JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1840-10-16
Man har saaledes oftere seet flere hundrede Bønder fra forskjellige Egne paa saadanne Dage at indfinde sig med Heste i Byerne, imedens den enkelte Hestehandler kun har behaget at kjøbe nogle faa Stykker, efterat have vraget alle de øvrige. Vel have Bønderne bandet saadanne Anstalter, naar de med uforrettet Sag have begivet sig hjem ad, men ikke destomindre har man dog seet de samme Folk Aaret efter at indfinde sig i Haab om en bedre Lykke, og saaledes vedbliver man stedse at drage til Torv, naar Hestehandlerne behage derom at annoncere. Men foruden at saadanne selvgjorte Markeder ere aldeles ulovlige, og Landboerne derved udsættes for at ride Fastelavn, foranledige deslige Samlinger stor Skade for de Sælgende, da Kjøberen her er overladt et altfor stort Valg og har det i sin Magt selv at notere Priserne, paa en Plads, hvor ingen Concurrence findes. Det var derfor at ønske, at disse udenlandske Hestehandlere - thi den indenlandske blev vel neppe engang tilladt dette Spil – eftertidig alene indskrænkede sig til de i Almanakken berammede Markeder, som alene ere de, der engang ere autoriserede til Afholdelse. – Man seer af Aalborg Avis", at det skal have vakt Utilfredshed blandt det borgerlige Militaire i Khvn., at dette ved den store Militairparade paa Majestætens Fødselsdag indtog den venstre Fløi istedetfor, som tidligere altid har været Tilfældet, høire Fløi, idet det bemærkes, at Billigheden taler for, at Borgerne bør staae paa Soldatens høire Side og have Forrangen for denne. Jhvorvel denne Anskuelse vistnok ingensinde kan modsiges, ere dog Meningerne mellem de Civile og Militaire derom deelte, hvorpaa man havde det bedste Beviis, da saavel Borgerne som de Militaire, ved Kongens sidste Ankomst til Aarhuus, Begge fik i sinde at paradere paa den høire Side, hvilket foranledigede den tidligere anmeldte Massacre, hvorved Fodfolket naturligviis kom tilkort. J denne Anledning hører man imidlertid ofte den urimelige Paastand fremført, at Borgerne selv vare Skyld i den stedfundne Mollest, da Militairet tilkom den første Plads nærmest Kongens Qvarteer, hvorfor Borgerne skulde have posteret sig enten paa venstre Side eller længere tilbage fra Standqvarteret. Men man betænker ikke, med hvilken Ugrund saadan Paastand fremsættes, hvor Borgercorpset, som her var Tilfældet, under Kongens Nærværelse forretter - Kongevagten. Thi denne træder ved slige Leiligheder aldeles i Klasse med Livvagten i Hovedstaden, og tilkommer altsaa ei alene første Plads ved Kongens Qvarteer, men ogsaa høire Side under Paraden. At det Militaire, i det anførste Tilfælde, derfor havde at indtage Pladsen efter Borgerkorpset, er saaledes udenfor al Tvivl, hvilket man ogsaa maa forvente, at Byens Stadshauptmand, for en anden Gangs Skyld, erholder Ordrer for fra Jyllands høistkommanderende General, saa det efter tidig tillades ham at kommandere Borgerkorpset, uden som sidst skeete, at blive udsat for Nedridning af Heste skoene.
Jyllandsposten, 1840-10-16
Abonnement. paa Jyllandsposten kan fra dette Qvartals Begyndelse antegnes hos Bladets Commissionairer. Jnserater, saavel med Navn under som fra Anonyme, modtages med Velvillie og gives Plads i Bladet uden Betaling. Abonnementsprisen er 1 Rbd. 1 Mk. qvarte liter og er kun forbindende for eet Qvartal, naar Afgangen anmeldes 3 Uger forinden Qvartalets Udløb.
Jyllandsposten, 1840-10-16
Det paalægges de ærede Commissionairer fire Uge efter hvert Qvartals Slutning til Hovedcommissionai ren Hr. Bloch i Aarhuus at indbetale Contingentet, da de paa Bladets Udstyrelse løbende Udgifter af Redactionen qvartalsviis vorde indbetalte.
