Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1778-06-26
Da Erfarenhed dog ellers har lært, at man ogsaa uden Vinduer til Drive=Bænkene kan forskaffe sig gode Planter, naar ikkun Mistbredet tildækkes med Matter af lang Halm eller af Rør, saa kan for dem, som ikke haver Leilighed til at anlegge den allerede beskrevne Misbænk, den Bekostning med Vinduer og Ramme spares, naar Mistbænkene eller (a) Mod Faren at Rødderne af Planterne skulle brændes, bedækker man Heste, Giødsken med et lidet Lag af Koe Mag. Mistbeedene anlegges saaledes, at derved kan vedligeholdes den fornødne Lundhed. Dette skeer, naar man har Leilighed til at anlegge fleere Bænke, og man i Stedet for den ellers brugelige Maade at legge hver Bænk for sig, anlegger dem i eet saaledes: at for Erempel til trende Drivbænke legges Mog (b) i en samlet Jerndynge 9 Alen i Breeden, og 1 og en fierde Deel i Høiden samt omtrent 20 Alen i Længden. Hver Bænk bliver da 2 en fierde Deel Alen bred, og Gangene imellem dem tre fierde Deele Alen brede, afstikkes alene med nogle smaae Pæle og løse Bredder, som sættes imellem Pælene langs ved Siderne og for Enden, Stedet i Mistbænken, hvor Frøet skal saaes, fyldes med den ommeldte muldne Jord 4 til 5 Tomme høit (c). Pladsen, hvor denne Mistbænk anlegges, maa til Beskyttelse især mod Norden Vinden indhegnes 3 Alen høit med Piile Riis, satte imellem 2de Rader Lægter, hæftede paa gode Pæle, saa at de ikke omfalde, samt stoppede imellem Rii sene med Tang, Moss, Blade eller andet sligt. Man kan ogsaa anlegge Drivbænke i en Grav i Jorden 1 Alen dyb og 2 breed, hvori Møget legges, og Jord oven paa, som meldt, uden Rammer, og plat med Jorden, som indhegnes (d). 3. Til denne Ordinaire Tobak, som her omhandles, anskaffer man sig Frøe, (e) som giver Planter med brede, Blade, og seer til at undgaae Frøet af en Varietæt, som deraf undertiden efter Jordens Beskaffenhed gives med smalere Blade. Frøets Sædetid er gemeenligen midt i Martii Maaned. Det blandes med hvid Sand (f), saaes meget (b) Asken af Steenkul kan især formeere Giødningens Varme, og Skoemager=Bark kan tildeels med Forsigtighed brugt, foruden den meget tienlige Heste=Strøelse, erstatte meget Mangelen af Heste=Møg. (e) Dette Lag fugtes med Nytte, med lidet Saft af Mogsdyngen, blandet med Vand. (d) Man holder for, at Planterne i de 2de sidste Slags Mistbænke blive mindre kjælne til Plantning. (e) Holland, Tydskland, Sverrig frembringer selv sit Tobaks Frøe, hvorfore det ei kan kaldes i Tvil, at jo samme i Danmark kunde produceres; dog skal Tobakken ligesom andre Sæde=Sorter udfordre Omvexling af Ager og Eng for Sæde=Frøet for at lykkes i et Aar som et andet. (f) Det agtes at befordre Plantens gode Vext, at Frøct staaer i 48 Timer i Støb i lidet Jord, anfugtet med Møgdyngs=Saft og Vand, hvorefter Frøct ved Udsaaningen udrøres med tør Sand. tyndt, (a) og derefter enten nedkjæmmes med en fiin Rive, eller bedre paafyldes 1 Tomme med Muld igiennem et Sold. Jorden vandes hver Dag helst med Pytt=Vand, naar den ellers ovenpaa er noget tør, og Vexterne lugges og gives frisk Luft efter Fornødenhed ved Vinduernes eller Matternes Opløftelse eller Aftagelse, som skeer meest imod Plantnings Tiiden, for at vænne dem til Luften. 4. En Plante, som har 4 Blade og de 2 første Blade 2 Tommer lange, er færdig til Udplantning. Den Plante er best, som har Korteste Stilk, og hvis Blade sidde nærmest ved Jorden, men smale Planter, som ere voxne høit over Jorden, ere utienlige. Plantens tienlige Størrelse, regnes ellers gemeenligen ikke under 1 og een halv og ikke over 2 Tommer, med Førlighed i Forhold til Høiden. 5. Det er tilstrækkeligt, naar en Plantage gjødskes hvert andet Aar med udbrændt og 2 Aars gammel Møg, (h- og naar Jorden i 3 til 4 Aar efter hinanden har været plantet med Tobak, (i) holdes det for best, at den først bruges til andre Sæde=Arter og derpaa udlegges til Hvile. 