JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Konst cademiets Udstilling. Midt under de mange Trængsler der som 2 Virkning af Krigens alt fortærende Lue, allerede i en Række af Aar hjemsøgte Europa, og lagde uovervindelige Hindringer i Veien for Videnskabers og Konsters Fremskridt, er det trøsteligt, at see i vort Fædreneland mangen en yndig Blomst modstaae den strænge Vinterkulde, og gjenminde os om en hensvunden Vaars herlige Dage. Medens Konsten i Danmark "maa søge om Brød" og de, som have Ævne til at forekomme dette, anvende deres Formue paa ganske anden Nydelse end den, Konstværkers Beskuelse kan yde, seer man Geniet og Talentet trodse Tidsalderens Ligegyldighed, og hevne sig paa den ved Arbeider, der vilde gjøre et langt skjønsommere Aarhundrede udødelig Ære. Anmelderen troer, at hidtil kun faa Udstillinger i Kongestaden have havt flere Fortræffeligheder at opvise end det indeværende Aars. Af Malerier og Frihaandstegninger findes her 73, af Tegninger i Bygningskunsten 3, af Kobberstykker 3. Af Hr. C. G. Kratzenstein Stub sees her 4 Stykker, der berettige ham til en høi Rang baade som Historie- og Portraitmater. Cupido, som vækker Plyche med Odden af en Piil, er et ypperligt Stykke. Det røber en Raphael Mengs Colorit, og en Vanderverfs Pensel. Jsær er Plyche ganske fortræffelig. Belysningen, som falder gjennem Klippehvælvingen, er mesterlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Hans Receptionsstykke forestiller Hother, der kommer, forklædt som Harpeslager, til de tre Valkyrier i deres Grotte, og modtager af dem en styrkende Troldomsdrik, uden hvilken han, efter Spaadommen, ikke kunde overvinde sin Fiende Balder, og tillige et fortryllende styrkende Axelskierf. Anmelderen mindes ikke at have seet noget skjønnere i sit Slags ved nogen Udstilling paa vort KonstacaHan er født i Kjøbenhavn 1783. Efter at han her hjemme allerede for adskillige Aar siden havde malet gode saavel historiske Stykker som Portraiter, tiltraadte han 1809 en Udenlandsreise igjennem Cassel og Paris til Jtalien. Han har efter sin Tilbagekomst fra Rom fuldkommen opfyldt de Forventninger, man allerede tidligen gjorde sig om ham. demie. Compositionen og Coloriten ere, ligesom i Cupido og Plyche, ligge fortræffelige. Der hersker overalt megen Effect og Varme i dette Stykke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
De qvindelige Figurer udmærke sig især ved det Graciøse, hvori denne Konstner viser en fortrinlig Styrke. Mueligen kunde man have ønsket Hother noget mere af den Kraft og Manddom, man i Almindelighed forbinder med Jdeen om denne Helt, og efter Anmelderens Mening havde det Hele vundet meget, om denne, som Hovedfigur, havde siddet lidt friere, og ikke saa meget indsluttet imellem begge Valtyrierne. Men dette er kun Anmelderens individnelle Mening, og uden Tvivl har Konstneren havt sine Grunde for det. Conferentsraad Callisens og Stiftsprovst, Prof. Clausens Portraiter ere særdeles veltrufne, især findes i det sidste megen Kraft, og Coloriten er ypperlig. - Af Hr. C. D. Sebauer"*) et originalt Dyrstykke med Qvæg, som søger Hvile, antaget som Receptionsstykke, og en Vildsviin Jagt, copieret efter Snyders Original i Dresdner Gallerie, begge to fortræffelige Stykker. Hr. Gebauer har allerede længe været bekjendt som den første Dyre og Qvægmaler her til Lands. Paa hans Receptionsstykke er Luftperspectivet ypperligt, og især fortjener her den i Forkortning staaende hvide Hest at beundres. Copien efter Snyder er fuld af Natur, Liv og Kraft, og uden at have seet Originalen tør Anmelderen dog forsikkre, at Copien er den fuldkommen værdig. - Af Hr. J. P. Møller **) 4 Landskaber, af hvilke Prospectet af Staubbach forekommer Anmelderen at være heldigst udført, især er Luften udmærket skjøn, og Klippe fieldet i Baggrunden viger mesterligen tilbage. Hans Receptionsstykke vidner, ligesom de øvrige af hans Arbeider, om udmærket Flid og Studium efter Naturen. - Af Hr. J. L. Lund ***) sees *) Han er født i Neusalz ved Oderfloden i Schlesien, **) Han er født i Faaborg i Fyen 1778, reiste udenlands 1810, og efter hans Hjemkomst ansat som Restaurateur ved Konstandemiet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
