Corsaren, 1843-05-26
De Conservatives Maigilde. Det vil ikke undre Nogen at erfare, at Maigildet iaar er blevet afholdt af de Conservative (undtagen maaskee de Conservative selv). Trods den dybe Hemmelighedsfuldhed, hvormed Sagen saaledes blev dreven, har "Corsaren" dog faaet Nys derom, og vi see os istand til at meddele en fuldstændig Beretning om Festen. En forberedende Forsamling var afholdt i Søndags, hvor det udtaltes som de fleste Tilstedeværendes Overbeviisning, at Stænderinstitutionen nu var kom men til et saadant Punct, at man med Fornøielse kunde hoitideligholde dens Stiftelsesdag. Man skred derpaa til at vælge Præsidenter for Festen, hvilke Valg dog ikke, som hos de Liberale, skete iflæng, men saaledes, at hver Præsident skulde repræsentere en Stand, og paa denne Maade valgtes Hr. H. v. L. (for Adelen), Mag. Lindberg (for den geistlige Stand) og Maler Court (for Borger- og Haandværkstanden). En Repræsentant for den "uvidende Bondestand" var det i denne Forsamling ikke godt at udpege, indtil Grev Schulin havde den Godhed, i sin Egenskab som Amtmand at paatage sig at repræsentere den. Schleswig-Holsteinerne repræsenteredes særskildt af 4 Processer som Æresmedlemmer. Efter dette Valg paatog "Figaro" sig i Forbindelse med "Dagen" at arrangere et Beviis for, at hele Nationen kunde ansees samlet ved Festen; men han vil formodenlig blive dette Beviis skyldig. Festdagen bestemtes derefter, istedetfor til den 28de, til igaar, den 25de Mai, fordi man dog vilde have Noget forud for de Liberale. - Skydebanen valgtes til Skueplads for Festen. Angaaende Maaltidet, der begyndte Festen, og Retterne, er det ikke nødvendigt at levere nogen lang Beskrivelse. Det følger af sig selv, at forloren Skildpadde ikke manglede; mange Kalvehoveder gik med til denne Fest. Idet vi strax referere Skaalerne, maae vi blot i Forveien bemærke, at Talerne ikke vare originale. For Nemhedens Skyld havde Enhver forsyner sig med en Tale fra de ældste Maigilder, navnlig fra 1838, og gjengav dem kun med liden Forandring. Vi stulle ved hver angive Kilden. For Hs. M. Kongen, af H. v. L. *) Det er ikke blot Ceremoniellet - det er Hjertets Følelse, som lægger os den første Skaal paa Læben. *) Begyndelsen efter Prof. David paa Slydebanen, 1838, kun med nogle smaae Omsætninger. Thi hvorledes skulde Mænd, af Fødsel og Tænkemaade Danske saavelsom Tydske (stærkt bifald), kunne samles for festligen at ihukomme Stiftelsen af en Jndretning, der har taget saa meget Hensyn til begge Nationaliteter, uden først taknemligen at mindes den Allerhøieste Person, om hvem det i Hans landsfaderlige Upartiskhed ikke kan siges, om Han begunstiger den ene eller den anden. Det er denne høiere Eenhed, der hæver sig over al den usle Uenighed, over al den tilsyneladende Adskillelse, som vi ikke noksom kunne beundre; det vil i Tidens Løb ikke blive anseet som det mindst Mærkværdige ved Christian d. Ottendes velsignelsesrige Regering. Derfor fremstaaer jeg, jeg H. v. L., Repasentant for det slesvigholsteenske Ridderskab saavelsom for de danske Lehnsherrer og Amtmænd, jeg fremstaaer og udraaber med min fulde Kraft: Christian d. Ottende leve! (Allerhøieste Grad af Bifald.) For Kronprindsen, ved Grev Schulin *). Det sømmer sig, naar vi ere samlede til denne nationale Høitid, at ihukomme den ophøiede Fyrste, som staaer Thronen nærmest. Naar Tanken forer os til denne Fyrste, da rækker Erindringen Haanden til Haabet. Derfor en Skaal for Kronprindsen, for Erindringen om ham og Haabet om ham! (Høieste Grad af Bifald.) "For de to danske og de to tydske Stænder-Forsamlinger", ved Ørsted, hvorefter fulgte fire omhyggelig adskildte Hurraer. "For Associationsretten, al fornuftig Friheds Moder", ved Adelsklubbens Stifter, hvilken Skaal indlededes med følgende Ord **)."Det er Foreningsaanden, hvoraf dette vort Selskab selv er en saa smuk Frugt, og jeg veed derfor ikke nogen mere passende Skaal, jeg her kunde udbringe, end for