Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-09-20
En Deputation fra Namur har maattet forlade Haag, uden at faae Audients hos Hs. Majestæt, og maatte ved sin Hjemkomst paa Raadhuset afgive Beretning om det Forefaldne. Ved at høre den forhaanende Behandling, som en af de Deputerede, Hr. v. Stassart, havde maattet lide i Rotterdam, udstødte Tilhørerne af Uvillie et Skrig, som snart meddeelte sig den udenfor staaende Mængde, og fra nu af viste der sig en saadan Tumult blandt Folket, at der endog tilsidst blev trukket Kanoner imod dem. J de nordlige Provindser er Stemningen ganske den modsatte. Ogsaa de meest anseete Jndvaanere i Antwerpen have indgivet en Erklæring til Kongen imod, Hollands og Belgiens Adskillelse." Antwerperne frygte nemlig for, at Handelen, blandt andet ved Udelukkelsen fra de hollandske Kolonier, vilde lide alt for meget. Adskillelsen vilde ogsaa give Anledning til mange indviklede Spørgsmaal med Hensyn til de enkelte Staters Rettigheder, Bestyrelses og Finantsystemmet. Belgien vilde komme til at mangle Afsætning for sit Korn, Brændeviin og Steenkul. J Ghent har Man samme Anskuelser som i Antwerpen Studenterne i Leiden have tilbudt Fædrelandet og Kongen deres Tjeneste, naar og hvor det gjøres fornødent. En riig Kjøbmand i Rotterdam, Hr. v. Hoboken, har allene tilbudt Kongen et Laan af een Million Gylden foruden 2 af sine Ostindiefarere, og adskillige andre Kjøbmænd have sammenskudt 4 Millioner til samme Brug. De liberale Blade, og blandt dem fornemmeligen Koureren, fremstille Urolighederne blot som en Kamp mod Hollænderne og Hr. v. Maanen, og skildre Belgierner, Tilstand paa det frygteligste, hvis de skulde ligge under i denne Kamp. Fremad, altsaa, raaber den, hvad vi ville, det maae vi ville fast og fuldstændigt." Grev Felix af Merode bekjendtgiør, at han ikke har sagt til Prindsen af Oranien, at han skulde betænke, at det var Polignacs Egensindighed, som skilte Carl X ved hans Trone, men da Prindsen yttrede, at Kongen jo efter Grundloven havde Ret til at vælge sine Ministre efter Godtbefindende, saa havde han svaret: at Carl X maatte dyrt bøde for sin Haardnakkenhed i at lade Fyrst Polignac vedblive at have Forsædet i Konseilet. Fra Lüttich ere hidtil de heftigste Partieblade udgaaede, hvilke snart have truet med Forsvarsanstalter, Forskandsninger, Miner o. s. v. og snart ikke utvetydigt yttret Ønske om Gjenforening med Frankerig; men senere har Tonen i disse Blade mærkelig gen formildet sig; de formane endog til Rolighed og Sindighed. Paa den anden Side udtømme adskillige af de hollandske Blade sig i Skjeldsord mod Belgierne, og undre sig over, at Man ikke allerede har ladet de Strafskyldige Hoveder falde. Napoleon - hedder det - viste, at har forstod at bringe Brusselerne til at tie. Staats=Kouranten tilkjendegiver ogsaa i en, som det synes, officiel Artikel, at Regjeringen vil gaae frem med mere Kraft. Da Kongen - siger den - med Uvillie seer Opstanden at vedvare, saa holder han sig forpligtet til at forhindre dens videre Udbredelse til saadanne Steder, hvor Roe og Orden, endnu herske, og til denne Ende ere befalinger afgaaede til de nederlandske Fæstninger, til alle kommanderende Officerer og til Politieøvrighederne, ikke at forsømme noget Middel til Rolighedens Oprettelse; men, om det gjøres fornødent, at sætte Magt mod Magt. Leiren ved Vilvorden er vel ved Prinds Frederiks Afgang derfra bleven hævet; men i Antwerpen ere 18,000 Mk. samlede, over hvilke General Chasse vil erholde Overbefalingen. Saavel fra Frankerig som Engelland har Hs. Majestæt modtaget Forsikring om, at disse Magter paa ingen Maade ville understøtte eller opmuntre Jnsurgenterne. Hr. v. Maanen som Kongen har meddeelt Afsked paa den meest smigrende Maade, har erholdt 10,000 Gylden i Pension.