Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-03-15
Følgende Tildragelse afgiver i denne Tid Stof til megen Omtale. For en 89 Aar siden afbrændte i Landsbyen Raubjerg, 1 1/2 Miil vesten for Aabenraa, tvende Steder, ved hvilken Leilighed en gammel Mand fandt sin Død i Luerne. De optagne Brand forhør gave intet Resultat. Senere, for omtrent 25 Aar siden, fandt man i en Krat ved Hopdrup et Liig i forraadnet Tilstand. Kun saameget var kjendeligt, at den Døde var en Sømand, der kort i Forveien var kommen igjennem Aabenraa. Ogsaa her ledede Undersøgelserne til intet Facit. - Nu er der nylig indtruffen en officiel Skrivelse fra Rendsborg til Aabenraa Amthuus, hvori det meldes, at en derværende Fæstningsslave, Peder Chr. Christensen fra Rørkiær, i sin Sygdom havde forlangt Præsten til sig, og skriftet for denne, at han baade havde sat Jld paa de omtalte Gaarde i Raubjerg som ogsaa myrdet hiin Sømand. Den første Forbrydelse skal være foranlediget af Hevngierrighed, fordi man havde negtet ham Huusly om Natten. Sømandens Drab var derimod et Rovmord, da han udførte det for at fratage ham de Penge, han havde hos sig. Med disse, efter Sigende 17 Rd. Kour., vendte han tilbage til Aabenraa. (Aab. Ugb.)"Jtzehoer Wochenblatt" leverer en Beskrivelse over et nyligen i Slesvig forevist Automat Kabinet, hvor især 3 Automater findes, hvis Præstationer isandhed ere beundringsværdige, dersom Beskrivelsen ellers er paalidelig, hvad den dog synes at være. Disse 3 Automater ere forfærdigede omtrent for 100 Aar siden af Mekanikeren J. Droz & Søn. Den første Figur i dette Kløverblad er en ung tilsyneladende 13 til 14 aarig Klaveerspillerinde, der spiller 5 Arier, naturligviis i hiin Tids Smag, paa et Klaveer, hvis Toner ligne Orgelets. Efter at Fjedderen er optrukken bevæge Øine, Hoved og Lemmer sig, ogsaa Barmen bevæger sig, som om hun var bleven besjælet af en varm Livsaande, hun bukker og hendes Spil begynder, idet Fingrene virkeligen nedtrykke Tasterne, og selv hendes Hænder forandre Stilling under Spillet; ved Slutningen af hver Arie gjør hun en lille Bøining og ved Slutningen af hendes Spil hilser hun Publikum til begge Sider. Hendes Bevægelser ere saa mangfoldige og afvexlende, at det synes utroligt at en blot Mekanisme kan frembringe dem. Efter denne musikalske Pige viser en allerkjæreste Dreng sin Færdighed i Skrivekunsten; han forærer enhver Besøgende et lille Erindringsblad, hvorpaa han skriver: "Gedenken meiner. Automat DrozEfter at have dyppet sin Pen i Blækhuset, efterseet ved at bøie Hovedet og see paa Pennen, om den er for fuld, slaaer han det overflødige Blæk af og skriver da hvad man behager at diktere ham, med Tryk= og Haarstreger og glemmer ikke den mindste Prik eller Tøddel. Den menneskelige Opfatningsgave ved Diktering erstattes ved en Mekanisme, en Viser, hvormed man peger paa de paa en Skive anbragte Bogstaver. Men den beundringsværdigste af disse Automater er en ung Tegner, hvis Præstationer ere de fuldkomneste. Han tegner 5 Gienstande, et meget lignende Portræt af Ludvig XIV, en lille Hund, Portræter af det engelske Kongevar Georg lil og Charlotte, samt en lille Amor paa en Triumfvogn, trukken af en Sommerfugl. Disse Tegninger ere ingenlunde maadeligt udførte, tvertimod de ere som hentryllede paa Papiret med en Mesterhaands Sikkerhed og Nøiagtighed. Midt under Tegningen standser han, holder Blyantet til Siden, og synes at betænke sig; hans Øine synes da nøie at oversee Alt, han schatterer den henkastede Skizze og puster af og til paa Tegningen for at rense den for Blyant stov. Til Slutning forbedrer han hist og her en og anden Smaating paa Tegningen, og dermed er hans kunstige Tilværelse tilende.