Berlingske Tidende, 1789-11-01
Ved alle offentlige Ceremonier tage alle Assessorer udi den Sorte=Ret, som Kongel. Betiente, Rangen næst efter Providitoren og Tolken, enhver efter sin Anciennetær fremfor andre Jndianere, af hvilken Kast eller Stand de endogsaa ere, de fremmede Nationers Vaquiller allene undtagne, hvilke skal have Rangen næst efter Providitoren. Det skal herefter være Rettens Assessorer tilladt at bruge og bære en Stok med en Sølvknap og en Parasol paa en høi Stok til Agtelsestegn, hvilke de ikkun beholde saa længe, som de udi dette Embede forblive, med mindre det ved deres Enkedigelse digelse efter en lang og troe Tæneste udtrykkeligen forundes dem, fremdeles at betiene sig deraf. De Multer og Rettens Gebyhrer, hvilke den Sorte Ret enten efter Dom eller Andordning oppebærer, skal henlægges udi en Kasse med 3 forskellige Laase, hvortil Providitoren den ældste Assessesser og Observatoren skal have enhver især Nøglen til en af Laasene. Denne Kaffe skal aabnes hver slette at de indkomne Multer deeles udi 7 Parter til lige Deling imelMaaned og Rettens Assessorer skal deraf lønnes saaledes, ken derimod bekomme intet deraf : thi de dam ved den Sorter lem de 6 Assessorer og Observatoren. Provisiteren og Tal Ret paaliggende Forretninger maae ansees for en Følge af det Embeder, hvilke Hs. Majestæt allernaadigst haver betroe dem og hvorfore de nyde en aarlig Gage af Hs. Majestæts Kasse. Retten næst efter ham, og naar Sagen, som for Retten paa i Retten, saa præsiderer den, som har Sæde og Underskrift: Raar Providitoren formedelst lovlig Forfald ikke kan medde ankes, angaaer enten Providitoren eller en af Assessorene selv. eller og nogen af deres nær Beslægtede og Besvogrede, saa skalhan træde ud af Retten saa længe, som den ham saaledes vedkommende Sag behandles. at alle forekommende Sager efter den Eed, de have gjort, Rettens Medlemmer skal troeligen og retfærdigen undersøSæde i Retten. De maae ingen Sag forhale Parterne til hvilken og enhver nye Assesser skal giøre, førend han tager Skade; men de maae ikke heller paakiende nogen Sag, førend den tilfulde er prøvet og undersøge. falder. Tolken samler Stemmerne, hvilke til ham maae merne ere lige, saa bliver den Mening Dom, som Præses bi Dommen forsattes efter Placaliteten, og naar Stem udleveres i det seneste 14 Dage efter at Sagen er optaget til Dame; Torken skal inden 8te Dage derefter have forfattet til Dom, kan oplæses for Retten og forkynde Parterne paa Dommen saaledes, at den 3 Uger, efterat den blev optaget lægges Gouvernementet til videre Stadfæstelse eller Foran Tolken have oversadt Dommen paa Dansk saa at den kan foreMalabarisk, og inden andre 8te Dages Forløb derefter skal dring. Saavel Tolken som enhver af Dommerne, naar de herimod forsee sig første og anden Gang, skal derfor efterGouvernementets Kiendelse bøde 2 Rdlr., men tredie Gang sættes de ud af Retten. des mindre meddeele deres Stemmer, paa det at GouvernemenDe Assessorer, som ikke ere enige med Pluralitæten, skal ikke tet deraf kan tiende de Grunde, hvorfor de ikke have bisse Dommen; og naar en af den Sorte-Ret fældet Dem bedes aabenbareuretfærdig fordi Dommerne enten af Vranvillighed, eller af yderste Skiødesløshed have stemmet al dømt urialig i Sagen, saa skal saa mange af Dommerne som udi saadan Dom have været enige, derfore bøde for- og anden Gang en vilkaarlig Mult, hvilken Gouvernemelets Ober Ret, naar Dommen appelleres for samme, tilkeder dem at betale efter Sagens Beskaffenhed; og næ nogen