6. Den beqvemmeste Jord til enhver Plantages første Anlæg er sort, mulden, feed, og (k) sprøe Jord, som har lagt noget i Hvile, er hverken for tor eller for fugtig, og ligger ikke paa stenagtige Steder, dog heller meere sugtig end tør, og følgeligen heller lavt end høit liggende. Er det Jord, som har lagt til Græsgang, maae den betimeligen ved Michaelis Tiider pløies 3, 4 eller 5 Tommer efter den gode Jords Dybhed i gandske fiine og tætte Furer, paa det at Græs=Roden kand raadne; hvorpaa Giødsken omVinteren kiøres og () jævnt udbreedes: Men er det Jord, hvorudi har været Sæd, og allerede er mulden, kand Giød() Nogle regne to trediedeel af 1 Qvintin til en QvadratAlen Jord, paa det Planten kan have Plads. (h) Yngere Mog tages i Mangel af ældre, men frisk Møg agtes at formeere Tobaks Ormene, og den forraadnede Giødning er altid best til sin Bestemmelse. (i) Tobakken holdes for at blive bedre det andet og tredie end det første Aar efter Plantagens Optagelse og Anlæg. (k) Jo feedere Jorden er, jo stærkere bliver Tobakken, og i en meere sandig og maver Jord, avles en mildere og lysere Tobak. Nogle vil have et, andre et andet Slags Tobak. (1) Det agtes af nogle bedre, at Giødsken altid udstrøes paa Jorden, førend den ompløyes, for desbedre at forraadne Græsroden og skiørne Jorden. sken først om Efteraaret udføres, udbredes og derpaa strax nedpløies. Strax i Foraaret, gjerne i April Maaned, pløies Jorden paa nye helst tverts paa skraae og 2 Tommer, dybere, hvorefter den harves, renses fra Rødder og Steen, og ligger hen indtil Plantnings Tiden kommer; da den sidste Pløining efter det foregaaende Aars Plovgang foretages, i alt 6 Tomme dybt, og Jordens Klimper giøres smaa med en Jernrive. 7. Jorden apteres ikke til forhøiede Beeder med paafyldt Jord, men afstikkes med Snorer 7 Qvarteer fra Snor til Snor for Land og Gang, uden at Jorden i Gangen henkastes paa Landet. Hvor Planterne skal staae, bliver Landet, 5 Qvarteer, og Gangen for Arbeiderne blive 2 Qvarteer (m). Planterne sættes paa begge Sider af Landet et Qvarteer, fra hver Gang, og i Længden 1 Alen imellem hver Plante, saaledes, at 3 Planter altid udgjør en ordentlig TrekantEn Plantage bør i det høieste ey have meere end 14000 Planter paa hver Tønde Land, som beregnes efter geometrisk Maal til 14000 Qvadrat Alen, og man kunde snarere vente større Fordeel ved alene at sætte 11200 Planter paa hver Tønde=Land. Plantningen skeer best i Regnveyr, ellers Morgen og Aften men aldrig midt paa Dagen, naar Solen er høiest, bør med rette følge den sidste Pløining fra Dag til Dag, begynde jo før jo heller den 15, 18 eller 20 Mai, og bør endes inden St. Hans Dag. 8, Mistbænkene vandes, førend Planterne optages, med hvis Rod bør følge Jord saa meget som muelig, og de bedækkes med de saa kaldte Skræp eller andre Blade for ikke at visne. (m) Paa den Amerikanske Maade sættes hver Plante 5 Qvarteer fra hinanden, hvorved Bladene under Lugningen og andet Arbeide staae mindre Fare for at slides, rives og beskadiges. De forhøiede Beeder bruges i Holland formedelst Jordens alt for store Fugtighed. Men denne Maade er kostbarere, og naar ey haves meere Fugtighed, end Tobakken, gjerne vil have, saa betager Beedenes dybe Gange en Hoben af den fornødne Fugtighed, og giør i Tørken Høsten uvissere. Desuden er Jorden uden Beeder langt meere beqvem, ey allene til dens frugthar giørende Deeles Virkning paa Planternes Rødder, men og til nye Ompløyning, da Gangen, imellem Beederne derimod blive haarde. Man betiener sig af en saa kaldet Viiser, der seer ud som en Rive med 2 tykke Tænder 1 Alen imellem hver Tand, til at bemærke Stedet for hver Plante