kækhed og Ufortrødenhed. Han meldte nu Kronprindsen dette, og foredrog at han troede det bedste Middel vilde være, at arbejde sig ud i det Aabne, fare omkring til Sejlerne, underrette dem om (hvad man her i Kjøbenhavn vel, men ikke derude vidste) at Jsen der syntes sammenhængende, dog ikke var det, men drev snart tættere snart aabnere i store Flader, og at opmuntre ved Løvte, deels om Haandhielp af Fregatternes Mandskab, deels om Erstatning af Kronpr., hvis nogen i Jsen kom til Skade, til at forsøge at trænge igjennem. Prindsen bifaldt dette i alle Maader og med megen Glæde over det opvaagnende Haab. S. kørte endnu samme Nat med to udsøgte Matroser ned til Torbek, fik Fiskerne ufortøvet til at lægge ud og arbejdede sig i to Baade, i en Tid af 3 til 4 Timer, igjennen den halvanden Mils Js, og foer nu omkring til Skipperne med mandig Opmuntring og gode Løvter. Dette gjorde sin Virkning. Om Løverdagen saae det henrykte Kjøbenhavn en talrig Flaade af Madslibe ved Toldboden, og S i sin Baad kom samme Vej ind, og aflagde sin Beretning til Prindsens inderlige Fornøielse. Det hele nyttige Tog var iværksat for 50 Rdlr. Held den Prinds, der handler som Borger!
Politivennen, 1799-01-01
Om Betlerne. Rubriken "Til Fattig-Direktionen" No. 58 er ikke passende valgt. Den ny Direktion for Fattigvæsenet har endnu intet med Bestyrelsen at bestille; den har kun lagt sin Plan; og forresten er Betleres Opbringelse endun Politiets Sag. Jmidlertid er mindre Paapassenhed med Betleres Opbringelse undskyldelig for nærværende Tid, da Fattigvæsenets Bestyrere ikke kunne forskaffe enhver Trængende nødtørftig Underholdning; og under denne Betingelse er dog Opbringelsen kun lovlig og Straf retfærdig. J øvrigt skylder Anmelderen her endnu den Anmærkning, at den ommeldte Betlerinde allerede er opbragt. Den 4 Junii 1799.
Politivennen, 1799-01-01
Om uforsvarlige Bolværker. Politivennen anmodes om at gjøre Vedkommende opmærksomme paa, at der paa flere Stæder ved Stranden ikke findes Bolværk, som kan hindre Folk især Børn, fra at falde i Vandet ved mindste Feiltrin. Til Exempel kan tjene det Stykke fra Stormbroen og forbi Sandkisten. For en Tid siden skal og paa dette Sted en Mand være falden ud en Aften, og kun med Nød reddet. Af den Mængde Mennesker, som findes drukne, er det højst rimeligt at flere kunne ved Vanvare være faldne ud. Dersom Politivennen er uvidende om, hvo der bør raade Bod paa denne Mangel, kunde han maaskee mest passende henvende sig til Selskabet for druknede Menneskers Redning. Denne Sag er unægtelig en vigtig Gjenstand for dets Opmærksomhed.
