Viborger Samler, 1808-10-06
(Over Paris) Vi have fra Portugal Tidender, om 3 Fægtninger mellem de engelske og franske Trop der af 16, 17de og 21 Aug. - Vort Tab bestaaer i adskillige Stabsofficerer, 400 Døde og 600 Saarede - De Franske fægte med stor Tapperhed - Den 17de var vort Hovedqvarteer i Villa Verde; efterat vi havde retireret en halv Dagmarsch tilbage, bleve vi den 21de angrebne i vor Position ved Vimiera- Franskmændene angreb meget hidsigt - Vort 20de Dragonregiment blev næsten ganske nedsablet - og saa Oberstl. Lakes og Taylors Korpser lved meget; begge disse tavre Officerer faldt ; vi have næsten intet Rytteri og Fjenden derimod et betydeligt; 4 a 500 Fanger have de Franske taget fra os. Efter Slaget d. 21de trak vi vor Magt sammen ved Maceyras Havbred. De franske have beholdt deres Stilling - og i de siden forløbne 13 Dage ere kun forefaldne smaa Skjærmydsler. Vi have og mange Syge - General Welleslens Beretninger over Affærerne den 17 og 21de vare meget overdrevne. De 13 Kanoner vi toge paa Marschen, vil ei sige meget; det var Jernkanoner, som de Franske havde taget fra Slottene i Defileerne. Det franske Rytters er frygteligt og de skal have 60 bespændte Kanoner. Vi bilde os ind at vort Jnfanteri er langt talrigere end deres, især siden General Moores Ankomst; men dersom det er sandt, at Hertugen af Abrantes har alle Forterne ved St. Julien inde i sin Leir og har dem pækket med 500 Kanoner, saa er det højst rimmeligt, at om vi end forcere hans Stilling, der beskytter Lissabon, kunne vi dog eihindre ham fra at trække sig tilbage i sin Leir - og da ville de Franske vist omfingle os fra Douro af. Fornuftige Folk troe, at vi ere komne for sildig med vore Anstalter. Med Bedrøvelse maae vi tilstaae, at General Spencers Korps er ganske nedsablet, og dog brugte Hertugen af Abrantes General Junot) i Slaget ved Vimiera, kun en Deel af sin Hær." En Expresse har bragt Sir David Baird den 5te Ordre om, uforrøvet at seile fra Cork (for at undsætte vore Tropper i Portugal) Tropperne maae lade deres Bagage blive tilbage og de syge Soldater sendes til Formon. Vi haabe Spanierne snart ville vinde i denne Kamp og vor Ære byder os, at understøtte dem med vor hele Magt - det er Tid at afvaske den Klik man har sat paa os, som om vi lode vore Bundsforvandte mangle Hielp. De franske Tropper, nærme sig i fuld Marsch over Pyrenæerne 80000 Md. stærke. Engl. have viist, at de kunne maale sig med dem (?) alt kommer an paa vore Ministres Kraft. De sidste Tidender fra Holland gaae til d. 9de. Man seer deraf, at de Franske forlade Preussen og drage til Spanien. Napoleon maae have megen god Tro til Keiser Frantzes Fredelighed, eller og foragte Ham og den østerrigske Magt paa det dybeste, Ventelig regner han paa Ruslands Medvirkning, og at den russiske Armee, som samles Polen, skal holde Østerrigerne i Respekt. (Monitøre, glemmer ikke at ledsage alle disse Relationer og Ytringer med Anmærninger, der sige at Englænder ne aldeles ei kunne braske af Seieren, saalange og selv tilstaae at de trække sig tilbage, og sende Bu hjem om flere Tropper; at Franskm. hiertelig ønske at Engl. ville opstille 80000 ja 100000 Md. fo dem i aaben Mark, da de nok ville vide at børst dem Skindet - og hvad Østerrig angaaer, forsikre den, at Østerrig med alle Fastlandsmagter kuns for agter England som en troles Allerret og vil ingen Udstand have med Frankrig.)