JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Ved Proclama, som vil blive læst ved Over- og Underretten ere alle de, som maatte have Noget at fordre i afgangne Væversvend Michael Bernth Hartmann af Storehedinge og efterlevende Hustrue Karen Olsdatter, deres fælleds Boe, indkaldte med 12 Ugers Varsel, til for mig, som Skifteforvalter, at anmelde og beviisliggjøre saadant deres havende Krav. hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Storehedinge Byfogedcontoir, den 14de Mai 1836. Rützon, const. Kreditorer i Boet efter min afdøde Søn, Prøveprocurator Otto Christian Rod i Frederikshavn, indkaldes herved til, inden 12 Ugers Forløb, for mig som hans Arving, at anmelde og bevise deres Fordringer. Viborg, den 4de Mai 1836. Rod. 7. Alle De, som formene sig at have Noget at fordre i afdøde Etatsraad og forhenværende Raadmand her i Staden Jnst Henrich Volte lens og efterlevende Enkefrue Franciska Voltelen, fød Birch, deres fælleds Boe, indkaldes herved med 12 Ugers Varsel til for undertegnede Skifte-Commission at anmelde og beviisliggiøre saadant Krav. Ligesaa indkaldes med lovligt Varsel den Afdødes Arvinger for at legitimere deres Arveret og iagttage deres Tarv under Boets Behandling. Den Kongelige Lands Overrets samt Hof- og Stadsrets Skiftecommission i Kjøbenhavn, den 10de Mai 1836. Buchwald. Mollerup.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Bekanntmachung. 1836, den 10ten Marz. - Die Grodnosche GouvernementsLiquidations-Commission har neuerdings Nachrichten uber die Studenten der Wilner Universitat Leon Jodkowski au dem Gouvernement Grodno und Joseph Krusnovskiaus der Provinz Bialystok geburtig, erhalten, die an dem letten Aufruhr in Polen Theil genommen haben und deren bewegliches und undewegliches Vermogen definitiv zu confisciren verordnet worden ist, und macht daher allen Creditoren und Schuldnern derselben, so wie den Gerichts- und anden Behorden hiermit offentich bekannt, das, kraft der om 28sten Juni 1838, zur Liquidirung der Schulden der Anfruhrer Allerhöchst bestatigten Regeln, die Ersteren hiermit augefordert worden, wenn ste in Rusland over dem Königreich Polen mohnen, binnen 6 Monaten – wenn sie sich ader im Auslande befinden, spatestens hinnen 12 Monaten, gerechnet von den En scheinen der ersten gebrukten Publication in einer offentlichen Zeitung, sich uver ihre Forderungen over Schuldverplichtunger, an gedachtes confiscirtes Vermogen bei dieser Commission auzuweisen haben. Gleichzeitig werden samtliche Gerichts Behorden hiermit angegangen von allen bei ihren anhaugigen Prozessen der vorgenanten Personen eenfalls dieser Commission zum festgesetten Termin umstandlige Mittheilungen zukommen zu lassen. (Gez.) Mitalied der Commission : Regierungsreth Bieloserski.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Stellvertretender Secretair, RoschbitzkiVed Proclama, som bliver læst i den Kongelige Landsover samt Hof- og Stadsret, ere Alle og Enhver, som maatte formene at have Noget at fordre i Stervboet efter afgangne Jomfru Johanne Birgitte Blegen, indkaldte med 12 Ugers Varsel til for mig, som Exsecutor testamenti, inden saadan Tids Forløb, at anmelde og beviisliggjøre saadant Krav, hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Kjøbenhavn, den 11te Mai 1836. J. L. Dreier, Professor og Hofmedicus. Hjørnet af Frederiksholms-Canal. og Stormgaden Nr. 239.