JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Kjøbenhavns Børs d. 20 October 183. Hamburg 2 M. - a vista 206 Species 288. Specier solgtes til 12 Rbmk. 7 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 1677. 18 Rbd. Sal. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgield. 50 Rbs. Tegn. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 93 Rbd. Sedl. Dito Dito. . . ....... i Banco. Nationalbank-Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 1/2 103 Rbd. r. S. Dito Dito. . . . . . . i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 100 1/2 101 r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 2 - i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. og Fr. S. i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . . 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 62 1/2 Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer, 69 3/4 70 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-27
Nyeste Tilderie a kjøbenhavn. annammonanSexogtyvende Aargang. No. 86. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 27 October 1829.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-27
Det er sandsynligt, som Weinwich yttrer, at Frederiksborg Slotsbygning ogsaa kan være begyndt af ham og anlagt efter hans Tegninger. Da Kong Jacob den 1ste af Skotland og Dronning Anna, hvilke 1590 aflagte Besøg her i Landet, lærte de at kjende ham, og toge ham med som deres Arkitekt til Skotland. Siden gjorde han en nye Reise til Jtalien, kom derefter til London, hvor mange gode architectoniske Værker bleve udførte, deels af ham, deels efter hans Tegninger, og man har fundet at hans senere Arbeider, efter hans anden italienske Reise, give Beviser paa en mere luttret og ædlere Smag end hans første Arbeider, som havde noget Smaaligt ved sig, og vare beladte med en Rigdom af overflødige Ornamenter i gothisk Smag. Han døde i London 1651. Nogle literairiske Arbeider haves fra hans Haand, hvoriblandt Anmærkninger over Vitrup og Palladio. Fiorillo 5 Th. S. 4025. Hans Portrait haves af. R. V. Vorst. XXXX. Kratzenstein-Stub, Christian Gottlieb, Historie=Maler, Han var fød i Kjøbenhavn 1783. Efterat have som Barn modtaget Underviisning i Tegning uddannede han sig selv reiste to Aar udenlands, døde i Kjøbenhavn 1816. Efter hans Død besørgede Kammerraad Bang de af ham udførte Malerier og Haandtegninger udstillede, og et beskrivende Katalog over samme udgivet 1816. 16 S. 8, ligesom han og lod dem stikke i Kobber, og udgive i 4 Hæfter, i alt 18 Blade. Et af hans Malerier sees i den kongel. Malerie=Samling paa Christiansborg Slot, nemlig Nr. 888. Halcyone seende ud over Havet. Grækeren Ceyr var, efter Qvids Fortælling, seilet over Havet for at raadspørge Apols Orakel, men havde lovet Halcyone, sin elskede Hustrue, inden to Maaneders Forløb at vende hjem. Midt ude paa Søen forliiste han i en hæftig Storm. Jmidlertid tællede Halcone ængstligen Dagene til hans Hjemkomst. Her sidder hun hensunken i mørke Tanker paa en mosbegroet Klippebænk og stirrer ud i det dunkle stormrørte Hav. Under hendes Fødder bryder Bølgen sig mod den steile Bredde. Lige over for i Horizonten forkynde ildrøde Skyer Solens Komme, der kaster sine første Straaler paa den skjønne Qvinde. Hendes røde Overgevandt fyldes af den stigende Storm, hvælver sig om hende, og gjennemglødet af Morgenrødens Straaler udgyder sit Gjenskin paa Nakken, og den blottede Skulder. Bag ved hende hæve sig lodrette Fielde iveiret. Dette Billede røber et dybt Studium hos en Mand, der med megen Aand forbandt den heldigste Fremstillings Evne. Det indtagende, af Angst blege Aasyn, opfattet og fremstillet med Inderlighed og om Følelse vækker en tilsvarende Fornæmmelse hos Beskueren. Det Hele er harmonisk. Spengler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-27