J Han er født i Kiel 1777 og reiste 1800 til Paris, 1802 til Rom, og tilbage til Kiøbenhavn 1810. Han har malet adskillige store historiske Tablenner af den troyanske Krigs Historie, af hvilket eet Stykke, som han hjemsendte 1807, faldt i Engel her 2 Stykker. Altertavlen (No. 2) er et vakkert Arbeide, især er Udtrykket i Magdalenas Hoved udmærket skjønt, ligesom den Stilling, hvori Christus staaer, velvalgt. Det Hele røber Mesterens umiskjendelige Genie. - Af Hr. S. Mygind *) 5 forskjellige Landskaber og Prospecter, der alle vidne om Genie og Talent. Han er en værdig Eleve af vor Lorenzen, og har dannet sig efter ham. - En ung, neppe 23 Aar gammel, høist talentfuld Konstner, Hr. J. C. Dahl fra Bergen, har ikke leveret færre end 13 temmelig store Landskaber og en Tegning efter den levende Model for den 2den Sølvmedaille. Næsten alle hans Stykker røbe et ualmindeligt Anlæg, der fortjener al muelig Opmuntring. Jsær forekom Anmelderen "Studie af et Træ, efter Naturen" (No. 28) og en Udsigt af Præstøe (No. 30) meget vakkre. Coloriteen, Anordningen og Perspectivet ere i lige Grad heldige. - Af Hr. C. A. Jensen 8 Stykker, hvoriblandt 3 originale Portræter. De røbe alle meget Genie. Jsær udmærket sig Konstnerens eget Portrait ved megen Geniefuldhed, endskiønt der kunde være noget at indvende mod Coloriten. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Den afdøde ypperlige Migniaturmaler, Professor Møller, har gjort sig fortjent ved at lære Hr. Jensen den Konst, at restaurere Kobberstykker. - Af Fru Lütken 6 nydelige Landskaber, malede med en juelsk Pensel. - Af Hr. F. Flachner 2 Stykker, alle tre ret vakkre, og især forekommer Semmins og Semiras Ansigter (No. 51) Anmelderen meget udtryksfulde. Reflerionen paa den Arm, som Semmin holder i Veiret, er efter lændernes Vold. J Engelland skal det være blevet godt betalt. *) Han er født 1784 i Slesvig, ikke langt fra Hadersleb. Allerede tidlig yttrede, som han selv i sin Levnetsbeskrivelse siger, Kierlighed til Konsten sig hos ham, og, skjønt bestemt til Theologien, som han studerede i Kiel, helligede han sig dog siden ganske Malerkonsten, da han paa en Reise igjennem Tydskland fik Leilighed til at see Galleriet i Dresden og beundre den skjønne Natur i Risen, bjergene og Bøhmen. Hans Lyst opflammedes endnu mere under hans Ophold ved Rhinens yndig Bredder fra 180577, og, vendende tilbage til Fædrenelandet, helligede han sig fra nu af ganske Konsten, og fandt en værdig Lærer og Veileder i vor Lorentzen. d. 2de Aar Anmelderens Mening lidt vel stærk. - Af Billedhuggerarbeide findes her kun eet Stykke(No. 73), af Hr. H. C. Freund), nemlig Euridice, flyende for Aristæus, bliver ved Flodens Bredde dødeligen saaret af en i det høie Græs skjule Slange (Virgil. Georg. 4. 457). Figuren er meget heldig, og især er Udtrykket i Ansigtet og Armenes Stilling ypperlige. Det vilde være at ønske, at en Konstynder vilde tage en Afstøbning af denne skjønne Figur. Man har villet paastaae, at Figuren er noget for lang; hvorvidt denne Paastand er grundet lader Anmeld, blive her uafgjort. Jmidlertid vidner dette Arbeide om et hidtil skjult Talent, som Anm. ønsker al den Opmuntring og Understøttelse det fortjener. - Af Kobberstykker findes 3 af Hr. Heuer. Om den døende Cato efter Carlo Lotti, behøver Anmelderen her ikke at sige andet end at Academiet har tilkjendt det sin første Guldmedaille. Scenen af Holbergs Barselstue, 3 Act 5 