JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Danske Mercurius, 1685-01-01
Januarii Mercurius. ANNO MERCURIUS PRINUS. Danmarck. Nyt Aar. Naade med, ny Velstand Fred og Glæde Ny-fødde Jesu lad med aaret til ostræde, Ny Adam, jag paa dør den gamle Adams viis: Hand aldrig flette meer Guds trusels strafferiis Vor vinter hun er barsk udi sit vinter-hiørne Søen ise-stield imod hin anden tørne Og truer otte skib som gaar i Kattegat: 6 De hvege der, som muus, der jagis af en kat. En vinter nord oppaa maa vige dog til side For Hellig Konger, som den icke meer vil lide, Seel deris røgelse den varmer Lufften op; Det tøer, slæd føret gaar og kulden holder trop Or Skonningen i gaar var vinden god i svøbe øye Hid over Øre-sund; Men hand maa snarlig løbe Tilbage udigien, om hand vil age hiem 12 Holt Sund dit øre stift, mens hand gaar sikker frem And siger vel det er en hiertens lyst og glæde, At kiøre udi ring og age udi slæde, Men Januarii Mercurins. Men jeg vil seemig glad paa det vor Herskab kiør afften udi ring for sneen gandske tøer. Dag og udi gaar stod mønstring og mand hørte, vor salverne de gik, og hvor mand tromer rørte Til Majestetens lyst, som skued dette verk; 16 Hver Knegt var, som en Helt og syntis ege-sterk. Erpaa til Fridriksborg gik Kongen tvende dage; Og strax paa stand igien i aften kom tilbage. Til hove, ellers er, kun saare lidet nyt. Vi venter kun, at faa vor vinter fra os flyt. Hans Majestet hand har i Holsten ladet sige, At de, som seenist blev afftakket i hans Rige Maa frilig give an, om dem er skeet for kort, Naar de betaltis aff og maatte reise bort Saa from en Kongejo, at tiene hver maa lyste Hand dem i tienisten slet intet lader bryste, Dejo er fløset og i alting hulden vel, Og giøris over alt ved afsked fulde skel.
Danske Mercurius, 1685-01-01
Hamburg. 12. Tydsland. En Kejserlig Gesant, Grav Berke kom tilbage, Fra Sværig for en dag og fra os tør vel tage Sin affskeed ogsaa snart, og til sin Kejser gaa, At sige, hvor hans sag maa udi norden staa. At Holster-Fyrsten snart vil reise er i raleMen Kundskab om, hvor hen, endnu er udi dvale Dø Januarii Mercurius. Hen til Italien meen somme hand vil gaa Dog hand til Regensborg tør snarist lade staa Berlin 10.
Danske Mercurius, 1685-01-01
Keiserlig Gesant til hove er i vente Og skal, om lykkis vil, en hielp mod Tyrken hente, Paa farten og en Svensk tør hid ad spørgis snart, At giøre Freden sterk og grendse-maalet klart. Lyneborg 9. Et folk er færdig alt, som skal mod Tyrken bryde, Saa snart den føde vaar lar skoven knopper styde Hannover-Fyrsten vil og til Venedig gaa, Ja tør vel heist til Rom sin resse lade staa Regensborg 8. And Venner til gefald vel vilde noget slutte, Som somme lyster et; men maa dog piben putte sekken denne gang. Lad retten hvad den vil, Saa kand ald Christenhed mod Tyrken gaa i spil. Hvor til alt tegner smuk, heryppig høris byde Krigs hielp, som Fyrsterne tilsammen vilde skyde Og giøre magten stor, det staar kon alt paa mad Til disse mange folk, ti mand har tomme fad. De Tyrker midlertid vel synis sig, at bøje Til fred, hvor til vi og vel gierne lod os føje, Om den paa god manner til haande vilde gaa, For det vil os til vaar gaa gruelig hart oppaa. Vien 7. Januarii Mercurius.
Danske Mercurius, 1685-01-01
Vien 7. Vad nytte er det vi Neuheusel hart berende Og maatter vore folk ti Tyrkernejosende, Naargielder, folk og mad i mængde til dem ind De slaer os, naar de vil, bort udi vær og vind. For os har Tekkeli maat atter smøre hæle Skults ham overfalt, saa hand maa atter stæle Sig udi sine næst, dog pukker hand endnu Og vil os tage, naar mindst tænkis, med en tru Paris 3.
