Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-01-28
J et Tilbageblik paa Aaret 1846 omtaler "Berl. Tid. sit sidste Løverdagsnummer vore Stænders Virksomhed i det nu afsluttede Sexennium og sammenligner dem med constitutionelle Landes besluttende Forsamlinger, af hvilken Cammenligning det Resultat udledes, at vore Stænder æderligen udmærke sig ved Arbeidsomhed, Udholdenhed og samvittighedsfuld Behandling af de forekommende Sager", Det hedder ved denne Leilighed: "Det er endog i Oversigterne over Parlamentets, saavelsom over de franske Kam Tres o. s. v., aarlige Forhandlinger en ideligt tilbagevendende, ofte bitter Klage, at de lovgivende Forsamlinger lade det mangle paa Virksomhed, at de ere ligegyldige for de vigtigste Sager, naar de ikke kunne benyttes som politiske Partispørgsmaal, og feie dem over med en Harefod. Vi have ofte i denne Tidende meddeelt Artikler fra England og Frankrig af saadant Jndhold." Saavidt Berl. Tid. – Det forholder sig ganske rigtigt saaledes, at deslige Klager fremføres i engelske og franske Blade, og ligeledes er det fuldkommen sandt, at Berl. Tid." aldrig undlader at gjentage disse Klager, saavel som Alt, hvad der efter dens Mening kan bidrage til at gjøre de frie Statsforfatninger mistænkte eller forhadte, samt med udhævet Tryk at henvise dertil i sine saakaldte Oversigter, over de udenlandske Efterretninger og over i Kjøbet endog at tage vedkommende Syndere alvorligt i Skole, saa det mange Gange ret har gjort os ondt for de stakkels, ofte forøvrigt over hele Europa beundrede, Statsmænd, og undret os, at de ikke have forbedret sig, men aarlig fremture i deres Synd. Hvad nu hine Klager og deres Bitterhed angaaer, da maa man for det Første erindre, hvad Folkebladet nylig bemærkede med Hensyn til Edsvorne retten, at det netop hører til den frie Stats Væsen, hvor Trykkefrihed hersker, at Alt underkastes den skaanselløseste og ofte den uretfærdigste Kritik. Naar et Blad angriber bestaaende Indretninger, mangler det ikke paa Andre, som forsvare dem, og dersom man spurgte Forfatterne af de allerbittreste Fordømmelsesdomme over Parlament og Kamre. Ville J da miste disse mangelfulde Indretninger og atte have uindskrænket Enevælde, eller ville J ombytte dem med vore flittige, samvittighedsfulde - raadgivende Stænder, da veed Berl. Tid." og Enhver meget godt, hvad de vilde svare Men dernæst er der endnu en Omstændighed, som hyppig oversees, og som vi saameget meere bor gjøre opmærksom paa for nærværende Tid, da Udfaldet af Stændervalgene trindt om i Landet mere og meere give Vished om, at Constitutionssagen i de næste Stænderforsamlinger vil fremtræde med en heel anden Kraft og Bestemthed end hidtil J hine frie Stater foregaae Valgene efter Love, som gjøre det muligt, at Parlament og Kamre virkelig kunne repræsentere Folkenes oplyste og fornuftige Majoritet, hvilket hidtil næppe har været Tilfældet hos os. Kamrene have Magt til at nægte deres Samtykke til alle offentlige Foranstaltninger, uden hvilke Regjeringen ikke kan bestaae, og saaledes kunne de, hvad Øieblik det skal være, tvinge Regenten til at afskedige de Ministre, som ikke nyde eller fortjene Folkets Tillid, og at antage Andre, der i Grundanskuelser og politisk Retning stemme overeens med Folkets Repræsentanter. Naar nu disse have overtydet sig om eller bevirket, at saadan Overeensstemmelse finder Sted, falder det dem ikke ind at spilde den kostbare Tid med en omstændelig Critik over alle de dem forelagte LovforSlags enkelte Bestemmelser og Ord, men de undersøge kun de Grundsætninger, hvorfra Forslagene gaae ud, og overlade da tillidsfuldt alle Enkeltheder og Smaating til Ministrene og deres underordnede Embedsmænd, som have nydt en dertil svarende Dannelse, og i deres Contoirer have Tid og Ro til saadant Arbeide. Det er fornemmelig ved Pengebevillingerne at Rigtigheden af det her bemærkede og "Berl. Tids. Blindhed derfor er indlysende.