JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-24
De europæiske Statspapirers Priis courant 1820. A. J Boston. Americanske Fonds a 6 pC. 102 P. B. J Paris d. 16 Oct. Tiers consolides med Renter siden 22. Actions de la Banque (a 1000 Fr.) Agio.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-24
J Wien d. 16 Oct. Statsgjeldsbeviser. a 5 Wiener Stadsbanco=Obligat. a 2 1/2 Hofkammer-Obligat. a 2 Første Laan f. f. A. Agio Bank-Actierca 500 Fl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-24
D. J München. Bayerske Statsgjeldsbeviser a 4 pC. E. J Amsterdam d. 20 Octobr. Holl. integr. Gield. F. J London d. 18 Oct. Three per cent consol. G. J Berlin d. 19 Oct. Engelsk Laan .... a 6 Hollandske Laan . .... a 6 Banco=Oblig., udfærdigede fra 1806, Oct. 19. . . . . a 2 Preussiske Statsgieldsbeviser a 4 Fary. Treforbeviser. H. J Baden d. 20 Oct. Oblig. a 4 1/2 I. J Darmstadt d. 20 Oct. Obl. a 4 1/2 K. Ny norsk Laan af 2700,000 Mk. Bco. . . . . . a 6 L. J Hamborg. Danske Statspap. a 6 M. J St. Petersborg, Sept. 20. Russ. Jnscriptioner.... a 6 N. J Neapel. Jnscriptioner, a 5 9. Spanske Vales. Dombrowski yndede Schillers Trediveaarskrig, og bar den paa sine Feldttoge i Lommen. Ved Trebia eller Novi rammede en Kugle netop paa det Sted, hvorunder Bogen laae, og derved blev sandsynligviis hans Liv reddet. Jeg har, siger Seume i sine "Spadseregange, selv seet det Exemplar, som var gjennemskudt, i Rom, hvorhan havde foræret en Ven det, som et Mindetegn, og Fortallingen er af denne Vens Mund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-24
Misceller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-24
J Memoires de la Vie privee &c. de Napoleon 1819, læses en Samtale imellem denne og Fleury de Chaboulon, efter Exkeiserens Tilbagevendelse fra Øen Elba, i Lyon. Vi uddrage deraf følgende. - Hvorledes er det med Ney Hvorledes staaer han sig med Hoffet? – Snart godt, snart slet. Hans Kone er fuld af Fordringer; hun har nok villet spille en stor Dames Rolle, og de gamle Damer ville giøre sig lystig over hende. - Har Ney en Commando. - Jeg troer det ikke. - Er han paa vort Partie? - Den Deel, han havde i Deres Aftakkelse. – Ja, jeg har læst dette i PortoFerrajo; han har rost sig af at have mishandlet mig, at have lagt Pistoler paa mit Bord, alt det er ikke sandt. Naar han havde undladt at vise mig Lydighed, saa havde jeg ladet ham skyde. Man har opfundet en Mængde Eventyrer angaaende min Aftakkelse. Jeg har ikke takket af efter deres Raad, men fordi min Armee var bleven er i Hovedet, desuden ønskede jeg ingen Borgerkrig. Den var aldrig efter min Smag. Man har ogsaa fortalt om Augereau, at han, da han traf sammen med mig, overøste mig med Forhaanelser man har løiet; ingen af mine Generaler havde vovet, i min Overværelse at nægte mig sin Skyldighed, havde jeg kjendt Proclamationen, saa havde jeg jaget ham fra mig; kun Det hedte den Gang i Aviserne at uagtet han havde den med Forhaanelser og Bebreidelser opfyldte Proclamation af Augereau i Lommen, kastede sig dog i dennes Arme, og taalte Marschallens heftigste Bebreidelser. feige Siele kunne forgribe sig paa Ulykken. Den Proclamation, som man paastod om, at jeg havde den i Lommen, blev mig først bekjendt efter vor Sammenkomst. General Koller viste mig den. Dog lad os ikke tale om det. Hvad har man gjort i Tuillerierne? – Man har ikke forandret noget der, man har endog ikke borttaget Ørnene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-24
