Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-07-20
Tydskland. Ogsaa her er nu gjort et stort Skridt, sigtende til Gjæringens Undertrykkelse i de forskjellige tydske Stater. dens 22de Møde har Forbunds=Forsamlingen den 28 Jun taget en Beslutning, hvorom en saakaldet offentlig Protokogiver følgende Oplysning. Den østerrigske Præsidial-Gesandt anmeldte først, hvorlunde Østerrig og Preussen, efter at de forgiæves havde haabet, at den sygelige Tilstand, som efter de store og uventede Tildragelser i Nabostaterne havde yttret sig i den offentlige Mening, vilde vige for Erfaringer og den velsindede Fleerhed af Nationen, men nu, da Gjæringen i flere af Tydsklands Egne er steget til en Grad, som ikke blot truer de enkelte Staters indvortes Rolighed og Sikkerhed, men ogsaa hele Forbundets Existents, og Keiseren ved den stedfundne Oversvømmelse af revolutionaire Tidsskrifter saavelsom Misbrugen af Taler i de stændiske Kamre, er kommet til den Overbeviisning, at Revolutionen i Tydskland med stærke Skridt nærmer sig sin Modenhed, have fundet det fornødent, at tage Forholdsregler til at opretholde den lovlige Orden og Rolighed i det tydske Forbund. Nu udvikles Hensigten og Fuldkommenheden af Forbundets Grundlov, og at, efter begge Hoffers Anskuelse, det Onde har sit Sæde i den, i den stændiske Opposition indhyllede, demokratiske Aands Anmasselse og i den tøileløse Presse. Den første har viist sig paa to Maader, deels i Forholdet til Fyrsten selv, ved nye Fordringer, uforenelige med det monarkiske Princip samt den offentlige Ordens Overholdelse, som Manvilde tiltvinge sig ved Budgettets Forkastelse, og deels i Forholdet til Forbunds=Forsamlingen, ved enten at udsætte sig over dens Lovgivning eller i Stændernes Forsamling gjøre aabenbare Angreb paa samme. Dette erklæres for stridende imod de særskilte Artikler af den Wiener Slutnings=Akt, og derpaa foreslaaes hensigtsmæssige Forholdsregler, som efter at være samtykte af de enkelte Stater, under taknemmelig Erkjendelse af Keiseren af Østerrigs og Kongen af Preussens Omhu for det tydske Fødelands almene Bedste, eensstemmig antoges af samtlige tilstædeværende 17 Forbundsgesandtere. Beslutningerne selv ere af følgende væsentlige Jndhold: 1) Da hele Statsmagten maa blive forenet i Statens Overhoved, og Souverainen kuns i Udøvelsen af bestemte Rettigheder kan bindes til Stændernes Medvirkning, saa er en tydsk Souverain, som Forbunds=Medlem, ei allene berettiget, men endog forpligtet til at forkaste en Ansøgning af Stænderne, som maatte staae i Modsigelse hermed; 2) J Tilfælde at de stændiske Forsamlinger enten middelbar eller umiddelbar vilde gjøre de til Regjeringens Førelse fornødne Skatters Bevilling til en betingelse for andre Ønskers Tilstaaelse, anvendes den 25 og 26 Artikel af hiin Slutnings Akt, hvorefter det paaligger hele Forbunds=Forsamlingen at yde den hurtigste Hielp, i Tilfælde af Undersaatternes Opsætsighed imod Regjeringen, et aabenbart Oprør eller farlige Bevægelser i flere Forbunds=Stater; 3) Den indre Lovgivning maa ikke gjøre Jndgreb i Forbundets Øiemed; 4) For at sikre Forbundets Værdighed og Rettigheder, udnævnes ved Forbundsdagen en særskilt Kommission, for det første i 6 Aar, hvis Bestemmelse det skal være at gjøre sig bekjendt med Stændernes Forhandlinger og anmelde Forbunds=Forsamlingen, hvor den finder disse i Strid med dens Beslutninger; 5) Samtlige Forbunds=Regjeringer vaage over, at der hverken i Stændernes Forhandlinger eller sammes Bekjendtgjørelse ved Trykken tillades Angreb paa Forbundet, og 6) Forbunds=Forsamlingen er, som forfatningsmæssigt Organ, ene og udelukkende berettiget til at fortolke Forbunds- og Slutnings=Akten. J Henseende til den periodiske Presses Misbrug imødeseer Forbunds=Forsamlingen, den valgte Kommissions Foredrag og Jndførelsen af eensformige Bestemmelser, for derefter at kunne tage en endelig Beslutning m.v. Af de enkelte Stemmer var det paa Bayerns Forslag, at Forbunds=Kommissionens Udnævnelse blev indskrænket foreløbig til 6 Aar; Hannover ei allene tiltraadte ubetinget Forslagene, men lovede at understøtte dem af alle Kræfter; Würtemberg bemærkede ved den 3die Artikel, at efter den wirtembergske Forfatning hørte Stændernes Nedvirkning. vel med i Henseende til Valget af Midler til Forbundsforfatningsmæssige Forbindtligheders Opfyldelse; men herved hindredes ikke Opfyldelsen selv; det baadenske Gesandtskab tiltraadte uden videre Forslaget; Churhessen ønskede for Tydeligheds Skyld en liden Forandring ved den 4de Artikel; Danmark for Holsten og Lauenburg (Kammerherre v. Pechlin befuldmægtiget Minister) fandt i Opholdelsen af Landstændernes Virksomhed indenfor de ved Forbundets Grundsætninger betegnede Grændser, og i Forhindringen af Pressens Misbrug ved en fælleds Lovgivning, Midlerne til at beskytte og fremme den almindelige Velfærd med uforrykt Konseqvents. Men Troner, støttede paa Retfærdighed og velvillie, ere urokkelige, og i denne Troe erkjender Hs. Majestæt med den meest levende Tak, at begge hans høie Allierede gjøre det til en Opgave for Forbundet, ogsaa at deelagtiggjøre de tydske Folk i denne Velvillie ved almeennyttige, til Tidens sande Tarv og den tydske Statsforening svarende Anordninger. Jdet Nederlandene for Storhertugdømmet Luxemburg paa sin Side byder Haand til Opretholdelse af lovlig Orden og Rolighed i Forbundet, venter Hs. Majestæt, at disse Beslutninger i ethvert forekommende Tilfælde bringes i Udførelse, og haaber, ved den overhaandtagende demokratiske Svimmel, at samtlige Forbunds=Lemmer endnu ville træffe de fornødne Anstalter til at opretholde de ham som Storhertug af Luxemburg tilkommende Rettigheder.