JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1803-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnehuset af Sqvaldergaarden og Admiralgaden No. 211, er midt paa Stentrappen et Rendestensudløb, som overløber hele Fortoget deromkring, hvilket gjør det ubehageligt at gaae der forbi. 2) Peder Madsens Gang er mere end nogen anden Gade opfyldt med Stank og Ureenlighed, som foraarsager en slem Lugt for de Forbigaaende, hvilket man ønskede afskaffet. 3) Ved de Sortes eller Afrikanernes Hytte ved Østervold var ligeledes i forrige Uge en hæsselig Lugt og som kommer af Vandhuset; men da det tillige giver et stygt Syn for de Spadserende paa Volden, saa ønskede man nogle Forbedringer derved. 4) J Rosenborg Have staaer en Stabel Mursteen og tvinger et af de svage Rækværk ud i Alleen. Voxne Mennesker kan see, at denne Stabel snart vil falde og kan tage sig i Agt; men smaa Børn, hvoraf der færdes mange og stundom lynge sig paa det svage Rækværk, kan blive knust naar det brætter. 5) J Torsdags Aftes, da jeg gik igjennem Kronprindsensgade Kl. 9 1/4 om Aftenen, kom mig en modbydelig Stank imøde, hvortil jeg ikke kunde begribe Aarsagen, da jeg mindst kunde troe at Natterenovationsvognene paa den Tid vare i Byen; men hvor forundret blev jeg ikke, da jeg kom i Pilestrædet og saae at en Vogn, med fuldt Læs, var væltet paa Hjørnet af Sværtegaden og Pilestrædet, uden for Glaspusteren, og efter al Rimelighed var en Mængde af Vognens Indhold kommet ned til de deri Kælderen boende Folk. Vægteren i Gaden var Tilskuer derved. Uden for No. 94 i Pilestrædet er Lænken ved Rendestensbrættet løs, man haaber at Ejeren af Gaarden, saasnart han faaer det mindste Vink derom, vil lade den istandsætte, for at ikke nogen skal falde derover, som let kunde have skeet om Aftenen i denne Uge. 7) Paa Ladegaardsvejen tæt ved Hr. Rings har i lang Tid ligget et heelt Læs af Hoveder af slagtede Dyr, som forpestede Luften; skjøndt dette nu ikke skeer i saa høj Grad, saa maatte man dog højlig ønske Vejen befriet fra saadanne ækle Sager. 8) Formedelst Reparation af Reformert Kirkes Stakitværk, har Fortoget uden for samme ud til Gottersgaden i endeel Tid været farligt for Fodgængere om Aftenen. Man ønsker at der heller maatte slaaes et Bræt tvert over Fortoget, ved begge Ender, for at forhindre Uhæld. 9) Uden for No. 7 og 12 paa Østergade er ingen Fortogsbrætter. 10) Uden for No. 7 paa Amagertorv ere Fortogsfliserne saa skævliggende, at der virkelig meget ofte faldes derpaa. Man kunde billigen ønske noget gjordes for det hele Stykke Fortog paa Amagertorv fra Købmagergade til Helliggejstræde, da det trænger dertil. Det synes, som om det hele Fortog ligger for højt, og at dette forvolder en al nundelig Skævhed ned imod Rendestenen.
Politivennen, 1803-01-01
Til Jøderne i Danmark. Neppe har nogen Regent, i hvis Stater der opholde sig Jøder, gjort saa meget for at ophielpe disses borgerlige Forfatning som vor Konge Christian den Syvende. Denne Nation har nu Adgang til adskillige Embeder og Haandteringer ligesaa fuldt som andre Jndfødte, og man kaste et Øje til deres Forfatning her for en Snees Aar siden, og sammenligne den med nu værende. Det er derfor højlig at undres over at denne Kongens store Gierning mod dem ei fra Jødernes Side offentlig er paaskiønnet, og at de ej ere faldne paa, allerhelst da de har en saa stor Kunster blandt Den som Hof Gravør Jacobsen, at lade denne deres borgerlige Forfatnings Forbedring, af vor Konge, forævige ved en smuk og passende Medaille, og i en Deputation overrække Regenten samme, som Kjendetegn paa deres Taknemmelighed for denne Velgierning mod dem. Udenlandske Aviser have ofte berettet, at Jøderre andensteds i Europa, for langt mindre, end hvad der i Danmark er gjort mod dem, strax have offentligen lagt deres Taknemmelighed for Dagen.