Danske Mercurius, 1685-01-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1685-01-01
En Sag med Genua er alt paa gode veje, De sig til ydmyghed begønder alt at nejeDog undis dennem dag, mens denne maanet gaarDer effter har de ej at tro os for et haar. Varskav. Jan.
Danske Mercurius, 1685-01-01
Polen. E Tyrkers Sultan selv, om hand end skulle miste friste Der over heele land, dog vil hand Polen Med en uhørlig magt, at hevne Viens klap GUD raade voris sag alting os synis krap Dog er fortrøstning, at, om vi det vil begiere, At Frankerig vil os en hielp mod hannem bære. Til alle Christen hoff Gesanter ellers gaar Om hielp og vor armee paa fode lovlig staar. Findis hos Christian Geertsøn Bogh, paa Slotsplatzen, hvor de, som lyster, at correspondere sig kand anmælde.
Danske Mercurius, 1685-01-02
Januarii Mercurius. XNNO MERCURIUS SECURIUS. Danmark. Or vinter svipped fort, men svøben var hænde, Hvorfor dens kulde fær dissnarere fik ende: Ret vel, for ellers kom i mangen mave frost Blant fattige, som har kun lider ved og kost Kiøbenhaffn 25. Jan. Afftissilde kom de Teklenborger-Helte; Men modet tør i dag paa somme noget melte, Forsomme faar forlov og resten stikkis hen, Saa deris faner lit henlengis udigien. Monarkens Moder var ret svag paa nogle tide; Til hendis Sundhed dog begynder nu at lide: tyrk Gud, giør hende mæt aff Lykke, Lyst og Aar. Kron hende atter og naar hun til himmels gaar For Kongens rettighed til Slesvig sort, at sverte Ugrundet Skriffter gaar, som leggis tet paa hierte, Hvorfor et sandheds skrifft gaar atter ud paa ny, At give Retten glands og dempe lande-ryTydsland. Heidelberg 22. Os landsens Fyrste var og her en kolde-syge; en strax for lægedom fra hove maatte stryge: Dess tak Ohøje Gud, som giør ej landet svagt Ved landsens styrkis fald; men har paa Fyrsten agt. BeDet Januarii Mercurius.
Danske Mercurius, 1685-01-02
Hamborg 27. Et var saa hedt i stor, at vand ej kunde slukke ed os og Lyneborg; men de i aar vil pukke, Fordi ve haffve sat en Borgmester aff Gid de ej graver os til stød en styrte-grav, Vi Herrer, hvor er nu vor Skyts, hvor til vi heldes Gid vi ej klemmis ind i voris friheds fælde Vi med den gylden Krog vor frihed fiske vil, Dog den kom sikkerst ved et lidet passe-spil. Mand kand et sikker ud aff vore porte kige, For de som ude er maa i arrester vige, Og pladser snappis hen, det gaar os noget nær, Ja, Stadens beste Mænd udfodris til u-færd Hvad hielp, vi Brandenborg og Svendsken der om søge Og, som paa gammel viis paa fremmet alter røge; Før føjler svoren, jo, end baaren det er vist. Vor egensindighed tør giøre arge-list, mand og Skotland. Edenborg 18. VII. Ebeller kline skrifft paa alle Kirke-dørre Nod Regimentet, som ey klinger vel i øre; Men den halvstarrighed giør Kongen meere fast Naar rigets tarne paa ham ne bliffver kast. aler. 6. dige. Am Januarii Mercurius.
Danske Mercurius, 1685-01-02
Frankerig.
Danske Mercurius, 1685-01-02
Paris 20. Hiverni, som Gesant til Dannemark skal fare, g paa vor Kongis tarv og nytte tage vare: Og bliffver Kongen ej til første Blidel bliid Paa Genua, da skeer i hast i kortet spliid.
