Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-12-07
Videnskabelighed. Endelig er Hemmeligheden, Hvo der er Forfatteren til Lystspillet Østergade og Vestergade, opdaget. Med hans Tilladelse har den flyvende Post brudt Tausheden, og anmeldt Kongelig Skuespiller Hr. Overskou, som den rette Forfatter. Da Flyveposten engang, i Anledning af et Par ældre Stykker, som Hr. Overskou havde vedkjendt sig, havde fraraadet ham at betræde den dramatiske Digterbane, maa dens nærværende Vidnesbyrd have saa meget des større Vægt: at Hr. Overskou baade ved sine tree andre Lystspil, og især ved Østergade og Vestergadet har erhvervet sig et udmærket Navn i den danske Litteratur. Hvad der i en Række af over tredive Aar mislykkedes for alle vore, saavel store som smaae Potter, nemlig at skrive et originalt dansk Lystspil, er lykkedes ham. Hans Østergade og Vestergade, staaer i det mindste ved Siden af Gulddaasen, og P. A. Heibergs bedste Lystspil. Slutning lykønskes han som gen ægte Søn af vor holbergske Muse. Flere offentlige Stemmer have hævet sig i Anledning af det Lornsenske Skrift og stemplet det som et baade umodent, formasteligt og utaknemmeligt Produkt. Af disse maa fortrinlig nævnes Einige Worte, af en Unævnt, Nochcinige Worter vom Landrath Rumohr og Betrachtungen, von U. Frhr. v. Brockdorff. Jsær saarer det hver ædlere Folelse, at erfare følgende af Hr. Landraad Rumohr meddeel Oplysning om Kancellieraad Lornsens foregaaende personlige Stilling. "Da efter de tydske Befrielseskrige Reformationssvimmelen især greeb den tydske Ungdom, tog L. varm Deel deri, og var med iblandt de siden forfulgte Wartburgs mænd. Efter at være vendt tilbage til sit Fædreland, tog han sin Exammen, gik til Kjøbenhavn og blev ansat i Kancelliet. Senere, da han af en udenlandsk Regjering blev reklammeret for de paa Wartburg forhandlede Gjenstænder m.m., beskyttede vor milde Regjering ham, ved at svare: at han allerede her var ansat. Jstedetfor Tak - vedbliver Hr. Rumohr - søger han nu at iværksætte en Folkebevægelse, Men kan Den vel være Folkets Mand, som lønner vor Konges Velgierninger med Utak, en Konge, som er elsket og tilbedet af dette samme Folk, Med endnu større Udførlighed har Friherre v. Brockdorff viist det Strafværdige og Troløse i Maaden og den beregnede Kulde, hvormed L. netop valgte et Øieblik, da Oprørsluen raser paa saa mange Steder, til at udgive sie Flyveblad, der saa aabenbar sigter til at vække Utilfredshed og slynge Tvedragtsfakkelen imellem Fyrste og Folk. Ja Hvo er den Danske Mand som ikke istemmer Hr. Forfatterens skjønne Slutningsord, Lader Os Alle med glad Forhaabning stole paa den Fyrste som tilraaber Os med en Faders Stemme: at hans Folks Tillid er ham den skjønneste og hans Hjertes kjæreste Løn. Hr. W. Thiest, Sognepræst til Arnis i Sønder-Jylland, har ogsaa udgivet en Prædiken, hvis Titel fordansket lyde saaledes: "Lægemiddel imod Revolutions=Feberen. Eller: det Lands Elendighed, som staaer i Oprør mod sin Konge. Vort Fædrelands velsignede Tilstand. Pligten, som paaligger Os mod vor Konge. Om nogle Dage vil en Oversættelse udkomme af Johan Peder Rasbech med en tilføiet Note, som berører Slesvigs Forhold til det øvrige Danmark og til Hertugdømmet Holsteen.