Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-12-05
Nyeste Post-Efterretninger. Der skrives fra St. Petersborg under 15de Novbr.: at Hs. Majestæt Keiseren er falden i en Sygdom; men som dog aldeles ikke skal have noget foruroligende ved sig, hvilket giver sig tilkiende af Lægernes Bulletins, ogsaa er Allerhøistsamme allerede i Bedring. Af disse Bulletins sees: at Sygdommen bestaaer i en sædvanlig Koldfeber, som Hs. Majestæt har paadraget sig ved to Gange at have forkiølet sig. Den sidste Bulletin er dateret den 21de Novbr. og taler om at Hs. Majestæt har sovet urolig. Ved denne sidste Bulletin kan man blot gjøre den bemærkning: at den er underskrevet af tre Læger, Dhrr. Chrigton, Rauch og Arendt, imedens at de foregaaende Bulletins kun ere underskrevne af de to første. - Storfyrste Constantin og hans Gemalinde ankom den 19de Novbr. til Dresden og afreiste den 23de derfra til Varschau. - Hs. Majestæt Keiseren har udnævnet den bekiendte Contreadmiral Kumani som erobrede Sizopolis, til Chef for den første Brigade af Flaaden paa det sorte Hav. Keiseren har under 3de Octbr. udstædet et Reskript til Admiral Greig, hvori han takker ham for hans udviste Virksomhed i den tilendebragte Krig og skiænker Admiralen sit Navnetræk for at bær, paa sin Epauletter. – Man har Efterretninger fra Bucharest af 9de Novbr., hvori der ikke tales det mindste om at Russerne have rømmet Adrianopel; ogsaa tilkiendegiver man sin Forundring over at man ikke der hører noget til at Gjorgevo skal rømmes. Der imod medbringe de Petersborgske Aviser to inter ressante Efterretninger: Den ene indeholder udførlige Forklaringer og hvad der er passeret imellem Russerne og Mustafa Pascha af Scutari, og den anden om en Bataille som er forefaldet i Asien inden Bekiendtgiørelsen om Fredens Afslutning. Angaaende det første berettes nu følgende: Saasnart Freden var afsluttet gav Feldtmarskal Diebitsch strax Ordre til at ophøre med Fiendtlighederne paa alle Punkter, men Mustafa Pascha af Scutari, som havde været aldeles uvirksom i det sidste Feldtog, begyndte nu at føre Krigen paa egen Regning, og rykkede frem fra Sophia til Phillippopel. Greve Diebitsch faae sig tvungen til at træffe de fornødne Dispositioner for at standse Paschaens Bevægelser. Paa samme Tid lod han ham opfordre ved de Tyrkiske Commissarer til at rette sig efter Fredens Bestemmelser og ikke at overskride den fastsatte Linie; da han ellers maatte betragte Paschaen som en Mand der gjorde sig skyldig i Fredsbrud, og som oprørte sig imod sin Herres Sultanens Villie; men istedetfor alt Svar lod Paschaen bekiendtgiøre at han vilde tage sit Vinterqvarteer, i Adrianopel, og lod Greve Diebitsch vide i en Skrivelse af 4de Octbr., at han den 10de vilde begive sig paa Marschen til denne Stad; uagtet det var destemt ved en separat Akt at Russerne først skulde rømme Adrianopel, naar den første Termin af Pengegodtgiørelsen for det Russiske Kiøbmandsskab var betalt, og de to vedtagne Punkter og Serviens Privilegier og Gjorgevos Overlevering vare berigtigede; men for nu at forebygge de slemme Følger af Paschaen af Scutaris fiendtlige Stilling, saa gav Feldtmarskal len Generaladjutant Kisselev og Baron Geis mar Ordre til at observere hans Bevægelser. Da Gen. Geismar nu rykkede frem den 14de og 13de Octbr. paa Landeveien imellem Vratza og Søphia og ankom den 16de til Arnaut Kalissi, saa stødte han paa et Detaschement af 17000 Mand, som med 3 Kanoner modsatte sig hans Giennem marsch. Han sendte en Parlamentair til dem, men der blev skudt paa denne med Geværer.