Berlingske Tidende, 1764-10-29
Hos Mirowitz befandt man hele Tiden under hans Examinering en forunderlig og umenneskelig Frækhed og Haardnakkenhed i sin Ondskab, hvorudover man besluttede at give ham en geistlig og 3 verdslige Personer af Forsamlingen, for paa nye at examinere ham, og derhos at udvirke, at han maatte bringes til virkelig Anger og Erkiendelse over sin begangne Misgierning, saa og for at erfare tilforladelig, om han ikke endnu maatte have fortiet nogen eller noget. Dette blev og virkelig iværksat endnu samme Dag, og dertil udtaget den Rostowiske Biskop Afanasey, den Ukraniske Hettmann, Græve Razumowsky, General som Chef, Fyrste Gallitzin, og Præsidenten for det medecinske Cancellie, Baron Tscherkassow; hvilke derpaa have tilkiendegivet Forsamlingen skriftlig, at Mirowitsch, som et Menneske, der bereder sig til Døden, har trohiertig bekiendt, at han intet mere var i Stand til at bekiende, end det, som han egenhændig har underskrevet; at han var villig og bereed tilat udstaae alle ham forestaaende Pinseler ; og at han ønske de aldrig at blive salig, om han havde undladt at bekiende det allerringeste, eller forgiettet noget Menneske, som denne Sag kunde vedkomme. Heraf, saavelsom af de i Sagen indkomne Documenter, og af andre flere Omstændigheder, sluttede da Forsamlingen endelig, at Mirowitsches Bekiendelse, om hvilken den er bleven saa tilforladelig overbeviist, maa være rigtig, og at altsaa ingen flere Medvidere kunde være, hvilket tydelig erfares af den Rostowiske Biskov Afanasens, General=Feldtmarechall, Græve Butterlins, General som Chef, Fyrste Gallitzins, og Præsidentens for det medecinske Cancellie, Baron Tscherkassows anden Examinering. Forsamlingen overveyede derfore, at intet meere stod til at udlede af denne Sag. Man anhørte derpaa de Love, som passe sig paa Sagen, og skreed eenstemmig til endelig Dom over de i denne Sag Medindviklede, saavelsom over Hovedmanden Mirowitsch selv; nemlig, at det af alt ovenanførte, saavelsom af alle øvrige Omstændigheder, er bleven tydelig beviist, hvorledes de have gjort sig skyldige udi følgende grove Forbrydelser : 1) Wastley Mirowitsches ugudelige Begyndelse, da han allerede skammeligviis virkelig havde foresat sig at udelukke fra Regieringen Hendes Keiserl. Majestæt vores dyrebarest Lands Moder, hvis hyldest og Menneske=Kierlighed paa en saa besynderlig Maade fremskinner og hvilken beklæder den Keiserl. Throne efter Folkets eenstemmige Forlangende og Ønsker tilligemed Hs. Keiserl. Høyhed Storfyrsten PauPetrowitsch, som en retmæssig Efterfølger ; og derimod at sætte Prints Jman paa Thronen, hvilken derfra er bleven udstødt efter den Almægtiges Raads Beslutning ; har søg at sætte dette i Værk med en saa ivrig Bestræbelse, at har paa alle muelige Maader har villet tvinge dem med Geval dertil, som søgte at sætte sig imod, end ikke det dirigerende Senat og hell. Synod undtagen, ligesaa lidet som nogen anden, som herudi har kundet være ham hinderlig. Og, som dette paa ingen anden Maade har kundet lade sig udføre, end ved at udgyde Hs. Keiserl. Majests, uskyldige og troe Undersaatteres, Fædernelandets Sønners Blod altsaa har han ved dette Foretagende, til hvilket at fuldføre, han af al Magt og med alle Kræfter har beflittet sig, ustridig gjort sig til Meeneeder, Oprører, Forræder, den almindelige Roligheds Forstyrrer, og Rigets aabenbare Fiende. 2) Har han understaaet sig at lade sig det være en Driftil bemeldte forrykte Forehavende, at man ikke har villet tillade ham fri og ubehindret Adgang i de Keiserl. Værelser, og at man har afslaget ham hans Forlangende om at nyde de Godser, hvilke hans Forfædre have forbrudt ligeledes ved Forræderie, for Resten har han sat al Frygt for Gud og hans retfærdige Straf, af Øynene, og, i det han i geledes har ringe agtet sin Troskabs=Eed og den Ulykke, hvori han ville styrte Fædernelandet, smigret sig med det Haab, at han ved denne ugudelige og forrykte Gierning kunde hane sig Veyen til sin formeentlige Lykke; har saaledes gjor sig skyldig i Crimen lese Majestatis, og til en Overtrædet af Rigets Love og Constitutioner. 