JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Adresseavis for Børn, 1779-05-19
Nummer Aar. Første. Ar Aargang. for Onsdagen. den 19 May. Børn. Ørnen han raner Giæs, Harer og Lam, Den Tyv agter ingen at holde saa tam. Opløsning. Paa Spørsmaalet i Nummer 19. et Mellemrum fra vi fødes til vi døe, saa kort det er imod den Aarløse Evighed, saa vigtig bliver det i Betragtning af vores evige Tilstand. Vi kalde det Tiden, fordi det kan deles i Aar, Maaneder, Uger, Dage, Timer, Minutter, Sekunder, Øieblikke, da nu alle Menneskers timelige og evige Lyksalighed eller Ulyksalighed bestemmes efter deres Handlinger i Tiden, saa kan der vel ikke tænkes noget vigtigere end denne; og dog er der intet, som tillige mindre agtes af Menneskene end dens Løb, Kundskaber og Fædrenelandet. For Lærdom og Videnskaber, ere følgende Stiftelser Tid efter anden oprettede i Kiøbenhavn. Universitætet, er stiftet af Kong Christian den Første 1475. Med sine fire Collegier, nemlig: Regentzen, stiftet af Kong Christian den Fierde 1623, til 100 Studentere. Borkens eller det Medicæiske Collegium, stiftet 1689, af Doctor Ole Borck. Eilertsens Collegium stiftet 1705, af Etatsraad Jørgen Eilert. Og Walkendorphs Collegium, stiftet 1595, af Rigets Hofmester Christopher Walkendorph. Uden for Kiøbenhavn, er Sorøe Ridderlige Academie og Gymnasiummet i Odense. I Danmark er herforuden, efter Kong Christian den Siettes Forordning, 31 offentlige latinske Skoler, der ere forsynede med Fundationer og Legata, hvoraf ikke allene Skolelærerne lønnes, men ogsaa Disciplene nyde frie Underviisning og herforuden gode Stipendia, naar de kommer af Skolen.
Adresseavis for Børn, 1779-05-19
Til Videnskabernes Flor er end ydermere i Kiøbenhavn stiftet: Et Kongeligt Videnskabers Societet, 1742. Ligeledes et Kongeligt Selskab til den Nordiske Histories og Sprogs Forbedring; saa og de skiønne Videnskabers Selskab.
Adresseavis for Børn, 1779-05-19
Det Kongelige Landhuusholdnings Selskab, stiftet 1769. Dette Selskab uddeler Guld og Sølv Medailler og andre Penge=Belønninger, til dem som have opfyldt Selskabets udsadte Priismaterier til Fornøielse. Et Agerdyrknings Academie, oprettet 1762.
Adresseavis for Børn, 1779-05-19
Et Kongelig Bildhugger, Skildre og Bygnings=Academie, oprettet 1751 paa Charlottenborg, af Kong Friderich den Femte.
Adresseavis for Børn, 1779-05-19
Et Typographisk Selskab til at befordre gode Bøger til Trykken. 163. Avis En Veterinair eller Fæe Læge-Skole, oprettet 1772. Et Musicalsk Academie.