af Dammerne saaledes tredie Gang multeret saa maae han er mere sidde Dommer=Sæde, men skal be samme forbrudt med den dertil hørende Rang og alle oven Fordeele. Jngen Uvedkommende maae tale for Retten eller blan sigt Sagernes Behandling, et heller maae nogen paa and Maade forholde sig asømmelig for Retten, som bør hol ordentlig, stille og sømmelig med den Ærbødighed, om skylder Stedet, hvor Ret og Retfærdighed uddeles. J. seer nogen sta herimod, da dømmes han strax af Retten Bøder, hvilke uden Opsættelse betales eller inddrives. Det er Observatorens Pligt, at holde et paaget Øie er Rettens Behandling, samt at give flittig Rapport saavelJustitiarins i Særdeleshed, som til Gouvernementet 1 mindelighed, om det, som i Retten passerer. Han skal den Ende føre en Rapport=Protokol, som skal værr anton, ret af Gouvernementet, og skal forevises Justitiarius i mindste eengang hver Maaned og ellers saa ofte som han forlanger. Observatoren skal i Særdeleshed antegne deelsoner, som for deres for Retten begangne Forseelser døm til Bøder, hvorved tillige lægges Mærke til Forseelserne: skaffenhed, samt til Bødernes Beløb og sammes Fordeel Følge den slette Paragraph, hvorover Observatøren den er pligtig, aarligen at giøre en skriftlig Anmeldelse til Jntiarius. Rettens Skriver skal troeligen indføre paa Rettens Op alt hvad der for Retten passerer og af Parterne forlang: ler Vidnernes Udsigende, saa haver han ei allene sit En fort; befindes han at have forandret noget udi Parterne, forbrudt, men straffes ogsaa paa sin Krop og hele For samt forvises det danske Territorium. Naar derimod næ vil bedre forklare sin Meening, saa skal han være pligtig dant at antegne uden at forandre det, som allerde er tilsen Naar en Sag for Retten er indkommen, saa skal Par og Vidnerne strax indkaldes ved en Ollis til den næste Da Retten sidder. Denne Ollis udstæder Rettens=Skriver : sin Haand, og den ansees for en Stævning, for hvilken Re til en betaler 2 Fane, denen til Skriveren og den anden Rulens Kasse. Skriveren skal desuden være pligtig at slaaen Seddeel i Mutrad Justits=Huset) hvorpaa findes halsignet alle for Retten værende Sager. Dagen, naar det rindkommen og Ordenen, i hvilken de skal foretages. Rettens Pian (Bud) skal tages i Sed og indkalde Parterne i Vidnerne udi de for Retten indkommene Sager efter de at Skriveren udstædte Olliser, samt i øvrigt forrette alle Retten. bline vedkommende Ærinder. Dersom nogen begegner Ret mine Pion med Skieldsord, Hun aller andre Grønheder, saa sal Retten have Magt efter Omstændighederne at ansee den sinde, som sig saaledes have forseet, med en Mult fra 1 til 10 Rdlr., hvilken er fægges til Rettens Casse. Dag skal sionen i saadanne Tilfælde først bevise sine Angivelser i det sindste med et Vidne og hans egen redelige Bekræftelse. Andet Capitel. Om Rettens Behandling. Den Sorte Ret skal i det mindste sidde tvende Dage omen, nemlig Tirsdag og Løverdag, fra om Morgenen, Klokken 9 præcise indtil Klokken 12 om Middagen, og ellers i mange Dage som Sagernes Mængde udfordrer det; den Hules udi Justits=Huset, og efterat Retten er lyst i Guds i Kongens Navn, læses alle Anordninger, som af Gouimmentet forlanges bekiendtgjorte til hver Mands Efterrethaa; dernæst tinglyses alle Pante og andre Olliser eftermedkommendes Forlangende og endeligen foretages Sagerne sillem Jndianerne i den Orden, de for Retten ere indkomne: dertil Parterne, som Sagen angaaer, paaraabes for at stembringe hvad som til Sagens Oplysning kan være nød sindigt.