Politivennen, 1803-01-01
Overfald ved Volden. Da jeg i Løverdags d. 17 Sept. om Aftenen herimod 10 gik til Gartner Lindegaard ved Kongens Have, blev jeg imellem Stokhuset og Sølvgaden anfaldet af en liden tyk undersætsig Karl, som i Mørket forekom mig at være en temmelig vel klædt Matros; min Stok, som jeg bar under den venstre Arm, gav mig strax Værge, hvormed jeg drev Karlen tvært over Ansigtet, og stødte ham med Knæet ud over Fortoget, da jeg bemærkte mig fri, tog jeg Redning med at løbe, hvorved jeg hørte Nogles Efterfølgen, men snart naaede Gartnerens Port, hvorpaa jeg ringede og Karlene vendte da om i fuld Hast mod Østerport. Dette bekjendtgjøres blot til Advarsel for andre, som gaae denne ensomme Vej, at de forsyne sig med en god Stok, og Mod til at bruge den. Arents. Pharmaceuticus.
Politivennen, 1803-01-01
En slem Hund paa gl. Myndt. En Mand var i sin Prinsipals Ærinde d. 2de hujus mod Aftenen paa Hr. Olsens Kontor, som er i Hr. Handskemagermester Mortensens Huus paa Gammelmyndt, men i det han vilde gaae ud af Mellendøren anfaldt en lumsk Hund ham, og reev et Stort Stykke ud af hans næsten nye Frakke; i Tillid til den Agtelse som Personen bær for Hr. Mortensen haaber han at Sligt efterdags bliver forebygget.
Politivennen, 1803-01-01
Advarsel for unge Mandfolk. En ung Person, som den 17 Sept. om Aftenen gik paa Købmagergade, saae et Fruentimmer, der var meget vel klædt, gaae foran i en forunderlig Forfatning. Hun svinglede saaledes, at han hvert Øjeblik frygtede at see hende falde i Rendestenen. Da han troede, at hun enten maatte være fuld eller syg, blev han ved at give Agt paa hende, saameget mere som hans Vej just slog ind med den hun tog. Paa Hjørnet af Gottersgaden saae han hende gaae opad Hustrappen og famlende søge Nøglehullet paa Døren. Da hun saae han staae stille bad hun ham hielpe hende. Dette gjorde han, og da Døren var aabnet, takkede hun, men bad at han ogsaa vilde hielpe hende Stuedøren op. Da dette var skeet, takkede hun ham atter og nødte ham meget, at gaae ind med for at sidde lidt ned. Han gjorde det og fandt Værelset meget vel møblerrt. Efter at have siddet lidt vilde han gaae, men mærkede da først at Døren var slaaet i Laas efter ham. Han begyndte nu at frygte Uraad og paastod at udlades, som hun under megen Banden og Skælden nægtede ham. Hun truede ogsaa med at hendes Mand nok skulde sætte Hovedet tilrette paa ham. Denne Mand, eller den som skulde forest e ham, kom ogsaa strax efter fra Gaden af, og paa hendes Beskyldning, at den Fremmede havde væltet sig ind paa hende, truede ham med Slag. Til Lykke var den saaledes antastede Person saa stærk, at han uagtet den voldsomste Medfart fra Mandens og Konens Side trængte sig ud af Gadedøren, Da en saadan forstilt Fuldskab synes at være et af Gavtyveriets nyest udtænkte Kneb, saa har den Paagældende bedet Historien fortalt, for at andre i lignende Tilfælde kunde vide at tage sig vare.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal. Da alle vore periodiske Blade ere saa godt trykte og saa læselige, saa spørges hvorfor Adresseavisen er saa yderlig slet, at knap nogen kan gjette sig til, langt mindre læse den; maaske de blive trykte gratis. Dette veed Spørgeren ikke men ønsker, at et Avertissement som han i dyredomme betaler, maatte kunne læses af dem det er bestemt for.
