Berlingske Tidende, 1788-09-12
Af en Skrivelse fra Paris, den 29de August. Hvad man allerede længe havde forudsagt, er endelig indtruffet, nemlig, at Erkebiskoppen af Sens ikke længe kunde blive Principalminister. Endog sidste St. Ludvigsdag var han til Cour hos Hs. Majestæt. Efter Messen forblev han længe i Monarchens Cabinet, og Publikum troede allerede, at hans Afskeed ikke skulde komme til Virkelighed; men om Eftermiddagen Kl. 4 overleverede han Kongen samme. Efterat Greven af Arteis havde overleveret Kongen den sidste Memoire, indsaae nok Hr. Erkebiskoppen, at de Kongelig Finanser ikke længere kunne blive under hans Bestyrelse. Han udlod sig derfore til Kongen med, at ingen uden Hr. Neckevar skikket til igjen at ophielpe den offentlige Credit. Dronningen skrev derpaa til Hr. Necker, og gjorde ham det ForSlag, at paatage sig igien Finansernes Aministration, under Erkebiskoppens Direction. Men Hr. Necker svarede, at hans Tænkemaade var forskjællig fra Erkebiskoppens, hvorfore han ikke kunde antage Forslaget. Herpaa blev besluttet, at Erkebiskoppen skulde nedlægge sit Embede, og Hertugen af Nivernois begav sig personlig til Hr. Necker, for at overtale ham til at paatage sig Finanse=Directionen. Hr. Necker fandtes hertil villig under følgende Betingelser: 1) At han maatte træde ind som Minister i Statsraadet. 2) At han stedse skulde arbeide umiddelbar med Hs. Majestæt. 3) At Hs Majestæt, indtil samtlige Stænder bleve sammenkaldte, indsatte igien Parlementerne i den samme Virkekraft, som de havde for den 8de Maji. 4) At Hs. Majestæt saameget mueligt hastede med Sammenkaldelsen af Stænderne, og at deres Forsamling maatte holdes i Paris. Saasnart Erkebiskoppen havde overleveret Hs. Majestæt sin Afskeed, skrev Hs. Majestæt til Hr. Necker, at han maatte komme til Versailles den 26de. - Til den bestemte Tid indfandt Hr. Necker sig hos Monarchen, som med megen Naade talede med ham og spurgte ham, hvilken Tittel han som Finansbestyrer, forlangte. "Fornøiet, svarede Hr. Recker, er jeg med Caracteer af General=Finans=Directeur, under hvilken jeg allerede har havt den Ære at tiene Deres Majestæt, og i hvor slet end Finansernes Forfatning er, saa ere dog Hielpe kilderne meget større." Herpaa gjorte han sin Opvartning hos Dronningen, der imodtog ham med samme Naade som Kongen. Endog da han gik bort talede Monarkinden med ham indtil Gemaksdøren, som man aabnede. Herpaa klappede Drønningen sagte med Hænderne, for at give Tilskuerne Anledning, og i samme Øieblik hørte man en almindelig Haandklappen og dette Fryderaab: Længe leve Kongen, Dronningen og Hr. Necker, Jeg maae endnu føie til, at Gaarde du Corps beviste ham en Ære, som var den eneste i sit Slags; thi da samme ikke kunde imodtage ham med sine Vaaben, saa lagde den disse ned, og stillede sig i Rekken, hvorigiennem han maatte passere. Han begav sig derpaa til Greven af Provence og til den hele Kongelige Familie, undtagen Greven af Artois, som allerede var reist paa Jagt. Ved hans Ankomst til Greven af Provence, gik samme ham i Møde med disse Ord: "GodMorgen Hr. Necker! "Det er Nationen, som kalder dem; For lang Tid siden forenede jeg mine Ønsker med Folkets om at see Hs. Majestæts Finanser i Deres Hænder, og jeg ønsker og haaber, længe at see Dem ved sammes Bestyrelse."Man kunde ikke høre Hr. Neckers Svar, men det maae have været særdeles behageligt for Greven, som derpaa gandske lydeligt sagde: "Jeg har endnu noget at tale med Dem. Er det med mig allene, spurgte Hr. Necker." "Ney, svarede Greven, jeg kan sige Dem det høit.""J Aaret 1781. agtede jeg Dem, men jeg elskte Dem ikke; men nu, da jeg har studeret Deres Verker, eier De saavel min Kierlighed "som min Agtelse." Efter nogen Betænkning sagde Greven endnu med Eftertryk: "Vi ville glemme det Forbigangne: "J en Alder af 25 Aar tænker man anderledes end naar man er 33 Aar gammel. Gud befalet Hr. Necker! Jeg bevidner dem endnu en Gang den Fornøielse, som Deres Nærværelse har forskaffet mig." Herpaa reiste Hr. Necker til Erkebiskoppen af Sens's Priorie Jarvil, ved Versailles, og kom, efter en lang Conference med samme, til Paris Kl. 3. Gaden, hvor hans Hotel er, saavelsom de omliggende vare opfyldte af Vogne med Personer af første Rang, der gjorde ham deres Besøg. Kort, den almindelige Glæde i hele Paris over Hr. Neckers nye Udnævnelse til Finansernes Forvaltning er ubeskrivelig, og neppe har nogen privat Mand i dette Rige oplevet et større bifald. Ved Hr. Neckers Ansættelse til Finans Bestyrer stige igien Effecterne paa Børsen, Actierne i Caissed Escompte og den offentlige Credit til sin forrige Høide.