3) Efterat han havde udvalgt sig Lieutenant ApolleUschakoff af det Welikolutzkiske Jnfanterie=Regiment, til sit Medhielper i at udføre dette sit onde Anslag, ginge disse 2 Forrædere til den casaniske Christi Moders Kirke, som i Sted, der er Gud helliget, hvor de for Altaret bekræftede deres ugudelige Forsæt. Ja Mirowitsch selv, har, til at forstørre sin Synd, gjort den almægtige Gud selv, den hele Christi Moder, og de Hellige, forfængelige Løfter, for at have lykkelig Fortgang i sit ugudelige og høystskadelige For tagende; anraabt dem om Hielp i denne forrykte Sag, og derved grovelig forsyndet sig imod Gud selv, og imod hans hell. Kirke. 4) Til desto bedre Fremgang udi sit ildefindede og ugude i ge Foretagende har han selv forfattet og skrevet en UkasseHs. Keiserl. Majests. Navn, saavel som og andre oprør i ske Skrifter, som kunde tiene ham i hans forfærdelige Om skab, hvilke have været fulde af ubeskrivelige Uanstændigheder, i Henseende til saavel Hs. Keiserl. Majests egen her Person, som det hele Riges Rolighed og Sikkerhed; at i saa gjort sig skyldig i Forræderie, (des Hochverraths) og bi teet sig den almindelige Roligheds Forstyrrer. 5) Til desto lettere og bedre at faae sit forræderske For havende udført, har han ved sine spidsfindige og forstilte Le og Fristelser, beflittet sig paa alle muelige Maader at led gemeene og enfoldige Folk i sine Garn; det har saaledes lunget ham at overtale de enfoldigste af hans Commando at tage Deel i hans forræderske Foretagende. Andre i han med List og Bedragerie, ja nogle med Gevalt og Trudsat ville aflive dem, bragt dertil, at de under hans Anfør have faldet an paa deres Med=Cammetader og Soldater, sku paa dem af Gevæhrene, og stillet Kanoner paa dem, i med Magt at bringe dem paa sin Side, tillige med Faningen Schlusselborg, og dens da værende øverste Chef, Comandant Berednikoff, mod hvilken han baade har betertulydig og opsætsig, og arresteret ham, efterat han først bede saaret ham. Formedelst alt dette, overtraad alle Cir og Militaire Love, og følgelig bleven en Forræder, Op re, og den almindelige Roligheds Forstyrrer. 6) Saasom bemeldte Mirowitsch har ved sit fortvivlsForetagende været den eneste Aarsage til det Drab, som uden Forsat, er skeed paa den til Ulykken fødde PriJwan; saa er og han allene at ansee som Ophavsmand til hans Død, og som denne ulykkelige Printses Mord for hvilket han, Mirowirsch, og har bekiendt sig for det Forsamling. Nu er udi Ulochenie (Lands=Loven) i det 2det Cap 15. trykt: "Naar nogen understaaer sig at foretage sig get imod Monarkens Velfærd og Sundhed, og nogen med te angive noget af et saadant ugudeligt Anslag, og det er skeede Undersøgning blev oplyst, at han virkelig havde i be noget Ondt i Sinde imod Monarkens Person, og haft Forsæt at fuldføre det; da skal samme, efter skeede Undersøgning, straffes paa Livet." Ligeledes 2den 5 : "Skulle ny gen under Hs. Zaariske Majestæts Regiering foretage sig at stræbe efter Riget og Regieringen, og, udi dette sit ende Forsæt, begyndte at samle Krigsfolk, eller indlod sig ud Forbunde med hans Fiender, førte med disse utilladelig Brevvexling desangaaende, og paa alle Maader var den behielpelig, for at sætte saadan en Monarkes Fiende paa den Russiske Throne, efter først at have forviist Monarker, selv; eller og foretog sig noget andet forræderligt; men at saadant blev opdaget, og, efter skeede Undersøgning, beviist at Forræderen virkelig havde foretaget noget herudinden da skal han ligeledes straffes paa Livet, J Krigs=Artiklerne, 3 Cap. 19 Artikel hedder