Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1841-09-10
Fra Randers skrives: Som det hedder til Hesteavlens Fremme, men efter Mængdens Mening, formedelst den næsten totale Mangel paa Concurrence, saa godt som til ingen Nytte." blev her den 6te afholdt Væddeløb der continuere den 3de. De vare degunstigede af et særdeles smukt Veir, der ogsaa havde lokkegen stor Deel Tilskuere ud paa Banen. J første Løb tog Hertugen af Augustenborgs Eugenia de 400 Rbd., og Hr. Fischers Darius 200 Rbd. Skjøndt Sidste kom hinkende til Maalet, var den dog heldig nok til ikke at blive distanceret, idet den hertugelige Jocke havde den Opmærksomhed at die og tage sin Cammerat med. J det andet Løb, der var ret vakkert, deeltoge 6 Concurrenter. Hr. Ridtmester v. Jacobsens Comma tog de 300 Rbd., og Hr. Proprietair Pinds røde Hingst fra Krannestrup 100 Rbd. J det tredie Løb slap Hertugen af Angustenborgs Fuldblødshoppe planary nemt til de 600 Rbd, da den var aldeles ene om Buddet; den gik altsaa blot Banen rundt, som det heder; men hilsedes ved Opløbet med en gjennemtrængende Piccole. Sidste Løb, om en af Deres kongl. Høibeheder Prinds Frederik Ferdinand og Prindsesse Caroline udsat Poeal, var atter ret interessant, da dog fire Heste concurrerede dertil. Hertugens Eu genis gik af med Seieren. Saaledes endtes denne første Væddeløbsdag. - Den 3de opførtes anden og sidste Act af Forestillingen paa Væddelødsbane for iaar, Uagtet Veiret i Førstningen truede med Regn, havde Publicum indfundet sig i talrig Mængde og syntes strax fra Begyndelsen af at være i en Stemning fra Scenerne den 6te, der paa een eller anden Maade maatte skaffe sig Luft. 3 første Løb om Kongeprisen 300 Rbd. og anden Præmie 300 Rbd. underholdt Hr. Fischer fra Augustenborg med sine 2 Hingster Hasselburg og the Cryer og Hertugen med sin aldeles lamme Furhoppe Plenary Publicum paa det bedste. Da Førstnævnte næmlig ikke kunde vinde begge Præmier, med mindre der var en tredie Concurent, blev Hertugens Hest med megen Møie trukken til Udgangsstedet for Løbet, hvor Jo keien, der forresten ikke engang var i fuldstændig Ridedragt, steeg op, men ogsaa blev, overladende Hr. Fischer Concurrencen med sig selv. Publicum, som imidlertid var dum nok til ikke at finde hele dette Arrangement for moersomt, ledsagede Hr. Fischers seirende Heste under Opløbet med en stærk Piben, der vedvarede i flere Minutter. Et, uden Tvivl ironisk Hurraraab af en Klynge Mennesker blev af Hr. Fischer, staaende paa den for Dommeren bestemte Forhøining, besvaret ved gjentagne Gange at tage Hatten af. Da Hr. Fischer saaledes indirecte havde erklæret sig selv for Hovedpersonen, og Publicum havde faaet en bestemt Mand at holde sig til, tiltog Pibningen og Larmen i den Grad, at Hr. Fischer, der nu havde faaet sine 1,100 Rbd., sagde Tak for denne Gang og i al Hast forlød Valdpladsen under almindelig Piben. Andet og tredie Løb tilende bragdes nu under levende Acclamationer fra Publicums Side saaledes, at i Bøndeløbet (heats) Gaarmand J. Pedersen af Grumstrup tog første Præmie, 400 Rbd. r. Sv.) og Gaardmand N. Christensen, af Jngerslev anden Præmie (10 Rbd. r. S.), og i 3die Løb (Prinds Frederik Carl Christians Løb) Proprietair Pind til Krandestrup tog første Præmie, ( af Jndsatsen og 100 Rbd.) samt Gaardmand N. Christensen af Jngerslev anden Præmie: 1/2 af Jndsatsen c: 13 Rbd. 2 Mk. Hvorledes Løbene den 6te og 3de de, have givet Publicum Anledning til engang tydeligt at yttre sin Misfornøielse med Væddeløbene i den nuværende Skikkelse, for Meddeleren. roligt overlade endog til denledende Committees Bedømmelse, og tillader han sig at slutte denne Beretning med at fremstille den Scene, der nu paafulge te. - Efter at Løbene var tilende, blev først største Deelen af de Forsamlede tilbage paa Pladsen, Grunden hertil var næmlig, at et, vi ville troe, blot uforsigtigt og ikke saa ilde meent Udtryk af et af Committeens Medlemmer, Hr. Ridtmester v. Friis, hvorved han næmlig han nemlig havde betegnet det ved første Lød stedfundne Optrin som, Drengestreger, i den Grad havde indigneret derherved Fornærmede, at de med Bestemthed, men vistnok ikke paa en ganske passende Maade, fordrede af Hr. Ritmesteren, at han skulde træde frem, naturligviis for at afgive en Erklæring med Hensyn til de af ham brugte Yttringer. Da han tovede med at opfylde denne Fordring, og Folket ikke syntes villige til at forlade Pladsen, indtraf den Mærkelighed, (foranlediget af hvem skal Meddeleren ikke sige) at de til Ordens Vedligeholdelse beordrede Dragoner vendte deres Heste mod de Tilstedeværende, tilsyneladende for at drive dem fra hinanden. En saadan, som det synes, aldeles nødvendig, og ved de Tilstedeværendes Opførsel heller ikke motiveret fremfærd, maatte naturligviis vække almindelig Forbittrelse: det var derfor ogsaa en almindelig Beslutning ikke at vige for den militaire Magt. Følgen blev, at Dragonerne, uvisse om, Hvad de skulle gjøre, paa den tilstedeværende Politimesters Opfordring, og Mængdens gjentagne Raab: "Sablen i Skeden og, det strax," trak sig noget tilbage. Hr. Ridtmesteren besteeg nu Tribunen, og forstod ved et roligt og værdigt Foredrag at stille den stedfundne Bevægelse. Dette er i Korthed hvad der tildrog sig. Denne, i sig selv, ikke vigtige Tildragelse giver imidlertid rigeligt Stof til Betragtninger. Den viser, og det er glædeligt, at Borgernes og Bondens Selvbevidsthed er saaledes vakt, at disse Stænder her hos os ikke længere taale en tilsidesættende Behandling af Høierestaaende, og at Fortidens uværdige Underdanighed for disse er tabt, de fordre nu, at en paa Agtelse grundet Høflighed skal saavel ydes imod, som fordres af dem. Men en anden, ikke mindre glædelig Omstændighed et det, at de Samme, der med Fasthed paastaae deres Ret, ere ligesaa modtagelige for en med Grunde ledsaget Forklaring. - Sluttelig bemærkes, at der i Beretningen om Væddeløbene her i Mandags har indsnegetsig den Urigtighed, at det ikke var Hertugens af Augustenborgs Plenary, men Hr. Fischers Hasselburg, der tog de 600 Rbd. ved at spadsere Banen rundt. Nogle ville mene, at denne Forverling egentlig ikke har stort at betyde.