Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-12-08
Nordamerika. Fra Nye=Pork læses følgende Beretning af 4de November: J hele Unionens Omfang giver paa den ene Side de saakaldte Abolionisters uforstandige Virksomhed, og paa den anden Side den tøileløse Pøbels brumle Voldsomhed, Anledningen til de forgeligste Excesser. Destoværre tager en Deel af Pressen det ikke i Betænkning at forsvare Tøileløsheden og selv opfordre dertil. Hvor tager den det i Betænkning, hvor finde Egennytte og Lidenskaberne en mere forønsket Tumleplads end i Trykkefrieheden, at en moralsk Gift skal saaledes idelig fordærve dette kostbare Gode, er en af Menneskelivets sørgeligste Erfaringer). Den 22de October havde de to bekiendte Missionaire, Thompson og Garrison, bestemt til et Aarsmøde for Fruentimmer Foreningen til Slaveriets Afskaffelse. Men Dagen tilforn blev Exemplare af følgende Cirkulaire udbredte i hundredeviis: Abolionisten Tompson, den infame Skurk Thompson, vil i denne Eftermiddag træde op i en Forsamling i Liberatorens Bogtrykkerie, No. 48 i Washingtongaden. En passende Leilighed for Unionens Venner til at udrøge Thompson, Der vil opstaae en Kamp imellem Abolionisterne og Unionens Venner. Et Antal af patriotiske Borgere har sammenskudt 100 Dollars for at belønne den, som først lægger Haand paa Thompson, for at han kan bringes til Tiærekiedelen inden det bliver mørkt, I, Unionens Venner, passer paa. - Kl. 5 om Eftermiddagen forsamlede Folket sig foran Trykkeriet; en saakaldet Deputation trængte ind i Salen, bemægtigede sig Protokollerne og Papirene og kastede dem ud af Vinduet. Jmidlertid lod Mayoren give Forsamlingen det Raad, at udsætte Mødet for at forebygge værre Optrin. Kl. 4 1/2 kom det hele qvindelige Selskab parviis gaaende ned ad Trappen. et hvidt og et sort Fruentimmer havde hinanden, hele Raden igiennem, under Armen, (som Tangenterne paa et Fortepiano, siger den bostonske Koureer), de bleve modtagne af Folket med frygtelig Hyllen, Piben og Latter. Hvorfor ville ogsaa Fruentimmer blande sig i offentlige Anliggender, den huuslige Kreds er den dem, som det blidere og frommere; men tillige svagere Kiøn, anviiste Plads til Hæder og Velgiørenhed?) Det eneste Mandfolk, som havde været tilstede ved Forsamlingen, var Garrison; han var undkommen igiennem et Vindue; men blev, som et andet amerikansk Blad udtrykker sig med en bitter Forhaanelse, opjaget i den anden Etage i et Naboehuus; man lagde ham et Reeb om Halsen og lod ham glide ned af en Stige tilFolkesværmen paa Gaden. Han var bleeg som et Liig; hans Øine vare kobberrøde, hans Læber konvulsiviske, hans Aandebræt var hurtigt og tungt, Folket, som blev rørt over hans jammerlige Udseende, raabte: giør den Karl ingen Fortred, Han blev bragt til Mayor, som beroeligede Folkesværmen; Garrison blev sat i en Vogn og ført til Arresten; Dagen derpaa lod man gam flippe og han forlod Staden. Ogsaa Thompson vil, som det hedder, reise tilbagetil England. J en Skrivelse fra Madison-County hedder det: Siden Karl har forladt os, var alt her roeligt, indtil en bekiendt Skurk, en Neger, som tilhørte en Kaptain Hudnell, kom hertil og foraarsagede den største Uroe i vor Menighed. Man fortæller om ham, at han var en af Oprørstifterne blandt Dr. Cotons oprøriske Negere. Kommitteen af Livingston, (en af Lynch=Kommitteerne, det vil sige, en af dem, som hænger Folk op uden Lov og Dom, efter et Exempel, som blev givet af en vis Lynch), besluttede at han skulde hænges, saasnart man kunde faae fat paa ham, da man ikke kunde tvivle paa hans Brøde, eftersom han er et farligt Menneske, saa besluttede Byens Borgere ligeledes, at hen ikke maatte leve. Han tog nu Flugten; men det lykkedes Kaptain Hudnell at faae fat paa ham, Kommitteen besluttede, at han skulde hænges, endnu den samme Aften. Han bekiendte under Galgen, at han allerede i 8 Maaneder havde været Medvider om den abolionistiske Konspiration. Der tilføies: at Kommitteen har gjort sig meget populair ved hans Henrettelse. – J Nye=Orleans er en meget agtet Læge bleven nyelig giennempryglet, som Abolionist, og man har hugget et Øre af ham. Saadanne Ting passere i dette Friehedens og Liig hedens Land, skriver man, uden at Regieringen giør en Mine til at standse disse Excesser. (Derfor kan den demokratiske Forfatning i Nordamerika ikke heller holde sig.) Men General Jackson og hans Ministre, som alle ere af hans Partie, have ganske andre Ting at tænke paa; for det Første Tvisten med Frankerige, angaaende hvilken der vel iagttages en stor Taushed, og om hvilken intet bestemt kan erfares førend den 6te December, naar Kongressen skal aabnes. Præsidenten vil formodentlig udlade sig i skarpe Udtryk mod Frankerige, (det er ikke sandsynligt at det kan komme til Krig imellem Frankerige og Nordamerika, to saa gamle Venner, om en simpel Ordstrid, og det er rimeligt, at den engelske Regiering, som skal have paataget sig en Mægling i denne Saa, vil faae den bilagt; imidlertid vil den franske Regiering ikke give efter uden at erholde den forlangte Æreserklæring; den har afsendt betydelige Forstærkninger til de vestindiske Farvande; den lader Orlogskibene Algesiras, Jupiter og Jphigenig udruste i Brest, og i alle franske Havne, tilsammen 25 til 30 Orlogskibe foruden Fregatter &c.) - En betydelig Spænding er opkommen imellem de forenede nordamerikanske og mexikanske Stater, den mexikanske Provins Teias, som støder til Louisiana, er for det meste beboet af Nordamerikanere, som i de sidste Aar skulle der have formeret sig i en uhyre Grad. Provinsen vil nu rive sig løs fra Mexiko, og en Krig er udbrudt; et nordamerikansk Koffardieskib har bemægtiget sig den mexikanske Toldkutter Korre, den mexikanske Brigadeer Coss er rykket ind i Teias med et Korps, men Jndvaanernes General Houston har udstædet. en Proclamation hvori han anraaber de frie nordamerikanske Borgeres Understøttelse. J Nye-Orleans har nu dannet sig en Kommittee for at understøtte Jndvaanerne i Teias med Vaaben og Munition; det samme er skeet paa flere Steder. Det frugtbare Teias er ønskelig for Unionen og de to Præsidenter Santa Anna og Jackson ere to haarde Halse.