Københavns Adresseavis, 1777-06-10
De Landmænd i Norge, som boer over 6 Mile fra Kiøbstæderne og Søen, kan ei alene konkurrere til den ovenmeldte største Premie, men for dem udsættes følgende særskildte Premier for mindre Mængder og i øvrigt paa lige Vilkaar, nemg 30 Rdlr., for ikke mindre end 100 Træer. 15 Rdlr. for ikke mindre end 70, og 10 Rdlr. for ik mindre end 40, og kan disse vindes stiftsviis. Dersom sleres Æskninger skulde være lige, da vil den nyde Forerin, som ved Anlægget har havt de største Vanske ligheder at overvinde, hvorfor saadant i Attesterne maatte forklares, ligesom og hvilke Evne ved ethvert saadant Anlæg kunde vendes forsynede. 15. For den, som med troværdige Attester efter Selskalets Forskrift, beviser at have tillagt den talrigste og beste Hjord med fineste Uld af afrikansk, spansk eller engelsk Art, samt tillige omstændelig og med Nøjagtighed indberetter Be handlings=Maaden, hvorledes han har drevet hans Faare Avl i Henseende til Formerelse, Føde, Malkning, Klip ning og Huusnings=Maade, samt øvrige Behandling og Pleie i alle Aarets Tider. Til Prøve maatte indsendes et Skind med Ulden paa, forsynet med den attesterendes Segl. For den beste og talrigste, faaledes beskafne Hjord, ikke mindre end 50 Stykker, med hossejet Underretning, som forhen melt er, Selskabets mindre Guld=Medalje eller 500 Rdlr. For den nest beste Hjord, ikke mindre end 25 Stykker, med nest fineste Uld og vedfølge de Beretning, Se skabets større Sølv Medalje eller 20 Rdlr. Attesterne om Hjordens Virkelighed og Jndberetninger nes Rigtighed maae være færdeles paalidelige og forsynede med samme Seigl, som Prøve=Skindet, og Premien maae æskes inden October Maaneds Udgang Aar 1777. Folk af Bondestanden i Danmark og Holsteen kan konkurrere mod andre med halve Mængder. Den som eengang har vundet Premie herfør, kan ikke oftere vinde den, med mindre han ti strækkeligen beviser, at han siden ei alene har forøget, men og tillige kjendeligen forbedret sin Faare=Avl, Premierne udsettes særskilt: 1) for Dannemark, 2) for Norge og 3) for Slesvig og Holsteen. 16. Da Selskabet i Følge indberittede Erfaringer er overbeviist, at det vill være færdeles nyttigt, om de norske ubeholde Udøer bleve brugte til vilde Faars Avling; saa udsettes følgende Premier: For den talrigste og beste Hjord af vilde Faar, af engelsk, spansk eller afrikansk Art, levende Vinter og Sommer paa norske ubeboede Udøer, ikke mindre end 30 Stykker, Se skabets mindre Gald=Medalje eller 500 Rdlr. For den nest beste Hjord, ikke mindre end 20 Stykker, den større Sølv=Medalje eller 20 Rdlr. For den beste dernest, ikke mindre end 15 Stykker, den mindre Sølv=Medalje eller 10 Rdlr. Disse Premier kan ikke æskes uden for saadanne Øers Belættelse, som ikke forhen har været brugte til deslige fine Faar Avling. Med Attesterne og Priverne forholdes ligesom ved forrige Nummer er foreskrevet, og Prennen æskes inden Oktober Maaneds U gang 1779. 17. For den største Mængde Bislader med vel overfødte, Bier, som den Æskende selv har tillagt, og ikke tilkjøbs sig, laant eller paa nogen anden saadan Maade erhvervet, udsettes for Dannemark og Norge fterfølgende Premier, En Premie af Selskabets mindre Guld=Medalje eller 50 Rdlr. for ikke mindre end 20 Bistader. En Premie for nyste Antal, ikke mindre end 25 Stader, 25 Rdlr. En Premie for største Antal derefter, ikke mindre ad 20 Stader, 15 Slet. Og endelig en Premie af 10 Rdlr. for ikke mindre end 15 Stader. Folk af Bøndestanden, samt Landsbye=Skoleholdere, kan vinde disse Premier, naar de alene tilfulde beviser, at de haver i bemeldte Tid tillagt 12, 10, 8, eller 6 Bistager, hvilke Tal skal svare til 30, 25, 20 og 15, for Folk af andre Stænder; hvorved dog er at merke, at Herregaardenne aldeles ere udelukte fra denne Premie. Formedelst Forskjelligheden af Rigernes Beqvemmelighed til Avlen, udsettes Premierne ikke alene særskilt for Dannemark og Norge; saa at hvert Riges Æskende for sig selv beregnes mod hinanden; men Æskende af Norge kan og vinde samme Premier for følgende Mængde, nemlig, i første Tilfæld for: 20, 15, 10 og 8, og i anden for: 8, 6, 4 og 3 Bistader. J de fornødne tilforladelige Attester, der maae være nøie indrettede efter Forerindringerne for ved denne Liste, maae meldes, hvor megen Vox og Honning i det angivne Tal af Bestader for seneste Aar er avlet, samt om Svermene, ved Optagelsen ere blevne i Behold eller ødelagde, hvilke Omstændigheder, naar alt ellers er lige, vil blive tagne i Betragtning. Premien æskes inden September Maaneds Udgang 1778 ; dog maae Attesterne og Synet over Bierne være tagen i Juni Maaned, og tillige tydeligen bevidne, at alle Staderne til den Tid Attesten blev givet, vare i god Behold, skjønt Æskningen ikke