Berlingske Tidende, 1830-02-02
Paris, den 16de December. Constitutionel indeholder følgende mærkelige Artikel med Overskrift: Besynderlig Anledning til Prinds Leopolds Ophøielse paa Grækenlands Throne. - Alles Øine ere nu henvendte paa Prinds Leopold af Sachsen-Coburg. Han har et sieldent Held. Jkke sin høje Byrd, ei heller nogensomhelst person, lig Aarsag, - saa høist agtværdig hans Personlighed end er - skylder han den Udmærkelse, der nu vederfares ham, nemlig den: at være Gienstanden for et høist mærkværdigt, energiskt, ulykkelige Folks Haab, for alle Menneskevenners deeltagende Ønsker, for hele Europas Opmærksomhed. Ene sin Egenskab, som H. M. Kongen af Englands Svigersøn, og den heldige Stilling, som denne Titel aabnede ham, skylder han Mueligheden, at kunne bestige Grækenlands Throne. Skulde denne Muelighed virkelig realiseres, - og dette er høist sandsynligt, - saa har Napoleon vist nok uden at ane Følgerne - en væsentlig Deel i denne Prinds Leopolds Ophøielse, thi Napoleon gav den egentlige Anledning til Prindsens Formæling med Storbritanniens Thronarving, den forevigede Kronprindsesse Charlotte, og af denne Ægte, forening udspringer nu hans Haab om Grækenlands ny Krone. Denne paradaxe Paastand bør naturligviis sættes uden for at Tvivl. Dertil er det nødvendigt, at gaae noget længer tilbage i Tiden. Da Napoleon drog til Moskov, forsømte England inten Middel til at standse denne Strøm, der truede at rive Alt med sig. - Det var ikke meer mueligt, at overtale Europas Kongen til at gjøre Sag mod ham i Forening med England; disse vare enten, tildeels imod deres Villie, tvungne af Omstændighederne. hans Allierede, eller ogsaa hans Beslægtede, eller havde ham at lakke for deres Throner. Man vendte derfor sit Blik paa en Nation, som England hidtil havde ringeagtet. Blandt de Nationer, der trykkedes af det Continental=System, hvis Krænkelse Napoleon erklærede for Aarsagen til sin Invasion i Rusland, lee lugen saameget ved Handels og Skibsfarts Afbrydelse som den nederlandske. Nederlandenes Beliggenhed ved Grændserne af det gamle Frankrige, og deres Nærhed ved de engelske Kyster, maatte i høi Grad fremme enhver Plan, der var grundet paa at Ophidse Folket imod Napoleons Magt. Men for Uafhængighedens Tilhængere i Nederlandene behøvedes en Chef, som ved Erindringer var Folket kjær. Hvilket Valg til denne Rolle kunde være mere passende end Prindsen af Oraniens, hvis Navn var dentisk med Mindet og Fædernelandets i Philip den 2dens Regjefingstid erobrede Frihed. Kabinettet i St. James vendte derfor sit Blik paa Arveprindsen af Oranien, der dengang tjente i Spanien som Adjulant hos Hertugen af Wellington, for at gjøre ham til Chef for sin Families gamle Vasaller. Denne unge Mand opvækkede allerede de skjønneste Forhaabninger, men, da han endnu var Nederlænderne, og hvilke man vilde give ham til Fører, aldeles ubekjendt, og da han, efter at hans Familie havde mistet sine Domainer, ingen solitisk Anseelse havde, saa følte man, at det fremfor Alt maatte sere nødvendigt, at omgive ham med et kraftigen virkende Tryl frie, at den offentlige Tillid strax kunde møde ham, naar han optraadte. Hans Formæling med den engelske Kronprindsesse Charlotte blev aftalt imellem de tre Fyrstehuse: Hannover, Brunsvig og Oranien. Jkkun det unge Pars Samtykke fattedes. Man var ikke uden Bekymring i denne Henseende, thi gjensidig Mangel paa Tilbøielighed havde man ved flere Leiligheder bemærket hos det. Saaledes stod Sagen, da det keiserlig franske hemmelige Politie i Hamborg bragte i Erfaring, at en af Huset Oraniens højeste Statsembedsmænd, i Berlin havde forsynet sig med et Reisepas under et falskt Navn, ved hvis Hielp han haabede at komme til England. - Det vilde været saare let, at lade ham arrestere underveis, men saa vilde man ikke have erfaret Noget om hans Ærinde, der syntes saameget vigtigere, da det var høist hemmelighedsfuldt. Derfor holdt man det for hensigtsmæssigere, at følge hans Spor. Dette tabte man i London, og tvivlede allerede om, nogensinde at gjenfinde det, da den samme Mand pludselig igjen optraadte, besøgte Medlemmerne af de tre ovennævnte fyrstelige Familier, og derpaa seilede fra London til Gothenborg. Her tog han atter Reisepas og fornyede sin Forklædning, men blev erkjendt, saasnart han betraadte det Keiserlige Territorium, og arresteret. De Papirer, man fandt i et hemmeligt Gjemme i den Reisendes Vogn, viste: at han havde faaet det Hverv, at begive sig til den unge Prinds af Oranien, for at tilvejebringe en Ægteforening imellem ham og den engelske Thronarving. Da han ikke fandt Prindsen i London, havde hvidere maattet reise til Spanien, hvor Prindsen netop begyndtkke kan Tjeneste ved den engelske Armee. 