Danske Mercurius, 1685-01-02
Spanien. Madrit 2. kløer vist nu igien, vi voris flode lave De Genuer til hielp, for Franske dennem ave, For de ey høye knæ, knæ lyder deris navn, De faar vel neje dog og tage dem i favn.
Danske Mercurius, 1685-01-02
Polen. Varskav 19. Anddage holdis her i riget allevegne Og til Rixdagen smuk begynder alt at tegne. Gid kun med Kongen og Felt-Herren vel maa staa, Og Eris æble ej blant Herrer kastis maaZolkien 16. ETarter Gesteri nys i Ukraine gjorde en voris gik saa vel for giesterne forborde, At femten hundred drak sig død veget blod; Det gieste bud det stod er langt fra Jølnin-flod. Paa buxerne vi Kiænd tre kuder vel maa knytte, Lin-tøyet, ellers, snaart faar buxerne til bytte, For de i lærdom og i mandom prøve giør, Og det i meengde op, som tiden effter spørg. Januarii Mercurius. En Møe i Mands habit sit Sværd saa mandig førte, J Viens sidste slag og anden sted saa kiørte Med Tyrken udi ring, at hinde bødis tilRitmesters plads og ald Krigs ære lagdis til Nu først giør hun sig kynt og gid ej længer ride Den høje hest i krig: ret vel, at hun vil side Til rokken udigien, hun ellers gaf et mod Blant qvinderne, saa mænd dem maatte gaa til fodEn anden til Lion i Frankerig lod snøre Sin snøre rem lit op og lit i barmen føre Ud aff en Herre-mand, som kientis ikke ved De tyve-koster, men holt dennem for et sned. Derfor, hvor trind hun var, har hun dog tordet drage Sit sværd og ud for haand ham tage udaff dage. Hun gav ham stød for stød for hendis ære krands Hand brød. dens rette løn, som skiæler saadan kands. talien.
Danske Mercurius, 1685-01-02
Genua 6. J allesteds om hielp mod Frankerige klynke; Ti hand er lige haard i hvad vi hannem bynke: Vi kom til rette om hand nøjedis med lit: Vor friheds ære er ham alt for stor prosit. Findis hos Christian Geeresøn Bogh, paa Slotsplagen.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Februarii Mercurius. ANNO MERCURIUS PRIMUS. Danmarck. Or nyt er lidet, maa mand tiden lidet bie, At flikker sig i skal ind i verket snige Forord de vejes bør, som guld i veje-skaal For hver Poet, som ej gaar uden for sit maal.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Kiøbenhavn. 8. Febr. Or Cölnisk Amvoje, Hr. Lent, i disse Dage Til hove kommen er, men snart igien tilbage Kongens fore gaar, for hand er troet vel Og giør, som trois til sin pligt sit fulde skel.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Vor Kongelige Printz gik til den unge Greve Aff Terlenborg ser fort, for de forleden skreve Ham fra hans Regiment, saa er hand Kongens mand Paa ny og Printzens med, og har, som Oberst, stand Paa sine tienere kand dyden artig skønne Og ved sin dyde-Søn med ære dennem lønne. Blant dem er Mellerum alt General Major. See Kongen, dydenssøn, giør ham for dyden stor. Med Solens milde gandtzfremsender Gud sin naade Til landsens fattige, som karrigligen aade Af deris smuler, for brød-kurven hængte højt Ved Vinteren, som frøss af pungen mangen døit. Paa. Februarii-Mercurius. men. Paa brød, fetal og ved slaer kiøbet alt tilbage, For Søen aabnis og Monarken ej vil tage Af all og kornet told, men heller tolde vil 13. Til kiøbmandskabet, som livs middel bringer til. Hr. Gyldenløv skeer ære: Ans høj Excellens, See landsens ære sees i dag til maaltid være Hos hannem i hans hoff. Gud signe dette lav Med lykker fleer i tal, end bølger paa vort have Londen 6. Febr.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Engeland. H. Landsens Fader, ahl er reist til Himerige Fra Jordens Engeland og vil med Engle sige Sin Ober-Konge lov som hannem setter paa, En ævig Krone, saa hand ævig herske maa Ahl Jubel-fryd paa ny, de Kongelige sæd Har alt en mand igien, som det kand prægtig klæde Jacobus, Due de Jork har rigets Septer fat For mand hos hannem fant ald dydis skønne skat. Hamborg 6. Febr.