Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1784-12-10
Paa de vestre Bjerge er et andet Dyr, om hvilket jeg nesten skulle paastaae, at det kun i vort Land var at finde. Moldauerne kalde det Fimber. Størrelsen ligner det en tam Oxe, men det har et mindre Hoved, en langagtig Hals, og en mager Bug, høiere Been, og tynde opretstaaende Horn, hvis meget spidse Ender kun ere nogenlunde ud til bøiede. Det er et vildt og raskt Dyr, og kan, ligesom Gjedderne, klavre over de steile Klipper, og hvorfor man og ikke anderledes kan fange dem, uden at det skydes eller saares ved Bøsser. Svinene i det Orheiiske Gebeet ved Landsbyen. Schatin, imellem Floderne Jkiel og Reur, fødes ikke med tveskillet Kløve, men med heel og nesten hesteartig Hov, hvilket ogsaa skeer med de Grise, som efter det 3die Aar kastes af Sørene, som man fra andre Egne bringer didhen; og dette skeer ikke allene med de tamme, men ogsaa med dem, som leve i Skovene, af hvilke der yngles en stor Mængde i Rør buskene og omkring Nistefloden. Den bjergigte Deel af Moldau har vel smaa Heste, som i Skabningen ligne de Russiske; men de ere dog meget stærke, drøje til Arbeide, og have saa stærk en Hov, at naar de gaae endogsaa over den rue ste Vei, saa har man dog ikke nødig at skoe dem. J de Provinzer i Sletten, falde Hestene større, deligere, og deres Skabning, deres Lemmers Regelmæssighed, deres Hastighed og Langvarighed, er langt anseeligere, og ere de ikke allene meget elskede hos Polakkere og Ungarer, men ogsaa hos Tyrkerne, som have det almindelige Ordsprog: Adzem dilberi, Bogdan bartiti, Meschurdei, d. er En Persisk Ungkarl og en Moldanisk Hest ere herligere end alle andre. Hvab jeg har lagttaget og Biernes Ekonomie, er baade behageligt og ikke enhver bekjendt. Jndbyggerne have stor Nytte af dem, eftersom Markene allevegne ere begroede med de deligste Urter og yndigste Blomster, og Skovene tillige give dem bestandig Materie nok til Vox og Honning. De skulle og kunne have endnu større Nytte af dem, hvis de torde beholde saa mange Biesværme, som Bierne aarligen udklække; thi i Landets Love er det forbudet, at holde flere Biekuber, end Grunden, som enhver forsig eier, taaler, paa det at Mængden ikke skal falde Naboen til Besværlighed. Uden de sædvanlige Honning- og Voxkager tillave de og et vist Slags Vox, som lugter stærkt, og har en nogenlunde sort Farve, den tjener ikke for at bevare Honningen der, men for at bøde imod Solens Lys. Derudover gjøre Bierygterne, naar de indelukke en ny Sværm med sin Dronning i Biekuben, et Hul, og paa adskillige Steder Rifter. Bierne overtrække Hullerne strax, førend de foretage noget andet, med forbemeldte sorte Vox, siden de ikke kan arbeide uden i Mørke. Dette Vox tage Rygterne til bestemte Tid ud med Honningen, og siden det lugter nesten som Ambra, og modstaaer Solens Straaler, saa sælge de det saa meget dyrere. Man har mærket, de Biesværme, som ere hinanden alt for nær, naar de møde hinanden i Luften, saa begynde de den heftigste Strid med hinanden, og holde ikke op, førend den ene eller den anden Sværm, som overvunden, nødes at tage Flugten. Fra den Tid af fanker den seiervindende Sværm ingen Honning mere af Blomsterne, men gaaer daglig i de Overvundnes Kuber og tager den alt tilvirkede Honning, uden at de andre kan forhindre det. Naar Rygterne see, at deres Bier arbeide flittigt, og dog intet bringe til veje, saa bestrøe de alle de Bier, de see i Biestadet, med Kride, som er opløst i Vand; den følgende Dag gaae de til Naboen, til hvis Bier de have Mistanke, viser ham de hvide Pletter, og nøder ham til at erstatte den tilføiede Skade. Cataotræets og Frugtens Beskrivelse. Cacaotræet, som voxer i det sydlige America og paa de Antilliske Øer, har en lige opstaaende og i Grene fordeelt Stamme, hvis Bark er ujevn. De glatte fuldkommen hele Blade staae med deres Stilke vexelviis lige over for hinanden, og ligne Citronblade. Blomsterne, der hænge saavel paa Grenene som paa Stammen selv, og hvoraf mange sidde ved hverandre, hvile paa en fiin lodden Stilk, og har følgende Skikkelse: Bægeret bestaaer af 3 smale, spidse, uden til blege, inden til røde Blade; Blomsterkronen har 5 bleggule, hjerteformige, eller ved Enden kløftede og med smaa Forhøininger besatte Blade, som staae i en Kreds, og omgive det fembladede Saftkar paa disse sidde de 5 nedad krummede Støvtraade, af hvilke hver bærer 5 Støvpunge. Midt i Blomsteret udder Støvveien. Frugten er aflang, spidsagtig, med 10 ophøiede Furer og med mange Vorter besat, i førstningen grønagtig hvid, siden guul, og naar den er fuldkommen moden, smuk lyserød. Naar man skjerer den tvert igjennem, seer man 5 Rader af Kjærner, af hvilke der ere 30 i hver enkelt Frugt. Samme bestaaer af en tynd og skjør Skal, med en tet, tør, feed Kjærne, som kan deles i mange Stykker. Disse Frøekjærner kjende vi under Navn af Cacaobønner. De blive lindt ristede, rensede fra deres Skaller, og brugte til Chocolade, med Sukker, Vanille og Kryderie, eller og uden samme, og med Nytte anordnes for udtærede Legemer, formedelst deres meget lindrende og nærende Egenskab. Cacaobønnerne give en feed og sød Olie, der sædvanlig udpresses til en Slags Sæbe, som kaldes Cacaosmør.