JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1838-08-27
Det bemærkes i Khvnsp. Nr. 199 i Anledning af Banksagen: Skjøndt Bankbestyrelsen ikke vil indrømme, at det, som Jnstitutet i Altona afgiver til Seddelgielden, ber afgaae i den Seddelgield, som de, skulle tilsvare, indrommer den dog, at Banken vilde faae 4 a 5 Millioner for meget, om de skulde betale 31 1/2 Million, og den har anført meget gode juridiske og historiske Grunde for, at Udtrykket circulerende Sedler, i 8 6 Litr. Bl ikke indbefatter de Seddelactiver, som Banken ved sin Oprettelse antoges at eie, circa 4 Mill. Generalprocureuren finder det stemmende med Retfærdighed, at i det mindste disse 4 Millioner afgaae i de 31 1/2 Million, men Generalprocureuren, antager, at Finantserne tilkomme det større Afdrag af 12 Millioner og han kan ikke indsee nogen Grund til, hvorfor de circulerende Sedler, skulde omfatte det Seddelactiv, som Banken tilkom efter Patent 4 Juli 1818, naar Udtrykket ikke skal omfatte Bankens andre Seddelactiver. Og derfor synes det, at Finantserne maatte kunne liqvidere baade de 4 Millioner og de 12 Millioner, men ligesom denne Paastand ikke er fremsat, saaledes vilde det og efter Generalprocureuren være at gaae Banken for nær, hvorimod han mener, at dette Tilbud fortjener at overveies for maaskee at tilveiebringe en Nærmelse, hvorved det kunde være tilraadeligt for begge Parter at lade det beroe. Der er for længe siden erhvervet en Canc. Resolution for Fangerne her i Arresterne, at de maae sælge de af dem forfærdigede Arbeider, fordetmeste bestaaende i Trætøfler; men herved formene vi skeer et Jndgreb i den ærlige Mands Næringsvei, der betaler Skatter og ernærer sin Familie ved dette Arbeide, og ikke paa nogen ærlig Maade kan concurrere med Tyvene, der have fri Kost og Logis, skal der ikke sættes en bestemt Taxt for deres Tøfler, gaae da snart vore Tøffelmagere med hele Familier under Fattigvæsenet, – et Spørgsmaal ønskes derfor besvaret: Gaaer Retto-Jndtægten af Tyvenes Arbeider til at bestride Arrest=Omkostningerne - eller er dette deres egen Fortjeneste? J første Tilfælde har det Hele Godt af deres Flittighed, i sidste Fald kunne de jo berige dem gandske artigt derinde.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Rettelser. Nr. 33, Side 130, 1ste Spalte, 15de Linie læs dennegang istedetfor dengang, i 42de Linie er udeladt ikkun fremstilles alle Hopper fra efter Ordene 2den Dag.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Hermed følger Tillægsblad Nr. 14. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Tillægsblad. til Jyllands ken. Nr. 1. Mandag den 27de August.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Maa trykkes. Nielsen.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Udtog af Forhandlingerne ved Provindsialstænderne for Nørrejylland. Mødet den 26de Juli.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Sagen angaaende et Andragende fra endeel Prokuratorer ved Landsoverretten i Viborg om Forbedring i deres Kaar blev foretagen til endelig Behandling og afgjort saaledes som nærmere vil blive meddeelt i dette Blad.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Sagen betræffende Udkast til en Anordning angaaende Behandlingen af en bortebleven Persons Formue blev foreløbigen discuteret. Mødet den 27de Juli. Den Kongelige Commissarius fremlagde et Udkast til en Forordning om Toldvæsenet ved Toldgrændsen mellem Nørre=Jylland og Hertugdommet Slesvig. Dette Lovudkast lydere blandt andet saaledes: I. Om Toldgrændsen og Tolddistrictet, samt de tilladte Overfartsteder. II. Om Vareførselen over Toldgrændsen, samt Varernes Legitimation og Fortoldningen ved Grændseloldstederne. III. Om Grændsebetjentene og Opsynet. IV. Straffebestemmelser. V. Om Sagernes Forfølgning. Til at tage det ovennævnte Lovidkast under Overveielse, blev det besluttet at nedsætte en af tre Medlemmer bestaaende Committee, og til at danne denne valgtes med Stemmeflerhed. Justitsraad Estrup, Kammerraad Wulff og Møller Tøstesen.