Berlingske Tidende, 1836-05-16
For strandede Varer bestemtes det ved Placat af 9de Juli 1821, at naar de beviisliggen vare bedærvede og bortsolgtes ved offentlig Auction, maatte de fortoldes med saamange Procent af Auctionsprovennets Brutto-Beløb, som Jndførselstolden var ansat til at skulle udgjøre Procenter af de ubedærvede Varers Værdi, hvilket Forhold skulde udfindes ved at sammenligne den til proCt. ansatte Transittold med Jndførselstolden. Da imidlertid, som herefter vil blive fremsat, Transittolden er foreslaaet til at beregnes efter Varernes Bruttovægt, medens Jndførsestolden er ansat efter deres Rettovægt, vilde en saadan Sammenligning mellem disse ikke eensartede Tarifnormer ikke udvise det procentvise Forhold af Varernes Beskatning, og Commissionen har derfor troet at maatte bringe en bestemt Procentstørrelse i Forslag for Fortoldningen. af slig bedærvede strandede Varer, hvilken den har troet passende at kunne ansættes til 12 proCt., forsaavidt den derved udkommende Toldstørrelse ikke maatte overstige den tarisk mæssige. Forbindelse med Jndførselstolden har Commissionen omhandlet den, først ved Forordningen 20de April 1796 paabudne, siden ved Forordningen 13de Marts 1812 til 12 proCt. af Værdien bestemte, og senest ved Placat 28de Mai 1824 til proet, nedsatte. Afgift af Skibe, som af danske Undersaatter erhverves til Eiendom fra eller overdrages til Fremmede. Commissionen har anseet det utvivlsomt, at Skibe, som erhverves fra Udlandet, bør svare en Jndførselsafgift, da de ellers vilde indgaae under billigere Vilkaar end de her i Landet byggede Skibe, af hvis Materialier Jndførselstold her maatte erlægges, forsaavidt de have været indførte fra fremmede Steder. For fuldkomment at æqvivalere Materialtolden blev Afgiften ansat til de tidligere paabudne 12 pro Ct. Tolden har Commissionen troet at burde hvile paa alle Skibe, der fra fremmede Steder erhverves til Eiendom, uden Hensyn til om de ere byggede paa fremmede Steder eller her i Landet, da disse sidste ved deres foregaaende Afhændelse aldeles ere udtraadte. af Nationens Skibsclasse og ere blevne ligeagerier som saa fremmede for de danske Skibs de paa fremmed Sted byggede, saa flydelsen for de indenlandske Skibsværfter ved hine Skibes Anskaffelse ganske er den samme som ved Anskaffelsen af dem, der ere byggede paa fremmede Steder. Hvad der i de tidligere Anordninger har foranlediget, at de have været ansatte til Afgiftsfrihed, er rimeligviis den Omstændighed, at der engang maa præ sumeres at være erlagt Jndførselstold af de til dem anvendte fremmede Materialier, men dette, som er en Egenskab ved Tingen selv, kan ikke komme i Betragtning, naar Personen, der har Eiendomsrettighed over Tingen, ikke kan ansees qvalificeret til den, paa hiin Egenskab ved hans Eiendom støttede, Begunstigelse. At dette ved de her paagieldende Forhold er Tilfældet, skjønnes deraf, at det hverken kan i Reglen præsumeres, at det er den forrige Eier, som tilbagekjøber Skibet, altsaa den, som engang har besiddet det som en frigjort Vare i Landet, heller ikke at den fremmede Kjøber, der tidligere erhvervede det som Eiendom, derved har havt til Hensigt igjen at sælge det her i Landet, og saaledes kan formodes derefter at have forhøiet den daværende Kjøbesum. Dette stemmer ogsaa overens med den almindelige Regel, at indenlandske Varer, som efter at være udførte af Landet ere blevne frem med Eiendom, derved have tabt deres Nationalitet, og denne Regel formener Commissionen ogsaa maa vedligeholdes for Skibe som for alle andre Varer. Efter Forordningen af 13de Marts 1812. paa hviler der ligeledes alle paa fremmede Steder. byggede Skibe, som afhændes til Fremmede, en Afgift af 12 proet. Denne Bestemmelse har Commissionen ikke troet at kunne anbefale til Vedblivelse; thi, naar en Skibseier ikke længer har Anvendelse for sit Skib, kan det ei interessere Staten at besværliggjøre ham sammes Afhændelse paa den fordeelagtigste Maade; dernæst er Skibet, ved at have erlagt den ved Erhvervelse fra Fremmede paabudne Afgift, blevet lige med de indenlands byggede, for hvilke ingen Afgift svares, ligesom det er principstridigt at belægge en har erlagt sin Vare, der beviislig engang igjen med Udførselstold, beviset ikke medfører nogen mk. 2det saa somhelst Vanskelighed. Endeligen bør det ikke tabes af Sigte, at en saadan Udførselstold er imod de indenlandske Skibsbyggeriers Jnteresse, idet den arbeider hen til at holde tilbage blandt danske Skibes Tal saadanne, som ellers derfra vilde udgaae, og derved fremkalde Trangen til nye Skibes Anskaffelse. Ved denne Afgift har Commissionen antaget, at de Begunstigelser, som i de tidligere Anordninger have været tilstaaet visse Skibe, som anvendes til Fiskefangst, fremdeles maatte vedblive, ligesaavel som den tractatmæssige Nedsættelse i Afgiften for Fyrreskibe af over 50 Commercelæster, naar disse fra fremmede Steder erhverves til Eiendom.