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Ved Proclama, som bliver læst i den Kon 1836 & 37. gelige Landsoverret samt Hof- og Stadsret, ere alle De, som maatte have Noget at fordre i afg. Capitain ved det borgerlige Jnfanterie og Hofboghandler Jacob Marcus Stadthagen og efterlevende Enke Esperance Stadthagen, født Fürst, deres fælleds Boe, indkaldte med 18 Ugers Varsel til her i Skifte-Commissionen at anmelde og beviisliggjøre saadant Krav. Ved samme Proclama ere den afdøde Mands Arvinger med lovlig Varsel indkaldte til at legitimere deres Arveret og iagttage deres Tarv under Boets Behandling; hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Den Kongelige Lands-Overrets- samt Hof- og Stadsrets Skifte-Commission i Kjøbenhavn, den 14de Mai 1836. Mollerup. Buchwald.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Ved Proclama, som er læst ved den Kongelige Landsover samt Hof- og Stadsret, ere Alle og Enhver, som maatte formene at have nogetsomhelst Krav paa afdøde Justitsraad og Contoirchef under det Kongelige Admiralitets- og Commissariats-Collegium Christian Augustinus Lassen, af Undertegnede den Afdødes Enke, der ifølge meddeelt allernaadigst Bevilling hensidder i uskiftet Bo efter ham, indkaldede med 12 Ugers Varsel til for min antagne Lavværge, Krigsraad og Hovedmagaziuforvalter ved Holmen Wibe, boende i Ny Kongensgade Nr. 233, at anmelde og beviisliggjøre saadant deres havende Krav. Hvilket hermed endvidere bekjendtgjøres. Kjøbenhavn, den 5te Mai 1836. Emilie Nanette Lassen, fød Cathalas.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Ved Proclama af Dags Dato, som læses for vedkommende Overret og Underret, ere Alle og Enhver, som formene at have Noget at fordre i den i Forballum Bye, Medolden Sogn, ved Døden afgangne Gaardmand Carl Hansens Boe, indkaldte med 12 Ugers Varsel til for mig, som Skifteforvalter, at anmelde og beviisliggjøre deres havende Krav, hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Brasen. Harris, den 13de Mai 1836.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Creditorerne i Stervboet efter afgangne Maren Pedersdatter og forhen afdøde Mand, Huusmand Jens Thomasen af Raabye Bye og Sogn, Gjerlev Herred, Randers Amt, indkaldes herved med 12 Ugers Varsel til at anmelde og beviisliggjøre deres Krav for undertegnede Skifteforvalter, En Samling i Boet afholdes paa Contoiret Fredagen den 16de Juli d. A., Kl. 10 Formiddag. Herredsfoged-Contoiret i Mariager, den 10de April 1836. Claudi. Kjøbenhavn. Brykt i det Berlingste Bogtrykkerie med Hurtigpresse. denne Tidende udkommer daglig og tilbringes Abonnenterne for 2 Rbd. 3 s Qvart. Subskription modtages her i Staden, Pilestræde Nr. 118, og i Provindserne paa de Kgl. Postkontore for ved ens og i Loll. and. fter Falsters St. erne for Sjællands Færderne. samt for Island, dagen den 18de al. No Fortsættelse af Sagen betræffende Udkastet til en Anordning om Told J Skibsafgifterne i Danmark. (See denne Tidende Nr. 168-169.)
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Efterat Discussionen om denne Gjenstand, saaledes var tilendebragt, sattes under Afstemning den af Committeen foreslaaede Jndstilling, saaledes lydende: at den frie Vare-Samfærsel først da bør aabnes imellem Kongeriget og Hertugdommene, naar ei alene den Toldfrihed, hvoraf enkelte Personer og enkelte Steder i Hertugdommene ere i Besiddelse, kan opføre, og samtlige Toldsatser i Kongeriget og Hertugdommene kunne sættes lige, men disse ogsaa bestemmes til saa lave Størrelser, at de, i Forbindelse med et skjærpet Toldopsyn i Hertugdømmene, ei længere lade der betydelig Jndsmugling befrygte. Denne Jndstilling antog Forsamlingen med 49 Stemmer imod 12. behandle Billen. Denne Jnstruction har Efterat Forsamlingen saaledes havde omhandlet disse almindelige Bestemmelser, gik den over til paa følgende Maade at discutere Lovudkastets enkelte Paragrapher. ann Ad § 1. 20