det saa Naar en Undersaat med væbnet Haand ruster eller oprører, nogen af Tropperne imod Regenten, og griber til Vaaben, imod ham, eller har i Sinde at fange eller dræbe hans Person, og tilføier ham nogen Overlast; da skal den Undersaat selv, og alle de, som herudi have været ham behielpelige, som Misdædere imod Majestæten, parteres i 4 Parter, og deres Godser confisqveres." Forklaring: Lige Straf lide ogsaa de, hvis forræderske Forehavende ikke en bleven fuldbyrdet, naar dog deres Villie og Bestræbelser, have sigtet dertil, saa og de, som herom have haft nogen Underretning, og have ikke strax angivet det. Art. 20. Hvem som forgriber sig imod Monarken med stændige Ord; foragter hans Befalinger og Anstalter; og fælder uanstændige Domme over dem, skal miste Livet, og halshugges." Forklaring: Thi Hs. Majest. er en Enevolds Monark, som ikke er skyldig at gjøre nogen paa Jorden Regnskab for sine Handlinger, og som har den Magt egenmægtig, efter Sit eget Forgotbefindende, at regiere sine Riger og Lande som en christelig Monark. Endskiønt og at Hs. Majest. selv kuns bliver nævnet i denne Artikel saa maa den dog ligeledes forstaaes om Høystsammes Gemahlinde, og Arvingerne til Thronen. Cap. 16, Art. 127. Hvem som foretager sig et Forræderie, eller noget deslige, om han endskiønt ikke var i Stand, til at iværksætte det; skal dog, efter Sagens Beskaffenhed, og Krigs=Rettens Dom, straffes ligesaa høyt, som om han virkelig havde fuldført det. Cap. 17, Arr. 135. "Jngen maa give Anledning til Dørør, hverken i Ord, Gierning, eller skriftlig, hverken forlsig selv, eller i Ledtog med andre. Hvem som handler nedimod, skal, efter undersøgt Sag, straffes paa Kroppen eller Livet. Art. 137. Et hvert Oprør, Opstand eller Halsstarrig, hed, skal uden nogen Naade straffes med Galgen. Cap. 21, Art. 185. Hvem som med bevæbnet Haand overfalder Folk paa Gaden, plyndrer, slaaer, saarer eller dræber dem; eller og brækker ind udi noget Huus ved Natte=Tider, bevæbnet; han og alle de, som herudi have været ham behielpelige, skal radbrækkes og deres døde Agemer legges paa Steyle, til offentlig Beskuelske. Omendskiønt nu at Mirowitsch, formedelst sin Forbrydelsses Størrelse, havde fortient, efter ovenmeldte Loves Tilhold, at parteres i 4re Parter, saa dog, saasom Hs. Keiserl., Majest. har behaget egenhændig at skrive den allernaadigste Resolution paa Forestillingen: At Hun ville allernaadigst tilgive denne Misdæder det, som han har forbrudt imod allerhøystsammes Person, men hvad angaaer Rigets Sikkerhed, og den almindelige Rolighed, i Følge den indgivne Forestilling, da ville Hun overlade det til denne Forsamling af Hendes Keiserl. Majestæts troe Undersaattere, dens Dom og Kiendelse. Altsaa har Forsamligen forbigaaet den 19de Art., hvilken indeholder det, som Hs. Keiserl. Majest. allerede allernaadigst har tilgivet ham, og allene besluttet at Mirowitsch, for hans heftige, og af alle sine Kræfter foretagne Begyndelse til at forstyrre Rigets almindelige Rolig, hed og Velfærd, samt i Betragtning af den hver Mand bekiendte Ædelmodighed, Menneske=Kierlighed og uforlignelige Hyldest og Naade, hvilken visselig er uden Exempel, i Steden for en smerteligere Død, skal i Følge 3die Cap., og den 20 127, 135 og 137 Art. halshugges, og hans døde Legeme blive liggende paa Skafottet til Beskuelse indtiAftenen, og derpaa Legemet, tilligemed Skasottet, paa hvilket Excecutionen skal blive fuldbyrdet, at opbrændes. 