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Auditeur Roulund oplæste følgende Forslag angaaende Grændserne for Politiets Myndighed til Huusinqvisition.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Det har hidtil været almindeligt antaget, at en Politiemester ikke var berettiget til at bryde nogen privat Mands Huusfred og imod Vedkommendes Protest anstille Huusvisitationer, uden i det Tilfælde, hvor det var givet, eller i det mindste bragt til en vis Formodning, at der var forøvet et Retsbrud, som hørte under criminell Forfølgning. Denne i sig selv odieuse Ret, som en Politiemester har hvorved Familielivets Hemmeligheder og den fredelige Borgers Helligdomme paa en Maade kunne blive givne til Priis for Offentlighed, har man imidlertid for den almindelige Sikkerheds Skyld maattet finde sig i, da man erkjendte, at det var nødvendigt, at en saadan Myndighed maatte tillægges den Autoritet, hvis Hverv det var at opdage Forbrydelser; men udenfor denne Grændse, indseer man ikke, at der kan tænkes nogen Grund til at tilstede Anvendelsen af et saadant nødvendigt Onde. Det er i frisk Minde, at Kjøbenhavns Politieret for nylig har tilladt sig at anvend Huusundersøgelse mod Redacteuren af Kjøbenhavnsposten, for derved at finde Conceptet til en i Kjøbenhavnsposten, indført Artikel, hvortil han nægtede at opgive sin Hjemmel. Om Artiklens Ægthed kunde der ikke være Spørgsmaal, da den bestod i Bekjendtgjørelsen af en Skrivelse fra Kjøbenhavns Toldinspection til General-Toldkammeret man maa derfor antage, at Huusinqvisitionen blev foretagen for at opdage, hvo der havde indleveret denne Artiketil Redactionen, eller med andre Ord, hvo af Toldinspectionens eller General=Toldkammerets Personale der havde begaaet en Jndiscretion.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Den kongl. Commissarius maatte henholde sig til hvad han allerede havde forklaret om, at den tilfældige Omstændighed, at Meddelelsen var kommen fra en anden Kilde end der, paa den Tid Randsagningen foregik, var Anledning til at antage, og at der ifølge deraf ikke blev funden tilstrækkelig Grund til at anlægge nogen Justitssag, Jntet kan bevise for, at der manglede behørig Grund til at foretage hiin Forretning, saalidet som det kunde være kommet i Betragtning, om denne havde været forgiæves. Naar Proponenten har yttret, at den foretagne Huusundersøgelse har oprørt Alles Folelse, saa skal Commissarius, uden videre at holde sig til det noget stærke i Udtrykket, kun bemærke, at den almindelige Dom over dette Foretagende vel for en stor Deel maa beroe paa utilstrækkelig Kundskab om Sagens Sammenhæng, og iøvrigt maa man vistnok erkjende, at de danske Borgere nyde fuld saa stor personlig Frihed som andre Staters. Den paaberaabte engelske Grundsætning har egentlig kun Hensyn til civile Sager, hvori ingen Dom kan fuldbyrdes ved at trænge ind af et Huses Dørre, hvorimod de, der ere forsynede med fornøden offentlig Autorisation, vel kunne med Magt bane sig Adgang til Husene i criminelle Tilfælde. Det er egentlig og kun ad Husets Dørre, at den offentlige Autoritet ikke kan indtrænge sig for at fuldbyrde en Dom i en civil Sag, altsaa ikke for at belægge Nogen med Gjeldsarrest, og man har et berømt Exempel