Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-09-26
J Henseende til de Skatter, som ere paabudne i Aar, eller ophævede, eller hvormed der ere foretaget Forandringer, kan bemærkes: at ved Plakat af 13 Marts d. A., blev Forhøielsen af den ved Forordningen af 1 October 1802, paabudne Jord afgift nedsat fra 19 3/4 Gange til 14 Gange, og af Tiendeafgiften nedsat fra 12 3/4 Gange og til 9 Gange. - Ved Plakat af 17 April d. A., blev med Hensyn til at indføre større Simpelhed i Skatte væsnet og til Lettelse for flere Beboere af smaae Leiligheder, den ved Forordningen af 6 Mai 1812, efter Værelsers eller Aflukkers Kubik Jndhold paabudne Jldstedskat, ophævet fra 1 Oct. 1815, saavel for Kiøbenhavn, som for de mindre Kiøbsteder, og som for de i bemeldte Forordnings 18 §, nævnte Bygninger paa Landet i Danmark, hvorimod Bygnings Afgiftens oprindelige Beløb, efter Forordningen af 1 October 1802, erlægges i Kiøbenhavn. med 2 3/4 Gange, og i de mindre Kiøbsteder og i de ommeldte Bygninger paa Landet med 2 Gange. Og ved Plakat af 13 Marts d. A. blev Jldstedskatten af Steder paa Landet i Danmark, som i Følge Forordningen af 6 Mai 1812, 8 19 og 20, svares i Forhold til Stedernes Jord-Tillæg, og beregnes i Korn, ophævet fra dette Aars Begyndelse. (Saa betydelig har Formindskelsen af de offentlige. Byrder været i Aar, og saa kiendelig mærkes allerede Fredens velgjørende Virkninger.) – Man seer af foranførte Plakat, at det er den danske Regierings Hensigt, at simplificere Skattevæsnet; en Amtsskriver H. A. Voght i Hannover, har udgivet et lille Skrift, under Titel: Om Skattevæsnet, et Ord til sin Tid, hvori han foreslaaer, istedet for de mange forskiellige Skatter, at etablere een eneste Skat for det hele Land, under Navn af Statsskat, og søger at bestemme dennes Fordeeling paa det hensigtmæssigste; det er vist nok en stor Fordeel, at Skattevæsnet giøres saa simpelt, som mueligt, baade ved ikke at opkræve Skatterne under for mange Benævnelser, og at bygge den paa en Beregningsmaade, som er fattelig for hver Mand, saa at endog den simpleste kan selv udregne og begribe, hvormeget han har at betale. – Naar vi see, at Regieringen har indført en giennemtænkt og velgiørende Finantsplan, at den følger den stadigt, at den foretager Besparelser i enhver Green af den offentlige Bestyrelse, at den formindsker Skatterne aarlig, og at Europas Fred og Danmarks roelige Stilling aabner Haabets smillende Udsigter; hvad staaer da tilbage for at ophielpe Fødelandet, intet andet, end at en patriotisk Aand besiæler dets Jndvaanere, at den viser sig i Tarvelighed og i Vindskibelighed; i en Beslutning i hver Mands Hierte, at bidrage sit til at aabne Landets Hielpekilder og at afholde sig fra andre Landes Frembringelser; thi Statens Brøst og Folkets Lidelser grunder sig i dets Overdaadighed; for de trykkende Tider, for de slette Penge, maae det anklage sig selv og ikke sin Regiering. En Forfatter til et Stykke i Kiøbenhavns Skilderie No. 73. f. d. A., om Danmarks Ophielpning, udpeger dertil følgende Midler: 1) At arbeide paa vore Korn vares Forædling, saa at de blive reenere og bedre og altsaa komme til at gielde meere i Handelen, især Rugen og Havren. 2) At de store Herregaarde giøres mindre ved Parcellering, da de formedelst Hoveriets Jndskrænkelse ikke kunne drives saa godt som tilforn. 3) At Fiskerierne drives med Kraft. 