Kiøbenhavns Postrytter, 1790-12-13
London, den 26 November. Efterat Kongen i Gaar havde begivet sig til Overhuuset, og der iagttaget den ved et nyt Parlements Aabning sædvanlige Formalitet, ved Statscanzleren at anbefale Underhuuset ufortøvet at vælge sig en nye Taler; hvilken Ære igien traf den forrige Taler, Hr. Addington, begav Hs. Majestæt sig i Eftermiddags med stor Pragt, og under Kanonernes Affyring fra Parken og Tower, atter til Overhuuset, og aabnede Parlementet med følgende Tale fra Tronen: Mylords og Ædle Med megen Fornøyelse beretter jeg Dem, at de imellem mig og det Spanske Hof opkomne Misforstaaelser, lykkeligen ere bragte til et venskabeligt Forliig. Jeg har befalet, at Afskrivterne af de desangaaende vexlede Erklæringer og den derefter sluttede Convention skal blive Dem forelagt. Mit Øyemeed, medens disse Underhandlinger varede, var en anstændig Godtgiørelse for den i Nootkasund udøvede Voldsomhed, ligesom og for Eftertiden at faae af Veyen ryddet Aarsagerne til saadan Misforstaaelse, og skaffe mine Undersaatters Skibsfart, Handel og Fiskerie fuldkommen Sikkerhed i hiine Verdensdele, hvilke have været Gienstanden for Stridighederne. Den Tienesteiver og Patriotisme, som mine Undersaatter af alle Stænder have ved denne Leylighed lagt for Dagen, og mine Allieredes baade Tænkemaade og Forhold, gav mig ingen Aarsag til at tvivle om virksom Understøttelse; men intet kunde være mig glædeligere, end at see mit Øyemed opnaaet, uden at den velsignede Fred blev virkeligen brudt. – Siden den sidste Parlementscession er Grunden bleven lagt til Freden imellem Østerrige og Porten; og jeg anvender nu i Forening med mine Allierede, min Mægling baade til en Definitivtractat imellem disse Magter, og til eengang at faae gjort Ende paa Uroelighederne i Nederlandene, hvis Forfatning, deels eengang at faae gjort Ende paa Uroelighederne i Nederlandene, hvis Forfatning, deels for Nationalinteressens og deels for Tractaternes Skyld, nødvendigen maa interessere mig. Jmellem Rusland og Sverrig er der sluttet en særskilt Fred; men Krigen imellem førstmeldte Magt og Porten vedvarer endnu. De Grundsætninger, efter hvilke jeg hidtil har handlet, ville stedse giøre mig tilbøyelig til at anvende dette Lands Magt og Jndflydelse til at bringe en almindelig Roelighed tilveye. Herrer af Underhuuset!""Jeg har befalet, at Udgivterne ved de sidste Udrustninger og ved de for det tilkommende Aar skulle forelægges Dem. De almindelige Byrders Formerelse er mig altid smertelig; men jeg er overbeviist om, at De ere een ge med mig deri, at vore Udrustningers vidtløftige Omfang er saa at sige blevet foreskrevet af de mødte Omstændigheder, og at de indsee Nytten af de siden den forrige Fredsslutning til Søetienesten saa rigeligen bevilgede Subsidier. Jeg giør sikker Regning paa Deres Jver og Patriotisme i at gribe de fornødne Midler saavel til den ved Udrustningen foraarsagede Gields Afbetaling som til at sætte den offentlige Tieneste i alle sine Greene paa den Fod, Anliggendernes almindelige Beskaffenhed fordrer. Jeg er ogsaa forvisset om, at de ville tage den uforanderlige Beslutning, at holde fast ved de Grundsætninger, der saa virksomt have befæstet og haandhævet Nationens offentlige Credit." Mylords og Ædle!" Den paa et uforskyldt Angreb imod een af den Brittiske Nations Allierede fulgte Roelighedens Forstyrrelse i vore Jndiske Eiendele, vil De med Bekymring have erfaret. Men vores der værende Krigsmagts gode Forfatning, og Tilliden til det Brittiske Navn, som ved den af Parlementet foreskrevne Behandlingsmaade er saa befæstet hos de Jndianske Magter, giver den bedste Udsigt til en hastig og lykkelig Ende paa denne Striid. – Jeg anseer det fornødent, at henvende Deres synderlige Opmærksomhed paa Provindsen Quebecks Tilstand, og anbefaler Dem i Henseende til deres Forvaltning saadanne Forholdsregler, som bedst stemme overeens med de nærværende Omstændigheder. – Ved enhver Leylighed stoeler jeg paa de fuldkomneste Beviser for Deres Jver og Deres Tilbøyelighed, som, efter den nye Anledning jeg har havt til at erfare mit Folks sande Meening (her sigtes til Parlementslemmernes Valg) maa være mig særdeles behagelig. Værer forsikkrede, at mit høyeste Ønske er, at vedligeholde den fuldkomne Enighed og Fortroelighed imellem mig og mit Parlement, hvorved vor frie og fortræffelige Constitutions uskatteerlige Velsignelser ey allene kunde bevares, men endog blive Efterslægten til Deel, og med Dem at virke til alle de Foranstaltninger, som kunne haandhæde vor nærværende fordeelagtige Tilstand, samt befordre og formeere mine troe Undersaattes Lyksalighed.