Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1822-09-24
(Fortsættelse af Anviisningen til Vandingssteders Anlæggelse, see Nr. 126.) Tegller behøves ligefrem ikke, men blot seigt Leer, der ved Bankning vil blive en fast, tæt Masse. Saasnart dette Arbeide vedbørligen er gjort, dækkes hele Leeroversladen, omtrent en Fod tykt, med Kalk, fiint Gruus, Steenbrokker, eller Kridestumper, at Qvæget ikke skal gjøre Skade ved at træde derpaa. Det er nødvendigt at anmærke, at man ikke maa tage store Steen, da de komme let aflave under Qvægets Trin, de kunne ogsaa let blive pressede ind i, eller igjennem Leerlaget, eller rulle ned til Bunden af Dammen, og i alle disse Tilfælde staaer Leer og Kalklagene Fare for at gjennembrydes, og Vandet at synke i Jorden. Undertiden dækkes Leeret med Græstørv hvoraf Græssiden vendes nedad, som en Støtte for Gruset, for at det dækkende Lag ikke behøver at gjøres saa tykt, eller man lægger adskillige Tommer tyk almindelig Jord ovenpaa dem, eller lige paa Leret uden Græstørv, hvor der kan være knap Forraad af Gruus eller deslige Materialier, hvorved ligeledes meget kan spares. Efterat Leret er bleven godt stampet, væde nogle Arbeidere Overfladen deraf, og sætte Sviin eller Faar i lang Tid i Fold derpaa; da deres Træden er befunden god til at faae den tættere. Nogle tage, istedetfor at bruge lædsket Kalk, god Muurkalk, af Kalk og Sand godt arbeidet i hinanden, og dække Overfladen dermed omtrent en Tomme tykt, naar dette skeer, omhyggeligt, ansees det for den virksomste Maade til at tætne Bunden; men Muurkalken vil gjerne revne, inden Leret kommer derpaa, hvilket man omhyggelig maa vogte sig for. Der er anlagt Damme, hvor en MuurkalksBeklædning er lagt ovenpaa Leret, saavelsom under det, hvilket turde være det allerfuldkomneste; men hvor Kalken, er dyr forøges Udgivterne derved betydeligt. Den bedste Aarstid til at anlægge slige Damme ansees Høsten for at være, da de paa denne Aarstid snarest kunne fyldes med Vand, og det vandtætte Lag da er mindst udsat for at revne. Skulde Veirliget falde i Tørke paa den Tid de ere færdige, vil det være godt at dække Overfladen med Halm eller Strøelse, at den ikke skal revne. Vandingstederne, anlægges almindeligen ved Foden af en Skraaning, hvorefter stærk Regn et lidet Vandløb kan ledes derned fra en Vei, eller fra anden fast Overflade, men mange ere anlagte uden, eller dog med megen liden Hielp til Fylding, da man har fundet, at den Regn, som falder i Dammen, i Almindelighed er nok til at forsyne den med Vand, naar den een Gang er fyldt. Da det er ønskeligt at faae dem fyldte saasnart muligt, efterat de ere færdige, samler man ofte Snee og Dynger op i dem, om muligt i stor Mængde første Vintet efterat de ere anlagte. Et Vandingsted 60 Fod i Gjennemsnit, med 6 Fods Dybde, vil holde over 700 Oxhoveder Vand, et paa 45 Fod, 5 Fod dybt, henved 400 Oxhoveder. Mange Aars Erfaring og den almindelige Brug af disse Vandinger i de Egne af Engelland, hvor de ere anlagte, har viist, at de, omhyggeligen gjorte, holde Vandet saa godt, bevare det saa reent, naar Qvæget ikke gjør det skident ved at trampe deri, og ere anvendelige ved saa mange Leiligheder, at de ikke for eftertrykke ligen kunne anbefales paa alle slige Beliggenheder, hvor man har Vandmangel, eller paa alle andre Steder, hvor Vandet ikke er godt, de ere ligeledes anvendelige paa tørre Bakker, Sandbanker og Heder, der ere uden Vand, saavelsom i hver Moseegn, hvor der vel er for meget, men brakket og usundt Vand.