Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-04-27
Skotlænderen Joh. Jacob Alexander Martby har opfundet et aparte Slags Jern Broer og erholdt derfor et Patent i August 1817. De ere til Nytte, ved Floder og andre Vande, og ere saaledes indrettede, at man kan trække dem i Høiden, og lade dem synke ned i Vandet, hvorved Skibene kunne seile over dem, uden at hindre Skibsfarten derved. Enderne af Broen ere saaledes gjorte at de ere skikkede til at synkes ned i Vandet, og derved aabne en Giennemfart for Skibene. De ere forbundne med et svømmende Skib, og kunne nedlades eller trækkes i Veiret. Thomas Eilpin og Compagnie i Delavare i Nordamerica, har opfundet en Forbedring i Fabricationen af Papiir, hvorved et Ark erholder større Brede, end man tilforn har seet, og en Længde, som man kan bestemme efter Ønske, da Maskinen arbeider uafbrudt frem i Længden, baade ved fiine og grove Materialier. Papirets Styrke beroer ligeledes paa Fabricantens Godtbefindende. Det færdige Papiir vikles af Maskinen paa Ruller, som ligesom de efterhaanden blive opfyldte, blive af tagne, for ikke at hindre Maskinens videre Virksomhed. Papiret er fuldkomment smukt og glat, og ligesaa godt som ethvert andet Slags Papiir, som bliver tilberedet paa den sædvanlige Maade. De Møller og Maskiner, som bruges til denne Opfindelse, udrette daglig meere end andre sædvanlige Møller, og behøve en Vandkraft af omtrent 1215 Par Møllestene af den sædvanlige Slags. Doctor Chadni har meddeelt i Gilberts Annalen der Physik 1819, 1 St., S. 104, den i den Kongelige Baierske Videnskabers Academies Skrifter, for Aaret 1811, beskrevne Opdagelse af Geheimeraad v. Sömmering: at det Vandagtige, mere bortdunster af en flydende Materie, som bestaaer af Vand og Spiritus Vini, naar man kommer den i Huder af Dyr, men at derimod det Spirituse, stærkere dunster bort, naar den bliver gjemt i Sække af Plantestoffer, hvilken Opdagelse kan være af stor Nytte for at forædle Viin. Til at giøre dette, udfordres ikke videre, end at man lader den Viin, som man vil forædle, staae saa længe som man vil i et Sukkerglas eller andet saadant Kar, som oventil er godt tilbundet med en Oxe blære eller en anden Blære, og vel forvaret, og paa et Sted hvor det ikke fryser. Af den spiritusse Substanz gaaer derved næsten intet forloren, men vel af de vandagtige Deele, og den ringe Uleilighed, og Tabet af Qvantiteten staaer i et meget ubetydeligt Forhold til den Grad af Forædling, som tilveiebringes derved. Men denne Forædling bestaaer ikke blot i en Concentration, men fornemmelig deri, at endeel af Viinstenen og de jordagtige Deele, som vare opløste i Vandet, men ikke i de spiritusse Bestanddeele, sætte sig i Begyndelsen paa Siderne og paa Overfladen, og af Karret, og falde endelig til Bunds. Ved at lade endeel af Vinen fryse, opnaaer man ikke dette Formaal saa godt, fordi endeel af Vinen bliver da decomponeret ved Jndfrysningen, og Jisen tillige indeholder endnu altid en betydelig Deel af viinagtige Substanzer. Om Nytten af den her omtalte Forædlingsmaade, har jeg havt Leilighed til, siger Hr. Chladni, at overbevise mig ved egen Erfaring hos Hr. Geheimeraad v. Sommering, især ved en Cyperviin, af hvilken en Siettedeel og ved en Montrachet, af hvilken en Femtedeel paa denne Maade var bortdunstet. Forskiellen paa den Viin, som var forædlet og den uforædlede, som dog imidlertid var ret god, var gand skee paafaldende.. En Markenbrunner fra 1811, af hvilken fra 1ste December til 1ste Juledag kun omtrent 1/2 Deel var bortdunstet, havde tiltaget meget i Kraft, og havde i Særdeleshed erholdt mere Fernis, (det vil sige at den havde noget substantielt eller i en vis Henseende noget fedt, naar man holdt den paa Tungen). J nogle Egne af Schwaben har man som Hr. v. Sommering sagde mig allerede benyttet denne Forædling; man kalder Omgangsmaaden der, at blære Vinen.