Sc., efter Prof. Lorenzen, er hældigen udført. - Om de øvrige her opstillede Konstværker, hvoriblandt der findes meget Godt, forbeholder Anmel. sig at tale ved en anden Leilighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Foruden disse Prøver paa den indenlandske Konsts Frembringelser i de sidste Aar, sees her og et historisk Portraitmalerie af sal. Frue Baronesse Schubart og hendes Mand, udført af den italienske Historiemaler, Prof. Pietro Benvenuti. Directeur for det florentinske Konstacademie. Benvenuti betragtes som den tredie Maler i Europa, og dette Stykke skal have kostet 200 Specie-Ducater. Arbeidet er i det Hele en Konstner af saa udmærket Rang værdigt, men det kan, neppe sættes over Juels større Arbeider, f. Ex. Rybergs Familiestykke, om det i alle Henseender kan staae ved Siden af denne Mesters bedste Portraiter, overlader han til Kyndiges Bedømmelse. Skyggerne i den mandlige Figur Ansigt forekomme Anmelderen temmelig stærke. Luftperspectivet og Søen synes ham det mindst heldige, saavel i Udførsel som Valget paa hele dette iøvrigt fortræffelige Stykke, da begge Dele, efter hans Mening, skader Coloriteen, især den qvindelige Figurs Hoved. *) Saavidt Anm. veed en Holstener af Fødsel. Han er egentligen Medailleur og en Lærling af Gianelli.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Jndenlandske Efterretninger. Archivarius Hans Christopher Horn er fød den 6te November 1751 i Kjøbenhavn, hvor hans Fader var Hof-Conditor, blev 1769 dimitteret til Universitetet, fik 1771 Plads som Volontair i det norske Kammer-Archiv=Contoir, og tog latinsk juridisk Examen med Caracteren Land. 73. J Aaret 1777 blev han antaget til at ordne endeel gamle Documenter, som til KammerArchiverne vare afleverede, blev 1777 ansat som Copiist ved Kammernes forenede Archiv-Contoir. og 1781 som Fuldmægtig sammesteds. Ved Forandringen med bemeldte Contoir blev han i August 179, ansat at forestaae samme som første Registrator, og fra 24de Januari 1806 som Archivarius derved.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Paa Boghandler Bonniers Forlag er udkommet: "Entwurf einer Geschichte der danischen Monarchie unter der Regierung Christian VII, von J. K. Høst, 2ter Theil, mit dem Vildnise Friedrichs VI. (Auch unter d. Titel: Der Kønig von Dännemark Friedrich VI als Kronprinz und Mit regent; ein Betrag zur danischen Geschichte, nackder Handschrift des Herrn J. K. Høst, br. Thl. - Dette Bind, som gaaer indtil Bernstorffs Død, giver det første Bind, hvilket saavel her som udenlands har fundet fortjent bifald, intet efter i Jnteresse, og opvækker Længsel efter Fortsættelsen. Hr. Capitain og Theater=Jnspecteur F. Schneider har begyndt et nyt engelsk Tidsskrift under Titel af: English Miscellanies, extracted from different authors, hvoraf hidtil to Numere ere udkomne. Paa en Tid, da nye engelske Bøger ere saa kostbare og næsten ikke at faae, kan et saadant Tidsskrift ikke være andet end hver Ander af den engelske Litteratur høist kjerkomment. Stykkerne ere valgte med Smag, Trykken tydelig, og det Hele skikket, engang i sin Tid at udgjøre en smagfuld Chrestomatie, som selv den mindre Formuende saa meget lettere seer sig istand til at anskaffe sig, som Skriftet udkommer numerviis. Ønskeligt vilde det være, om Hr. Udgiveren ved hvert Stykke vilde anføre hvoraf det er taget, da Læseren derved sættes istand til at kunne efterlæse Bogen selv, naar han finder det fornødent. Til Lettelse for den mindre Sprogkyndige medfølge forklarende danske Noter. Af Anecdoterne i No. 2 troer Anmelderen at burde oversætte følgende til Prøve paa Udgiverens Valg: "Sagnet om Diævelen og Dr. Faust har sin Oprindelse fra den besynderlige Omstændighed, under hvilken den Bibel af Faust, der var den første Bogtrykker, fremtraadte i Verden. Da han havde trykt et anseeligt