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Den første bemærkning Committeen havde gjort ved denne Paragraph angik det Forbud imod Jndførsel af Spillekort, som deris indeholdes, hvilket den havde troet at maatte fraraade. J denne Anledning oplyste den Kongelige Tilforordnede efter Opfordring, at det den nærværende Kortfabrikant meddeelte Privilegium paa Kortfabrikens Drift ikke indeholder noget Tilsagn om Jndførselsforbudets Vedblivelse, men at der, da det er meddeelt under et fra ældre Tider uforandret bestaaende Jndførselsforbud, ved Udfærdigelsen, kan antages at være forudsat, at dette Jndførselsforbud ogsaa fremdeles vilde vedblive. Jndførselsforbudet maa formeentlig meere betragtes som et yderligere Betryggelsesmiddelmod Brugen af ustemplede Kort end som en Begunstigelse for Fabrikanten, idet at Stemplet allene er langt lettere eftergjort og langt vanskeligere at opdage, end naar tillige selve Kortene, der næsten i hvert Land have deres eiendommelige Form, skulle eftergjøres. Det bemærkedes derhos, at i de fleste andre Lande existere absolute Jndførselsforbud, nemlig i Norge, Sverrig, Preussen, Frankrig og Engelland. J Rusland maa ikkun Forpagteren af Kortafgiften indføre Spillekort. J England existerer efter Mac Cullok ikkun en eneste Kortfabrik for England og Skotland, nemlig i London, og 2 i Jrland. J Norge var strax efter Adskillelsen fra Danmark Jndførsel af Spillekort tilladt, men den blev forbuden, da en Kortfabrik oprettedes i Christiania. Stempel-Afgiften af Spillekort udgjør circa 10,000 Rbd. aarlihvoraf 4,700 tilfalde Fredriks Hospital. Vicepræsidenten bemærkede herved, at det vistnok maatte være Forsamlingen behageligt, af den Kongelige Tilforordnede at have erfaret, at der ved Fornyelsen af Privilegiet til Kortfabrikationen ei fra Regjeringens Side var givet Fabricanten noget Lofte om, at Jndførselsforbudet, skulde vedblive, efterdi Forsamlingen saaledes i sin Beslutning ei kunde være bunden ved noget saadant Hensyn. Forsaavidt der var blevet anført, at Grunden til Forbudet her og i de fleste andre Lande vel maa søges i den Lethed, hvormed Stemplet paa Kort kan eftergjøres og i den Omstændighed, at Formen og Tegningen paa Kortet i de forskjellige Lande er forskjellig, maatte han bemærke, at det for den Fabrik, som vilde eftergjøre Stemplet, heller ikke vilde være vanskeligt at efterligne de danske Korts Form og Tegning, og dette saameget mindre, som denne i den sidste Tid meget har nærmet sig de udenlandske Korts, og som det Papiir, der anvendes tilKort, ei fabrikeres her, men i Frankrig.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Kammerjunker Scavenius bemærkede herimod, at han ansaae Jndførselsforbudet som det sikkreste Middel til at betrygge Statskassens Jndtægter af Spillekort, og den Tilforordnede henstillede det til Forsamlingens Overveielse, om ikke dens eventuelle Jndstilling om Ophævelsen af Forbudet mod Jndførselen af fremmede Spillekort, vilde være at betinge deraf, at det bestaaende Forbud ikke maatte ansees fornødent for at sikkre Statskassens Jndtægter igjennem Stemplingsaf giften. Forsamlingen billigede derefter ved Afstemning, saaledes som i dens allerunderdanigste Betænkning vil findes anført, Commiteens Jndstilling: at Forbudet mod Jndførsel af Spillekort, efter Forløb af 3 Aar, maa vorde hævet, og Jndførselstolden fastsættes til en passende Størrelse.