Viborger Samler, 1789-01-05
Fra Thronen indtil Hytterne Vi ønske hver Velsignelse, Ja alt hvad Got enhver attraaet, Maae skienkes ham i dette Aar!! Haab og Frygt, disse tvende Lidenskaber, som i alle Omstændigheder og under enhver Lykkens Afverling pleie vexelviis at beherske det menneskelige Hierte, regiere nu i disse Tider begge paa een Gang og næsten med lige Magt over Nordens Jndbyggere, og det er heel tvivlsomt, hvilken af dem tilsidst vil beholde Overvægten - Længe hvilede det dræbende Sværd ubrugt af det danske Folk, som i Rolighed og Venskab med sine Naboer søgte en varig Kilde til sin sande Velfærd - færd - Videnskaber, Handel og Velstand toge herved dagligen til, ja de opnaaede en Høide, hvorved de giorde den fromme Frideriks og hans værdige Søns Regiering til Danmarks Velstands Dage - Alt dette var Fredens herlige Følger; det var Kongernes Velgierninger under den Høiestes Bestyrelse, som med faderlig Omhue søgte at vedligeholde den -Men naar saae man de jordiske Lyksaligheder evige, naar kiendte man varigt Venskab imellem alle Jordens Nationer, naar følte vel Menneskene en uafbrudt Freds fortræflige Virkninger paa Landenes indvortes Velstand, Ei oplevede nogen saa lykkelige Tider, aldrig har endnu den herlige Grundsætning, at Freden er det største Middel til at befordre Staternes sande Velfærd, aldrig har den endnu udbredet sig til alle Regenteres Kundskab, eller og man maae tilstaae, at en stor Deel af dem ikke følge dette Princip, naar de arbeide paa deres Rigers Lyksalighed; thi altid har man sørgelige Krigs Tidender, snart i hiin Verdens Deel, snart i denne, snart imellem de fiernere Stater, snart imellem vore Naboer, kort en almindelig Fred er, som Erfarenhed lærer, et uopnaaeligt Gode. Endog vort Fædreneland indvikles, uagtet alle vor Monark faderlige Bestræbelser, i Krigens Uroligheder, og vi har i det afvigte Aar erfaret Prøver paa de Bekymringer, som ere dermed forbundne, endskiønt vi ikkun have kriget til vore Bundforvandtes Forsvar, og med Ære endet den første Strid - Men see vi ind i det nu begyndte Aar, og overveie vi de Skjebner, som der efter menneskelige Formodninger ville møde os, da gives os intet Haab om saa mild en Ende paa Krigens Besværligheder, især om fremmede Magter ville, som man ei uden Grund befrygte, blande sig i Nordens Stridigheder - Dog Forsynet har i saamange Aarhundrede viist saa megen Naade imod Danmarks Jndbyggere, at vi billigen haabe dets beskiermende Varetægt ogsaa i disse befrygtelig Uroligheder, og Himlen har undt os en Regent, hvis eneste Bestræbelse er at giøre sig æret af alle ved sin sin Kierlighed til Fædrenelandet og elsket ved sin Omsørfor sine Undersaatters sande Lyksalighed. Ogsaa vi frygte billigen, at Læserne maatte i Særdeleshed i Slutningen af det forbigangne Aar ikke have været saa meget underholdte ved vores Samler, som vi gierne ønskede, da adskillige af det Sælskab, som havde lovet at indsende os læseværdige Stykker til at indrykkes deri, have ved een og anden Hindring været afholdne fra at opfylde dette vores Ønske Vi ville imidlertid af alle Kræfter bestræbe os for at oprette dette i denne nye Aargang, udbedende os, som forhen, villige Hielpere og talrige Læsere; hvornæst vi tilønske dem alle Himlens overflødige Velsignelse i det nye Aar.