Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-02-23
Engelland Fra London skriver man, at det almindelige Theema er Throntalen; man er endnu beskjæftiget med at studere samme, uden dog at have udstuderet den. Den 9de Februar blev i Overhuset af Hertugen af Buccleugh og i Underhuset af Grev Darlington foreslaaet en Takke-Adresse i Anledning af Throntalen. J begge Huse havde imidlertid dannet sig en Opposition, som dog i Underhuset var meget stærkere end i det Andet. Grev Stanhope staaer i Spidsen forOppositionspairerne, som vare Nie, nemlig Hertugerne af Cumberland, Richmond og Newcastle, Greverne Tankerville, Winchilsen, Radnor, og Lordene Rivers og Northwich; de forlangte i Tak adressen et Amendement, hvorved den dybeste Bedrøvelse, den høieste Bekymring og overordentlige Nod blev udtrykt, som i nærværende Tid trykker Riget o. s. v. Hertugen af Wellington paastod derimod at Nøden ikke var saa stor, som den blev skregen ud for, nok Amendementet blev forkastet, med 71 Stemmer mod 9. J Underhuset var Debatterne mere omfattende, og et lignende Amendement blev foreslaaet, men blev dog af 158, mod 105 Stemmer forkastet. (Det synes som at Hertugen af Wellington ikke ønsker at høre Folkets retfærdige Klager, saaledes skal han, for nyligen ved Modtagelsen af et Bønskrift have yttret: at Folket havde vandt sig til en indbildt Rigdom, og at det maatte vende tilbage til sin forrige Tænke- og Levemaade; en Hr. Ottwood angreb Hertugen paa det bitterste, og sagde Hans Herlighed fik vel ikke sine 7000,000 Pd. Sterling udbetalt i indbildte Penge, og at Hertugen og hans Familie maatte afknappes i deres uhyre Pensioner, naar de lavere Klasser skulle vende tilbage til deres gamle Levemaade; Hertugen har ogsaa af alle Kræfter søgt at forpurre den mærkelige Forsamlings Afholdelse, som har fundet Sted i Birmingham af en 12 a 15,000 Mennesker: 200 af Byens meest anseete Jndvaanere havde paa eget An- og Tilsvar sammenkaldt den; dens Beslutninger angik en Parlamentsreform, at faae den arbeidende Klasses Rettigheder og Friheder fastsatte og sikkrede, og om Oprettessen af en politisk Union mellem Almue og Mellemclassen af Folket, til Beskiermelse for Folkets Rettigheder saadanne Forsamlinger behøvedes ikke saalænge den store Canning levede. – J Parlamentet blev ogsaa af den forrige Premierminister Lord Goderich talt om Sultanens Grusomhed og Uforsigtighed; men han troede at Sultanen med Hensyn til sin falske Politik tildeels var uskyldig, og omtalte et vist Jndividum (?) som havde gjort sig den største Umage for at indlede de tidligere Forhold mod Rusland og Grækerland, og havde vedblevet at forsikkre, at Rusland, Frankerig og Engelland ville geraade i Krig. - Om de portugisiske Anliggender vare Meningerne meget deelte i begge Huse; den Ministerielle dreiede sig om det Punct, at Don Miguel var de facto Konge, og maatte være ønsket af Nationen, da den ellers ville have omstyrtet hans Throne, Opposttionen derimod talte og Førstefødselsretten, Tractater, Dronning Marias Anerkjendelse; uden at det dog ledte til noget Resultat. Den indenrigske Minister Hr. Peel, (som ved sit slette Forsvar for Ministeriets Opførsel med Hensyn til Portugal, forrige Aar gjorde sig udødelig, sagde at han rigtignok aldrig havde roest Don Miguels Opfør selv) men høiere Hensigter end Personlighed maatte lede Engellands Politik, at man maatte søge at undgaae Meningskrig o. s. v., men Hr. Peel blev imidlertid fanget i sit eget Garn, thi da Oppositionen nødte ham til at erklære, hvorledes det da kunne være overeensstemmende med Engelands Neutralitet, at Spanien vel maatte angribe Mexico, men Mexico ikke Cuba, svarede Ministeren at det kom af Øens tiendommelige Beliggenhed og dens Vigtighed for Engelland; men hvor en Afvigelse fra den fornævnte Politik ikke var nødvendig, der blev man ved Grundsætningen en saadan Politik kaldes ellers paa Dansk Egennytte. – J Overhuset sagde Grev Aberdeen med Hensyn til Portugal, at Omstændighederne ville afgjøre om Don Miguel blev anerkjendt eller ikke, imidlertid synes han at antage, at det ville skee tidligere eller sildigere. Hr. O'Connell har allerede tilkjendegivet sin Tilværelse i Parlamentet, han har for hans Afreise fra Jrland ærligt lovi at arbeide paa en Reform og holde paa Jrlands Uafhængighed uden Hensyn til Whigs eller Torries.