Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-08-09
Den Vest-Siællandske Avis, eller: Slagelse. Ugeblad. før den uden, og indenlandske Historie. for tigste Nyeheder. Dagens vig Redigeret af Pastor, Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. Løverdagen den 9de August 1834. 20de Aarg. No. 63. Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene. Kandien og dens Beboere. (Skildrede af en Brittisk Marine-Officeer.) Øen Handig hører udentvil til de frugtbareste Lande paa Jorden, og dog er knap en tredie Deel af Jorderne dyrket; alt forkynder Fattigdom og Despotiets ødelæggende Haand. Da Øen, efter Tilendebringelsen af den Græske Friebedskrig, kom under Mehemed Alis Herredømme, saa var det en Present, hvortil Sultanen var tvunget. Kandioterne førte bestandigt Krig med Porten, og endskiøndt Tyrkerne havde bemægtiget sig Stæderne, saa kunde man dog forudsee, at de vilde blive tilsidst udjagede af dem, da Sultanen ikke formaaede at sende dem Forstærkninger. Dagligen forefaldt Fægtninger og Plyndrinder, hverken Alder eller Kiøn bleve forskaanede, og hele Skarer af Græske Børn bleve gjorte til Slaver. Grækerne havde ingen Slavetorve, og myrdede derfor alle de Personer, som faldt i deres Hænder. Saa ofte en Græker og en Tyrk mødte hinanden kom det til en Tvekamp paa Liv og Død. Uophørligen bleve Sabel og Jattagon svingede imod hinanden, og fra begge Sider hørtes det Skieldsord: Du vantroe Hund! Den snedige Græker lurede paa sin Fiende bag ved en Klippe og fældede det Muselmanske Vildt, med en Jægers lydelige Glæde. Tyrkerne betiente sig af en meget summarisk Methode, for at jage deres Fiender ud af Landsbyerne; de sloge nemlig Tagene itu paa Husene, og endnu seer man mange Landsbyer, og smaae Steder uden andet Tag en den blaae Luft. – Mangent smukt Kloster er berøvet sit Tag og giort ubeboeligt; mangen Kirke og Castel minder kun som en Ruin og en fortvivlet Modstand. J disse Landsbyer kjæmpede Mand mod Mand og Nedsablingen udbredte sig ustandseligen fra Huus til Huus; her trodfede Grækerne sin Undertrykker med hele sine Forfædres Tapperhed, og forsvarede sin Familie til de sidste Aandedræt. Mere velhavende Familier, saavel Grækere som Tyrker, og som eiede Lystgaarde, forskandsede sig i dem og afsloge deres Modstanderes Storme. Alle disse Huse vare forsynede med Skydehuller, meest for smaae Kanoner, og vare forsynede med Proviant og Garnison ligesom regelmæssige Fæstninger. Garnisonen bestod af Bønder og Tienestefolk og giorde den meest livfulde Modstand. En riig Græsk Kiøbmand, som eiede et anseeligt Gods, forsvarede sig nu mod Tyrkerne og nu mod sine egne Landsmænd, og det altid saa heldigt, at han endelig kom i en roelig besiddelse af det. Saaledes saae det ud paa Kandig da Mehemed Ali kom i Besiddelse af Øen. Han afsendte to Regimenter Linietropper (8000 Mand) og en stor Mængde Albanesere dertil, under Mustapha Pascha. Mustapha er en smuk Mand, middelaldrende, med et langt sort Skiæg, smukke sorte Øine og et meget indtagende Phystognomie. Endskiøndt man siger, at han kan see ud som en Tiger, naar han først bliver opbragt, saa kan man dog ikke formode det naar man seer ham i en roelig Sindstemning. J sin huuslige Stilling er han luxuriøs og hengiven til fandselig Lyst; men i Spidsen for sine Tropper er han den dueligste Krigsmand. Endskiøndt han er en Tyr besidder han dog saare megen Levemaade, og hans Forhold mod Udlændinger er særdeles elskværdigt. Han viser sig meget galant imod Europæiske Damer og tillader dem at aflægge Besøg i hans Harem. Men alle disse gode Egenskaber fordunkles ved hans blodtørstige Grusomhed og aldeles Mangel paa Medlidenhed ved menneskelige Lidelser. Neppe havde han tiltraadt sin Post som Statholder over Øen, førend han i fuldeste Maade udøvede Giengieldelsens Ret. Alle Plyndrere, eller Personer med Vaaben i Hænderne bleve strax hængte, og denne Lod traf mange Hundrede.