Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-01-06
Moreau tænkte, ved sin Tilbagekomst til Rhinen, at opsøge Karl og tvinge ham til at ophæve Blokaden for Kehl; men denne virksomme Prinds, langt fra at undvige, eller ogsaa kuns at oppebie ham, gik ham anden Gang imøde, og fordrede ham, med mere Lykke, ent for tre en halv Maaneder siden, til Kamp. Ved Freyburg stødte begge Hærene paa hinanden, og en, to Dage (den 21de og 22de October) vedholdende, blodig Træfning afgjorde dette Feldttogs Skiebne i Tydskland. Morean gik den 26de October, efterat han ved Schlingen, havde bibragt Østerrigerne endnu et føleligt Tab, ved Huningen, i beste Orden, over Rhinen, og beholdt intet paa sammes høire Bredde, uden begge de faste Broe skandser ved Kehl og Huningen, som skulde sikre ham Herredømmet over denne Flod og en tilkommende Overgang over samme. Saa vidt som Efterretninger ne kunne være komne til os, vedvare, endnu til denne Dag, Kampen for Besiddelsen af disse, begge Partier høist vigtige, Punkter. Saavel Østerrigerne som Franzoserne opbyde alt, hvad Tapperhed og Standhaftig hed, i Forening med alle Hielpemidler, hvormed den i et System bragte Ødelæggelses=Konst forsyner, nogen finde ævner, for at giøre hinanden to smaae Jordplet te stridig, som have saa vigtig en Indflydelse paa et tilkommende Feldttogs Aabning. -- Dette er et skigeret Jndhold af det militære Drama, som hele 7 Maaneder, uden endnu at være sluttet, har opfyldt Tydsklands store Skueplads med Liig og Gruus og Ruiner. - Overveie vi de sande Virkninger af samme, saa ligger det tydeligt for Dagen, at, i det mindste fra den ene Side, intet egentligt Øiemed er opnaaet. - Østerrigerne, hvis Plan har været, ved kiække Angreb, at forfløtte Krigen til eller endog inden for Republikens Grændser, saae sig, formedelst Jourdans første Fremrykning paa den høire Rhinbredde, ogsaa i Tydskland, ligesom i Jtalien, bragte tilbage til blot Forsvar; de vendte om, for at beskytte deres Arve Stater, de reddede dem ved Slaget hos Neumarck (den 22de August), de rykkede atter frem, tilbagevandt (Neuvied, Hunningen og den, under Vaabenstilstanden, ved den venstre Rhinbredde besatte Landstrækning undtagen) det i dette Aar tabte, og stod endelig, ved Aarets Skilmisse, næsten paa samme Sted, hvor de, ved sammes Begyndelse, havde staaet. - Franzoserne maatte opgive deres Plan, maaskee fordi den i intet Tilfælde var udførlig, eller ogsaa maaskee, fordi de ikke, ved at erobre Fæstningerne Maynz, Chrenbreitstein, Philippsburg a., havde gjort sig sikre i Ryggen - (saaledes som Buonaparte i Jtalien, ved at besætte de piemontesiske Hovedfæstninger) - og endelig fordi de havde forsøm at opstille (som Kellerman giør ved Turin for Buonaparte) et forholdmæssigt stærkt Reserve=Korps, i en passende Frastand bag deres Hovedarmeer, hvilket kunde have lettet dem Forbindelsen med deres Fædreland, holde de fiendskindede Jndvaanere i Tømme, og ved et mødende Uheld, have tjent dem til en anden Linie, bag hvilken de adspredte Tropper vilde have forenet sig, medens denne, ved en ufortøvet Fremrykning, havde opholdt Fienden. - Vare de imidlertid ikke saa heldige, at opnaae deres Hovedøiemed, og kunde de end ikke strax forene alle deres Armeer, ja maatte de endog, efter, at disse vare forenede, igien see dem adskildte, saa opnaaede de alligevel flere nyttige Bihensigter: de bort fiernede Krigen fra deres