Berlingske Tidende, 1809-05-15
Hovedqvarterret Regensburg, den 24de April. Den østerrigske Armee er den 9de d. M. gaaet over Inn. Derved ere Fiendtlighederne begyndte, og Østerrig har erklæret Frankrig og dets Allierte af Rhinforbundet en uforsonlig Krig. - De Franske og Allierte Korpsers Stilling var følgende: Hertugen af AuerstadtKorps i Regensburg; Hertugen af Rivolis Korps i Ulm; General Ondinots Korps i Augsburg, og Hovedqvarteret i Bayern. De tra Divisioner Bayrer under Hertugen af Danzig stode, den første under Kronprindsens Kommando i München, den anden under GeneralDeroi i Landshut, og den tredie under General Wrede i Strandingen. den Würtembergske Division i Haydenheim; de sachsiske Tropper camperte under Dresdens Mure. Hertugdommet Warschaus Korps stor ved Warschau under Fyrst Poniatowskys Kommando. - Den 10de indsluttede Østerrigerne Passon, hvorhen en Bataillon Bayrer havde begivet sig; de indsluttede tillige Kufstein. Disse Bevægelser fandt Sted uden at der skeete et Skud. - Det bayerske Hof forlod München for at begive sig til Dillingen. Den Division Bayrer, som var Landshut, trak sig til Altorf, paa den venstre Bred af Jsar; GeneralWredes Division til Neustadt; Hertugen af Revoli brød og fra Ulm og trak sig til Augsburg. - Fra den 10de til den 16de fremrykkede den østerrigske Armee fra Jnn til Jsar. Kavallerie-Detasche, menter stødte paa hinanden, og ved endeel Angreb var Fordelen paa Bayrernes Side. Den 16de for og det andet og tredie bayerske Chrivauxlegers-Regiment Skipschitz's Husarer og Rosenbergs Dragoner. - J samme Øieblik viste Fienden sig med Magt for at debouchere ved Landshut. Broen var afbrudt, og den af General Dero anførte bayerske Division gjorde en heftig Modstand mod denne Bevægelse; men truet af de Kolonner, som vare trukne over Jnn, tra denne Division sig i god Orden tilbage til General Wredes Division, og den bayerske Armee centraliserte sig ved Neustadt. Keiserens Afreise fra Paris. Aftenen den 12te erfoer Keiseren ved Telegraphen den østerrigske Armees Overgang over Inn, og afreiste et Øieblik derefter fra Paris, Den 16de om Morgenen Kl. 3 ankom han til Ludvigsburg, om Aftenen samme Dag til Dillingen, hvor han besøgte Kongen af Bayern, tilbragte en halv Times Tid hos denne Fyrste, og lovede ham, inden 14 Dage at føre ham tilbage til hans Hovedstad, og hevne den hans Huus tilføiede Fornærmelse, ved at giøre ham større end nogen af hans Forfædre. Den 17de om Morgenen ankom Hs. Majestæt til Donau worth, hvor Hovedqvarteret var, og gav paa Stedet de nødvendige Ordrer. Den 18de blev Hovedqvarteret forlagt til Jngelstadt. - Trefningen ved Pfaffenhofen den 19de April. - Den 10de brød General Ondinot op fra Augsburg, kom ved Dagens Frembrud til Praffenhofen, traf sammesteds 3 til 4000 Østerriger, som han angreb, og adsplittede, og gjorde 300 Fanger. Hertugen af Rivorkom med sit Armeekorps næste Morgen til Pfaffenhefen. Samme Dag forlod Hertugen af Auerstadt Regensburg, for at gaae til Neustad og nærme sig Jngolstadt. Det syntes nu klart, at Keiserens Plan var at maneurere imod den over Landshurdeboucherte Fiende, og selv at angribe ham i det Øieblik, da han vilde marschere mod Regensburg. - Slaget ved Tann den 19de April. Ved Dagens Frembrud den 19de satte Hertugen af Danzig sig i Marsch i to Kolon, ner. Divisionerne Morand og Gudin dannede hans høire Fløi, og Divisionerne St. Hilaire og Friant, hans venstre, Divisionen St. Hilaire traf Fienden i Landsbyen Peising, stærkere i Antal men svagere i Mod, og her aabnedes Feldttoget ved en for vore Vaaben hæderfuld Fægtning. General St. Hilaire, understøttet af General Friant, drev alt, hvad der mødte ham, paa Flugten, indtog Fiendens Stilling med stormende Haand, dræbte mange Folk og gjorde 6 til 700 Fanger. Det 72de Regiment udmærkede sig paa denne Dag og det 57de hævdede sin gamle Hæder. - For 16 Aal siden fik dette Regiment