Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-11-04
Udenlandske Efterretninger. Vi meddeelte i forrige N med faa Ord den mærkelige Nyhed, at den spanske Opstand næsten pludselig er bleven aldeles undertrykt. De senere indløbne Efterretninger have i det Væsentlige kun bragt nærmere Oplysninger om denne høist vigtige Begivenhed, samt det Tillæg, at O'Donnell virkelig Natten til den 22de October er kommen ind over den franske Grændse. Oprøret til Fordeel for Dronning Christine fik sit Banesaar ved det mislykkede Forsøg i Madrid den 7de, herved standsedes dets videre Udbredelse, navnlig forhindredes det forberedte Udbrud i de sydlige og vestlige Provindser, og Oprørerne tabte for en stor Deel Mødet, da de vare indskrænkede til Navarra og de bastiske Provindser og berøvede de Hjælpemidler, uden hvilke deres forbryderske Plan ikke kunde lykkes. Da Esparteros Generaler Rodil og Zurbano nærmede sig Staden, Vittoria samledes strax Borgerraadet og besluttede, at Staden ikke skulde forsvare sig, men aabne sine Porte for Regentens Tropper; samtidig hermed udbrød i Stadens Besætning en Art Contra revolution, og de erklærede at ville vende tilbagetil Lydighed under Esparteros Regjering, hvorpaa Hovedmændene for Opstanden og den revolutionaire Regjering over Hals og Hoved flygtede udaf Staden henimod den franske Grændse, medens Zurbano drog ind af Porten fra den anden Side. Det samme gjentoges i alle de andre Stæder; O'Donnell gav selv Ordre til at rømme Pampelonas Citadel, som man havde anseet for næsten uindtageligt, og uden Sværdslag og Blodsudgydelse faldt i en Haandevending hele Provindsen tilbage til Espartero. Af Oprørernes Generaler blev ikkun Montes de Oca indhentet paa sin Flugt og skudt, de Øvrige slag lykkelig ind i Frankrig, hvor man antager, at der i det Hele ved denne Leilighed vil ankomme 10,000 landflygtige Spanier, foruden den store Mængde, som alt var der efter Don Carlos's Fordrivelse. Den nærmeste Følge af disse Begivenheder vil være, at det afgjort liberale Parti vil faae en aldeles overveiende Jndflydelse i Spanien, og man vil maaskee endog nærme sig til republicanske Former, skjøndt det er sandsynligt, at Regjeringen vil vedblive at føres i den 12-aarige Dronning Jsabellas Navn. Men herved vil Spændingen mellem Frankrig og Spanien blive endnu større. Fra Barcelona er allerede udgaaet et Opraab til de franske Republicanere om at omstyrte Regjeringsformen og proclamere Republiken i begge Lande, og det er ikke usandsynligt, at den nuværende franske Regjering anseer Esparteros Undergang og en forandring i de nu i Spanien herskende Principer som nødvendig for sin egen Sikkerhed. De franske Troppemasser ved Pyrenæerne vedblive ogsaa at forøges og paa den anden Side skal Esvartero, lade foretage en Udskrivning paa 150,000 Mand over hele Spanien. De franske Regjeringsblade tale om en almindelig Congres af de europæiske Stormagter for at ordne de spanske Anliggender, rimeligviis ved en bevæbnet Mellemkomst ligesom den hvorved Frankrig efter Kongressen i Verona 1822 med himmelraabende Uretfærdighed og Vold tilintetgjorde den spanske Frihed. J Forbindelse hermed omtales, at Afvæbningen i den franske Land og Sømagt indtil videre skal udsættes. Fra de andre Lande haves aldeles intet mærkeligt Nyt.