4 for nogen. ølv, som paa Hiin Udsending fra Huset Oranien, en Mandage Vedtægterne, Hjerte, havde bivaanet et af de blodigste Slagarsel. Af disse op den unge Prindses Side, hvori denne udigere end til 11te Mai saaret. Dagen efter dette Slag mede adskillige Breve, blandt hvilke et fra Kiøbenhavn og Omegn, den mærkeligt, hvori han beklager, at ech. Rothe. A. S. Ørsted. Beslutning gjorde hans Bestræbel Wedel. Vaage. Formæling, frugtesløse. Pridi det under 13de Marts 1775 oprettede pridenne til hans Væggring. Rig vilde være den ublueste Classe, Gieske Marie Thonning, gift Bang. Niels Kiær Schlichtkrull, (uagtet det hemmelige P. - Pasche Fick. dette Brev i Omløb ved Scorg Wilhelm Enevold Carl Kald. Frederik Sletting. af personligt Værd hav Ernst Wilhelm Møller. blottet for alle Udsigter Marie Louise Brinkmann, forhen gi Børsen, nu gift Dethlessen. ender: "Aldrig vil jeg - . Westi Eegberg. saat!" Originalerne - - Charlotte Sophie Winsnæs, gift Rosen. kilde. Dag med et Tilby. - - Lars Stranger Winsnæs. Øieblik, da han 112, 2den - Rosine Juliane Fridericke Zinn. gjennemlæst dem, have i Overeensstemmelse med Planens 19de F. affordtes 59. - Waabe Cathrine Schuves, vigtig Plan opfanende Renter, anmodes herved, forinden den 11te Juni de Ægteskab, ved Deres Leveattester til Societetets Bogholder Peter Stedstuestrædet No. 129. Skulde nogen af ovenstaaende Jnteafspænstige. De saalangt bortfjernet, at det ei bliver ham mueligt til den den underne Tid at indsende sin Leve=Attest, da vilde den eller de, som herom kunne give nogen Oplysning, forinden foranførste Tid, indsende skriftlig Underretning desangaaende til Societetets Bogholder. Kiøbenhavn, i Directionen for det private Livrente=Societet, den 23de Januar 1830. Mandix. Kobbeet. som Keiser Alexander gjorde til England, medens hans Tropper endnu stode i Frankrige, blev Prinds Leopold, der var i hans Sulte bemærket af Prindsessen, vandt hendes Kjerlighed, og fik snart hendes ophøiede Faders Samtykke til at ægte hende, havde Napoleon ikke tilintetgjort Hannovers og Oraniens Planer, saa vilde Prinds Leopold uden Tvivl endnu været i russisk Tjeneste. Men neppe vilde vor Tids store europæiske Statsmænd have opsøgt ham der, for at overlevere ham Grækenlands Sep Journal des Debats af 14de d. M. indeholder følgende Beretning om Oprindelsen til den Pengefordring paa Frankrige, som de forenede nordamericanske Stater nu gjøre gieldende, og som omtales i Præsidentens Adresse. - J Aaret 1810 suspenderede Napoleon, til Fordeel for neutrale Skibe, den Continentalblocade, som da haandhævedes med største Strænghed, og aabnede den Antverpens og St. Sebastians Havne. J Tillid til dette Keiserlige Decret sendte nordamericanske Kjøbmænd ufortøvet meget betydelige Skibsladninger til disse Havne. Men pludselig udkom et nyt Decret, der befalede, at disse Skibe og deres Ladningen skulde - confiskeres og sælges til Statens Fordeel. I den sidste Periode af Napoleons Regjering og i den, der fulgte umiddelbart paa hans Afsættelse, viistes hiin americanske Fordring ikkun liden Opmærksomhed, og den blev ikke Gjenstand for Underhandlinger, før efter Bourbonernes Restauration. Erstatningssummen, som den nordamericanske Republik fordrede, var omtrent ti Rillioner Dollars (50 Millioner franske Franes). FordringensBeskaffenhed er ikke bleven omtvistet, men vel dens Beløb. Paa samme Tid bragtes et Spørgsmaal paa Bane, der udgjør en væsentlig Deel af Underhandlingerne om hiin Nordamericanernes Fordring. I den 8de Artikel af Tractaten om Louisianas Afstaaelse blev nemlig bestemt, at Frankrige i alle Louisianat Havne stedse skulde behandles som den meest favoriserede Nation. Men det er notorisk, at England nu i disse Havne nyder langt større commercielle Fordeele end Frankrige.