Aalborg Stiftstidende, 1835-05-25
Et Gjæstebud, som blev givet i City i London, til Ære, for Robert Peel, har givet ham Leilighed til offentligt at udtale sine Anskuelser og Sagernes nærværende Stilling, efter hans Udtrædelse af Ministeriet. Efter hans Mening trues Englands Jnstitutioner og den Regjeringsform, under hvilken det hidtil har udrettet saa store Ting, med en Fare, som kun kan afvendes, naar det conservative Parti forstaaer at forskaffe sig Jndflydelse paa den Deel af den lovgivende, Magt, som bestaaer af Folkets Repræsentanter (Underhuset), Han advarer imod at sætte for megen Lid til Kronens Prærogativer eller Overhusets Authoritet. Vel skulle begge disse Dele af Statsmagten controllere Underhuset, men i vore Dage ere de ikke mere Bolværker, der ere forsvarlige nok til at værne mod den Kamp og Storm, som Underhuset truer, med. Imedens Robert Peel saaledes aabenbart anerkjender, Folkets Overmagt, fremsætter han adskillige Regler for den Conservatives Færd. Man maa, efter hans Mening (og denne har dog vel nogen Vægt) opgive ethvert Haab om at ville forandre det System, som nu giør sig gieldende og ikke engang tænke paa at true dem, som have erhvervet Rettigheder ved Reformen, med igjen at miste dem. Det klogeste vil været at oppebie den Tid, da selve Reformerne ville føle Trang til de Conservatives Jndflydelse, og at bevare sig denne, saalænge til den gjøres nødig; dette vil blive de Conservatives fornemste Pligt. Mindst vil den kunne bevares ved bittre, Discussioner over de nu herskende Principer, men den sikkreste Maade at naae Maalet paa, vil vel være offentligt at bekjende sig til Grundsætninger, af hvilke det kan fremlyse, at de Conservatives Hensigter ere uegen nyttige, og at holde gode Miner med den oplyste Middelstand, i hvis Hænder Valgrettigheden nu engang fornemmelig er nedlagt: "Vi ville aabent erklære, vedbliver RobertiPeel, at det ikke blot er vor Bestemmelse at gjøre Modstand, mod ethvert Angreb paa vor Forfatning, men at vi ei heller ville tilstæde, at dette Lands gamle Jnstitutioner, det constitutionelle Monark, der er sammensat af 3 Grene, som samlede udgjøre den lovgivende Magt, ved foregivne Reformer og under Paaskud af disse, efterhaanden forvandles til en democratisk Republik, og vi saaledes efterhaanden gaae Glip af de Fordele, vi saalænge, under hine gamle Jnstitutioner, have været i Besiddelse af. Nu, da Valgkamqven med dens Lidenskabelighed er ophørt, vil det vel i det Mindste lykkes os igjen at naae saamegen Jndflydelse i Huset, at vi kunne lægge hindringer i Veien for en el lier anden slet Plans Udførelse."At saa forstandige og sindige Raad ville finde Indgang hos det brittiske Folk er vist neppe at tvivle paa. Rigtignok opfyldes endnu hele lange Spalter i Torybladene med heftige og bittre Udfald mod den slemme OConnell, som Torverne have valgt til Bussemand at skræmme Folket med, ved at tillægge ham Hensigter, han vist aldrig har havt, og lover hvem de udøse deres hele Galde og Forbittrelse over, at det ikke er lykkedes dem, hverken som Reformere eller Anti reformere at aflede Nationen fra den Vei, den nu engang har betraadt, saa ganske imod Aristokratiets Jnteresser, men deres Animositet imod ham er ogsaa betydeligt forøget derved, at han, ved aldeles at forandre sin Adfærd, er bleven dem farligere end nogensinde. Nu, da Veien er banet for ham, nu, da Udsigten er aabnet til en bedre Existents for Jrland, nu har han ingen Grund længere til at bekjende sig til en reen antiengelsk Opposition, men snu maa det tvertimod være ønskeligt for ham at slutte sig til dem, som i England besidde Magt til at være ham behielpelige til at sætte sine Planer for Jrland igjennem, og derfor lover han nu offentligt det Melbourneske Ministerium sin Understøttelse, da de Løfter og Grundsætninger, som have forskaffet dets Medlemmer deres Poster, gjøre dem det til en Pligt, de neppe tør undlade at opfylde, virkeligt at for hielpe Jrland til nogle af de Goder, det sukker efter.