Politivennen, 1799-01-01
Den lille røde Hest appellerer til Magistraten. Paa Nøreebro førend man kommer til Assistentskirkegaarden er ved Sekr. Knoblauchs Lyststed, ud til Vejen en lille Fold, hvori en rød Hest nu (d. 6te Torsdagen) siden i Mandags har staaet uden Æde eller Drikke. Gjennemtrængt af Medynk erkyndigede sig Anmælderen om Sagens Sammenhæng, og man fortalte ham, at i dette Fold opjages ved Underfogdens Folk de Høveder eller Heste, der enten falskmærkede eller uindbrændte befindes paa Fællederne, saavelsom de, der maatte træffes omløbende paa Vejene, hvorpaa Fangsten mældes for Stadskæmneren i Kjøbenhavn, hvis Pligt det er at avertere dem til Løsning af Ejermanden. Videre sagde Hyrden, at de intet nyde i dette Fængsel til Livets Ophold, og at det var hændet, at de desaarsag vare styrtede. Med denne røde Hest skal Tilfældet være, at den ikke er indbrændt, men Mærket efterklippet; formodentlig undseer Ejeren, som rimeligt nok er, sig ved at komme frem og tilstaae denne Handling, og saaledes bliver da Dyret et Offer. Behøver jeg at tale flere Ord til Mænd, som dem der Udgjøre Kjøbenhavns Magistrat? O sikkert ikke. Sagen vil vist nok strax vorde undersøgt, og den Anstalt føjet, at de optagne Kreaturer i dette Fold nyde Føde, Ly og Drikke! kun at min Klient kunde leve saalænge.
Politivennen, 1799-01-01
Bøn til Slagterne. For enhver som har været hos renligere Nationer f. Ex. Hollændere og Englændere, er Kjøbenhavn, der ellers imod Madrit, Lissabon, Rom, Neapel o. dsl. Stæder kan passere for meget reenfærdig, en Kilde til idel Ekel og Væmmelse. Neget af Aarsagen dertil ligger i Klimatet og Nasionens mindre Rigdom; meget derimod var let at hæve, og Skam! at det ikke allerede er hævet. Alle Madvare som bringes til Torvs i London, bevares og behandles paa det renligste, og hos os! Men skulde ikke i det mindste Slagterne være at formaae til to Ting. 1) at spare alle deres neden for boende Naboer i Gaden for Stanken af udskyllet Tarmeskarn 2) at omgaaes Kødet renligere, ikke lade det hænge ubedækket for Støv Gadestænk og Jnsekter ikke ryge Tobak derved o. s. v.? Den Slagter, der boer i Gottersgaden, ved Hjørnet af st. Kongensgade, anmodes for alting ikke længer at ophænge Kød til Salg paa et skident, raaddent, af Urin og Gadedræk fra nedenaf opraadnet Plankeværk. Tak være Dr. de Mesa der fik forbudet at Kødet oppustes, et Hottentotsvineri, som ved en ubegribelig Ligegyldighed saalænge taaltes.
Politivennen, 1799-01-01
Stinkende Lig paa offentlige Veje. Torsdagen den 30 Maj om Morgenen blev der fundet, at et Menneske havde hængt sig paa Nordvejen i en Grøvt, som er bag ved Vertshusholder Creutsfeldts Have. Sagen blev af bemeldte Mand strax foredraget Kommissairen, som den, hvis Pligt det er at andrage Sagen for Vedkommende, men ikke Destomindre befaadtes, at den døde Mand endnu laae paa samme Sted om Fredagen. Skulde det ikke paasees, at sligt et Menneske der havde taget sig selv af Dage, ej blev liggende i saa lang en Tid, da det er et rædsomt Syn at see et dødt Menneske liggende til et Rov for Dyr en heel Dag og Nat, ja endog til den følgende Dags Aften, og det nu paa denne Aarets Tid, da et dødt Legeme lettelig gaaer i Forraadning hvilket allerede var Tilfældet her, og hvilken Ubehagelighed maae ikke derved den Mand taale, uden for hvis Ejendom det døde Legeme befindes.
