Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-24
Dette Conversatorium er begyndt i Søndags, og da forevistes Maskinemodellerne, der siden skal forklares; men naar og hvor Foredraget kan begynde skal nærmere blive bekjendtgjort. Foreløbigen anmældes at Planen er: at læse 2 Aftentimer Kl. 89, hver anden Aften Foredrag, og hver anden Gang Samtaler over det Foredragne; hvorved det skal blive de flittigste Tilhørere tilladt: selv at haandtere Maskinerne, og forklare for Andre hvad de have bedre fattet. For at give mit Arbeide Tillidens Stempefor den Almeenhed, jeg ønsker ville benytte sig deraf, har jeg henvendt mig til det ærede Selskab for indenlandsk Konstflid med Begjæring: at dette vilde udnævne et Par Mænd, der nærmere ville examinere min Plan, og have et Tilsyn med dens Udførelse. Valget er falden paa dem, jeg allerhelst kunde ønske mig, nemlig: Hr. Commerceraad Marstrand for det Mechaniske, og for det Chemiske Hr. Professor, Hofapotheker Becker, hvilke begge allerede vare mine Velyndere og have lovet baade at overtage Arbeidet, og at gaae mig til Haande med Raad og Daad. De ere begge ligesaa høitagtede for Kundskab og Praxis i deres Fag, som for deres medborgerlige Velvillie. Endnu har jeg havt den skjønne Opmuntring: at det meget ærede Selskab for indenlandsk Konstflid har skjænket mig Medlemsret uden at betale Contingent, i det man anseer eet Aars offentlig Arbeide paa denne Maade som en Capital, stor 200 Rbd., anvendt for Selskabets Øiemed. Saaledes troer jeg at have afvæbnet den Mistillid, man kunde have til mit Tilbud, som fra en Mand, der ikke er stemplet til offentlig Lærer, enten ved nogen Ansættelse, Gagering eller Titel, ligesom man vil see at ikke Pengegridskhed er min Drivefjeder, da Tilhørerne intet betale. Men jeg haaber at saavel Haandværkere og Konstnere, som ellers Liebhabere skulle finde sig tjente med mit Foredrag. Den Giengield, jeg forlanger, er en velvillig Haandrækning, efter Enhvers Fag og Lyst, til engang at bringe et offentlig technologisk Foredrag i Gang, hvortil ikke behøves en kostbar og ellers ubrugt Samling af Materialier og Maschiner, naar kun de udfordrende Sager kunne faaes paa kort Tid tillaans, og man maaskee kunne see og høre de konstige Operationer af Arbeiderne selv. Technologien er en hidtil uforsøgt Vei til Humanitetens Fremme og almindeligere Udbredelse - men skulde det ikke være det sikkreste Middel til at give de Jkkearbeidende mere Agtelse hos Arbeiderne, ved at vække Opmærksomheden for de sine Konstreb, den megen Eftertanke, der ofte har været fornøden, for at tilveiebringe vore simpleste Beqvemmeligheder, ligesom det ville fornøie Arbeiderne selv, at see sin Dont beundret, istedet for ellers saa ringeagtet, fordi dens egentlige Beskaffenhed ei kjendes. - Hvad er af ringere Værdie end en Knappenaal, og hvor meget er der ikke grublet, og sveder, og lidt, og udstaaet – fra hvor fjerne Kanter, maaskee fra forskjellige Verdensdele, maatte ikke 1000 Hænder, samvirke for Kobber= og Tinertsen kom frem af Bjergets Kløft, og nu inden Naalen blev sat i Brev som Handelsvare, De øvrige Fordele af at technologisk Kundskab var almindelig udbredt, have saamange Andre berørt og beviist, at de kun bør opregnes 1) Ungdommen ledes til at vælge en Mæringsvei, og, ved at kjende i Forveien ethvert Fags gode og onde Sider, afholdes den fra, for ofte at omsadle, naar den finder sig bedragen i Forventninger, som kun Uvidenhed er Moder til. 2) De Ældre ville i sin Tid drive hver sin Dont bedre. 3) De Jkkearbeidende ville blive billigere, naar de skulle vurdere og betale Arbeide, eller have Opsyn og Bestyrelse ved saadanne Indretninger, hvorved Alt ellers forekommer dem fremmed. 4) Dette gielder endnu mere ved det første Anlæg af Fabriker. Man seer med Forundring før solide Kjøbmænd og sindige Fædre med een skrækkelig Letsindighed begynde, og med Misfornøielse og Ruin nedlægge det Værk, de ellers aldrig ville vovet at sætte Deres og Andres Velfærd paa Spil ved, heller ikke trukket saamange Arbeidere med i Ulykke ved at gjøre dem brødløse, efterat have tjent ved deres Sved. 5) Hvormange Embedsmænd, Militære, Civile og selv Geistlige have ikke slige Bestyrelser, og ved Tabet af Skiftelsers og andre offentlige Penge mueligen samle de Erfaringer, de ved technologiske Forkundskaber kunde havt for intet Jøvrigt er det saa langt fra at jeg ved mine Foredrag hovmodig troer at gjøre de hidtil hver Vinter holdte Forelæsninger af Professorerne Ørsted og Smidt overflødige, at jeg meget mere haaber at samle disse mine velvillige Lærere end flere Tilhørere ved at vække hos Mange Tørsten efter Mere end hvad jeg kan tilfredsstille med, og da henvise dem til disse de righoldigere og kla ere Kilder, ligesom jeg haaber ved Conversatotierne om Søndag Eftermiddag at hielpe dem, der allerede have smagt de oprindelige Væld, til at fordøie det Nydte. J. V. Bruun.