Berlingske Tidende, 1831-06-17
Vi have faaet Efterretninger fra Brasilien, som ere meget vigtige, nemlig, at Reiser Don Pedro har nedlagt Regjeringen, til Bedste for sin Søn, nu Don Pedro II, under hvis Mindreaarighed et Regentskab er oprettet; og at en Totalforandring i hele Regjeringsystemmet har fundet Sted i hiint Land; - en Revolution, der er bleven iværksat med overordentlig Hurtighed. Disse Nyeheder ere bragte til England med et Skib, som hedde Daphne; ingen af dettes medbragte Breve ere endnu komme til Byen; Efterretningen er blot mundtlig meddeelt af en Mand, der som Passageer kom med Skibet og i Hu og Hast begav sig til London. Denne Omstændighed bør vel bemærkes, fordi den har givet Anledning til Tvivl om Efterretningens Sandhed. Ve finde ingen Grund til at drage den i Tvivl. Hiin Reisende er kjendt af adskillige af de agtværdigste Huse i London, og har intet Motiv til at opfinde en Historie af dette Slags, der indeholder mange Details, som stemme overeens med hvad ved allerede vide. Hans Fortælling er følgende: Daphne seilede fra Rio Janeiro den 17de April tre Dage efter Paketbaaden. Den offentlige Stemning i Rio Jancito havde allerede i meer end en Maaned været i en heftig Egitation, der var en Følge af den Tumult, som fandt Sted ved Keiserens Tilbagekomst fra Bjergværks-Distrikterne. Han blev aabenbart beskyldt for at have favoriseret hans Portugisiske Undersaatter i Anledning af denne Tumult, og det bittreste Fjendskab herskede, som en Følge deraf, imellem dem og de indfødte Brasilianer. Keiseren blev i en Adresse, der over leveredes ham ved nogle Medlemmer af de Deputeredes Kammer, heftigen truet med at Kammeret vilde afsætte ham fra Regjeringen, og selv overtage denne, dersom hans Partiskhed for Portugiserne vedvarede. Da Don Pedro saaledes erfarede denne offentlige Stemning, udnævnte han et nyt Ministerium, der bestod af følgende Marquier : 1) Baependy, Finantsminister, 2) Aracaty, Minister for det udenlandske Departement, 3) Alcantara. Justitsminister, a) Lages, Krigsminister, 5) Paranagua, Marineminister. Dette Ministerium var saa upopulært, at, saasnart dets Udnævnelse rygtedes, Misfornøielsen udbrød i et Oprør ; Pøbelen angre selve det keiserlige Slot. Don Pedro opfordrede Tropperne til at beskytte ham, og befalede dem, at skyde paa den sammenstimlede Hob, men, meget faa undtagne, nedlagde det hele Militær, sine Vaaben. Saaledes forladt blev Intet tilbage for Keiseren uden at flygte. Han begav sig, tilligemed Keiserinden og et meget lidet følge, ombord paa den Engelske Fregat Volage, der føres af Lord Colchester. Den 7de April udstædte han en Proclamation, hvori han frasagde sig Brasiliens Throne til Fordeel for hans Søn, et fem Aar gammelt Barn, som han anbefalede til Nationens Omsorg. Han skal føre Titelen Konge, men kaldes Pedro II. Da Keiserens Flugt havde anlediget en stor Forvirring i Hovedstaden, skeete nogle nødvendige Skridt til at gjenoprette Orden, og besætte de ledige Pladser i Ministeriet. Alle Medlemmerne af de Deputeredes Kammer, der endnu opholdt sig i Rio Janeiro, samledes ufortøvet, for at raadslaae om de Forholdsregler, der skulde tages; de besluttede, at et Regentskab skulde oprettes og destaae af tre Medlemmer af Kammeret selv. De tre, der valgtes, vare Francisco de Lima, Carcavelas og Vergueino. Disse tre Mænd overtoge ufortøvet den høieste Magt i Staten, og det første Skridt, de gjorde, var, at udnævne et nyt Ministerium, der bestaaer af for Individuer. - Ombord paa Fregatten Volage, bestemt til England, vare Keiseren og Keiserinden; ombord paa den Franske Fregat Seine vare den unge Dronning af Portugal; Keiserens Søster, Marquise Loule og hendes Mand. - Disse ere de vigtigste Facta. Fuldstændigere Details ville ved erfare, naar Brevene, som Daphne have medbragt, ankomme til London. Dette Skib er