Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-09-06
Alt flere Gange er Undertegnede i Maanedsskrift for Hesteavl og Hestehold bleven omtalt med Haan og liden Agtelse, fordi han har fraraadt Anvendelsen af Fuldblod, til vore indenlandske Hesteracers Forædling. Saalidet jeg behøver at ændse en saadan Medfart, da Fleerheden af mine Medborgere sikkert ville give mig det Vidnesbyrd, at alle mine Bestræbelser stedse gik ud paa at finde det Sande og Rigtige, saa troer jeg dog ikke længere at kunne blive de Mænd, som have angrebet mig, Svar skyldig, uden at udsætte mig for at ansees som den, der frygter en Dyst med sine Modstandere. Jeg har erklæret mig imod Fuldblodets Jndførelse hos os 1) Fordi mange indsigtsfulde Hyppologer, ja selv Engelændere og Mænd som forresten hylde Fuldblodet, erkjende hvor vanslægtet Fuldblodragen er, saa at gode Fuldblodsheste maae ansees som en Sjeldenhed og yderst vanskelige at overkomme. 2) Fordi jeg intet kjender til den Naturlov efter hvilken Kilden til al Forædling skal findes nedlagt i Fuldblodet, og dette derved blive til Norm for alle andre Racer. Fuldblodsracen er et Kunst product og intet videre. 3) Fordi andre Racer, naar de svare til Hensigten, ligesaafuldt fortjene Prædicatet af ædle, og naar de ere constante ligesaagodt kunne bevirke en Forædling. At tillægge en særegen Afstamning (f. C. fra Kong Salomons eller andre Stutterier, nogen Jndflydelse i saa Henseende, vilde være det samme som at indføre en arvelig Hesteavl, et Hestearistocratie. Selv Halvblodet kan afgive fortrinlige, constante Racer, istand at bestaae ved dem selv, og er man altsaa først engang i Besiddelse af passende Halvblod, bliver Fuldblod overflødigt. 4) Fordi den eensidige Behandling Fuldblodracen har været underkastet, har gjort den til en Løberace, men hvorved den er endnu langt fra at være den bedste til andet Brug; thi den høieste Grad af Hurtighed kan aldrig blive noget Beviis herfor. 5) Fordi Kropaalng, naar den skal lykkes, ikke maa foretages med alt fog, terogene Racer, og det altsaa er at befrygte at Fuldblov hingster hos os ville give et maadeligt Afkom, idet mindste i de første Generationer. Dersom det er sandt at Sagen lykkes paa Als, da glemme man for Alting ikke, at den alsingske Hest alt længe har været blandet med Halvblod, og at her altsaa har fundet en gradeviis Overgang Sted. 6) Fordi jeg ikke erkjender den absolut Nødvendighed at krydse vore danske Hesteracer, idet mindste de jydske, med fremmed Blod. Den jydske Hesteavl er ingenlunde i Tilbagegang, den er tvertimod skreden frem, og næsten overalt støder man paa udmærkede Jndivider. Enhver som med Opmærksomhed i de sidste 20. Aar har betragtet vore Stutteribesigtelser, vil have overbeviist sig herom. Jsær er det glædeligt at see med hvilken Jver Landmændene i de senere Aar have kappedes om at faae deres Hingster og Hopper bedømte af Stutteriecommissionerne. Jkke desmindre nægter jeg ikke at nogle passende Halvblodshingster endnu mere vilde fremme Værket. 7) Fordi Hurtighed, Hovedmangelen ved vore Heste, ikke alene ligesaa godt, men vist ogsaa med langt mindre Bekostning og Risico kan opnaaes uden at tye til Krydsning med Fuldblod. Endelig 8) Fordi vi ikke noksom kunne vogte os for at give vor Hesteavl en feilagtig Retning. Frembringelsen af Luxusheste kan ikke være vort Hovedøiemed, dertil ere vi alt formeget Agerbrugere. Hvor skulde desuden vel 12 til 16000 saadanne Heste finde Afsætning, allerhelst paa en Tid hvor Concurrencen i dette Punkt daglig tiltager; og vilde vi ikke derved udsætte os for at miste den betydelige og sikkre Afsætning vi, hver Gang en Magt ruster sig, have paa simple Heste. Jo flere der kaste sig paa en Speculation, des mindre er der ialmindelighed at vinde ved samme, og desbedre Held kan den vente sig som forstaaer at vælge andre passende Veie til Erhverv.