2) Lieutenant Apollon Uschakoff, af det Welikoluskiske Infanterie=Regiment, hvilken har været Mirowitsches Medskyldige, eeneste fornemmeste Tilhænger i denne onde og forrykte Handel, og er bleven dette overbeviist, ikke allene af Mirowitsches Bekiendelse, men endog af hans egne logn agtige og salske Breve, og egenhændige Underskrifter, havde fortient en lige Straf dersom han endnu var i Live; men det erfares af Undersøgningerne, at han, Uschakoff, er den 29de Mai bleven af Krigs=Collegierne commanderet til Smolensk til General som Chef, Senateur og Ridder, Fyrste Wolkouskoy, med en Summa Penge, og at han der finderveis har virkelig undviget, hvilket sees af Fourierens ved samme Regiment, navnlig Nowitschkow, hvilken var commanderet med ham, hans Rapport, og stadfæstes af de Beretninger, som ere indhentede efter det Porchowiske Wøywodskabs Cancellies Befaling, fra Eierens Kondratia Koseskows Gods; fra Søkkoy (Tilsynsmand over 100 Bønder) for Landsbyen, Kosma Jelesariew; fra Eieren Diniter, Krekschin; fra Pætidesiaskøy (Tilsynsmand over 50 Bønder) Gregoren Simionow; fra Desiatskov (Tilsynsmand over 10 Bønder, Andrey Krekschin, fra Foeder Cancratiewfra Forvalteren for det Nowgorødske Erkebiskoppelige Huus i og fra Desiatskoy (dito over 10 Bønder) Jman Lukin. Til videre Beviis tiener og Prastens Amerkey Gregoriew og Diacons Boris Amerkiew af det Nowgorodske Eparchie, i det Scheroniske Plætiisa (et vist Stykke Land) i det OpakkiskeDistrict, deres skrevne Brev til hans Broder, Lieutenant det Welikolutzkiske Jnfanterie Regiment, Wastley Uschikoffhvori de indberette ham at hans Broder er død. intet mere var i Stand til at bekiende, end det, som han egenhændig har underskrevet; at han var villig og bereed til at udstaae alle ham forestaaende Pinseler; og at han ønske de aldrig at blive salig, om han havde undladt at bekiende det allerringeste, eller forgiettet noget Menneske, som denne Sag kunde vedkomme. Heraf, saavelsom af de i Sagen indkomne Documenter, og af andre flere Omstændigheder, sluttede da Forsamlingen endelig, at Mirowitsches Bekiendelse, om hvilken den er bleven saa tilforladelig overbeviist, maa være rigtig, og at altsaa ingen flere Medvidere, kunde være, hvilket tydelig erfares af den Rostowiske BiskopAfanasens, General=Feldtmarschall, Græve Butterlins, General som Chef, Fyrste Gallitzins, og Præsidentens for det medecinske Cancellie, Baron Therkassows anden Examinering. Forsamlingen overveyede derfore, at intet mere stod til at udlede af denne Sag. Man anhørte derpaa de Love, som passe sig paa Sagen, og skreed eenstemmig til endelig Dom over de i denne Sag Medindviklede, saavelsom over Hovedmanden Mirowitsch selv; nemlig, at det af alt ovenanførte, saavelsom af alle øvrige Omstændigheder, er bleven tydelig beviist, hvorledes de have gjort sig skyldige udi følgende grove Forbrydelser : 1) Wastley Mirowitsches ugudelige Begyndelse, da han allerede skammeligviis virkelig havde foresat sig at udelukke fra Regieringen Hendes Keiserl. Majestæt vores dyrebareste Lands Moder, hvis hyldest og Menneske=Kierlighed paa en saa besynderlig Maade fremskinner, og hvilken beklæder den Keiserl. Throne efter Folkets enestemmige Forlangende og Ønsker, tilligemed Hs. Keiserl. Høyhed Storfyrsten Paul Petrowitsch, som en retmæssig Efterfølger ; og derimod at sætte Prints Jman paa Thronen, hvilken derfra er bleven udstødt efter den Almægtiges Raads Beslutning; har søgt at sætte dette i Værk med en saa ivrig Bestræbelse, at han paa alle muelige Maader har villet tvinge dem med Geval dertil, som søgte at sætte sig imod, end ikke det dirigerende Senat og hell. Synod undtagen, ligesaa lidet som nogen anden, som herudi har kundet være ham hinderlig. Og, som dette paa ingen anden Maade har kundet lade sig udføre, end ved at udgyde Hs. Keiserl. Majests, uskyldige og troe Undersaatteres, Fæddernelandets Sønners Blod; altsaa har han ved dette Foretagende, til hvilket at fuldføre, han af al Magt og med alle Kræfter har beflittet sig, ustridig gjort sig til Meeneder, Oprører, Forræder, den almindelige Roligheds Forstyrrer, og Rigets aabenbare Fiende 2) Har han understaaet sig at lade sig det være en Driftil bemeldte forrykte Forehavende, at