Hvad har man gjort med mine Malerier, Man har ladet bringe nogle af dem bort, men Slaget ved Austerlitz hænger endnu i Conseilets Sahl. - Og Skuespillet? – Man har ladet det blive uforandret. - Hvorledes lever Talma? Han nyder og fortjener endnu altid Almeenhedens Bifald. - Det glæder mig at see ham igien. Hvorledes lever Hortensia, – Hendes Huus er endnu stedse en Samlingsplads af Mennesker, der vide at paaskjønne Grazie og Aand, og Dronningen er, skjøndt hun ikke besidder nogen Trone, Gjenstanden for hele Parises Agtelse og Tilbedelse. Hun har begaaet en stor Feil i at stille sig til Skue for Retterne. Hvorfor har hun forlangt Titel af Hertuginde? – Sire, hun har ikke forlangt. - Hun skulde hverken forlange eller modtage; hun burde kaldet sig Mad. Bonaparte. Dette Navn er ligesaa meget værdt, som hvert andet. Havde Josephine levet, saa vilde hun nok forhindret saadanne smukke Historier. Har man beklaget hende meget? – Ja, Sire, De veed, hvor meget de Franske elskede og ærede hende. - Hun fortjente det ogsaa Hun var en fortræffelig Kone af omfattende Aand. Jeg har ogsaa sørget meget over hende, og den Dag, jeg fik Efterretning om hendes Død, var den ulykkeligste i mit Liv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-24
J Würtemberg faaes endnu 1774 i Burschernes Sahl, hvor Nominalisterne og Realisterne pleiede at disputere, en Skillevæg af Brædder til at forebygge, at de Disputerende ikke skulde komme i Haaret paa hverandre. Trækfuglene. Efter det Svenske.) Paa Nilveien Solen den skinner saa hed Og Palmerne yde ei skyggende Fred, Da griber os Længsel til Fædrenejorden, Og Toget forsamles. Mod Norden, Mod Norden. Og dybt under Fødder vi see som en Grav Den grønnende Jord og det blaanende Hav Der Uro og Stormen hver Dag sig fornyer, Men vi fare frie med Himmelens Skyer. Og høit mellem Fjeldet der ligger en Eng, Der nedslaar vor Skare, der redes vor Seng, Vor Æg vi der lægge tæt hen under Polen, Der klække vi ud dem ved Midlenatssolen. Ei Jæger forstyrrer vor fredfulde Dal, Der holde guldvingede Alfer et BalGrønsmykkede Skovfrur spadsere i Lunden, Og Dvergen her hamrer sit Guld dybt i Bunden. Men atter paa Bjerget staar Vindsvales *) Søn, Og ryster de sneedækte Vinger med Drøn, Og Harerne hvidnes, og Røndruen syder, Mod Sønden, Mod Sønden, det atter nu lyder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-24
Til grønnende Enge hendrage vi nu, Til skyggende Palmer staar freidig vor HuDer hvile vi ud os fra Luftfartens Møie Og længes da efter de nordlige Høie. *) Vinteren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-24
Kjøbenhavns Børs d. 23 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 262, a vuta 265. Amsterd. 2 M. - . Lond. 2 M. - . Spec. 263. Specier solgtes til 15 Rbmk. 12 1/2 s. Oblig. (med Renter fra 11te December 1820) 71. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 4 Febr. f. A.) 86 Rbdlr. r. S. eller 113 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 17. Svenske Sedler 62 1/2 s. - Disconto 6 pC. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-24