Politivennen, 1803-01-01
Til Bestyrelsen for Assistentshuset. Da det ofte er Tilfældet, at Personer, som have uindløste og til Bortfælgelse indrykkede Panter staaende paa Assistentshuset, ønske at løse disse paa Bordet, eller købe dem ved Hammerslag, eller endelig vide hvormeget de sælges for; saa maatte man meget anmode Bestyrelsen om at, foruden Katalognummeret, ogsaa Pantsæddels Nummeret maatte staae hos hvert Pant, da der dog snarere blev Mulighed i, mellem 3 til 4000 Panter at finde det Eftersøgte.
Politivennen, 1803-01-01
Fortælling til Efterretning for Skippere. Da den Tildragelse jeg har havt med et Køb og Salg af Hvede og den deraf flydende Politisag muligt er bleven langt mere bekjendt, end den rette Sammenhæng af Sagen, og man muligt ligesaa vel kunde troe mig skyldig som uskyldig, har jeg besluttet at bekjendtgjøre Sagen saaledes som den er tilgaaet. D. 29 Juli kom en Mand til mig i Havnen, som for en vis B., som han kaldte sin Herre, købslog med mig om 60 Tønder Hvede, til 7 Rdlr. 5 Mk. Td., og sagde, at naar det første Læs af 15 Tønder kom hjem, skulde jeg faae Betaling. Jeg kjendte ham ikke, fulgte derfor med Vognen for efterhaanden at hæve mine Penge. Hveden blev kørt i Pustervig og oplagt paa øverste Loft paa Avlsgaarden. Mens der aflæssedes sendte Manden Bud til B. at komme, for at klakere med mig, Vognmænd, Maalere og Dragere. Han kom ikke; jeg fulgte da med samme Mand ud til B., men mødte ham undervejs, og begjerte mine Penge. Han bad mig ikke frygte for samme, da han var sikke nok; Dagen efter skulde jeg faae dem. Da jeg ikke hermed var fornøjet, blev han vred, bebrejdede mig min Mistænkelighed, og sagde: kom da med. Vi gik derpaa igjennem Avlsgaarden ud til Landemærket. Der gik han ind i et Vertshus tæt ved Avlsgaarden. Der sad en Person oppe i et Kammer, som var mig ubekjendt. B. gik op til ham og sagde: vær saa god at skrive et Bevis for mig til denne Skipper. Hiin skrev da et Beviis, som lyder saaledes: No. 2. 7. Ser Skilling Af de 60 Tønder Hvede, som jeg i Dag hat afkjøbt Niels Pedersen til Beløb 7 Rdlr. 5 Mk. Tønden, har jeg modtaget 15 siger femten Tønder, hvilke jeg mod denne min Revers forpligter mig at betale med 117 Rdlr. 3 Mk. siger Et Hundrede og Sytten Rigsdaler Tre Mark, som ved den anden Udlevering af en lige Qvantitet skal blive betalt. Kbh. d. 20 Juli 1300. Dette Beviis var til Vitterlighed underskrevet Hindrup. Jeg var vel kun ilde nøjet med dette Beviis, men det var silde og altsaa ikke muligt, at gjøre nogen Anstalt. Aftalen blev, at B. næste Morgen Kl, 6 vilde igjen begynde at losse. Jeg opholdt mig imidlertid ved Avisgaarden og lejede tillige 2 Mand at holde Vagt med mig, for at Hveden ikke skulde komme bort. Morgenen derpaa kom ingen B. efter Hvede. Jeg gik da Kl. 8 1/2 ud til ham, da han atter lovede at komme efter Hvede, men jeg begjerede nu høflig Pengene for de 15 Td. før han fik mere. Han gjorde sig atter vred, skjændte paa min Mistænkelighed, og lovte Penge om en Time. Denne Time gik og tre til; jeg gik da til Politimesteren, som sagde mig, at Beviset ikke dude, og at jeg maatte antage en Prokurator. Sagen elv ført ved Politietten, og paastod da bemeldte Hindrup, at han havde taget Hveden i Betaling for Penge han havde tilgode hos B. Hvor fatal denne Sag maatte være mig, kan enhver let see af følgende Optegnelse paa mit Tab, endog jeg fik Pengene igjen for Hveden. Jeg indgav denne Regning, fordi jeg tænkte ogsaa at faae dette Tab godtgjort. 2 Mand den 20 Juli om Natten til at 1 Rd. holde Vagt Niels Pedersen Hesnes. Skipper. Det fortjener her at tilføjes, at samme Slags Bedag er foregaaet med Brænde, og at Havnefogderne af Politiet have faaet Befaling at Udg. Anm. advare Skipperne derimod.
