Berlingske Tidende, 1812-09-28
Det staaer nu tilbage at undersøge, hvorvidt Planens Forfatter har Ret i, at Tilgang er et væsentligt Middel, hvorved Fordelen for hver Enkelt tilveiebringes, samt om det er rimeligt, at denne vil vedblive formedelst det Haab, at Fondet kan blive saa stort, at det, naar al Tilgang standser, kan taale at tilskyde saameget, som Jndtægten af en passende aarlig Tilvært ellers vilde beløbe. Vi have forhen bemærket, at skiønt Tilvexten kan være gavnlig for Jndividet, saa er den det ikke for Selskabet ; thi dette bliver herved i aldeles ikke bedre, siden de Livrenteberettigedes Antal voxer i samme Forhold som det hele Antal voxer; at Jndividernes Tilstand efterhaanden bliver slettere og slettere, fordi Muligheden i Forøgelse bliver mindre og mindre, og at dette er en af de Mangler ved disse Selskaber, som udflyder af samme Kilde, som alle de andre, nemlig af at Livren, tens Størrelse beroer paa Jndskrivningstiden. Det er allene heraf klart, at Tilværten ikkun er et maadeligt Middel til at tilveiebringe Fordeel for hver Enkelt, siden det hielper saa stifmoderlig paa de sidste, og Fordelen heraf tilsidst ophører reent, naar Selskabet naaer et Ma mum, det være, naar det har 10,000, eller 100,000 Rummere; alt saa, at det Selskab, hvori Tilvært skal være det væsentlige Middel til Fordeel, ikkun er en daarlig Indretning. Det lader ogsaa, som om Forfatteren selv har indseet det, siden det hedder Side 5: "at naar Selskabet er blevet til, saa maae nogle være eller blive de sidste, og disse maae finde sig skuffede, " og siden: "at Selskabet maatte synke sammen, hvis der ikke kunde udfindes et Middel til at sikkre de sidst Tilgangne, i det Tilfælde, da ikke andre i et tilstrækkeligt Antal skulle indtræde efter dem. Dette Middel troer Forfatteren nu at have fundet; han vil, at Fondet skal blive saa stort, at det, naar al Tilgang standser, kan taale aarlig at tilskyde saameget, som Jndtægten af en passende aarlig Tilvæxt ellers vilde beløbe sig til. Det synes ved første Øiekast rimeligt, at dersom dette kunde bringes tilveie, dersom det ikke var tomme Lofter, saa vilde det have megen Jndflydelse paa, at Tilgangen vedligeholdtes. Dog kun under følgende Betingelser: at Fondet var opsamlet til den Tid, at Tilvær ten standsede, og at Fondet var saa stort, at det virkelig kunde sikkre i dem, der vare i Selskabet, for Tab. Men vi maae oprigtig tilstaae, at vi kun kunne give Jnteressen, terne liden Trøst angaaende dette Haab, hvorpaa hele Selskabets Velværen beroer. Man blander saa let Tilgang og Tilvæxt med hinanden. Tilvæxt faaer ethvert Selskab fra sin Fødsel indtil det har naaet sit Maximum. Den Fordeel, som Jndvidet skal erholde af Tilvæxt, er, som vi forhen have viist, af en daarlig Natur, thi den fordrer, at Tilgangen idelig skal voxe, og voxe betydelig, naar den skal have samme Virkning, og det er soleklart, at Tilvæxten engang maae ophøre. Tilgang derimod vil enhver Jndretning i faae, saalænge man har Tanke om, at Jndretningen er fordeelagtig; 5 den vil ophøre, naar man finder sig tilstrækkelig oplyst om det Modsatte. Ved falske Løvter om indbildte Fordele, af dem, der have Jnteresse ved at Selskabet vedbliver, kunne vel Enfoldige lokkes ind i et saadant Selskab, men tilsidst ville