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Den anden Gjenstand, som i Henseende til denne Paragraph kom under Forsamlingens Overveielse, var Omgangsmaaden ved Fortoldningen af stempelpligtige Manufacturvarer, hvorom Meningerne i Committeen havde i flere Henseender været deelte Majoriteten i Committeen havde nemlig erklæret s. for, Tolden af disse Varer fremdeles, som at hidtil, burde erlægges efter Varernes Værdi, hvorimod en Minoritet havde foreslaaet, at en vis Toldsats burde fastsættes og derefter Varernes Vægt gjøres til Basis for Reguleringen. Dernæst havde en Majoritet, bestaaende af 8 af Committeens Medlemmer, foreslaaet, at de Auctioner, som hidtil efter Forordningen, af 2den April 1814 ere i Kjøbenhavn blevne holdte over stempelpligtige Varer, maatte for Fremtiden ophøre, og disse Varers Værdi fastsættes ved Taration, foretaget af det ordinære Toldopsyn, der, forsaavidt det maatte ønske det, skulde kunne forlange de originale facturer fremlagte, og paa den Maade, at det maatte staae Toldopsynet frit for, naar de af Klarereren opgivne Værdier fandtes at være for lavt ansatte, at overtage Varerne med et Tillæg af 5 pCt., hvorimod det niende Medlem havde anseet den Fremgangsmaade, som hidtil havde været indført i Kjøbenhavn ved offentlig Auction at bestemme Værdien, at være den for denne Stad meest passende og den, som bringer til det rigtigste Resultat. Endeligen havde alle Committeens Medlemmer været enige i, for det Tilfælde, at Varernes Værdi forbliver Basis for Reguleringen, at udtale den bestemte Overbeviisning, at samme ikke bør overstige 30 pCt. af Varernes Værdi.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Vicepræsidenten, som formedelst Viinhandler Hansens Upasselighed refererede disse Punkter for Forsamlingen, yttrede derhos, at han troede ved denne Leilighed at burde gjøre Forsamlingen opmærksom paa en Gjenstand, hvilken, skjøndt den ei fandtes omhandlet i Committeens Betænkning, vistnok var af yderste Vigtighed, nemlig den Bestemmelse, hvorefter stempelpligtige Varers Fortoldning for Fremtiden skulde kunne skee i alle Kjøbstæder, hvor Toldsteder findes. Denne maatte han, efter nøieste Overveielse, ansee enten for praktisk undførlig, eller, om den endog paa nogen passende Maade lod sig udføre, for at ville have et betydeligt Tab for Toldintraderne til Følge. Disse stode nemlig paa det Nøieste i Forbindelse med Tarationens Paalidelighed, men at tilveiebringe mere Garantii for denne, stod efter hans Formening ikke i noget Toldcollegiums Magt, hvorover han maatte ønske at den kongelige Tilforordnede nærmere vilde erklære sig. Han kunde ikke hos samtlige Toldopsynsbetjente i de mindre Kjøbstæder, forudsætte en saa udstrakt Varekundskab, en saa reen Villie og en saa varm Jver, som nødvendigen hos dem alle maatte forudsættes, for at denne Sag skulde kunne gaae, thi naar kun Opsynet paa et eneste Sted behandlede disse Gjenstande lempeligere, end foreskrevet var, hvilket vanskeligen ved nogensomhelst Revision vilde kunne rettes eller ved nogensomhelst Control forebygges, vilde naturligviis alle Fortoldninger af saadanne Varer der concentrere sig, og dette vilde sætte Toldembedsmændene i de nærliggende Toldsteder, hvis Jndkomster ganske ere afhængige af Beløbet af den Told, som hos dem indkommer, i den Nødvendighed at bruge en lignende Fremgangsmaade, som naturligviis snart vilde blive almindeligen indført. Han maatte paa det Fuldkomneste erkjende det Liberale i den Bestemmelse, der indeholdes i Lovudkastet, thi