Grændser, og førte samme paa fiendtlig Land og Grund og paa Fiendens Bekostning: - (Moreau har allene i en Maaned erobret Republiken 25 Millioner Livres i klingende Mynt) - Buonaparte lettede de Jtaliens Erobring, og svækkede endelig Koalitionen ligesom Rigsforbundet derved, at de bevægede Bürtemberg, Baden og den schvabiske Kreds til Fred Bayern til Vaabenstilstand og Kurfyrsten af Saxen, samt den hele oversariske Kreds til en bevæbnet Neutralitet. - Saaledes staaer det, i dette Øieblik, overhoved et til, med et Feldttog, som i Krigsbedrifter, Menneskeeta- og bekostelige Udgivter kan ene lignes med hiint af Aaret 1794. I et Tidsrum af 7 til 9 Maaneder ere i samme leverede 16 formelige Batailler - (hvoraf Franzoserne have vundet de 11te) - og over 100 mindre Trefninger, Forpost=Fægtninger og Skiærmydsler a. indtagen, næst 3 til 4 Snese mindre betydelige Forter, Skandser a., 9 Hovedfæstninger og meere end 100 Stæder og store Flækker; kort: Døden har i samme allene gjort omtrent en saa rigelig Høst, som i alle 7 Feldttoge, af den almindelig bekiendte 7 aarige Krig. - Foruden begge disse ovenfor beskrevne Krigskuepladse, støder man endnu i Baggrunden af dette store Billede, paa 2 andre af mindre Vigtighed. - Vendeen, denne brede Grav, som havde opslugt meere end en halv Million Franzoser og i 3 somfulde Aar, (fra 10de Marts 1793, - paa hvilken Dag den hvide Fane blev opstukken sammesteds - til i Marts 1796) havde næret Faklen for den grummeste Borgerkrig. - Denne at den mordgraadigste Fanatismus med Blod og Liig mættede Hyne, benævnes blot her under en Rubrike af anden Orden, fordi den, ved Begyndelsen af det skildrede Aar, sank død og tilintgjort i sin egen Grube. - Landaus Befrier, Overvinderen ved Quiberon, Rebellernes Tæmmer - Hoche var dens værdige Betvinger. Denne saa beskedne som tapre og indsigtsfulde General, har, uden Tvivl, indlagt sig den vigtigste Fortieneste hos den franske Republik dermed, at han heelede det syge Stats=Legeme for en giftig Edderdyld, som truede med at æde sig ind til Marven og at forgifte det reeneste Hierteblod. Efter at han med vedholdende Jver, havde opreven de, siden nogen Tid, hobeviis omstreisende Chouanskorps, lod han Vender=Chefen Charette, som den 23de Marts blev tagen fangen af General=Adjutant Travot skyde i Nantes den 29de samme Maaned, og Borgerkrigen havde en Ende. - - Det andet Krigstheater af anden Rang er Søen. - Saa uhyre en Omfang det har, saa faa Scener tilbyder det af almindelig lige frygtelig Jnterresse. - Tilrustninger, giensidige Jagttagelser, Kaperier, Engelændernes Rømning fra Korfika, de hollandske ostindiske Specerie=Øers erobring og Borttagelsen af den hollandske Flaade under Admiral Lukas, (begge Deele ved Engelænderne) dette, næst Richers kiække og vigtige Expedition paa Nevfoundland, er Jndbegrebet af alle Krigsmærkværdigheder, som, i det hele forgangne Aar, ere forefaldne paa dette stormende Element, og kunne fortiene nogen Opmærksomhed; naar man ikke (for den tilkommende Tids Skyld) vil lægge en besynderlig Værd paa den, det middellandske Hav krydsende, forenede fransk spanske Flaade, paa Mængden af flade Fartøier, som bedække Frankrigs nordlige og nordvestlige Kyster og, efter Rygtet, er bestemt til en Landgang paa Engeland eller Jrland. - Dog, nok om Krig og Slagten, om Blod og Mord tummel. Nok om Jammer og Elendighed! lad os bortvende det trætte Øie fra