de dog af deres egen Skade blive kloge, og tiene til Exempel for andre. Hvor længe dette kan vare, so kan ingen forudsee; der er altsaa umueligt, forud at bestemme om Fordet kan være opsamlet til den Tid Tilvæxten standser, og da Fondets i Størrelse ligeledes berver paa Tid og Tilgang, saa kan man heller ikke i vide om dets Størrelse er tilstrækkelig til Tiemedet. Man seer heraf, hvor usikker denne Grundvold er at bygge en Plan paa J den, til denne Plan, beregnede Tabel, har man formodentlig og saaledes blandet Tilgang og Tilvært med hinanden. Det hedder i et Overskrivten: "at Tilgangen eller de livrentenydende Nummere: Forøgelse i Antal maae bestandig beregnes efter Procent af det Antal Lodder, som Selskabet har paa den Tid, da det sluttes, saa at visse Procent tillægges foruden Afgangens Erstatning, saaledes er den her beregnet til aarlig 5 Procent." - Men i Beregningen har man antaget en bestandig Tilvært af 40 Personer. At en saadan Tilvæxt forudsætter noget ganske andet end en Tilgang af 40, kan maa ved Beregning let overtyde sig om. - For at vise hvor betydelig Forskiellen er, skulle vi f. Ex. blot anmærke, at om Selskabet var rekrutteret i Gennemsuit med 15 Aarige, som ei en ufordeelagtigt valgt, saa maatte Tilgangen efter 75 Aar være 4088 naar Tilværten skulde være 40. - Det er begribeligt, i at en Tabel, beregnet paa saa urigtige Principer, ei kan give noget rigtigt Resultat. Det er let at forudsee, at i et Selskab, hvor den Sum er bestemt, som de første Nummere aarlig skal tildeeles for deres hele Levetid, og hvor Summen tillige er saa betydelig, at den ei kan erholdes uden paa de Sidstes Bekostning, der kan enhver Opsamling af Kapital, saalænge Uddeelingen skeer paa samme Maade, ikke saalænge den staaer paa, bidrage til at giøre de sidstes Kaar bedre, men maae nødvendig giøre dem værre. For ved Beregning at godtgiøre dette og tillige at vise, hvor usandsynligt det er, at nogen klækkelig Kapital kan opsamler, skulle vi undersøge Selskabets samtlige Jndtægtsrilder, hvilke i Planen Side 17 ere opgivne. Disse ere: Selskabets nuverende Eiendomme, og den paa de vakante første Nummere faldende r. Livrente. Hvor ubetydeligt dette er, kan skiønnes deraf, at Selskah. bets Fond var kun 18912 Rd. i April Termin 1812, da det havde 1610 Nummere, og Besparelsen paa de nuværende 10 vakante Num i mere ophører næste Aar. Om Antallet var 800, og den aarlige Tilgang 5 Procent, saaledes som den er angivet i den Tabel, Planen henviser til, saa blev, d siden enhver betaler 10 Rdlr. i 2 Aar, den opsamlede Kapital 16000 e Rd., Renten heraf i 5 Procent er 800 Rd. De Livrentenydende, ere naar 40 tilgik aarligen, i det mindste 720, Renten udgiør altsaa kun 1 1/2 Rd. for hvert Nummer; men efter Planen maa 1 1/4 Rd. for hvert Nummer tages til Livrente, følgelig forbruges hele Renter hertil, og Fondet forøges ikke ved Renten, tvertimod maa endeel bortdøe, førend Renten kan blive saa stor, at den høieste Livrente kan gives. Ved den aarlige Tilgang af 49, vinder Fondet 800 Rd. Renten heraf er 40 Rd.; men de Livrentenydende forøges ogsaa me 40 aarlig, siden ingen, saavidt skee kan, bør die længere end i 2 Aar; Fondet forøges altsaa aldeles ikke heraf, men kan ligeledes først med Tiden, naar endeel bortdøe, udrede det.