Adresseavis for Børn, 1779-05-19
Lotterie. Jomfrue Susanna blev af sin Fader ugentlig skienket 1 Mk., som hun kunde anvende til sine smaa Udgifter, efter eget Behag. Susanna havde megen Lyst at forsøge sin Lykke i Tallotteriet Hun vover at spendere denne Mark paa bare Lotterie Sæddeler, en gammel Tiener i Gaarden, var overdraget Commissionen, at besørge hende samme, og selv valgte hun Tallene. Susanne var ikke lykkelig, hun tabte hver gang; Aaret gik om, og Papa fandt for godt at fordre Regnskab af sin Daatter, hvorledes hun havde anvendt disse Penge, Susanne lover at give ham samme, men bliver hiertelig bekymret, thi hun vidste ikke hvorledes hun skulle komme ud af denne Sag, hun torde ikke lyve, hun havde intet at fremvise for Pengene, bedrøvet var hun. Nu gik hun til den gamle Johan (saa var Tienerens Navn, og klagede sin Nød for ham, bad ham han vilde give hende et godt Raad. Ja hvad Raad skulde jeg vel give, sagde Tieneren, hun faaer at sige, hun har givet dem ud til adskillige smaa Ting, som hun ikke kan huske. - Ak kiere Johan du veed jo nok min Fader er nøieregnende, og vil vide rede for alt. Jeg enfoldige Barn, som ogsaa vilde spille mine Penge bort, er jeg ikke nu ulykkelig Stig mig et Raad min søde Johan Jeg tør aldrig sige jeg har ødt dem i Tallotteriet. Susanne græd, og den ærlige Tiener blev bevæget, Jomfrue sagde han. Jeg tænkte nok det vilde saaledes gaae. Men derfor har jeg hver gang spilled hende et ærlig Bedrag, og givet hende en falsk Lodsæddel i Hænder, og spart hendes Penge, her er 8 Rdlr. 4 Mk., som hendes hele Capital løber sig til i et Aar. Endnu kan hun anvende dem paa en Maade, som vil være hendes Fader til Fornøielse. Den fattige Skræder, som syer for Huset, er i en meget stor Betryk for sin Huusleie, han mangler omtrent saa meget som hun nu har i Hænder. Værten vil tilbageholde hans Seng og fattige Eiendomme; giør nu vel imod denne Mand, og ræd ham af hans Elendighed, og hun vil vinde mere Velsignelse af denne Handling, end af tusende Lodsædler. Susanne var for Børn. færdig strax, at følger Johans Raad. Skræderens Sorg forvandlede hun til Glæde; hendes Fader, opløftede hendes ædle Hierte, selv følte hun til en Fornøielse, som var ubetalelig, og hun pandt ved denne velgiørende Handling, en Forsmag paa Ædelmodighed, som siden blev hende en Natur.
Adresseavis for Børn, 1779-05-19
Bekiendtgiørelse. Vi lovede i Nummer 18, at fortælle vore unge Læsere noget om Bæveren, dette besynder Dyr, hvis Egenskaber, Natur og Handlinger har saa stor Ret, til vor Forundring over Skaberens Viisdom. Bæveren er i det høieste tre eller fire Fod lang. Naar man undtager Rumpen er dens hele Legeme bedækket med to Slags Haar, nemlig lange, som ere strie og tynde, og korte, som kaldes Duun-Haar. Disse sidste, ere saa fine, bløde og tætte, at Vandet kan ikke trænge sig igjennem. De tiene til at vedligeholde Dyrets Varme ligesom de lange Haar forvarer Duun Haarene fra Ureenlighed og Fugtighed. Dette Dyrs Hoved er næsten firkantet. Snuden er lang Kiebene lige og korte, og Øinene smaa. Den har fire stærke og hvasse Fortænder, to oveni Munden og to neden i; desuden sexten Kindtænder, otte oven til og otte neden til. Tænderne ere dens Jnstrumener eller Reedskaber, som falde over hinanden ligesom Saxblade, (vi skal siden erfare, hvilken forunderlig Nytte disse Tænde giøre dette Dyr.) Af Forfødderne betiener de sig som Hænder, hvis Kløer ere adskilte ligesom Tæer, derimod ere Bagføddernes Tæer forenet ved en stærk Hinde og kommer den til Nytte naar den svimmer. Da dette Dyrs Forlapper ere kortere end de bageste, saa gaaer de altid med ludende Hoved og krum Ryk. Den har meget gode Sand Avis Sandser, især een fiin Lugt. Skidenfærdighed eller slig Lugt taaler den ikke. Dens Hale er lang, lidt flad, ganske bedækket med Skiel, forsynet med Muskler, og altid befugtet med Olie og Fedt. (Mere hernest.)
