Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1784-08-28
J Jndgangen til Talen selv giør den Høiærværdige Forf. videre rede for følgende Skolen, angaaende: At det er Hr. Parelius, som har lagt Planen til denne Stiftelse: at sal. Kammerraad Helmer Meincke havde skienket 10000 Rdlr. til almeennyttigt Brug, som hans Børn kunde bestemme, og disse have anvendt en betydelig Sum deraf til denne Skole. Af Th. Angels Legater var oplagt en anseelig Capital, hvoraf endeel, med Kongel. Tilladelse, ligeledes blev anvendt til dette Jnstitut. Andre Patrioter ophialp det og med anseelige Gaver, hvoriblandt Hr. Forf. opregner Cancellieraad Must, Frue Cancellieraadinde Wiide, Consul Knudzon og sal. Raphael Thune. Derpaa taler Forf. om offentlige Skolers Nødvendighed og Nytte, saavel i Almindelighed, som i Særdeleshed det Slags, der ere bestemte til deres Underviisning, der ikke opdrages til Lærde, men som dog bør vide meer end hvad enhver Bonde og Haandværksmands Søn lærer; hvilket Slags Skoler man i de nyere Tider har kaldet Real Skoler. Forf. yder videre enhver, som har bidraget til dette nyttige Jnstituts Tilværelse, den tilbørlige Tak. Talens Theema er: Kundskabs almindelige Nytte i det borgerlige Liv, udbredet ved RealSkoler, som den korteste Gienvei til dens Bekiendtgiørelse. Meget smukt tales om Kundskabs Nytte for enhver Stand i det borgerlige Liv. At Real-Skoler er en Gienvei for Kundskabs Udbredelse, beviser Forf. deels af Videnskaberne, der læres i dem, deels af Læremaaden. Han igiennemgaaer de Videnskaber, der i slige Skoler bør læres, og viser, at det kun er det sande Almeennyttige, de Unge bør anføres til klare, rigtige og bestemte Begreber om. Hvad Forf. anfører om Læremaaden ved en mild Omgangsmaade, ved at giøre Kundskaben sanselig og interesant for den flygtige Ungdom og sv. haabe, i det mindste ønske vi, ikke er et exclusiv Fortrin for Real Skoler. Den hele Tale giør sin Forf. megen Ære, røber megen Kundskab og Smag, og vidner om Jver og Varme for dette herlige Jnstitut. Vi afskreve gjerne et Stykke, dersom vi vidste, hvilket vi skulde give Fortrinnet, og vi ikke alt havde været vidtløftigere, end vi ved Leilighedstaler pleie at være; men det er ikke heller enhver Leilighedstale, der er af den Vigtighed, som denne. Dog maa vi erindre, fordi det just nu faldt os i Øinene, at naar Hr. Forf. tiltaler de Unge saaledes: Skiønner paa den Lykke, at de Tider ere forsvundne, da Orbilier opfødde Slaver, da Sæderne vare raae og Ørene følesløse for den stille Overtalelses søde Toner; saa kiende de Unge intet til plagosus Orbilius, saa nøie de end maaskee kiendte hans Lige. Endnu følger hermed: Tale, holden da Underviisningerne i den borgerlige Skole i Tronhiem begyndtes den 30te Jan, 1783, af O. F. Paasche, Sprogmester ved bemeldte Skole, som forraader en duelig Lærer af sund Smag og gode Grundsætninger. Det er os en sand Glæde at have erfaret, at Skolen i afvigte Aar har haft ønskelig Fremgang. Videnskabernes Ypperlighed for Mennesket, sorestillet i en Tale, som paa Hans Kongelige Høiheds Kronprinds Frederichs Fødselsdag den 28de Januarii 1784 i Tronhiems Borgerlige Skole, til Erindring af Skolens Stiftelse er bleven holdet af Diderich Christian Fester, Skolens Mathematiker, samt Navigations Examinator og Medlem i det Kongel. Norske Videnskabers Selskab. Kiøbenhavn, trykt hos Johan Frederich, Schulz 1784. 20 S. i 4to.