Antal deraf, begyndte han at sælge den i Paris. Exemplarerne bleve trykte saaledes, at de saae ud som Haandskrifter, og han fandt sin Fordeel ved at lade dem gielde for saadanne. Men da han saae sig istand til at sælge sine Bibler for 16 Kroner, medens Afskriverne forlangte 500, saa opvakte dette almindelig Forundring, især naar han skaffede Aftrykkene ligesaa hurtigen færdige som de behøvedes, og endog nedsatte Prisen. Ogsaa Aftrykkenes Ensformighed forøgede Forundringen. Det blev paa Grund heraf Øvrigheden paalagt, at behandle ham som Hexemester; hans Huus blev gjennemsøgt, og et stort Antal Aftryk fundet og tagne under Beslag. Faust's røde Farve, som var saa udmærket skjøn, sagdes at være hans Blod, og der blev høitideligen declareret, at han stod i Forbund med Diævelen. - For at redde sig selv fra at blive brændt, aabenbarede Faust sin Konst for Parlamentet i Paris, der øieblikkeligen frifandt ham for al Forfølgelse, i Betragtning af Opfindelsens Gavnlighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
J Forgaars ankom til Helsingøer to Skippere, den ene fra Brielien og den anden fra Gravesand, som begge bragte den Efterretning, at Napoleon, Bonaparte var bleven ihielstukket i Operahuset i Paris. Efterretningen gik med Coureer til Kjøbenhavn og gjorde paa Børsen et saa overordentligt Jndtryk, at Coursen gik strax ned fra 730 til 660. Endelig erfarede man ved Postens Ankomst, at i Amsterdam rigtig nok gik et saadant Rygte, men at man der ansaae det for ugrundet. - Under Omstændigheder, som de nærværende, kunne saadanne falske Rygter stifte stor Skade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Kjøbenhavns Børs den 7de April. Cours. Hamb. 2 M. 708, a vista 716. Amsterdam 2 M. 666. London 2 M. 25 1/2 Rbdl. Spec. 715. - Specier solgtes til 42 a 42 1/2 Rbmk., for Committeesedler blev givet 66 1/2 pr. 100; Oblig. 263.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Blandede Efterretninger. (Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lüb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Efter nogle Beretninger har Talleyrand paaberaaabt sig en hemmelig Artikel i Pariserfreden, hvori de allierede Magter love, i Tilfælde af en Opstand, Bourbonnerne en forholdsmæssig Hjelp, og der skal til den Ende i disse Dage være sluttet en Convention, hvori 1) de 4 Magter Østerrige, Rusland, Engelland og Preussen forpligte sig til at lade et forholdsmæssigt lige Antal Tropper marschere til Rhinen, og 2) at garantere Bourbonnerne deres Krove, og erklære deres Sag for Europas. Ogsaa skal der være under Forslag en Erklæring til de Franske, som kraftfuldt og med Værdighed forestiller dem følgerne af Troløshed, og gjør dem ansvarlige for alle Krigens Lidelser. -J Følge Privatbreve fra Wien er Grev Pozzo di Borgo bleven afsendt til H. M. Kong Ludvig den Attende for at tilbyde ham samtlige i Wien forsamlede høie Magters Hjelp. - J de østerrigske Stater udføres Militair=Conscriptionen med største Strænghed. Der udtages Mænd indtil af en Alder af 45 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Paris, d. 25 Marts. Moniteuren for i Dag indeholder følgende: Hertugen af Belluno (Victor) marscherede med Tropperne af den 2den Militairdivision mod Paris, da Regimenterne erfarede, at Napoleon nærmede sig Hovedstaden. De paafæstede derpaa strax Nationalcocarden. Hertugen, af Belluno forsvandt, og den hele Division fortsatte rolig sin Marsch. - Officerer og Soldater, i den 3die og 4de Division paasatte ligeledes den trefarvede Cocarde, hvormeget end Præfecten Vaublang og nogle Generaler søgte at afholde dem derfra. Oberst Jaqueminot, Adjutant hos Hertugen af Regio (Ondinot), overrakte i Dag ved Paraden Keiseren Adresser fra adskillige Corps. - Hertugen af Albusera (Suchet) og General Gerard have i Elsas ladet plante Nationalfanen. Samme skete i Burgund- og i Franche Comte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