Adresseavis for Børn, 1779-05-19
Til Kiøbs. Honning. - Hvoraf faaer vi denne? af Bierne. - Vel, hvorfra faaer da Bierne den – fra Blomsterne. - Hvorledes gaaer det til – Ethvert Blomster indslutter, en hvis sød Saft i sig, som Bierne opsøger og drager til sig, og i dens Mave præpareres til en Honning. Ligger da den søde Saft i Blomstrets Blade, eller Stil – Nei, men nederst i Blomstret, som kaldes Blomster=Bægeret, er nogle smaae Yrer eller Blærer, som ere fulde af en sød Saft, af disse suer Bierne deres Honning, som i deres Mave først bliver til hvad den skal være. - Men hvorledes kan den giøre dette Skaberen har givet den saadanne Redskaber, og dannet den saaledes at den kan. Den har et Suerør eller Snabel, ved hvilken den trækker den søde Saft til sig af Blomsterne, hvortil den har en aparte Blære i sin Mave at samle i, naar den nu har besøgt saa mange Blomster, som den behøver at sue Saften af, for at faae sin Blære fuld, saa vender den tilbage til sin Kube, og udtømmer sin Ladning i en Celle, (et lidet ordentlig Kammer, som den har dannet til sin samlede Forraad; - Men hvorledes bærer den sig da ad, for at blive af med denne sin Ladning, Den har bygget et meget subtil Laag, over sit Forraaadskammer, som slutter ganske tæt til paa det ikke den Tid efter anden samlede Saft skal løbe ud. Dette Laag aabner den med sine Forfødder, og spier eller spruder Honningen, som den er fuld af, igiennem denne Aabning, og naar den da har tømt sig, lukker den Laaget til igien, og giør saa længe sine Reiser, for at samle Honning af Blomsterne, til dens Celle er fuld(Mere herom en anden Gang.)
Adresseavis for Børn, 1779-05-19
Bortstiaalne Sager. I Gaar Middags er af Mamas Bordskuffe, bleven bortstiaalet, et Nøgle sort Giørn, imedens for Børn. hun var ude og rettede an, og da samme kunne tiene til en Bolt, saa formoder hun en af hendes Sønner, har taget samme. Den som kan give Oplysning derom, loves en Lyngbye Tvebak, og hans Navn fortiet. Opdagede stiaalne Sager. Det er Mamas Nøgle Garn, som hun har ledt efter Jens; hun har sagt hun vil lade lyse efter det i Børne-Avisen, gaae smukt ind og leveer hende det, saa slipper du megen Fortred, Aa det er vel en stor Sag med et Nøgle Garn, mener du det – men du har jo dog hemmelig taget det, og det er det samme som at skiele. – Jo stiele! er det at skiele, saadan smule Garn. - Naa naa du vil faae det at finde. Er det ikke at stiele, hvad er da at skiele. – Ja var det Penge jeg havde taget det var en anden Sag, men et Nøgle-Giørn – det er det samme, hvad det er, naar man tager det fra andre, som ikke hører os til, om det saa kun var en Knappenaal. - Haha har nu maae jeg lee. – Ja ja lee du kun, men du vilde nok faae at vide at det er sandt jeg siger, om jeg vilde sige det? – Kan du ikke sige det, hvad mener du jeg bryder mig om det? Giør du ikke min Søn, svarede Mama, som havde staaet inden for Dørren og hørt paa deres Discours; Ja da vil jeg see jeg kan overbevise dig om, at enten du berøver en lidet eller meget imod dens Villie, saa er det et Tyverie. (Her maatte Monsieur Jens gaae ind, for at udstaae en nøiere Exammen, og hans Syster fik den udsatte Tvebak til Belønning.)
