Berlingske Tidende, 1822-01-14
Af Hs. Durchlautighed den regierende Hertug til AnhaltCothen, og Af Hs. Durchlautighed den regierende Hertug til Anhalt-Dessan, den geheime Hofraad Ernst Ludvig Casimir Albrecht Reich, og af den høie Senat for den frie Hanse-Stad Hamburg, Senaror Christian Nicolas Pehmøller, blevne udnævnede til befuldmægtigede Commissarier, som, efter at have udvexlet deres i god og tilbørlig Form befundne Fuldmagter, ere komme overeens om følgende Bestemmelser. Art. 1. Skibsfarten paa Eldstrømmen skal derfra, hvor denne Flod bliver seilbar indtil det aabne Hav, og omvendt fra det aabne Hav (saavel ovad som nedad) med Hensyn paa Handelen, være aldeles fri. Dog bliver Skibsfarten fra een Stat paa Bredden, til den at den (Cabotage) langs ad hele Stømmen, udelukkende forbeholder disse Staters Undersaattere. Hderimod tør Jngen unddrage sig for de Bestemmelser, som angalende Handel og Skibsfart indeholdes i nærværende Convention. Art. 2. Alle udelukkende Berettigelser til at drive Fragtfart paa Elben eller Begunstigelser, fremkomne af saadanne Privilegier, der hidtil traatte have været forundt Skipperlauge eller andre Corporation er og Jndividuer, ere herved aldeles hævede, og saadanne Berettigelser skulle heller ikke for Fremtiden meddeles Nogen. dog vedkommer den almindelige Skibsfarts-Anordning, ikke Færger eller andre Foranstaltninger til at sætte over fra een Bred til den modsatte. Ligesaalidet er den de Skippere og deres Haandtering vedkom mede, hvis Fart blot indskrænker sig til deres egen Landsherres Se et, og som ifølge den Skibsfartspolitie, hvilken enhver Stat, i Lo holle til sit Herredømme over Strømmen, udøver, allene staae unde Øvrigheden af det Land, hvor de drive deres Haandtering. Art. 3. All: hidtil ved Elben bestaaende Stapel- og Pligt-Omladnings Rettigheder ere herved uden Undtagelse for stedse hævede, og i Freutiden kan desaarsag inge i Skipper blive tvungen til, imod den næt være 2de Overeenskomst Bestemmelser, og mod sin Villie at lad Art. 4. Ud velsen af Skibsfarten paa Elden er Enhver tilstedt, som, for ud aller om. syneter er dertil skikkede Fartøier, har af sin Landsøvrighed efter fornt gangen Undersøgelse erholdt Tilladelse dertil. Enhver Legiering vil gride til de nødvendige Forholdsregler for at for ikkre sig om deres Duelighed som den tilsteder Skibsfarter, paa Elben. Tilladelsesbeviset (Patentet) som hertil udfærdiges for Skipperen af hans kands Øvrighed, giennem de dertil beskikkede Authorietter, giver ham Rettighed til at udøve Skibsfart paa den hele 15 rækning fra Melnik til det aabne Hav, eller fra det aabne Hav til Melik. Ligesom det ogsaa forstaaes af sig selv, at Skippere og Fartøier som seile fra Elben ud i Havet eller omvendt, maae have 1 Egenskaber som udfordres til Søefarter. It un den Stat, paa hvis Gebeet en Skipper boer, har Ret til igjen at till agetage det ham eengang meddeelte Skipperpatent. Demie Bestemmelse udelukker dog ikke andre Staters Ret til at drage den (Skipper, som bliver beskyldt for een paa Deres Gebeebegaaet Forseelse, saafremt de kunne faae ham i Deres Magt, eller paa anden Maade kunne fuldbyrde Straf paa ham, til Ansvar og Straf, samt efter Omstændighedernes Beskaffenhed hos vedkommende at foranledige, at hans Patent bliver tilbagetaget. Art. 5. Fregtoriserne og alle øvrige Betingelser for Transporten beroaldeln, paa den frie Overeenskomst mellem Skipperen og Afladeren eller hers Committenter, og skulle fra Tid til anden blive bekiendt Art. 6.