Ribe Stifts Adresseaviser, 1839-09-06
Spanien. Man er nu i Almindelighed overbeviist om, at der alvorligen arbeides paa en Overeenskomst mellem Espartero og Maroto. Jmidlertid skrider Espartero rask fremad, uden, som det synes, at møde nogen synderlig Modstand. Han har saaledes d. 22de Aug. bemægtiget sig Linien fra Vittoria til Durango, hvor han har sat sig fast, og General Castaneda har bemægtiget sig Linien fra Sadupa til Azaraldo, saaledes at han kan sætte sig i Forbindelse med Espartero. Man mener, at Espartero først vil finde alvorlig Modstand i Guipuscon, ved Salinas, Mondragon, Bergara og Aspeitio. Carlisterne synes at have forladt Biscaia, og Don Carlos og Maroto have taget Stilling med 25 Batailloner og 13 Eskadroner, fra Campozor til Elgueta, som gjennemskærer Linien, fra Bergar til Clorio. - En Afdeling af Cabreras Tropper skal, forfulgt af O'Donnels Tropper, have kastet sig ind i Provindsen Guadalajara. - Med Hensyn til Rygtet om en Overeenskomst mellem Esparters og Maroto hedder det i det franske Blad "Commerce af 29. Aug: "Maroto, hvis Energi har noget Vildt hos sig, men som ikke er uden Skarpsindighed, indseet, at han ikke kan holde sig. Absolutisterne ere uden Kraft, og Jndvaanerne ere trættede ved Krigen og knuree. Derfor besluttede han at trække sig tilbage med Ære. Han underhandlede med Frankerig, England, Espartero og med Regjeringen i Madrid. Han fordrer for Provindserne Opretholdelse af Privilegierne (fueros), for Officererne Stadfæstelse i deres Grader, for Den Carlos Sikkrelse af hans Godser, en Pension og Frihed til at trække sig tilbage til Udlandet. Underhandlingerne ere saavidt fremmede, at et Rygte i Madrid endogsaa betegner dem som afsluttede. Tyrkiet og Ægypten. Hr. Anselme var kun Overbringer af Depescher til de fremmede Konsuler i Alexandrien, hvori de bleve overdragne at erklære Mehrmed Ali, at Porten havde antaget de fremmede Magters Mægling. De fremmede Konsuler begave sig strax til Mebemed for at opfylde dette Hverv; han beklagede, at Porten ikke havde antaget hans Forslag og erklærede paa ny, at han ikke kunde afstaae fra samme, og tilføjede, at han vilde oppebie de forslag, som Stormagterne troede at maatte gjøre ham. Om den tyrkiske Flaade er i denne Konferents ikke talt et Ord og de fremmede Gesandters Meddelelse til deres Konsuler omtale den eibeller; dog have Konsulerne tidligere forsøgt at faa den Udleveret. Mehemed skal fremdeles have yttret, at han satte sin Tillid til de fremmede Magters billighed, og at han haabede de ville billige de Forslag, han allerede havde gjort Porten; da vilde han tilbagegive Flaaden. Den almindelige Mening er, at Mehemed ikke vil give efter, og man vil have hørt ham sige: "Jeg frygter Jngen; alle Muselmænd ville være paa mit Parti." - Førend Hr. Anselme afreiste til Alexandrien havde Kosrew Pascha sendt Mehrmed en Skrivelse, hvori han mælder denne, at Porten ikke mere kan underhandle selvstændig med ham, da den er stillet under de fem Magters Beskyttelse. J Mehemeds Svar herpaa beskylder han Kosrew for Karakteerløshed, foreholder ham, hvorledes han tidligere selv har opfordret ham (Mehmed) til en fredelig Overeenskomst med Porten uden de fremmede Magters Jndblanding, hvorledes Kosrew og Divanet havde anseet hans Fordringer for billige og allerede havde indvilliget samme, da man paa eengang forandrede Anskuelser. Til Slutning opfordrer han Kosrew til at overlade sin Post til en Værdigere, da han ufeilbarligen vil bringe det tyrkiske Rige til Afgrundens Rand; han maatte træde tilbage for sit eget Bedste, dersom Fædreneland og Religion ere ham ligegyldige. Denne Skrivelse synes at have gjort stærkt Jndtryk paa Kosrew Pascha, da han strax efter Modtagelsen, lod et Divan sammenkalde, hvortil de fremmede Gesandter ogsaa bleve indbudne, og forelagde Forsamlingen Mehemeds Brev med den Erklæring, at han var beredt til at træde tilbage og forlade Konstantinopel, dersom hans Nærværelse maatte være farlig for Fædrenelandets Vel. Divanet og Gesandterne erklærede, at man ikke kunde tage Notits af Mehmeds Anmodning, da en saadan Eftergivenhed vilde være en Fornedrelse for Porten. - Endnu d. 9de var den engelsk franske Flaade ikke afseilet fra Tenedos til Alexandrien; man meente, at denne Tøven var en Følge af, at den ved Sebastopol lurende russiske Eskadre havde foretaget en Bevægelse; andre meente, at Flaaden først vilde oppebie Hr. Anselmes Tilbagekomst fra Alexandrien. D. 9. Aug. om Middagen udbrød i det af Armenierne beboede Kvarteer af Pera en Jldebrand, der rasede frygteligt blandt de af Solheden tørrede Træhuse. J mindre end 15 Timer skulle mellem 2 3000 Huse være blevne Rov for Luerne og mellem 20 a 30,000 Mennesker blevne huusvilde. Vindens Retning var Skyld i, at den af Frankerne beboede Deel af Pera, der brændte for 8 Aar siden, ikke blev angreben.