Adresseavis for Børn, 1779-05-19
Fundne Sager. Den lille Jørgen har fundet en forpiusket Haarlok under Kakkelovnen, som tilforn havde været en Bukkel til et Fruentimmer Haar, Men siden den lille Spadille har accommoderet samme, synes den ikke at kunde due mere til Pynt. Jmidlertid har han dog vildet lyse den op, ifald den endnu kunde være sin Eier til Nytte
Adresseavis for Børn, 1779-05-26
Nummer Aar. Første. er Aargang. for Onsdagen. den 26 May. Børn. Hvalfiskens fede Flæsk, man præsser hvad man kan Naar Fettet kaages ud, saa kalder man det Tran Kundskaber om Fædrenelandet. For et hundrede Aar siden, var ingen Manufacturer i Dannemark, og nu har vi alene i Kiøbenhavn 92 Fabriqver, som væve alle Slags Silke=Tøier, Klæder, Bay, Multum, Olmerdug, Bomeste, Kalemanker, Kammelotter, EmbsFløiler, Silke= og Uldene-Strømper, Huer, alle sorter Baand, Krepiner, Agremaner, Skrue Snorer, Ridderbaand &c. Dernæst har vi her i Byen 13 Sukker-Rafinaderier, sex Sæbe Fabriqver, fire Lak=Fabriqver, to Tobakspibe=Fabriqver, et Tapetzerie, Voxdug= og Konrøgs=Fabriqve, et Kort=Fabriqve, to Voxlys=Fabriqver, et Liim-Fabrik, foruden de omkring i Landet anlagde Fabriqver, Correspondence. Min lille kloge Ven Mindst havde jeg ventet, at han, som dog ellers kan forklare sine egne Tanker saa vel, kunne saa vrangeligen fortolke mit Brev, som jeg havde indført i No. 19. af disse Blade; hvor finder han saadanne Beskyldninger i mit Brev, som denne, at han ikke skulle eie mindste Guist af Følelse i sin Siæl, at han var det nederdrægtigste Men Menneske paa Jorden, Hvor staaer det nævnt at han ikke kan røres af Fattigdom og Jammers Taare, og at han fører et Levnet, som ikke anstaaer, en Christen men en Barbar, Røber det ikke lang, mere Fremfusenhed, end det jeg har skrevet, Hvorledes vilde det vel gaae ham om jeg viste hans Jnformator saadant et Brev, Men jeg vil være ham troere, at han spotter med mine laante Vittigheder, og kalder det et Pralerie af mig, og strax derpaa siger at intet er ham kierere end mit Venskab, og at dette er ham meere om at giøre end Kongeriger; Det er jo det samme som at drive Giek med de ædleste Udtryk, Overalt min kiere lille Ven, saa undrer jeg paa, at han vilde lade sig merke med at han var truffet ved mit Brev, havde jeg været i hans Sted, saa vilde jeg have tied og tænkt, og fandt jeg mig uskyldig, da stiltiende have fornøiet mig over min Uskyldighed. Det skulle fornøie mig om hans Følelse maae være opvakte til ædlere Lege end dem jeg har seet, jeg undede ham da gierne den Fornøielser imellem at kriges, og slaaes, og divertere sig med sine Erobringer; Jmidlertid min kiere Ven, vil jeg raade ham, at han aldrig, røber saa stor en Enfoldighed mere, og svarer paa et Brev, som han ikke er overbeviist om at være skrevet til ham, og endnu mindre til ham alene; thi derved giver han jo tilkiende, at han finder sig skyldig i de Feil man laster; Avis laster, vilde han endelig skrive, naar han fandt sig skyldig, saa burde han svare i en ganske anden Tone; saa burde han saaledes have skrevet, som en anden god Ven har skrevet mig til, af hvilket jeg herved giør mig den Ære at sende ham en Copie, saaleledes er Jndholdet:
Adresseavis for Børn, 1779-05-26
Copulerede. Den gamle Martin, som levede alene af sin lille Hauge, blev haart syg, og maatte nu overlade sammes Dyrkelse og Tilsyn til sin Dreng Christen (saa heed Drengen), Steden for, som andre dovne og tankeløse Drenge, at være magelig, og lade Arbeidet ligge, naar Hosbonden var syg, var dobbelt flittig, og anvente al sin Flid for sin Husbonds Beste, saa den gamle Martin savnede intet i sin Hauge, da han blev frisk. – Du er en brav Dreng sagde den Gamle, og har viist dig at være en troe Tiener, du fortiener derfor og at beløn, nes. Nogle Aar gik, og Christen blev fuldvoxen, Den gamle Martin havde en Datter, som nu og var kommen til Skieldsaar. En Dag han gik i for Børn. Haugen, imellem disse unge Mennesker, sagde han, hør Christen, har du lyst til Anne? – det veed Gud best sagde Christen. – og du Anne, har du Lyst til Christen –, Ja Faer, og til aldrig nogen Siæl ellers Saa giv hverandre jere Hænder derpaa ved dette Træe for Himmelens Øine. Det skeede, og Martin ønskede sine Børn Velsignelse fra Gud. Du har været mig en troe Dreng Christen, og du er min Datter værd, og siden i elseer hverandre, saa træder nu i mit Sted og dyrker denne have og frygter Gud, og lever som dydige Folk, saa vil det gaae jer vel. Otte Dage efter holte de deres Brøllup og nu lever de baade lykkelig og fornøiet. – Naar vi er troe over lidet, saa vil Gud sætte os over meere.