- Generallieutenant Pajol, havde i Orleans ladet uddeele den trefarvede Cocarde. Da Marschal St. Cyr ankom hertil, lod han Generalen arrestere. Da Tropperne havde viist sig gunstig sindede for Napoleon, lod Marschallen Stadens Porte lukke. Men de bleve strax slagne ind af det 1ste Curasseerregiment, hvorpaa Marschal St. Cyr forsvandt. - Staden Rouen og det hele Normandie skal ligeledes have erklæret sig for Napoleon. General Lemarras har faaet Commanden i denne Provinds. - Bretagne og navnlig Rennes skulle have viist Enthusiasme. Generallieutenant Pire, Commandant for den 13de Division, har ogsaa indsendt en Adresse til Napoleon. Som det hedder skulle Tropperne have sat sig i Bevægelse mod Hertugen af Bourbon, som den 20de var afreist fra Angers. - Generallieutenant Clauzel er afreist til Bordeaux, for at overtage Commandoen der. Hertuginden af Angouleme har indskibet sig. – Jfølge de sidste Efterretninger fra Marseille lader det til, at denne Stad endnu vil beholde det hvide Flag. Man har sammenbragt 1600 Mand, som skulle gaae imod Napoleon. - Land- og Sømagten i Toulon, har heiset det trefarvede Flag. Den bestaar af 35 Linieskibe og Fregatter. - Fra Paris ere Tid efter anden 40,000 M. afmarscherede til de nordlige Dele af Riget. Avantgarden under Generallieutenant Excelmans Befaling vil i Morgen indtræffe i Lille.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Aachen, den 1ste April. De sidste Efterretninger fra Paris ere af 24de f. M. Denne Stad har et sørgeligt Udseende. Jerngitteret ved Thulerierne er lukket Nat og Dag, og kun Personer, som man har Tillid til, blive indladte. Bonaparte, skal være ulædvanlig urolig. Selv Synet af Forræderen Ney skal have rystet ham heftig. - Den 20de om Aftenen Kl. 9, blev der givet befaling til at illuminere Husene. Men aldrig har en Jllumination været sørgeligere. Paa Gaderne gik kun nogle beskienkede Soldater og Mennesker af den laveste Pøbel. Den 21de og 22de vare alle Kramboder lukkede, og kun paa en befaling fra Thulerierne bleve de igjen aabnede. Ved Nationalgardens Aarvaagenhed forebyggedes Excesser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Hamburg, den 4de April. Børsenhalle for i Dag indeholder Følgende: Den franske Post er ikke ankommen i Dag. Fra Belgien erfare vi, at den er bleven anholdt paa Grændsen. - Senatorerne i Lübeck og Bremen have opfordret disse Stæders Frivillige til at gribe til Vaaben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-08
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-11
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. mod Mod HasaTolvte Aargang. No. 29. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 11 April 1818. Til en Men paa Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-11
Rygtet om Napoleon Bonapartes Død har i disse Dage sysselsat den offentlige Opmærksomhed paa en overordentlig Maade, og ved denne Leilighed saae man de besynderligste Virkninger af de Jndtryk, som dette Budskab frembragte paa Sindeelagene. Det maa ikke forundre Dem, min Ven, at han, der, lig en anden Atlas, engang bar Jordkloden paa sin Kaardespids, og halvglemt, igjen fremstaaer som en Phønix af sin Aske, for at sætte Millioner i Bevægelse, maa i nærværende Hjeblik være Gienstanden for enhver Jordborgers største Opmærksomhed og alvorligste Betragtninger. Det Dristige og Overordentlige er overalt mere skikket til at aftvinge Mængden Beundring, end det sande Ædle Alle kiende og vide at tale om hiin Alexander, der fik Navn af den Store, fordi han med sine Hære anrettede saa store Ødelæggelser; men kun saare saa af de mindre dannede Classer kjende en Mare Aurel, Fabricius eller Aristides, der med langt større Ret fortjente Navn af store. Den