Politivennen, 1799-01-01
J Anledning af en Politiefterretning fra Frederiksborg i No. 54 J Anledning af det i Politivennen No. 54 indrykkede Monitum til Politimesteren i Frederiksborg, og især af den deri omtalte Provstens Mødding, har Hr. Provst Jensen i Frederiksborg tilsendt Udgiveren en Oplysning, som er for lang at indrykkes Ord for Ord, men Hovedindholdet er følgende: "Endskjøndt Hr. Provsten troer det ikke saa afgjort, om hans Gaard ligger i Hillerød eller ikke, har han dog tilmeldt Hr. Byfogd Tønnesen sine Spørgsmaal til Gjenboerne om 1) Møddingens Rettighed til at ligge der 2) naar den blev udført 3) om den var dem til Ulejlighed; samt disses Svar 1) at der altid havde ligget Mødding, 2) at den bortførtes sidste Efteraar 3) nogle: at Ulejligheden ikke var saa stor, at de troede at burde give Klage over en Nabo derfor; andre: at Lugten af bemeldte Mødding, saa langt fra at være giftig, ikke engang var ubehagelig for dem. J øvrigt erbyder Hr. Provsten sig til, hans Rettighed uagtet, at bortføre saavel bemeldte Nødding, som anden til hans Side af Naboer henkastet Jord o. s. v., efterhaanden som Lejligheden tillader det, hvormed allerede er gjort en Begyndelse." Det smerter Udgiveren at en Mand af saa findig og ordenelskende Tænkemaade som Hr. Provsten, synes at have anseet sig fornærmet ved ovenmeldte i Politivennen indrykkede Efterretning. Desværre har Udgiveren oftere fristet dette ufortjente Uhæld. Disse Sandheder troer han imidlertid at maatte gjøre Hr. Provsten opmærksom paa: At en Mødding paa en Gade, var det end i en Landsby, er en Væmmelighed, som ikke gjør Stedets Politi Ære: at en Mødding, af hvad Natur den end er, stinker: at det er ikke blot dem, der boe i en Gade, det vedkommer, om samme er belagt med Mødding eller ej, men enhver, hvis Vej kan falde derigjennem. Endelig erklæres det herved, at Efterretningen ikke er indsendt af nogen Frideriksborger, men af en Rejsende.
Politivennen, 1799-01-01
Om Gaabense Færgegaards Bortforpagtning. Da Gaabense Færgegaard paa Falster nu igjen skal til ny Bortforpagtning, saa tør det vel ikke være af Vejen, at minde Vedkommende om, at ville paasee, at dette Sted kommer i en Mands Hænder, som til Gjestgiveri og Herbergering er oplagt, om han end skulde være en mindre god Avlsmand, og hans Bud vorde derfor mindre indbringende i den Kongel. Kasse. Færgegaarden er tillagt fri Hartkorn just fordi Agerbruget ikke skal være dens Besidders Hovedmaal. Gaabense Færgested søges meget, og vilde som ogsaa flere Smaalandenes Færgesteder endnu søges mere, naar Hus og Beværtning vare indrettede saa godt, som Rejsende, der kunne og ville betale, have Ret til i en poleret Stat at finde.
Politivennen, 1798-01-01
Om Hundenes Nedslagning paa Gaderne hver Sommer. Skjøndt Natmændene hver Sommer nedslaae nogle tusinde Huinde, seer man dog ikke at der nogentid er Mangel her i Staden paa disse Dyr. Hundepassionen er ikke en af Stadlivets- svageste. Og fra Lapsen der næsten synes at gaae omkring blot for at promenere sin Kedsomhed og sin Hund, til Fruen eller Madamen, der dræber sin Mand og hans Venner, med den utaaleligste Hundestank, er Hundekjerligheden i fuld Virksomhed, og ingen synes at yttre Frygt for at have disse Dyr om sig, hvis Farlighed Myrdeanstalterne dog synes saa højt at forkynde. For alle disse Hundeelskere ere Sommerblodbadene en sand Væmmelse og Forargelse, og de ere det endog for dem, der selv ingen Hunde har; endskjøndt det altid maae indrømmes, at tusinde Hunde hellere maae dræbes, end at eet Menneske skulde lide saa skrækkelig en Død, som Vandskye medføret, saa maa det paa den anden Side tilstaaes at Middelet er kun et Paliativ. Natmændene kunde dog ikke holde Gaderne frie forHunde, og altsaa er Faren for at blive bidt ikke hævet. Og det kunde man dog forlange af saa voldsomt et Middel. Mange Udsvævelser begaaes desuden af disse raa Folk, mod hvis Dannelse deres Erhverv i højeste Maade strider; Endelig er det ogsaa skadelig for Børns Moralitet, at see et godt uskyldigt Dyr paa den listigste eller grusomste Maade kuuset, eller blot ved et Feilslag slaaet til Muus. Man kunde virkelig ønske at der tænktes lidt over denne Sag, og der er Grund til at haabe at Eftertanken vilde lede til et mindre væmmeligt, mindre umoralsk og grusomt Middel.