JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Committeens Referent, Viinhandler Hansen, bemærkede i Henseende til Toldens Nedsættelse paa Kaffe, Viin og Tobak i den omtalte Periode, at Forholdet vistnok har været ugunstigt for Kjøbenhavn, men derimod meget fordeelagtigt for Provindserne. Han anførte til Oplysning om Virkningen af Toldafgifternes Nedsættelse nogle mærkelige Exempler fra Svendborg, hvor der, efterat Tolden, paa Salt og Viin var nedsat, var blevet fortoldet et betydeligt og paafaldende større Parti af disse Vareartikler. Han indrømmede vel, at der i Udkastet var ved Nedsættelse af Tolden paa nogle Artikler blevet taget Hensyn til Forebyggelse af Tolddefrandationer, men han maatte derhos bemærke, at det kommer meget an paa, hvad det er forVarer, ved hvilke Nedsættelsen bevirkes, thi naar det ikke er Varer, der ere betydelige Gjenstande for Omsætning, vil Hensigten ikke opnaaes. Betræffende Omkostningerne ved Toldembedsmændenes Gagering, da troede han vel, at nogle Besparelser kunde være at indføre, i hvilken Anledning han gjorde opmærksom paa, at der i Kjøbenhavn, Handelens Aftagelse uagtet, er istedetfor 3 blevet ansat 5 Toldinspecteurer. Committeens Medlem, Agent Voigt, maatte med Hensyn til hvad der om Smugleri paa Fyens sydlige Kyst er blevet omtalt, bemærke, at det er bekjendt, at der fra Als og Æro indsmugles til det sydlige Fyen og Sielland en Mængde Colonial- og Manufacturvarer, samt Viin og Brændeviin, de sidste Artikler paa smaa Foustager. Det er afgjort, at jo høiere Toldsatserne ere, desto større er ogsaa Opmuntringen til Smugleri. Smuglerne selv ønske de høieste Afgifter, thi disse ere de mest lønnende for dem. Det er en erkjendt Sandhed, at det kongelige Generaltoldkammer har ved Krydsbaades Establering og en strengere Kontrols Jndførelse gjort Meget for at hæmme dette Uvæsen, men dette er dog endnu ikke tilstrækkeligt paa en saa vidt udstrakt aaben Kyst.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Foranlediget ved den af en Deputeret fremsatte Yttring, at Virkningen af Toldnedsættelser ikke strax lader sig tilsyne i de første Aar, hvorfor de forannævnte Fortoldninger af Kaffe, Viin og Tobak ønskedes aarviispgivne, bemærkede den Tilforordnede, at han ikke havde undladt en saadan Fremstilling, fordi det gav et mindre gunstigt Resultat for den af ham fremsatte Sætning. det netop det Modsatte var Tilfældet, men fordi han antog, at slige Forhold rettest be dømtes efter større Tidsperioder. Med Hensyn til Kaffe-Fortoldningerne oplyste han: af for Kjøbenhavn var i Aaret 1828 fortoldet at 882 Pd., i 1829. 1,583,091 Pd., i 1839, 4,471,550 Pd.; efter Toldnedsættelsen, 32, 1,985,540 Pd., i 1833, 1,914,423 d. og i 1834. 1822,524 Pd.; voraf da es, at medens Jndførselen under den uforandrede høiere Told, ste 161,000 Pd. fra 1828 til 1830, forøgedes Jndførselen, ved Toldens Nedsættelse til det Halve, ikkun med 514,000, i 1832, sammenholdt med 1830, og dalede derefter saaledes, at de i 1834 end- ogsaa ikkun udgjorde 351,000 Pd. mere end under den høiere Told i 1830 b. til Provindserne indførtes i 1828, 366, 114 Pd., i 1829. 