To af denne Kunstners ypperligste Stykker, eier Hs. Kongelige Høihed Prinds Christian Frederik, nemlig: 1. Amor og den hendaanede Pyche, 1814. "Saasnart Plyche var kommet tilbage til Oververdenen, kunde hun ej modstaae Fristelsen at benytte noget af det Æsken indeholdt, for at vorde skjønnere i sin Elskers Øine. Men neppe havde hun aabnet Laaget, før en stygisk Damp steg op, der bragte hende til at daane. Amor fløi hende til Hjelp, tog en uskadelig Piil af sit Kogger, og bragte hende med den igjen til Live. 2. Ossian og Alpins Søn, af Ossians sidste Sang Berrathon, Kunstnerens sidste Arbejde. Ossian, den kongelige Olding, sidder ligefor Tilskueren paa et Klippestykke. Oppe fra Klippen fremrager over ham det tørre Træe, paa hvis Grene Selmas Harve hænger. Med den venstre Arm paa Knæet har han nyligen støttet sin Kind paa Haanden, den høire har været nedsjunken i hans Skjød, paa denne Side staaer tæt ved ham, Al pin, Heltesønnen, i hvis stærke Omrids den fremspirende Heltekraft aabenbarer sig. Dog ere Hoved og Ansigt næsten barnligt bløde. Han lægger den venstre Haand paa Ossians Skulder, og hæver endnu den høire barnligen i Veiret med fremrakt Pegefinger, som om han sagde: hør Ved Ossians Fødder ligger dennes brune Mynde. Ossians Hoved er af forunderlig rørende Skjønhed. Sølvlokkerne og det lange af Vindene gjennemsusede Skjeg omgive et endnu i den høie Alderdom friskblomstrende Oldings Aasyn, i hvilket Blindhedens Udtryk i det aabne Øie kjemper med det indre Syns højeste Klarhed. Thi - lige over hans Hoved svæver Malvina, den elskte aandsfortroelige Datter. Taage er hendes Gevandt. I det hun sagte glider forbi, griber hun i Harpe strængene. - Ossian lytter med Udtrykket af den høieste Henrykkelse til de ætheriske Toner. - Paa den Klippebænk, som tjener Ossian til Sæde, har Kunstneren med allerede svag Aand skrevet: Mit maaskee sidste Arbejde, og det blev det. Jndtil kort for hans blide Henslumren, arbeidede han kjerlighedsfuld derpaa, og indaandede det sin halv forklarede Følelse. Ogsaa er dette rørende Billede et Minde om barnlig Kierlighed, thi Ossians Ansigt bærer umiskjendelige Træk af Kunstnerens ærværdige Fader, Commandor Stub, som for flere Aar siden mistede Synet ved Stær, og, igien helbredet, frydede sig over Sønnes hulde Malerie, med et Udtryk ligt det, med hvilket Ossian lytter efter Malvings Toner. Saaledes beskrev Conferentsraadinde Fr. Brun dette herlige Stykke. Digteren Baggesen hæftede ved samme, da det ved hin Udstilling saaes, følgende Linier: J sine Værkers fulde Morgenglands Vor tabte Raphael her for os svæver, Og medens taareblændt hun Øjet hæver Hver Kunstens Huldmø rækker ham sin Krands. Kom Dania betragt med Moder-Øie Huld Glorien om din forklarte Søn See rundt hans Engle stirre mod det Høie Og læs i deres Smil hans sidste Bøn! Mere om Kunstneren i: 1. Kratzenstein-Stubs Minde, af Pet. Er. Müller i Athene Aug. 1816. S. 142150. 2. Om Kratzenstein-Stub. og hans efterladte Kunstværker, af Frederike Bruun, fød Münter, i samme Tidsskrift 1817. Marts S. V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-27
