Aarhuus Stifts-Tidende, 1831-06-14
Redigeres, trykkes og udgives 4 Gange ugentlig af A. F. Elmquist. Anviisning til Forebyggelse af Smitte ved indtræffende Cholera=Epidemie. Erfaring har lært, at en ordentlig Levemaade sikkrest forebygger Anlægget til at blive smittet, især under den befrygtede Cholera=Epidemie, der fornemmelig synes at angribe saadanne Personer, som enten ikke kunne eller ikke ville følge de almindelige diætetiske Forskrifter. Man er saaledes i Stand til for en Deel at svække Smittens Jndvirkning ved 1) at undgaae Opholdet i indsluttet, fordærvet og fugtig Luft. Denne maa derfor flittigt renses og fornyes ved daglig at aabne Vinduerne og fjerne Alt, som fylder Luften med skadelige Uddunstninger. Hvis Sygdommen hersker i Nærheden, kan Luften desuden renses ved falpetersure og Chlor-Røgninger, saaledes som senere bliver omtalt. 2) At vogte sig for Forkjølelse, deels ved ikke at udsætte sig for pludselig Vexel af Varme og Kulde, deels ved en passende Klædedragt; i Særdeleshed gavnligt er et varmt Bælte om Maven og uldne Klæder nærmest Kroppen, hvorved mild Hududdunstning befordres J denne Henseende kunne ogsaa lunkne eller russiske Dampbade med Forsigtighed bruges. 3) Reenlighed saavel i Linned og Lagener, som ved Badning og Vask, ning af Legemet; dog at ved kolde Bades Brug i fri Luft anvendes særdeles Forsigtighed, ligesom ved de varme Bade. 4) Daglig Bevægelse i fri Luft. 5) Afholdenhed fra uafbrudt Siælsanstrængelse, nedtrykkende Sindslidelser, især Ængstelse og Frygt, Nattevaagen og Alt hvad der ellers svækker Legemet. 6) Maadehold i Spise og Drikke. Saavel Mangel paa disse, som en alt for stor Mængde og slet Beskaffenhed, har i denne Henseende en skadelig Jndflydelse. Man maa desaarsag afholde sig fra den uforsigtige Rydelse af alle sværtfordøie, lige, sure, fede, opblæsende Fødemidler, saasom raae, især umodne Frugter og Haugeurter, Kaal, Roer, Ærter, det Fede af Flesk, meget fede Fisk o. s. v. Gavnligt er det at tilberede Maden med en passende Tilsætning af de almindelige Kryderier. Af Drikkevare maae især undgaaes slet gjæret eller suurt Øl, suur Melk, og en overvættes Nydelse af Brændeviin, hvilken især befordrer Anlægger for Smitten. Derimod vil en ringe Qvantitet af denne Drik, tilberedet med krydrede og bittre Substantser, ikke skade de dertil Vante, ligesaalidet som en maadelig Nydelse af god Viin. - Man sikkrer sig dernæst mod Sygdommen ved ikke at udsætte sig for Smitten selv. Da denne, ifølge de hidtil gjorte Erfaringer, efter al Sandsynlighed kan forplante sig umiddelbart fra den Syge, deels ved Berørelse, deels igjennem den ham omgivende Luft og Uddunstninger af hans Hud, Aande og Udtømmelser, og formodentlig ogsaa ved de Klædningsstykker og andre Effecter, hvormed han i længere Tid har været i umiddelbar Berørelse, hvilke rimeligviis, ligesom den Syge selv, i nogen Tid kunne smitte, saa maa en Afsondring fra disse Gjenstande fornemmelig tilraades. De Personer, som ifølge deres Kald ikke kunne afholde sig fra Omgang med den Syge, f. Ex. Læger, Præster, Sygevogtere o. s. v., iagttage følgende Regler. 1) De nærme sig, uden mindste Frygt den Syge, hvilket de i denne Sygdom med saameget større Grund kunne gjøre, som Erfaring har lært, at de tilbørlige Forsigtighedsregler betydeligen indskrænke Smitsomheder. 