503,892 Pd., i 1830, 700,610 Pd.; efter Told nedsættelsen indførtes i 1832, 1,203,482 Pd., i 1833, 1,177,866 Pd., i 1834, 1,221,864 Pd. Vel forøgedes altsaa udenfor Kjøbenhavn Fortoldningerne i et saadant Forhold, at den nedsatte Afgifts Totalbeløb oversteg efter Middeltal den høiere Told i de 3 næstforegaaende Aar, men Jndførselerne opnaaede dog i intet Aar det dobbelte af det i 1830 indførte Qvantum 700,000 Pd., og naar det endvidere bemærkes, at de under uforandret høiere Told forøgedes fra 366,000 Pd. i 1828 til 700,000 Pd. i 1830, altsaa nærved det dobbelte, kan man ei ansee sig berettiget at tilskrive den i de senere 3 Aar indtraadte Forøgelse af Jndførselen (der, som anført, ikke opnaaede det Dobbelte af Jndforselerne i 1830) alene Jndførselstoldens Nedsættelse, men Aarsagen maa for en væsentlig Deel søges i det i Provindserne skjær pede Toldopsyn.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Ved Viin forholder Jndførselerne sig som følger: a. for Kiøbenhavn i 18 Vertl., i 1829, 111,360 Vertl., i 1830, 114,990 Vertl.; efter Toldnedsættelsen i 1832, 118,510 Vertl., i 1833, 123,855 1/2 Vertl., i 1834, 110,934 Vertl.; b. til Provindserne i 857 Vertl., i 1829, 64,339 Vertl., i 1830, 53,152 Vertl.; efter Toldnedsættelsen, i 1832, 75,120 Vertl., i 1833, 73,784 Vertl., i 1834, 69,51 Vertl.; hvorefter den hverken i Kjøbenhavn eller i Provindserne er i Aaret 1834 under den lavere Told indført et saa stort Qvantum, som i 1828 under den høiere Told.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Ved Tobaksblade forholde Jndførselerne sig som følger: " for Kjøbenhavn i 1828, 998,390 Pd., i 1829, 843,791 Pd., i 1830. 798,199 Pd.; efter Toldnedsættelsen i 1832, 903,000 Pd., i 1833, 1,180. 20 Pd., 11834. 4 Pd.; 1. til Provindserne i 128, 704,062 Pd., i 1829, 908, 126 Pd., i 1830. 1,042,958 Pd.; efter Toldnedsættelsen, i 1832, 1,174,133 Pd., i 1833, 1,038,342 Pd., i 1834, 1,201,173 Pd. Ogsaa herved viser. sig navnligen i Provindserne ingen større Forøgelse i Jndførselerne fra 1830 til 1834, men endogsaa mindre end den, som fandt Sted fra 1828 til 1830 under den uforandret bestaaende høiere Told, ved hvilken sidste ligesom ved Forøgelsen i Aarene 1832 til 1834 Aarsagen for en stor Deel kan søges deri, at Tobaksfabrikationen Aar for Aar drager sig fra Kjøbenhavn til Provindstæderne.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
fra de kunstigen opretholdte Fabriker. Dernæst maa erindres, at den Beskyttelsestold, der gavner een Fabrik, skader andre. En Beskyttelsestold for Rocolie gavner Oliemølleren, men skader Sæbesyderen; en høi Told paa Vitriololie gavner maaske Fabrikanten deraf, men skaber andre Fabrikanter, der til deres Frembringelser bruge denne Artikel; en høi Told paa Bomuldsgarn gavner Bomuldsspinderierne, men skader Kattunfabrikanten. Heraf vil sees, at det kun er nogle og neppe de fleste Fabrikanter, der ville lide ved Beskyttelsessystemets Ophævelse, og uden Tvivl vil man ved denne hele Undersøgelse finde, at det istedetfor 220,000 Mennesker, maaskee neppe er 10000 eller 5000, der vilde tabe ved en Forandring.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Den Kongelige Commissarius maatte, med Hensyn til den Udvikling, som den næstforegaaende Taler havde givet af de Virkninger, der ville opstaae, naar adskillige Jndustrigrene formedelst den hidtil værende Beskyttelsestolds Ophævelse eller Formindskelse, den Jndflydelse. gaae til Grunde, dette vilde have paa den øvrige Befolk nings Velvære, korteligen gjentage, hvad han har fremsat om det Betænkelige ved at opstille som en ubetinget Grundsætning, at Staten aldeles ikke maa gjøre noget for vedToldlovene at beskytte den industrielle Virksomhed, en Grundsætning, der i det virkelige Liv kun kan have en betinget Gyldighed, fordiStatsoconomen