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Tydskland. Or saa med Lyneborg endnu er ej til ende, For ingen fremmet vil sig meget der i vende Vi faar os passe selv om Keiseren ej vil Og kand og hielpe: saa er venskabs hvæge spil Februarii-Mercurius. II. Vismar. 7.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Brandenborger seis hos Meklenborg at giæste Og, som det fremmet bør, at plejis af det beste, Som huuse kand formaa; men om de længer gaar Og sætter deris kaas, mand snart at vide faar.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Østerrig. Wien J laver hvad vi kand til alt det, som kand høre Til kraftmod Tyrkens sværd, som hand vil blodigt Til vaars i voris liv, det tegner hovsom nok giøre Den ventet tydske hielp giør os en skellig flok.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Frankerig. Ort Folk paa maa og saa staar færdig til at reise, Argaa til Genua, om den vil længer knejse Og ger ej nik for buk med næse dybt paa taa For voris Konge, for de freden nyde maa.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Polen. Dixdagen er endnu u-vis i dette Rige ordi landedage med fortræd tilbage vige: Det seer ret skummelt ud, Muskover høris staa, Med hundret tusind mand, hvo veed hvor de vil gaa Sta Februarii Mercurius. me Venedig. 28. Jan.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Jtalien. tusind Græket vil os saare gierne tienne Kun for det blote brød og Tyrken fra sig gienne, Om vi med Brødet vil dem sende got gevær Og Officerer, som er vandt i feide-færd.
Danske Mercurius, 1685-02-01
For Arta krydser alt en deel af vore Skibe Men arter lykken sig, da vil det gaa i kibe Med denne stæd og fleer: hvor vi for alvor gaar, Er ievnlig lykke for Guds naade med os staar.
Danske Mercurius, 1685-02-01
Genua. 4. Et gaar os noget nær, skal voris Dog sig bøje For Frankerigs Monark af frygt for voris trøje Dog hvad her er en Stad og der en kronet Mand Det giver ære selv, at ære Ober-stand. Constantin
Danske Mercurius, 1685-02-01
Tyrkiet. And vel i sinde har med Polen fred at slutte, Saa mand dissbedre kand mod Kejserdommet rut Ja Sultan lyster selv at faa paa Vien syn, Som farligt blive vil for mangen øje-bryn Vi e i tusind tal, men Millioner tegne Det folk, som samlis her til krigen allevegne. Vi er ej bange meer, men Offen stod sig vel, Vi tør jo hente Guld og mangen Christen træl Findis hos Christian Geertsøn Bogh, paa Slodsplatzen.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Februarii Mercurius. ANNO 1685. MERCURIUS SECUNDUS.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Danmark.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Kiøbenhaffn. 20. Det, dyp pennen dybt udi de græde-kilde, Med forrigs bleege blef skriff det du nødig vilde, Skriff Kongen Moder-løs, skrif Riget forrig til, Ved med-ynks echo ald Europa svare vil. Ach, pennen skyllis hen af forrigs græde-vande: Hvor kand jeg skrifve ynk for vore føde lande. Ach Enke-Dronningen i dag i sit pallas Fant Døden som i tu brød hendis time-glas; Hvorfore hun blef kied af verden og ei vilde Sin Majestete-lyst paa brudigt meere spilde, Men for forgængeligt udvalde Himmelen, Hvor Død og Endeligt faar aldrig foden hen Her savner Kongens huus sin Moder, derfor taare graad, som strømme gaar og landet uden faare Har mist et Ære-lius, hvorfore det er sort alle kroge, det har dødens sverte giort. Sid Rigets Ære-Sool sig dog vil noget skaane Oc skride lidet ud fra forrigs skygge blaane, Saa. Februarii Mercurius. Saa trøstis vi igien, for i hans straale-skin Er dog det same liuss for hver hans dyde-trin Og time-glasset dog gaf hinde tiid at vinde Paa jorden Majestet, som tegnis skal til minde, Og udi himmelen et ævigt regiment, Derfore hun i fred er for i veien sent.