Adresseavis for Børn, 1779-05-26
Bekiendtgiørelse. Fortsættelse af Bæverens Historie. (See No. 18. Bæveren viser i sit Naturel at være et meget sagtmodigt stille og omgiengeligt Dyr, lidt traurig, ja endog lidt klynkende uden stærke Passioner, uden hæftige Lyster. Jmidlertid er det dog stedse alvorlig betænkt paa sin Frihed, dog arbeider den herpaa med temmelig Koldsindighed. Den indlader sig ikke gjerne i nogen Forbindtlighed, og søger derfor hverken at skade eller behage nogen. Den synes langt fra ikke at besidde de Egenskaber, hvorved en Hund giør sig Mennesket forbunden; den er hverken skabt til at tiene, ei heller til at befale, ikke eengang at leve i fortrolig Omgang med nogen anden Dyreart end sin egen. Den er hverken trædsk eller snild, og skiuler for største Deelen sit naturlige Begreb. Langt fra at antaste andre Dyr, forstaaer det ikke engang at forsvare sig selv ret, det griber heller til Flugten, endskiønt det bider glubsk og uden Ophold om sig naar man griber det. Naar man undersøger dens Skabning, finder man det et Maal for Naturen, ved hvilket det gaaer over fra de fireføddede Dyr til Fiskene, ligesom Flagermusen er en Naturens Overgang fra de fireføddede Dyr til Fuglene. Mere hernæst.) Til Avis Til Kiøbs. Vox. Denne nyttige og fordeelagtige Materie have vi og Bierne at takke for, naar de samle os Voxet, bære de sig saaledes ad: De flyve hen paa Blomsterne, vælte og rulle sig den midt i Blomsterets Sædstøv, som hæfter sig til den Mængde Haar eller Laad de have over deres hele Legeme, saa Bien undertiden synes, som den var ganske farvet af dette Støv. Der efter samle de dette med de Børster, som der sidder paa deres Fødder, og stable det sammen i den Hule, som findes paa deres 2de Bagbeen. Dersom Blomsterne ikke endnu ere ret udsprunge eller aabne, saa trykke Bierne med deres Tænder Blomsterets Toppe, hvori de veed at Sæd=Støvet er indsluttet, for at faae dem til at aabne sig; Naar de saa har faaet samlet den Forraad de kan føre, reiser de til deres Kube med deres Ladninger og aflosser samme. Dette Støv, som de saaledes hiembringer, er Vox=Materien, eller raat Vox Andet forretter disse saa kaldede arbeids Bier ikke; men saa snart de komme til deres Boelig, forsamler sig andre Bier om dem, og skiller dem af ved deres Klemmer eller Tænder, denne Materie, nedsynker samme i een af deres Maver; thi de have to Maver, den ene til Honning den anden til Vox. J denne Mave foregaaer en underlig Forarbeidelse. Her udtrækkes det rette Vox i en meget liden Qvantitet fra det raae Vox, hvoraf eendeel tiener dem til Føde, og resten gaaer bort ved deres Ureenlighed. Af en Kube, som indsluttede en Republik af 18000 Bier, kan hver Bie giøre fire til fem Reiser om Dagen; J en Tid af syv eller otte Maaneder efter hver andre, er de i Stand til at frembringe 100 Pund af denne Vox=Materie. Dog finder man, naar Aaret er ude, og man vil tage Voxet af Kuben, kun omtremt to Pund oprigtig Vox, hvoraf man slutter, at en stor Deel deraf gaaer til deres Føde. Bierne give dette Vox fra sig, som en tyk Most eller Klister, der udgaaer af Munden. Saasnart dette Klister er bleven tørt, er det Vox.