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Nyeste Skilderie af K. benhavn. Attende Aargang. No. 17. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 27 Februari 1821.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Endnu nogle Yttringer om den danske fiinuldede Faareavl. Af J. C. Drewsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Da jeg i Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn No. 99 og 100 tog til Gjenmæle mod en Afhandling i Handels- og Jndustrietidenden, mod vor fiinuldede Faareavl, erklærede jeg, at jeg blot ansaae den for en Compilation af et mig bekjendt tydsk Skrift, jeg stilede mit Svar til den tydske Forfatter, og jeg forudsatte, at den eller de danske Samlere, uden selv at ville have en Mening om Sagen, maaskee blot for at see den gjendreven, havde fremsat den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Nu see vi derimod af Handels- og Jndustrie tidenden, at Udgiverne ei ville lade hiin Afhandling blot gjelde for en Compilation, men at de endog forsikkre, at "Artiklen om Danmarks Faare avl, og de derom fremsatte bemærkninger, ikke ere hentede andensteds fra, men ere Udtrykket af deres egen Mening. Jeg vil altsaa, naarer denne Afhandlings forunderlige Lighed med den tydske, ikke længere berøve dem Æren af den, men ligesaalidet kan jeg da videre indlade mig med dem, denne Sag vedkommende, inden de, da vi nu kjende Forfatterne, have behaget at besvare mig følgende præliminaire Spørgsmaal: Hvor ligge Udgivernes Jorder? Hvor ere deres Faareflokke? Hvad forstaae de ved materielle Græsgange, Er det en Følge af, at vore Jorder have større Kraft end sachsiske, at vore Græsgange, efter Udgiverne, ere for materielle? Eller er det maaske fordi særegne, alt for nærende Værter groe derpaa, Hvad forstaae de ved svampet Uld, Vil det sige, at hvert enkelt Haar er, som en Svamp, der indsager Fugtighed, opsvulmet? Og om dette er Tilfældet, hvorledes kan da den Uldfiinhed, som man ikke kan nægte en Deel af vore Faar, dermed forenes, en Uldfiinhed, som uagtet Udgiverne trodse" den wienske Uldmaaler, dog er derved som paa flere Maader beviist? Hvorledes have Udgiverne erfaret, at vor Uld mangler Elasticitet? Har Sammenligning med anden Uld, eller deres øvede Haand, overbeviist dem derom, Naar Udgiverne have fyldestgjørende besvaret disse Spørgsmaale, og derved beviist, at de kunne have en Stemme, der fortjener at paaagtes skal jeg være reddebon til fortsat Discussion om denne os vigtige Sag, da jeg erkjender, at enhver Saadans offentlige Drøftelse er gavnlig, naar Sagkundskab og Upartiskhed styre begge Penne; hvorimod jeg i modsat Tilfælde blot anseer den for Tidsspilde, og i det Høieste tjenende til Moroe for den Ørkesløse, der finder Underholdning i den polemiske Tone saadanne Forhandlinger, hvor Kyndighed fattes og det compromitterede Jeg dog skal dækkes, saa gjerne antage. Saalænge maa jeg antage, at Udgiverne ikke aldeles forstaae hvar den Sagkyndige siger, og det saameget mere, som de vilde ellers have begrebet, at naar Hr. Prof Viborg siger, at materielle Græsgange, naar herved forstaaes Græsgange, der bestaae af frodigen voxende, for Faaret tjenlige Foderurter, er ere skadelige for den spanske Faareavl, har ved tjenlige Foderurter forstaaet, at Urter der ere tjenlige for Faarets Sundhed, ikke skade dets Uld, og de vilde ikke have forsøgt at give denne Periode en latterlig Vending. Professoren har naturligviis ikke troet, at det ved denne Leilighed var nødvendigt at foredrage Faareavlens A BC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Jeg henholder mig forresten til det, jeg allerede i denne Sag har anført, mod hvilket Udgiverne ikke have anført en eneste vægtig Grund, men endog i Følelsen af, ikke at formaae dette, have søgt at forrokke Synspunctet, i det de ved at dadle vor Uld, have villet drage Opmærksomheden fra deres forhen gjorte Paastand, at Danmark ifølge sit Clima og sine materielle Græsgange ei formaaer at frembringe Uld til fuldkommen godt Klæde, ligesom om, af vor Ulds nuværende slette Tilstand, om denne var beviist, fulgte, at vi formedelst Clima og Græsgange ikke vare istand til at frembringe den bedre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