lægger enkelte abstracte Begreber og Værdien til Grund, der i Anvendelsen modificeres ved Vexelforholdet i det virkelige Liv. Saafremt man med fuld Sikkerhed kunde antage, at den Virksomhed, der af Mangel paa Beskyttelse maa trække sig tilbage fra en vis Jndustrigreen, vilde finde en anden gavnlig Anvendelse, saa var det vistnok det rette, at lade enhver Jndustri, der ei kunde opretholde sig ved egne Kræfter, gaae til Grunde; men dersom en saadan Sikkerhed ikke gives, saa er det ikke uden Betænkelighed, ligefrem og uden Jndskrænkning at opgive Beskyttelsesprincipet. For de Opoffrelser, som Forbrugerne maae gjøre ved at betale et Jndustriproduct noget høiere end ellers, kunne de under ovennævnte Forudsætning have et tilbørligt Vederlag deri, at deres Medborgere, opretholdes i et Erhverv, der sætter dem istand til at deeltage i de offentlige Byrder og op live andet Erhverv, eller i alt Fald dog giør, at de ikke falde Staten til Byrde.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Med Hensyn til hvad den Kongelige Commissarius senest havde anført, bemærkede Vicepræsidenten, at Committeen med fuldkomment Overlæg ikke i Betænkningen havde fremsat sin Jndstilling i bestemte og skarpt betegnede Udtryk, da den ønskede først at erfare Forsamlingens Mening om sammes Gjenstand, hvortil den nærværende Discussion, havde givet Anledning. Jndstillingen kunde derfor vistnok modtage Modificationer, men Principets Rigtighed troede Committeen, at man burde erkjende, og den indsaae derfor ikke, hvad der skulde være til Hinder for, at Forsamlingen udtalte samme, deels for at Fabrikanterne kunde blive opmærksomme paa at de ei maatte sætte Lid til en saadan Beskyttelse, men søge selv at erhverve Kraft, hvorpaa de kunde stole, deels fordi dette ogsaa vilde kunne tjene Regjeringen til en betydelig Stytte, naar der var Tale om, at afvise Fabrikanternes Klager, Ansøgninger og Besværinger.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Den Kongelige Commissarius bemærkede yderligere, at han endnu maatte bringe i Erindring, at det ikke er selve Grundsætningen, at enhver Jndustrigreen ordentligviis bør vedligholde sig uden Beskyttelsestold, som han har modsagt, men han har kun søgt at vise, at Grundsætningen har flere Undtagelser, end den ene, som Committeen har erkjendt. Han skjønner ikke, at der herimod er anført noget, som kunde tjene til Betryggelse for, at de Kræfter, der ved en ubundet Concurrence fra Udlandets Side nødsagedes til at trække sig tilbage fra en vis Jndustrigreen, altid maatte finde tilstrækkelig Sysselsættelse og Fortjeneste ved en anden. Ei heller kan han ansee den Sætning gjendreven, at Staten stundom kan finde sin Regning ved at gjøre noget Offer for at vedligeholde et Erhverv for dens Borgere, som ellers vilde gaae tabt. Det er vel sagt, at dersom en saadan Grund kunde gielde, saa maatte og en Commune kunne aflukke eller begrændse det i Samme forefaldende Erhverv. Men her finder neppe nogen Lighed Sted. Communen raader ikke selv i saa Henseende, og Staten, gjennem hvilken Lovene for slige Forhold alene kunne gives, har ingen Anledning til at gjøre Forskiel paa, hvilken Commune Erhvervet tilfalder. Naar Rettigheden er gjensidig, kan heller ingen Commune forurettes derved, at andre Communers Medlemmer arbeide for samme, hvorimod større Virksomhed og Liv fremkaldes ved en saadan gjensidig Concurrence. Det blev imidlertid forhen anseet som tvivlsomt, hvorvidt en Kjøbstads Haandværkere