Adresseavis for Børn, 1779-05-26
Til Leie forlanges. Et lille Kammer og et lille Kiøkken, forlanges til Leie af en gammel syg Skoeflikker, som for Børn. ikke kan fortiene Brød for sig og sine tre smaae Børn, hvor han kommer saa viser man ham af, og nægter ham Logement for sig og sine, fordi man frygter at han aldrig kan betale sin Huusleie.
Adresseavis for Børn, 1779-05-26
For nærværende Tid opholder han sig paa et Loft med sine Børn, hvor man har tilladt ham for intet, at være i Sommer, men til Vinteren bliver han atter huusvild, da det er ham en Umulighed at bringe 4 Rdlr. tilveie, som man forlanger af ham i Huusleie om halv Aaret. Hvad vilde mine smaae Læsere giøre mod denne fattige Familie, om det stod til dem. Dersom jeg maatte raade svarede den lille Frederica, saa burde enhver af os, som har Sparebøsse, tage fire Skilling af den og give ham. Jeg tænker dog vi i det mindste kunde blive 100de, og det beløb sig jo til 4 Rdlr. saa var han jo hiulpen, og det kunde dog ikke skade os. - Jeg priste lille Fredericas Jndfald, og ønskede at alle maatte tænke som hun, hvilke ædelmodige Handlinger kunde man da ogsaa love sig af de smaa Børne-Casser.
Adresseavis for Børn, 1779-05-26
Til Leie. Senge=Klæder. Lad os tænke hvilke behagelige Fordeele vi nyde ved disse, naar vi ere trætte, søvnige eller syge. – Han, vi har Salligheden at takke for, havde ikke det, staaer der, han kunde helde sit Hoved til. Og vi hviler som oftest paa mange bløde Puder og Dyner. Her indsove vi, og nyde tillige en Beskiermelse for Luften og Kulden; den behagelige Hvile befordrer selv vor Søvn, og i det Dynen bedækker os oven til, befordrer disse varme Klæder tillige den saa fornødne som frelsefulde Uddunstning af vore Legemer, der er langt større naar vi sove end naar vi vaage; fordi vore Sveedehuller da ei længer drages tilsammen men udvides. Vi tage Feil om vi troe, at det er Sengen, som varmer os, den kolde Seng, kan ingen Varme give fra sig. Vi maae hellere varme den. Fiærene hindrer kun at de varme Deele, som gaae ud af vore Legemer, ei flyer i Luften, de holde dem derimod tilsammen, ligesom Sneen der bedækker Sæden i Jorden om Vinteren, og giør at den opstigende Varme, ei skal forsvinde, men maae vende tilbage til Jorden.
Adresseavis for Børn, 1779-06-02
Nummer Aar. Første. ey Aargang. for Onsdagen. den 2 Junii. Børn.
Adresseavis for Børn, 1779-06-02
En Kukkuk i Størrelse Duen er liig, Den haver sit Navn af dens syngende Skriig.
Adresseavis for Børn, 1779-06-02
Spørsmaal. Veg kan aldrig være ret glad, sagde den lille Amalia til sin ældre Broder, da jeg dog har de største Leiligheder til at være det, Siig mig min Broder, hvor kan det komme sig Broderen forlod hende smilende, uden at svare, men jeg gjemte dette Spørsmaal for at fremsætte det for mine unge Læsere, og jeg spørger dem da i Almindelighed: Hvad er det bedste Middel til at befordre et Barns Glæde 2. Kundskaber om Fædrenelandet. Dannemark er af Naturen saa fordeelagtig dannet for Søefart og Handel, som noget Land i hele Verden. J fordum Tid vidste man meget lidet af Handel at sige her til Lands, da handlede de Fremmede for os, og til alle de Vahre, vi enten havde at afhænde eller behøvede at tilforhandle os, betienede vi os af Fremmede. J saa uvirksom en Tilstand var det beskaffen med denne Syssel iblantos, som nu udgjør den vigtigste i Staten, indtil Kong Christian den Tredies Tid, da begyndte de Danske at drive deres Handel selv.
