Viborger Samler, 1847-07-20
Paris, den 13de Juli. Teste har to Gange forsøgt paa at tage sig af Dage. Det første Skud feilede, ved det andet Skud trængte Kuglen ikke ind, enten fordi Teste havde ladet Pistolen slet, eller, hvilket er sandsynligere, fordi han har presset Løbet for tæt paa Brystet. Han erholdt en stærk Contusion i den venstre Side. Knaldet var stærkt. Man trængte strax ind i Værelset, hvor man fandt Teste svømmende i sit Blod. Trods hans Modstand blev han forbundet. Han er nu stillet under stærk Bevogtning. Man siger, at hans Søn, - den eneste Besøger, der tilstodes Faderen - har leveret ham Pistolerne. Dette attenterede Selvmord er at ansee som en Følge af de Meddelelser, som Pairsretten erholdt i Slutningen af Gaarsdagens Møde. Vexelagenten Goubie havde erklæret, at han for Pellapra havde kjøbt 94000 Fres i Skatkammerbeviser - netop til en Tid, der falder sammen med Mineconcessionen. Det oplystes tillige, at en lignende Sum var anlagt under Navnet T. Endnu protesterede Teste, men Præsidenten lod strax anstille Undersøgelser i Skatamtet. Resultatet heraf var: at Pellapra havde den 2den Marts 1843 kjøbt for en Sum af 94000 Fres, fire Skatkammerbeviser, der skulde betales den 12te Septbr., og at samme Dag Ministerens Søn - Charles Teste - har anlagt denne Sum af 95000 Fres. (94000 Fres med løbende Renter) paa sit Navn i Skatkammerbeviser. Denne Meddelelse gjorde et overordentligt Jndtryk, og Teste skal, da Gaarsmødet sluttedes, have udbrudt: "Jeg er en forloren Mand!" – J Pairsrettens Møde idag berettedes Teste's Selvmorderforsøg; derefter oplæstes et af ham til Cantsleren adresseret Brev, hvori Teste renoncerer, efter hvad der var bragt frem forDagens Lys, paa ethvert Forsvar, anraaber Retten om at skaane ham for oftere at fremstilles for Skranken, og underkaster sig forud enhver Domfældelse for den eneste Svaghed, hvori han i hele sit Liv har gjort sig skyldig, og for hvilken han nu lider saa frygteligt; hans Nærværelse var aldeles unyttig for Opdagelsen af Sandheden, og kun ved physisk Magt og ved voldsom Betvingelse af hans Modstand kunde man faae ham til at fremstille sig. Derefter tog Generalprocurator Deelangle Ordet. "De Anklagedes Brøde", sagde han, var godtgjort ved egne Udsagn og ved de af dem tilveiebragte Actstykker. En stor Forbrydelse var begaaet; Sonen maatte være streng; det forlangte Folket med Ret; der maatte gives Embedsmændene et afskrækkende Exempel; der maatte opstilles et afskrækkende Exempel for de Jndivider, der vilde drage Fordeel af hines Svaghed. General Cubieres maatte rammes af Lovens hele Strenghed; han maatte udelukkes af Hæren, som han havde vanæret; han maatte udstødes af Pairiet, som han havde besudlet. En Deel af sin Straf havde han imidlertid lidt i den Angst og ydmygelse, han havde følt siden Aaret 1843 ved at see sig stedse paa ny truet af saadant et Menneske, som Parmentier var, med Anklage for Bedrageri. Hvad Hr. Teste angaaer, da har jeg, efter hvad der er oplæst, ikke Mod til at udmaale den Afgrund, i hvilken han har ladet sig drage, ned." Parmentier og Pellapra behandles af Desangle paa den Maade, som deres Nederdrægtighed fortjener. Cubieres's Forsvarer, Baroche, lagde særdeles Vægt paa den Omstændighed, at Cubieres i hele dette Anliggende kunhavde været et Redskab i Andres Hænder; at – saafremt Teste havde udført sin Fortvivlelses=Handling - da vilde hans Blod ikke være kommet over Cubieres, der lige indtil det sidste Øieblik havde villet redde og skaane Testes Navn, men over den Mand, der, tilskyndt af umættelig Havesyge og den laveste Hevngierrighed havde styrtet 3 Familier i et saa bundløst Svælg. Han sluttede med at erindre om Generalens Fortjenester, som Kriger, Testes Forsvarer, Benoit, tog nu Ordet. Han erindrede om Testes lange, ærefulde Bane som Advocat, Statsmand og Dommer; han henledede Dommernes Opmærksomhed derpaa, at han (Teste) endog i dette Øieblik ikke tænkte paa sig selv, men paa sin Søn og paa det Bestemteste erklærede, at Sønnen ikke havde vidst Noget og Faderens Skridt. Han sluttede med Bossuets Ord: Erindrer Eder, at Barmhiertighed er Retfærdighedens Barn". (Posten afgik.)¬