Jyllandsposten, 1840-10-16
Redactionen. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader. Trykt i Aarhuus Stiftsbogtryk kerie.
Jyllandsposten, 1840-10-20
Frandspo ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. die Aarg. Tirsdag d. 20. October 1840. No 55. Maa trykkes. Nielsen.
Jyllandsposten, 1840-10-20
Forfatningssagen. fandt altsaa ved den Roeskildske Forsamling sine varmeste Fortalere foruden i den frisindede Etatsraad Hvidt, endvidere i Præsident Schouw og Kammerraad Drewsen. For den Sidste gav ved Hjemkomsten det 2det Landvalgdistricts Vælgere den 1steds, en Fest, som blev af holdt paa Bellevue, hvor man talte 150 Deeltagere, næsten alle af Bondestanden. Pastor Høegh i Gjentofte havde overtaget Præsidiet, som af 5 Sognefogder var arrangeret. Drewsen udbragte Trasten for Hs. M. Kongen; en anden Skaal blev udbragt for Danmark og Danmarks Fremtid. Procurator Balthazar Christensen udviklede nu Drewsens Fortjenester, efterat en Sang til dennes Ære var afsjungen, hvorpaa Drewsen giensvarede Talen, idet han sluttede med en Toast for den danske Bondestand og Løsningen af alle de Baand, som endnu hvile paa den. Pastor Høegh udbragte derpaa en Skaal for Stændernes Præsident, den ædle frisindede Schouw, hvorefter endnu flere bleve udbragte. At ogsaa her nædle Machinationer vare blevne anvendte for at afholde Bønderne fra at møde ved Festen, antager man at kunne tilskrive Helligheds Partiet.
Jyllandsposten, 1840-10-20
En snurrig Jdee udførtes samme Dags Aften paa Polyhymnias Helligdom i Aarhuus, efterat Comoedien var til Ende. J det aldeles formørkede Theater fremtraadte i Aandeskikkelse Svend Felding, iført Hjelm og Gevandt, med en stor løvrig Green, som han besvoer at have hidført fra Niels Ebbesens tusindaarige Eeg, da han ved Jubelsangen paa Borgpletten, hvor han var født under den indtraadte Fuldmaane, blev værket af sin Grav for at foretage en Nattevandring overCimberøen, for at stadfæste Niels Ebbesens Priis som Fædrelandets Frelser, i hvilken Hensigt han her paa Stedet til Heltens Minde udbad sig den Sang afsjungen, som idag havde runget under Egen. Under Anførsel af Orchesteret blev denne nu istemmet af Publikum, og besvaret med 9 Gange gjentaget Hurraraab, hvorpaa Aanden; paa Heltens Vegne takkede, idet den dog ei kunde tilbageholde Hentydningen til Folkeaandens liden Opvækkelse, som Aanden deraf troede at spore, at man ei følte sig meere hendraget til taknemmelig Jhukommelse af Landets Befrier paa selve den Plet, hvor vor Herre har reist Stordaaden en Mindestøtte, stoltere end enhver Anden udhuggen i Steen og Erts. Aanden foregav at ville nedlægge og bevare Egegrenen i laaset Skriin, indtil Efterkommerne i Aaret 1940 blive tilladte at aabne den.
