Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-01-23
Som en passende Erstatning for Stykket Danneqvinderne, der var bestemt til at opføres ved Kongens Fødselsdag, men som formedelst Jomfru Astrups Sygdom ikke kan gives, faae vi nu en ny Ballet i 5 Acter af Hr. Balletmester Galeotti. Den kaldes Jgnes af Castro. Hovedæmnet skal omtrent være følgende 3. Don Pedro (Hr. Bournonville, en Søn af AlphonsHr. Dahlen), Konge af Portugal, kommer tilbage som Seiervinder over Africanerne, og modtages af Kongen og Folket med stor Høitidelighed. Han er formelig forlovet med Constance (Jomfru Borresen), en Datter af Ferdinand, Konge af Castilien, men hemmelig givt med Jgnes (Mad. Schall, Hofdame hos den 2) Det er i egentlig Forstand Jndholdet af det Sørgespil, paa adskillige Forandringer nær hvorefter Hr. Balletmester Galeotti har udarbeidet Balletten. Man, maa derfor ikke antage det for Programmet til samme Man seer her omtrent Æmnet, og det vil være let at slutte sig til, hvad man kan vente sig af saa interessant et Suiet, naar det behandles af en Mand med Hr. Balletmester Galeottis Talenter. Forfatteren af dette Stykke har troet, at det ikke vilde være det skuespil elskende Publicum ubehageligt, allerede i Forveien at kunne have en Forsmag paa saa fortræsselig en Ræt. - J disse Dage skal den være Generalprøve. Castilianske Dronning (Mad. Bjørn. Alting er beredt til Formælingen med Constance, da man begynder at mærke Prindsens Kjerlighed til Jgnes. Forgjeves forestiller Alphons sin Søn alle de skrækkelige Optrin, der uundgaaeligen vilde møde hans Rige, dersom han brød det Løvte, han eengang har givet Ferdinand; Don Pedros Mod trodser enhver Fare, og han erklærer, at han ikke kan ægte Constance, ja tilstaaer omsider selv, at han elsker Jgnes. Den forbittrede Konge vil derpaa lade hende fængsle, og truer endog sin Søn med Straf, dersom han ikke forandrer sin Beslutning. Den tilsidesatte Prindsesse Constances Moder opflammer endmere den opbragte Faders Vrede. Men han fatter sig igjen, lader Jgnes kalde, forestiller hende, at Prindsens Kjerlighed til hende vil stifte Uenighed i hans Huus, og antænde Krigens Lue imellem begge Riger. Han foreslaaer hende at ægte Rodrig (Hr. Poulsen), en Prinds af Blodet. Ogsaa lover han at belønne dem begge med Kongelig Rundhed. Men Jgnes forsikkrer, at hun aldrig kan giengielde Rodrigos Kjerlighed med Gjenkjerlighed, og at denne Forening aldrig vil kunne vorde lykkelig. Den opbragte Konge erklærer nu, at han mærket hendes hoffærdige Hensigter, at han veed, det er en Konges Søn, hun vover at elske, at det er Sønnen, hun ophidser mod Faderen, at de begge længes efter hans Død, at Pedro gaaer frugtsommelig med oprørske Planer, ja at han maaskee hemmeligen har knyttet Ægteskabsbaandet med hende. Han truer hende med den skrækkeligste Hævn, dersom han opdager det sidste. Nu kommer Dronningen og underretter Kongen om: at han bør forekomme de store Farer, der true ham; at den lastefulde Prinds kommer bevæbnet og med en rasende Skare af Oprørere, som ere beredte til alting, som ville udraabe ham til Portugals Monarch og maaskee myrde ham (Kongen). Alphons lader Jgnes sætte i Fængsel, og gaaer bort for at tage Hævn over sin egen Søn. Dronningen overøser nu Jgnes med Bebreidelser, fordi hun anseer alt dette for en Følge af hendes utilladelige Kjerlighed. Man hører udenfor en stor Tummel. Pedro sprænger Fængslets Døre, styrter