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnet af Springgade og Klareboderne er et offentligt Rendebræt meget for smalt, saa at en lille Fod kan løbe Fare. 2) Den dybe Sump imellem Kronprindsens og Søkadetternes er endnu ikke fyldt; naar man undtager Stanken og Faxen for vildfarende drukne eller svagelige Menneskers Liv om Natten, kan man heller ikke have noget at indvende imod saadan en Favoritsump. 3) J st. Købmagergade udenfor Hjørnegaarden til Klareboderne er over Renden fra Gaarden et Bræt, som vipper og derved kommer til at ligge i Renden med den skarpe Kant, og Jernfangeren opvendt, og kan let gjøre Skade.
Politivennen, 1799-01-01
Svar paa Anmældelsen udi Politivennen No. 59. Den lille røde Hest appellerer til Magistraten. Min Herre! Ejeren til denne Hest er Dem meget forbunden og takker Dem skyldigst for Deres Anmældelse. Uden Dem havde Hesten vist nok blevet tabt. De formoder at Ejeren undsaae sig ved at komme frem og kjendes ved Hesten; men det var ikke Tilfældet, thi Ejeren har Beviis i hænde undertegtegnet af Hvidberg at Hesten er den 27 Maj i Aar indbrændt til Græsning paa Kirkegaards Fælleden; og at det virkelig er den samme Hest, som den Tid blev indbrændt det skal, naar paafordres med Vidner blive beviist. At Mærket ikke har været ret kjendeligt er vel dens Skyld, som har paabrændt det, eller skulde have Tilsyn dermed, nemlig Kæmnerens Betjentere. Da man ikke kunde forestille sig saadan Skjødesløshed udi publik Forretning, hverken ved Jndbrændingen, eller, naar Hesten var opbragt, at den skulde blive staaende uanmældt fra den 3die Junii til den 10de, da den først skulde blive anmældt, efter Kæmmerens Udsagn, og derpaa den 12te d. M. blevet solgt, om Ejeren ikke i den korte Mellemtid havde mældet sig, saa kunde det lettelig have skeet, at Ejermanden havde mistet Hesten uden Regres, og maaskee endda maattet taale fornærmende grove Udladelser ovenikøbet, ligesom nu, da Undersøgning blev gjort d. 10de den- nes, hvorfor saadan Omgangsmaade var skeet. Det er og besynderligt, at naar et Kreatur er blevet indbrændt i Græsning paa Stadens Fælleder og Græsningen forud betalt, men Jnddigningen er saa uforsvarlig at Kreaturet kan gaae over samrie, og dog naar saadant Kreatur derfor bliver opbragt, skal det først sulte i Foldet, og Ejeren derefter, naar han har faaet Kundskab derom, ovenikjøbet betale 1 Mk. for Opbringelse; eller om det bliver borte, taale, uden Paatale, at han maaskee aldrig faaer det igjen. Kunde det ikke være Tilfælde, at Hyrden, naar han havde faaet en ufornøjelig eller ingen Douceur, kunde slippe et Kreatur Ud? Naar til Privat Mand overdrages et Kreatur paa Græsning, og for samme betales forud, har man Haab om at han svarer dertil; skulde det ikke og være Tilfældet med et Kreatur som er, imod Forud-Betaling, indtaget paa Stadens Fælled i Græsning? Herom ønskes Politivennen vilde meddele Oplysning til Efterretning for Vedkommende.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal fra Nyhavn Solsiden. Da der meget kan tvivles om, at Jndvaanerne i Nyhavn have Privilegium paa at lade de Stilladser, hvorpaa de om Dagen, sole deres Sengeklæder, staae Natten over paa Fortogene, ja langt ud paa Gaden saa falder det Anmælderen heraf ind at det bedste Middel til at see denne Uskik forebygget, var at gjøre disse Stillaser, naar de bleve staaende længere, end til Solens Nedgang, til res nullius, og tillade enhver at bemægtige sig samme? Eller hvis dette ej kunde gaae an, da at lade en Vogn rundere ved ovenmeldte Tid, og bortføre disse Midler til at skaffe Kirurgerne Fortjeneste.