i Jtalien Tilnavnet, det frygtelige, og det har i denne Affaire retfærdiggjort sit Navn, da det brød ind paa 6 øster, rigske Regimenter og adsplittede dem. Paa venstre Fløi stødte General Morand ligeledes paa en østerrigsk Division og angreb den i Frontea, imedens Hertugen af Danzig tog dem i Ryggen med et fra Abens berg afgaaet Korps Bayrer. Denne Division blev snart fordreven fra sine Positioner og efterlod nogle hundrede Døde og Saarede. Den hele Dragontegiment Levender blev ødelagt og sammes Oberst dræbt. Mod Aften iværksatte Hertugen af Danzigs Korps sin Forening med Hertugen af Auerstadt. J alle disse Affairer have Generalerne St. Hilaire og Friand særdeles udmærket sig. De ulykkelige østerrigske Tropper, som man havde bortført fra Wien under Viser og Sang indbildte sig, at der ikke var nogen fransk Armee meere i Tydske land og at de blot havde at bestille med Bayrer, og Østerrigerne viste den hele Harme, de havde fattet mod deres Anførere for den Vildfarelse, hvori man havde bragt dem, og deres Skræk var ved Synet af hine gamle Skarer, som de vare vante til at betragte som deres Overvindere, kun saa meget større. J alle disse Fægtninger var vort Tal ikke betydeligt i Sammenligning med Fiendens, som især tabte mange Officerer og Generaler, der vare nødte til at sætte sig i Spidsen, for at indgade deres Tropper Mod. Prindsen af Lichtenstein, General Lusignan og flere bleve saarede; Østerrigernes Tab paa Oberster og Officerer af ringere Grad er overmaade betydeligt. - Slaget ved Adensberg den 20de April. Keiseren besluttede at slaae og tilintetgiøre Erkehertug Ludwigs og General Hillers Corps, tilsammen 60000 Mand stærk. Hs. Majestæt begav sig til Abensberg, gav Hertugen af Auerstadt Ordre, at holde Hohenzollerne, Rosenbergs og Lichtensteins Corpser i Ave imedens Monarken med begge Divisionerne Morand og Gudin, Bayrerne og Würtembergerne angreb Erkehertug Ludwig og General Hillers Armee i Fronten og lod ved Hertugen af Rivoli afskiære Fiendens Communication, ved at beordre ham til Freising og derfra i Ryggen paa den østerrigske Armee. Divisionerne Morand og Gudindannede den venstre Fløi under Hertugen af Montebelles Commando. Keiseren besluttede paa denne Dag at fægte i Spidsen af Bayrerne og Vartembergerne. Han lod begge disse Armeers Officerer træde sammen i en Kreds og tale længe med dem. Kronprindsen af Bayern oversatte for dem paa Tydsk, hvad Keiseren talte paa fransk. Han saade til de bayerske Officerer, at Østerrigerne stedse havde været deres Fiender, de vilde berøve dem deres Uafhængighed og meere end 200 Aar havde de bayerske Faner vajet mod Huset Østerrig; men at han denne Gang vilde giøre Bayern saa mægtig, at det i Fremtiden ene skulde kunne giøre Mød stand. Til Wartembergerne talte han om de Seiervindinger, som de havde tilfægtet sig over Huset Østerrig, da de tiente i den preussiske Armee, og om de Fordeele, som de havde erholdt over dem i Schlesien. Til dem alle sagde han, at Scierens Øieblik var kommet, for at føre Krigen ind paa østerrigst Bund. Disse Taler bleve af Capitainerne gientagne for Compagnierne, og Keiserens Foranstaltninger frembragte de Virkninger, man kunde vente sig deraf. - Keiseren gav nu Signal til Trefning, og indrettede Maneurerne efter disse Troppers eiendommelige Caracteer. General Wrede, en meget fortient bayersk Officeer, som stod foran Broen ved Siegenburg, angreb en ligeover for ham staaende østerrigsk Division. General Vandamme, som kommandeerte Wartenbergerne, overfløiede dem. Hertugen af Danzig marscheerte med Divisionerne Kronprindsen og General Deroy til Landsbyen Neuhausen, for at vinde Landeveien fra Abensberg til Landshut. Hertugen, af Montebello forcerte med begge sine franske Divisioner den yderste venstre Fløi, nedstyrtede alt for sig, og gik løb paa Rohr og Rothenburg. Paa alle disse Punkter var med Held aabnet en Kanonade. Fienden, som ved disse Planer var bragt ud af Fatning, kæmpede bløt en Time og slog derpaa Retraite. 