Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-25
(Jndsendt.) Sætter Frihedshuerne paa, mine Herrer, thi det er Frihedens Jakobinismus jeg agter at prise. Det er Jndeterminismen, den herlige, den guddommelige Jndeterminisme jeg agter at lovtale. Ja guddommelig kalder jeg den, og det med Rette; thi den gjør os Guddommen, lig. Hvorledes, De studse, mine Herrer, Det synes Dem, jeg gaaer for vidt? De meente, det var blot et almindeligt superlativisk Udtryk, der ikke maatte tages i streng bogstavelig Forstand, Eil Det havde jeg dog sandeligen ikke ventet, at Man ogsaa her i denne Forsamling af lutter Mænd, der kalde sig frie, skulde i den Grad miskjende Frihedens Natur og Væsen, at Man ikke skulde indsee, at den i Ordets egentligste Betydning gjør os til Guder. Altsaa ogsaa her finde de samme Misforstaaelser af Ordet Frihed Sted, som nyligen nogle Qvasi tilhængere af vor Lære have vovet paa Prent at komme frem med, at Friheden f. Ex. blot er Evne og Anlæg til Fornuftighed, Larven til Fornuftinsectet, som ved gunstige ydre Omstændigheder kan komme til Udvikling? Nei, mine Herrer, en saadan Frihed er Intet. Saamegen Frihed inddrømmer ogsaa Deterministen Mennesket. Nei, Frihedens Væsen bestaaer deri, at Mennesket kan begynde en ny Aarsags række, eller, thi hvorfor skulde frie Mænd ikke vove at sige det reent ud, at Mennesket kan skabe Noget af Jntet. Fatter denne ophøiede Tanke, Fatter dette Mirakel! Seer mig an, mine Herrer, det er en Gud, det er en Skaber, der staaer her for Dem. Og De, mine Herrer, De ere alle Guder, alle De, som sidde der foran mig paa de grønne Bænke, alle ere de Guder og Skabere. Mennesket er fri Hans Handlinger ere ikke et Resultat af hans Temperament, hans Opdragelse, hans Karakteer, hans Religion, hans Fordomme, de Exempler, der have virket paa ham, de Lærdomme, der ere blevne ham indprentede, o. s. v. o. s. v. Nei. Jgjennem alt dette søger vel den store Usynlige at lede Menneskets Handlinger til et vist Maal, og den kortsynede Determinist troer virkeligen, at Menneskets Handlinger bestemmes deraf, og at han kun kan handle efter de Forestillinger, der i Handlingens Øieblik fremstille sig for ham. Men vi Jndeterminister vide det bedre. Vi have løsrevet os fra denne barnagtige Tro. Vi danse om Frihedstræet og hylde intet lovligt Regimente. Ned med Fornuftens Konge, thi den er selv en Slave. Vi ere frie Jakobinere og taale ingen Hersker over os. Kongernes Konge selv skal ikke kunne tvinge os. Hans Villie skal ikke kunne bestemme vor Villie, thi da vare vi jo ikke frie længer, men maatte ville, hvad han vilde. Vi kunne ødelægge hele hans skjønne Rige, naar vi blot ville, og vi kunne ville, naar vi ville, thi vor Villie skaber sig selv og paa Vilkaarlighedens Knapper tæller den sit afgjørende: Jeg vil – jeg vil ikke Vor Villie skaber vor Villen. J denne Cirkel, hvori den lave jordiske Forstand, aldrig skal kunne finde enten Begyndelse eller Ende, boer Friheden tryg for al Modsigelse. Paa denne Klippe staaer Frihedshelten sikker foralle Deterministernes Kugler, der aldrig kunne naae derop til ham. Thi hvad kan vel Deterministen med sin fattige jordiske Forstand sige Andet eller Mere, end at Frihedslæren er utænkelig, ufattelig og ubegribelig Men naar vi nu selv indrømme dette, hvorledes skulde han saa vel kunne komme os til Livs Ja vel er vor Lære ubegribelig, og dette er netop Kjærnen i samme. "Friheden kan ikke begribes, thi kunde den begribes, da var den ikke Frihedlængere. Med denne kunstige Talisman, som vor store Mester Kant har udskaaret, kunne vi bortskræmme enhver Determinist. Lad Deterministerne læng nok vinde den sunde Menneskeforstand, og alle dem, der ville forstaae og begribe, hvad de selv sige. Til et faa ringe Maal sigte ikke Jndeterministerne. Vi hylle os i det Ubegribeliges=Klædemon og i denne Taagekappe tænker jeg nok, at alle Deterministernes Pile skulle blive hængende. Det var i denne Jndeterminismens Aand, at jeg nys hørte En af vore Tilhængere kraftigen at tiltale en Flok Deterministere saaledes: "J, sagde han, have det let Den Lære, J forsvare, den slippe J let fra thi den er ikke vanskelig at begribe. Den kan jo ethvert Barn fatte. Nei, med Jndeterminismen forholder det sig anderledes. Den løber Man ikke saa let til; thi den kan ikke begribes og ikke fattes." Store, herlige Ord, Lad Deterministen længe nok smile, det skal ikke forvirre os, thi sandeligen, den er ikke værdig at føre Navn af Jndeterminist, der lader sig skræmme af den sunde Menneskeforstand og ikke kan sætte sig ud over nogle Ubegribeligheder. Enhver, der lægger an paa at forstaae og forstaaes, er en Fiende af Friheden; det er en Roialist, der forsvarer den høieste Magts Tilværelse, og for ham blomstre Lygtepæle og Guillotiner. Dixi. Mon ikke Almanakken beqvemt kan tjene til at værne om den offentlige Sundhed;