dette alt for gyselige, oprørende billede, hvilket desværre, alt for talende, skil drer den menneskelige Forstyrrelsesaand i sin hele Rasenhed, - - Med et flygtigt Blik ville vi stryge hen over den diplomatiske Løbehane, som vores Jordkugle og især Europa i det forløbne Aar har giennemrullet. - J er stort Ganske ville vi overskue de forskiellige Stats=Grupper, og siden spørge Erfaring til Raads, hvilket Resultat vi i Almindelighed maatte have, at haabe eller frygte for dette Aar. Ogsaa her - paa denne Bane aabner sig en uoverseelig Mark, fuld af de meest tiltrækkende Gien stænder. - De, til begge Polerne grændsende, vilde Nationer ene undtagne, see vi den ganske beboede Jord sammenlænket ved et diplommatisk Ledebaand, som med faste og sikre Hænder ledes af den mindste, men formedelst de i dets Skiød blomstrende Konster og Videnskaber mægtigste Deel - Europa. - Alt for langt fraværende, og derhos alt for underordnede Europas Politik og Skiebner ere de øvrige Jordegne, til at de skulde formaae at fængsle os med samme Interresse som dette, og til at vi ikke størstedelen skulle finde deres Historie indeholden i vor Verdensdeels. Naar Asiens vestlige Deel - den, ved den rebelske Bassas af Scutari Død, fra sin Vendee Chef befriede Port, paa denene Side skiælver for Rusland, medens den paa den anden Side hylder de franske Kron=Diamanter, og naar den truer, med, ved Krigens Fortsættelse, at lade Blodsanen vaie ogsaa ved Donauens Bredder, saa bøier dets vestlige Deel sig, med orientalsk Undergivenhed, under det engelske Flags Herredømme. - Afrikas nordlige Kyster - Søerøvernes sam de Hiem, var, ogsaa i dette Aar som ellers, tilfals for den Meestbydende. De curopæiske Magter, som foreskrive den ganske Verden Love, vare endnu ikke i Stand til, at vælte de skiændigste Skatteaag, som nogle Røve Reeders havesyge Haand paalægger dem, af sig! - Dog, ogsaa deres Tilværelse, er intet uden Følge og Virkning af den høit forfinede europæiske Politik. De ere de Hunde, som de iversyge Kabnetter hemmelig hedse sighinanden i Hælene, for, ogsaa uden Manifester, og under al udvortes Skin af det oprigtigste Venskab, kuns saa meget mueligt at skade sig indbydes. Og paa denne Maade, underligge dog ogsaa hine, som Misundelses og Nidskheds foragteligste Redskaber, vor Verdensdeels Jndflydelse. Det øvrige Afrika, som (for saa vidt deer bekiendt, eller staaer i Forbindelse med den kultiverte Verden) erkiender snart Hollændernes eller Spaniernes, snart Franzosernes eller Engelændernes Herredømme, bukker sig nu under de sidstes Overmagt. Amerika - dette størstedelen europæisk Bydende underkastet Land, tog, i dette Aar mindre end ellers Deel i Moderlandets Tvist, kuns imod sammes Ende, rystede Forstyrrelsen paa Nevfundland ved Franzoserne, og Negeroprøret paa St. Domings - som saa længe ulmede under Asken og nu brød ud i høie Luer - det. Endog Nordamerika, denne paa sin Uafhængighed saa iverfyge, Fristad, giver sig til Priis for sin farligste Fiendes Intriger, og staaer, ved det forestaaende Valg af en ny Præsident, i Fare for at see en Borgerkrig antændes. - Mere eller mindre umiddelbar leder Europa alt dette Europa, som selv er deelt i to mægtige Dele, der søge at giøre hinanden Verdens Herredømme stridig, og som have Frankerig og Engeland i Spidsen. Med det første forener Spanien, som, maaskee for sildig, lærte at indsee Nødvendigheden, af, at befrie