i Plantagen. Paa et hvert saadan betegnet Sted omveltes og omvendes Jorden med et Spadestik for at løses, og renses, og deri skeer et Hull enten med den heele krumme Haand eller med 3 Fingre 3 a 4 Tommer dybt, hvori Planten, uden at Roden, kommer til at ligge krum, nedsættes lige tæt ned til Bladene, saa at Hiertet staaer frit, og tilføres Planten paa Siden saa meget Jord, at den sidder fast og ey læt kan optages. J Fald det ikke regner, vandes Planten (n) strax efter ved Siden, saaledes, at den ey qvæles, og dersom en eller anden Plante gaaer ud, sættes andre i Steden, dog ey sildigere end inden 8te Dage, for at komme i Vext, med de forrige og første Planter. 9. Formedelst Fornødenhed af Lye og Lære for Plantagen, kan paa Længden af hver Ager eller Plantage, til sin rette Tiid, saaes, 1 a 2 Alen breedt, Hampefrøe, (o) Man kunde og til beskyttelse mod Storm og Blæst besætte visse Afdeelinger af Plantagerne rundt og med Riis og langs ved Riisenes ene Side sætte Erter og Bønner, eller og Hæste bønner uden Riis. Paa den nordlige Side især var det godt, om en levende Hæk blev plantet 1 halv Alen høy, og, hvor Jorden uden om Plantagen er mager, anpriises Birketræets Plantning. 10. Naar Planterne faaer fleere Blade, og skyder op 3 til 4 Tommer høyt, maae de hyppes og Landet skilles vel fra Ukrudt, da man betiener sig af smaae Jern=Hakker for at løsne Jorden til saadan Hypning og Rensning. Dersom Ukrudtet voxer stærkt, forinden Planterne ere store nok til Hypning, maae Jorden dog vel lugges. Hypning og Rensning skeer ey alene gemeenligen 2 Gange, førend Blomsterknoppene fremskyde, men og oftere efter Fornødenhed, indtil Planten selv kan qvæle Ukrudtet (p),(n) Dersom man vil undgaae Vandingen, som i sig selv en bekostelig, saa maa man i agttage, at plante ved indfaldende Regn. (0) Lugten af Hampefrøet meenes at fordrive Mulvarpe, og Frøet tillokker Fuglene, som igien oppille og opæde Tobaks Ormene. (p) Flittig Lugning befordrer et alene Plantens Vext i det nærværende, men bevarer uformærkt Grøden til det tilkommen Aar, da Jorden imellem Planterne, befriet for Ukrudt, paa en vis Maade holdes i Hvile. 11. Saa snart Blomster, eller Frøe=Knoppene begynde at komme frem over de øverste Blade af Planterne, maae de efter haanden betimeligen afbrækkes, (a) undtagen paa de Planter, som skal bære modent Frøe og bør staae urørt. Planten med Frøeknoppen afbrækkes og aftnibes saa dybt ned paa Stammen, at paa Stammen ikkun tælles og bliver tilbage 12 Hoved blade (r), som i Tiden skal høstes og give Tobak i 3 forskiellige Sorter, saaledes, at af de 3 nederste Blade bliver den første og sletteste Sort, kaldet Sand gods, af de 3de mellemste den anden eller bedre Sort, kaldet Erdgods, og af de 6 øverste Blade den 3 die og beste Sort kaldet Bestgods. 12. Strax eller 3 a 4 Dage i det seeneste efter at Blomsterknoppene ere aftagne, viser Gidsken sig, som maae nøye afbrækkes, det er, afplukke de smaae Spiirer eller Blade, som udskyde paa Stammen imellem og ind ved Hoved=Bladene. Gidskningen igientages jo oftere jo bedre, og Plantagen bør hver 8 de Dag eftersees, at ikke Gidsken trækker Kræfterne bort fra Hoved=Bladene, som tillige renses fra Orme ved flittig Eftersyn og Aspilling. 