maatte arbeide i en anden, hvilket dog ved Placat af 3die April 1816 § 5 blev tilladt, medens sammes § 3 i Almindelighed nægtede Landhaandværkerne Ret tilat arbeide for Kjøbstædfolk, hvilket med Hensyn til de fordeelagtigere betingelser, hvorunder hine iøvrigt leve, heller ikke kunde tilstedes. At den omhandlede Grundsætning ikke blot vilde vedkomme Fabrikfliden, men ogsaa kunde finde en temmelig udstrakt Anvendelse paa Haandværksarbeide, troer Conmissarius at have oplyst. Naar iøvrigt Forsamlingen, som det synes, kun med Jndskrænkninger vil anbefale den omhandlede Grundsætning, saa ville de ytrede Betænkeligheder derved kunne hæves. Efter derom at have confereret med de øvrige Medlemmer af Committeen foreslog Vicepræsidenten følgende Jndstilling fra Committeens Side: At Forsamlingen i sin Betænkning ytrer, at den anseer et saadant System, der beskytter Jndustrien og Fabrikfliden ved høie Toldsatser, for i Almindelighed at være hverken retfærdigt eller for hele Borgersamfundet gavnligt; at den imidlertid troer, at dette System, da det heri Landet i saa lang Tid har været indført og der har fæstet dybe Rødder, samt endnu, i det mindste for en Deel, vedligeholdes i mange andre Lande, ikke paa een Gang og uden meget lang Forberedelse, men kun med Vaersomhed bør forandres, og at den allerunderdanigst ønsker, at Hans Majestæt allernaadigst vil i Fremtiden ved Toldsatsernes Regulering hertil tage Hensyn, for at en saa fri Concurrence som muligt efterhaanden kan vorde tilveiebragt.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Committeens Referent, Viinhandler Hansen henholdt sig aldeles til, hvad et Medlem udførligen havde udviklet om, hvor liden en Deel af Befolkningen der ved Beskyttelsesystemet begunstigedes paa den øvrige Deels Bekostning, ligesom han og henholdt sig til, hvad Vicepræsidenten havde yttret, og ansaae det for at være af Vigtighed, at Forsamlingen ved denne Leilighed udtalte det Princip, at Beskyttelsesstold ikke bør finde Sted, samt bemærkede, at naar Committen havde i flere concrete Tilfælde foreslaaet, at man om 3 Aar burde tænke paa en Forandring i denne Henseende, havde den især taget Hensyn til, at Toldtarifen da vilde blive en Revision underkastet. Han tilføiede derhos, at Committeen var enig i den af Vicepræsidenten hvilken den saaledes an oplæste Jndstilling tog som sin og underkastede Forsamlingens Bedømmelse. Den Tilforordnede bemærkede herefter, at ved Committeens saaledes forandrede Jndstilling om de industrielle Forholds Jndvirkning paa Bestemmelsen af Toldsatserne er det nu udtrykt, at en Forandring i det System, som ved høiere Toldafgifter beskytter den industrielle Virksomhed i Landet, ikke maa indtræde uden meget lang Forberedelse, og at den kun med Vaersomhed bør indføres, forat den friere Concurrence efterhaanden, kan vorde tilveiebragt. Da der nu desuden i den forandrede Jndstilling endydermere er som et Moment, der maa komme i Betragtning ved Reguleringen af disse Forhold, hen tydet paa det Beskyttelsesystem for den indenlandske Jndustri- og Fabrikvirksomhed, som flere fremmede Lande vedligeholde, saa skulde den Tilforordnede ikke have følt sig opfordret til herved at fremsætte nogen bemærkning, naar ikke i Begyndelsen af Jndstillingen. var udtalt den bestemte Erklæring, at Forsamlingen ansaae det System, som beskytter Jndustri- og Fabrikvirksomheden som ikke retfærdigt eller gavnligt, altsaa som uretfærdigt og skadeligt for hele Borgersamfundet. Med Hensyn til disse Udtryk maatte han imidlertid henstille det til Forsamlingens Overveielse, om samme ikke maatte finde det passende at betjene sig af mindre bestemte Udtryk.