man ikke har villet tillade ham fri og ubehindret Adgang i de Keiserl. Værelser, og at man har afslaget ham hans Forlangende om at nyde de Godser, hvilke hans Forfædre have forbrudt ligeledes ved Forræderie, for Resten har han sat al Frygt for Gud og hans retfærdige Straf, af Øynene, og, i det han ligeledes har ringe agtet sin Troskabs=Eed og den Ulykke, hvori han ville styrte Fædernelandet, smigret sig med det Haab, at han ved denne ugudelige og forrykte Gierning kunde hane sig Veyen til sin formeentlige Lykke; har saaledes gjor sig skyldig i Crimen lese Majestatis, og til en Overtrædet af Rigets Love og Constitutioner. 3) Efterat han havde udvalgt sig Lieutenant ApolloUschakoff af det Welikolutzkiske Jnfanterie=Regiment, til sin Medhielper i at udføre dette sit onde Anslag, ginge disse : Forrædere til den casaniske Christi Moders Kirke, som og Sted, der er Gud helliget, hvor de for Altaret bekræftede deres ugudelige Forsæt. Ja Mirowitsch selv, har, til at forstørre sin Synd, gjort den almægtige Gud selv, den hel Christi Moder, og de Hellige, forfængelige Løfter, for at have lykkelig Fortgang i sit ugudelige og høystskadelige For tagende; anraabt dem om Hielp i denne forrykte Sag, en derved grovelig forsyndet sig imod Gud selv, og imod han hell. Kirke. 4) Til desto bedre Fremgang udi sit ildefindede og ugudelge Foretagende, har han selv forfattet og skrevet en UkasHs. Keiserl. Majests. Navn, saavel som og andre oprønske Skrifter, som kunde tiene ham i hans forfærdelige Om skab, hvilke have været fulde af ubeskrivelige Uanstændig der, i Henseende til saavel Hs. Keiserl. Majests egen her Person, som det hele Riges Rolighed og Sikkerhed; at saa gjort sig skyldig i Forræderie, (des Hochverraths) og beteet sig den almindelige Roligheds Forstyrrer. 5) Til desto lettere og bedre at faae sit forræderske For havende udført, har han ved sine spidsfindige og forstilte. og Fristelser, beflittet sig paa alle muelige Maader at led gemeene og enfoldige Folk i sine Garn; det har saaledes: lunget ham at overtale de enfoldigste af hans Commando at tage Deel i hans forræderske Foretagende. Andre han med List og Bedragerie, ja nogle med Gevalt og Trudsat ville aflive dem, bragt dertil, at de under hans Anfør have faldet an paa deres Med=Cammetader og Soldater, sin paa dem af Gevæhrene, og stillet Kanoner paa dem, som med Magt at bringe dem paa sin Side, tillige med Foningen Schlusselborg, og dens da værende øverste Chef, Enmandant Berednikoff, mod hvilken han baade har betet: ulydig og opsætsig, og arresteret ham, efterat han først hede saaret ham. Formedelst alt dette, overtraad alle Cir og Militaire Love, og følgelig bleven en Forræder, Op re, og den almindelige Roligheds Forstyrrer. 6) Saasom bemeldte Mirowitsch har ved sit fortvivl Foretagende været den eneste Aarsage til det Drab, so uden Forsæt, er skeed paa den til Ulykken fødde PriJwan; saa er og han allene at ansee som Ophavsmand til hans Død, og som denne ulykkelige Printses Mor for hvilket han, Mirowitsch, og har bekiendt sig for det Forsamling. Nu er udi Ulochenis (Lands=Loven) i det 2det Cap 1 §. trykt: "Naar nogen understaaer sig at foretage sig, get imod Monarkens Velfærd og Sundhed, og nogen mete angive noget af et saadant ugudeligt Anslag, og det el skeede Undersøgning blev oplyst, at han virkelig havde noget Ondt i Sinde imod Monarkens Person, og haft Forsæt at fuldføre det; da skal samme, efter skeede Undersøgning, straffes paa Livet." Ligeledes 2den 5 : "Skulle nogen under Hs. Zaariske Majestæts Regiering foretage sig at stræbe efter Riget og Regieringen, og, udi dette sit ende Forsæt, begyndte at samle Krigsfolk, eller indlod sig udi Forbunde med hans Fiender, førte med disse utilladelig Brevvexling desangaaende, og paa alle Maader var den behielpelig, for at sætte saadan en Monarkes