Ribe Stifts Adresseaviser, 1813-01-08
J Kong Christian den Tredies aabne Brev til Danmarks Riges Raad, Adel og Ridderskab, datteret Tirsdagen næstefter vor Frue Undfangelsesdag i Aaret 1542, hedder det: "Vii Christiann mett gudts naade a. Giøre alle vitterligte och kendis mett thette vortt ovne breff att efter thil vore ElskDanmaræts Riigis Raadt mett menige Adell og ridderschabette Som nu till thenne herredagh hier udi vor Stadt kjøbenhaffn tilstede och forsamlede ere haffne nu allerligen offerneget och befindett thenne vore och Riigenns store udtgifft og saare gieldt Som off och Riigett nu paa henger och haffne nu herfore, for thennom sielff och for theris egenne personer vellvilligen bevilgett og Jndrømbt att ville udtgiffue till vore och Riigenns nøtte och behoff Och till att betale vore gieldt mett Som vii ere borttskyllige thendt tyffuende pendinge af altte theris fordtgodt Tesliigeste aff alle the pendinge som the haff ne ude paa rentte: eller the haffne pantt forre." Dette var altsaa en Formueskat af 5 PC. Dersom en saadan blev paabuden i vore Dage, vilde den uden Tvivl giøre ethvert andet Middel overflødigt. National=Formuen er, i det mindste i Henseende til dens Nominalbeløb, stegen til en saadan Høide, at dens 20de Deel sikkerlig vil udgjøre saa stor en Part af den eristerende Bankseddelmasse, Naar denne Part i Banksedler var inddragen og tilintetgjort, vilde der ikke være flere Banksedler i Circulation end absolut behøvedes for det Heles Tarv. - For noget over 2 Aar siden foreslog en bekiendt Forfatter det saa ofte projecteerte og paa andre Steder, hvor det har været anvendt, mislykkede Middel: at reducere Bankedlernes Nominalværd. Blandt flere Jndvendinger imod et saadant Reductionsmiddel maae det vistnok ansees for den vigtigste: at Tabet paa Banksedlerne ikke kommer til at staae i Forhold til hver Mands Formue, eftersom den Qvantitet, enhver er i Besiddelse af, ikke er proportioneret derefter. De Rigeste i Staten have ikke deres Formue i Banksedler, men i Jordegods, Huse og Gaarde, Vare a. Det vilde altsaa blive Tilfældet i Almindelighed: at de mindre Formuende kom til at staae ved Siden af Millionairen, og Reductionen saaledes, i Henseende til sine Virkninger, medføre en høi Grad af Uforholdsmæssighed. En Formueskat kan derimod retfærdigen og billigen proportioneres efter enhvers Formues Tilstand. Fastsættelse af en vis og uforanderlig Procent, saaledes som i det anførte Exempel, er neppe den billigste Maalestok; thi naar den skal være 5 PC. er den for stor for dem, der have liden Formue; men derimod forliden for dem, der have stor Formue. Skatten burde ved egentlig begynde med en lavere Procent og gradviis stige i Procenter, endog til 10 eller 20, naar Formuen var meget stor. Jmod en saadan til det Heles Vel sigtende klækkelig Skats Paabydelse, kan det vel ikke agtes for nogen grundig Jndvending: at Kong Christian den Tredie i samme aabne Brev forpligter sine Efterkommere paa Thronen, aldrig mere at begiere saadan Hielp; thi dette Baand maae antages at være løsnet ved Souverainitetens Jndførelse. Ifølge Rigernes Grundlov kan derfor Danmark og Norges Konge, naar det gielder om at holde Forfædres og Egne Kongelige Ord, Løfter og Forpligtelser, frit og ubehindret paalægge Skat og Contribution, saa meget som behøves, og uden at underkaste sig en saadan for sin Ære og Værdighed krænkende og ydmygende Forpligt, som hiin Konge, der var bunden ved Haandfæstning.