Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-01-03
Den schweinerske Regjering har i dette Aar ikke viist den samme Energie, som ifjor, men Omstændighederne have ogsaa været vanskeligere og Schweitzes Ret ikke saa afgjort, som dengang. Det slet overlagte og endnu slettere udførte Forsøg, som italienske, tydske og pohlske Flygtninger i Begyndelsen af Februar fra Schweitz af gjorde paa at tilveiebringe en Revolution for det Første i Savoyen, paadrog det Land, der gjestfrit havde optaget dem i sit Skjød, alvorlige Ubehageligheder. Jkke blot undgik Kantonerne Gens og Waadt kun med Nød den Revolution, hvormed hiin Begivenhed ogsaa truede dem; men de tydske og italienske Nabomagter, i Forbindelse med Rusland, fordrede gjentagne Gange og i et stedse meere truende Sprog, at alle Deeltagerne i Toget skulde bortvises fra Republikens Gebeet, en Fordring, som den dirigerende Kanton, Jurich, endelig saae sig nødt til at indrømme, hvilken Eftergivenhed, uagtet al Modstræben af enkelte Kantoner og overhoved af det liberale Partie, bifaldtes af den kort derpaa indkaldte Landdag. De nye Klager, hvortil Foreninger af tydske Haandværkere i Bern gave Anledning, tilfredsstilledes, da denne KantonsRegjering endelig beqvemmede sig til at forbyde dem. Jtalien har befundet sig i en roligere Tilstand, end i de nærmest foregaaende Aar. Ramorinos og hans Medforbundnes Tog til Savoyen havde ingen andre Følger, end at forøge Regjeringernes Mistænkelighed imod den revolutionære Propaganda; men da det aldeles ingen Understøttelse fandt i Landet selv, har der dog ikke været Leilighed til en Fornyelse af forrige Aars blodige Executioner. Om Neapels Konge nærede man længe det Haab, at han vilde laane Tidens Fordringer Øre; men offentlige og bestemte Forsikkringer om, at han ansaae det for sin første Pligt, at bevare alle Tronens Rettigheder, tilintetgjorde snart denne Vildfarelse. Ogsaa Tydskland har i dette Aar nydt en større Rolighed, end der siden Juli-Revolutionen er blevet det til Deel; dog har det ikke manglet paa Tegn og Vink, der røbe den skjulte Gjæring i Gemytterne. Staden Frankfurt oplevede den 3 Mai en Gjentagelse af de blodige Scener, der forefaldt her den 3 April i forrige Aar. Dog syntes Attentatet iaar ikke at staae i Forbindelse med større Planer, men kun at have havt nogle politiske Fangers Befrielse til Hensigt. Forholdet imellem Regjeringerne og Stænderne i de forskjellige tydske Stater have i det Hele ogsaa været fredeligere, end i forrige Aar, og gav Oppositionen i den hessen darmstadtske Stændeforsamling Regjeringen Anledning til at ophæve den med Bebreidelser, saa var den baierske saameget føieligere. Jøvrigt er dette i de tydske Stater saa delikate og i mange Punkter vaklende Forhold bleven nærmere bestemt ved Minister-Kongressens Beslutning om Oprettelsen af en Voldgiftsret, der skal afgjøre alle Tvistigheder imellem Fyrster og Stænder, naar de stridende Parter paa ingen anden Maade kunne enes, og hvis Domme ved Execution af Forbundet skulle sættes i Kraft; dog hjemler denne Lov Stænderne kun den Ret, at vælge sin Part af Voldgiftsmændene iblandt de af Fyrsterne udnævnte Kandidater. Hvad den almindelige Hensigt med Konferentsen i Wien, der samledes i Begyndelsen af Aaret, har været, kan vel ikke være nogen Hemmelighed for den, der betænker Forbundets indre Forfatning og Stilling til Udlandet; men over de enkelte Bestemmelser hviler Sløret des tættere, og næst den omtalte Voldgiftsret, ere kun de der fastsatte almindelige Love for Boghandelen i Tydskland blevne bekjendtgjorte. Endskjøndt kun meget lidet bliver Verden bekjendt om Østerrigs og Preussens indre Tilstand, fornam Man dog i det henvundne Aar enkelte Yttringer af det Slags, som Man ikke er vant til at høre fra disse Lande. J Siebenburgen forefaldt urolige Optrin, og Ønsket og Landstændernes Jndkaldelse blev der saa almindeligt, at Regjeringen endelig gav efter derfor. Derhinske og Vestphalske Provindsialstænders Forestilling om, ved Jndrettelsen af en almindelig Rigsrepræsentation at indfrie det kongelige Løvte, har kun givet visse Blade Anledning til at klage over deres utidige Paatrængenhed. Begge Magters udvortes Politik er uforandret den samme. Østerrig har med Fasthed vedligeholdt sit konservative System, og Preussen har knyttet, sin allerede nøie Forbindelse med Rusland endnu fastere, hvilket især viste sig ved det stedse tiltagende personlige Venskab imellem begge Landes Regentfamilier, hvorpaa den russiske Keisers og Gemalindes Besøg i Berlin afgav et nyt Beviis, og ved den fra Preussen afsendte Deputation af gamle Krigere, som bivaanede Jndvielsen af Alexanderstøtten i St. Petersburg, hvilket var et af de flere Midler, hvorved Man i den senere Tid stræber at knytte et Slags Venskab imellem begge Staters Armeer. Øre.