Jyske Efterretninger, 1771-03-22
Hans Majestæt har allernaadigst behaget paa Christiansborg Slot, den 20 Februarii 1771. at udgive nærmere Anordning om Bestemmelse af Hoveriet eller Bondens Arbeyde for Husbonden i Danmark bestaaende af 17 §. o. s. v. Samme lyder saaledes: Vi Christian den Syvende &c. Da Vi af de, efter befaling, indsendte Generale Hoverie=Reglementer, ugjerne have maattet erfare, hvorledes der kuns en ganske liden Deel af Jordegods Eierne her i Danmark have efterkommet Vores, i Forordningen af 6. Maji 1769. Allernaadigst yttrede Villie og Hensig, til Bondestandens Lettelse; men at, meget meere, det største Tal af dem have gjort Paastand paa ubilligt og uproportioneret Hoverie, hvorved Vores Allernaadigste Formaning, i bemældte Forordnings 11. 5. er bleven aldeles overseet; Og, da det ikke desmindre er, til Agerbrugets og Landvæsenets Opkomst, ligesaa uforbigiængelig fornødent, som det med den naturlige billighed er overeensstemmende, at en Bondes Byrder og Pligter blive ikke allerne visse og bestemte, men endog proportionerede og taalelige; Saa have vi paa saadanne Grunde, samt i Betragtning af den Tilstand, i hvilken Bønderne, ved Forordningerne af 30. Junii 1741. og 1. Julii 1746. 9.2 ere satte, og, indtil nærmere Anordning bliver foyet, endnu virkelig befinde sig udi, Allernaadigst eragtet tienligt og fornødent at fastsætte, saaledes som følger, hvad der maae være det største og høyeste Hoverie, eller Bondens Arbeyde for Husbonden, der skulde kunne kaldes billigt, og, under den Titel, herefter maatte eskes, holdende det for afgjort, at ingen Jordegods Eier, med Vidende, og Villie, har nogensinde villet paabyrde sin Fæste=Bonde meere, ligesom det, paa den anden Side, maae være ufeylbarligt, at heller ingen Fæste=Bonde, ved Fæstets Antagelse, skulde frivillig have allerne kan og bør rette sig efter Bondens Kræfter, efter hans Til samtykt i meere; Og, da billigheden, i det her omtalte Tilfælde stand som Fæster, og efter den Tiid, han fra sin egen Avlings Drifkan have tilovers, med meere; men den Oplysning, des angaaende er bleven søgt og erhvervet ved en Deel af Generale HoverieReglementernes Rubriquer, ikke er befunden paalidelig ; Saa have Vi seet Os nødsagede til at antage Hartkornet eller Skylde=Fanget til Regel for Hoveriets Svarelse, ligesom samme er det allerede for Skatters, Contributioners og Landgildens Udreedelse. Thibyde og befale Vi Allernaadigst: at korn eller Skovskyld, maae, i det høyeste, fordres aarlig 48 Spænd J. 1. Af 6 Tønder Skyld, hvad enten det er Ager og Engs Hart det behøves, 10 Pløye=Dage, i hvilke, fra Fæste=Bonden, skal made og 96 Gang=Dage. Jblant disse Spænd=Dage maae være, naar som hidindtil Brug været haver, og at dermed forsvarlig kan omen Karl og Dreng med en tienstdygtig Ploug, saaledes forspændt, de øvrige Spænd=Dage forstaaes en Vogn, Harve eller Slæde, for pløyes, fælles, rispes eller legges den Jord, som bliver anviist. Ved synet med tvende tienstdygtige Heste og en Kiøre Svend. En Gang, beydes Natur og Beskaffenhed, enten en Karl eller en tienstdyg Dag er, naar møder efter Tilsigelse, samt efter det forefaldende Artig Pige. blant disse afgaaende Spænd=Dage ingen af ovennævnte Pløye=Da svarer han en Spænd=Dag og 2 Gang Dage mindre ; dog skal i s. 2. For hver Skp. Skyld, Bonden feyler i 6 fulde Tønder, Hartkornet er 4 Tdr. inclusive og indtil 3 Tdr. i Siælland, Fyen ge regnes, saa længe Skylden er over 4 Tdr. Naar Skylden eller samt underliggende Øer, og 2 Tdr. i Jylland, da maae i det høye, Spænd=Dage, meere end 5 med Plov; Og, naar Skylden paa steste ey fordres iblant de, efter forestaaende Regel udkommende førstbenævnte Steder, er fra 3 Tdr. inclusive indtil 2 Tdr. og Julland fra 2 Tdr. inlusive indtil halvanden Td. da skal tvende og halvparten afskrives for enhver Gaard. Naar en Gaard i saadanne