Fiende paa den Russiske Throne, efter først at have forviist Monarken, selv; eller og foretog sig noget andet forræderligt; men at saadant blev opdaget, og, efter skeede Undersøgning, beviist at Forræderen virkelig havde foretaget noget herudinden, da skal han ligeledes straffes paa Livet."J Krigs=Artiklerne, 3 Cap. 19 Artikel hedder det saa Naar en Undersaat med væbnet Haand ruster eller oprører, nogen af Tropperne imod Regenten, og griber til Vaaben, imod ham, eller har i Sinde at fange eller dræbe hans Person, og tilføyer ham nogen Overlast; da skal den Undersaat selv, og alle de, som herudi have været ham behielpelige, som Misdædere imod Majestæten, parteres i 4 Parter, og deres Godser confisqveres." Forklaring: Lige Straf lide ogsaa de, hvis forræderske Forehavende ikke en bleven fuldbyrdet, naar dog deres Villie og Bestræbelser, have sigtet dertil; saa og de, som herom have haft nogen Underretning, og have ikke strax angivet det. Art. 20. "Hvem som forgriber sig imod Monarken med skændige Ord; foragter hans befalinger og Anstalter, og fælder uanstændige Domme over dem, skal miste Livet, og halshugges." Forklaring: Thi Hs. Majest. er en Enevolds Monark, som ikke er skyldig at giøre nogen paa Jorden Regnskab for sine Handlinger, og som har den Magt, egenmægtig, efter Sit eget Forgotbefindende, at regiere sine Riger og Lande som en christelig Monark. Endskiønt og at Hs. Majest. selv kuns bliver nævnet i denne Artikel saa maa den dog ligeledes forstaaes om Høystsammes Gemahlinde, og Arvingerne til Thronen. Cap. 16, Art. 127. Hvem som foretager sig et Forræderie, eller noget deslige, om han endskiønt ikke var i Stand, til at iværksætte det; skal dog, efter Sagens Beskaffenhed, og Krigs=Rettens Dom, straffes ligesaa høyt, som om han virkelig havde fuldført det. Cap. 17, Art. 135. "Jngen maa give Anledning til Oprør, hverken i Ord, Gierning, eller skriftlig, hverken for sig selv, eller i Ledtog med andre. Hvem som handler herimod, skal, efter undersøgt Sag, straffes paa Kroppen eller Livet. Art. 137. "Et hvert Oprør, Opstand eller Halstarrig, hed, skal uden nogen Naade straffes med Galgen. Cap. 21, Art. 135. "Hvem som med bevæbnet Haand overfalder Folk paa Gaden, plyndrer, slaaer, saarer eller dræber dem; eller og brækker ind udi noget Huus ved Natte=Tider, bevæbnet; han og alle de, som herudi have været ham behielpelige, skal radbrækkes og deres døde Legemer legges paa Steyle, til offentlig Beskuelske. Omendskiønt nu at Mirowitsch, formedelst sin Forbryde ses Størrelse, havde fortient, efter ovenmeldte Loves Tilhold, at parteres i 4re Parter, saa dog, saasom Hs. Keiserl. Majest. har behaget egenhandig at skrive den allernaadigste Resolution paa Forestillingen: At Hun ville allernaadigst tilgive denne Misdæder det, som han har forbrudt imod allerhøystsammes Person, men hvad angaaer Rigets Sikkerhed, og den almindelige Rolighed, i Følge den indgivne Forestilling, da ville Hun overlade det til denne Forsamling af Hendes Keiserl. Majestæts troe Undersaattere, dens Dom og Kiendelse. Altsaa har Forsamligen forbigaaet den 19de Art., hvilken indeholder det, som Hs. Keiserl. Majest. allerede allernaadigst har tilgivet ham, og allene besluttet at Mirowitsch, for hans heftige, og af alle sine Kræfter foretagne Begyndelse til at forstyrre Rigets almindelige Rolighed og Velfærd, samt i Betragtning af den hver Mand bekiendte Ædelmodighed, Menneske=Kierlighed og uforlignelige Hyldest og Naade, hvilken visselig er uden Exempel, i Steden for en smerteligere Død, skal i Følge 3die Cap., og den 20, 127, 135 og 137 Art. halshugges, og hans døde Legeme blive liggende paa Skafottet til Beskuelse indtil Aftenen, og derpaa Legemet, tilligemed Skasottet, paa hvilket Excecutionen skal blive fuldbyrdet, at opbrændes. 