J Aaret 124, rykkede Mongolerne for Staden. Disse Horders Anfører opfordrede Jndvaanerne til frivilligen at overgive Staden. Paa Vægringen fulgte, at Staden toges med Storm, og overgaves til Plyndring. Ved denne Leilighed bleve mange Haandskrifter af Mongolerne tilintetgjorte. Mongolerne antændte ogsaa Staden, og Tusinder af baade Muselmænd og Christne skulle ved denne Brand være omkomne. Efter nogen Tid gave Mongolerne igjen befaling til at opbygge Stedet. De ansatte endog, efter deres bekiendte tolerante Aand, en Biskop i Staden. Han hed Sarkis. Han skulde fuldende Stadens Opbyggelse, og igjen samle de adspredte Beboere. EfterMongolerherredømmets Opløsning kom Staden og Fæstningen i Tyrkernes Hænder; Her blev 1735 en Fred sluttet imellem Tyrkerne og Perserne. Arta eller Erzerum, det nu herskende Navn for Staden og Fæstningen Karin, eller Theodosiopolis, ligger paa en deels med Grave og Forskandsninger, deels med Bjerge omgiven flad Landstrækning af 21 geographiske Mile. Stedet bestaaer af tre Dele, Fæstningen, den egentlige Stad, (Sluttes i næste Nr.) og Forstæderne. Svanefloden i Ny-Seland, (af den første hollandske Opdager kaldet manen Rivier; af Freycinet Riviere des Cygnes), er, som bekjendt, af den engelske Regjering udseet til et nyt Colonie-Anlæg. Kapitain Stirling har i den Hensigt i Aaret 182, nøje undersøgt Egnene omkring Flodens Munding. Rheden for Svane-Floden yder en god Ankergrund lige ind til Landet. Den er beskyttet af alle Vinde undtagen N. N. V. og V. N. V. Cockburn Sund, den eneste Havn paa Kysten, vil for Fremtiden danne Koloniens Middelpunkt. Den ligger, efter Kapitain StirlingsIagttagelser, paa 32 15 S. og 1150 34 Ø. Greenwich, og næsten 8 Mile sydlige end Svane Flodens Munding. Sundet er 8 Mile langt og 4 Mile bred, og har en Vand=Dybde af imellem 4 til 14 Favne. Buache=Øen, eller som Kapitain Stirling kalder den, Garden Island, som er 8 til 9 Mile lang, og en Mil bred, udgjør Sundets Veststrand og beskytter det mod Oceanet, saa at Havnen det hele Aar igjennem yder en sikker Ankerplads for ethvert Tal af Skibe. Indløbet er beqvemt, med 6 til Favnes Dybde. Det dannes af Nordenden af hin Garten-Island, og en liden Øe ved Navn Pilo Carnac. Tolv Mile fra Flodens Munding, og lige saa langt fra Indløbet i Sundet ligger Rothenest Øen. Denne udmærker sig efter Kapt. Stirlings Beretning ved en god Jordbund og hyppig Græsvært. Kyster danner en smal Terasse, over samme hæver sig en Kiede af Bjerge, 1200 til 1500 Fod høi, som stryger sydvest indtil Kap Leeuwin, og derfra sandsynligen løber østligen til King Georges Sund hvor, for 4 Aar siden en Kolonie blev grundlagt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-27
Kap Leeuwin er omtrent 180 Mile fra Svane floden. Didhen følger Bjergkjeden parallel med Kysten, i en Afstand af 20 til 30 Mile. En stor Mængde smaa Floder udrinde fra Kjeden; men de eneste af Betydelighed, foruden Svanefloden, ere Leschenaut og Vasse-Floderne, som udfalde i Geograph Bugten; hin 85, og denne 100 Mile fra Svanefloden. Havnene i disse Floders Mundinger have Banker og egne sig ikke for store Skibe, men kunne besøges at tilkommende Kystfarere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-27