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Committeens Jndstilling blev derefter stillet under Votering og eenstemmigen antagen af Forsamlingen, hvorimod Mekanicus Gamst Amendement, som under den foregaaende Afstemning var reserveret, blev forkastet med 42 Stemmer imod 12.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Angaaende det Spørgsmaal, om en fri ingen Baand underkastet Samfærsel imellem Kongeriget og Hertugdommene burde tilstedes, havde to forskjellige Meninger yttret i g i Committeen, da dennes Majoritet havde antaget, at en saadan fri Samfærsel først da burde aabnes, naar alle Toldsatser i Kongeriget og Hertugdommene ei alene kunde sættes lige, men endogsaa ansættes til saa lave Størrelser, at betydelig Jndsmugling ei længere var at befrygte, hvorimod en Minoritet havde troet, at, fordi Ligheden ei ubetinget kunde opnaaes, en Nærmelse dog ei derfor burde forkastes, for hvilke begge Meninger Grundene ville findes anførte i Forsamlingens allerunderdanigste Betænkning.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
J denne Anledning bemærkede den Kongelige Commissarius, at, under Forudsætning af, at den bedre Jndretning af den holsteenske Toldgrændse, der tilsigtes med 8 1 i det for Hertugdømmene forfattede Udkast til en Toldforordning, kan komme i Stand, og at derhos den Toldfrihed, som flere holsteenske Districter samt adskillige Personer i Hertugdommene nyde, i Overensstemmelse med bemeldte Udkasts § 2, kan ophæves, turde den Lighed i Toldsatserne for Danmark og Hertugdommene, der er tilsigtet, skjøndt den for Tiden ikke kan indføres i sin fulde Udstrækning, være et saa betydeligt Gode, at samme ikke lettelig bør opgives. De derimod yttrede Betænkeligheder synes ikke afgjørende, thi naar hine Forandringer blive iværksatte, ville dog vel Toldbesvigelserne i Holsteen, blive mindre betydelige, end de for Tiden ere. Der er desuden allerede en Mængde tildeels ikke ubetydelige Varer, der i Hertugdommene ere ansatte til en ligesaa høi eller næsten ligesaa høi Told som i Danmark, ja tildeels endog høiere, og hvilke Varer altsaa uden eller med en liden Differentstold kunne indføres i Danmark, uden at dette dog i noget synderligt Omfang er Tilfældet. Det fortjener ogsaa at bemærkes, at Toldintraderne i Hertugdømmet Slesvig ingenlunde staae i et saa ulige Forhold til de i Danmark faldende, som de holsteenske Jntrader, hvilket godtgjør at den Leilighed, som Toldgrændsernes Beskaffenhed tilligemed de toldfrie Districter give til betydelige Toldbesvigelser i Holsteen, ikke har nogen sær udstrakt Virkning til ogsaa at formindske Toldintraderne i den nærmest tilgrændsende Deel af Staten.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Committeens Medlem, Agent Voigt, bemærkede, at, idet han i Committeen havde erklæret sig for den frie Samfærsel imellem Danmark og Hertugdømmene og for de hertugdommelige Fabricaters frie Jndførsel i Kongeriget i Overensstemmelse med Lovudkastet, var dette skeet med den udtrykkelige Forbeholdenhed, at det kongelige General-Toldkammer vilde være i Stand til at skaffe fornøden og hensigtsmæssig Control, saavel paa Kysterne som paa Grændsen, til Forebyggelsen, af Smugleri, navnligen med Sukker, og at tillige Udkastet for en ny Toldanordning i Hertugdømmet vilde blive gjeldende. Hanvar vedvarende af den Formening, at det er rigtigere at lade indgaae aabenlyst og frit, hvad der dog indføres paa den utilladelige Vei, hvilket især er Tilfældet med Sukker, som for Tiden kan faaes i Hertugdømmerne for langt lavere Priis end i Kongeriget.