2) De besøge ikke fastende den Syge; men nyde forinden, efter Tiden paa Dagen, Caffe, Thee, Spiritus blandet med aromatiske, bittre Substantser, eller et Glas Viin; heller ikke naar de befinde sig ilde eller ere af hvilkensomhelst Aarsag meget hede eller meget kolde; de komme ikke altfor nær den Syges Aande eller Uddunstninger, hvis Skadelighed Brugen af Røg eller Skraatobak, hyppig Lugten til aromatisk Eddike eller opløst Chlorkalk tildeels vil dæmpe. De blive ikke forlænge hos den Syge, og undgaae enhver overflødig Berørelse af ham. En Overkjole af voxet eller forniseret Tøi, som benyttes ved Besøg hos den Syge, er ogsaa tilraadelig. Jnden de forlade den Syge, maae de skylle Munden, rense Næsen, vaske Ansigtet med koldt Vand og Hænderne med en svag Opløsning af Chlorkalk 2 Qv. til en Flaske Vand. De i Sygestuerne brugte Klæder maae ofte skiftes, udluftes og gjennemrøges med Chlordamp; hvilket sidste ogsaa de ovennævnte Personer maae underkaste sig. 3) De sørge for, at en saa reen Luft, som muligt, omgiver den Syge. Desaarsag fjernes fra Værelset alt overflødigt Boehave, Klæder, smudsigt Linned, og især den Syges Udtømmelser snarest muligt, ligesom ogsaa mange Syges Ophold i et lille Værelse maae undgaaes. Vinduer og Dørre aabnes ofte, eller holdes efter Omstændighederne bestandigt aabne. Man benytte desuden Røgningen med salpetersure eller Chlordampe. For at tilberede det første Slags, kommer man omtrent 1 Lod fiin pulveriseret Salpeter paa en Skaal af Glas, Porcellain, eller Fajance, og hælde lidt efter lidt 1 Lod Vitriol=Olie til, idet man oftere omrører Blandingen, med en Glasstang eller Pibestilk. Man maa ei lade Metal, Træ, Straae eller dyriske Bestanddel komme i Berørelse med Massen. For at tilberede Chlordampe, overgyde man 9 Dele pulverisere, Kjøkkensalt og 8 Dele pulveriseret Bruunsteen (samlet faaes et lignende Pulver paa Apotheket unde Navn af "Pulver til saltsure Røgelser") med 16 til 18 Dele Vitriol-Olie, hvilken man forsigtige, fortynde med 12 Dele Vand, der lidt efter lidt i smaae Portioner gydes til Syren, indtil den derved hver Gang frembragte Hede ophører. Mængden bestemmes efter Værelsets Størrelse. Man kan ligeledes nogle Gange dagligen i Værelset stænke en Opløsning af 2 Lod Chlorkalk til en Flask Vand. Udviklingen af Chlorgas maa helst foretages paa en Tid, da Jngen opholder sig i Værelsen eller i saa ringe Grad, at Lungerne ikke derved blive angrebne. Da Erfaring har lært, at Sygdommen uden Lægehjælp inden faa Timer bliver dræbende, og at derimod denne er i Stand til, betimeligen anvendt, at forebygge de voldsomste Tilfælde, er det af høieste Vigtighed, at en Læge strax kaldes, naar der vise sig Tilfælde, som give Formodning om Sygdommens forestaaende Udbrud eller Nærværelse. Disse ere deels saadanne, som gaae foran Sygdommen, nemlig Brænden, i Hjertekulen, Spænding i Maven, Svindel, afvexlende Hede og Kulde, kold Sveed isæpaa Panden, Søvnløshed, Kniben og Knurren i Tarmene, Forstoppelse med paafølgende Diarrheeindvendig Uro, Angst, Mathed og Modløshed; deels saadanne, som tydeligere tilkjendegive Sygdommen nemlig hyppig Brækning og Afføring af en hvidagtig, fnokket, flau og ækkelt lugtende Vædske, frygteliAngst, hæftige Kramper, uslukkelig Tørst, plettet, sammenskrumpet, iiskold Hud, indfaldne Øine, et ligatigt Udseende af Ansigtet, svært Aandedræt, hæs og svag Stemme, standset Urinladning, o. s. v. - Under saadanne Tilfælde kan den Syge døe inden faa Timer, men ogsaa først efter nogle Dage, dog vil Sygdommen, selv hvor den har naaet en høi Grad, ved hurtig Lægehjælp kunne bekæmpes. Er denne ikke øieblik keligen at erholde, bør den Syge, indtil Lægen, der allene forstaaer at anvende de hensigtsmæssigste Midler, kan komme tilstede, bruge den Methode, der her i Landet har viist sig nyttig ved galdeagtig Cholera, nemliSengevarme, hyppig Drikken af koldt Vand allene, og 20 til 30 Kampherdraaber hver Time eller hver halve Time, samt, hvad der især i denne Cholera anbefales, nidning over hele Legemet med varm Edikke Jøvrigt bør der sørges for Reenlighed og fri Luft omkring den Syge. Dog maa Ingen stole paa, at disse Midlers Brug gjør Lægens hurtige Tilkaldelse mindre nødvendig. Det kongelige Sundheds-Collegium i Kjøbenhavn, den 11te Juni 1831.