behøver at indsendes førend September Maaneds Udgang. De som eengang herfor have faaet Premie eller Gratifikasion, kan ikke oftere vinde nogen, undtagen for de Bistader, som de i Fremtiden maatte bevise sig at have tillagt over det Antal, for hvilke de engang ere belønnede, hvilket Antal altsaa altid bliver at fradrage, 13. For den største Mængde norske Farvande fangen og paa hollandsk Maade best virket nedlagt og omsaltet Sild, saltet allene med St. Hybes Salt imellem 10de og 15de Dag, paa nye omlagt og med samme Salt nedsaltet og nedsendt fra Norge til Forhandling i Kjøbenhavn. For den største Mængde, ikke mindre end 120 Fjerdinger, Selskabets større Guld=Medalje eller 100 Rdlr. For den neste, ikke mindre end 60 Fierdinger, Selskabets mindre Guld=Medalje eller 500 Rdlr. For den nest derefter, ikke mindre end 30 Fierdinger, Selskabets større Sølv Medalje eller 20 Rdlr. Til Oplysning om den Hollandske Silde=Saltnings= og Nedlegnings=Maade meddeles følgende: 1. Holland salter og nedlegger alene i nye tætte EgeTræer, som ere med 14 stærke og tørre Baand, efter Træets Størrelse, vel forsynede. 2. Det Salt, som bruges, er alene beste, af eedsorne Vragere vraget spansk eller portugisisk Salt, eller disse i Søevand i indenlandske Syderier raffinerede, hvilke Salter da kaldes Salt af Salt. Alle andre Sorter, hvidt, graat, stort eller smaat Salt, ere ved Love forbudne, og nævnes Franske, Strædets og venindiske Salter udtrykkeligen deriblant. 3. De tilladte Salter bruges baade for sig alene, og blandede. En af de tvende første Sorter nemlig, bandes med en Deel af det raffinerede, efter Omstændigheden af Tiden Silden skal bevares i, og Stedet den skal sendes til 4. Man udsøger Silden, i Følge Love, før den kjendes tjenlig til Saltning. De tomme eller saa kaldede Jom fra Sild, ilde udseende, ravn= og melkesyge, ildeelugtende og slette Sild, skilles fra de fulde, friske, ubeskadigede og ret gode, hvilke alene saltes og ned ægges for Udførsel, og faaer derefter Merker paa Træerne, særskilte fra de slettere. 5. Silden ganes og nedsaltes og Bold, ubestemt til Dag og Nat, efterhaanden som den optages af Garnet, og saa hastig som mueligt, før flere, end de som kan saltes og ordentlig nedlægges, tages inden Borde. 6. Mængden af Saltet, som skal bruges, er ikke bestemt ved Love, men kommer an paa Erfarenhed. Derimod er befalet: At ingen anden Sild maae nedlægges til Udskibning end fulde, hele og friske Sild, og skal Silden, heder det, nedlægges med største Flid, tæt, næt, ræt op, Side til Side, og langs med hinanden fra Ende til anden i Træet. 7. Silden maae ikke nedkastes i Træet med Kurve eller Kar; men skal nedlægges med Haand, og skal der ved Nedlægningen, saavidt mueligt, bruges et Haandelag, for at treffe lige Lag, Tæthed og Nøjagtighed i Lægningen. 8. Saaledes som Sildene saltes og nedlægges og Bord, udføres ikke een Tønde; men de maae alle paa offentlig Broe eller Gade, under cedsorne Vrageres Opsigt, igjen aabnes, og efterat de ved Optagningen i Lagen ere vaskede, af edsorne Saltere saltes, og paa bemeldte Maade for alles Øine paa nye nedlægges. 9. Bunden skal efter Nedlægning nedtrædes med Fod, og Træet lættes, før det tilslaaes, for at erfare, om det haver den Tyngde, (som ved Øvelse letsterfares) det bør have 10. Naar Træet har staaet en Nat over efter Omsaltningen, gives det Lage, som er taget af Tønderne, og siet, og faaer det endnu eengang Lage, før det bortføres fra Salte=Stædet. 11. Jntet Træe maae udføres, før Silden haver ligget ti Dage efter Omsaltningen i Lage, og er bleven behørigen mærket, hvilket hverken maaskee i Huus, eller om Natten. 12. Man gjør Forskiel paa Merkerne efter Jakob, den 25de Julii, efter Bartholomæl, den 24de Aug.; og efter Korsets Dag, den 14de September, for derved at kjende Fangsten og Sildens Godhed. 13. Fjorten om Bord saltede Træer regnes kun at gjøre ti efter Og pakning, efterdi Sorteringen ved Omsaltningen. endnu nøiere, end om Bord, kan lagttages. Al Fangst til Saltning maae skee imellem den 7de Juli og 1ste Januar, og uden for de hitlandske, islandske og norske Klipper. Alle andre Sild, til anden Tid fange de, røges. Selskabet vil nøie paasee, at den foreslagne hollandske Plan følges saavel i Henseende til Saltet, som i Henseende til Sorteringen, Nedlegningen, Baandenes Anta- og sammes Egenskab, som maatte erindres at være af stærkeste Træe, og al de ere net gjorte og vel paalagte. Attester maae gotgiøre, at Stiden er nedsattet i det mindste inden 12 Timer efter Fangsten. Ligeledes maae Attester bevidne, at Silden er fangen af danske eller norske Undersaatter og for dansk eller norsk Regning. Premien vil æskes og Silden geledes af bemelte tilfor ladelige Beviser inden 1ste Desember 1777.