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Naar Regjeringen etablerer liberale Principer, forekommer det ham betænkeligt at modarbeide disses Udførelse, og han mener, at man bør have den Tillid til det vedkommende Collegium, at det vil vide at træffe saadanne Foranstaltninger, at Statskassens Jnteresse ved den tilsigtede Forandring ikke vil lide Tab. Ligeledes erklærede Agent Bruun, som hører til den Minoritet i Committeen, der har anbefalet Lovndkastets Forslag om en fri Samfærsel med Hertugdommene, at han antager, at et vedbørligt paapassende Toldopyn vil være tilstrækkeligt til at betrygge mod de af Majoriteten befrygtede Følger af høiere Toldsatser. Grev Holstein erklærede sig enig med Committeens Minoritet, forsaavidt denne har andraget paa en udvidet Samfærsel med Hertugdømmene. Han beklagede, at Hertugdømmene, forsaavidt de have forskjelligt Sprog og Pengevæsen, adskille 3 fra Kongeriget, og formeente, at man bør søge at forene disse forskellige Dele af Staten, saavidt Forening er mulig. Han ansaae det for ønskeligt, at Afgift maatte kunne lægges paa Brænderierne i Hertugdømmene, for at Jndsmugling af Brændeviin til Danmark kunde, om ikke forebygges, dog formindskes. Forøvrigt yttrede han den Formening, at naar Finantserne sikkredes deres lovlige Jndtægter af Tolden, maatte det være Statssamfundet li gyldigt, om Kjøbenhavns og Kongerigets Handel derved bragtes til at gaae over Hertagdommene, da det vilde være urigtigt at tage mere Hensyn til den ene end til den anden Provindses Tab i denne Henseende.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Med Hensyn til hvad der var bemærket mod Hensigtsmæssigheden af den frie Samfærsel med Hertugdommene, og til hvad der i betænkningen er anført om, at denne ikke kunde indtræde, forinden Toldopsynet der var saaledes organiseret, at det afgav Sikkerhed, mod Tolddefraudationer, bemærkede den Tilforordnede, at det vel vanskeligt for Tiden lod sig bestemme, hvorvidt en saadan Afgifts lighed vilde være opnaaelig eller ikke, da det ikke var ham ubekjendt, at den Jtzehoer Tariscommittees Forslag til Afgiftsansættelserne gik ud paa saa betydelige Nedsættelser, at de særdeles meget fjernede sig fra de i Tarif-Udkastet indeholdte. Da der nu desuden var Dissents i den herværende Committee om Hensigtsmæssigheden af en saadan Lighed, antog han, at de Bestemmelser, hvorpaa denne Lighed maatte kunne have Jndflydelse, vilde være at ansee som betingede ved Afgjørelsen, af det Spørgsmaal, om Ligheden kunde opnaaes eller ikke. Naar det saavel i Betænkningen, som af Referenten var fremhævet, at Toldopsynet i Holsteen ikke vil være istand til i nogen væsentlig Grad, at forebygge Toldbesvigelser, medmindre at Tolden ansættes saa lavt, de ophøre at være lønnende, da bemærkede det, at blandt andre Stater Preussen har viist, at et Toldopsyn kan organiseres saaledes, at endogsaa under meget høiere Te ansættelser og vanskeligere Lokaliteter, Tolddefraudationerne kunne modarbeides saavidt, at de tabe deres Betydning for Finantserne.