2) Lieutenant Apollon Uschakoff, af det Welikoluhkiske Jnfanterie=Regiment, hvilken har været Mirowitsches Medskyldige, eeneste fornemmeste Tilhænger i denne onde og forrykte Handel, og er bleven dette overbeviist, ikke allene af Mirowitsches Bekiendelse, men endog af hans egne løgnagtige og falske Breve, og egenhændige Underskrifter, havde fortient en lige Straf dersom han endnu var i Live; men det erfares af Undersøgningerne, at han, Uschakoff, er den 29de Mai bleven af Krigs=Collegierne commanderet til Smolensk til General som Chef, Senateur og Ridder, Fyrste Wolkouskoy, med en Summa Penge, og at han der underveis har virkelig undviget, hvilket sees af Fourierens ved samme Regiment, navnlig Nowitschkow, hvilken var commanderet med ham, hans Rapport, og sindfæstes af de Beretninger, som ere indhentede efter det Porchowiske Wøywodskabs Cancellies Befaling, fra Eierens Kondratia Koseskows Gods, fra Sotzkoy (Tilsynsmand over 100 Bønder) for Landsbyen, Kosma Jelesariew; fra Eieren Dinitrer, Krekschin; fra Pætidesiaskoy (Tilsynsmand over 50 Bønder) Gregores Simionow, fra Desiatskoy (Tilsynsmand, over 10 Bønder) Andrey Krekschin, fra Fordor Cancratjewfra Forvalteren for det Nowgorødske Erkebiskoppelige Huus : og fra Desiatskoy (dito over 10 Bønder) Jman Lukin. Til videre Beviis tiener og Præstens Amerkey Gregoriew og Diacons Boris Amerkiew af det Nowgorodske Eparchie, i det Scheroniske Plætina (et vist Stykke Land) i det Oposkiske District, deres skrevne Brev til hans Broder, Lieutenant i det Welikoluskiske Jnfanterie Regiment, Wastley Uschakoff, hvori de indberette ham at hans Broder er død. 3) Anlangende det Mandskab af det Smolenskiske Regiment, som, den Tid Oprøret skeede i Fæstningen Schluf selborg, var paa Vagt tillige med Mirowitsch, og tilstæde ved Oprøret, nemlig Corporalerne Andrey Krenew, Nicolay Osipow og Abackum Mironew, Soldaterne Jacob Pisklow, Matwei Bosow og Kosma Ditiatiew, hvilke ikke allene lode sig af Mirowitsch bringe paa hans Side nogle Timer førend denne Tildragelse skeede, men endog lode sig virkelig bruge til denne Ondskabs Fuldbyrdelse. Fremdeles Soldaten Bosow, hvilken har tilstaaet, at Mirowitsch havde overtalet ham dertil, og at han ikke havde givet det an, men har derhos beviist, at paa den Tid, da Allarmen gik for sig, var han ikke tilstæde med, men havde Skildt, vagt paa en Bastion inden for Staden. Soldaren Ditiatew, hvilken vel har tilstaaet at Mirowitsch ligeledes havde søgt at overtale ham, men at han ikke har villet samtykke derudi, uagtet at Soldaten Pisklow og talede til ham derom, men han afslog det, og har virkelig staaet paa Post den Tid Oprøret gik for sig, hvilket udi hans Forhør er bleven anført, ikke desmindre har han bekiendt for Forsamlingen, at han, da Allarmen gik for sig, virkelig var i Fronten, og med iblant dem, som fulde an paa Garnisons Commanden, under Mirowitsches Anførsel. Nu lyde Lovene, foruden de ovenanførte, saaledes: J Uloschenie, 2 Cap. 18 S. "Dersom nogen af det Russiske Riges Undersaattere, af hvad Stand han endog maatte være, skulle høre eller erfare, at Folk imellem sig spundpaa nogen Slags Oprør eller Sammenrottelse imod Zaa rens Person, eller havde nogen Slags andre ildesindede Anslage for, da skal han strax tilkiendegive det for Hs. Majest. Zaaren og Storfisten for alle Russer, Alerey Michaylowitsch, eller for hans fornemmeste Bajarer, og andre næst omkring ham værende Personer, samt i Stæderne, for Woyloderne og Rettens Betientere." J den 19 S. " Der som nogen erfarer at Forræderie, Oprør eller noget andet Slags ondt Foretagende imod Hs. Zaariske Majest. er i Giærde, og han ikke strax angiver det paa behørige Stæder for Hs. Majest., eller for de fornemmeste Bayarer, og næst omkring Hs. Majests, værende Personer, men i Stæderne, for Woywoderne og Rettens Betientere; og Monarken siden erfarer det, og det bliver