Politivennen, 1803-01-01
Anmodning til Ejeren af Hjorten paa Steenggaden i Helsingør. Dersom De have nogen Agtelse for Deres vandrende Medmennesker, som om Aftenen og i Mørke maa passere Deres Bygninger forbi, saa vil man haabe og ogsaa bede at De for Eftertiden ej, saa ofte som forhen, lader Deres sammenskrabede Dynddynger ligge paa Gaden Aften og Nætter over, men, lade dem, da det ej fattes Dem paa Hænder, lig andre smukke Folk, kiønt borttage samme Aften og dermed sikkre slet beskoede Mennesker for den Ubehagelighed, at falde over eller traske i sligt Sølerie.
Politivennen, 1803-01-01
Anmodning til S. T. Vej Jnspecteuren paa Kronborg Amt. Ligesom Vejen fra Helsingør til Kronborg Gevær Fabrik er ej allene paa Helsingørs Distrikt bleven temmelig forbedret, og som haabes, vil blive det endnu mere i dette Efteraaar, men ogsaa paa Fabrikens Distrikt, saa vilde man inderlig ønske, at Vej Jnspecteuren vilde, for Vinterens Komme, henvende sin Opmærksomhed til den yderlig slette Vej i Jndhegningen, hvor den usle Brolægning og de dybe Huller giør det overmaade besværligt og farligt, at rejse ved Dagen, end sige i Mørke og ved Nattetider. Forstvæsenet har allerede i Foraaret selv henvendt dets Opmærksomhed derpaa, og ladet de Vejen for nær staaende Træer fælde, for at give Vejen mere Luft til Udtørring, som vel medfører megen Nytte, og mere naar de moradsige og dybe Huller bleve opfyldte, ej med Leer og Jord, men med ægte Gruus.
Politivennen, 1803-01-01
Til Theaterdirectionen. Den Omhu, hvormed Directionen paaagter hvad der kan tjene til Publikums Bekvemhed, lader Jndsenderen formode at ogsaa den Ubekvemhed som de smaae Parterredøre foraarsage, og den Ubehagelighed, der medfølger den langsomme og derfor voldsomme Udtrænger derigjennem, maatte afhielpes. Dette vil, efter Jndsenderens Tanker let kunre skee, naar paa hvert Sted var dobbelte Døre, hvoraf kun een aabnedes for Jndgaaende, men begge strax naar Stykket var endt. Den Foranstaltning, at de Jndgaaende kunne, om de ville, aflægge Hatten uden for i sikker Bevaring, er meget god; imidlertid seer man dog mange gaae ind dermed og saaledes ikke lidet besvære deres Medtilskuere. Jsær er det baade ubehageligt og skadeligt at staae foran dem, der have en med Pudder og Fidt indsmurt Hat. Man ønskede at noget Middel kunde udtænkes imod denne Uskik. En Haarskjær i sin Arbejdskjole vilde ikke indlades, hvorfor da en Puderhelt mud en tilsmurt Hat? D. J. Nielsen. Literatus.
