Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-08-10
Kongen har med Glæde skuet den Tillid, med hvilken Normændene trykkede den Haand, der raktes dem af deres Svenske Brødre. Nogle ængste lige og mistænkelige Siele formodede, at en fuldkommen Enighed ikke vilde kunne bestaae et heelt Aar imellem Kongen og Nationens Repræsentanter. J, gode Herrer og Norske Mænd, have beviist det Modsatte; J have beviist, at Nedelighed og Retsind altid frembringe varige Foreninger. Kongen har meget vel indseet de Vanskeligheder, J have mødt paa den nye Bane, J havde at gjennemvandre. Fædrelandskjærlighed har med Varme hilset den Norske Friheds Morgenrøde; men først med Tidens Fremskridt vil den kunne forene dermed Erfarenhedens kloge Underviisninger og Fornuftens Seier over Fordomme. Det er først for kort sig den, at J kunne tale om Eders Rettigheder. have overveiet Eders Velfærds=Anliggender og Eders selskabelige Forrettigheder; og vi ville haabe, at lykkelige Resultater blive Frugten af Eders Arbeider. Mit første Ønske var, at deele disse Arbeider med Eder, men, ved at afstaae fra dette mit Forsæt, vilde jeg baade overtyde Eder om min Agtelse og min Tillid, og tillige bevise Andre, der kunde misunde Eder Eders nærværende Frihed og tilkommende Skjæbne, hvor langt Regjeringen var fra at ville have den allermindste Jndflydelse paa Eders Beraadslagninger. Den første Pligt, som et Folks Repræsentanter have at opfylde, er at kjende og rigtigen bedømme dets sande Stilling. Lader os ikke gjøre os et forvildende Begreb om vox, eller om de Hjælpekilder, Landet frembydes. Frembringelserne af udi re Berqverker og være Skove ere indskrænkede: hindringer stendse vor Handel, og det er ikke uden megen Møie, at vi aspriste Jorden dens usikre, Afgrøde. Og dog, hvormange ere ikke de Gienstande, som Menneskekjærlighed, Fædrelandsfind, Forudseenhed, ja selv Nødvendighed have foreskrevet, og som endnu skulle anskaffes. Saadanne ere: Sygehuse i Provindserne; et Hospital for Fædrelandets Forsvarere, som der bør kunne finde Pleie paa deres gamle Dage; Forraads-Huse for at betrygge mod ufrugtbare Aar og udenrigske Tildragelser. Men vi ville, i Hensigt til Midlerne for at tilveiebringe dette, haabe paa det Forsyn, som, i Foreningen imellem de Scandinaviske Folk, gav os det første Pant paa dets guddommelige Beskyttelse. Naturen, der negtede Nordens Børn Fordele, som den tilstod Jndvaanerne af mildere Jordstrøg, har sørget for at holde dem skadesløse ved kostbare Ga per, Sielskraft og Frihedsaand. For at lede dem til dette ædle Maal, der blev dem foreskrevet, anviste den: Tarvelighed, Vindskibelighed og Arbridsomhed; og, for at krone dens Velgierninger, indaandede den i deres Hjerter denne indre Stemme, der, i tusinde Gjenlyd fra Forfædrenes Gravhøie og Minder, tilraaber dem: værer fattige, men afhængige og hædrede. Evig være da denne Stemme Eder billig, og da vil Friheden stedse finde Arvinger i Norden; da vil Fred inden Riget, og Agtelse udenfor det gaae i Arv til Eders Efterkommere, længe efterat jeg har ophørt at være til Farvel, gode Herrer og Norske Mænd, J vende nu tilbage til Eders Arnesteder, og ville der igjen lægge Haand paa Eders forrige Sysler, de være geistlige, borgerlige, eller dømmende; igjen beskæftige da Landmanden sig med det, der kan fremme hans Jordbrug; Kjøbmanden med det, der kan bringe hans Handel i Flor. Mine Ønsker skulle uophørligen følge Eder i Eders Beskæftigelser; og jeg beder den Evige, at han vil ledsage Eder, gode Herrer og Norske Mænd, med sin almægtige og beskyttende Haand.