Jyllandsposten, 1841-02-05
Polen. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. de Aarg. Fredag d. 5. Februar 1841. No 10. Maa trykkes. Fleischer. Nationens Millioner, Wan har villet paastaae, at Bladet, Dagen snarere fortjente Navnet "Natten, og visseligen maa man indrømme, at man ikke har liden beføielse til at foretrække dette Navneskifte. Jdetmindste finder man ved den senere Redactionsforandring saadanne Artikler i dette Blad, at man sandeligen maa undre sig over, at de kunne træde frem for Lyset. At hugge ned paa Fædrelandet og Kjøbenhavnsposten, er nu engang Bladets Hovedtendents, og dette vakkre Øiemed faaer altsaa at gaae; men paa en Tid som nærværende, da Folket med uhørt Langmodighed venter paa afgjørende Skridt fra Regjeringen i de vigtigste Folkeanliggender, at byde Publikum et væmmeligt Raisonnement om det Bankarrangement, hvorved Finantserne berigedes paa Bankens Bekostning, idet Bestyrelsen om Overdragelsen af de 12 Millioner ikke engang raadspurgte Actionairerne, dette synes at gaae noget vel vidt. "Fædrelandets Ord i denne Anledning: "at Eftertiden vil dømmeBankbestyrelsen, ere derfor Ord paa rette Sted, og kun med Blussel kan man tænke sig Virkeligheden af et saadant Skridt, hvor en Bankbestyrelse uden Actionairernes Jndvilgelse lader Millioner flyde over til Finantsernes Disposition. Man maa derfor ynkes over Dagens utidige Passiar, naar den udbryder: "at det maa i høi Grad krænke hver den, der har Agtelse for Dygtighed og Retsindighed, at see en Forsamling af fædrelandssindede og begavede Mænd fremstillede som Forrædere mod et for hele Landet vigtigt Jnstitut, hvis Velfærd i hiint kritiske Øieblik var lagt i dens Hænder, og det kan ikke andet, end vække billig Harme, naar man beflitter sig for at gjøre hine Mænd mistænkte i den offentlige Mening." Men hvad saadanne Ord have at betyde, det vil Enhver altfor let indsee, som ei blændes af de Navne, der have underskrevet et saadant Actstykke; thi saa taabeligt er Folket ikke længere, at det af nogle høitstaaende Navne lader sig slaae af Marken, selv om disse i andre Retninger kunde tillægges høi Værd. Det betyder derfor ikke ret meget, at "Dagen" til Bestyrkelse for denne Sags Retfærdighed, endog af Bestyrelsens Medlemmer opstiller Navne af den utraliberale Presses Coryphæer, saasom Etatsraad Hvidt, Grosserer Meinert, Proprietair Tutein og Justitsr. Høegh Guldberg. Dette være disse Mænds egen Sag at forsvare deres Handling, Nationen vil aldrig i denne Sag kunne billige den, om man saa længenok deri vil finde en Udflugt, at man fra Bankens Side har bygget Afgjørelsen deels paa en fra Octroicommissionens Forhandlinger hentet Oplysning om Forstaaelsen af Udtrykket: nu courserende Sedler, deels paa Bankbestyrelsens i Octroien begrundede Ret til at afhænde sine Hæftelser. Thi Actionairernes octroimæssige Rettigheder ere aabenbar overskredne, hvor disse ei engang tillægges Stemmeret i deres egne Sager, men underkastes Bestyrelsens anmassende Vilkaarlighed; men det er ved denne Leilighed værd at lægge Mærke til "Dagens Udgydelser, hvor det deri hedder: "Naar det navnligen er fremhævet i Fædrelandet, at Bestyrelsen burde have raadspurgt Actionairerne, da er dette en democratiskerepublikansk Jdee, som Bestyrelsen muligen havde gjennemført, naar det var muligt; men ikke enhver Theori lader sig udføre, og Enhver, der har Begreb om Forretninger, maa indrømme, at man ikke kunde indhente Erklæring fra Eiere af Actionairrettigheder, til en Værdi af omtrent 8 Millioner, der i meget smaae Summer vare fordeelte over hele Landet. Man tænke nu, hvilke Paradoxer "Dagen" opstiller, og saadanne tør den byde Folket, Folkets egne Penge, Folkets Millioner skal det altsaa see anvendt efter en Bestyrelses vilkaarlige Behag, fordi Actionairernes Erklæringer ikke skulde kunne indhentes, eftersom disse vare spredte over Landet? Ja staaer det saadant til i Landet, hvor Folket selv burde raade over egne Penge i den nationale Bank, som suurt ere samlede og erhvervede, da maa manisandhed grue for andre Penge=Beholdninger, for hvis Forbrug Folket aldeles ingen statsretlig Garanti er stillet, Men vee den Frækhed, som ovenikjøbet tør forekaste Folkets Sløvhed, at saadanne Skridt kunne løbe roligt af for en Bestyrelse, uden at nogen af Actionairerne derimod have nedlagt Protest, thi hvad saadan Handlemaade her vilde have ført til, er kunaltfor let at forudsee. Dog ligesom Bankens Millioner gik over til Finantserne, saaledes kunne vel ogsaa andre Millioner gjøre det; det hedder, at Generalitetets beholdne Formue 900,000 Rbd., Admiralitetets 1 1/2 Million, General-Postkassens flere Tønder Guld, med samt adskillige andre Kassers Beholdning, i denne Tid vente paa høiere Ordre, for at blive indbetalte til Finantserne. Hr. N. P. Bruuns Forsvar for den danske Bondestand imod et lavt og ubeføiet Angreb.