Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-12-28
Alle Bresche Batterierne ere nu færdige til at give Jld mod Citadellet hvilket Øieblik det skal være. Saa snart den begynder, have alle Batterierne i den første og anden Paralelle Ordre til at understøtte Angrebet ved at bombardere og kanonere det Jndre af Citadellet, imender skydes Bresche i det Ydre. Ogsaa den 1000pundige Mørser skal da slynge Død og Ødelæggelse ind imellem de Beleirede. Hverken Ord eller beskrivelse formaae at skildre Synet af de franske Tropper naar de komme op af Løbegravene, afmattede, fra øverst til nederst bedække de med Mudder, og naade fra Top til Tøg. Og alligevel koppes de om at afløse hverandre, udholde alle Strabader uden at man hører en Eneste knurre derover. Aldrig have de franske Soldater viist mere Udholdenhed og TiltrolMod end i denne Tid. Som Beviis derpaa, fremsættes her nogle enkelte Træk af tusinder: En Soldat af 7de L. Reg. blev dræbt ved en Granat, saa han faldt over paa sin Nabo, en Corporal, og bedækkede ham med Blod; men Denne vedblev ligefuldt at arbeide uforstyrret, og først om Morgenen saae man, at han var saaret. Charbonnet, en Underofficeer, saae en Granat falde nes tæt foran sig, stødte den med Foden ned i Graven, og sagde til sine Kammerater: "Rolig, den vil ingen Skade gjøre Jer." Et Compagnie mistede i Løbegravene 6 Mk. i en halv Time. Jngen sagde et Ord; man gav det en anden Plads, hvor det var bedre beskyttet, og Soldaterne knurrede over, at man havde fjernet dem saa langt fra Fjenden. Af det 19de lette Jnf. R. har man dannet et Compagnie fortræffelige Skarpskytter, som man kalder de helvedes (infernale). Halvdelen af dette Compagnie er bestandigt i Tjenesten, og man bruger det mod de hollandske Tirailleurer. Deres Qvarteer er Lünetten Laurent, ved Siden af Løbegravens Ambulants. Disse Tappre have en høist møisommelig og farlig Tjeneste, og just derfor er der altid en stærk Konkurence i Regimentet for at erstatte de Dræbte; for hver Een melde sig 10 Andre. Jgaar Nat havde man imellem Halvmaanen og Succursporten foranstaltet en Overgang over Graven, og var parat til, fra denne Side, af at storme en Deel af Citadellets Hovedvold, men da man indsaae at dette Foretagende kun vilde være til at forurolige Fjenden, og dog vilde koste mange Mennesker, saa opgav man det. Bataillonschef Paulin af Jngenieurerne fik i Nat knust sit ene Been, og Capt. Couteaux blev dræbt af en Granatkugle. J Egnen af St. Laurent er Jlden morderisk. Fra Bastionen Tolede og den tilstødende Halvmaane overse Hollænderne vore Tropper med en Hagel af alleslags Skud. Vel besvares den kjækt af de franske Tirailleurer, fra Løbegravenes Brystværn, men de ere udsatte for Granater og Kugler, jo selv for en Steenregn, som anretter betydelige Ødelæg gelser. Jsær have Mineurerne lidt meget i den sidste Nat; 11 af dem bleve i mindre end 3 Minuter satte ud af Activitet. Desuagtet vedblive disse Brave, uforfærdene ved deres Tab, at arbeide med den største Koldsindighed. J Morgen afløser en Brigade af Reservedi sionen det 7de L. Reg. som har havt en rædselfuld Bivouac i Sumperne ved Wilryck Amsterdam, 18de Decbr. At Chasse og hans Heltegarnison vilde forsvare sig paa Liv og Død, det har vi Alle ventet. Himlen give dem Kraft og Styrke, især nu, da Faren, som det synes, bliver større og større. Paa Mod og Udholdenhed mang ler det sikkert ikke vore Tropper i Citadellet. Enhver Leilighed til Kamp bliver med Glæde greben af dem, og hvor der forlanges hundrede Mand, staae strax tusinde beredte at indvie sig Døden. Citadellets Garnison bestaaer af 5000 Md. som, af den ædleste Hengivenhed, ville opoffre sig for Kongen og Fædrelandet. De fleste ere Frivillige, som paa deres udtrykkelige Forlangende ere blevne modtagne til Citadellets Forsvar. Navnet paa hiin deserterede Artillerie-Lieutenant er bleven evig brændemærket i vort Folks Historie. Han har forraadt sin Konge, sit Fødeland; hans egen Samvittighed vil en gang fordømme ham. Ved de sidste fra Citadellet gjorte Udfald have flere hundrede hollandske Matroser været med i Fægtningen; de havde i hobeviis styrtet sig mod Franskmændene i Løbegravene, og med deres krumme Knive nedstødt Alt hvad de traf paa. De Franske bringe, allerede deres Saarede og Syge tilbage indtil TournayMan forsikrer, at den franske Armees Tab, som deres Aviser, paa en i Sandhed latterlig Maade, angive som ubetydelig, af Døde, Saarede og Syge udgjør 6000 Md. Ogsaa Hollænderne have lidt store Tab, men af de Faldnes Blod opstige nye Helte, thi det gielder Fædrelandets Ære og Redning. - Aldrig kan det Jndtryk udslukkes, som den 2den Decbr., der var en almindelig Bededag til Gud for Rigets Frelse og de hollandske Vaa dens Seier, har gjort paa enhver Hollænder. Fra Kl. 9. om Morgenen vare alle Gader fyldte med Mennesker og Vogne; i alle Retninger strømmede Stadens Befolkning den til Kirken; Blinde og Lamme løde sig føre derhen, Jngen vilde blive tilbage. Den af Præsterne holdte Kirkebøn blev høit gjentaget af alle Munde, og da man har for Kæmperne saalunde: "Herre! opløft deres Hjerter, og styrk deres Arm i Kampen for den retfærdige Sag, og der, hvor de falde som Offte, tog dem fra den blodige Jord op til Dig i Din Himmel!" da saae man Tusindes Øine fyldte med Taarer, thi Enhver følte, at Loddet ogsaa snart kunde træffe ham til at maatte begræde slig en Opofret. Det var en høitidelig Jndvielsesfest, for hele Folket, hvis Jndtryk aldrig vil forglemmes.