En af Udgivernes Yttringer, der dog er alt for feilagtig – jeg vover ei at sige usandfærdig, da de, som jeg dog troer mod Juristernes Mening, betegne dette Udtryk som injuridst – ligesaavel som et, efter Anseelse velmeent af dem givet Raad, maae jeg dog berøre, at jeg ikke skulde ansees som den, der deri gav dem Ret. Hiin angaaer Prisen paa vor Uld, der, efter Udgiverne, ogsaa maa tjene til Beviis for dens Slethed, ved ei at være høiere end fra 7 til 12 Mk. Sølv Pundet, eller fra 1/2 til 1 Species. Uld priserne vare i Sommer i England som følger: Spansk Estremadura . . . 23 Sk. Pdt. - Segovia. . . . 835. - Leoneser. 34 1/2 Østerrigsk, Bøhmisk, Ungarisk 36 1/2 Sachsisk ..... 359 Da en Species er omtrent 5 Sh., saa see vi, at vor Ulds Priis ei er det, hvormed man skal bevise vor Ulds Slethed, uden tillige at bevise Sletheden af Spaniens, Østerriges, Bøhmens, Ungarns, ja selv den større Deel af den sachsiske Ulds; thi jeg tør antage at anføre noget, Udgiverne ubekjendt, naar jeg tilføjer at man regner, at af Electa ei frembringes mere end 400 Baller aarlig. Hine Landes Græsgange maae altsaa ogsaa, uagtet deres Uld kommer i Verdenshandelen, og altsaa er under heldigere Omstændigheder end vor, være for materielle, og Climatet for fugtigt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Vi ville nu anføre, hvad der læses lige ovenpaa det forhen anførte Sted, umiddelbart efter de Ord: "af en saa berømt dramatisk Digter. Det synes, hedder det, "som Jngen bedre end han maatte vide, at Digterens Genie og Phantasie allene hersker over den hele Verden, som er til Phantasiens Raadighed, og at netop den fortræffelige og genialske Digter, paa hvilken Ochlenschlager fortrinligen vil have sine Sætninger anvendte, er den, som lettest kan gaae ud af sin egen Jndividualitet og Personlighed, i det han ved Geniets indre Kraft fremtryller os poetiske Skikkelser, der ligesom leve og aande i et frit og selvstændigt Liv, og i hvis mangehaande vexlende Billeder det aldrig falder os ind at ville søge Konstnerens eget. Tvertimod hine Sætninger kunde det bevises: jo rigere et Genie, Digteren eier, desto mindre vil han i sine Værker gjentage sig selv, eller allene give sin Personlighed og sin Charakteer til Bedste for sine Læsere. Hans Siels Jndre, hans Aand og Genie ville speile sig i hans Digte", o. s. v., o. s. v. (Siels Jndre, sagde Forf. mon ei Charakteren skulde høre med til dette Sielens Jndre. Skade ellers for de smukke Tirader, som ere saa aldeles spildte.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Til Slutningen bede vi Forf., oftere at more Skilderiets Læsere med deslige Opsatser. Saadanne Raisonnements kan den tænkende Læser ikke selv indlade sig paa, men vil med Fornøielse læse dem forfattede af en Mand, der til deslige har saa megen Gave, som Herr Forfatteren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Moderindring. aar Forfatteren af Forslaget til at afskaffe Handel i Hamborger Banco og anden fremmed Myntsort (see Skilderiets No. 13), ønsker, at al Handel skulde skee