Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-04-30
Fra dHrr. Skuespildirecteurer Müller & Orla mundt læses i Haderslevbladet "Lyna" følgende Annonce til Hr. P. C. Koch, Redact. af Dannevirke: "Som Deres Velædelhed bekjendt have vi gjentagne Gange anmodet Dem om, i Deres Avis ikke at lade Bedommelser af de forestillinger, vi her i Byen med vort Selskab opføre, komme i mindste Berøring med Sprog striden og de dermed forbundne politiske Forhold. Da De imidlertid desuagtet i Deres Blads N 85 har henkastet Sarcasmer, der letteligen kunne være til Skade for os, idet det skuespilbesøgende Publicum deri betragtes fra politiske Standpuncter, see vi os nødsagede til skrivtlig at anmode Dem om, at Udøvelsen af vor Kunst maa blive udenfor Deres politiske Anskuelser, og at De selvfølgelig fritager Publicum ligesom os for enhver slig bemærkning. Vi troe tillige, at burde gjøre Dem opmærksom paa, at De har gjort Dem skyldig i en stor Jnconseqvents, i det De erklærer, at hylde den Overeenskomst, at politiske Spørgsmaal bør udelukkes fra Dyrkelsen af den uskyldige Kunst, en Overbeviisning, som De selv erklærer, at Publicum som hensigtsmæssig stiltiende har truffet, og dog alligevel tillader Dem at critisere og rangere det efter de Pladse, der indtages i Theatret. Vi troe endydermere, at kunne erklære, at Deres Angivelse i saa Henseende er urigtig; thi vi have tvertimod seet bekjendte Mænd af forskjellige politiske Anskuelser sidde i hinandens Nærhed, endskjøndt der langt derfra har været ledige Pladse (thi Theatret har kun en Aften, nemlig til Hr. Printzlaus Benefice, været hvad man kalder fuldt, og vi kunne derfor ikke troe Andet, end at De blot er bleven bange for Deres eget Gjenfærd. Hvad Bedømmelsen af Forestillingernes Udførelse angaaer, da staaer det Dem naturligviis frit for, at recensere disse, kun tillade vi os ogsaa i den Retning at gjøre Dem opmærksom paa, at vi, skjøndt Deres Recensioner almindeligviis kun indeholde Roes, dog gjerne ogsaa ønskede os fritagne for denne. Naar altsaa blot Publicum forskaanes for Deres bemærkninger, vi for Deres Recensioner, da ere vi fuldkommen overbeviste om, at den gjensidige Tilfredshed mellem Publicum og os, ligesom hidtil, ogsaa for Fremtiden vil finde Sted." Herpaa har Dannevirkes Redacteur, Hr. P. C. Koch, svaret: En latterlig Skræk er siden i Onsdags paakommen dHrr. Skuespild. Müller & Orlamundt, foranlediget ved en uskyldig Theaterbemærkning i Dannevirke for hiin Dag. Men de have dog atter opmandet dem og tilstillet os en Udfordring, ikke paa Bly eller Staal, men paa Trykkesværte. Denne Vaabenart er vort Liv og vor Lyst, og vi have derfor optaget Handsken, rede til at fægte for vor publicistiske Frihed og Ære. For nu at tale tydeligere, fik vi igaar en vigtig Skrivelse fra bemeldte Skuespildirection, hvori den udtaler sit allerhøieste Mishag, over, at Dannevirke har gjort opmærksom paa den Classification, der hersker hos Theatrets Publikum, ret som om det haderslevske Publikum var sky som en Flok Fugle, der tager Flugten ved ethvert uskyldigt Smeld. Nei, høistærede Direction, fat bedre Tanker om det her herskende Mod, Endvidere besvære Brevskriverne sig over, at paa samme Tid, vi erklære os for den Anskuelse, at Politiken bør holdes udelukket fra Kunstens Dyrkelse, sammenmænge vi dog begge Deele. Ja, naar det er Politik at sige: Hine til Høire ere af den fornemme Klasse, men disse til Venstre ere ud af Folket, saa har Directionen Ret, men saa indbefatter den ogsaa mere under sit politiske Begreb, end vi ere istand til at fatte. Dernæst opfordre dHrr. Müller & Orlamundt os til at forskaane deres og Selskabets Forestillinger for vore Recensioner, athi - hedder det - uagtet disse almindelig kun indeholde Roes, ansee de og Selskabets samtlige (?) Medlemmer os dog for ikke at have den Competence, der udfordres til at være Kunstdommer". Denne bemærkning er noget uskjonsom, thi hvad vi have sagt om Selskabet, er skeet i en god Mening og fortjener ingen Bebreidelser, fordi det ialmindelighed har været Roes. Hvorledes vilde vel Directionen have teet sig, naar vi havde søgt at fremdrage Selskabets Skyggesidder, som det deeler med Alt i Verden. Vi protestere imidlertid imod Directionens Anmasselser mod vor publicistiske Frihed og gode Ret. Hiin bemærkning indeholder endvidere en Drøihed, som vi kun kan undskylde derved, at den kan være nedskreven i Overilelse, hvilket er menneskeligt. Hiin bemærkning vidner endelig om en uhyre Arrogance, der indbilder sig, at Selskabet i sin Kunstglorie svæver i en saa uendelig Høide, at Dannevirkes arme Redacteur, ved at skue op til det, alene er istand til at svimle."