Jyske Efterretninger, 1822-11-07
Nyeste Tyrkiet. Vel mangle directe Efterretninger overland fra Morea endnu aldeles, men over Corfu og Zante vides, at da Chorschid Pascha med en talrig Hær var rykket ind i Morea, trængte han for hastigt ind i Hiertet af Halvøen, hvor han strax besatte Argo og befriede det haardtængstede og allerede halvveis overgivne Napoli di Romania, uden iforveien behørigen at beregne Midlerne til en saadan Armees Underholdning laa dybt inde Landet. Han blev derfor meget marten til at trække sig tilbage og comtentrere Hæren, og om Korinth, hvor han har betroet Overkommanden til Jussuf Pascha, som forsyner sig med den fornødne Mundforraad til et nyt Tøge, (Augsborgerne og deres Eftersnakkere lade Kortuth ikke allene forlængst igjen være i Grækernes Hænder, men endog være Sædet for deres Reg ring) Ved dette Tyrkernes Tilbagetog fik de ti Fieldene til bagetrængte Græker igjen Luft, fulgte Tyrkerne i Hælene og tilføjedde dem i uafladelig Smaafægtninger megen Skade, dog ikke uden felat høste blodige Pander. Noget Slag af nogen egentlig Betydenhed fandt imidlertid slet ikke Sted, Det befriede Napoli di Romania blev ved Tyrker, nes Tilbagetog igjen overladt til sig selv og vilde vel snart are været nødt til Overgivelse, dersom ikke Tyrkernes Flode imidlertid var seilet søndenom Morea og havde i Nærheden af bemeldte Stad landsat 15000 Stridsmænd, hvilke skulle have slaget og alders adspredt Oprørerne i den Egn og derved undsat Staden. Grækerne ere i Besiddelse af Bjergene, og det platte Land, og have ingen anden Regering end fire Feltøverster, af hvilke Kolokothron og Yrtilanti rumstere i den vestlige, og Bejen af Maina tilligemed en anden Hærfører i den østlige Deel af Halvøen. Folket ønsker Fred og Underkastelse, men Militærcheferne udhale saa længe som muligt en Feide, der aldrig kan, ved Tyrkernes afgjorte Overmagt, føre til andet Maal, end Forlængelse og Forøgelse af Jndbyggernes Lidelser og omsider Landets fuldstændige Ødelæggelse. - J Grækenland nordenfor den Korinthiske Tange har Tyrkiet nu efter Overgivelsen af Sulii ingen Fiende meere at ændse, thi de Bander, hvormed Bozzaris, Maurokordatos og Normann have holdt sig imellem de vestlige Bjerge, ere sammensmeltede til Ubetydeligheder. Sulis Jndbyggere have anholdt hos den Britiske, Lord Commissær pan de Joniske Øer om et Fristed paa samme, og da han, skjønt ikke gjerne, anviste dem nogle Strækninger paa Cefalonien, ere de did udvandrede fra Fædrelandet og allerede der ankomne. -J Marseille vilde man vide, at Engelske Agenter fra de Joniske Øer reiste om i Grækenland og Morea, for at faae indledt Underhandling imellem Porten og Grækerne, om at disse skulde komme fra Portens Herredømme og under Britisk Beskyttelse paa samme Vilkaar som de Joniske Øboere, hvilket saameget mere strider imod al Sandsynlighed, som Porten aldeles ingen fremmed Jndblanding i sine Anliggender taaler, allermindst vil afstaae nogen Provinds; Englands Ministre paastaae at alle Europæiske Staters Heelhed, som den nu er, skal opretholdes; og Fastlandsmagterne vel og vilde have et Ord derimod at indvende. - J det Asiatiske Tyrkiehave 20000 Mand friske Tropper faaet Ordre at marsere mod Perserne for at standse disses Fremtrængen i de Tyrkiske Grændseprovindser.