Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1832-05-27
Politiske Efterretninger. Engeland. Det er en glædelig Efterretning, som meddeles fra Hamburg under 22de Mai: "at det Greyske Ministerium forbliver paa sin Post. Et Extrablad af the Globe melder nemlig under 18de Mai, at i Underhuset har Grev Grei nu erklæret: "at hanhar den Glæde at kunne tilkjendegive, at han efter Hs. Majestæts huldrige Yttringer, anseer sig nu tilstrækkelig sikkret, for ikke meere at nære nogen Tvivl om, at Reformbillen vil erholde det forønskede Udfald, og har han derpaa erholdet Kongens befaling til, at de hidtilværende Ministre skulle beholde deres Poster." Ogsaa i Underhuset erklærede Hr. Hume, at siden sidste Samling havde Grev Grey og hans Colleger erholdt Forsikkringer, som ville gjøre dem der muligt at sætte Reformbillen igjennem, og at de derfor ville beholde deres Poster. Denne Erklæring blev modtaget med et uhyre bifald. Høist mærkelig er den Erklæring, Hertugen af Wellington Dagen for aflagde i Parlamentet, hvori han fortæller, at Hs. Majest. Kongen havde ved Lord Lynd burst ladet forhøre, om et nyt Ministerium, som formaaede at føre Reformbillen igjennem, kunne dannes. Hertugen fandt da, at en Deel af hans Venner ikke vare uvillige til at udgjøre et Ministerium, saasnart Talen ikke var og det Middel, som de andre Ministre havde foreslaaet; men da Hertugen gjorde Kongen sin Opvartning, erklærede denne, at en omfattende Reform var en af Betingelserne; men da jeg af Discusionerne afvigte Mandag i Underhuset faae, at det ikke ville være muligt at danne et Ministerium, som besad Landets Tiltroe, da ansaae jeg det for min Pligt at erklæret at jeg ikke var i Stand til at udføre det Hverv, hvormed han havde beæret mig; og Hs. Majestæt tilkjendegav mig da, at han havde i Sinde, igjen at knytte Forbindelsen med hans forrige Ministre. Herpaa tog Lord Lyndburst Ordet, og bekræftede hvad Hertugen, af Wellington havde sagt. Derpaa talede Grev Grey og fremstillede paa en mesterlig Maade, for at berolige Gemytterne, hvor lidet farlig en Pairs Creation var for Overhusets Uafhængighed, i Sammenligning med en Collission mod den offentlige Mening, og med det nu 2 Gange gjennem Underhuset yttrede Landets offentlige Ønske. Ville man taale en saadan Collission, uden at gribe til forfatningsmæssige Midler, blev Monarkiet forvandlet til et Oligarchie. Kongen havde igjen henvendt sig til ham, for at modtage Embedet, og saameget kunne han sige: at han ikke havde villet forblive paa sin Post, naar han ikke var bleven forsikkret om, at Reformbillen i dens hele Udstrækning ville kunne bringes igjennem. Lord kantsleren tilføiede, at Billen ikke allene i sin hele Udstrækning; men med det Første maatte bringes igjennem. Fra Oppositionens Side talede derpaa Grev Mansfeld og Carnarvon, og den sidste kom med følgende partiske, naragtige Yttring, at han var ikke optraadt for at rose Hertugen af Wellington, thi denne var ophøiet over al Roes, eller for derimod at dadle Grev Greys Forhold, som han stillede i Sammenligning med Crommells og Robespierres. Slutteligen androg han paa: "at Debatten over Billen i Committeen maatte blive strøget ud blandt de andre Gjenstande. "Lad" sagde han -de ædle Lorder drive deres urene Forretning allene. Da Grev Carnarvon havde sagt disse Ord, stod Hertugen af Wellington og hans Partie op, og forlode Huset in corpore, - og aldrig har vistnok Engelands gode Genius jublet saa høit, som ved deres Bortgang!! Men dette pludselige Opbrud af Hertugen af Wellington og Consorter, forklarer ogsaa Maaden, hvorpaa Reformbillen skal komme til at gaae igjennem, og som skal have sin Grund i følgende Omstændighed: Kongen synes ugjerne at ville afstaae fra hans Vægring om Creationen af Pairer; Hertugen af Wellington erklærede: intet Ministerium at kunne bringe i Stand, og Grev Grey vægrede sig for at antage sin Post igjen, uden tilstrækkelig Sikkerhed, for, at Reformbillen kunn gaae igjennem; det blev da truffen et Alternativ, og Hertugen af Wellington skal have afgivet et høitideligt Løfte om, at opgive sin Opposition, naar at Creeringen af Pairer ikke finder Sted. Man maae imidlertid tilstaae, at hvis dette er Tilfældet, kunde han ingen slettere Maade vælge til at udføre det paa. Hvor storligen Hertugen, af Wellington er yndet af Folket, sees deraf: at da Hs. Herlighed sidst kjørte fra Audients hos Kongen, havde en Mængde Mennesker forsamlet sig udenfor Palladset, og skreg og peeb, saa at een af Hestene for Vognen blev skye og En styrtede men den reiste sig igjen og Vognen foer nu afsted i skarpt Trav, forfulgt af den haanende Mængde.