Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-12-18
Det kunde ikke feile, at jo Pestalozzi bestandig maatte kjæmpe med allehaande Nød og Gjenvordigheder, ofte blev dybt nedbøiet ved at hans skjønne Haab slog ham feil. Der vare Tider, da han var Fortvivlelsen, nær, og kun hans fromme Huustro formaaede da at trøste og berolige ham. - Dog snart frembød sig en rig Leilighed for ham til en storartet og velgjørende Virksomhed. Den franske Revolution rystede hele Europa, den rystede ogsaa Schweitz, og Krigens sædvanlige Følger: Forarmelse, Usædelighed og Raahed udebleve et heller her. Denne almindelige Nød benyttede Pestalozzi, og han opbød Alt for at bevirke Oprettelse af Statsopdragelsesanstalter; men han fandt ikke synderlig Deeltagelse. Omsider indrømmede dog Byen Stanz ham et øde Kloster til Raadighed. Her improviserede Pestalozzi da strax et Waisenhuus og samlede 70 til 80 Tiggerbørn om sig, for disse maatte han i den paafølgende Vinter, uden Understøttelse af nogen anden end en gammel Huusholderske, paa eengang være Fader, Lærer, Opsynsmand, Sygevogter, Moder og Tjenestepige. Men her havde han ogsaa Leilighed at anstille Jagttagelser og indsamle Erfaringer, først her kom hans pædagogiske Jdeer til fuldkommen Udvikling, og det Aar, han her virkede, maa ansees for det vigtigste i hans Liv. Selv yttrer han sig derom saaledes: "det ulykkelige Stanz, og det Forhold, hvori jeg kom til et stort Antal ialmindelighed raae og for en stor Deel forvildede men kraftfulde Natur= og Bjergbørn, gav mig et lykkeligt Fundament, og midt under ydre hæmmende Omstændigheder, et frit Spillerum til afgjørende Erfaringer over Omfanget og Graden af de Kræfter, der ligge i Barnet som Basis for dets Dannelse ialmindelighed, og derved tillige over Arten og Omfanget af det, som med Hensyn til Folkedannelsen er ligesaa muligt, og udførligt, som det er nødvendigt." – Efter et Par Maaneders Forløb vare disse Ulykkens Børn værnede til Orden og Retskaffenhed, og han saa inderlig ved Pestalozzi, at de ofte, naar de havde læst deres Aftenbon for at gaae tilsengs, bade ham om at blive hos dem i Mørket og at undervise dem. Tilfredsheds Lykke og Guds Velsignelse hvilede over Huset. Da Flekken Altdorf blev 1799 ødelagt ved Jldebrand, sagde Pestalozzi til sine Børn: Hvad om vi toge en Snees af disse huusvilde Børn til os, rigtignok kom J til at deele Eders Brød med dem." "Ja, ja!" raabte Alle, og jublede af Glæde. Dog i samme Aar besatte Franskmændene Landet, bemægtigede sig Anstaltens Bygning, for at forvandle den til et Lazareth, og Pestalozzi maatte opgive Forsorgen for sine Børn. Men hans Sundhed var ogsaa saaledes nedbrudt ved hans uafladelige Anstrengelse, at han neppe vilde kunne have vedblevet sin Virksomhed ret længe. Han besøgte derpaa en Sundhedskilde, og da han atter var kommet til Kræfter, træffe vi ham igjen som Under=Skolemester uden Gage udenfor Byen Burgdorf i Canton Bern. Her virkede han paa sin sædvanlige Viis; hans Methode var vel ikke tilpas for Byens Borgere, men da Raadet kom for at visitere Skolen, blev det forhauset over hvad Pestalozzi havde præsteret. Ogsaa her ødelagde han sin Sundhed ved sine uhyre Anstrengelser, og maatte opgive sin Stilling efter et Aars Forløb. Kort efter finde vi ham atter i Burgdorf og hergrundlage han nu, understøttet af flere dygtige Medhjælpere, en selvstændig Opdragelsesanstalt, der senere blev af Regjeringen erklæret for Statsanstalt, og hvormed blev forbundet et Skolelærerseminarium. Jnstitutet blev grundet 1801 og Pestalozzi var da alt 55. Aar gammel; samme Aar udgav han sit mærkværdige Skrift: Hvorledes Gertrud lærer sine Børn. Anstalten blev siden forflyttet til München Buchsee ved Bern (nærved Hofwyl, hvor Fellenberg virkede) og endelig til Jferten (Øwerdun), hvor den gik til Grunde 1825. Det blev kaldet det Pestalozziske Jnstitut, under dette Navn er det bleven bekjendt i hele Europa, ja endog hiin Side Occanet. Hvad der blev præsteret i denne Anstalt har grundet den tydske Folkeskole og forvandlet den gamle mekaniske Skole til en Dannelsesanstalt for Mennesker. Børnene vare deels fattige, deels Børn af velhavende Forældre, der betalte et anstændigt Honorar. Men desuden opholdt der sig ogsaa ved Anstalten altid en Mængde fortræffelige unge Mænd for at danne sig under Pestalozzis Veiledning. – Et herligt og opadstræbende Liv herskede i Burgdorf, her var Jnstitutets Foraarstid. Om Dagen vare Alle i den travleste Virksomhed, om Aftenen samlede de yngre Pædagoger sig om Anstaltens erfarne, aandrige og gemytlig vækkende Fader, gjorte Erfaringer bleve meddeelte og nye Underviisningsmaader og Methoder omtalte. Ville mine Læsere spørge, hvorved kom Jnstitutet i et saadant Ny hvad var det, som især udmærkede Pestalozzis Methode? da maa jeg her nøies med at svare*), at hans Hoved grundsætninger vare følgende: