Berlingske Tidende, 1822-06-21
Vore Blade indeholde en fuldstændig Brevvexling imellem Ruslands Befuldmægtigede i Washington, Hr. von Poletica, og de forenede Nordamericanske Staters Statssecretair, betreffende Besiddelserne paa den Nordamericanske Vestkyst. Hr. von Poletica siger væsentligst: "Rusland besidder hine Kyster retmæssig fra Opdagelsen; thi Capitainerne Behring og Tschirckoff have 1728 og 1741 udvidet deres Opdagelse af bemeldte Kyster indtil et Graders Bredte, hvor den Spanske Capitain Haro endnu 1789 i af paa en Russisk Familie, som var tilbage af Tschirckoffs Mandskab, hvilken troedes tabt. Andre Russiske Søfarere, som Chlodiloff, Scherebranoff, Lewascheff og Lazareff have efter den Tid besøgt hine Kyster, og dersom Rusland vilde have gjort sig Umage med at bekiendtgiøre sammes Opdagelse, saa vilde man ikke betvivle, at Rusland tilkommer Retsom første Opdager. Men samme tilhører og Ret til Navnet af første Eiendomshaver; thi allerede 1761 besad det et Establissement paa Kodiak, og en Ukase af Keiser Poul den 1ste bestemte den 55de Grads Bredte som Grendse for det Russisk Americanske Selskabs Besiddelser. Spanierne, som kiendte de Russiske Establissementer paa disse Kyster, førte ingen Klage derover, og Capitain Malespina erklærede udtrykkelig, at de Spanske Besiddelser ikke strakte sig længere end til den 22de Grads Bredte. Hvad Forbudet angaaer, ikke at maatte nærme sig disse Kyster paa 100 Jtalienske (33 Franske) Sømile, da er det blot en Forsigtighedsregel imod Eventyrer, for største Deelen Americanere, som tillade sig at sælge Vaaben og Krigsforraad til de paa Kysterne boende Jndianske Stammer, og derved forleder dem til Rebellion imod de Russiske Embedsmænd. Dette Forbud, tilføier Hr. Poletica, kunde endnu have været mere strængt, thi da det omtalte Hav paa begge Sider er omgivet af Russiske Besiddelser, nemlig fra den 45de Grad paa den Asiatiske indtil 51de Grad paa den Amerikanske Kyst, saa har det gandske Udseende af et indesluttet Hav, og Rusland har som Følge deraf Ret til at giøre sin Souverainetetsret gieldende, og gandske at kunde forbyde Tilgangen." - Hr. Adams udviste fra sin Side Forundring over, at Rusland saa egenmægtig fastsætter Grendserne for deres Besiddelser, i en Verdensdeel, hvor de forenede Stater og selv andre Magter have territorial Fordring; han meente, at en Beslutning af dette Slags kun efter en imellem de delende Partier indgaaet Overeenskomst, kunde tages; han bemærkede at Rusland vilde udvide sine Grendser indtil den 51de Grads Bredte, og at det dog ikke havde noget Establissement sydlig for det lille Sted Novo=Archangelsk, som liggenunder 57 Graders Bredte. Dersom de andre Magter tie stille dertil, saa ligger Grunden dertil i sammes Ubetydelighed; men hvad som endnu mere opvækker Forundring, end selve Besiddelsen, er Forbudet, ikke at maatte nærme sig disse Kyster paa 100 Jtalienske Sømile, et Forbud, som den nyere Historie ikke kan fremvise noget Exempel paa. Han erklærede, at Anglo=Amerikanerne, da de beseilede disse have, og fra den Tid af, da de begyndte at danne en afhængig Nation, og havde drevet Handel med Kyststammerne, maatte ansee denne Ret som en Deel af deres National Uafhængighed. Og hvad endelig angaaer den Russiske Gesandts Paastand, ifølge hvilken en Deel af det store østlige Orcean skulde ansees som et indesluttet Hav, saa bad Hr. Adams Russerne, at tage de bedste Kort over Verden til Hielp, og overtyde sig om, at dette uhyre Havs Bredte, imellem begge de yderste Puucter, som de giøre Fordring, paa, ikke udgiør mindre end 4000 Jtalienske, eller 1833 Franske Sømile.