Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-07-22
(Fortsættelse.)¬ Hr. Gutzlaff har, som sagt, ogsaa meddeelt en Beretning i det Engelske Sprog om denne Reise. Han fortæller deri, at de seilede bort fra hin kolde Egne, og ankom til Schang har i den sydlige Deel af Provinsen Kiang-su. Denne midterste Deel af det østlige Kystland af China, er et fladt Land med en fortagtig leeret og overmaade frugtbar Jordbund, der er giennemskaaret af utallige Kanaler. Folkemængden er uhyre stor, og man maae slutte sig til af den Mængde Børn man seer, at den voxer uophørlig til. V. opholdt os i Schang har fra 25de Decbr. 1832. og til 5te Januar 1833, den synes at være Rigets største Handelstad. Derfra afseilede de til Handelstaden Tscha pu. Den hele Egn, hvori den ligger, har et meget malerisk Udseende, saavidt Øiet kan naae ligger Landsbye ved Landsbye, derimellem store høie Pagoder, romantiske Mausoleer og talrige Templer. Man kunde kalde dette Landskab det Chinesiske Arkadien, selv de Jndfødte synes at være stolte af dets Skiønhed, De ere komne Naturen til Hielp, og have giort denne Scene endnu mere indtagende ved Kanaler, ziirlige Landeveie, Plantager og skiønne Bygninger. Vi forefandt ingensteds saamegen Aabenhiertighed og inderlig Velvillie som her; man giorde mange forstandige Spørgsmaal til os om vort Hiem, og blev ikke kiede af at tale med os. Da vi første Gang gik i Land, blev en bevæbnet Magt opstillet langs med Kysten. Soldaterne bare Gevære med brændende Lunter til at affyre dem. En Tartarisk General stod i et Tempel og dirigerede Operationerne. Da vi imidlertid vare vante til Jlden af de chinesiske Batterier, som sædvanligen ikke gjøre nogen Skade, og vidste at deres Gevære ikke træffe (det var dog ikke saa sikkert, saa passerede vi Forsvarslinien med Koldblodighed. Soldaterne trak sig tilbage og en stor Folkesværm løb igiennem deres Leier, saa at mange Telte faldt omkuld. Siden passerede intet videre Ubehageligt, man gav os Tilladelse til at gaae omkring og passiare med Folket, kun af og til fremkom nogle Embedsmænd med Betænkeligheder; men efter at vi havde havt Audience hos Vice-Statholderen i Hangedschen, en meget forstandig og fiin Mand, saa blev al Mistillid hævet. Paa en af vore Excursioner tog jeg med mig en Kiste fuld af Bøger (af Bibler i det chinesiske Sprog.) Vi besøgte et ziirligt Tempel, som laae paa en anseelig Høi, hvilken behersker hele Omegnen. Da jeg tog Bøgerne ud af Baaden, saa leverede jeg et Exemplar til en Mand af et ærværdigt Udseende, han læste Titelen høit, hvorpaa alle strakte deres Hænder ud for at modtage samme Gave. Allerede i faa Minutter var mit hele Forraad udtømmet; men Rygtet derom udbredede sig i en Hast; vi saae disse Folk sidde omtrent i 6 Timer paa en Høi, foran hvilken vor Skib laae til Ankers. Saasnart vi nærmede os til Kysten, kom de snart ned, modtog nye Bøger af mig, og begave sig derpaa til Naboebyerne. Den 14de Januar forandrede vi vor Station og kastede Anker foran en Øe. Her udviste man endnu en større Begiærlighed for at giøre vort Bekiendtskab, ikke heller var der nogen Mandarin, som forhindrede det. Paa denne maleriske Øe staaer et rummeligt Tempel, som er et sandt Labyrinth. Her var opslaget en Placat som forbød Brugen af nogetsomhelst Vaaben under Livsstraf. Præsterne der havde længe ønsket at faae christelige Bøger, vare færdige til at græde af Ærgrelse over at de ikke kunde faae nogen; thi jeg havde allerede uddeelt mit Bogforraad paa den modsatte Flodbred, hvor vi først vare gaaede i Land, og man havde saameget bedet mig derom. De fleste Personer kunne læse, saa at vi kunne vente os en velsignet Høst af denne Udsæd af Bøger. - Paa Øen Puto ere to store og 60 smaae Templer, alle byggede i den samme Still. Billedet af Afguden Kuan vin eller Kun vam, en qvindelig Afgud hos Buddhisterne, et Slags Himmelsdronning, udmærker sig blandt de øvrige Jdoler. Der skulle boe 2000 Præster paa denne lille Øe. Det er ikke tilladt noget qvindeligt Væsen, og kun saadanne Lægfolk, som ere i Præsternes Tieneste, at boe paa den. Man har anviist disse Lediggængere Jordeiendomme; men det er utilstrækkeligt, og de foretage sig Vandringer indtil Siam for at samle Almisser. Vi saae mange smukke Børn, som de havde kiøbt, for tidlig at indvie dem i Buddhismens Mysterier. (Disse, den falske Religions Lærere, ville dog formodentlig modarbeide Christendommens Udbredelse i China saameget som de kunne.)