Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-02-12
(Jndsendt.) Hvoraf kommer den Mangel paa Jnteresse, som vises ved Valget af Borgerrepræsentanter, Et af Kjøbenhavns Blade har tidligere berørt denne Sag i Almindelighed, og yttret sin Forundring over, at selv i Odense deeltog kun ; Deel af de stemmeberettigede Borgere i Valgene, samt endelig fremhævet det Beklagelige i, at Borgerne selv vise Lunkenhed og Ligegyldighed i et for Communen saa vigtigt Anliggende. Thi skulde det ikke være af Vigtighed, hvem der repræsenterer en Kjøbstad, virker for dens Opkomst, vaager over dens Tarv, Og hvorledes skulde vi kunne vente, at finde nogen virkelig Jnteresse hos Borgerne for det større Samfund, Fædrelandet, naar de ikke engang bekymre sig om det mindre Samfund, den Commune eller By, hvis Jndvaanere de ere, hvis Byrder, Trang og Tryk de maae føle og dele, hvis Opkomst og Fremblomstren de maae glæde sig ved, hvis hele Tilstand i aandelig og oeconomisk, ja i enhver Henseende har en saa mægtig Jndflydelse paa den enkelte Borgers Vee og Vel! Som en Hovedgrund til denne lidet glædelige Jagttagelse bør vistnok nævnes Mangel paa den Jntelligents, der adspreder Aandens Taage, Mangel paa den Aandsdannelse, der hæver Mandens Blik ud over det snævre Hverdagslivs smaalige Sysler, der formindsker og undertrykker Egoismen i samme Grad, som Sandsen tiltager for det Almeennyttige, det fælleds Borgervel, som Lysten voxer til at virke og gavne i en større Kreds. Men hvorledes skulle disse Mangler kunne hæves, hvorledes skal det blive bedre, saalænge Skoleunderviisningen i vore Kjøbstæder ikke bliver bedre, thi naar undtages de faa private Jnstituter, staaer Underviisningen selv i de saakaldte Borgerskoler almindeligviis paa samme Trin som i Almueskolerne paa Landet. En fuldstændig og almindelig Omdannelse, af Skolevæsenet i vore Kjøbstæder er nødvendig, hvis mere Jntelligents og Aandsdannelse skal tage Sæde og blive almindelig i Borgerstanden. - Fra hvem skal denne Foranstaltning gaae ud, – Regjeringen har ikke ladet det mangle paa Anviisning og gjentagne Opfordringer til Communerne. Penge har den ikke at give, med mindre det skulde være fra Sore og fra de rigt doterede lærde Skoler, ved endmere at indskrænke disses og derved de Studerendes Antal, og tillige lade disse Skolers Elever betale høiere Skolepenge, eller indskrænke Fri pladserne og lade de Betalende yde den nuværende Skoleløn, den hele Skoletid, og ophøre at uddeele Stipendier til Jkke trængende. Saalænge Staten vedbliver at forsørge de duelige Candidater, at tilbyde dem Embede og Ære (og Statstjenere ville jo fremdeles behøves), saalænge ville de lærde Skoler i passende Antal aldrig savne ønskelig Freqvents. -Men naar vi undtage denne Udsigt til pecuniær Understøttelse. fra Regjeringen, kunne vi ikke nægte, at det egentlig er og hovedsagentlig bør være Communerne selv eller deres Bestyrelse, fra hvem Forbedringsværket bør udgaae. Det bliver jo Communen selv, der i Hovedsagen skal udrede Omkostningerne ved et forbedret Skolevæsen, ligesom det ogsaa er den, der først og fremmest drager Fordeel af Samme. Ogsaa veed hver enkelt Communes Bestyrelse eller burde idetmindste vide hvad der i denne som i enhver anden Retning bedst fremmer dens Tarv. Mon da Udsigterne til en bedre Skole- og høiere Folkedannelse i vore Kjøbstæder ere glædelige? - Jkke allevegne, maaskee de færreste Steder; Skolevæsenets Foresatte, Direction og Commission, have hidtil enten ikke kunnet, eller ikke villet, eller ikke troet sig kaldet til at omforme og rettelig forbedre Skolevæsenet; de nærværende Repræsentantskaber mangle nok de fleste Steder, om ikke Lyst og Kraft, saa dog de fornødne Jndsigter til et saa vigtigt Foretagende, der langtfra bør være eens overalt. Villien mangler endog i den Grad somme Steder, efter hvad der fortælles, at en Communebestyrelse skal have nægtet en Plet Jord til Byggeplads for en Skolebygning, som Andre havde ifinde at opføre og tildeels dotere Communen. Jmidlertid selv om alle vore Kjøbstæder vare forsynede med hensigtsvarende Borger- og Realskoler, hvad for Øieblikket synes mere at ønske end at os forvente, saa vilde dog det paaankede Onde dermed ikke være tilintetgjort, saalænge Laugene bestaae i deres nærværende Skikkelse. De fleste Haandværkslærlinger ere fattige Børn med en ringe Skoledannelse; selv mange Handelslærlinger have nydt en altfor tarvelig Underviisning. Fattige paa Penge, fattige paa Kundskaber, hvor skal Jntelligentsen og den bedre Dannelse komme fra? – Saalænge der ikke kræves flere Kundskaber til Kjøbmandsexamen, og slet ingen for at blive Haandværksmester, maae vi heller ikke gjøre Fordring paa en intelligent og oplyst Borgerstand, ikke vente hine paapegede Mangler hævede, ikke fordre hos Borgeren ialmindelighed Almeensands for Communens, end mindre for Statens Anliggender. Men skaf os et forbedret Skolevæsen i vore Kjøbstæder, ja selv med det vi have lad os faae andre Prøver, andre Examina for de vordende Borgere. Kun større Fordringer til deres Kundskaber og Dannelse, og de fattige Lærlinger (baade pecuniær og aandelig fattige) ville formindskes i Antal i samme Grad, som de mere formuende og intelligente ville forøges. Denne Forandring og Fremgang til det Bedre ville sikkerlig de forskjellige Laug eller Corporationer ikke forgiæves anholde om hos Regjeringen; thi det er jo ligesaa meget i Statens som den enkelte Communes Jnteresse, at dens Borgere hæves paa et høiere Dannelsestrin.