4) At Skoveopelskningen befordres, især af saadanne Træearter, som voxe hurtigt, og i det mindste kunne levere Overtømmer, f. Ex. den canadiske Asp. 5) At Hørfabrikationen, som drives saa heldigt ved Kiøng i Sielland og Brahetrolleborg i Fyen, udbredes videre. 6) At Lysten til Haand flid vækkes hos Ungdommen (denne vilde kunde meget befordres ved, at Ungdommen lærte i alle Skoler at tegne, især at tegne Redskaber og technologiske Gienstande, og ved det at den lærte at bruge de Redskaber, som forekomme i de forskiellige Haandværker; hvoraf hver Skole burde have et Forraad, og en Lærer, som kunde undervise deri, især ved Kiøbstedskolerne. Denne Maade vilde være den bedste, at indrette Jndustrieskoler paa i Kiøbstæderne; thi at lære Børnene der et eller andet Haandværk, vilde være overflødigt, det lære de hos deres Mestere; men at lære dem at tegne, og at tage paa og bruge allehaande Redskaber, ville opklare deres Forstand overmaade meget, om Gienstændene for den menneskelige Flid, opvække en stor Forbindelse af Jdeer, vække mangfoldige slumrende Talenter, og bringe i en Generation Huusfliden og den almindelige Jndustrie i et Land til en utroelig Grad af Fuldkommenhed.) 7) Forfatteren af anførte Stykke, anfører til Slutning, som et Hovedmiddel til Landets Ophielpning, at opmuntre Fabrikfliden om ikke til Udførsel, saa dog til Forbrug af vore egne Fornødenheder, og at man ikke skal lade sig afskrække af det Magtsprog, at Danmark ikke kan blive et Fabrik land; det kan og bør blive det, saasnart det faaer en overskydende Folkemængde fra sit Agerbrug (Man ville tilgive Redakteuren, at han slaaer paa sin gamle Streng herved, og atter foredrager sin Yndlingsætning, at et Lands Fabrikvæsen bør gaae ud fra dets Fattigvæsens Arbeidsanstalter. thi har et Land ingen Trængende og ingen Tiggere, saa sees deraf, at der er indbringende Arbeide noktil dem, og at der ikke er nogen overflødig Folkemængde, og har det Trængende, hvad er da mere passende, end at lade dem arbeide til det Offentliges Fordeel, og at lade Staten tage Avancen, som Fabrik-Herre, og tilvoxer deres Antal, saa bliver det indlysende, at der er ledige Hænder, som bør anbringes til at afhielpe de af Folkets Fornødenheder, som det hidindtil har anskaffet sig fra Udlandet. Her er den vigtige Overgang fra smaae Begyndelser og til store Foretagender.)J Anledning af nogle Spørgsmaal, som ere gjorte hos det kongelige danske Cancellie, med Hensyn til Vexel Obligationer, som i Anledning af Forordningen af 5 Januar 1813, ere forsynede med Paategning om de skyldige Summers Overgang til Rigsbankpenge S. V., har Collegiet svaret under 20 Februar d. A., paa det Spørgsmaal om deslige Vexel Obligationer nu, da det andet Aar efter Freden er udløbet, forfalde til Udbetaling i indeværende Aars første 3 a 4 Maaneder: at en Vexelobligation maae ligesom ethvert andet Gielsbrev, der efter sit oprindelige Jndhold har en bestemt Betalingstid, efterat være omskrevet, først opsiges, inden den kan ventes udbetalt, (see det videre herom Collegial=Tidenden f. d. A. No. 15, Side 2004.) – Fra Stervboet efter en afdød Sognepræst blev produceret en Deel i Aarene 1813 og 1814 udstædte Beviser for oppebaarne Pengelaan til hans Sognefolk, som lød paa De, det kongelige danske Cancellie deciderede desangaaende: at deslige Forskrivninger ikke kunne ansees for ugyldige, and tagen forsaavidt Creditor havde betinget sig Betalningen i den ældre Pengesort, hvilken bør skee i Rbd. N. V. mod 1 Rbdlr. for hver Rdlr. D. C.