Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1845-11-04
Udlandet. Frankerig. J denne Tid er Frankerigs bele Opmærksomhed henvendt paa Tildragelserne i Algier, og det synes nu som om at Sagerne der have for de Franske taget en gunstigere Vending; Marskalk Bugeand var ankommen til Oran, Abdel Kader var slaaet paa Flugten, en Deel af hans Tropper tagen til Fange, og hanselv jaget ind i Bjergene. General Lamorciere havde fra 12te til 15de October bestaaer meget hidsige Fægtninge, og Abdel Kader med 2000 Ryttere vare Tilskuere dertil, og da han saae at Disilien var forceret, greb han til Flugten, Jnsurgenterne trængtes tilbage til Havet, overgave sig paa Naade og Unaade; Oberst Gerv i Omegnen af Mascara havde ogsaa tilkjempet sig flere Fordeele over Kabylerne. Abdel Kader har nu draget sig tilbage til Trarasbjergene, hvorden man gjorde sig færdig til at forfølge ham. Flere maroccanske Stammer have ogsaa taget Abdel Kaders Partie, det hedder nu at Marskal Bugeand i Spidsen for 15000 Md. vil rykke ind i Marocco for at tugte disse overmodige Stammer; man vil anvende Alt for at faae Fingre paa Abdel Kader, og det hedder at en Agent skal allerede være afskikket fra Keiseren af Marocco, for at kunne operere i Forening mod Bugeand, Emiren har imidlertid for mange Venner i Marocco, til ikke der at kunne finde Beskyttelse, og i det slemmeste Tilfælde, vil han kunne flygte til Atlasbjergene, hvorhen man ikke kan forfølge ham. J. des Debats indeholder en meget interessant Artikkel, om Berliner Magistrats Adresse til deres Konge, den lyder saaledes: "Det hele Skuespil er selsomt for os, Municipaliteter, som indblande sig i Politik, gives der i Franke i rig Gud skee Lov sjelden; og Municipaliteter, som blande sig i Theologte og Philosophie kjende vi ikke hos os; Berliner Magistrats Adresse ligner Forelæsningen af en rationalistisk Profesfor. Vi forstaaes ikke ret paa den Christendom, som i sin Udvikling vil optage Alt, selv Ret til at negere Christendommen. Hvem der hos os taler om en Kirke, mener dermed en Samling af Mennesker, som have den samme Troesbekiendelse, denne Troe maae være hvad den vil, men hvem der ikke anerkjender den hellige Skrift, hvem der lever efter sine egne Luner, den ansees ikke meere for Christen i Frankerig. Den Christendom, som Berliner Magistrat, vil skal bestaa i Ophævelsen af enhver Formalitet, ethvert Symbol, enhver Skranke i den Ret, at søge Sandheden uden Hindring, det kalde vi Philosophie; den er ældre end Evangelium, dertil bekjende Sokrates og Plato sig; den kaldes nu Samvittighedsfrihed. J en anden Henseende er ogsaa for os med Hensyn til de regelmessige Former af en repræsentativ Regjering som vi ere vante til, en saadan umiddelbar Communication mellem en Konge og hans Undersaattere høist paafaldende. Det er formegen Frihed og dog ikke nok; det er formegen Frihed, fordi at Ansvarligheden, istedetfor at blive hos Ministrene, bliver hos Kongen. Ligeover for en saa ophøiet Taler, kan Discussionen ikke vare længe, og derfor sige vi, at det er forliden Frihed. Magistraten har paataget sig en Rolle, som ikke tilkommer den, havde den offentlige Mening havt et lovligt Middel at udtale sig paa, saa ville den ikke have grebet til et ulovmessigt; som forøvrigt ikke forhindrer os fra at erkiende det Rørende og Ædle i denne Communications Caracteer, som paa begge Sider er aaben og loval."