Alt Landet her omkring er fortreffeligen skikket til Agerbrug. Den eneste Hindring, der træder imod Koloniens hurtige Fremvært er Mangel paa Havne. Saaledes er det imod Nord; hvor den nærmeste Havn i Sharks Bugten, 26 Sr. S. har 400 Miles Afstand fra Svanefloden. Jmellem samme og Geograph Bugten bestaaer Steengrunden langs Landet fornemlig af Kalk og Sandsteen. Omtrent en Miil fra Mundingen udvider Farvandet sig i en skjøn, 8 Mile lang, tre til fire Mile bred Saltvands=Sø, kaldet Melville Water. J denne Sø udgyde sig to Floder, Svan fra N. O. og Canning fra S. O. Kapitain Stilling har besøgt den Førstes Kilde. Den er i lige Linie mere end 50 Mile fra Mundingen; men følger man Flodens Krumninger, da over 70 Mile. Paa hin Side Bjergkjeden var Landet, saavidt Øjet kunde række, fladt, dog bølgeformig. Under Expeditionens Ophold paa Kysten var Middel-Temperaturen 722 F. Extremerne 84 og 59.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-27
Ved Hudsons Bay har en Kolonie Bjergskotter nedsat sig, en Dag gik To af dem paa Jagt og fandt i en snæver Hule en Mængde Vildsvineunger som de Gamle havde forladt. Den ene af Skotlænderne krøb ind i Hulen for at dræbe dem med sin Jagtkniv. Den anden blev staaende uden for. Pludseligen kommer et uhyre stort Vildsviin ilende mod Hulen. Skotten lægger an skyder, men feiler, lykkeligviis hører Dyret Skrigen af Ungerne nede i Hulen, forlader Jægeren, og farer ind i Hullet. Men hvad bliver der nu af Kammeraden i Hulen, Højlænderen fatter hurtig sin Beslutning; med kraftig Haand griber han Dyrets Hale, sætter begge Been mod Siderne af Hulen og holder det saaledes tilbage. Hans Kamerad raaber imidlertid neden fra; Hvorfor staaer Du mig i Lyset, hvad er der paa Færde?" Holder Svandsen ikke, vil Du snart faae det at vide, min Broder svarede Skotlænderen heel lakonisk men Svandsen holdt til Lykke. Med sin Dolk saarede han Dyret saa stærk, at han trak det død ud og skjænkede sin Kamerad den forlangte Oplysning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-27
Kjøbenhavns Børs d. A. October 1819. Hamburg 2 M. - a vista 26 Species 208. Specier solgtes til 12 Rbmk. 7 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 1117, 18 Rbd. Sl. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. 49 1/2 49 3/2 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 90 90 i Banco. Dito Dito. ......... Nationalbank-Obligationer 1923, 10 Rbd. r. 6. (af Laanet 4 Febr. 1820) Dito Dito. ...... i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 100 1/2 101 r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, os, – i Banco 4 pCt. nye norske Obligat. ved 98 98 1/2 r. S. Dito lydende paa r. S. 4 pCt. Dito Dito. . . . . 98 98 1/2 i Banco. 62 62 1/2 Rd. Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 3 pCt. nye danske Obligationer 69 3/4 70 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
Nyeste Skilderie, Kjøbenhavn. HaandcommanSexogtyvende Aargang. No. 87. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 31 October 1829. Den 28. October. paagaaHurtigt paa Vinger gled Sommeren frem, Med den de yndige Dage, Lysenes Fader, som skikked os dem, Kaldte den atter tilbage, Foraarets Ynde, Agrenes Pragt, Bræder til Side for høiere Magt. Bladet alt falder af løvrige Træe, Vindene suse i Bøge, Atter i Luften vi Fuglene see Varmere Bolig at søge, Marken er blegnet, og Rosen, nys rød, Hovedet bøier i Moderens Skjød. Varsler, at nær er du, Sneens Herold, Du Grændse for Vinter og Sommer, October. Men skjøndt du er stormende kold Hvergang du med Glæden dog kommer: Vor Elskede Moder, vor Elskede Drot, Atter du vinker fra landlige Slot. Glæde du bringer os alle saa sød, Velkommen os gjæster du atter; Jdag er vor Elskede Moder os fød, Idag hendes Elskede Datter, Til Danrigets Lykke, til Danrigets Pryd, Til Danfolkets Glæde, til Lyst og til Fryd Velkommen, og Konge, nys hilstes Du her Trindt om af