Politivennen, 1799-01-01
En sørgelig Tildragelse d. 9 Junii. J Søndags Aftes gik vi ud at roe i en Baad ved Langebro; omtrent Kl. 6 hørte vi at Folk, som stimlede sammen om en af Vandet optrukken Person, skreg om Hielp, vi roede da didhen, og fik at vide, at det var en Underofficeer von Kampt, der tillige med en Kammerat, der ogsaa var Underofficeer og af samme Regiment, var gaaet ud at bade sig. Kammeraden kunde svømme men v. Kampt ikke. Da nu denne sidste (saa fortalte Folkene) var enten af Uagtsomhed eller ved Strømmens Magt kommen for vidt ud, raabte han om Hielp, ikke desmindre vilde Den anden, der endnu var i Vandet ikke gaae ud til ham; men en anden Mand som hørte Skriget sprang ud og slæbte ham, efter at han allerede var gaaet under, paa Land. Da vi kom, saae vi ham ligge uden Livstegn, og nogle af de Tilstædeværende rullede ham, vi hentede i Vagten nogle Børster og forsøgte dermed at bringe ham til Live, men forgæves. Fra først af var der gaaet Bud til Artilleriets Sygestue efter en Feldskjær, men først en halv Time efter kom Feldskjæren. Denne hverken rørte ham eller foretog sig det ringeste til hans Oplivelse, men sagde blot at det var ude med ham og til Underofficeeren fra den næste Vagt, at han skulde bringes paa Sygestuen, som skede først et Korter efter. Kbhavn d. 13 Juni 99. Udgiveren der har denne Beretning under fire Vidners Underskrivt, kan ikke andet end lægge til, at denne Feldskjærens Adfærd endnu mere maae sætte, i ubehagelig Forundring, naar man veed, at netop Artilleriets Sygestue er forsynet af Selskabet for druknede Menneskers Redning med Jnstrumenter til slige Ulykkeliges Oplivelse.
Politivennen, 1799-01-01
Tapperhedsprøve. Rygtet fortæller om en af Danmarks Krigere der i Søndags d. 9 Juni udenfor Stadens Nørreport gav Prøve paa sin Tapperhed ved ubarmhjertigen at prygle et Fruentimmer med dragen Sabel; men sit Mod og sin Uforfærdethed uagtet afvæbnedes af en ubevæbnet Borgerlig; imidlertid fik Sukkurs af nogle Krigskammerater, der ligeledes mit dem Degen in der Faust, Donner, Bliss und Hohl mich der Teufel! in Munde, vilde tilbagevinde deres Broders tabte Krigsære og Sabel; dog saae sig nødt til Retirade uden deres Hiek at errække, eller nogle Gefangene at have gjort, hvorledes endeligen dieses braven Heldens Sabel bragtes i Justitias Tempel og nedlagdes der for Hr. Prof. Kolds Fødder. J det hvad hidtil er læst er der Eenhed i Rygtets Fortælling, men meget af Vigtighed lægges til, forskjælligt og stridende. Du raske Borger, som hindrede Vold, fortæl os nu omstændelig det Sandfærdige i Tildragelsen, og herefter hvad Krands Justitia belønnede de omtalte Helte med; thi Offentlighed er den bedste Spore for al slags Retfærdighed.