Adresseavis for Børn, 1779-06-02
Kong Christian den Fierdes Tid kom den endnu i større Drift. Under Kong Christian den Femte begyndte vi allerede at drive Handelen med egne Skibe, dog fortiener Kong Friderich den Fierde Navn af Stifteren for den danske Handel. Ligesom den under Kong Christian den Siette havde den mægtigste Understøtter, og under Kong Friderich den Femte steeg, formedelst givne Privilegier, og anseelige Understøttelser, til det høieste; thi under hans Regiering bleve mange kostbare SkibsVærser, (Pladser at bygge Skibe paa anlagde ved Kiøbenhavn især paa Christianshavn. Det første Handels=Selskab, vi veed af i Dannemark, er det Kongelige octroyerede asiatiske Compagnie. Samme blev allerførst stiftet 1616, fik en nye Octroy 1698, og saa got som fra nye af indrettet 1732 og 1744. Dette Compagnie handler saavel paa Tranqvebar, Kysten Coromandel og Bengalen, som Canton i China.
Adresseavis for Børn, 1779-06-02
Correspondence. Følgende Brev af en lille fjorten Aars Jomfrue her i Byen til sin Veninde paa Landet, som ved en Leilighed er kommen mig i Hænder, har jeg indført i disse Blade, for at lade mine unge Læserinder læse, og derefter indhente deres Betænkning over samme. Bedste Veninde! dersom Dette brev motte finde min hiette jomfrue ved god helsen sundhed skulle det være mey Avis mey Kiært jeg lever Gandske bra og iomfruen som er hos vos lever aasaa got nu vil vi bee min Søde veninne hun inte vil glemme mey aasaa skulle ier helse fra lille anamarie angaaende hendes filee naal som hun nu ennelig Skal Sel brue matiis beer at min søde jomfrue inte vil Glemme ham med ded hun lovede for nu er han kommen i katekismos aasaa skulle ie helse fra Jomfrue Ficke at hennes solhat var nu færrig ie for Bliver min bæste Væn Jndes Kopenhon den 72 Mai forbundne. tienerinne. Elisa Det katrine. Nyeheder. Friderich, Johan, Sophia og Elisabeth, fire Sødskende i en vis Mands Huus, som hidindtil har levet i den største Uenighed med hverandre, ere nu blevne de venligste og kierligste Sødskende; de svare nu ikke meere hverandre ilde, eller negte sig for hverandres Hielp; de geleide deres Ord, naar de tale til hinanden, med en anstændig Artighed, og i deres Omgang blander Kierlighed og Høiagtelse for hverandre. De finde nu ligesaastor Fornøielse i Høflighed og Beskedenhed, som de tilforn fandt Lyst til at svare hinanden studse, bide af hverandre, vise Uvillighed og Fortredenhed mod hverandre. Kort, de ere forvandlede fra de ukierligste til de kierligste Sødskende af Verden. Denne lykkelige Forandring har deres Fader vundet hos dem ved udsatte Premier for den iblant dem, som kunde meest bære over med sine Sødskendes smaa Feil, svare dem høflig, naar man blev ilde tiltalt, og vise dem Artighed, naar de vare meest uartige Premien var af Betydenhed, og enhver havde Lyst at vinde den. Alle kappedes derfore om den, og derved kom i den gode Vane at vise en dydig Opførsel efter en anden, som nu er dem langt behageligere end tusinde Premier. Da den kierlige Fader saae sit Ønske opnaaet, vidste han igien paa en Maade at fornøie fine velartede Børn, der tilfredsstillede deres Haab til Belønningen. Jeg skal i næste Blad skildre en Scene for mine unge Læsere og Læserinder om disse velartede Børns daglige Omgang, mod hverandre. Jmidlertid glæder det mig at have kundet gjort denne gode Forandring imellem for Børn. Sødskende bekiendt for Verden, og ønsker mig oftere denne Fornøielse.