Politivennen, 1803-01-01
Bekjendtgjørelser. 1) Det Rendebret uden for Gaarden norden for Addreskontoret paa Gammelnytorv, hvorover var klaget, er forbedret; Ligesaa er Nummer nu kommet paa Huset. 2) Da allererede adskillige Svar paa det af Hr. Prof. og Not. Publ. Olsen i Politivennen fremsatte Prisspørgsmaal, det Kjøbenhavnske Theaterpublikums Tarv angaaende, ere indløbne; saa bekjendtgjøres, hvad ved den første Anmældelse var glemt, at den sidste Tid, hvorinden Svar modtages, er sidste Oktober i Aar.
Politivennen, 1803-01-01
Uordener. 1) J Store Helliggejstræde er ikke mere end eet Rendesteensbræt. 3) Det var at ønske at de slemme Afvisere i Skovbogaden bleve borttagne, for om muligt at forebygge manges Fald. 3) Uden for No. 157 i Skidenstræde er den store Brøst paa Fortoget, at en heel Flise er borte af Fliserækken, tæt ved Trappen. Dette har været længe saaledes og er ofte men forgjæves paaanket. 4) Uden for No. 126 i Raadhusstræde ligge et Par Fliser overmaade skæve ud mod Rendestenen. 5) Den Grønkone, der har Stade paa Østergade udenfor No. 12 bemægtiger sig saa aldeles Fortoget, at Fodgængerne maae gaae paa Kørebroen, der endog mange Tider paa Dagen gjøres ufremkommelig af de Købere, der handle hos hende. 6) J den Ende af Østergade, som vender til Amagertorv, bemærkes undertiden midt om Dagen en overmaade vederstyggelig Stank, som formodes at komme fra Fiskebløderen. Skulde denne Formodning være rigtig, saa vilde man haabe, at han gjør saadan Forandring, at det væmmelige Stankvand ikke udslaaes før efter 10 om Aftenen. Man troer at ingen veltænkende Mand behøver anden Opmuntring dertil, end den Forsikring, at en Fiskebløder, der om Dagen vil forgivte sine Naboers Tilværelse med sine Uhumskheder, ikke skan undgaae af dem og alle andre at foragtes, som en lavttænkende og skadefro Karl 7) Akademigaden bag Arveprindsens Pale er paa begge Sider fyldt med de afskyeligste Exkrementer.
Politivennen, 1803-01-01
Spørgsmaal Rosenborghave vedkommende. Der bygges i denne Tid en Muur langs Kongenshave hvor som Rygtet siger der skal anbringes Boutikker, skulde det ved denne Lejlighed ikke blive muligt, at indrette Lokummer? Der er saa ofte skreven om Nytten og Bekvemmeligheden af saadan Jndretning ved denne offentlige Spasereplads, at jeg ikke videre vil het tale derom, da de under hvis Bestyrelse Haven staaer, sikkert ere enige i at erkjende SavneMen det synes mig nu at være en passelig punkt at bringe det i Erindring. J Thuilerierne og flere Steder finder man saadanne Jndretninger, og hvo vilde ikke med Fornøjelse give en Styver, for ej paa en Spadseretour at være under en ubehagelig og skadelig Tvang.
Politivennen, 1803-01-01
Jndsendt Ønske for unge Piger. Søndagsskolernes hældige Fremskridt, for den mandlige Ungdom, frembringer Ønsket om lignende Jndretning for unge evneløse Piger i nyttige Haandarbejder m. m. Hvo kjender ikke, hvor nyttigt i ledige Timer at sysselsættes ved behagelig og gavnlig Tidsfordriv. Man tvivler ej om Pudere heraf, som vil virke med til Maalet.