13. Det bliver en almindelig Regel, at al Kapning, Gidskning og Høstning, saavelsom og Hypning, naar Planterne ere fuld store, bør aldrig skee i Regnveir eller om Morgenen, naar Planterne ere vaade af Dug, men om Dagen i tørt Veir og først 2de Dage efter Regnveir, da ellers de skiøre (a) Planter letteligen brækkes til Skade. (a) Topbrydningen udfordrer saa meget meere Varsomhed, som man haver erfarer, at samme, naar den skeer for tilig, og før Knoppene ere ret fremkomne, standser Safterne i deres Bevægelse oplad, og svækker Bladene, og naar den skeer for sildig, efterat endeel Kræfter ere spildte i Frøet, tabe Bladene i Førlighed og Styrke. (r) J Fald Jorden er meget feed, kan man og med Nytte, paa de skiønne og store Planter beholde 14, og i det høieste 16 Blade paa Stammen; men er Jorden derimod maver, giør man og bedst, ikkun at beholde 9 til 10 Blade efter Plantens og Jordens Beskaffenhed. Desuden bør man under Kapningen borttage de ormstukne og fordervede Blade, eller som have Ansatz dertil, saa at Planten desaarsag ogsaa ofte ikkun beholder 8 a 10 Blade. (a) Alt dette Arbeide viser Nødvendigheden af, at Planterne sættes i en tilstrækkelig, og heller for stor end for liden Afstand fra hinanden, at ikke enhver Forretning, som paa en Maade gavner Tobakken, skal paa en anden skade den. 14. Midt i Julii Maaned begynder gemeenligen Høsten, med Sandgods, det er, de 3 nederste Blades Afbrækning, net og tet ved Stammen, som dog ikke maa beskadiges, men derefter vel gidskes og hyppes. Sandgods=Bladene ere modne og (t) færdige, naar de blive guulagtige, dog maa man, naar Tid er, derefter ikke opsætte Høsten, for ikke at tage Næringen fra de bedre Sorter. De høstede og afplukkede Sand=Blade legges ned paa Jorden imellem Planterne (u) 5 a 6 Blade paa hinanden; og naar Bladene haver saaledes lagt Natten over (a) i Opholds Veir, men længere i Fald Regn just indfalder, indtil at Bladene ere seelagtige og lade sig bøie, bæres de i Kurve eller paa en Bærebør, eller føres paa en Hiulbør ind i Tørrehuuset og sættes langs op ved Væggen ud over Gulvet paa deres Stilk eller Kop, det ene hos det andet, for at sveede, hvor de saaledes staae i Sveed nogle Dage, indtil Bladet begynder at guule, især i Spidsen, og en Vædske findes med Haanden imellem Bladene, hvor dog især maa paaagtes, at Bladene ei kommer i Brand af for megen Heede, som let kan skee, og snarere først end sidst paa Høsten, da Bladene blive baade mavre af for megen Sveed, saaog letteligen brændes og falde i Forraadnelse. De Blade, som have sverdet nok, sorteres og udtages, samt i Stilken, som sidder midt i, klyves med en tynd Kniv, enten paa et Bræt eller paa fri Haand, omtrent et Qvarteer efter Bladets Længde; hvorefter de strax ophænges i Tørrehuuset paa smaae Hassel(t) Tobaksbladens Guulagtighed, eller første Tegn og Pletter til Visning, er Mærke paa ethvert Blads saa kaldede Modenhed, og de fleestes paa heele Plantens. Sprødheden af det Tynde i de grønne Blade viser det samme i fugtige Aaringer. Cu) For ikke at beskadige den anden Tobak, kan man og efter Beskaffenheden bedre henlægge Bladene paa et tørt Sted i Rader, uden for Ageren eller Plantagen, indtil de ere blevne smidige. (a) Da Soelbadningen sigter til at befordre Bladenes Vissenhed eller Transpirationen af de overflødige og efter Høsten unyttige Vædsker, men Regn paa Bladene, imedens de hvile paa Jorden, umiddelbar er stridende derimod, saa er det høist nøvendigt, at Bladene ikke for hastig under Soelbadningen tages i Huus; dog troe mange, at de ei heller bør ligge nogen Nat over, efterat de ere aftagne. Kieppe, (y) som ere en god Finger tyk, og gemeenlig 2 Alen lang, eller længere efter Rummet. Dermed fortfares, indtil at alle Bladene have sveedet, ere klyvede og ophængte. Bladene trækkes saaledes paa Kieppene, at Bladenes Ryg eller Bagdeel vender imod Ryg og Bagdeel, og deres Forside imod Forside, en halv Tomme imellem hvert Blad, og et Qvarteer imellem hver Kiep. De Blade, som under Sorteringen ikke til at klyves findes gode og store nok, trækkes paa Traade og tørres, for at blive til det Slags Tobak, som kaldes Strøgods. Lugerne og Dørrene paa Tørrehuuset holdes hver Dag aabne, og paa alle eller saa mange Sider, som Veirliget tillader, at ikke Bladene og Kieppene blæses sammen til Tobakkens Beskadigelse.