Jyllandsposten, 1840-10-20
Man vil i Aandens Fremstilling have bemærket en vis Keitethed, mulig en Følge af fra Fuldmaaneskinnet at fare ind paa hidtil ubekiendte Brædder; dog slap Aanden for Udpibning, som allerede var meget, men som vel nærmest kan forklares af Folkets Skræk for Svend Feldings overnaturlige Kræfter, da man ved at bringe ham i Harnisk udsatte sig for, at han havde indfundet sig med sin Davrekjedel og Trefork Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbd. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-10-20
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1840-10-23
Som de, der især med ædel Jver toge sig af Colonisternes Emancipation, bør ved denne Leilighed nævnes: Amtmand Kammerherre Grev Sponneck og deres Præst Pastor Langballe. Dernæst blev til Rente=Kammeret indsendt Udkast til de udstædende Skjøder, med vedføiede Local-Underretninger, og Bønderne ventede saaledes med Længsel ret snart ved kongl. Skjøder at blive saa frie Selveiere som nogen i Danmark. Men der hengik eet Aar, og nu lakker det stærkt mod Enden med det andet Aar, uden at Skjøderne ere blevne færdige. Uagtet Colonisterne have kongel. Tilsagn, om at blive meddeelte Skjøder paa deres Eiendomme, saa vide de dog nu ikke ret, om de ere kjøbte eller solgte, som man siger; de kunne ikke disponere over deres Gaarde under de nærværende, for Landmanden heldige, Conjuncturer; de vide ikke, til hvem eller hvorledes de skulle svare deres Afgifter, enten som Fæstere eller Selveiere; de lide selv Tab ved denne 2aarige Venten, og Andre lide ogsaa Tab derved; – altsammen fordi det Høikongl. danske RenteKammer ikke har kunnet faaet omtrent en Snees Skjøder forfattede i – samfulde 2 Aar.
Jyllandsposten, 1840-10-23
Det er ellers mærkeligt, hvor Folk ere genegne til at falde i Søvn over Forfatningsspørgsmaale." Colonisterne ere bedrøvede over denne Udeblivenaf Forbedring i deres trange Forfatning, og da Musik stundom er Balsam for Mismod, saa vil jeg, nu da jeg har mit Ærinde forrettet, tage min Fiddel paa Ryggen og vandre ud i Worbasse Sogn; jeg vil trøste de stakkels Hedeboere, sidde hos dem paa deres fattige Tue og spille dem et Stykke: Visselul, Børnlille J maa sove! Kommer Tid kommer Raad tør jeg love! Visselul – da er Jntet urimeligt, Alt, med Tiden, kan blive betimeligt." Chr. Spillemand. Gros og Herman von Bremen 3: erotiske og politiske Foraarsdigte Fr. Sneedorff Birch.
Jyllandsposten, 1840-10-23
(See Følgebl. til Jyllandsp." Nr. 26 d. A.) Kjærlighed og Blod. - und du wirst daraus entnehmen, das ein Vampyr nichts anders ist, als ein verfluchter Kerl, der sich als Todter einscharren last und demnachst aus den Grabe aufsteigt und den Leuten im Schlave das Blut aussaugt. Um einen solchen Vampyr unschadlich zu machen, mus er ausgegraben, ihmein Pahl durchs Herz geschlagen, und der Korper zu Asche verbrannt werden. C. T. A. Hoffmann.
Jyllandsposten, 1840-10-23
Herr Olaf axler sit Skarlagenskind, og ganger for sin Moder ind. Nu gode Raad J mig vide maa: hvor skal jeg min Fæstem atter faae, "Min Søn, du lade de Døde i Rode sove saa trygt i Gravens Bo. "Min Moder, jeg er saa syg og mat, det piner mig baade Dag og Nat." Gak hen til Graven ved Midnatstid. naar Maanen skinner saa sørgeligblid." Du tage det hvide Dødningebeen. og banke sagte paa Gravens Steen." Tre Gange du nævne Din Fæstemoes Navn, da skal hun synke i din Favn." Nu har Herr Olaf forvundet sin Sorg, han fører sin Hjertenskjær paa sin Borg. Han vaagner ved Midnat i Hu saa mod: Hans Fæstem suger hans Hjerteblod. Fordi du ei i Fred mig lod, jeg drikker nu dit varme Blod." Herr Olaf axler sit Skarlagenskind, og ganger for sin Moder ind.
Jyllandsposten, 1840-10-23
Min Fæstem er mig saa lidet god: hun drikker om Natten mit Hjerteblod." Ved Midnatstide, naar Alt er tyst, da støde du Daggerten i hendes Bryst." Kjære Moder, J vide mig bedre Raad, det tykkes mig altfor grum en Daad." Herr Olaf vandrer saa sorgfuld om, ret aldrig Søvn i hans Øie kom. Han ganger ud i den sorte Nat og sætter sig blandt Gravene mat. Og da Solen steeg saa klar og rød, Herr Olaf laae og var bleg og død. Du iler det fælle Syn forbi og siger: det er kun Drømmeri.