den middellandske Søe fra det brittiske Aag, sig meget nøie, og søger, ved sin talrig udløbne Flaade, ved Gibraltars Boleiring og ved det alvorlige Forsøg paa at løsrive Portugal fra Engeland, at oprette det forsømte, Ligesaa ivrig - men kuns med liden Lykke - gjør Holland Frankrigs Sag til sin egen, og den største Deel af Tydsklands mægtigste Fyrster synes kuns at oppebie Leiligheden, til at erklære sig for samme Partie. - Paa den anden Side staae Østerrig og Rusland i et skrækkelige overvægtigt Forbund med Engeland. Ved gaaer Ingen, uden Portugal, som viser megen gode Villie, og den hellige Fader, der, formedelst de aandelige Vaabens prøvede Utilstrekkelighed, nu ogsaa tager sin Tilflugt til de legemlige, egentlig i Forbund med disse 3 Magter, men hvorledes kunde de ogsaa trænge til nogen fremmed Forøgelse af Kraft - Hver enkelt for sig af den imposanteste Vægt, vilde de, ved deres nærmere Forening, voxe til en knu. sende Masse, som intet i Verden formaade at modstage dersom ikke Erfarina lærte, at slige kalossalske Forhundsynes meere frygtelige end de i Gierningen ere det, og at de sædvanlig, bestemte af Omstændighederne og den bydende Privat Jnterresse, synke tilbage i deres første Enlementer. Østerrig, som i denne Krig, uden at regne de Tusende af dets Sønner, som bleve slagtede i samme, og de Millioner Omkostninger, som den opflugede, med det eneste Tab af Nederlandene og Lombardiet, har mistet 681 O Mile Land, 200 Stæder (hvoriblant ere 24, store og nogle meget anseelige), 5000 Landsbyer, 3 Millioner. Undersaatere og over 6 Millioner Gylden Com trent 4. Millioner Rigsdaler, aarlige Jndtægter. Østerrig Kandt i Nationens Kierlighed og Troeskab, Opreisning for det tabte og Haab og Hielp for Fremtiden. De vakre Angarer, som alt fordum have understøttet og igien befæstet den vaklende østerrigske Trone, ere ogsaa denne Gang høimodige Hielpere i Nøden. Forglemmende den politiske Afhængighed, hvori man, fra de ældste Tider, søger at holde dem, i det man, ved hemmet Udførsel evinger dette skiønne Land, over hvilke Naturen har ganske udtømmet dens velsignede Overflødighedshorn, til selv at fortære sin Overflod - forglemmende deres gamle mangfoldige Klagemaal, have de atter trukket Salen, og svoret, at forsvare deres Konge- og hans Rettigheder. 50,000 tavre Krigere, og i Nødsfald, en almindelig Jnsurrektion, skulle give deres Eed den fornødne Eftertryk. Et betydeligt Bidrag af Natur=Produkter og frivillige Gaver, som hidstrømme paa Fædrelandets Alter, eller rettere til Tronens Fod, formere de næsten udtørrede Hielpekilder og ophøiallerede de ærlige Ungarers Ord til Handling. - De nu Østerrig, foruden det i denne Krig tabte, beholdes endnu over 10,000 Mile Land, 21 til 22 Millioner Undersaattere og omtrent 90 Millioner Gylden i Jndkomster, saa har det, til at erobre samme tilbage, endnu mange Penge, Land, og Blod, at forøde, inden det kan bringes dertil, at det - har lidet mere at kabe, Rusland, dette uhyre Rige, som udgjør mere end den niende Deel af den ganske beboelige Jord, og som har med sine nye Erhvervelser i Krimm og i Pohlen en Omfang af meer end 320,000 Qvadratmilie, - der overhøvedet er meer end eengang saa stort som hele Europa(hvoraf desuden en tredie Deel hører til dette Rige) -der, fra Riga i Lifland lige til Peter=Pauls=Havn i Kamtschatka, i en uafbrudt Strækning er 1909 Mile, langt Rusland tager den