Norske Intelligenssedler, 1799-05-01
Det behagede den Allerhøieste den 21de April h. A. i sit Alders 68de Aar at bortkalde til min og 6 efterladte Børns inderlige Bedrøvelse, min elskende Mand Major Johannes v. Wernskjold, hvilket bekiendtgiøres herved fraværende Slægt og Venner, frabedende al skriftlig Condolence. M. E. Wernskjold fød Trane. hvidende om Forfatteren af det tilførte udi Tillægget af Norske Jntelligens-Seddel No. 15. 1799, men giennemlæsed, og synes af Stiilen at være af den ved Bønder-Præsterne saa meget efter stræbede uskyldige Hans Nielsen Houge, hvis Udtrykke ikke fortiener en saa bitter Bulle som den, Dito Sedler No. 16 udtordnede, formodentlig fra et Vaticanum paa Landet, i en saa farlig Hensigt at ophidse Landets Øvrighed til, uden Undersøgelse og Forhør, ulovlig at arrestere, straffe og forsage de arme Mennesker, som efter Guds Aands Drift og Kald forkynder Jesu Evangelie Lærre, hvis sande Lys nu med Kraft begynder igien at frembryde her udi Drammens Egne, ligesom og skeede udi Aarene 1742 og 43, hvoraf vi indtil denne Dag endnu har en liden velsigned Levning. Dyrkiøbte, men mod egen Overbeviisning spottende Forfatter af ovenmelte sidste, betænk dig, du er nær overgiven til at troe Løgn, og selv svadser og sladdrer du, uden at randsage og see det er Jesum i hans lille Hiord du forfølger; tag dig til Hierte hans Ord Math. 23 C. 13 V og videre, forsee dig til, at du ikke efter Døden af Aands Angest skal tale, sukke og sige af Visd. Bog 5 Cap. 2 til 5 V. Dit ovenmelte myndige Udtryk er ikke Giendrivelse værd, thi det har Modsigelse af Vankundighed nok i sig selv, som bekræftes af nogle 100 opvakte Siæle udi Eger Præstegield, som med Glæde have antaget Ordet og User det udtrykkelig i deres Levnet, dog i Skrøbelighed for Nye fødde til Gus Rige. ligesom det er Guds Bespottelse at kalde dem Svermere som elsker Gud og lyder hans Befaling, ikke er iblandt dem som skammer sig ved hans Navn Marcus 8 C. 38 V., saa har og de usandfærdig beskyldt Guds Bekiendere for Ondskaben som skeer, at nogen gaaer fra sit fornødne Arbeeller fra sin Forstand, mindre myrder sig selv, thi saadant haver nok skeed for denne Tid, ja og hos dem som have hørt og læst Guds Ord. Exempel i Jndes: Jesus lærte ham likke at forraade sin Mester, eller hænge sig selv; aldrig skeer det hos dem som vil følge Guds Ord, thi det bevarer de Troende fra Fristelsen; men de som ikke Sandheden vil lyde, skal gives kraftige Vildfarelser 2 Ep. Thees, 2 C. 11 V. nogle paa en og andre paa en anden Maade. Altsaa lider disse Personer ikke som Misstædere eller trænger sig i nogen fremmed Bestilling, for de laver hver blive i sit lovlige Kald efter Guds Bud. Alle er kaldet i Christo at opbygge og formere hverandre, hver efter sine Gaver 1 Cor. 14 Cap. 31 V. Joel 3 E. 1 V.; men disse ere Lej, svende eller Tyve, trænger sig ind Joh. 10 C. Math. 21 C. 32 B. Det var ilde om det skulde gaae nu som før, korsfæste Christum og give os Barabas løs; dog, Distiplerne ere ikke over sin Mester Math. 10 E. 24. V. De der har indført i forrige Jntelligenz-Seddel No. 16 ville give sig Tid at see og høre den retskalne reene Sandhed: Værer snare til at høre, men som til at svare og dømme. De erikke selvraadige, som lader sig raade af Guds Ord. De arbejde med Sels og Legems Kræfter at udbrede Guds Ære for den Naade dem er vederfaret. De ophielper de Eenfoldige med en saa modig, Aand. Der er ingen viis uden det gives ham af Gud; men Setten beskaffer Afsindighed og Fortvivlelse, saa de tager Livet af sig; dog den Kone havde aldrig hørt disse Guds Børn tale. Den har vist ingen forladt sin Gaard eller Arbeide for Guds skyld. Det Bud bliver meest holdet: J dit Ansigtes Sved skal du æde dit Brød. Men de Snardømmen aturer efter Retfærdige; thi han bebreder dem, i Viisdommens 26 Cap. 12 v. Det er alle lange Christnes Kald at tiene Gud i Aand og Sandhed og en fremmet Bestilling for Guds Børn at tige Synder og Saten. De forstyrre ingen anden Rolighed end den Satan giver Menneskene, men saa et Christne opbygge hverandre i det Gode. Men du uste elendige Giel, som saa forvender den hellige Skriftes rette Grund, ligesom Diæ veden, da han bad vor Frelser Jesus at lade sig falde ned af Tindingen af Templen, daup nu dit onde Sind og beed Gud at han vil ved sin Aands Kraft bedre forklare den heele 1 Petri Epistel 4 C. fro først til sidst og see hvor de har forvendt den fra sin rette Grund. Vee eder J Skriftkloge og Phartsæer, J Øienskalke, J som tillukke Himmeriges Rige for Menniskene, komme der ikke, ind- og dem som ville der ind lade J ikke gaae der ind, Christi egne Ord, i Matheus 23 Cap. 14 v. Videre læs i Viisdom. 5 Cap. fra først til sidst.