Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Fra Corfu gik de Reisende til Ægypten, og derfra til Jaffa, det sædvanlige Landingsted i Palæsting. Klosteret der, det sædvanlige Herberg for christne Pilegrime og Reisende, var for den neppe standsede Pests Skyld belagt med Qvarantaine; de forføjedde sig derfor til den engelske Viceconsul Damiano. Hvor slet de end boede hos ham, havde dog denne Bye noget Behageligt for dem, der uagtet sine forfaldne Fæstningsværker ikke er ubetydelig, og ved sin høie Beliggenhed, sin Udsigt til Havet, og de frugtbare, paa Dadler, Limoner, Citroner, Oranger, Vandmeloner og Kjøkkenvexter rige Hauger, som omgive den, maa tildrage sig de Fremmedes Opmærksomhed. Den daværende Bey af Jaffa stod i et slet Rygte, for sin Grusomhed og Gierrighed; og i Almindelighed troe Tyrkerne her sig det tilladt, at beskjæmme og udsuge Europæerne paa al muelig Maade. Klosterets Superier viste sig meget tjenstvillig i at befordre de Reisendes Vandring til Jerusalem, gav dem for en deponeret Pengesum Creditbreve til Rama (Ramla) og Jerusalem, forskaffede dem Heste og en arabisk Veiviser. De gra tiltraadte nu Reisen midt i August 1814, uden alle Vaaben, og i uforandret europæisk Dragt thi denne er mere agtet af Tyrkerne og Araberne end den orientalske Forklædning, der let kjendes, og kun frister dem mere til Angreb. Veiviseren, betalte allevegne de sædvanlige Reiseafgivter for Selskabet, og søgte at beskytte dem mod ethvert Angreb af sine Troesbrødre, Beduinaraberne, som kom dem imøde. Jkke langt fra Jaffa, henimod Rama, viste han dem denne Tieneste mod en mødende Hob, hvis Trudsler han afbødede, ved at sige, at de Reisende vare Milordis, som gik til Jerusalem, hvorpaa da blev svaret med Foragt, at man endnu aldrig havde seet Dyr i saadanne Klæder. Omegnen af Rama fandt de Reisende frugtbar, gjennemskaaren med Hække, og prydet med skjønne Dadel- og Palme alleer, det spanske Kloster paa høire Side af Byen, hvor de fik Herberg, smukt og venligt indbydende: Klosterhaugen skjøn og vel forsynet med Frugter og Kjøkkenværter, og fra dens Terrasse beundrede ogsaa de det pragtfulde, frugtberyngede Dadeltræ, hvilket Chateaubriand priser saa enthusiastisk. Denne sidste Omstændighed beviser dog, at hiin franske Reisende, som vistnok har seet Meget i Palastina mere med Jndbildningskraftens end med upartiske legemlige Øine, ikke altid har Uret, og at han ikke, som en græsk Læge i Padua siger om ham, har gjort Reisen til Jerusalem blot paa sit Værelse. J Klosteret i Rama selv fandtes nu kun to spanske Munke, og denne fordum saa anseelige Bye, hvis Afstand fra Jaffa her angives for 10, og fra Jerusalem for 20 til 30 engelske Mile, viste sig som en ussel Flække, der er nær ved aldeles at forfalde. (Fortsættes.) Parga blev, som bekjendt, ved den mellem Engelland og Porten d. 18 Marts 1817 sluttede Tractat i Janina, den da endnu almindelig frygtede og Grækerne forhadte Aly Paschas Hovedstad. Det havde forhen udgjort en Deel af de venezianske Besiddelser, og siden hørt til de syv Øers Republik. Blandt de mange Skrifter, som i den Anledning udkom, og hvori Engellands Fremfærd af Nogle blev lastet, af Andre forsvaret, er ogsaa eet af en indfødt Parganieter, oprindeligen skrevet paa Græsk, men udgivet paa Fransk af Amanry Duval. Forfatteren søger deri ved Kiendsgierninger at bevise, at Pargas Afstaaelse til Tyrkerne hverken har været retfærdig eller nødvendig.