8 Faner, 12 Kanoner, og 18000 Fanger ere Resultatet af dette Slag, som kostede os kun meget faa Folk. - Trefning og Jndtagelse af Landshut den 21de. Da Slaget ved Abendsberg havde blottet Fiendens Flanker og alle hans Magasiner, marscherre Keiseren den 21de ved Dagens Frembrud til Landshut. J Sletten foran denne Stad drev Hertugen af Jstrien det fiendtlige Kavallerie paa Flugten. Divisionsgeneral Mouton lod det 17de Regiment Grenadere rykke frem mod Broen i Stormskridt. Denne Træebroe var stukken i Brand, men vort Infanterie blev ikke hindret derved, og trængte ind i Staden. Den fra sin Stilling fordrevne Fiende blev derpaa angreben af Hertugen af Rivali, som brød frem ved den høire Strandbred. Landshut faldt i vore Hænder, og ved Landshut tog vi 30 Kanoner, 9000 Mand, 3000 Bagagevogne, 600 fyldte Ammunitionsvigne, 3 kostbare Flydebrog, og endelig de Magasiner, som Østerrigerne havde begyndt at anlægge Overgeneralens, Erkehertug Carls, Courerer og Adjutanter, de Syge, som skulde bringes til Landshut, og meget studsede ved at finde deres Flende der, faldt alle i vore Hænder. Slaget ved Sct, mühl den 22de. Da Slaget ved Adensberg og Trefningen ved Landshut havde dette vigtige Udfald, forenede Prinds Carl sig med Armeen fra Bøhmen under Kommando af General Collowrath, og havde en ubetydelig Fordeel ved Regensburg. 1000 Mand, som vare efterladte for at bevogte Regensburger=Broen, fik ikke Ordre af trække sig tilbage. Omringede af den østerrigske Armee, bleve disse Brave nødte til at overgive sig. Denne Begivenhed var meget smertelig for Keiseren. Han svoer, at Østerrigernes Blod skulde inden 24 Timer flyde i Regensburg, for at forsone denne hans Armee foraarsagede Haan. Paa samme Tid holdt Hertugerne af Anerstadt og Danzig de østerrigske Korpser under Hohenzollern, Resenberg og Lichtenstein tilbage. Den var ingen Tid at spilde. Morgenen til den 22de satte Keiseren sig med begge Divisionerne under Hertugen af Montebello, Hertugen af Rivolis Korps, Nansoutys og St. Sulpices Kyrasseer-Divisioner, og den Würtembergske Division i Marsch til Landshut. Om Eftermiddagen Kl. 2 ankom han ligeover for Eckmühl, hvor de 4 østerrigske Korpser udgjorde 110000 Mand under Erkehertug Carls Kommando, stode i Slagorden. Hertugen af Montebello overfløiede Fienden fra den venstre Side med Divisionen Gudin. Ved første Signal brød Hertugerne af Auerstadt og Danzig, og den lette Kavallerie=Division, Montbrun frem. Her viste sig det skiønneste Skuespil i Krigen, 110000 Fiender, angrebne paa alle Punkter, bleve overfløiede og en terhaanden fordrevne fra alle deres Stillinger. En nøiagtig Beskrivelse over alle Krigsbegivenhederne ville blive for vidtløftig; det er nok at sige: at Fienden paa det fuldkomneste adspredt har tabt de fleste af sin Kanoner og en stor Mængde Fanger. Det 10de lette Dragonregiment af Divisionen St. Hilaire kronede sig med Hæder, og Østerrigerne, der vare drevne ud af Skoven, som dækker Regensburg, blev forsagede ned i Sletten, og der nedsablede. Det østerrigske stærke og talrige Kavallerie rykkede frem, for at dække Infanteriets Tilbaget og men Divisionen St. Sulpice angreb det paa høire, og Divisioner Nansouty paa venstre Fløi, og den fiendtlige Linie, bestaaende af Husarer og Dragoner, blev sprængt. Over 300 østerrigske Kyrasser, bleve tagne til Fange. Natten faldt paa; vore Kyrasserer fortsatte deres Marsch til Regensburg. Divisionen Nansouty stødte paa en flygtende fiendtlig Kolonne, angreb og tog den til Fange. Den bestoaf 3 Batailloner Ungarer paa 1580 Mand. Divisionen St. Sulpice angreb en anden Quarree, hvorved Prinds Carl nær var bleven tagen til Fange. Han kunde takke sin raske Hest for sin Frelse. Ogsaa denne Kolonne blev angreben og fanget. Endelig tvang Mørker os tilat standse. J dette Slag ved Eckmühl kom