Jyske Efterretninger, 1770-04-20
Hellige Paaske Tanker. Saa er da Jesu Liv, mit Liv foruden Ende, Og hans Opstandelse skal Dødsens Aag afspende; Ey Døden kan mit Liv nu gjøre meer Fortred; Hvor Hovedet gaaer frem, maae Lemmerne jo med. Mit Hoved Christus er jo opreist fra de Døde. Blant de, som sovede, blev han den første Grode, J ham jeg lever nu som Jesu Legems Lem, Og døer i dette Haab til Livet at gaae frem; Her Her frem fra Død, til Liv, fra Graad, og Grav, til Glæde, Fra Folk, til Gud, fra Jord, til Himlens Ære=Sæde; Mit Liv med Jesu Liv, saa fast forenet er, At jeg, i Døden, mig fast, uden Død, beseer. Jør jeg til Graven gaaer, er jeg af Graven kommen J Troen alt bereed at kaldes frem for Dommen; Ret som jeg horde nu J døde Folk staaer op! Saa har min Jesu Liv oplivet Siel og Krop. Tak Livsens Fyrste, som for os har Døden smaget, Og ved din Død og Liv os har fra Døden draget, Til ævig Liv og Lyst, bliv ved at leve her J mig, at jeg hos dig maae ævig leve der! Opretter eders Haab, opmuntrer eders Tanker J som bedrøvede i Verden her omvanker. O! glæder eder ved at see Forløsnings Dag. Fra lønlig Sorg og fra Samvittighedens Nag Ja lever Herren nu, saa kan Jdøe med Glæde, Og med Frimodighed for Jesu Domstoel træde Men ach. - - Den mindste Hob seer hen til Dommen Dag. De fleeste Verden giør til Tidens Hoved=Sag, De drive Spot med Gud - J Skiendsel søge Ære - Foragte alt Guds Raad og Troens reene Lære. Saa holdt vi Høytid ret med Hiertets Fryd og Lyst. Ol gid slig Suurdey var udrenset af hvert Bryst, (Om Aborrer.) Aborre er en bekiendt Fisk, hvoraf findes stor Mængde, Kl i ferske Vande og Søer; den er 2 Slags, der er fersk Vands Avorre og Strand=Aborre, denne sidste som opholder sig ved Stranden blant Steene og Bierghelder, har rødgule Skiel, er almindelig en Foed lang. Munden er liden; Tænderne smaa og spidse; Striberne, som gaae fra Ryggen ned til Bugen, ere deels sorte deels røde. Denne Aborres Gane, Finner og Hale komme overeens med Strand=Fiskes, som opholde sig blant Steene, uden at dens Bug er bredere. Gadborret er midt paa Legemet, der neden for findes en lang Finne eller Svømme=Fier, hvis tvende første Sraaler er skarpe; Bugen er hvid, skateret med rødt, eller rødskygget. Paa Ryggen findes tvende Finner, ligesom paa fersk Vands Aaborrer; i den øverste ere fjorten hvasse Straaler; men i den Finne nærmest Halen, som bestaaer af sexten, ere de bløde. Den er mør i Fisken, smager maadelig, men bedre end fersk Vands Aborrer, drøs set i Meel og stegt er den bedre, end naar den er kogt. Strand Aborren gaaer aldrig op i Elve og Flode, ligesom fersk Vands Aborren gaaer aldrig i Havet. Fersk Vands Aborren, siger Rondelet, har ikkun Navnet fælles med Strand=Aborren (?) den er anderledes saavel af Skabning, som og i Fisken. Strand=Aborrens Kiød er blødt, mørt, let at fordøye, og af en god Saft; disse gode Egenskaber, siger han, findes ikke hos fersk Vands Aborren, hvis Kiød, han siger, er haardt, klæbende og vanskeligt at fordøye. Jmidlertid holdes den dog af alle for en meget god Spise, som den og virkeliger, og Ausonius kalder den Bordets Forlystelse. Fra denne Aborres Ryg gaae Striber ned mod Bugen; disse Striber ere røde saavelsom dens Finner og Hale, Ryggen er lidt skarp eller bukled; Bugen, er bred og flad; Hovedet er og fladt paa Siderne; Munden er liden, fuld af smaa Tænder, som sidde fast i Kiæbe beenene, og 3 Rader andre smaa haarde Tænder i Gummen. Den har store Næsebore, som ere nærmere Øynens end det yderste af Munden; Ringen og Øyesteenen er guul. Ganelaagene bestaae af fire beenagtige Plader og syv Tag ger. Legemets Sidelinie er kroget ved Ryggen. Man sæt) Tvertimod ligne de hinanden meget, undtagen i Farve, samt at fersk Vands Aborren er bredere efter Proportion end Strand=Aborren, og bliver større. sætter denne Fisk i Damme og Fiske=Parke tilligemed Su dere og Karper. Skiællene ere smaa, hvide paa Bugen, guule paa Siderne, og graaeagtig andensteds paa Legemet. Den har 2de Finner paa Ryggen, hvoraf den første er stor, bestaaende af 14 skarve Straaler, og ellers ligesom Strand Aborren; den har og to andre paa Bugen og en hos Gadborret. J Fisken ere ikke mange smaa Been, den deeles i store og smaa. Den almindelige Aborre er omtrent sex Tommer lang, dens Skiæl tørres hastigere end paa andre fersk Vands Fiske. Mange af dem have fortagtige Tverstriber, som ere 6 i Tallet. Denne Fisk er graadig og meget begierlig efter Mak eller smaa Jord=Orme, den fanges lettelig med Angel, ellers bliver den og fanget med Vod. Svammerdam siger, at i Aborren er Æggestokken i Stedet for Moderen (Foster=Leyen) og dens Horn; og at dersom man undersøgte vel denne Fiskes Melknings Brug og Forfatning, skulde man befinde, at de ligne nøye smaa Blærer, i Mangel af Punge og Kiertel=Muse. Aborren svømmer meget let og hastigen; den er bevæbnet, som allerede er sagt, med skarpe Finner, hvis Sting, er farligt, og vanskeligt at læge. Det er med disse Spidse den forsvarer sig imod andre Fiske, som ere større og stærkere; saasnart den seer en Giedde komme, reiser den sine hvasse Finner, og hindrer den saaledes at komme nærmere: desuagtet opsluger dog Giedden de smaa Aborrer, hvis Finner ere endnu alt for bløde til at kunne gjøre Skade; Fiskerne veed og, at Aborre er den beste Madding til Giedder. Aborren nærer sig af smaa Fiske og Krebs; den æder og de smaa af sit eget Slags. Den gyder sin Rogn i Mar til og April Rognen hænger sammen ligesom Frøernes. Fiskerne samle og undertiden iblant Rørene Aborre=Rogn, hvilket lade sig lettelig giøre, Den steges paa en Rist, og er temmelig god at spise.