i rede Sølv, saa skjønnes aldeles ikke Nytten af dette Forslags Udførelse. Hamborger Banco er jo rede Sølv; thi man kan jo, forudsat at Vexlerne ere gode, faae Sølv derfor hvilket Øjeblik, man vil. Det kommer jo ikke an paa, hvilken Benævnelse, man giver dette Sølv. Det samme er Tilfældet med fremmede Myntsorter. Hvilken Lettelse er det desuden ikke i Handelen, at kunne afsende en Vexel, istedetfor en heel Transport Sølv, Og maatte dette Sølv ikke ligesaavel kjøbes som Banco, og medfører Jndkjøbet deraf ikke ligeledes Omkostninger, Naar man havde en Sum at betale, f. Ex. i London eller Paris, kunde man da altid være tjent med at afsende de af Forfatteren foreslagne Anviisninger paa Banken i Kjøbenhavn, En Vexel paa Hamborger Banco kan man sælge paa hvilkensomhelst Børs i Europa, men dette er ikke Tilfældet med Anviisninger paa andre Banker, i det mindste kunne de sjeldent afhændes uden Rabat. At man i Handelen har valgt Hamborger Banco fremfor nogen anden Sort Banco, er skeet, fordi dens Soliditet er almindelig erkjendt. Naar man iøvrigt kjøber Banco af insuffisante Personer, saa er det Personerne, ikke Bancoen, der udsætter Kjøberen for Tab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
ved den mundtlige Examen skeer af beskikkede Universitetslærere ved det juridiske Facultet, samt af Professoren i Statistiken. – J Henseende til Examinationen i de Discipliner, hvilke Professorerne ved det juridiske Facultet overtage hver som særskilt Fag, fastsættes som Regel, at der i enhver af disse Discipliner examineres i Særdeleshed af den Professor, der har overtaget samme som særskilt Lærefag. – J den danske Ret, som fælles Lærefag, examinere samtlige Facultetets Professorer. – Umiddelbart efterat den mundtlige Examen for hver Dag er tilendebragt, foretages Censuren over samme af de anordnede Examinatorer og Censorer, og bliver da ved Censuren, i Forhold til den Kundskab og Færdighed, den Examinerede har udviist ved begge de aflagte Prøver, saavel den skriftlige som den mundtlige, hvilke i denne Henseende sammenholdes, tilkjendt en af de hidtil brugelige Examens-Characterer: Laudabilis, Hand illandabilis. Non contemmendus, og skal det derhos være Censorerne ove ladt, naar nogen Examinand særdeles udmærket sig, da at tilkjendegive saadant ved en passende Tilføining til bedste Characteer. Har den Examinerede ikke viist saadan Kundskab, at en af ovennævnte Characterer kan tildeles ham, da afvises han§. 10. Efterat saavel den skriftlige som den mundtlige Examen for alle anmeldte Examinander er tilendebragt, foretages Prøve med Specimen practicum for dem, der hertil melde sig som færdige. - Denne Prøve bestaaer i Udarbeidelse af de vigtigste ved en Rets-Sags Behandling forekommende Acter og Documenter, indrettede og samlede i Acts-Form, saasom Klage til Forligelsescommissionen, Hoved- og Doms Stevninge til Retten, Contrastevning, ifald Opgaven giver Anledning dertil, Saggivelses og Exceptions Jnd lægge med Paastande og Dom, og, dersom Opgaven har været en Skiftesag, da Jndlægge og Decision. - De Characterer, som tilkiendes fordenne Udarbeidelse, skulle, ligesom for den theoretiske Examen, være, Landsbilis, Haud illandsbilis og Non contemmendus. - Ved Censuren over Specimen practicum, i hvilken ogsaa tvende af de i §. 9 nævnte tilforordnede Censorer deeltage. hensees fornemmelig til, at Candidaten er vel bekjendt, ikke alene med Theorien om, og Lovbestemmelserne for den Materie, der er Gjenstand, for Opgaven, men tillige, at han kjender Proces Lovene, Forretnings-Gangen, Formen og Curialstilen i Retssager. §. 