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Cavalierer Gvarden, som skal Kongens liv bevare Forøgis daglig med de Helte, som er vare Sex Oberster for nys for den er pregtig stilt: De føre mandom, mod og dyd i deres skilt. Londen 15.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Engeland. Or ny regiering er os saare vel til mode: Kong Jacob Rigerne gaar gladelig til fode, Saa ald den udstand, som har været nogle aar Ved ny forandring snart landflygtig fra os gaar Men den Klenode-Skat er ikke at beskrive, Som Salig Kongen har sig samlet udi live Til en nøds peng, om en nød at bide blev, Det Kongen rigtig til sin Cammer-rente skrev Den Danske Printz Georg næst Kongen tager sæde Og i geheime Raad, som indfød bedis træde, For hand er Kongen dog nu allernæst i blod. Gid hand maa altid fast hos Lykken sette fod Februarii Mercurius. Det Kongelige Lig er alt til roe og hvile Nedlagt i jordens skød, did hen vi alle ile, Hans graveskrifft tegnis bør med Kongelige priis, For hand var mægtig, kiet, mild, naadig, skøn og viis. Mand finder vel betænkt et Parlament at samle At see, om nogen vil endnu i trohed famle: Det tegner meget vel, for GUD udi sin haand Har tegnet Riget og gik Kongen aff sin Aand.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Polen. Warskav. 6. Or heele Konge-hoff, i afftis lod sig finde Her udi voris Stad, og er mand udi sinde At fare iligst fort med det Rixdage-raad, Som paa god fremgang alt en anfang hafver naad.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Frankerig.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Paris, 6. Et tegner smuk til fred, ti Genuer sig føje Og tør vor Konge vel sit hierte lade bøje, Til egteskab i aar og elske Amors spil hvor til alt Riget smukt sit ønske tolde vil.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Tydsland.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Regensborg. 15.
Danske Mercurius, 1685-02-02
And siger Teckely begynder alt at vogne De jage vore folk aff sine land og sogne. Den Sibenborger magt tør hannem rekke haandOg Tyrken skriver sig i mange tal som saand Februarii Mercurius. Vi kand til ald vor magt tre snese tusind regne Med ald den bry oc brask vi samler alle vegne, Det er en deelig magt, Gud giøre hinde sterk Saa tør vel Tyrken faa lit klap og hovet-verk. Strasborg. 26. Er sigis at en Munk har klaget sig af vinde Og slem coliqve-vred; Men der var andet inde Som legte skiule-leeg, det var et drenge par Som mueligt ved Klisteer i hannem sluppet var. Johannem Pave har den hore vildet følge O Sathans hellighed, som synden skulle dølge: Hvor mangen messe og sparlagens munke-kor Er huldet, før det beed og støbte disse mor.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Jtalien. Venedig. 3. Rigs-handelen staar vel, vi altsaa jævnlig klappe Paa Tyrken her og der, hvor vi paa hannem happe: Tre snese tusind mand vi vel paa beene faar Og mange sikker skib at feide med til vaar. Det giøris og behov, hvad vi kand sammen strabe For Tyrken meener hand til sommer ey vil tabe; Gid Polen ikkun vel med Kejseren vil staa, Saa venter vi ved GUD god seer hiem at faa.
Danske Mercurius, 1685-02-02
Churførst af Saxen og Hannover Førsten ere Ankomne i vor stad. Det er os største ære At saadan høye folk, og store Hanser vil Besøge voris stad og see, hvor her staar til. Findis hos Christian Geertsøn Bogh, paa Slodsplatzen.
Danske Mercurius, 1685-03-01
Martii-Mercurius. XX. ANNI688 MERCURIUS SECUDUS. Danmark.