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Paa Landgrændsen lader sig uden stor Vanskelighed et hensigtsmæssigt Opsyn organisere, naar behørig Kraft derpaa anvendes. Elb lysten er vanskeligere; men da det i Udkastet til Hertugdømmenes Anordning § 2 er antaget, at samtlige Toldfriheder skulle ophøre, vil Opsynet der, naar dette først er skeet, ikke være forbundet med uovervindelige Vanskeligheder; og hvad Søkysterne angaaer, da ere disse ikke saa vanskelige, altsaa heller ikke saa kostbare at bevogte som Landgrændserne, hvorpaa det i alt Fald kan tjene til Beviis, at Toldopsynet i Danmark dog saaledes er haandhævet, at af de fleste og vigtigste afgiftsydende Varer et nogenledes til Forbruget svarende Qvantum er bragt til Fortoldning. Men skulde dette være skeet ved at bevogte de vidtstrakte danske Kyster paa samme Maade, som Landgrændser maae bevogtes, da vilde sikkerligen Omkostningerne paa ingen Naade have staaet i Forhold til Jndtægterne.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Med specielt Hensyn til bemærkningen om Toldens lave Ansættelse, naar Defrandationer skulle forebygges, anførte den Tilforordnede, at ingen absolut Størrelse lader sig angive for en saadan Ansættelse, da det altid beroer paa, hvilken Styrke Opsynet kan sætte imod Smuglerne. Ophæves alt Toldopsyn, vil end ikke den laveste Afgift være at erholde, medmindre det skulde være en saadan Stat som Hamborg, hvor det deels eengang er anseet som Æressag at angive rigtigt, deels af de Afgiftydende erkjendes som et Middel til at undgaae andre meere byrdefulde Afgifts-Præstationer. Disse Forhold lade sig derfor vanskeligen bedømme, uden efter nøie og længere Tids Kjendskab til de herpaa indvirkende Forhold. Tarif-Commisionen har maattet lade det være sig magtpaaliggende nøie at overveie samme, og har stottet sig ikke blot til enkelte af Commissionens Medlemmers fleeraarige Kundskab herom, men saavel ved Behandlingen i Commissionen, som senere i General-Toldkammer og Commerce-Collegiet, er der confereret med praktiske i denne Sag kyndige Embedsmænd.
Berlingske Tidende, 1836-05-17
Efter disse Deliberationer antages det, at de i Udkastet indeholdte Tarifsatser vilde under den fremtidige Organisation af Opsynet i Hertugdømmen kunne haandhæves. Betænkningen er der anført, at Ligheden. i Afgiften maatte medføre, at de i Hertugdømmene fortoldede Varer uden nogensomhelst Undersøgelse skulde frit indgaae til Kongeriget, saafremt den tilsigtede frie Communication skulde være mere end tilsyneladende. Den Tilforordnede oplyste Forsamlingen om, at en saadan Fritagelse for al Undersøgelse, som den ved disse Udtryk betegnede, ingenlunde var eller kunde være tilsigtet, da den end ikke finder eller kan finde Sted i Sam Sted i Kongeriget, færselen mellem Sted og i hvilket alle Varer ved Jndførselen fra Told stederne til andre Toldsteder af Opsynet undersøges med Hensyn til deres Overeensstemmelse med den forinden Undersøgelsen afgivne Toldpasseerseddel; men det oplystes derhos, at Jagttagelsen af disse hverken overflødige eller utilstrækkelige Controlformaliteter ere langt mindre byrdefulde end dem, der ere nødvendige, hvor Angivelse til Afgiftsklarering finder Sted, hvilket er Tilfældet, saasnart Differencetold er at erlægge.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
end se. se. me poster pr. serede Berlingske politiske
Berlingske Tidende, 1836-05-18
dertissement. roende. Udgivet og forlagt ved Bredrene Berling; redigeret af Archiater Schönberg. Onsdagen den 18de Mai. No 118.
Berlingske Tidende, 1836-05-18
Udenlandske Efterretninger. England.