anden Plads paa dette politiske Kleeblad. Medens det paa den ene Side hiemsøgte sin Naboe, Persien, berøvede, samme Stæder, Lande og Fæstninger, og udbredte sig saaledes altid videre. i Asien: søgte det, stedse fra den anden Side at giøre sin Jndflydelse stærkere i Europa, hvor en eneste Qvadrat=Miil, for Klimaets, Kulturens og den talrige Folkemængdes Skyld, er det meere værd end 100, i de menneskekomme, tartariske Ørkener, derfor opofrede Mile. Med et paa Konstantinopel stivt hæftet Blik gjorde det intet Skridt, som jo havde bragt det dette Maal nærmere. Krigsluen, som udbrød i næsten alle 4re Verdens Dele, gav en forønsket Leilighed, til sted, se at giøre sig meere gieldende. Som en troe Naboe og Allieret maatte man dække Ryggen for Østerrig og holde Tyrken Tømme. Mamtruede, og lovede og truede atter medens man, i Fredens Skiød, ved den almindelige Udtømmelse, undt om sig, ikke kunde andet end vinde i Styrke. Søekrigen imellem Engelland og Frankerig tilveiebragte den Jnterresse af et andet Slags. En lille Flaade, given i engelsk Lære, kunde blive den russiske Marine, i det sorte Hav saavelsom i Østersøen, til en herlig Plantaskole, strax kom - for første Gang, siden en russisk Flaade blev til, - 12 Linieskibe til Syne i Nordsøen, manøvrerte med Britterne, gjorde Prøve med dem paa - Hollænderne, og vendte, efter udstandne Lære=Aar, tigien tilbage til deres Fædrelands Vande, sikke fordi at de nu skulde give deres Kammerater Lection, men blot fordi de havde - forfeilet Depescherne, som skulde give dem befaling, at blive ved den engelske Flaade. Nu da Uldtømmelses hos alle krigførende Magter alt havde opnaaet saa høi en Grad, at man med øiensynlig Nytte kunde have taget virksommere Deel deri, skeete en Forandring, som, i sine Følger, kan give det hele nærværende europæiske Staters=System en ganske anden Vending. En Stierne af første Størrelse paa den politiske Horizont er gaaen ud - Katarina den anden, som beherskede sit Rige med en til sammes Umaalelighed svarende Aand, er gaaet derhen, - hvor de, hende forudgangne Peter den 2den, Jvan Jvanavich, Potemkin og flere andre ventede hende. - Hendes Død kan maaskee tilveiebringe, hvad selv hendes store frygtede Navn, i hendes Levetid ikke havde formaaet. Af hendes Grav kan Fredens Oliv fremspire, og snar opskyde til et Træe, under hvis Skygger den giennoplevede, Verden vil qvæge sig, naar ikke Frankerig og Engeland giøre en bedrøvelig Undtagelse herfra. - Hvorvidt det end kan have sin Rigtighed med visse Fredsunderhandlinger og andre politiske Blendeværker, saa bliver det dog altid afgjort, at foruden ministerielle Privat=Hensigter et gammelt forældet Nationalhad, som nu synes, at have naaet sin høieste Spidse, underholder en Krigs=Luer, som gaaer paa Seier eller Død, paa Herredømme eller Slaverie. Enhver af disse Nationer synes allene at kunne leve ved den andens Død, allene i sin Arvefiendes Undergang, at kunne finde sin Velfærd og sin Sikkerhed; og, som fordum Rom og Kartago, kan Siervinderen kuns da ene staae fast, naar dens Meddelerinde er falden og tilentetgjort. - Maatte den lidende Menneskeheds Genius ogsaa her udslukke Tvedragtens Fakkel, og forene to Nationer, som ere skabte, for at høitagte og elske isteden for at hade og urydde hinanden indbyrdes. Dog, hvad Kierlighed til Fred ikke kan udvirke, formaaer maaskee den udgjorteste Kraftløshed hos de kjæmpende Partier.