blot Halvdelen af de Franske i Fægtning. Alle fiendtlige Saarede, den største Deel af Artilleriet, 15 Faner og 20000 Fanger faldt i vore Hænder. Som sædvanlig have Kyrassererne hæderligen udmærket sig. - Slaget ved og Jndtagelsen af Regensburg den 23de. Ved Dagen Frembrud den 3die rykkede man imod Regensburg. Divisionen Gudin og Nansoutys og St. Sulpices Kyrasseer-Divisioner udgjorde Avantgarden. Snart blev man det fiendtlige Kavallerie vaer, som vilde dække Staden. Der fulgte 3 Angreb, alle til vores Fordeel Efter det modigste Jndhug paa dem styrtede 8000 Mand af dette Kavallerie sig tilbage over Donau. Vore Tirailleurer nærmede sig imidlertid Staden. Efter en ubegribelig Disposition var her indlagt 6 Rd. gimenter, og disse gjordes uden nogen Nytte til Offere. Staden er slet befæstet. Artilleriet rykkede frem, man brugte Tolvpundere i Batterierne, og skiød Bresche i Muren. Hertugen af Montebello lod en Bataillon stige igiennem en funden Aabning ; den traf en Falddør, og ved at aabne den, kom man ind i Staden. Alt hvad der gjorde Modstand, blev nedsablet; over 8000 Fanger bleve gjorte. Fiendens slette Positioner lod ham ikke Tid til at afkast Broen, og de Franske passerede midt iblandt Fienden til den høire Strandbred. Denne ulykkelige Stad, som Fienden var barbarisk nok til at forsvare, har liidt meget. Den brændte en Deel af Natten, men ved General Morands og hans Divisions Omhablev Jlden lykkeligstandset. - Saaledes har Keiseren i Trefningen ved Abensberg hver for sig slaaet begge Korpserne under ErkehertuLudvig og General Hiller. J Slaget ved Landshut bemægtigede han sig den fiendtlige Linies Communications-Centrum, Hoved=Oplage, af hans Magasiner og Artillerie. Endelig blev i Slaget ved Emühde 4 Corps Hohenzollern, Rosenberg, Collowrath og Lichtenstein, slagne og adspredte. Bellegardes Korps, som ankom Morgenen efter Slaget, var blot Vidne til Regensburgs Jndtagelse og reddede sig til Bøhmen. J alle disse Trefninger kan vort Tab beløbe sig til 1200 Død. og 4000 Saarede. Divisiongeneral Cervoni, Chef for Hertugen af Montebellos Generalstab, blev truffen af en Kanonkugle og faldt det ned paa Valdpladsen ved Eckmühl. Han var en Officier som havde udmærket sig i de første Feldttoge. Chefen for Hertugen af AuersindtGeneralstab, General Hervo, hvis Tab Hertugen meget beklæger, faldt i Trefningen ved Pryssing. General Clement, som kommanderte en Brigade Kyrasserer af St. Supices Divisior, har mistet en Arm. General Schrammer saaret. Obersten for det 4de Jægerregiment er dræbt ved et Angred. J det hele er vort Tab af Officerer ubetydeligt. De 1000 Mand af det 65de Regiment, som bleve fangne, er for største Delen tagne tilbage. Den er umueligt at vise meere Kiekhed og Lyst end vore Tropper have viist I Slaget ved Eckmühl blev Hertugen af Rivoli, hvis Korps endnu ik kunde støde til Armeen, bestandig om Keiseren; han overbragte Opdrer og udførte adskillige Maneurer. - Ved Angreber mod Regensburg lod Hertugen af Monrebello, som havde stegnet Stedet, hvor man skulde trænge ind, fine Adjutanter frembære Stormstigerne. Fyrsten af Neuschattel har for at opflamme Tropperne flere Gange marscheret med de bayerske Regimenters Fortropper. Hertugen af Auersindt har i de forskjellige Affairer givet ny Beviser paa den han egne Uforsagthed. Hertugen af Rovigo har med ligesaameget Opofrelse som Mod giennemstreifet de fiendtlige Legioner og tilkiendegiver de forskjellige Kolonner Keiserens Hensigter. - Af de 220000 Mand, hvoraf den østerrigske Armee bestod, have alle været i Træfning paa de 20000 Mand nær under General Bellegade. Af den franske Armee har tvertimod over Halvdelen ikke løsnet et Skud. Fienden forskrækket over de hurtige Bevægelser, som oversteeg hans Beregninger, saae sig i et Øieblik berøvet sit daarlige Haab, og er fra Anmasselsens Ruus nedstyrtet til en Modløshed, der ligner Fortvivlelse. 2den Bullet in.