Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-02-28
Det Kongelige hannoverske Ministerium har i Stændernes Forsamling forelagt Budget over Generalkassens Jndtægter og Udgifter for 1835. Udgifterne ere deri anslaaede til 6,042,892 Rthl. – Angaaende Klosternes Oprettelse i Baiern meddeles fra München en meget satisficerende Forklaring. Dette skeer allene ifølge et Concordat, som blev afsluttet i Rom den 5te Juni 1817, og som den afdøde Konge Max Joseph havde ratificeret under 24de Octobe 1817, og hvori Oprettelsen af et vist Antal af Klostere var bleven stipuleret. Den nærværende Konge vil nu holde de indgaaede Forpligtelser. Men da Klostere skulle oprettes, saa har Kongen valgt Benedictiner=Klostere, da denne Orden har altid udmærket sig ved sin Lærdom, og kun dannede Mænd bleve optagne i disse, og det paalægges dem, at beskiæftige sig med Opdragelse og Underviisning, istedet forat lade dem tilbringe deres Dage i Lediggang. (Det er behageligt at blive beroliget over en saadan Tilsyneladende Tilbagegang til Overtroe.) Det smerter derimod at erfare hvorledes Jntolerance og ForfølgelsesAand tager til paa andre Steder. Saaledes har den 16de Februar det protestantiske Borgerskab i Steckborn i Kanton Thurgau med megen Larmen forkastet et Forslag til at Katholikerne der skulde nyde samme Ret, som de til at sende deres Børn uden Betaling i Skolen. Da Hadet imellem Protestanter og Katholiker opblusser paa nye, og heftige Angreb giøres af hine paa den katholske Religion, saa er der opstaaet en Forening i de østerrigske Stater, for at tage den katholske Religion i Forsvar. - Kongen af Preussen har seet sig nødsaget til at afsætte en Professor Guerike i Halle, som ikke allene bekiender sig til overdrevne pietistiske Grundsætninger. men ogsaa har frakiendet mange agtværdige Geistlige, selv sin egen Fader, General-Superintenden, Guerike, Ret til at døbe Børn formedelst deres foregivne Vantroe, har tilskyndet en Haandværksmand at døbe sit eget Barn, og har selv paataget sig at døbe Børn uden at være ordineret. – De kraftfulde Midler, som Kongen har betient sig af, for at undertrykke Sværmerierne i Schlesien, trænge igiennem: en fanatisk Præst, som modsatte sig de Kongelige Anordninger, er bleven arresteret. Mange fornuftige Folk, som ikke torde yttre sig formedelst Sværmernes Jntolerance, have nu offentligt erklæret sig mod dem, og mange af disse selv have fortrudt deres Forhold og bekiendet, at de ere blevne forførte. – J Constani det Badiske er opstaaet en Mirakelmand ved Navn Eigler; dagligen strømme Krøblinger og andre Patienter til ham for at blive kurerede, og det ikke allene for Omegnen, men ogsaa fra det Voralbergiske, og selv fra Tyrol. Eigler og hans Medhielpere fordoble deres Bestræbelser, udbrede Rygter om deres Underværker, fylde deres Pung og lee af, at man søger at bekiendtgiøre deres Løgn og Bedragerier, fordi de ved den store Dumhed og Uvidenhed som finder Sted hos en stor Deel af Folket, kunne længe drive deres fordeelagtige Haandtering. Eigler træder nu aabenlyst frem som en Diævle=Besværger, og anklager Fanden for at være Ophavsmand til alle Sygdomme. Det er beklageligt, at mange Geistlige have compromitteret sig ved at besøge Eigler, og anbefale hans Underværker.