det var vistnok allerede besværligt for den Handlende at erlægge den høie Told for saadanne Varer, og man burde derfor ikke uden den høieste Nødvendighed gjøre Byrden endnu tungere for ham, ved at nøde ham til at bringe sine Varer, ikke desto mindre an til et andet Toldsted. saae han, saaledes som han allerede havde bemærket, Sagen for at være i sine Følger saa farlig, at han troede, at den nødvendigen burde underkastes Discussion i Forsamlingen. Dette var Øiemedet med denne hans Yttring, og da han ønskede, at Forsamlingen paa en bestemt Maade udtalte sin Mening herom, skulde han, skjøndt han vel ikke kunde ansee Udfaldet af en Afstemning for tvivlsom, tillade sig at opstille det Amendement: at Slutningen af den første Paragraph fra de Ord: dog skal disse Varers Fortoldning &c. maatte udgaae.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Committeens Medlem, Agent Bruun, anførte til Understøttelse for den Mening, at stempelpligtige Manufacturvarers Fortoldning efter Vægt maatte gives Fortrin. at Lighed i Fortoldningen ved de forskellige Toldsteder derved lettere opnaaedes, idet Vægtskaalen forhindrede al Dispyt og Vilkaarlighed; vel synes det, at, naar Vægten er Reglen, ville de fineste Varer ikke blive beskattede i Forhold til de grovere, men da der, fornemmelig med Hensyn til Klæde, sjeldent indføres grove Varer, hvoraf Landet, frembringer et tilstrækkeligt Qvantum af li Priis, saa god Qvalitet og til ligesaa billig som Udlandet, bliver Forskjellen i Virkelig som det i første Øie heden ikke saa stor, blik synes at denne Fremgangsmaade medfører mindre Vidtløftighed og Bekostning; disse Varers Taxation har hidtil kostet Staten, 81/2 pCt. af Toldens Beløb, hvilken Udgift vilde kunne spares; at disse Varers Fortoldning i Hertugdommene skeer efter Vægt, at denne Regel ligeledes i Kongeriget er gjeldende ved Toldansættelsen af ikke stempelpligtige Manufacturvarer, og at denne Fortoldningsmaade ogsaa har været tilsigtet ved Forordningen af 1ste Februar 1797. at der ved denne Fortoldningsmaade let som tere kan føres Control med Opsynet, her ikke, saaledes som ved Taration, kan undskylde sig med en urigtig Anskuelse, da Vægtskaalen, saaledes som allerede yttret, ingen Vilkaarlighed tilsteder. Med Hensyn til den Vicepræsidenten yttrede Betænkelighed ved af at give alle Toldsteder Adgang til stempel pligtige Manufacturvarers Fortoldning, maatte han gjøre opmærksom paa, at den Omstændighed, at Fortoldningen er betydeligen tiltaget, siden den blev udvidet til de 6 Provinds stæder, synes noksom at vise, at en Udvidelse til endnu flere Steder snarere vil bringe Forøgelse end Formindskelse af Toldindtægterne tilveie. Han maatte derfor paa det Bestemteste udtale sig imod nogensomhelst Jndskrænkning i Udkastets Bestemmelse. Forsaavidt Forsamlingen imidlertid maatte bestemme si for Fortoldning efter Taxation, maatte han være enig med de Medlemmer, som havde næret Tvivl om, at paalidelige og dygtige Taratorer vilde kunne tilveiebringes i Landets mindste Kjøbstæder, og troede derfor, at enkelte Undtagelser maatte finde Sted.