Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-02-08
Det vigtige Retspørgsmaal: om Actieretten i Banken tilkommer Den, der er i lovlig Besiddelse af den indfriede Bankhæftelsesobligation og derhos selv i sin Tid har indbetalt Hæftelses=Beløbet i Banken, eller og Eieren af den vedkommende faste Eiendom, naar han opsiger Bankhæftelsesobligationen til Udbetaling, er berettiget til at fordre Actierne for Bankhæftelsens Beløb udstedte til sig, er nu afgjort ved en Høiesteretsdom. Den 31te Jan. blev der ved bemeldte Ret afsagt Dom i Sagen: Galanteriehandler F. Henriques contra: Kattuntrykker Ruben, og kjendt for Ret: "Citanten bør for Indstævntes Tiltale i denne Sag fri at være." Høiesteret kom saaledes til et aldeles modsat Resultat af Lands-Over samt Hof= og Stadsrettens. Ligesom imidlertid Høiesteretsdommen vilde have været et næsten for alle Tilfælde i denne Sag afgjørende Præjudicat, hvis den havde stadfæstet den forud ergangne Lands-Over samt Hof= og Stadsrets Dom, idet det ikke let kunde tænkes, at der skulde være mere, der kunde tale for Bankhæftelsesobligationens Besidder, hvor han ei udtrykkeligt havde betinget sig Actieretten, saaledes vil det paa den anden Side let indsees, at den ingen lunde er afgjørende for det Tilfælde, som allerhyppigst og almindeligst er forekommet, nemlig hvor En ved en simpel Transport er bleven Jhændehaver af en slig Bankhæftelsesobligation, uden at han i sin Tid selv har indbetalt Hæftelsesbeløbet i Banken. For dette Tilfælde kan endnu Intet ansees afgjort, og alle de, der ere i dette Tilfælde, kunne endnu nære Haab om at see de ergangne Lands-Over- samt Hof= og Stadsrets=Domme confirmerede, naar de komme for Høiesteret. At det ovenciterede Høiesterets=Præjudicat vil foranledige en Mængde Processer, der hidtil have slumret, er vel noget, der kan ansees for aldeles afgjort, og man tør vel saaledes snart atter vente en Sag for Høiesteret om dette væsentlige Spørgsmaal, der endnu ikke er definitivt afgjort. (Khv., Som Beviis paa ægte Patriotisme og Kjærlighed til en af Folket saa høit hædret Konge, tillade vi os at anføre følgende Træk: Den for sin Velgjørenhed hæderligt bekjendte Commissionair S. A. Eibeschutz havde allerede i Aaret 1834, paa vor allernaadigste Konges Fødselsdag, stiftet sig og Dagen et varigt Minde ved at skjænke et Huus i Compagniestræde til Beboelse for flere fattige Familier af den mosaiske Troe; efter Sigende betalte han 15,000 Rbd. for Stedet. Ogsaa i Aar har han paa en værdig Maade søgt at feire Landsfaderens Fødselsdag. Begeistret ved en af Menighedens værdige Sjælesørger og ypperlige Taler Dr. Wolff i den Anledning holdt Tale, i hvilken han med sjelden Varme skildrede Lands faderens Liv fra Barndommen indtil hans nuværende høie Alder, og især paamindede Menigheden om, hvad Danmarks Mosaiter skylde den Konge, der brød de Baand, Fordomme og Jntolerance saa længe havde paalagt dem, og skjænkede dem Borgernes hellige Rettigheder, og med disse et Fødeland, for hvis Velde i saa meget høiere Grad vare forpligtede til at virke, har Hr. S. A. Eibeschuz skjænket til Kirken Renterne af en Capital paa 2500 Rbd., hvorfor endeel af Kirkebelysningen herefter skal bestrides. Denne Mands ædle Virken fortjener i høi Grad Paaskjønnelse, og vi have saameget mere seet os foranledigede til at offentliggjøre disse Handlinger, da heller ikke han er bleven skaanet for Niddingers Bagvaskelser, (Den Frisindede.) og Kjævlerier.