Gaarde legges sammen for at udreede fire Pløye=Dage, Siælland, Fyen og underliggende Øer staaer ikkuns for 2 Tønder, inclusive, og i Jylland for halvanden Tønde inclusive, saa kan deraf ingen Pløye=Dage eskes. Den anden Sort Spænd=Dage, nemlig med Harve, Slæde eller Vogn, skal alle Fæstebønder svare i Proportion af deres Skyld, hvor lidet det end kunde være, naar de dog holde de dertil udfordrende Heste og Redskaber; Men, naar Bonden ikke holder dette til sit eget Brug, skal han, i Steden for en Spænd=Dag, alleene svare en Gang=Dag. b. 3. Siden den Bonde, der selv har stort Hartkorns Tilliggende, ikke kan taale at miste fra sin egen Avlings Drift saa mange Folk, og saa megen Tid, som den, der har mindre at bedrive, saa voxer Arbeyds Dagenes Tal ikke, naar Hartkornet er over 6 Tdr. c. &c. paa samme Maade og i samme Forhold, som de, i Følge næst fore des, at for hver Skieppe Skyld over 6 Tdr. maae i det høyeste for gaaende Hs. Forskrift, ere faldne, men dermed skal forholdes saale dres en Arbeyds Dag, hvoraf de 2de for de 2de første Skiepper, blive Haand=Dage, og den for den 3die Skieppe, en Spænd=Dag med Vogn eller Slæde, og saaledes vedblives ialt op ad, indtil 10 Tdr. Hartkorn, da tillige agtes, at iblant de tilvoxte Spænd=Dage ingen med Plov bliver at forstaae. Naar Skylden er 10 fulde Tdr. da, siden Bonden dog er nødt til at holde fleere Folk og meere Redskaber, end en Gaard paa 6 Tdr. behøver, saa tillades, at af saadan en Gaard maae fordres i Hoverie 72 Spænd=Dage, hvor iblant 15 med Plov og 144 Haand=Dage; For hver Skieppe Skyld, der siden overgaaer disse 10 Tdr., skal Hoveriet igien voxe en Arbeyds Dag, hvoraf den for første og anden Skieppe bliver en Haand Dag, og den for den 3die en Spænd=Dag med Vogn eller Slæde, ligesom Opstigningen i Hoveriet tilforn er forklaret, at skulle være fra 6 Tdr. til 10 Tdr. uden videre Forandring, med mindre Hartkornet med Tiden skulle formindskes, i hvilket Tilfælde forholdes, som for er mældt. S. 4. Af de Fierdingkar og Album, som kunde overskyde, naar alt Bondens Skyld tilsammenlegges, maae ikke æskes noget Hoverie. H. 5. Hvad i foregaaende 455. er fastsat, skal allene være at forstaae om de Bønder, der ligge ikke længere end trefierdendeel Miil eller 9000 Alen fra Hovedgaarden, eller fra det Sted uden for Hovedgaards Markerne, hvor Huusbonden jævnligen maatte anvise den Arbeyde; Men, naar en Bonde er over trefierdendeel Miil, og indtil en fuld Miil beliggende fra Hovedgaarden eller noget andet Sted, hvor hans Arbeyde jævnligen bliver ham anvist, skal ham, i Betragtning af hans Hov=Veys Længde, gotgiøres en Ottendedeel af hans aarlig skyldige saavel Spænd, som Gang Dage; Er han over en fuld Miil eller 12000 Alen indtil femfierdendeel Miil eller 15000 Alen fraliggende, gotgiøres ham 2 Ottendeele af ovennævnte baade Spænd= og Gang=Dange, og fremdeles for hver en fierdedeel Miil, han er længere bortliggende, end ydermeere en Ottendedeel af de aarlige Gang= og Spænd=Dage. Endskiønt den her anbefalede Afkortning skal, som sagt, beregnes af det heele aarlige Antal af Spænd= og Gang=Dage; saa dog ville Vi Allernaadigst, at ingen Pløye=Dage skulde være forstaaet imellem de Spænd=Dage, som Husbonden fragaae og Bonden gotgiøres, men denne skal lige fuldt forrette saa mange Pløye=Dage, som han, i Følge det i Fæste havende Hartkorn, tilkommer, og Gotgiørelsen skeer kuns i de Dage, han med Vogn eller Slæde var pligtig at møde. Paa det ikke heller nogen Brok i Hov=Dagene maatte indfalde, ville Vi ligeledes, at, naar de i eller 2 eller 3 a. Otten deele, som Bonden, i Følge ovenstaaende, skal gotgiøres, ey kunde gaae lige op enten i Spænd= eller i Haand=Dagene, eller maaskee i dem begge, da skal den Brok, som kunde overskyde, naar Afdraget er skeet, bortkastes til Bondens Fordeel, og maae intet Vederlag af ham derfore forlanges.