Jyllandsposten, 1840-10-23
En rasende Feberphantast, og intet Virkeligt er deri. Og dog er Digtet ikke Tant; det er – det er kun altfor sandt. Thi den, som misted sin Fæstem, for ham det kjærest var at døe. Han staaer paa sin døde Glædes Grav som et Træ, hvis Grene blev hugged af. Til Livets Gaade han tabte Nøglen, og Alt ham synes en ussel Gjøglen. Og Tanken har aldrig Hvile og Fred, en piinlig Uro den driver afsted. Afsted i en evig rastløs Jlen, liig Hinden, der flygter, saaret af Pilen. Vampyren, der lægger sig ved hans Bryst og drikker hans Blod med rædsom Lyst: den er Erindringens Slange forvist, som aldrig under ham Ro eller Rist. Og om han end Daggerten i den støder, dog ingensinde den sig forbløder, men suger hans varme Hjerteblod, og røver hans Glæde, Haab og Mod. Og Saaret han aldrig lægt kan see: det aabnes bestandig af Tidens Lee. Saa bliver det ved til den sidste Dag, da Hjertet standser sit matte Slag. Og ikke han veed, om Slangen skal forfølge ham selv i Dødens Dal. Thi brister hvert Baand, som Mindet knytter, naar Aanden bort fra Jorden flytter: Da er han det samme Væsen ei meer, Udødeligheden dræbt han seet. Og Satan, Benægtelsens fule Fyrste, som efter Sjælemord mon tørste, vil fare frem af sin Helvedpøl, og skogrende juble med hule Brøl. Thi da begynder Diævelens Rige, naar Alt i et Jntet bort maa vige.
Jyllandsposten, 1840-10-23
Naar alt det jordiske Maskepi er opløst i jammerligt Gjøgleri. Naar selv Tilværelsens mindste Trævl, har endt sig i uhyre Brævl. Da trykker Satan Døden i Favn, og brøler salig hans Brodernavn. Og Døden med Satan og Diævlenes Hær vil rangle i Lynenes svovlblaa Skiær, og trampe med Haan paa hver en Grav, hvor Livet lagde sin brudte Stav. Og dog mens jeg driver paa Tidens Strøm, jeg ønsker, Livet var kun en Drøm. En Drøm, som bort med Natten flyer, naar Hanen galer, og Dagen gryer, og at, naar Døden slukker mit Blik, jeg tømme maa Forglemmelsens Drik. (Sluttes i et følg. Nr.)
Jyllandsposten, 1840-10-23
Nyheds Post. Søndagen den 11te ventede man at Stænderpræsident Schow skulde ankomme med Dampbaaden til Aarhuus; han kom imidlertid ikke førend Dagen efter til Aarhuus og passerede saaledes hurtigst denne By. At han ikke efter Forventning ankom om Søndagen, forhindrede Aarhusianerne i, offentligen at lægge den Hyldest for Dagen, som man overalt følte Trang til at yttre, idet den Hædersmand, som saa aabent og uforbeholdent havde udtalt Folkets Ønske i Forfatningssagen, havde erhvervet sig en saadan Plads i Folkets kjærligste Erindring, at man ikke vilde kunne see denne Ædle betræde Jyllands Strandbredde, uden at tiljuble ham det Bifald, hvorpaa hans Daad har saa retmæssigt Krav. Dog denne Modtagelse havde ei været det Eneste; en stor Deel Deeltagere havde bestemt, i Tilfælde han var ankommet om Søndagen, at bringe ham et Fakkeltog om Aftenen udenfor hans Logis, som vilde være bleven ledsaget med en af Byens Musikkorps udført Velkomstsang, der nærmest vilde have udtrykt det Ønske, at han med den ledende Stemme i den viborger By, som i den roeskilder, vilde angive lignende Folkelyd, som den, der ifølge Ussings Ord, opveiede over 10,000 Stemmer. Dog Tilfældet vilde nu have det saaledes, at denne Fest skulde opsættes – mulig indtil den endmere forstærket vil kunne bringes i Udførelse.
