Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-03-08
Den 20de Februar døde i Glückstadt, i den sjeldne Alder af 94 Aar, Justitsraad og Overretsadvocat Callisen, den sidstlevende Broder af vor udmærkede, uforglemmelige Læge Conferentsraad Callisen. Justitsraad Callisen var i mange Aar ved sin Duelighed og Retskaffenhed en af Hertugdømmernes berømteste Advocater, indtil han for en Snees Aar siden blev næsten blind af en gigtisk Øienbetændelse, og derfor maatte opgive sin vidtudbredte Praxis. Allerede 1816 havde han feiret sit 50aarige Jubilæum som Overretsadvocat, og 1822 sit Guldbryllup. Tre Aar efter mistede han sin Hustrue. En tro gammel Tjenestepige, som i 58 Aar havde været i hans Huus, var død for nogle Maaneder siden, et Tab, der havde smertet ham meget. Af hans tre Sønner er den ældste Generalsuperintendent i Slesvig, den anden Overretsadvocat i Glückstadt, og den yngste Professor ved det chirurgiske Academie i Khvn. Stænderforsamlingen i Roeskilde. Da Sagen. angaaende Udkastet til en Communalanordning for Danmarks Kjøbstæder, Kjøbenhavn undtagen, var tilendebragt, foretoges den om en ny Jagtlovgivning. Heraf blev Resultatet, at Stænderforsamlingen skulde allerunderdanigst ansøge Hs. M. om at lade den bestaaende, nu hun dredaarige Jagtlovgivning underkaste en Revision, for at derefter en ny kan vorde udarbeidet og forelagt Stænderne. Derefter sluttedes Sagen om Forbedring i Landsbyskolelæ rernes Kaar, og Forsamlingens allerunderdanigste Andragende desangaaende blev vedtaget og oplæst. Dernæst sluttedes Sagen angaaende Nedsættelse i det for Slutsedler paa Kjøbmandsgods og Varer paabudne stemplede Papiir. Næstefte den blev Sagen om Kjøbenhavns Communalforfatning tilendebragt. "Rigets Hovedstad – hed det i Professor Bangs Andragende: befinder sig i flere Henseende i en misligere og betænkeligere Tilstand end de øvrige Hoveddele af vort Fædreland." Derpaa foretoges den om Tallotteriets Ophævelse. Forslaget derom var, som bekjendt indgivet af Procurator Haagen. Committeen var aldeles enig med Proponenten angaaende Tallotteriets fordærvelige Jndflydelse paa Folkets Moralitet og huuslige Liv. Men det indbringer Statskassen en meget betydelig aarlig Jndtægt (efter d. A. Budget et aarligt Overskud af 370,000 Rbd.) Dog meente Committeen at dette ikke burde være til Hinder for Ophævelsen af et saa fordærveligt Jnstitut som Tallotteriet er Dette skulde dog ikke skee strax og pludseligt men successive. Committeens Jndstilling gik ud paa: 1) at det maatte behage Hs. M. allernaadigst at beslutte Tallotteriets aldeles Ophævelse efter en vis nærmere bestemmende Tids Forløb. 2) at der for det Tilfælde at Statskassen ikke kan taale det Savn i Jndtægterne som Lotteriets Ophævelse vil medføre, maa vorde forelagt den næste Stænderforsamling Forslag om, hvorledes denne Jndtægt paa anden Maade kan erstattes. 3) at der, uden at oppebie hiint Tidspunkt for Tallotteriets Ophævelse maatte snarest muligt iværksættes den Forandring i Lotteriet, at de ugentlige Trækninger indskrænkes, Jndsatserne forhøies, o. s. v. Den kgl. Commissarius bemærkede, at Hs. M. vist med Glæde vilde modtage en Petition om Tallotteriets Ophævelse efter nogen Tids Forløb, samt dets øieblikkelige Jndskrænkning, naar dertil blev forbundet en Anviisning paa Midlerne, hvorved Tabet i Statsindtægterne kunde dækkes. An Statskassen ikke uden Erstatning kunde undvære hiin Jndtægt eller taale nogen mærkelig Afgang i samme, var allerede fra Forsamlingens Side erkjendt under Forhandlingerne om Finantssagen, der viste, at den ansaae meget betydelige og vist ei saa let eller hurtigt iværksættelige Besparelser nødvendige for at tilveiebringe Ligevægt mellem Jndtægt og Udgift, Under samme Sag havde man ligeledes yttret, at Landet ei for Tiden kunde bære nogen forøget Skat eller engang der fulde normal Beløb af Landskatten. Uden at Fors, paa nogen Maade kunde foreslaae Midler til den uundgaaeligt for nødne Dækning af Finantsernes Tab, holdt han for Tiden en Petition om Lotteriets Ophævelse at være uden Nytte, Committeens Referent, Justitsraad Salicath, udviklede nu Committeens Grunde, og gjorde Fors. opmærksom paa, at om end det nærværende Øieblik var ubeleiligt for Lotteriets Ophævelse, saa burde man dog ikke gandske give Slip derpaa Man ønskede derfor kun, at Hs. M. vilde bestemme en viTid dertil, for at der dog engang kunde blive tagen en Beslutning for at see Ende paa den Kræftsygdom som tærer paa de ringere Klassers Velfærd. Proponenten meente, at Tabet vilde kunne erstattes ved passende Besparelser; Andre troede, at den eneste Maade det kunde erstattes paa, vilde være at paalægge Folket en ny Skat, og dette kan det ikke taale. Saaledes blev der talt for og imod, Alle vare enige om, at det vilde være høist ønskeligt at Lotteriet kunde ophæves, men Nogle meente, at det ikke var den beleilige Tid dertil. Sagen kom derpaa til Afstemning, om der skulde indgives en Petition derom eller ikke, og med 33 Stemmer mod 32 blev Spørgsmaalet besvaret med Nei. - Sagen angaaende de fra adskillige Kjøbstæder indkomne Andragender om Toldsted Ret blev derpaa ligeledes afgjort saaledes som nærmere vil blive oplyst. – Forsamlingens Petitioner om Frireiserne, Veivæsenet, og Hoveriets Afløsning bleve oplæste og bifaldte. – Ligeledes den om Rigets Finantsvæsen og Statsgjæld. Sagerne om den nye Toldtarif, om Stænderforhandlingernes Offentlighed, og om Trykkefrihedens Grændser bleve afgjorte og sluttede saaledes som nærmere vil blive bekjendtgjort. – De sidste Sager som forhandledes vare om Consumtionens Ophævelse, Brændeviinsbrænderierne og Retsforholdet mellem Jorddrotter og Fæstere. Til Slutning oplæste Etatsraad Hvidt det afham forfattede Udkast til Forsamlingens Betænkning i Sagen om den nye Toldtarif, Secretair Algreen-Ussing det af ham forfattede Udkast til Forf. Betænkning i Sagen ang. Udkastet til en Placat indeholdende nærmere Best. af Trykkefrihedens Grændser, og Prof. Bang det af ham forfattede Udkast til Forsamlingens Petition i Sagen ang. Consumtionens Ophævelse. Præsidenten tilkjendegav derpaa Forsamlingen, at den saaledes havde tilendebragt samtlige sine Forhandlinger i denne Session.