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Committeens Medlem, Proprietair Neergaard, yttrede, at Tarifen bestemte Fortoldning efter Vægt for mange andre Artikler, hvor Virkningen absolut maatte være den samme, blandt hvilke han blot vilde nævne Lærreder; men Jngen kunde dog af den Grund frygte for, at grove og simple Lærreder skulde blive for dyre, da Enhver veed, at de ordinære Sorter kunne frembringes i tilstrækkelig Mængde her i Landet. Han havde i Committeen erklæret sig for Minoritetens Mening, at Fortoldningen efter Vægt burde gives Fortrin, efterdi han kjendte de med Tarationerne forbundne Vanskeligheder, og fordi han af Erfaring vidste, at det vilde være langt vanskeligere for Embedsmændene at undgaae al Jndvirkning af personlige og locale Hensyn, naar de ved en Taxation skulde fastsætte Talden for hver enkelt Branche, end naar de blot skulde bestemme, til hvilken Klasse hvert Species henhørte til og derefter ved Vægt, ansætte Tolden. Forøvrigt maatte han paa det Bestemteste Vicepræsidentens Amendement. modsætte sig
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Det var noksom bekjendt, at Forbudet mod stempelpligtige Manufacturvarers Fortoldning udenfor Kjøbenhavn lige indtil 1831, virkede næsten som en Opmuntring til Smugleri, thi det var saa godt som umuligt forde fra Kjøbenhavn længere bortfjernede og navnligen de jydske Kjøbstæder at lade deres Varer fortolde i denne Stad. Ligesaa bekjendt var det, med hvor megen Tilfredshed den ved Forordningen af 16de Marts 1831, forundte Udvidelse af disse Varers Fortoldning blev modtagen af de Handlende i Provindserne, og det er nok umiskjendeligt, at Smugleriet derved ikke lidet er aftaget. Han eeneste og beviisliggjøre saadant Krav. Ved samme Proclama ere maatte derfor ansee det rigtigst, at Fortoldningen af stempelpligtige Manufacturvarer i alle Tilfælde maa kunne foretages ved alle Toldsteder i Landet.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Grosserer Knudtzon bemærkede, at det for at kunne bedømme, hvilken af de foreslaaede Maader at bestemme stempelpligde Varers Værdi i Kjøbenhavn paa var at føretrække, var nødvendigt, at Forsamlingen erholdt Underretning om de med Toldbod auctionerne i Kjøbenhavn forbundne Omkostninger, og han maatte derfor ønske, at den kongelige Tilforordnede vilde meddele de i denne Henseende fornødne Oplysninger.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Committeens Medlem, Agent Voigt, maatte, i Henseende til Manufacturvarers Fortoldning efter Vægt, være enig med Committeens Minoritet i, at derved Lighed paa alle Steder opnaaes, og at denne Maade erden nemmeste og mindst vidtløftige. Men han maatte dog, naar han saae hen til, at de fine Varer kom til at bære høiere Told end de grovere, erklære sig imod dette Forslag, Saaledes som for ham var opgivet, veiede en Alen fiint Klæde 24 a 26 Lod, en Alen grovt derimod 27 a 28 Lod. Naar nu Klæde til en Værdi af 5 a 6 Rbd. pr. Alen og Klæde til en Værdi af 8 a 10 mk. pr. Alen kom til at bære en og samme Told, vilde denne for den første Vare udgjøre 20 pCt., for den sidste derimod 10 pCt., og dette maatte dog vistnok ansees ubilligt. Vel er det saa, at de indenlandske Klædefabriker levere ordinært og middel Klæde til passende Priser, men da Jndførselen af fremmed ordinært Klæde dog er tilladt, vilde dette blive uforholdsmæssigen beskattet, og Defrandation derved opmuntret. Med Hensyn til hvad Vicepræsidenten har anført, som en Grund for, at man burde tilraade en Jndskrænkning i Fortoldningstedernes Antal for saadanne Varer: at disse Fortoldninger vilde concentrere sig paa de Steder, hvor Toldvæsenet var mindst nøieseende, maatte han bemærke, at Generaltoldkammeret snart vilde blive opmærksom paa en paasalblev dræbt og en Toldbetjent slaaet halv ihiel dende Tilvæxt af Jndtægterne paa et Sted imod disses Aftagen paa et andet, og deraf tage Anledning til at drage de Embedsmænd, til Ansvar, som handlede imod deres Pligt. Et af Forsamlingens Medlemmer, som