Berlingske Tidende, 1834-06-03
Wien, den 18de Mai. Den her forsamlede Congress nærmer sig nu sin Slutning, og ifølge de Forberedelser, som de fremmede Diplomater tage til deres Bortreise kan man formode, at de til Begyndelsen af næste Maaned ville have opfyldt Øjemedet af deres Sendelse. Strax ved Congressens Aabning, ja endog nogen Tid forud, have de offentlige Blades Redacteurer, som meer eller mindre vare uindviede i Cabinetternes Hemmeligheder, udtømt sig i Formodninger om de Gjenstande, som vilde vorde tagne under Overveielse paa denne Congress; heller ikke har det manglet paa blot hypotheserede Beretninger og Resultaterne, som disse Møder vilde yde. J Sandhed, overveier man de Omstændigheder, der gave Anledning til Congressens Oprindelse, var det ingenlunde vanskeligt, i denne Henseende at fremsætte temmeligt sandsynlige Hypotheser, uden at man behøvede at frygte for, at vorde, ved Udviklingen af dette diplomatiske Drama, overbeviist om at have feilet. Jmidlertid var dette dog altid blot Hypotheser, hvorfor det maaskee vil være af en vis høiere Jnteresse at erfare, hvad man i dette Øjeblik, paa fuldkommen troeværdig Vei, forsikkrer i ovennævnte Henseende. – J de fleste, om end ikke alle, Tydske Forbundstater, som – efter nu brugelig Tallemaade – have en constitutionel Regjering, havde det democratiske Element i de sidste Aar aabenbart mere og meere faaet Jndpas i de lovgivende Kammere, og truede ikke allene at ville med Tiden fuldkomment absorbere det aristoratiske Element i samme, men endog at ville forulempe Kronens sande eller formeentlige Jnteresser i den Grad, at derved fremkaldtes alvorlige Bekymringer for Opretholdelsen af det monarchiske Princip, hvilket er blevet proclammeret som udelukkende overveiende ved alle Tydsklands politiske Jnstitutioner. - Med Hensyn til disse Betragtninger var og maatte det være Congressens vigtigste Opgave, at underkaste Forbundets Grund-Lovgivning en stræng og opmærksom Prøvelse; som dennes enkelte Bestanddele kunne vi ansee den Tydske Forbunds-Act, Wiener Slutnings-Act fra Aaret 1820 og de af Forbundsdagens Beslutninger, som indeholde Bestemmelser angaaende de respective Landstænders og souveraine Forbundsfyrsters gjensidige Adkomster og Rettigheder. Da nu Hensigten af denne Prøvelse gik ud paa, at sikkre det monarchiske Princip imod ethvert Jndgreb fra de demoratiske Elementers Side, saa har det været uundgaaeligen nødvendigt at revidere ovennævnte Lovgivning, at modificere og saavidt det gjøres fornødent – at fjerne ved en anthentisk Jnterpretation alle hine Misforstaaelser, hvortil denne kunde give Anledning. At dette er skeet, derom er ingen Tvivl, men hvorledes denne høistvigtige Gjenstand er bleven afgjort, derom kunne vi vel snart imodesee en offentlig Kundgjørelse. - Siden den Franske Juli-Revolution i Aaret 1830 blev, som vi have seet, den offentlige Rolighed i Tydskland forstyrret paa flere Punkter, og endskjøndt det blot var partielle Jnsurrectioner eller snarere locale Ementer, som bleve undertrykte allerede i det Øjeblik, de opstode, have disse ikke desto mindre opvakt Bekymringer hos Fyrsterne og Regjeringerne. Mangfoldige Efterforskninger ere blevne anstillede for at opdage Ophavsmændene til disse rigtignok blot forbigaaende Uroeligheder, i Særdeleshed da disse, som Mange paastaae, havde Jntet mindre i Sinde, end at revolutionere hele Tydskland, omstyrte Forbundsfyrsternes Throner, og paa deres Ruiner at oprette en eneste Germanisk Republik. Da det nu skeete, at endeel Studenter spillede en virksom Rolle som Deeltagere i disse Ementer, saa har man deraf draget den Slutning, at Universiteterne vare den paatænkte Revolutions Arnested og at man følgeligen maatte være betænkt paa: at underkaste Universitetsvæsenet en fuldstændig Reform. – Upaatvivleligen udgaaende fra dette Synspunkt, har Congressen ladet sig det være magtpaaliggende, at udkaste de almindelige Grundtræk, hvorefter de som nødvendige anseete Reformer skulle bevirkes. Disse ville imidlertid, dersom man ellers er velunderrettet, i Særdeleshed, ramme hine corporative Privilegier, hvilke de Tydske Høiskoler besidde som Stiftelser fra Middelalderen og hvis Vedvaren et længer kan forenes med Tidens Fordringer. Men som en Selvfølge vil maaskee ogsaa den academiske Disciplin vorde skjærpet og ligeledes de Studerendes individnelle Frihed vorde indskrænket, for saavidt dette blot nogenlunde kan skee, uden at træde Universitetslivets videnskabelige Øjemed for nær. – Til Slutningen bleve heller ikke de Tydske Nationers materielle Jnteresser glemte af Congressen. Østerrige vil, som det forelødigen blev afgjort, for den største Deel af sine Tydske Provindser tiltræde hiint Told- og Handels=System, som er oprettet under Preussens Auspicier, imedens dette System selv skal erholde forskjellige Modificationer, som gaae ud paa at fuldkommengjøre dets Overeensstemmelse med Alles Fornødenbeder. - Dette er da i det Væsentlige Alt, hvad man fra en fuldkommen troeværdig Kilde indtil dette Tjeblik har erfaret om Resultaterne af Congressens Deliberationer, som nu snart ville være endte. Det er imidlertid rimeligt, at ogsaa andre Gjenstande, f. Ex. Pressen, Militair-Organisationen og forskjellige Territorial=Ombytninger ere blevne forhandlede i Congressens Møder.