de blinkende Rader, Dig atter imøde nu jubler Enhver, Og deler din Glæde, vor Fader! Idag som Dig bragte huld og god, Din Elskede Datter, Din Dannebod. Oldenborgskammens det huldrige Træe, Herligen blomstrer i Norden; Bladene ei visne, skjøndt Vinterens Snee, 3 Folder sit Slør over Jorden; Kjærlighed værner om Stammen saa hold, Mens Hierterne funkle i Dannemarks Skjold. Hellige Bønner, som fylde vort Bryst Stige for Kongernes Konge! Gid længe maa leve til Danfolkets Lyst, Vor Elskede Dronning og Konge. Hans Slægt og hans Datter, velsign Deres Fjed, Riget lad blomstre ved Konster og Fred Øgmund Sivertsen. Om Ralmukkerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
J det til Gudstjeneste bestemte Telt i en kalmukkisk Lejr, staaer i Baggrunden ligeover for Indgangen, paa et fem Fod højt Altar, fem Skaale med Vand og over samme ere ophængte de fortrinligste Afguder i forskjellige pudseerlige Skikkelser, malede paa Pergament med brogede Farver. Paa Sidevæggene hænge de øvrige Afgudsbilleder i sorte Omridse, ligeledes malede paa Pergament. Gulvet er belagt med Tæpper. Otte Præster forrette Gudstjenesten. Deres lange, vide Kjoler ere af orangefarvet Nankin. Fra den høire Skulder til den venstre Hofte bære de et rødt Baand, som er fæstet paa et ligedan farvet Belte. Det ragede Hoved bedække de med en guul, flad, rund Hat, og Fødderne med Støvler af guult Saffian. Ved Beltet hænger paa venstre Side en rund lille Flaske af Messing som Præsterne bestandig føre med sig, for at give Lægfolk nogle Draaber af det deri værende Vievand, som disse tage i Munden for at rense den og spytter det da ud igjen. J Afgudstjenesten tage Lægfolk ingen Deel, men blive, i det de overlade alt til Præsterne, udenfor Teltene og løfte blot Filtvæggene iveiret, for at see hvad der foregaaer i det Jndre. Her seer man Præsterne med Benene overkors siddende i to Rækker, fra Altaret ned til Døren. To af dem begynde Høitideligheden med at frembringe nogle modbydelige Toner af nogle Træe Piber, derefter istemme de en ikke mindre ildelydende Sang, efter hvis Fuldendelse Piberne igjen begynde, To andre Præster blæse dertil paa fire Alen lange Horn med brede Rundinger, atter andre to slaae smaae, paa en Stok fastgjorte Pauker med en Knippel af Jerntraad, der har en Læderkop, og de øvrige klappe under allehaande Grimasser i Hænderne og synge dertil. Efterat denne Concert eller snarere Diszert, der søger sin Mage i Mislyd, har ophørt, bliver Høitideligheden sluttet med nogle Bønner. (Af SommersGemalde v. Asien).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
Om Beengjødning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
Beengjødning har, som bekjendt, været i flere Aar i England anvendt med megen Fordeel. Hos os har man opmuntret dertil. Et vigtigt Middel til at faae den indført her kan man ansee et lidet Skrift for, der under Titel: "Om Beengjødning. Beretning fra det Doncasterske Agerdyrknings=Selskabs Committee over Fordelene ved at bruge Been til Gjødning, støttet paa Besvarelsen, af Spørgsmaal, som ere bleven opkastede af Committeen. Oversat af Joseph Owen, er udkommet, og faaes hos Hr. Universitetsboghandler Reitgel for 24 s. heftet. Ved at offentliggjøre nærværende Afhandling om Beengjødning ved Trykken, har Oversætteren, som han i en Fortale siger, søgt at afhielpe en Mangel, som har fundet Sted siden denne Gjødning har været tilfals fra hans Fabrik paa Amagerbro, nemlig den, at ingen endnu har nøjagtigen opgivet Maaden hvorpaa den skal bruges. Vel