Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-07-22
Blandt andre Resultater af de af Forf. anstillede nøiagtige Beregninger anføres, at en Arbeiderfamilie paa Landet i det Brandenborgske (Familien beregnet til 5 Personer, behøver til sin Existents en aarlig Jndtægt af 150-166 Rd. preussisk. Heraf medgaaer til Brød og Kartofler, efter sædvanlige Priser 34 Rd. Men i Løbet af dette Aar har denne Udgift løbet op til 63 Rd., og en saadan Familie har saaledes i Aar maattet udbetale 29 Rd. mere end i sædvanlige Aar. J de større Stæder behover en Arbeiderfamilie lavt beregnet en aarlig Jndtægt af 180 Rd. preussisk, hvoraf 63 Rd. medgaae til Brød og Kartofler men i Aar har denne Udgift beløbet sig til 115 Rd. Betænker man nu, at Arbeidslonnen ikke er steget, men at tvertimod Jndkomsterne for Arbeiderne snarere ere blevne mindre som Følge af Forknyttelse i Næringsveiene og Mangel paa Arbeide, vil man lettelig see, at et saa stort Misforhold mellem Udgift og Jndtægt nødvendig maa bringe mange Arbeiderfamilier i Elendighed og derved forøge den stedse voxende Pauperisme. – Der er desværre, her i Landet, og navnlig i Kjøbstæderne, al Grund til at føre samme Klage, om der end fra det Offentliges Side og ved Privates Veldædighed er truffet flere Foranstaltninger til at lindre Mangelen; men der er dog for den ærekjære og dygtige Arbeider noget Piinligt i at modtage en Art Almisse, og der vækkes let en Folelse i hans Bryst, at Alt ikke er som det burde være; thi da vilde og maatte Arbeidet selv være i Stand til at lønne ham. Arbeidsclassen i Kjøbstæderne (og navnlig i Kjøbenhavn bestaaer i Reglen af to Dele, thi naturligviis er ogsaa der Undtagelser. Den ene Halvdeel – største Deelen af de gifte Arbeidere – maa arbeide tidligt og sildigt for at erhverve det Nødvendige, og faaer sjelden nogen Tid og endnu mindre Evne tilovers til sin aandige Udvikling og og hildes derved let i den meest materielle Anskuelse af Livet. Den anden Halvdeel – hvortil den største Deel af de ugifte Arbeidere maa henregnes - har faaet en saadan Smag for den om sig gribende Forlystelsessyge, (der ikke maa forvexles med ethvert Menneskes billige Krav paa Adspredelse og Aand og Hjerte forædlende Fornøielser, saasom Musik, Læsning og Skuespil, at den taber al Sands for det offentlige Liv og Alt hvad der ikke paa det Nærmeste berører dens særegne Jnteresser. Det er vel fornemmelig af denne Grund, at den af Hr. Malermester Lunde m. Fl. udstedte Jndbydelse til en Haandværkerforening har funden saa ringe Anklang hos de Paagjældende. Man veed, at der baade i Frankrigs og Tydsklands store Stæder findes saadanne Foreninger af forskjellig Tendents, og selv i Stockholm er fornylig oprettet en saadan Bildningscirkel, der skal tjene til at knytte Arbeiderne nøiere sammen og føre Haandværksclassen frem til Dannelse, Ære og Anseelse. – Naar man kaster et Bli paa Danmarks Stænderdeputerede, saa vil man see, hvor saa af disse, der kunne henregnes til Haandværkstanden, Det er næsten som om Navnet Haandværker, vilde udelukke fra Adgang til Livets aandigere Regioner, og hiin Navn burde maaskee snart fortrænges af Ordet Arbeider; der omfatter alle Deele af Haandværkstanden og ikke udi lukker Begrebet af aandige Sysler. – Selskabet af 12te Januar i Kjøbenhavn udsætter til Besvarelse følgende Priisopgaver: 1) hvorledes kunne vore Skoler blive, hvad de bør være, nationale Opdragelsesanstalter, 2) Hvad kan der gjøres for at give de fattige Classer i Samfunde(den egentlige Arbeidsclasse), hvis Kaar og Stilling ki gjør en Tilfredsstillelse af de første Livsfornødenheder mulig, Adgang til intellectuel Nydelse og Uddannelse, og vilde det ikke være rigtigst, at det Offentlige, idetmindste i de større Communer og navnlig i Kjøbenhavn, hel traadte til For hvert Spørgsmaal udsættes en Præmaf 35 Rbd.; Selskabet forbeholder sig Ret til at lade de Besvarelser, der af Bestyrelsescomiteen tilkjendes Præmien trykke, dog saaledes, at Netto-Overskuddet tilfalder Forfatteren; Besvarelserne bedes sendte inden medio Nørbid. A. til Directeur Borgen, Nørregade Nr. 46. - Mar seer af denne Jndbydelses 2den Post, at det mere og meere bliver de dannede Classer klart, at der maa gjøres Noge for at udjevne den Ulighed, der findes imellem de af Lykken begunstigede og de af den forurettede Classer – ikke, som de kaldes, de høiere og lavere Classer, thi Arbeide kan dog aldrig fornedre, om det end er af en materiel Natur, og dette Noget er Oplysning, christelig Oplysning. Jo mere et Menneske tiltager i Dannelse, des mere vil Kløften udjevnes mellem Stænderne, saa at den maalige Kamp mellem de forskjellige Classer ophører, idet Alle ville føle sig som en Deel af Folket. Oplysningen vil lære Arbeideren at vurdere sine Kræfter, og tillige at lægge Mærke til, at Arbeidets Løn just ikke altid svarer til Arbeidets Værdi, og denne Betragtning vil let føre ham til Bitterhed mod de andre Stænder. Derfor maa hans Oplysning være en christelig; thi den vil lære ham ikke at overvurdere sine Kræfter, eller i Kam ven for at gjøre sin virkelige Ret og Adkomst til større Livsnydelse gjældende at gaae over til det modsatte Ex trem: at gjøre Jndgreb i Andres. Det, hvorom der skal strides, er ikke Lighed i Et og Alt, thi den er umulig. men Ligelighed. Og dette maa blive Resultatet af den Kamp, der nu i Europas meest cultiverede Lande føres med Pen og Ord. Gid disse Vaaben ogsaa her maa seire, og lad det aldrig komme til den Yderlighed, som saamange Steder, hvor man med Vold og Brand søger at forfægte Rettigheder ved at gjøre Uret, og derved skader den gode Sag og giver Mørkets Venner Vaaben ihænde mod dem, der indvie deres bedste Kræfter til Frihedens og Oplysningens hellige Sag. 4.)*) De med dette Mærke betegnede Artikler tilhøre ikke Avisens sædvanlige kjøbenhavnske Correspondent.