allerede seilet til Lissabon, for at overbringe Don Miguel disse Nyeheder, som især for ham ere af Vigtighed." - Europa er alt for beskjæftiget med fine egne mislige Anliggender, med Krig, med Rygter og Krig, og med - Cholera til at slige Begivenheder i en fjern Verdensdeel skulde kunne vække saa stor Opmærksomhed, som om Fred og Rolighed, herskede i vor egen. Et i Dag hidkommet No. af the Times indeholde Følgende: "At Keiser Don Pedro har nedlagt Kronen og forladt Brasilien, er en Begivenhed, der aldeles ikke var uforudseet eller uventet. Efter hiin store Colonies Adskillelse fra Portugal, ved Tractaten af 1825, have Brasilianerne yttret den høieste Grad af Uvillie mod enhver fornyet Forbindelse med Europa, der kunde indvikle dem i Europæiske Tvistigheder. Deres Hovedbevæggrund til at vælge deres sidste Konges Søn til deres Keiser og til at samtykke Artiklerne i en Convention, ved hvilken han opgav alle fine Fordringer paa den gamle Verden, var Ønsket om at faae en Monarch i deres eget Hjem, og afværge, at Landets Ressoureer, skulde forøde paa et fjernt og fremmed Lands Jnteresser. Aldrig saasnart var Tractaten ratificeret, før den gamle Konge af Portugal døde, og Keiseren indvikledes i Negotiationer om at opretholde hans Families Vælde i Portugal. Brasilianerne, troede at deres Jnteresser herover bleve forsømte. - En Borgerkrig opstod imellem Keiserens Datters Partisaner og hans Broders Don Miguels Partie. Alle de Bekostninger, som denne Kamp forvoldte, blev en Byrde, der faldt paa Keiseren, eller, rettere sagt paa Brasilien, der havde forpligtet Keiseren til for bestandigt at afsondre sig fra Familie=Alliancer og privat Politik. De Fonds, som den Brasilianske Regjering havde henlagt til at betale Renterne af dens erkjendte Statsgield og Dividenderne, bleve anvendte til at understytte Keiserens Datters formeentlige Rettigheder, og det Land, som forsyner os med ædle Metaller og kostbare Juveler i saa stor Overflødighed, - blev erklæret for bankerot paa Børsen i London, fordi Keiserens Datter maatte sende en Expedition til Oporto, og fordi Regentskabet i hendes Navn paa Terceira maatte underflyttes. Keiserens Datter, Donna Marie da Gloria, blev hjemkaldet fra Europa, og fik, som Dronning af Portugal, en Palais i Rio Janeiro og en særegen Hofstat. Alt dette blev betalt af det Brasilianske Budget. De trofaste Portugisere, der opoffrede Formue og Velfærd under det Uheldige Forsøg, paa at sætte hende paa Portugals Throne, tyede til Brasilien, for der at finde Underhold eller Ansættelse. Keiseren kunde jo ikke unddrage disse troe Tjenere sin Gunst; ethvert naadigt Smiil, og end meer enhver ubetydelig Penge understyttelse, som han forundte dem, betragtedes som et Rov imod de indfødte Brasilianere. Denne tilsyneladende Partiskhed for hans Landsmænd fjernede brasilianske Patrioter fra Keiseren, og af et vældigt Partie var Keiseren ikke ydet, formedelst den Prædilection for et politiske System, som enhver Keiser eller Konge maatte være i Veien. - For at haandhæve sin uafhængige Souverainitet, kastede Dou Pedro sig i det saa kaldte liberale eller republicanske, Partier Arme. Siden gav han dette Forargelse, ved de lovgivende Kamres Ophævelse, ved hans Jndblanding i Europæiske Anliggender; og omsider beskyldte det ham, aldeles at have sveger dets Sag. Dette Partie, eller rettere sagt, denne Faction, som nu fik Overmagten i Brasilien, havde, da det i den hele vestlige Hemisphære som saae lutter Repubikker, Brasilien ene undtagen, - adopteret det Princip, at den republicanske Regjeringsform ogsaa maatte være den bedste for deres Fæderneland. Skjøndt Don Pedro, ved Regjeringens Nedlæggelse, har indsat sin umyndige Søn til sin Successor, tvivle vi dog ikke om, at vi snart ville faae at høre, at Regentskabet er ophævet og Brasilien er kiæret for en Republik,