Jyllandsposten, 1840-10-23
I Digtet Tak til Folkeraadet anføres i den Frisindede. Tak da Du, som gjorde Fyldest For Titusind - ja, hav Tak! Vel var aldrig Folkehyldest. Vexlen, Du a vista trak; Dog, Dig Folket ei vil glemme, (Husker det end stundom svagt, Tak, fordi den gode Stemme. Du i Folkets Skaal har har lagt! Under Jndsendt læses i den Frisindede: "J indeværende Aars Juli Maaned tog Jndsenderen Pas fra Kjøbenhavn til Aarhuus. Passet lød ikke alene paa Hen men tillige paa Tilbagereisen og betaltes med 4 Rbmk. Ved Ankomsten til Aarhuus produceredes Passet for Pas øvrigheden, hvorfor betaltes 10 sk. Alt dette fandt Jndsenderen at være i sin Orden, men hvad der derimod var ham paafaldende, var, at han, ved sin Afreise fra Aar huus, maatte betale 2 Mk. for at faae følgende Paategning paa sit Pas: "Passerer tilbage til Kjøbenhavn, hvortil dette Pas authoriseres." Han stod og staaer endnu i den Formening, at et af Politidirecteuren i Kjøbenhavn udæstet Pas ikke trængte til en Authorisation af Pasøvrig, heden i Aarhuus, og ei heller antog han, at han derfor skulde erlægge Betaling, eftersom han i Kjøbenhavn havde betalt et Pas, der lød saavel for Hen som Tilbagereisen; ligesom han da ei heller kunde forklare sig, hvilken Betydning Ordene i Passet og tilbage skulde have, naar det dog var nødvendigt, at Pasøvrigheden i Aarhuus skulde authorisere Passet og derfor oppebære Betaling. Paa Grund heraf tillader han sig til Sagkyndiges Besvarelse at opkaste følgende Spørgsmaal: 1) Er Politidirecteuren i Kjøbenhavn bemyndiget til at udstæde Pas, der lyder paa Tilbagereisen? Besvares dette Spørgsmaal, som det er at formode, bekræftende, saa spørges atter: 2) Trænger et af denne Embedsmand udstædt Pas til at authoriseres af en anden Pasøvrighed, eller skulde det ikke uden en saadan Authorisation have Authoritet nok, og 3) Efter hvilken Anordning erlægges det ovennævnte Gebyhr af 2 Rbmk.,
Jyllandsposten, 1840-10-23
Eftersom det her omtalte ulovlig oppebaarne Gebyhtilsyneladende kan bebreides Politiøvrigheden i Aarhuus, finde vi os saameget mere opfordrede til at afgive Besvarelse paa de opkastede Spørgsmaal, som Redactionen gjennen en Borger i Aarhuus i dette Foraar lod vedkommende Contoirist paa bemeldte Politicontoir advare om Vedblivelsen af denne ulovlige Oppebørsel, hvorom Stedets Politimester var aldeles uvidende, idet Besværing derover var indgivet til os. Vor Formening om de i den Frisindede, i denne Anledning fremsatte Spørgsmaal er, at 1) Enhver Politiøvrighed er bemyndiget til at at udstæde Pas, som lyder paa Tilbagereisen. 2) Paategningen om Tilbageresen gjælder ikkun i 3 Gange 24. Timer i den By, hvor Pashaveren stadig opholder sig. Forlænges Opholdet derfor enten i Hovedstaden eller i Provindsbyen over de 3de Døgn, er Paategningen angaaende Tilbagereisen uden Virkning. Politiøvrigheden er nu uberettiget til paany at meddele det forældede PaAuthorisation, men er berettiget til at cassere dette, idet den Reisende nu skal tage nyt Pas for Tilbagereisen, hvilket i Kjøbenhavn koster 4 Rbmk. og i Provindsbyerne 2 Rbmk. 2) Paategningen ved Ankomsten koster kun 10 s.; ingen Anordning hjemler Politiøvrigheden Ret til ved Paategning paa det ældre Pas at oppebære 2 Rbmk.