Politivennen, 1799-01-01
Dito om Slagterboderne a. paa Ulfeldsplads. 1) Er det Slagterne, som falholde Kjød paa Ulfeldtsplads tilladt, at bygge deres Hytter eller Boder saa nagelfaste at se i intet Tilfælde kunne i en hast bortflyttes, og at lade samme tjære, paa det de fuldkommen kunne  ansees som brændbare Præparater? Kunde Beboerne paa Ulfeldtsplads mere ansees for Stedbørn, end Beboerne paa Amagertorv, den Tid da en Del af disse Hytter stode der, og Slagterne ingen Tilladelse fik at lade dem staae Natten over oprejste, men maatte nedtage og bortflytte dem hver Aften. Hvorfor, er den største Del af disse Hytter paa den smalleste Del af Pladsen, da der ved Støtten ligger en ikke liden Plads ubrugt, hvorpaa der kunde fordeles en Del af dem, som nu ere alt for tykt spredt paa den smallere Del af Pladsen, hvorved da passagen for  Gaaende og Kørende blev bredere. Har de Hævd paa, at lade deres Borde, Bænke, Stole og Blokke staae og ligge henslængte efter eget Godtbefindende, for at Fodgængere i de mørke Vinteraftener kunne støde sig paa dette Skramleri, da der ikke er anbragt Lygter, som kunde løse for disse, og derved afværge saadanne Ulykker. 2) Hvorledes forebygges den ubehagelige Lugt især i Sommermaanederne, som foraarsages af Slagterne, ved at udskylle stinkende Kallundsvand paa Pladsen og i Rendestenene? og af henslængte Lammehoveder, Lever og Lunger samt undertiden Kohoveder som, alt ere i Forraadnelse, ikke at tale om den Ækkelhed, som ved Synet, af dette foraarsages. 3) Kan det ikke ansees for en Uorden, at Slagternes Svenne og Drenge undertiden, for at have Tidsfordriv og Morskab, hvilket de formodentlig ansee det for, hidse en halv Snes store Hunde sammen, hvorved Folk, som passere forbi til saadan Tid, maa frygte for at blive skambidte.
Politivennen, 1803-01-01
Et par Ord om den fordømmelige Vane, at gjøre sin Mund til et Naalehuus. Egentlig er det kun det smukke Kjøn som ved deres Paa og Afklædning, ikke kan undlade at lægge Naale i Munden. Ja er det Fruen som lader sig paaklæde af sin Kammerpige, da skeer Naaletransporten først igjennem dennes Mund; og - jeg formoder, ligeledes ved Afklædningen. Foruden den Ækkelhed der er ved, først at lægge Knappenaalene imellem Underlæben og det ofte urene Tandkjød, er det nok ogsaa medisinskfysik urigtigt, at tage slige irrede Ting i Munden; farlig er det i det mindste, da en eneste Knappenaal, ofte kan have Døden paa sin Spidse, og et hvert saadant vanesyg Fruentimmer derved blive sin egen Morderske. Saaledes havde nær hændet min Tjenestepige for 14 Dage siden: hun klæder sig for at gaae et Ærinde i Byen, og til den Ende har lagt sig nogle Knappenaale i Munden, men i det samme ogsaa vil drikke af en opskienket Koppe The, som staaer for hende, og derved synker alle Naalene, paa een nær som blev siddende paa Tvers i Halsen. Angsten herover, da hun ikke kunde tale, forvolte hende øjebliklig Krampetilfælde og afvexlende Besvimelse. Efter at nogle Forsøg vare anvendte til at faae Naalen enten op eller ned, (som med Bomolie, halvkogt Grød, et Fiskebeen med Sramp paa, ete. men alt forgjæves, kom hun et par Timer derefter paa Hospitalet, og i fulde 3 Dage befandt sig i saadan ynkelig Tilstand, indtil en Hændelse, af et stærk paakommet Nysen, bragte Naalen af sit Sted og højere op ad, hvilket hun at sig selv vilde erfare med at stikke en Finger i Halsen, som da foraarsagede hende en Brækning, og - det dræbende lille Spyd laae da paa Gulvet. Ved Hr. Professor Schumachers videre Omhu, er hun nu saavidt, at hun i Dag den 28 Sept. er kommet i sin Tjeneste igjen; havde Naalen bleven siddende i Halsen nogle Dage længer havde maaskee ingen Redning været for denne 21 Aars gamle stokholmske Pige, men hun bleven et Offer formedelst en saa styg Vane. Til Advarsel for ethvert Fruentimmer som det kan vedkomme, bekjentgjøres denne Sygehistorie; og jeg overlader dernæst til en mere Sagkyndig, ved nærmere Beskrivelse, at vise han stygge Vane i al sin Fælhed og Farlighed, da vel nogle have for Skik, at sove med slige Snogebraade i Munden. De Gammeldags Naalepuder paa Bordet ere da meget sikrere og bedre til Afbetjening; - men maaskee ere de ikke længer i Moden? - Vith. Kammerraad,