11. Naar alle foreskrevne Prøver ere af Candidaten aflagte, og der ved Censuren over samme er tilkjendt ham Examens Character, da udfærdiges til ham et Testimonium Facultatis hvori den ham saaledes tilkiendte Character indføres. §. 12. Dersom Nogen har til Examen angivet flere til Retsvidenskaben henhørende Discipliner end de i §. 3 foreskrevne, og han ved Examinationen viser god Kundskab i disse og samtlige øvrige Discipliner, da anføres saadant i Protocollen, og tilføies som en Udmærkelse i Candida tens Testimonium. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Vor Kongestad kan nu vente at faae, ligesom andre store Hovedstæder, et naturhistorisk Nationalmuseum, hvor alle de paa Konst kamret, Rosenborg og Naturalmuseet paa Østergaden adspredte naturhistoriske Gienstande skulle samles paa eet Sted. Man bestemmer til dette Sted det forrige Holsteenske Palais i Stormgaden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
J disse Dage døde her en af Kjøbenhavn rigeste Privatmænd, Viinhandler Haagen Hagen, i sit 64de Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
J denne Tid er een af Kjøbenhavns meest indbringende Gaarde, No. 37 paa Hjørnet af Østergaden og Amagertorv samt store Kirkestrædet til Auction. Den har syv Boutiker i første Etage og 37 Beboelsesværelser i de øvrige 3 Etager og giver saaledes mere af sig end mangen Herregaard; men den er ogsaa assureret for 43,700 Rbdl. S. Den afbrændte i den store Jldebrand 1195, men dens daværende Eier, Major Wilster, Commandant paa Rosenborg, lod den opbygge igjen, og saa fordeelagtigen indrette. Efter hans Død, for omtrent 10 Aar siden, kjøbte et Jnteressentskab, blandt hvilket afdøde Etatsraad Borch, denne Eiendom, saavidt mindes, for 80,000 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Ved den i disse Dage indtrufne strænge Frost er ikke allene alle Vande omkring Kjøbenhavn, og Canalerne i Staden tillagte med Jis, men endog Farvandet imellem Toldboden og Batterierne saa stærkt tilfrosset, at derpaa atter færdes af Fodgjængere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Randers. Den 15 Februarii tildrog sig i en Udflyttergaard fra Voer, under Steenalt Gods den sørgelige Begivenhed, at en ung Bondekar, ihielskjød sin Broder af Vaade. Begge Brødrene havde, tilligemed flere Bønder, været til Hovarbeide og begave sig, da dette var endt, ind i bemeldte Udflyttergaard for at fortære deres medbragte Brød. Noget iforveien var Skytten fra Steenalt, som havde været paa Jagt, taget ind i samme Gaard; hans Hest stod bunden i Porten og Bøssen laae i en Vogn. Da Hovfolkene havde endt deres Maaltid, begave de sig bort en efter den anden; endelig ogsaa de tvende Brødre, hvoraf den ene var Kiereste med Gaardmandens Datter. Medens de to Forelskede endnu stode i en fortrolig Samtale med hinanden ude i Gaarden havde den anden Broder taget Skyttens Bøsse af Vognen for at betragte den Neppe har han faaet den i Hænderne, før Skuddet gaaer af og Broderen styrter jamrende ned for sin ulykkelige Piges Fødder. Skuddet havde truffet ham i Underlivet, saa at der ingen Redning var at vente, og en Time derefter døde han, Broderen er paa ingen Maade at trøste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Angaaende den Mandsling i Holsten, hvorom har været at læse i Avisen No. 22 (Skilderiet