Berlingske Tidende, 1836-04-14
for at ombytte Consumtionsafgiften med en anden Skat. Det er antaget, at der ved Oppebørselen af de samtlige Told- og Consumtionsindtrader, medgaaer mellem 20 og 30 pCt. i Oppebørselsomkostninger, og da nu den her omhandlede Consumtionsafgift paa den ene Side udgjør det forholdsviis mindre Beløb af hine samlede Jndtrader, og Personalet, som kunde undværes, naar det Opsyn, som nu nærmest finder Sted i Anledning af Consumtionen, for største Deelen bortfaldt, paa den anden Side er forholdsviis talrigere, saa tør man vistnok regne, at den Consumtion, som ei gives af Brænderierne, og som for 1834 for Kjøbenhavn og Kjøbstæderne udgjorde et Brutto-Beløb af omtrent 640,000 Rbd., har kostet mellem 30 og 40 pCt. at oppebære, og at Staten altsaa af denne med saamange Byrder og Misligheder forbundne, af den offentlige Mening saa almindeligen misbilligede, Afgift kun har havt en aarlig reen Jndtægt af henved 450,000 Rbd. En betydelig Formindskelse af det nu ansatte Personale vilde vel betage Mange en Adgang til Forsørgelse som Consumtionsembedsmænd eller Betjente, men Forsamlingen tør vistno allerunderdanigst haabe, at Deres Majestæt bifalder, at Embeder, naar de kunne undvære, ei bør beholdes, for at skaffe enkelte af Undersaatter en Forsørgelse og saaledes foroge de blot tærende Statsmedlemmers Antal paa de producerendes og erhvervendes Bekostning. Derhos er det ei muligt at lønne den talrige Skare af Underconsumtionsbetjente saavel, at de jo enten tillade sig ulovlige portulationer eller og leve i en kummerfuld og fortrykt Stilling. Men uagtet Forsamlingen, i Henhold til disse Grunde, er overbeviist om, at ligesom det er en i hele Riget længe ønsket, saaledes vilde det ogsaa i og for sig være en høist gavnlig Foranstaltning, naar den Consumtions afgift, som ei erlægges af Brænderierne, kunde blive at ombytte mod en anden Skat, det paa den ene Side kunde skaffe Statskassen samme Jndtægt som hiin Consumtionsafgift, og paa den anden Side kunde retfærdigen og billigen fordeles paa de vedkommende Deres Majestæts Undersaatter, saa har Forsamlingen dog ei tabt af Sigte, at der frembyder sig saa store Vanskeligheder ved Udførelsen af denne Foranstaltning, at man ingenlunde tør tillade sig for Tiden at andrage paa sammes Udførelse; hvorimod man alene troer at burde ansøge Deres Majestæt om, at de Undersøgelser, hvis Resultat vil betinge Opfyldelsen af det almindelige Ønske om Consumtionsafgiftens Forandring, maae blive foretagne. Det kunde synes, at man i denne Henseende først burde undersøge, om det er gjørligt at ophæve de nu gieldende Forskrifter og Passeersedler for de toldbare Varer, som føres fra et Toldsted til et andet Toldsted eller tilde Landsteder, som ei have Toldstedret, hvilke Toldpasseersedlers Paategning iøvrigt i de ovennævnte Landbyer, hvor Gjennemfarten, er udstrakt, i Gierningen næsten er bleven til en tom Formalitet, fordi en stræng Overholdelse af de lovbestemte Forskrifter vilde medføre saa store Bryderier og Byrder, at disse ei kunne overholdes. Det kunde fremdeles synes, at man først burde undersøge, om Consumtionsafgiften af Brænderierne, der udentvivl aldrig kan, og vistnok aldrig bør, ombyttes med en directe Afgift, kunde lægges paa Redskaberne. Af disse Forandringer vil det nemlig være væsentligen afhængigt, om Visitationen ved Jndkjørselen. i Byerne kan undgaaes, og om den større Deel af det nu nødvendige Personale kan spares. Men Forsamlingen har dog med 30 Stemmer mod : Santaget, at der et var Grund til først at lade foretage UnderJværksættelsen af disse Foransøgelse om dringer, der have viist sig som iværksætte lige i andre Stater, f. Ex. den Preussiske, i hvilke Erfaringen allerede har godtgjort, hvor stort et Gode den muligst frie Samfærsel indenfor Rigets egne Grændser er. Forsamlingen har derimod antaget, at det først burde undersøges, om det Vederlag til Statskassen, som skulde erstatte den ophævede Consumtionsafgift, kan, ei blot tilveiebringes men derhos og blive nogenlunde retfærdigen og billigen fordeelt paa de Vedkommende. Man vil derfor blot med Hensyn til de forannævnte Forandringer tillade sig den Bemærkning, at naar Portconsumtionen ei længere erlagdes, og en betydelig Deel af det nærværende Personale ei længere behøvedes for denne Afgifts Skyld, saa vilde der er blot kunne indtræde en fremtidig Besparelse for Statskassen, efterhaanden som de entledigede Embedsmænd afgik ved Døden eller fik anden Ansættelse, men der vilde strax kunne dækkes en Deel af Consumtionsafgiftens Beløb, deels derved at de nærværende Udgifter til Contoirhold, Skrivematerialier, Jnventarium, som nu ere fornødne i Anledning af Consumtionen, bortfaldt, deels derved at de opsigelige Betjente, som man ei paa vistnok alene anden Maade vilde benytte, kunde have Krav paa en vis Deel af deres Jndtægter som Vartpenge, idet de ved deres Entledigelse fra Consumtionsvæsenets Tjeneste bleve Herrer over deres Tid, deels endeligen derved, at de dueligste af Consumtionsvæsenets Embedsmænd og Betjente kunde anvendes til at forstærke Toldopsynet i de Egne af Riget, hvor de locale Forhold give med Anledning til Smugleri, og derved vindes en Forøgelse af Toldindtraderne. Det synes alt saa klart, at hvis hine Forandringer blev mulige, saa behøvede ei hele Brutto Beløbs af Consumtionsafgiften, 640,000 Rbd., at dækkes ved en anden Skat. Dette forudskikket, tillader Forsamlingen sig, med Hensyn til de attraaede Undersøgelser, som Jndførelsen af en ny Skat, som kunde træde istedetfor den titommeldte Consumtionsafgift, allerunderdanigst at bemærke, at en vis mindre Deel af Vederlaget for Consumtionen maatte blive at overtage af Landmanden, deels fordi Consumtionen, naar der der Overflødighed af saadanne Varer, som kun finde Afsætning paa det indenlandske Marked, for største Deelen falder paa Producenten, deels og især, fordi denne Afgifts Ophævelse lefrier Landmanden for de Bryderier, Bekostninger og Tab, der, som ovenfor udviklet, blive Følgen af den Maade, hvorpaa denne Afgift maa oppebæres og skulde controlleres. Men det maa paa den anden Side vel mær les, at Consumtionsafgiften nærmest er en kjøbstædsafgift, ligesom og den gamle Folke i Consumtionsskat af Landets egne Beboere, at gaaet ind under den almindelige Landskat. Landets Beboere bør saaledes vistnok ei erlægge en større Deel af Vederlaget for den ophævede Consumtion, end den, der svarer til den Fordeel, som denne Ophævelse yder Landet. Fremdeles bør Landets Andeel udentvivl bestemmes forskjelligen i de forskjellige Egne, thi om end den frie Samfærsel er et Gode for det Hele, saa maa der dog nærmest tages Hensyn til, hvorvidt de forskjellige Egne producere flere eller færre consumtions pligtige Varer.