Jyllandsposten, 1840-10-23
Det er behageligt at erfare, at Gudstjenesten, som fandt Sted i Viborg Domkirke forinden Stændernes Aabning, denne Gang er bleven udført med saa megen mere Høitidelighed, som Kirkeinspectionen havde truffen hensigts mæssige Forholdsregler, for at undgaae Alt, hvad de kunde forstyrre de Tilstedeværendes Andagt og Opmærksomhed. Der fandt saaledes aldeles ingen Spærring, Sted ved Kirkens Indgang, heller ingen overilet Tilbageviisning af de Mødende, meget mindre utidig Vimsen af Kirkebetjente. Alt gik saa roligt, saa vakkert, og dette er dog altid en Trøst ved Siden af de 160 Rbd., som vi i denne Tid have den Fornøielse at erlægge, fordi vi udtalte vor Overbeviisning i Anledning af den den forrige Gang af holdne Gudstjeneste, som mindst havde ventet sig skuffet ved Forklaringen af et enkelt Vidne, paa hvem vi fast havde bygget.
Jyllandsposten, 1840-10-23
Abonnement. paa Jyllandsposten kan fra dette Qvartals Begyndelse antegnes hos Bladets Commissionairer. Jnserater, saavel med Navn under som fra Anonyme, mod tages med Velvillie og gives Plads i Bladet uden Betaling. Abonnementsprisen er 1 Rbd. 1 Mk. qvartaliter og er kun forbindende for eet Qvartal, naar Afgangen anmeldes 3 Uger forinden Qvartalets Udløb.
Jyllandsposten, 1840-10-23
Det paalægges de ærede Commissionairer fire Uge efter hvert Qvartals Slutning til Hovedcommissionai ren Hr. Bloch i Aarhuus at indbetale Contingentet, da de paa Bladets Udstyrelse løbende Udgifter af Redactionen qvartalsviis vorde indbetalte.
Jyllandsposten, 1840-10-23
Redactionen. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbd. 1 Mk. Qvartalet, Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-10-23
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1840-10-27
Frianosposten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. 3die Aarg. Tirsdag d. 27. October 1840. No 57. Maa trykkes. Nielsen.
Jyllandsposten, 1840-10-27
De jydske Stænder, ere da nu for tredie Gang forsamlede, vi have alt seet Commissarii Tale, hvor enhversomhelst Berørelse er undgaaet, af hvad der i fjerneste Henseende kunde henpege paa selve Hovedsagen: Forfatningsspørgsmaalet, imedens dog et kort Overblik deri er meddeelt over andre Sager af Vigtighed. Derimod mangler det i Talen ikke paa Opfriskning af de tidligere Hentydninger om Gavnligheden af vore adsplittede Stænderforsamlinger, naar det hedder: "Men ogsaa deres egen selvstændige Eftertænkning, deres egne Jagttagelser over Forholdene, vil berige disse Forhandlinger med nye, frugtbare Betragtninger, vil bringe nye, vist ofte særdeles vigtige Sider af Sagen for Lyset, og saaledes føre til den alsidige Prøvelse og derpaa grundede sikkre Erkjendelse af Sandheden, der er Formaalet for den hele velgjørende Jnstitution, som her har samlet os, navnlig ogsaa for den gjentagne Granskning, som Sagerne skulle underkastes i to adskilte Forsamlinger. Hvorvidt Commissarius ved saadanne Ord kan antages at have udtalt sin Overbeviisning eller snarere det Regjerings Princip, som han engang har betegnet sig som nødvendigt at følge, derom kan man vist ei længe her, som ved andre lignende Leiligheder, være uenig, naar man overveier med hvilke vægtige og klare Grunde Algreen Ussing i Aaret 1838 i Forslag til en Forening af begge de danske Stænderforsamlinger udhævede, hvorledes Penge, Kraft og Tid ved Foreningen vilde spares, idet han endog erklærede Adskillelsen ei alene uden tilstrækkelig Grund og i sig selv uhensigtsmæssig, men i mange Henseender høist skadelig." Vistnok er det, at paa alsidige Prøvelser og gjentagne Granskninger mangler det ikke, og ønskeligt er det kun, at ikke Prøvelserne og Granskningerne altfor længe skulle blive fortsatte, forinden heldbringende Resultater vise sig, da det Haab, man knyttede til Stænderforhandlingerne, i dette Tilfælde stedse meere svækkes, hvorfor ogsaa Stiftsprovst Hald under Mødet den 14de Octbr. sidst meget rigtigen bemærkede, at den Omstændighed, at Antallet af Subskribenter paa Stænder, tidenden hidtil havde været saa ringe, foruden at forklares begrundet i Stændertidendens Kostbarhed, tillige maatte tilskrives den unægteligen kjølnede Jnteresse for Stænder-Jnstitutionen i dennes nuværende Væsen.