Danske Mercurius, 1685-03-01
Kiøbenhafn 25. Vihænger Guders Post saa sidt med sine Vinge, Som hand forplustret varkkand hand ey mere svinge Hen vinge-stad til frydsee, hvor den slæbis fremHanspose liden lyst for denne sinde hiem at hand forpiosket er aff forrigs regne-taare, Som baade inden lands og vide uden fore Paa hannem hveller, som den største skylle-flod, Saa hand til farten nep kand sette nogen fod. Hand nep for hik og graad kand lade stæmmen høre Om nyt, som falt i gaar, i gaar, naar mand lod føre Vor Konge-Moders lig i allis Moders skød, Hvorfra hun fordum til et Lius for Danmarkbrød. De døde klokker selv medlidenhed lod høre for dette døde fald, som himlene lod giøre, Guds beste Kirke-Mænd til himmels hinde har Ved gudelige Ord om hindis leve-alar. Kongens paa hør selv holt Bispen Herrens tale Om hindis himmel kald og dødis sovedvale, Magister Erdmand og, som kiendte hindis tro Beviste at hun alt var i sin himmel-boDer paa gik Herre-færd, de store Knaber førte Det lig paa Vognen ud og Herre-Mænd de korte Dens Martii-Mereurius. Dens otte heste fort ad gaden fod for fod Hvor Borgerskabet sort med Gvarnisonen stod Betiente Hæders-Mænd om liget fakkelbare For liget kom til hest en vel bemandet skare Aff Gvarders Rytteri, hvor effter Herrer red Med side kapper, som om dennem hængde ned Nest effter liget var det sørgeligst at skue, Hvor sagte Kongen kom i sin Carosse-stue, Hertzug aff Vyrtenberg og Gyldenløve sad For hannem, siden kom en mængde smuk i rad. Cavalier-Gaarden gik om vognen, hvor den korte Den Ridder, Hr. von Knut der hos en svitte førte Aff Kongens gode Mænd, men effter vognen red Af Kongens store Mænd hvis kapper hang og ned Saa korte Printzerne, hos dem i vognen vare Grev Reventlov saa og Hr. Wibe, og en skare Aff Kongens beste Mænd langs effter gjorde troy, Som snart den heele bye i længde naade op Sidst red en Gvarde-flok og der mand liget førte giennem porten ud, da troer jeg mand hørte Ni Stykkers tredings kal til sidste gode nat, sat. Saa søgtis Roskild, hvor det Konge-lig blef Der lagdis Majestet, der lagdis Dyd oc Ære, Guds kirkis hierte-ven, som fattige lod nære: Hun sover alt i Fred til Herren kalder paa Da vi med hinde skal til ævig ære gaa Gra Martii Mercurius. Gra ger st. Ophi Amalia, ald Konge-Dydis Krone Europæ Ære-Speil, de Danskis kronet heer Viis her med hendis størt at kronet folk er leer For den som fordum sad paa Rigets høye trone Var hun en hiertedeel og Dronning kronet kone, Torigers MDe Rog en arve-stammes Re Hvis vext og frugter er det danske OGe-Be Nu svinder hun i smuld for dødens tordentone, dog Siælen for Guds stool maa ære kronet være. Men støven giemmis til Gud danner den igien, At blive Ladne ved Brud og ævig hierte-ven Saa hun et Rigis spir i ævighed skal bære Og herske der udi et ævigt Regiment, Hvis skønhed øyen, sind og øre ei har kient. 30. Martii. dag paa ny igien lod klokkerne sig høre, For Doctor Bartholin til Studen skulle føre En førge-tale om bemælte døde-fald: Den sørge-stemme høyt for allis ørne skiald.
Danske Mercurius, 1685-03-01
Om al veltalenhed kand klekke til at prise En Kongelige dyd, da lod hand artig vise For Rigernis Monark sin konst paa denne tid; Thi talen artig var og sammensat med flid. Hans Martii Mercurius. 31. Mart. Ans Majestet hand lod i gaar til Lolland stande At see, hvor stander til med det og nabo-lande. Landsdommers Skollers huus der secis i naade til, Saa hand paa vejen der i Kiøge giæste vilTydsland.
Danske Mercurius, 1685-03-01
Hamborg 27. Om hønne udi blaar er vi i vilde rede: Jndbyrdis kuuppis vi og effter klammer lede. Om fremmet mellem os skal sætte styre-stang Da fryctis vor u-fær vil gaa i fulde svang.