No. 15, P. 235), kan endnu meddeles følgende ikke uinteressante Omstændigheder, Personen er født paa Øen Thorseng. Ved Fødselen syntes han mere at høre til Fæmininum, hvorfor han blev døbt med Navnet Maren. Men ved Aarenes Tiltagelse syntes han selv snarere at høre en Maskulinum. Han tjente for 10 a 12 Aar siden her i Svendborg som Malkepige, men syntes mere skikket til Karlearbeide. Paa eengang forvandlede Maren Smidt, (dette var Tilnavnet) sig til Martin Smidt, og om Sommeraftenen fandt Man ham iklædt Mandsklæder og Tobakspibe i Munden i Lag blandt Byens Karle, hvorpaa han igjen om Morgenen og til om Aftenen var Maren Smidt. Han ansøgte da paa Vedkommende Sted at maatte bære Mandfolkeklæder, thi - som Attesterne løde - vilde han maaskee ellers omkomme sig selv. J mange Aar har Man ei hørt til dette Neutrum før han blev arresteret i Holsteen for sit Ægteskab, i hvilken Henseende Forhører ved Thorseng Birkeret ere optagne. (Hempels Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
J Ribe Avis af 23 Februari læses følgende: Hos Gaardmand Anders Mortensen i Gammelgaard, Øllgod Sogn, indtraf kort for Kyndelmisse det besynderlige Uheld, at 2de Heste, som bestandig havde staaet sammen i Stalden, gave sig til at slaaes, hvorved den ene, en smuk og særdeles feed 5 Aars Hest, fik det ene Bagbeen, knust. Eieren lod den strax slagte og partere; lod derpaa Kyndelmisse Aften anrette et Maaltid, bestaaende af Hestekiødsuppe og Kjød med Saus til og indbød endeel af sine Venner, hvoriblandt Peter Mortensen af Vestkiær med sin hele Familie, Degnen Hr. Haar, en Skolelærer og mange andre af Sognet. Omtrent 30 Personer nød af dette Maaltid med Behag og ønskede at Alle, hvem sligt Uheld skulde vederfares, ville giøre sig saadant Dyr saa nyttig som mueligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Blandede Efterretninger. Den Sahl, hvori det norske Storthing holdes, er temmelig stor, Galleriet løber paa den ene Side i en noget fladtrykt Halvirkel; nedenfor i Halveirkelen sidde Repræsentanterne paa amphitheatralske Bænke, lige ud for og midt i Salen er en Forhøining, hvorpaa Præsidenten, sidder, over denne er et Vindue. "Jeg havde kun været lidet paa Galleriet, skriver et Øienvidne, – da Storthings-Deputationen traadte ind, og efter den fulgte Landets Ypperste. Processionen did var talrig. Byens Embedsmænd, geistlige og verdslige, der sluttedes af Høiesteret, saaledes, at Justitiarius tog Plads paa venstre Side af Statholderen, der stod paa Thronens nederste Trin, til Høire stod Statsraadet og de fornemste Militairpersoner, lige ud for, ved et Bord, Storthingets Præsident, og dets Secretair.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-02-27
Bergen, den 9de Februar. Her i Byen og dens Omegn sporedes et ikke ubetydeligt Jordskjælv Natten til den 3die Februar, Klokken imellem 1 og 2, hvorpaa fulgte Uveir fra Vest med Hagl byger hele Dagen. Den 4de var Veiret stille og smukt for Middag, men Klokken 12 1/2 skede en af de heftigste Jordrystelser, Anmelderen har følt; den varede sikkert i Minut, og Klokken 8 om Aftenen skede atter 2 Stød, omtrent 6 til 8 Minuter mellem hvert, hvoraf det Første var det stærkeste, dog ei som hiint ved Middagstid. De syntes alle at trække sig fra Nord til Syd. Natten gav en stærk Nordvest Kulling med svære J linger. Disse hyppige Jordskjælv, saa strax efter hverandre, synes, som Natursieldenheder her i Landet, at fortjene almeen Bekjendtgjørelse.