Jyllandsposten, 1840-10-27
Om Beslutningerne ved sidste Møde paa Bulbjerg.
Jyllandsposten, 1840-10-27
J Aaret 1823 fandt ved det slesvigske Curasseer-Regiment i Horsens en Opstand Sted under Exercitien i Ridehuset, som saa meget mere fortjener at bringes til offentlig Kundskab, som den var fremkaldt ved en saadan Mishandling af Rekruterne, at disse i deres Fortvivlelse endog vovede at trodse og overskride deres første Pligt - Subordinationen. Efterat Rekruterne nemlig saagodtsom daglig af daværende Skoleforstander, Ritmester v. Freisleben, commanderedes Fuchtel tildeelte, snart med 1015-20 og flere Slag, opbragte denne oprørende Afstraffelse Mandskabet, som skal være bleven vidende om, at Krigs-Lovene ei hjemlede Ritmesteren Ret til en Mishandling, som bragte mangen stærkbygget Karl for tidlig i Graven, saa 23 Rekruter i deres Forbittrelse en Dag overlagde med hinanden, at den næste Dag, saasnart Hr. Freisleben, efterat have ladet tvende Correctioner udføre, begyndte med det første Slag ved den tredie Correction - alle samtlige 23 Rekruter da skulde slaae Kreds om ham. Dagen kom; Hr. Freisleben, ubekjendt med den trufne Sammensværgelse, lod kort efter sin Ankomst i Ridehuset 2de Karle paa den sædvanlige Viis gjennemfuchtle. Han gav nu Ordre til 3die Karls Afprygling; men da det første Slag faldt – rede alle 23 Rekruter i Carriere ind paa Hr. Freisleben med vilde Hurraraab og dannede nu en tætsluttet Kreds om ham. Hr. Freisleben blev bleg som et Liig og lod Sabeden synke mod Jorden; i denne bønlige Stilling og med Begjæring om at slippe ud, blev Kredsen aabnet.
Jyllandsposten, 1840-10-27
Hr. Freisleben undkom nu lykkeligen, forlod Ridehuset i Galop og foranstaltede de Sammensvorne arresterede. Alle 23 Rekruter bleve nu idømte Straf, hver paa 5 Dages Vand og Brød. Ritmester v. Freisleben blev forsat til et andet Regiment og paalagt ei at maatte uddeele mere af Gangen end 3 Fuchtel. At hans Adfærd har fundet almindelig Misbilligelse, end- og ved det respective Curasseerregiment, er saameget mere at antage, som Regimentets almeenyndede Høistcommanderende, Hr. General Flindt, ved enhver Leilighed har viist sig som en sand Borgerven, og som saadan maa afskye enhver Menneskehedens Fornedrelse, ligesom Korpsets øvrige Officerer endog ere bekjendte for deres humane Begegnelse mod Rekruterne, hvorved Ritmester v. Amsing, som nærværende Skoleforstander, især skal udmærke sig.
Jyllandsposten, 1840-10-27
- Hvorledes den Epidemi, som alt i længere Tid har grasseret i Aalborg, ogsaa endnu raser i denne Byes Omegn stadfæstes i denne Tid af Beretningen i Stændertiden, den fra Proprietair Formann til Dronninglund, som har indberettet til Commissarius, at en ondartet Nervefeber, har hjemsøgt hans Huus, saa at 19 Mennesker deraf have været angrebne, deriblandt endogsaa 12 paa eengang, hvilken Sygdom daglig griber mere om sig og har opvakt Bekymring i hans talrige Familie.