Danske Mercurius, 1685-03-01
Wien 19. skriver Teckeli har været udi klemme; en, at hand sluppen er kand icke sandhed giemme giennem Skults armee har hand sig slaget ud Hvo der gik aff med hug forkynder første bud. Gid voris magt den var saa mæctig, som ve vilde, Da fik mand styndelig at høre til et gilde: De Tyrker lure, men de lure paa kiøres: Gid lykkis vilde, at de maatte holde pes.
Danske Mercurius, 1685-03-01
Engeland. Londen 16. Et meste nyt her er, er, at mand lader rede Til Konge-kronningen, og mange er tilstæde Aff landets stænder, som her giøre deris eed, Og alle stænderne at fred allene veed. Findis hos Christian Geertsøn Bogh. paa Slotsplagen.
Danske Mercurius, 1685-04-01
Aprilis Mercurius. ANNO MERCURIUS PRIUS. XV. April. danmark. Ttelle vel til fem lar Dannemark sig kiende, Ja! femten naar den tar sin Rime-stok i hænde, Og primer udi dag paa femtende April Som trykkis aff med rødt udi Calender-stiil, Fordi Kong Christian den Femte saa ved tide Omaaret frem til dags i verden maatte skride, At blive Danmarks priis og herligheds glands Hvis skin sig hæver, som vor Paaske-Sool i dands. Retfærdighedens Sool, havtak, at du lod komme Riget dette lius at føre dine domme Kirker, Domhuus, ja, at føre Rættens sværd færd. Ret, som en Dannis Helt i Fred og Feide Den tid, hvor paa os GUd lod timis denne lykke, Bør mand med Ophir-guld paa navnet ævig smykke jeg denne glæde dag ald held tilegne vil, Dersom der ere helds og uhelds dage til. Ol GUOholt liuset selff paa ærens lyse-krone. Jndtil du flytter det for ævighedens throne, Ach lad det brende ud i Velstand Fryd og Fred, Ja lad det, som en Sool sidst hos dig finde sted. Stert. Aprilis Mercurius. Bornholm 6. Terk strand vagt om og har vor vinter ladet giøre, Det voris næring digt har neved udi øre, Saa alting hid til dis har været noget dyrt: Fem skib har vinter-vær her og til grunde styrt. Von Hatten, Commendant og Amtmand her tillige Har faat aff døden pas og fra os maatte vige, Det høye Hammers huus oc klippe græde maa, Ti manden, som et field i feide kunde staa Christiansøe 5. Eg før var, som en Ert, Ertholmen de mig kalte, Du er jeg voxen hvi og kand i søen valte For navnet det er stort og for min Commendant Er skønne Cusceron, som er til verket vant.
Danske Mercurius, 1685-04-01
Kiøbenhavn 8.
Danske Mercurius, 1685-04-01
En Greve aff Roy her hid fra Frankerige Erkommen udigien og sees til hove stige, Som store General, hand Folket skuer og Vi ellers elsker Fred og veed aff intet tog. Tydsland. Hamborg 9.
Danske Mercurius, 1685-04-01
J straffer U-dyd og aff allerstørste evne Paa stridigheder og forvirring mueligst jevne Med Aprilis Mercurius. Med Naboe-Herrer alt paa gode veje gaar, Saa Freden bliffver vel i rolighed i aar.
Danske Mercurius, 1685-04-01
Berlin 5. Hur-Fyrsten drager ynk og lar sig gaa til Mode, At Schlester saa hart nedstødis under fode At kysse Pavens tær, hand skriver Fyrster til, At de paa deris Fred at megle hielpe vil. Cöln 6. Hur-Cølner-Fyrsten lar sig mod os noget milde Ved storis megling, saa det ikke seer saa ilde Til fred, som førre, naar som vinteren var graa; Men mand kand sikker folk mod Tyrken lade gaa Flanderen. Gent 4. xmyden og Cortrycht omsider langt om længe Af Franske er forlat; men svart med vinger hænge For Franske Hanen dem harkuet digt i vraa, Og tvungen Lydighed var tung at bære paa. Lintz 5. Lt voris verk det staar paa krigen fort at sætte, Og haabis vi der med at komme smukt til rette, Armeen samlis smuk og gaar ad Unger-land Men rystning foer og mad gaar ned med Donav vand. Po Aprilis Mercurius.