Politivennen, 1803-01-01
Avislage i Helsingør. Vi som boe i Helsingør ere i den synderlige Forlægenhed, ikke at faae Addresseavisen, undtagen Torsdag og Søndagaften, som rigtig nok synes at være et Særsyn, da man har daglig Kørepost, og dette ikke allene generer de Handlende, men endog den største Deel Borgere. Jsær fortjener at anmærkes at der i Sommer 2 eller 3 Gange ere solgte Kongel. Artilleri- og andre udsetter-Heste som ikkun bliver averteret engang til Salg, og flere Jordbrugere, som har Overdrev, have ønsket at kunne købe af disse Heste og Udsat deres Køb, Tiid efter anden, for at oppebie en saadan Auction, men stedse ere disse blevne skuffede; da inden Aviser ere komne hertil, have Hestene allerede været solgte; det er at formode, at ved Cavalleriets, TilbageMars, en Deel Heste vil endnu i Aar blive solgte og man troer at Commissionen for disse Hestes Salg ikke vil fortryde at gjøres opmærksom paa ovenmeldte Omstændighed men tage Hensyn til Købstædernes Trang, Forved en større Coneuranee vilde møde, og Bestene vil bedre betales. Paa disse Grunde udbeder man sig disse Auctioner 8te Dage i det mindste forud bekiendgjorte, hvorved Commissionen vil forbinde sig flere Medborgere.
Politivennen, 1803-01-01
En udenports Vognanstalt. Enhver, som har rejst, veed at det er Skik ved de sleste store Stæder, at der uden for Portene holde Vogne forspændte til Brug for dem, der befinde sig der tilfods, og nu enten for Lyst, eller af Nødvendighed til helig Brødring, eller endelig for theds eller paalemmende Sygeligheds Skyld, bestemme sig for Vognbefordring En saadan Jndretning fattes endnu ved Kjøbenhavn. Det er af sig selv saare indlysende, at en slig Anstalt er ønskelig; men man er nu engang hos os vant til at spørge, om en foreslagen Forbedring er indført hos Fremmede eller ej. Naar man overvejer, hvor muligt det er og hvortit det ogsaa virkelig skeer, at Personer, paa en Forretnings- eller Lysttur uden for Byen, gjerne gav tredobbelt Betaling for at faae en Vogn, og at dette desuagtet ikke er muligt, paa den hele Strækning fra Frederiksberg til Vesterport eller uden for nogen af de andre Porte, saa maae man virkelig ønske at noget maatte gjøres til denne Mangels Afhielp. Selv den, som nu inde i Byen bestemmeer sig til en Køretur, var tjent med en udenbyes Voganstalt; han spadserte da til Porten og var der vis paa at træffe Vogn. Nu maae han bestille en Vogn hist eller her, og ofte bie en halv eller heel Time til den er smurt, forspændt o. s. v. Hvorledes denne Anstalt skulde opstaae, hvad enten ved Hyrekudskenes frivillige eller tvungne Forening, eller ved nye udenbyes Hyrekudskeriers Oprettelse, vil Anmælderen ikke berøre. Han troer at have fremsat en god Tanke og er dermed nøjet.
Politivennen, 1803-01-01
Bekjendtgjørelser. 1) De i Politivennen paaankede farligt liggende Stene ved Jægersborg ere strax borttagne, hvorfor Vedkommende takkes. 2) Hjørnebygningen af store og lille Grønnegade har faaet de manglende Gadenavne paamalede.
Politivennen, 1803-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 7 1/2 a 8 1/2 Rdl. Rug, Td. 5 1/2 Pd. Byg Td. 21 Mk. Havre Td. - 2 Mk. Ærter Td. 5 1/2 a 6 Rdlr. Fersk Flesk. Lpd. 10 Mk. Æg Snesen i 22 Sk. Smør Pd. - 16 - 22 Sk.