Jyllandsposten, 1840-08-11
Nyheds Post. – Blandt en engelsk Statsmands Tanker om Skattebevillingsret anføres i "Khvnsp., saalydende Uddrag af en afholden Tale, angaaende hvorvidt Parlamentet var berettiget til at beskatte de nordamerikanske Colonier: "At ville sætte Begyndelsen i en Edvard eller Henriks Tider er en af de unyttige Drømme, en Antiqvar uden dømmekraft kan nære. Dette er et Punkt, Mylord, hvormed saadanne egensindige Hoveder slet ikke skulde befatte sig. Paa hvilken Tid Underhuset opstod, paa hvilken Tid, Mylords, Det opstod med Constitutionen, det voxede med den; den gives intet Græsstraa i den fjerneste Krog af dette Rige, som jo blev repræsenteret, saasnart Constitutionen tog sin Begyndelse; intet Græsstraa blev beskattet, uden med Eierens Villie. En vis Mand, Carte, har skrevet en Historie, som nu bliver gjennembladet af Mange. En anden, jeg vil ikke nævne ham, d. H. maae vide, hvem jeg mener (formodentlig Hume, har skrevet en Historie, som er bleven en Yndlingsbog. Disse Skribenter ville paavise den første Begyndelse til Underhuset. Mylords, jeg opfordrer Enhver til at betegne mig den Tid, da Parlamentet paalagde Nogen en Skat naar han ikke var repræsenteret i Parlamentet. Man har anført et Exempel fra Chester, men Sagen forholder sig anderledes. Mylord, Parlamentet lagde en Skat paa Districtet Chester og befalede, at bestemte Personer skulde opkræve Skatten der; men Districtet vægrede sig ved at betale; Jndvaanerne henvendte sig til Kongen med en Petition, hvori de viste, at det engelske Parlament ingen Ret havde til at paalægge dem Skatter, at de havde et eget Parlament, at de altid selv havde paalagt sig Skatter, og derfor bade de, at Kongen vilde befale Skattekræverne Jntet at indfordre. Mylord, Kongen antog Petitionen, han erklærede Petitionairerne hverken for ulydige eller oprørske, men gav efter for deres Grunde og de beskattede sig selv. Deres Herligheder kunne see begge Dele, baade Petitionen og Kongens Svar, i Archiverne i Tower. Der er blevet lagt megen Vægt paa Exemplet fra Wales, for Foreningen, som om Kongen, ved at indtage de forrige Fyrsters Plads, af egen Magtfuldkommenhed hævede Skatter der; men i Virkeligheden forholder Sagen sig anderledes; thi jeg finder, at længe for Wales blev indtaget, havde de nordlige Grevskaber i dette Fyrstendomme Repræsentanter og et Parlament eller en Landdag. Jeg talede nylig om mine Autoriteter, og havde Locke for Øie. Jeg har igjen efterseet ham, og da det, som han har skrevet, er saa anvendeligt paa vore Forhold og saa særdeles begunstiger min Mening, saa beder jeg Deres Herligheder om Tilladelse til at forelæse et lille Sted af denne Bog. Den øverste Magt kan ikke fratage Nogen Noget af hans Eiendom uden hans Jndvilligelse." Disse ere den store Mands Ord, som vel fortjene en alvorlig Overveielse. Thi skulde den nuværende Tilstand vedblive, saa vilde de ikke meere kunne kalde Noget deres Eiendom, eller for at bruge Locks Ord: Hvad kan den kalde sin Eiendom, fra hvem en Anden har Ret til at tage og tilegne sig ligesaa meget han vil og ligesaa ofte han vil Paa Silkeborg, hvor Kongen med Suite forlængede Opholdet indtil 5 Dage, skal de samtlige Bønder paa Godset, henved 4 a 500 i Tallet, flere Gange under dette Ophold ret have delicateret sig. Saaledes fortælles der at de Tirsdagen den 28de skal have indtaget ikke mindre af Vædelse end 4 Tdr. Brændeviin og 5 Tdr. Øl, foruden en umaadelig Mængde Hvedebrød m. m., hvilket Alt fra de nærliggende Kjøbstæder blev indkjøbt med de Transportvogne, som i disse Dage uafbrudt afgik til og fra Silkeborg. At Størstedelen af Bønderne flere Gange skal have været saa complet berusede, at de Natten efter Sviren dratviis vare at finde langs hen af Veien, og at Enkelte endog ved denne Leilighed skal have vandret til deres Fædre, dette maa man ønske maatte være Overdrivelse. At den kongl. Sulte, som ialt, med Majestæterne og Kronprindsen, skal udgjøre 72 Personer, med stor Vanskelighed maa have været indlogeret i denne temmelig indskrænkede Vaaning, kan man deraf tænke sig, at den kongelige Godsinspecteur under dette Ophold maatte beqvemme sig til, hver Nat at tage Qvarteer, just ei under aaben Himmel, men i Herredsfogdens Vogn. 4 Landets Hvedemarker stode iaar saa brillante at man med Føie af dem lovede sig det største Udbytte Dog Haabet er her aldeles veget for den bedrøvelige Vished, at disse paa de fleste, om ei alle Steder, ere saagodt som ødelagte. I Axene har nemlig indfundet sig den fordærvende Rust, som Følge af den idelige Regn under Kjerneansætningen, som i saadan Overfylde befindes mellem Haserne, at Axet ved at gnides mellem Fingrene farver disse ganske brandgulle. J Sielland og Lolland hører man at Fordærvelsen er overgaaet endog de største Jndtægter Dette Landetab er saameget mere uberegneligt, som det netop træffer Danmark fedeste Jorder. I Jylland findes forholdsviis faa Hvedemarker, hvilke alene træffes paa Østkysten. Den berømte Thaer siger i hans "Grundsatte der rationellen Landwirtschaft, "Der Weizen ist mehr mie anderes Getreide empfindlich gegen jede ungunstige besonders naskalte Witterung. Er andert danach gleich seine Farbe und macht einen Stillstand im Wachsthum, scheint wirklich mie man sagt, zurückeweichsen. Ju feuchte Witterung beimAnsatz der Korner erzengt dagegen die Staubbrand." Om den her sig indfundne Rustsmitte taler han derimod ikke. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.