som vil være Mængdens Mand, maa forsmaae Egekrandsen og hige efter Laurbærkronen; om den er farvet med Blod eller kjøbt med Millioners Liv og hele Slægters Undergang, det er ligegyldigt. Kraftens Yttring er det eneste, Hoben har Sands fordet sande Store rører den sjelden. Det tydeligste Beviis herpaa have vi paa Skuepladsen. Jo flere der dræbes, jo græsseligere de dræbes, desto lydeligere bifaldsraab, Ogsaa jeg, min Ven, har engang, som De veed, elsket, beundret, æret Napoleon Bonaparte, og hvo kunde andet, da han, efterat Revolutionen havde frembragt saa mange Partier og Rædselsoptrin i Frankrig, tildrog sig ved sine Bedrifter, ved sin Urokkelighed Europas Opmærksomhed og Høiagtelse, og fremstod som den Eneste, der var istand til at frelse det franske Folk fra den Malstrøm, hvori det, misledet af saa mange Demagoger, saae sig nedstyrtet i Men hvorfor vedblev han ikke at være første Consul? Hvorfor var det ham ikke nok at kaldes Republikens første Borger? Hvorfor vilde han just gjengive Frankrig det, som det havde kjæmpet saa længe for at blive befriet for Hvorfor vilde han just paanede det et nyt Dynastie af hans Æt Kunde han da mere end Bourbonnerne indestaae det for, at Genie og Regjeringsdygtighed just vilde blive arvelige i hans Slægt? - Antaget, at han kunde og vilde gjort Frankrig lykkeligt, havde da hans Efterfølger kunnet og villet det samme, Skulde Frankrig endelig have en Keiser, og fortjente Napoleon Bonaparte virkelig at være det, maatte da nødvendigen den Fortjeneste, som kun i al Fald gav ham Ret dertil, gaae i Arv i hele hans Slægt? Man kan arve sin Faders eller Frændes Rettigheder, men aldrig hans Genie og Fortjenester. Disse Sandheder ere aabenlyse; alligevel gives der Mennesker, der i den franske Revolutions første Dage paa den meest terroristiske Maade ivrede mod alt hvad der kun hedte monarkisk, Mennesker, som fandt det billigt og retfærdigt og nødvendigt, endog at Robespierre gjorde Guillotinen permanent, for at holde Republicanismen reen og ubesmittet, og siden faldt i Støver for den Napoleonske Trone, og henrykkedes ved den Glands, som omgav den. Det kan man kalde at tænke og handle conseqvent.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-11
Moniteuren, der nu har ophørt at være et officielt Blad og hvori i Fremtiden de Artikler, der skulle gielde for officielle, maa være undertegnede af en Minister eller offentlig Embedsmand, vrimler nu af Adresser til Bonaparte. Ligesom man nyligen bestormede Ludvig den Attende med sine Forsikkringer, om Huldskab og Troskab, overøser man nu ogsaa B. dermed. Jndet er væmmeligere end disse tvetungede Menneskers Tale, og den Letsindighed, hvormed de behandle Hyldinger og Eder. Men hvad der maa være vigtigere end alle disse smaalige Fostere af Egennytte, Letsindighed og Forfængelighed er Bonapartes Erklæring: at han har opgivet Jdeen om det store Rige, hvortil han i en Tid af 15 Aar ikke har lagt andet end Grundstøtterne, og kan man troe Gazette de France, "saa skal han ogsaa have erklæret alle Ministrene i Paris, at uagtet han har lovet at forene med Frankrig den venstre Rhinbredde og Belgien, har han dog nu besluttet, at holde troligen Pariser-Tractaten, naar man ikke vil blande sig i Frankrigs indere Anliggender. At nu, da Bonaparte igjen er i Thuillerierne, den ene Fæstning og Stad i Frankrig efter den anden overgiver sig til ham, er noget man kunde forudsee. Selv Brest skal, efter engelske Blade, have erklæret sig for ham. Men alt dette er en naturlig Følge af Marschallernes og Troppernes Frafald. Men hvad Folket i det Hele angaaer, da stemme alle Efterretninger overeens deri, at det er meget ligegyldigt ved den ny Statsforandring. End ikke i Paris hører man i Nærheden af Thuillerierne raabe: leve Keiseren, i det Høieste komme saadanne Raab kun fra Soldater.