beviist at han var vidende derom, men havde ikke strax givet det tilkiende; da skal den, som saadant har fortiet, uden Naade henrettes. J Krigs=Artiklerne, i ovenbeskrevne 3 Cap. 19 og 20 Art., samt i 16 Cap. 129 Art., hedder det saa: "Skulle nogen erfare at en eller flere førde noget ondt og skadeligt i deres Skiold, bekomme Efterretning om Spioner og andre mistænkelige Folk, som opholde sig ved Bagagen, eller i Garnisonerne, og ikke angiver sligt i rette Tid, den skal straffes paa Kroppen eller Livet, efter Sagens Beskaffenhed." Forklaring: Hvem som seer og veed at der spindes paa saadanne skadelige Sammenrottelser, og ikke ladet det være sig om at giøre, at angive saadant i Tide, kan ikke undskylde sig dermed, ikke at kunde bevise det, thi det en en ganske anden Sag, naar man offentlig beskylder nogen, i hvilket Fal Angiveren er forpligtet at bevise sin Beskyldning, og en anden, naar man hemmelig angiver nogen, da ingen derved kan tvinges til at bevise, saasom det er alt nok at man er bleven advaret ved hans Angivelse og Forsig tighed, og, at den Anklagede bliver seet nøye paa Fingerne, for at erfare, om ikke derved kunde udbringes nogen Formodning. Ved deslige Jagttagelser, maa da gaaes forsigtig til Værk, og den Anklagede ikke strax tages i Forvaring, men hemmelig og vaerlig undersøges, om ikke det, som man beskylder ham for, kunde være usandt, saasom et ugudeligt og ildesindet Menneske ofte søger paa saadan Maade at føre et ærligt og uskyldigt Menneske i Uleylighed. J det 17de Cap., næst under den ovenanførte 135 Artikel, lyder den 136 saaledes: "Paa lige Maade skal de straffes, som have hørt saadanne Ord og Tale, eller læ Breve, i hvilke noget mældes om Sammenrottelse eller Oprør, og ikke strax angive det paa behørig Sted, eller for deres Officierer. J Søe Reglementet, 5 Bogs 12 Cap. 85 Punct, staaer: At ingen skal følge sin Officier eller nogen anden, til saadant et forrædersk Forehavende, men han skal under LivsStraf være forpligtet til at angive det uopholdelig, om han endog var Officierens egen Denschtschik (Tiener, som gives Officieren af Regimentet) eller egen Betient; saasom han kan aldeles ikke undskylde sig dermed, at han intet har befordret dertil, eller været tilstæde." Omendskiønt nu, at i Følge ovenanførte Love. Forbrydelsens Størrelse, alle de Corporaler og Sol. om, tillige med Mirowitsch have ladet sig bruge ved denne Opstand, havde fortient Døds=Straf, saa dog, i Betragt ning af at de strax i Begyndelsen ikke have villet samtykke med Mirowitsch herudi, og ingen Lyst have haft dertil men have meget mere søgt at afvende ham derfra, saa at de blot ved Mirowitsches onde List, og deres egen Eenfoldig hed ere blevne overtalte dertil; saasom de ey heller havde for restillet sig, at dette Mirowitsches Forræderie skulle blevet fuldført samme Dag, saa at disse ingen Tid finge til at betænke sig; endelig, at de stode under hans befaling, og befrygtede, at i Fal de ikke adlydede ham, kunde han tiltale dem der for, men besynderlig, at de have ladet sig finde beredde og vi lige dertil, allene i den Henseende, desto lettere at blive skildte ved ham; i Betragtning af disse Omstændigheder, og af Hos Keiserl. Majests, uforlignelige Naade, ere de blevne befriede fra Døds=Straf, deres Liv dem skiænket, og derimod besluttet, at i Steden for Livs=Straf, skal dem paalegges haard Spids rods=Løben igiennem 1000 Mand, saasom: Soldaten Pisklow, fordi at han har ladet sig bruge til at lokke sine Cammerader, ligesom han og virkelig har faaet dem overtalt til dette for ræderske Foretagende, skal løbe 12 gange Spidsrod, og, et terat have udstaaet den Straf, sendes paa Galeererrne. De øvrige, nemlig: Krenew, Osipow, Mironow, Bosow, og Ditiatew, hver løbe 10 gange, og, efter udstandne Straf, ligeledes for deres øvrige Lives Tid at sendes i Slaverie.