Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-10-19
Redakteuren har i No. 78 af denne Tidende med Omhyggelighed sammenstillet Efterretningerne fra de forskiellige Lande, især i Europa, om de Jordskielv, som i dette Aar har yttret sig paa saamange Steder, og som synes at vise, at en underjordisk Jld brænder under vores Verdens Deel, og staaer i sine vidt udstrakte Gange i en indbyrdes Forbinbindelse. Over disse mærkværdige, mangfoldige, vidt udbredte og for det meste svage Jordskielv i de tre sidste Maaneder af det forrige Aar, og de tre første af dette, findes en Afhandling i Maiheftet, af Geheimeraad Hermbstadts Museum for Naturviden skaben f. d. A., hvoraf de nye ikke forhen meddeelte bemærkninger skulle her anføres: Forfatteren bemærker, at i disse for Maaneder har en stor Mængde electriske Phoenomer fundet Sted, saavel i Luften som i Jorden, at ødelæggende Tordenveir, ledsagede af Hagel og Pladsregn, udbrød i November og December i Fior næsten i hele Europa, og viiste at en stærk electrisk Spænding fandt Sted i Amosphæren; at Jordskielvene have i en noget afvigende Direction fra Tordenveirene, gaaet frem i en næsten uafbrudt Kiæde fra den midterste Deel af Sverrig og til de atoriske Øer, og at det synes som de har fulgt den maanetiske Linie, og som at en Forening af magnetiske og electriske Kræfter her har givet sig tilkiende Forfatteren meddeler nu en Oversigt af disse Jordskielv saaledes, som den allerede er leveret i denne Tidende og bemærker derved, at ligesom ved Jordskielvet i Aalborg den 28de December i Fior, en Mænde Jnfecter lod sig see, saaledes vleie de ogsaa ofte at komme frem i Jsland, naar Jordskielv og Udbrud af de udsprudende Bierge der finde Sted; og det er at formode, at det er den underjordiske Varme, som driver dem frem af deres Huller; ogsaa bemærkes, at paa samme Tid som Jordskielvet blev fornummet i Aalborg, blev et lignende følt i St. Gallen i Schweits. Det er mærkeligt, at man i disse 6 Maaneder har i alle nordlige Lande seet meget faa Nordlys, da nu Professor Hansteen i Christiania, har i sit nye Skrift om Jordens Magnetismus bragt den Sætning til en høi Grad af Sandsynlighed, at Nordlysene staae i Forbindelse med Jordens fire maanetiske Poler, saa havde man her et nyt Beviis paa Overeenstemmelsen imellem de maanetiske og electriske Phoenomener. J Sommermaanederne har Jordens Rystelser ikke været saa hyppige; dog i Natten til den 13de August fornam man i Skotland i en Tid af en Minut 2 Jordskielv, som varede nogle Secunder, men som ikke gjorde nogen Skade, allene at Klokkerne i Kirkerne begyndte at ringe, og at Dørre og Vinduer knagede: Jndvaanerne i Stæderne styrtede ud af deres Senge for at komme ud paa Gaden, og mange Fruentimmer faldt i Afmagt. Jordskielv ere desuden sieldne i England. Neapel derimod, hvor de ere meget hyppige, følte man først i Juli nogle svage Jordrystelser, og trøstede sig ved at Vesuv snart vilde begynde at udkaste den Jld, som brænder under Staden; men man klagede over, at det ildsprudende Bierg paa Øen Tremiti begynder at giøre Skade. Den 1ste August opfyldte Vesuv Neapolitanernes Forventninger, et stærkt Jordskielv forkyndte dens Udbrud; to uhyre Jld støtter reiste sig op af Biergets Svælg, men de hørte snart op igien; Jlden kastede sig kun over Skorperne af gamle Lavastrømme, og gjorde ingen Skade. De engelske Naturkyndige forklare Jordskielvet i Skotland af Bulkaniske Udbrud under de i dette Blad, de formode ogsaa at den sidste overordentlige Storm, som blev følt i England, og som kom fra Norden, var bleven foranlediget ved Vulkanske Udbrud i Jordens sydlige Egne, hvorved Luften var bleven fortyndet, og at derved en Luftstrøm fra Norden havde med stor Magt trængt ind i den fortyndede Atmosphære. Det kunne være morsomt nok, dersom man kunde reise de 860 Mile ned i Jorden fra det Sted, hvor man staaer paa dens Overflade og indtil dens Middelpunkt, hvorledes mon det seer ud dernede, maaskee i Fald man kunde anatommere Jorden, at dens indvortes Bygning vilde befindes ikke at være mindre konstig end Bygningen af Menneskets Legeme, som ellers er skiult for vore Øine. Mon disse Lag af forskiellige Materier, som ligge ovenpaa hinanden, disse Vandaarer og Jldkanaler, disse uhyre Damphuler gaae heelt igiennem den, maaskeee alle disse Jndretninger ligge paa en Hvælving af Granit, under hvis hule Skal det kunstige Spil først begynder; her som overalt maae den svage menneskelige Fornuft kun lade sig nøie med Overfladen. Men selv i denne Overflade passere mange mærkværdige Ting. Saaledes viser sig for nærværende Tid om Natten paa Spidsen af Bierget di Fo i Nærheden. af Florents i Jtalien en Jldstøtte af 5 til 6 Alen i Omkreds, den bestaaer af en Luftart, som antænder sig ligesom den fremkommer af Jorden; Bierget, hvorpaa den viser sig er en af de høieste Spidser af de appenninske Bierge; det er vildt og ufrugtbart. – Jkke langt fra denne Luftvulkan findes en Kilde med koldt Vand hvoraf der bestandig opstiger en Luftart, som antændes saasnart man nærmer sig til den med et brændende Lys, og den brænder da med gule og glindsende Farver. Man har hidindtil meent at denne brændende Luft udvikler sig af en Mængde Svovelkies, som findes i disse Bierge, naar denne nemlig opløses saa udvikler sig denne Gasart af Svovelen. Da de fleste ildsprudende Bierge findes i Nærheden af Havet, saa er det rimeligt, at saavel udsprudende Bierge, som Jordskielv har for den største Deel sin Grund i, at stor Lag af Svovelkiesen findes i Jorden i Nærheden af Havet, og at de staae i Forbindelse med dette ved Underjordiske Kanaler, da Vandet ved at berøre disse Lag, decomponeres i clastiske Dampe, hvis Virkninger ere saa skrækkeligede overjordiske Dampemaskiner kunne saa passere, men for de underjordiske maae man vist nok betakke sig