Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1837-01-09
Pariser-Bladene levere nu en Mængde Detail, der oplyse Morderens Personlighed; dog er det endnu vanskelig at skjelne det Sande fra det Usande i de forskjellige Beretninger. Han hedder, som forhen meldt, Meunier, og er eneste Søn af en Landmand i La Chapelle St. Denis. Hans Onkel, Hr. Barre, er en agtværdig Kjøbmand og har vedkjendt sig ham som sin Søsterson. Meunier er 23 Aar gammel, har et bredt, almindeligt og udtryksløst Ansigt; Næse og Læber ere tykke, Haaret glat. Da han blev greben, syntes han at være hungrig og forlangte noget Brød. Den Rolighed han viste, syntes at være paataget. "Bind mig saa fast som J ville, sagde han, jeg kan ikke beklage mig, hvis J gjøre mig Fortræd." - Den første syn lige Bevægelse han kom i, bemærkedes dengang han kom sammen med sin Onkel, Barre, og denne under Taarer foreholdt ham hans Forbrydelses Afskyelighed, dens frygtelige Følger og den Skjændsel, den vilde bringe over hans Familie, da blegnede han og kunde neppe holde sig opret, dog fattede han sig strax efter og erklærede, at han ikke fortrød sin Handling. To Aar havde han arbeidet hos sin Fætter, Sadelmageren Lavaur, og først for fjorten Dage siden forladt dennes Huus. Lavaur, saavelsom en af Meuniers Venner, Masson, en afskediget Officeer, ere blevne fængslede. J Lavaur's Huus fandt Man Magen til den Pistol, Meunier havde brugt og Lavaur erklærede, at Meunier maatte hemmeligen have tilvendt sig den anden. Underligt nok, var Lavaur i den Afdeling af Nationalgarden tilhest, som ledsagede Kongen. Mod Barre næres ikke den ringeste Mistanke. Alle de hidtil afhørte Vidner ere enige om at frakjende Meunier al Judicium; kun en paafaldende Egoisme er det Fremherskende i hans Karakteer, en mageløs Haardnakkenhed og en Lyst til at prale, som forledte ham til tusinde Taabeligheder. Han havde et Slags Manie efter de eventyrligste Væddemaal, og havde han engang besluttet et Foretagende, af hvilkensomhelst nok saa vanskelig Natur, saa var han ikke at formaae til at opgive det. Saaledes væddede han f. Ex. om at drikke een eller to Flasker Brændeviin ud paa eengang, eller at ville opspise et Maaltid, der var anrettet for 10 Personer. Dagen for Gierningen blev begaaet væddede han i Julen, at han vilde spise en heel Krukke Sennop; da han virkelig havde udført dette sælsomme Abespil, henfaldt han i en sløv Folesløshed, der vedvarede i næsten 36 Timer, hvilke han tilbragte i Sengen. Skjøndt han hidtil har paastaaet, ingen Medskyldige at have, antager Man dog det Modsatte, paa Grund af hans med et stort politisk Partie fælleds, kun slet fordøiede, republikanske Grundsætninger, og der skal være foretaget flere Fængslinger. Saaledes har Politiet paa et Kaffehuus arresteret en Bogtrykker Legoff, i Montmartre er en Hr. Doche, efter Rygtet en Svoger til Morderen, sat fast, og en Strømpevæver Prost, som fængsledes i det Øieblik at Skuddet faldt, er ikke senere sat i Frihed. Uventet førtes Meuniers Forældre sammen med ham og dette Møde gjorde et endnu dybere Jndtryk paa ham, end Sammenkomsten med Hr. Barre. De Ulykkelige besvore ham at tilstaae Alt, da han kun kunde mildne sin Forbrydelses Afskyelighed ved oprigtige Oplysninger, navnligen om sine Medskyldige, efter nogen Tøven skal han da have navngivet nogle Personer, der strax ere blevne hæftede. Der gik det Rygte, som dog nok trænger til nærmere Bestyrkelse, at Meuniers Forældre fra høiere Steder vare blevne bemyndigede til at love Sønnen Formildelse i Straffen, i Tilfælde af at han vilde bekjende, hvorpaa han da skal have angivet flere Personer. En Politiebetjent vil i ham have gjenkjendt en af de unge Personer, der ved Alibands Førelse til Skaffettet bragte ham et "Leve!" Jkke uden Skarpsind bemærker National, at den Omstændighed, at Meunier hemmelig har taget det Vaaben, han brugte, fra en Anden, nemlig fra Lavaux, ligesom Aliband sit fra Devisme, tyder paa, at han ingen Medskyldige har, siden disse da vilde have vidst at bevæbne ham.