den rette og værdige Brug af Assoriations-Retten. For en Forening af de bedste Kræfter i Nationen til Kongens og Folkets Ære. (Stor Jubel.) "For de skete Fremskridts Størrelses", ved Profesfor Sibbern, hvorefter af Forsamlingen vedtoges en Tak-Adresse til Statsminister v. Stemann. "For klog Sparsommelighed, der ikke altid bestaaer blot i at spare", af Court. "For Ophjælpelsen af indenlandsk Kunst og Jndustrik", ved Samme. For Enighed i det Væsenlige, ved Politiet. For Finanserne, ved "Dagen". Hertil knyttede *) Ordret efter Postsecretair Bojesens Slaal, 1838, for den daværende Kronprinds. **) Ussings Tale i 1838. "Berlingske" følgende Tale *): "Jeg kan ikke hjælpe Dem, mine Herrer: De maae endnu engang høre mit Ramaskrig: For Offenlighed og Orden i Rigets Finanser. Vel ere vi ikke avancerede meget vidt, Adstilligt staaer endnu tilbage; men vi ere dog rykkede godt fremad. Hidtil havde vi kun Regnskaber over de forløbne Aars Jndtægter og Udgifter, nu have vi alt et Budget forud for det kommende Aar.... det vil da sige: bagefter, men kommet er det ..... Mine Herrer!, Tør jeg saa bede Dem tømme en Skaal for Offenlighed og Orden i Rigets Finanser!" For de uforudselige Udgifter, ved "Aftenbladet". For Trykkefriheden, af Fattigvæsenets Hovedkasse. For Talefriheden, af Arrestforvater Buurskov. "Gid ret Mange ville benytte sig af Talefriheden!" saaledes sluttede Taleren. For Religionsfrihed, ved Underfogdens Folk. For Marinen, af de norske Skibsværfteiere. For de aandelige Jnteresser, ved en GardeOfficier. For Dampskibsfartens Fremme, ved Capitain Estildsen. For Foreningsaanden, ved en Actionair i Maskin-Hørspinderiet. For Næverettens Ophør, ved Birkedommer Normann. For den vestindiske Overret, af General-Gouverneur v. Scholten. For Generalgouverneur v. Scholten, af en Mand, der ikke boer i Vestindien. For Monopolers Ophævelse, ved Adressecontoiret. O. s. v. Da Festen var forbi, udbragte en af de oprartende Tjenere en Skaal for Folket hvilken enthousiastisk blev istemt af de øvrige - Opvartere. Efter at denne Forsamling var hævet ved den naturlige Følge af de udbragte Skaalers Mangfoldighed, og Salen, i Modsætning til Selskabet, var bleven tom, hændte sig midt i Nattens Dunkelhed det Forunderlige, at Væggene begyndte at tale, at gjentage Taler, som tidligere havde lydt for dem. Det vil vist interessere vore Læsere at erfare disse Gjentagelser - der desuden ere et stærkt Beviis for, at Væggene have Øren, naar Folkets Mænd ere forsamlede- og vi skulle derfor strax gjøre Begyndelsen med at meddele en. At den er rigtig refereret af Væggene, have vi senere overbeviist os om ved at see efter i Bladene fra den Tid, navnlig "Kjøbenhavnsposten" af 30te Mai 1838, Side 591, hvor den findes ordret. Den lød: *) Ligeledes efter ussing i 1888. "For Frimodighed, af Professor David. Mine Herrer! Naar det hedder: "Du skal tænke, førend Du taler", saa ere vist Alle enige, og vi blive ikke let uenige. Men naar det hedder: "Du skal betænke, førend Du taler", saa frygter jeg, eller rettere sagt, jeg haaber, at det snart er forbi med Enigheden; thi der gives de, som mene, at førend man taler, skal man betænke alle de nære og fjerne Følger fon Ens Rolighed og Magelighed, gode Udkomme og Avancement (stærkt Bifald), som det kan have, naar man taler, og med dem er og kan jeg ikke blive enig, og jeg haaber, at det Samme er Tilfældet med Dem, mine Herrer (Ja! jal)! Førend i disse Godtfolk have betænkt alt dette, tale de ikke, og derfor tale de saa sjeldent, eller næsten aldrig; thi der er Anledning nok til at gjøre sig Betænkeligheder, og hvad der ikke er, det staber man sig (Ja, jal). Hvad Peer eller Poul vil synes derom, hvorledes det vil blive optaget, om de ikke derved ville paadrage sig Ens eller Andens Ugunst, det er de Betænkeligheder, som slaaer en Laas for deres Mund, og lægger en Bøile om deres Fod." Dette til Begyndelse; vi skulle gjengive Mere af hvad vi saaledes lyttede til.