Viborger Samler, 1848-06-13
Jndenlandske Efterretninger. Om de udstedte rentebærende Creditbeviser. Det er naturligt, at en Krig, som den nærværende, maa medtage overordentlig store Udgifter. En herlig Aand besjæler Folket; det har reist sig med Alvor og Kraft, og det har ikke skyet nogetsomhelst Offer, for paa enhver Maade at komme Fædrelandet til Hjælp. Store Summer baade i rede Penge og andre meget værdifulde Gjenstande ere frivilligen offrede til Krigens Førelse, men en Krigsskat er alligevel nødvendig til at udholde de store Udgifter. Udkastet til en Forordning om en saadan Skat blev forelagt Folkerepræsentanterne i Roeskilde, den er gjort saa lempelig som muligt og, for ikke at trykke formeget, fordeelt paa indeværende og næste Aar. Den regnes at ville indbringe 4 Millioner Rbd., men da disse først efterhaanden kunne komme ind, er der paa Beløbet udstedt rentebærende Creditbeviser, der lyde paa 100, 50 og 5 Rbd. og bære en Rbs. daglig Rente for hvert 100 Rbd. Derved er det blevet muligt for Staten strax til sine Udgifter at kunne benytte den Sum, der først sildigere indkommer i Krigsskatten. Efterhaanden, som denne betales, anvendes derfor Beløbet til at indfrie Creditbeviserne, hvis fulde Beløb, med paaløbne Renter, udbetales i 11te Juni og 11te December næste Aar samt 11te Juni 1850, hver Gang, efter Lodtrækning, med en Trediedeel. Til midlertidig Betryggelse for disse Beviser er derhos en af Stænderne udnævnt Comitee, som controllerer Bevisernes Udfærdigelse og Jndfrielse, deponeret som Hypothek et Beløb af idetmindste 4 Millioner Rbd. i Staten tilhørende Panteobligationer og andre gode Forskrivninger. Creditbeviserne ere altsaa i alle Henseender, fuldt betryggede, og det er at vente, at Mange, som nu opbevare en større eller mindre contant Sum ufrugtbringende, for at sikkre sig en Hjælp i paakommende Tilfælde, ville netop dertil vælge disse Beviser, der bære paa det nærmeste 4 pCt. Rente aarlig, og som kun have en kort Omløbstid, indtil de indfries. Jndtil dette skeer vil det heller ikke mangle paa Leilighed til at kunne benytte dem, dersom man ikke kan gjemme dem til de blive indløste. De modtages nemlig i de kongl. Kasser i Krigsskatten, som kan betales med disse Beviser, og har man selv ikke Krigsskat at erlægge, eller ikke saameget, som man eier i Creditbeviser, vil man kunne afsætte dem til den, som have at betale denne Skat. Nationalbanken har ogsaa, saaledes som vi allerede have anført, tilbudet at discontere alle Creditbeviserne, forsaavidt de lyde paa 5 Rbdlr., saa at den giver Banksedler eller Sølv for dem. Disse mindre Creditbeviser, der ere udstedte for 1 Million Rbd., ere altsaa, da de til enhver Tid kunne omvexles i Banken, ligefrem at betragte som rentebærende Banksedler, og sandsynligviis vil det kun være Faa, som ville forlange dem vexlede, da Renten derved tabes. De ville altsaa villigen gaae mellem Mand og Mand, som rede Penge. De større Beviser paa 50 og 100 Rbdlr., der ere at betragte som et Slags Obligationer, kunne, foruden som nævnt at betales i Krigsskat, ogsaa saavidt os er bekjendt, benyttes til at betale den Laanegjeld, som Nogen skylder i Banken; ligeledes modtages de i contractmæssige Rente og Capitalbetalinger til den kongl. Kasse, og her gjælder det Samme, som ovenfor er anført om Krigsskattens Betaling med Creditbeviser, at har man ikke selv Gield at betale til Banken eller den kongl. Kasse, ville Beviserne finde Afsætning til dem, der have saadan Gield at indfrie. (Bl. T.)