Politivennen, 1799-01-01
Opfordring til de tvende civile Personer som tog Sablen fra Underofficeren. J Søndags d. 3 Junii om Aftenen Kl. omtrent 10 eller lidet over, kom jeg tillige med saa mange andre paa Nørrebro for at gaae hjem, efter at have muntret Sindet, og faaet lidt sund og frisk Lnft i Naturens Skjød; da jeg kom inden for Peblingesøen hørtes et ynkeligt Skrig, der lignede en Fruentimmerstemme, som skreg om Hielp imod Overfald; da vi kom til Stedet, løb alle de foreste Personer efter en Underofficer, som Sablen var frataget. Rygtet sagde, han havde trukket blank og mishandlet hende; da der blev fortalt saa forskjellige Ting om denne Tildragelse, saa opfordres disse tvende Personer herved til at give en nøjagtig Forklaring over den skete Tildragelse, saaledes som den er passeret, paa det at det Sande kan skjelnes fra det Falske, de vil derved gjøre en stor Deel af Dem, der kom til paa samme Tid og hørte denne Fortælling paa saa forskjellige Maader, sig meget forbunden. *)
Politivennen, 1799-01-01
Ønske om en ny Pligt for Kommissarierne. Man ønskede at Kommissarierne paalagdes at eftersee, at der om Morgenen i varmt og tørt Sommervejr, naar Gaderne bleve fejede, blev tillige stænket med Vand derpaa, eller i det mindste skuffet Vand af Rendestenen op paa Gaden, for at dæmpe det meget Støv, der flyver Folk, som gaaer forbi, baade i Øine og i Klæder? *) Formodentlig angaaer denne Anmældelse den samme Tildragelse som den Foregaaende. Udg.
Politivennen, 1799-01-01
Ordrupvejens Farlighed. Paa denne Vej, som gaaer fra Lundehuset til Ordrup, findes et stort Hul, hvori en Vogn meget let kan vælte. Vedkommende, som opsigt over denne Vej er betroet, anmodes derfor, at besørge dette Hul istandsat, for at ikke nogen derved skal komme til Skade. NB. J ovenmeldte Tilstand befandtes Vejen Søndagen den 9 Juni sidstleden.
Politivennen, 1799-01-01
Forslag til en priviligeret Vejerbod paa Gammeltorv istedet for de uprivilegerede i Kielderne. Folk paa Landet, som sende deres Karle med Flesk eller deslige til Torvet, have gemenlig anmærket at Karlen, skjøndt redelig, ikke har kunnet gjøre Regnskab for den fulde Vægt. Ved at undersøge Sammenhængen er man kommen efter, at Spekhøkerne, som købe, ikke ville have sig tilvejet med den Bismer Karlene have hos sig, men føre disse over i en eller anden Kælder for der at faae vejet, ved slig en Lejlighed bliver der ogsaa drakket. Da man nu kan have mange Aarsager til at ønske dette Slags Vejetvang afskaffet, ønskede man gt der paa Gammelterv blev oprettet en rigtig Vejerbod, hvorfor vist alle Landboere vilde vide den erkjendtligste Tak.
Politivennen, 1799-01-01
Et venskabeligt Vink til Saxkøbings Magistrat. Saxkøbings Magistrat og øvrige Repræsentanter vilde inlægge sig Ære, og skaffe Byen en dobbelt Fordel, om de alvorlig sørgede for at rydde Byens skov eller Græsning for den Mængde større og mindre Stene, den nu er fuld af; thi herved vilde baade den desuden, kun lille Græsning mærkelig forbedres, og Byen saa Stene nok, til at kunde give sine Gadebroer den Reparrasion, de saa højligen trænge til.