Aalborg Stiftstidende, 1838-04-21
Aalborg, den 20de April. Da denne Vinter, kort efter Nytaar, antog en Caracteer, der vakte grundet Formodning om dens Strænghed og Varighed, kastede Menneskevenner baade i Hovedstaden og trindt omkring i Provindstæderne medlidende og bekymrede Blikke paa den talrige Hob af Medmennesker i de forskjellige Samfund, som Standsning af de sædvanlige Erhvervskilder udsatte for at lide haardt, ja vel endog gaae under i en usædvanlig Vinters Trængsler. Fra enkelt goddædig Haand kunde den Hjælp ikke rækkes, der skulde strække til for Mange. Vel hørte man allerede tidlig heri Aalborg om en og anden Hædersmand, der i Løndom virkede for den Nødlidende, og Nogles Nød blev husvalet, men Velgjørenheden stiftede sig først et varigt Minde, da maadendes Nr. 29 af 17de Febr. læste en Opfordring til Mel borgere i Aalborg fra en Committee, der den 12te Febr. var sammentraadt for at oprette og bestyre en Bespiisningsanstalt for Trænkende og bestod af derr. Kjøbmand Fischer, Stiftsprovst Hald, Provst Hertel, Procurator Møller, Kjøbmand Pagh, Cancellieraad Strøyberg og Kæmner Wulff Almeenheden kom Opfordringen imøde med største Velvillie, og den fornødne Fond til at begynde det hæderlige Foretagende var saa at sige, øieblikkelig samlet. Committeen traadte strax i Virksomhed. Man deelte den møisommelige Bestyrelse imellem sig. Regimentet fandtes strax villigt, til at indrømme sit Marquetenter, som Locale for Anstalten, dets Spiseværtinde paatog sig Be spiisningen, og allerede den 19de Februar aabnedes Spiseanstalten for første Gang og har vedvaret uafbrudt indtil igaar den 19de Dennes. J den Tid, eller ialt i sin Dage, har været uddeelt hvo Portioner Mad i Gjennemsnit, fra 100 Port. til 110 Port. daglig. Utrættelighed i Bestyrelsen, Retsindighed i Opfyldelsen af de paatagne Forpligtelser hos Spiseværtinden og en priselig Orden i Udførelsen af det hele Foretagende har igjennem dette hele Tidsrum vunden Almeenhedens Anerkjendelse, som den værdige Maade, hvorpaa Committeen igaar endte sit hæderlige Hverv for denne Vinter, heller ikke vil savne den. Et Par Hundrede Spisegjæster vare nemlig samlede til dette sidste Maaltid under Overværelse af heele Committeen og nogle, ved denne Leilighed indbudne, Honoratiores, saasom Regimentets Commandeur, dets Premiermajor, Stadens Byfoged, Byens første Stænderdeputerede, m. Fl. Det var smukt og en sand christelig Aand værdigt, at henvende Forsamlingens Tanker til Ham, fra hvem alle gode Tanker og alle gode Gierninger have deres Udspring. Derfor blev først afsunget Psalmen Nr. 515, hvorpaa Hr. Provst Hertel, i Forsamlingens Navn, opsendte en Bøn til alle gode Gavers Giver. Efter Maaltidet blev afsunget Psalmen Nr. 6t; Provsten sluttede Høitideligheden med en Takkebon, og derefter henvendte Hr. Stiftsprovst Hald nogle Takkeord til de tilstedeværende Autoriteter, navnligen Regimentets, uden hvis Forekommenhed Committeen vilde have havt større Vanskeligheder at bekæmpe, og fornemmelig til Spiseværtinden, Mad. Soelberg, hvis Ufortrødenhed og retsindige Færd i denne hele Tid har vundet Committeens særdeles Tilfredshed. Trolig har hendes Datter deelt de Møisommeligheder, som ungtelig maatte være forbundne med Madlavning til et saa stort Antal Mennesker, ved Siden af Regimentets Personale, med hende, og Committeen saae sig heraf tilskyndet til at betænke hende med en passende Foræring, en Opmuntring, der synes saameget bedre anbragt, som det er at ønske og haabe, at Committeen atter i næste og flere Vintre vil fortsætte det saa hæderligt begyndte Værk, hvortil ikke alene den Trængende, men ogsaa hver den, der kan bidrage til at lindre hans Nød, af Hjertet vil føie sit Amen.