skylder man Handelstidenden flere interessante Oplysninger over Benenes Anvendelse ved Agerdyrkning, men da samme have været tildeels Udtog af engelske periodiske Skrifter, hvori Gjenstanden kun partiel har været afhandlet, saa torde nærværende lidet Skrift, som undersøger Sagen fra ethvert Synspunkt, og som er det første Skrift over Beengjødning alene, som har forladt Pressen i England, ikke være uden Interesse for den danske Landmand. Omendskjøndt vi heri finde de meest indlysende Grunde, som tale for Benenes Fortrinlighed, fremfor anden Gjødning, og Oversætteren har søgt at bevise i en Anmærkning i Afhandlingen, at den er mindre bekostelig end sædvanlig Gjødning, torde vi alligevel ikke smigre os med det Haab at see den almindeligen indført her tillands, førend nogle oplyste Landsmænd ved gjentagne Forsøg praktisk overbevises om dens udmærkede Egenskaber." Vimaa henvise til Skriftet selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
Jndenlandske Efterretninger. Jfølge Hans Majestæt Kongens allernaadigste Befaling højtideligholdtes Hendes Majestæt Dronningens høje Fødselsdag ved et godt Middagsmaaltid for samtlige Elever i de under Bestyrelse af Directionen for Garnisonsskolevæsenet værende Underviisningsanstalter for Underofficerer og Spillemænd, samt i de militaire Caserneskoler. 480 Personer deeltoge i denne Høitid, og alle sluttede den med Yttringer af den sandeste Taknemlighed for denne kongelige Naade og med de inderligste Ønsker om mange glade Leveaar for den Dronning, der er Landets sande Moder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
Hans Majestæt, Kongen, har i Aar atter paa Hendes Majestæts, Dronningens Fødselsdag, den 28de Oct. lade paa Sin Bekostning allernaadigst foranstalte et Middagsmaaltid for samtlige Børn, som undervises i Nyeboders Skoler. Den var paa Søeqvæsthuset anrettet for 315 Drenge og i Etatens Pigeskole for 480 Piger og 231 af de mindre Drenge. Et tusinde og Sex og Tyve Børn toge saaledes Deel i denne Kongelige Naadesbeviisning, og maatte med dyb Taknemmelighed erkiende, at Landets Fader paa Kongehusets Fester ogsaa vilde skienke de Børn en glad Dag, for hvis Underviisning Høistsamme saa kjerligen har før get. Skolecommissionernes Medlemmer, Søeqvæsthusets Directeurer, Skolernes Lærere og andre af Ungdommens Velyndere og Paarørende vare tilstede, og Alt foregik i en sømmelig Orden, og Børnene viiste Munterhed og Glæde. Af Hjertets Fylde bragte Drengene Deres Hurrah ved Hendes Majestæts Skaal, og i Pigeskolerne sang Pigerne med en megen god tækkelig Tone, en af Hr. Pastor Michelsen forfattet Sang til Milo die: Vift stolt paa Codans Bølge!" Lyd høit vor svæde Stemme. paa Festens glade Dag, Vor Moder den fornemme til høje Velbehag, 33. Den vore Ønsker bringe med Tak, for Tronens Fod; de sig, med Fryd, opsvinge til Herren, viis og god, O kunde de nedkalde al Jorderiges Fryd; ej skulde Taarer falde Maria i Din Dyd, kun idel, idel Glæde. bestrøe Din Rosensti- og trindt en Børnekjede tiljuble Harmoni. Dog, est Du ikke Moder for Alle i Dit Land? Og deler Du ei Goder til Qvinde og til Mand? 1. Du heri stedse finde som nu, Din Fryd og Lyst, og derved Sorgen finde ei Adgang til Det Bryst:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
