Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-10-02
For det første har man fra Hamborg en Efterretning, som har et halvt officielt Udseende, og seer ud som at være indsendt fra en Diplomat; den er af 28de September, og lyder saaledes: Til den herværende Russiske Keiserlige Minister Hr. Statsraad von Struve ankom i Gaar Formiddag to Courerer kort efter hinanden; den første var hans LegationsSecretair Hr. v. Bützow, som kom fra Berlin, og den anden den Russiske Keiserlige Oberstlieutenant Montschulky fra Stokholm. Fra den Tid af høres: at Spændingerne med Hensyn til de Tyrkiske Anliggender ikke allene vedvare, uagtet al det Maadehold, som er anvendt af de derved interesserede Hoffer, men at Underhandlingerne ikke tegne til at faae det Udfald, som Ruslands høimodige og menneske kierlige Monark ønsker og kunde forvente. Desuden melder man fra Berlin som troeværdigt, at Courerer fra Hoffet i St. Petersborg have overbragt en Circulaire til de øvrige Magter, hvori Storvezirens Depesche til Greven af Nesselrode er meddeelt; men hvorved det tillige er fremstillet, hvorledes denne ikke fyldestgiør Keiserens billige Fordringer; hvorfor det bliver bragt i Forslag, at der skal holdes en Europæisk Congres angaaende disse Anliggender, og hvortil en Ottomanisk Gesandt skal indlades. – Ogsaa læser man i Journal de Paris en Artikel, hvori der meldes fra Wien, at alle Actier i dette Øieblik vel staae paa Fred, fordi man slutter sig til, at den Note, som Porten har sendt til Grev Nesselrode, er saaledes beskaffen, at den maa tilfredsstille det Russiske Cabinet, som saa ofte har erklæret at det ikke har nogen Erobrings Hensigter. Jmidlertid forlanger Kriser Alexander meget stærke Garantier, som kunne være istand til at beskytte Grækerne mod enhver videre Forfølgelse. Qvæstionen er derfor langt fra at være afgjort. – Umiddelbart fra Wien selv læses følgende vigtige bemærkning: at de sidste Russiske Forslag til at vedligeholde Freden med Porten, vare øiensynligen meget moderale; men det Russiske Cabinet formodede ikke at de Europæiske Ministre skulde have været istand til at aabne Øinene paa Sultanen, hvis heftige Characteer er bekiendt, om den Catastrophe, som truer ham; men man kan vel med Føie sige, at der i denne Henseende er skeet et Underværk, og at Baron Stroganoffs Afreise har gjort et Jndtryk paa det Tyrkiske Folk, som man ikke kan beskrive; thi siden hans Afreise have alle Forfølgelser mod de Christne ophørt. Under saadanne Omstændigheder er det Russiske Cabinets Tøven ikke allene ikke uforklarlig; men ogsaa naturlig, thi det kommer kun derved i en Collision med de i Laibach fremstillede Grundsætninger, at det dengang ikke erklærede de uskyldig mishandlede Troesforvandtes Forsvar som det eneste og retfærdigste Formaal, hvilket havde bemægtiget sig alle Gemytter. (Alt dette synes at maae saaledes forstaaes: at Rusland har i Begyndelsen gjort Porten meget moderate Propositioner i den Forventning, at de ikke skulde være blevne antagne; men da de udenlandske Ministre have formaaet den til at giøre det, og Porten har antage Skinnet af at ville behandle sine christelige Undersaatter paa en retfærdig Maade, saa er det Russiske Cabinet, som af den Tyrkiske Regierings Handlinger er bleven overbeviist om, at dens christelige Undersaatters Skjebne ikke kan betroes dem uden tilstrækkelige Garantier for deres Sikkerhed, kommen frem med nye Fordringer, og at Tingenes nærværende Tilstand er for Øieblikket saaledes beskaffen).