Almuevennen, 1844-01-24
Til en Mindestøttes Anskaffelse for afgangne Christian Lindencrone til Gjørsløv Stamhuus samt Søeholm og Erichstrup Gaarder og Godser, Hs. kongelige Maiestæts virkelige Etatsraad, hvis Minde bør i Efterslægten at leve, tillader jeg mig, mine agtede Venner og Medborgere, at fremsætte denne min Jndbydelse. Denne Gjenstand har længe beskjæftiget mit Jndre, og det saa ofte jeg har besøgt Guds Huus (Magleby Kirke), hvor den Mand hviler hvorom Talen her er, saa ofte som jeg har betragtet den Kiste hvori Støvet gjemmes af ham, som har gjort saa mangen en Familie godt, er mit Hjerte vendt til ham; ham have vi at takke, næst Forsynet, for vor gode Tilværelse, og dette burde man at paaskjønne, – men hvordan, At opreise et Minde for ham, det er det Eneste hvorved vi kunne vise den Paaskjønnelse som vi maa tilstaae han fortjener, saafremt vi have den sande Overbeviisning til at dømme imellem Godt og Ondt. Vel maa man indrømme at Almeenaanden endnu ikke er allevegne tilstæde, men man skrider dog fremad, og det Sammenskud hvorom Talen her vil blive, er nu saa lidet at regne, seer man hen til hvad Godt Manden har gjort os. Aar 1766 og 1767 blev alle Gjørsløvs Bønder skjænket, af den daværende Eier Etatsraad Christian Lindencrone, Arvefæsteskjøde og frigivet for Hoverie, Alt som Enhver veed for en yderst billig Priis. (J Hoveripenge 9 Mark pr. Tønde Hartkorn og i Landgildepenge 4 Rbd. 48 s. ialt. Af en Gaard i Magleby med 8 Tdr. 1 Fdk. 1 Alb. Htk. svares saaledes i Hoveri og Landgilde tilsammen 16 Rbd. 3 Mk. 6 saarlig.) Bøndernes Antal paa Godset er 243, men hvormange og *) Christian Lindencrone var i Slutningen af forrige Aarhundrede Besidder af Gjøesløv Stamhuus med flere Godser, og var en sand faderlig Velgjører for sine Bønder. Hans Liig var bisat i en egen aaben Begravelse i Magleby Kirke, hvor Bønderne ofte, ved Synet af Kisten hvori hans Støv gjemmes, have med Taknemmelighedens og Kjerlighedens Følelser dvælet ved hans Minde. Nu har den nærværende Besidder af Godserne, Adelsmanden Peter Brønnum de Scavenius ladet Begravelsens Aabning indad mod Kirken og et Vindue udad mod Kirkegaarden tilmure, saa at Synet af den for Bønderne saa kjære Kiste derved blev dem berøvet, og dette vakte først hos Flere den smukke Tanke, at forskaffe dem et synligt Erindringstegn om Ædlingens Velgierninger mod dem, hvilken nærværende Jndbydelse har til Hensigt at realisere). Red. hvordan endeel ere komne tilbage til at blive simple Fæstere vides ikke, og bliver i enhver Henseende naturligviis ogsaa denne Sag vedkommende. At opreise et Minde for denne Mand, vil for saa mange Jntet blive der er værd at regne, har man kun det rette Begreb om hans ædle Velgierning; det viser endog at man har et fuldkomment Begreb om og en reen Sands for hvad han har gjort imod saa mange Familier. Et saadant Minde eller Steenstøtte af varig Steen, af en 5 Alens Høide, med en smuk hvid Marmorplade med udslebne Figurer i ophævet Arbeide, forestillende en Herremand, der rækker en Bonde et Brød, med en Jnskription og Aarstal over samme, vil blive at erholde for 300 Rbd. Naar det nu var at det ikke skulde koste denne, for saaMange ubetydelige Sum, vilde Enhver vist indrømme at det var smukt gjort, og at han har ærligt fortjent det, men - da det dog ikke kan gjøres uden Penge, saa er det jeg herved fremstaaer, og haaber, efter at De nøie har overveiet denne Jndbydelse, at ingen af de Vedkommende forkaster men med Velvillie deeler denne min Anskuelse. Har man kun Jnteresse for Sagen vil den ikke blive besværlig eller vanskelig at udføre. Denne Opfordring henvender jeg især til Sogneforstanderne, som jeg haaber ville gjøre deres Bymænd bekjendt dermed, dersom de finder Forslaget velbegrundet, og naar det da er bleven bekjendt for dem alle, skal jeg omsende en Subskriptionsplan til Paategning for Enhver som ønsker og anseer sig formuende til at bidrage noget, og da hvor meget. Faaer man først Sands for det vil et Par Daler være et ubetydeligt Bidrag endog for den Uformuende, da de jo er sparet mange Gange blot i et eneste Aars herskabelige Afgift. Til et Exempel har jeg fremført denne min Jdee for en Mand med simpelt Fæste (Lars Olsen i Raaby) og spurgt hvad han vilde bidrage naar han maatte gaae over til Arvefæste. Svaret lød at 600 Rbd. vilde han alene bidrage – altsaa det Dobbelte af hvad Monumentet legentlig vilde koste; man maae vel ikke lade gaae af Sigte, at denne Mand heller ikke har tilveiebragt den samme Kjøbesum som vi Andre, men han maa dog udrede en temmelig høi Jndfæstning, og siden aarlig 16 a 20 Td. Sæd. Maa jeg da ikke atter spørge, om der ikke gives god Grund til at reise et Minde for en saa ædel Handling, som bemeldte Hr. Lindencrone har udviist mod os, Man maa vel beklage at Bønderne ikke øieblikkelig, da Hr. Lindencrone døde, reiste ham et saadant Minde, da det, vel at mærke, var dem hvem Velgierningen nærmest blev viist, men paa den anden Side maa man ogsaa have en Smule Overbærelse med dem, da de, saavidt vides, stode paa et lavere Kulturtrin end man nu maa haabe de fleste Bønder staaer paa Bemeldte Monument vilde blive at anbringe paa et beqvemt og passende Sted, som for Exempel ved Landeveien imellem Storeheddinge og Kjøge, udenfor Storeheddinge i den Treangel hvor Veiene støde sammen, eller udenfor Klippinge hvor Veien gaaer op til Magleby Kirke, der gjemmer hans Støv, eller hvorsomhelst de fleste Stemmer af dem der har bidraget til Mindestenen, anseer det meest passende, og hvor det tillades. – Føle Forstanderne og flere af de meest anseete Mænd nu kuns Jnteresse for det Omhandlede, da vil Fleertallet let følge efter, og saafremt jeg seer at det vil blive muligt at tilveiebringe den foreslaaede Sum, (som de Paagieldende eller Bestyrerne naturligviis maa aflægge vedbørligt Regnskab for til dem der have givet Bidrag) vil jeg fremlægge en Tegning over bemeldte Monument. Vil derimod en Anden overtage Bestyrelsen, da har jeg ikke, aldeles ikke noget derimod naar Sagen blot maa faae en god Fremgang. Magleby i Januar 1844. Ærbødigst. Jens Hansen. Sogneforstander. Den ny Godseier=Forening.