forøvrigt paa det Bestemteste erklærede sig imod Vicepræsidentens Forslag om en Jndskrænkning af Fortoldningstederne, idet han anførte, at det Liberale i Lovudkastets Bestemmelse snarere fortjente Paaskjønnelse, end et Forslag i en saa modsat Retning, yttrede betænkelighed ved det af Committeen fremsatte Forslag om, at Toldvæsenet skulde være berettiget til med et Tillæg af 5 pCt. til Varernes opgivne Værdi at overtage disse, naar Mistanke om en for lav Værdi-Ansættelse fandt Sted, da han frygtede for, at Toldvæsenet vilde blive paanarret en Mængde Varer, og henstillede, om man ikke i saadanne Tilfælde skulde tage sin Tilflugt til Auctionstarationen, om denne end forøvrigt burde bortfalde. Efter flere Opfordringer under Forhandlingerne til den Tilforordnede, at yttre si over forskjellige Punkter, vedrørende de stempelpligtige Manufacturvarers Toldbehandling, yttrede denne, at han i sine Bemærkninger vilde følge den Orden, som Betænkningen angiver.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Naar det hedder, at ved Fortoldning efter Vægt bevirkes en Lighed i Fortoldningen paa alle Steder, da bemærkes det, at Vægt er en upaalidelig Maalestok ved Varer af saa høist forskjellig Værdi pr. Pd., som de stempelpligtige, og hvorved det fortjente et særligt Hensyn, at den overveiende Deel af de fineste og værdifuldeste, der i Reglen have den laveste Vægt, forbruges i Kjøbenhavn, medens Provindserne, naar der sees hen til Massen af sammes Forbrug, nøies med de mindre fine og vægtigere. Naar Ansættelsen til Told efter Vægt skulde blive saaledes, at Finantserne sikkredes mod Tab ved denne, af all den betydeligste, Fortoldningsklasse, maatte Følgen blive, at de provindsielle Consumen ter, da de skulle svare samme Told af et Pund behandle Billen. Denne Jnstruction har fo sen. Lord Kyndhuurst's Amendementer, eller grove, som de kjøbenhavnske Consumenter af et Pund fine Varer, vilde erholde et væsentligt Paalæg i Toldafgiften, Kjøbenhavnerne en tilsvarende Nedsættelse, og hvorved der i Realiteten altsaa fremkaldtes en, neppe ønskelig, Ulighed i Undersaatternes Beskatning paa de forskjellige Steder. Hvor ulige en saadan Ansættelse efter Vægt beskatter Varerne, naar Classificationerne ei kunne indlade sig paa en særdeles detailleret Angivelse af de til enhver Classe henhørende Varer, formeente han fremlyste af den i Betænkningen angivne Classe, som ansætter 1 Pund Calmuk, Coathing og andre uldne Toler og Alenvarer til een og samme Told, nemlig 50 s., hvorefter ei alene et Pund af de simplere Bombasiner, men og af de fineste lignende Stoffer, saasom Merino, Thibet og Chaly, der har en mangedobbelt Værdi af 1 Pund Kalmuk, vilde svare samme Told. Ligheden i Beskatningen for de forskjellige Steder opnaaes nu ved at lægge de ved de offentlige Toldbods Tarations-Auctioner i Kjøbenhavn udbragte Værdier til Basis for Tarationerne ved de provindsielle Fortoldningssteder, som skeer paa den Maade, at der er tilstillet ethvert af disse Steders Taxations commissioner et muligst fuldstændigt Prøve kort med Angivelse af de nuværende Varesorters Priser efter de i Kjøbenhavn afholdte Tarations-Auctioner, hvilke Prøvekorters opgivende Værdi dernæst aarligen berigtiges eller suppleres. Taxations-Commissionernes Stemplingsprotocoller indsendes ved hvert Aars Udgang til Collegiet, som, efter foreløbig Revision i Revisionscontoirerne, oversender dem til Stemplingsforvalteren i Kjøbenhavn, for nøiere at bedømme de ansatte Værdier efter de Stemplingsprotocollerne vedføiede Prøver af de fortoldede Varer.