ind med et blodigt Sværd, som han har banet sig Vei med, og vil frelse Jgnes. Men hun vil ikke modtage Redning af hans Haand. Hun bebreider ham hans oprørske Forhold, og byder ham at vende tilbage, redde sin Fader, nedlægge Sværdet for hans Fødder og bede ham paa sine Knæ om Forladelse. Pedro forsikkrer, at det skal skee, naar hun først er reddet. Men hun vedbliver sin Paastand, og siger, at hun vil forblive her og være hans Gidsel. Nu kommer Constance, fortæller Pedro, at Oprørerne ere blevne rolige, saasnart de saae Kongen, som kommer strax, og beder ham, for at undgaae hans Vrede, at tage Flugten. Denne Høimodighed rører ham. Derpaa kommer Alphons fnysende af Vrede. Pedro, beder ham om Tilgivelse og forsikkrer ham, at han kun for at frelse Jgnes har gjort dette Skridt, og at han, dersom hun skal miste Livet, vil døe først. Han siger, at Folket paa det skrækkeligste vil hevne Jgnes's Død. Kongen lader ham nu fængsle. - Alphons aabner Scenen og befaler Vagten at bringe hans Søn. Han er i en heftig Kamp med sig selv. Retfærdigheden og Faderfølelsen ere her i Strid med hinanden. Prindsen kommer. Hans Fader tilkjendegiver ham, at Raadet er sammenkaldt. Han siger ham, at han endnu kan vente sig Tilgivelse, naar han vil vise Lydighed, og endnu i Dag give Prindsessen sin Haand. Men Pedro er ubevægelig, hans Kierlighed til Jgnes urokkelig. Han beder kun om sin Dom. Alphons lader Raadet træde ind. Han skildrer nu Prindsen som den, der med Haardnakkenhed forskyder Constances Haand og har ført Avindskjold imod ham. Han befaler Rodrigo, som har Forsædet, at tale. Den ædle Rod rige søger, uagtet han selv har baaret Kjerlighed til Jgnes, at tage Prindsen i Forsvar. Han forestiller Alphons, hvor vigtigt Don Pedros Liv er for hele Riget; hvor lidet Kongens Ære vil lide ved, at han, sit givne Løvte uagtet, ikke tvinger sin Søn til at ægte en Prindsesse, han ikke kan elske; hvor tilgivelige det er, at han for at frelse sin Elskede har gjort saa forvovent et Skridt, kort, han anvender sin hele Veltalenhed, for at redde ham. Men omsider dømmes han dog til at døe. Nu kommer Constance ganske bestyrtet, beder Kongen om Naade for Pedro, men forgjeves. Hun befaler Vagten i Dronningens Navn, at hente Jones; hun tilbyder hende at redde Pedro, og Jgnes troer at kunne formilde Kongens Vrede, dersom hun kunde faae ham i Tale. Dronningen spørger Constance, hvad Aarsagen er til, at Jgnes vil tale med Alphons. Constance yttrer megen Godhed for Pedro, og beklager, at hun skal være Hovedaarsagen til saa blodige Optrin. Alphons, Jgnes og Vagten komme. Jgnes søger at bevæge Kongen til at benaade Pedro og erklærer endeligen, at han er hendes Gemaal. Dette Ord rammer ham som en Lynstraale. Hun siger med ædel Stolthed, at hun gjerne. vil kjøbe hans Liv med sin Død. En Hofdame fører nu to Børn ind, som ere Pantet paa Jgnes's og Pedros Kjerlighed. Hun lader dem omfavne Kongens Knæ, og siger, at de begge have Ret til Tronen. Kongen bevæges, befaler Vagten at hente Pedro, og sige ham, at han har tilgivet ham, og at Jgnes er hans Brud. Jgnes er henrykt af Glæde. Pedro kommer, glad over at have faaet sin Gemalinde igjen. Da nu alting er beredt til Formælingen, og de efter Landets Skik skulle drikke Viin af et Guldbæger, saa ombytter den hævngjerrige Dronning Bægeret med et andet, hvori der er Givt: egnes drikker den og døer. Pedro kaster sig ned ved hendes Side og vil døe med hende.