Blandede Efterretninger. Om Thyge Brahes Dage. Fra gammel Tid af har man troet forvorpne Dage, som kaldtes Nefasti Dies, forbaandede Dage, og vare anmærkede for ulykkelige Hændelsers Skyld, som paa dem vare skeete. De opregnes paa adskillige Maader, og visse holdes forvorpne af nogle men ikke af andre. Om disse menes Job at tale, naar han i hans store Smerter forbander sin Fødselsdag og siger: at de som forbaande Dage eller antegne ulykkelige Dage skulle og forbande hans Fødselsdag, eller sætte den iblandt de ulykkelige Dage, at de som gjøre sig rede at vække Leviathan, eller at fange Hvalfisken:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
det er: at foretage sig mange vigtige Gjerninger bør skye den Dag; men Job talte ikke det efter den hellige Aands Drift, men af Kjøds eller Blods Overilelse i Utaalmodighed, hvorudover der gik mange unyttige Ord ud af Munden i hans haarde Fristelse, og for hvilke han irettesattes af sine Venner, saavel som af Gud selv, naar det hedder: Han havde talet uden Forstand. Jobs Bog 38 Kap. Efter den store danske Stiernekiger, Thyge Brahe kaldes her i Landet alle ulykkelige Dage Thyge Brahes Dage, og ellers nogle visse hver Maaned, som noget nær ikke fortjente, for overtroiske Menneskers Skyld, at opregnes, eller navngives, saasom de vare mere at foragte, end at rette sig efter; thi ingen Fornuftig kan falde paa den Tanke, at saadanne Dage ere virkeligen, og i Sandhed aarligen ulykkeligere end andre. Endog paa den lykkeligste Dag kan vederfares Uheld. Lykke og Ulykke staaer alene i Guds Haand. Jerem. 3 Kap. Der skal ikke være nogen Dagvælger iblandt Guds Folk. Den femte Mose Bog, 8 Kap.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
Foruden Fortegnelsen paa Thyge Brahes saa kaldte ulykkelige Dage, funden paa ChromsKloster i en Muur af en Pige Christine Frantsdatter, skulle de 32 Dage, hvorover Digteren sal. Tullin i sine prosaiske Skrivter, har leveret en Optegnelse - udmærke sig ved Vanheld. Disse Dage, sige overtroiske Mennesker, ere ulykkelige om nogen fødes eller bliver syg paa samme. Jngen Bryllup, Reiser eller Processer bør foretages paa dem, at de ikke skulle vorde ulykkelige. De bør ei heller bruges til Flytte eller Fare-Dage. Si credere fas est. Om disse Dage ønsker den Sal. Huulbæk i Claras Brystspan med Job, Jobs 3 Kap. 6 Vers: at de aldrig maatte komme for i Aarenes Dage eller i Maaneders Tal. S. B. Om Signeter. Den Brug af Signeter og Forsegling under Acter og Documenter er særdeles gammel, og skriver sig fra Egypten. Den holdtes der i saadan Hellighed, at den som prægede Kongens Segl efter, mistede begge sine Hænder, Diod. Lib. 1. og synes denne Skik at være indført førend Josephs Tid. De første Signeter vare indgravne i Ringe. Slig en Ring var det uden Tvivl at Pharao tog af sin egen Haand, og stak paa Josephs Finger, til Tegn paa Overdragelsen til ham af den høieste Magt i sit Rige. S. B.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-31
For 300 Aar siden havde Wien i Dagene, fra 9 til 14 Octbr. haarde Trængsler. Soliman den Store var med sin indtil den Tid ubeseirede Hær kommen d. 27 September 1529 for Wiens Mure. Den 9 Octbr begyndte den første Storm, som blev afslaaet. Den 11 og 12 blev en anden ligesaa frugtesløs gientaget; endeligen blev den 14de en tredie forsøgt, som strandede paa Forsvarernes urokkelige Tapperhed, saaledes at Beleirernes Mod ganske sank, den 15de belyste Morgenrøden Janitscharernes allerede forladte Leir, og Wien fejrede paa Therestedagen om Formiddagen sin Befrielse, med en herlig Høimesse-Tieneste i St. Stephans Domkirke. Til Minde om denne Beleiring har Hr. v. Hammer udgivet en Beskrivelse over samme, tildeels efter nogle hidtil ubekjendte baade christelige og tyrkiske Kilder.