paa, at Constablerne, for at fuldbyrde en Gjeldsarrest paa en Debitor, benyttede sig af den Leilighed, som et aabent Vindue frembød til at komme ind i Huset. Præsidenten tilbagekaldte i Forsamlingens Erindring, at den i 1836 havde yttret: "at Huusfreden er et saa helligt og dyrebart Klenodie for Statsborgeren, at ethvert Brud paa den betragtes med den største Uvillie, og at Forsamlingen i Henseende til de af Toldvæsenet foretagende Huusinqvisitioner maatte ansee det for Pligt at udtale som sit og Folkets Ønske, at de ved Pl. 2den April 1814 64 14 og 15 samt Pl. 5te September 1820 befalede Huusundersøgelser enten aldeles maatte bortfalde, eller dog idetmindste underkastes visse garanterende Formaliteter. Efterat Forsamlingen med saamegen Varme havde udtalt sig imod Anvendelsen af de ommeldte Huusinqvisitioner, maatte det antages, at den ikke vilde føle mindre Jnteresse for nærværende Sags Fremme, hvor der var Tale og Jnqvisitioner af et endnu delikatere Slags; thi om det end maatte indrømmes, at der var Forskiel mellem at eftersøge et bestemt Dokument og at gjennemlæse alle en Mands Papirer, saa vilde det dog neppe kunne nægtes, at en saadan Gjennemsøgen af Ens Skrivepult i Reglen var mere ubehagelig og krænkende, end Undersøgelsen af et Varelager. Skjøndt Forsamlingen kun havde kort Tid tilbage, troede han dog, at man paa Grund af Vigtigheden burde tage denne Sag under Committee=Behandling, saameget mere, som den neppe vilde blive af Vidtløftighed.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Den kongl. Commissarius kunde aldeles intet Ønske have imod, at der nedsattes en Committee til denne Sags Prøvelse. Det maatte tvertimod være Regjeringen særdeles behageligt, dersom Forsamlingen maatte finde sig istand til at vise, hvorledes den vanskelige Opgave kude løses, saaledes, at Borgeren vandt en forøget Betryggelse imod den inqvisitoriske Myndigheds Misbrug, uden at denne dog blev lammet i dens for hver Mands Sikkerhed nødvendige Virksomhed. Jmidlertid kan han heller ikke indrømme, at de Undersøgelser, som Toldvæsenet kan foranstalte efter forbudne Varer, ere mindre indgribende end saadanne Eftersøgninger af et Dokument, som i det omqvæstionerede Tilfælde have fundet Sted. Under en saadan Undersøgelse maae alle Gjemmer kunne aabnes og gjennemsøges. Præsidenten yttrede, at det ikke saa meget var en fuldstændig gjennemført Anglogie mellem de her sammenlignede Jnqvisitioner, han troede at kunne paaberaabe sig, som Forsamlingens tidligere bestemte Anskuelse om Huusfredens Hellighed og Vigtighed i Almindelighed.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Efterat endnu Oberst Brock havde understøttet Forslaget, blev det eenstemmigen med 49 Stemmer besluttet, at dette skulde tages under nærmere Overveielse af en Committee, og til at udgjøre denne, som vedtoges at skulle bestaae af tre Medlemmer, bleve derefter med Stemmefleerhed valgte: Assessor With, Proprietair Nyholm, og Cancellieraad Rummelhoff. Proprietair Nyholm oplæste et Forslag angaaende Amtsrepartitionsfondenes Bestyrelse og Offentliggjørelse af Regnskaberne for samme.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Efter at det eenstemmigen var blevet vedtaget at nedsætte en Committee til at tage Forslaget under Overveielse, og man dernæst var bleven enig om, at den skulde bestaa af tre Medlemmer, valgtes hertil med Stemmeflerhed; Prokurator Petersen, Auditeur Roulund og Justitsraad Fjølstrup.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Den af Referenten i vedkommende Committee forfattede Betænkning over Udkast til en Anordning betræffende nogle Modificationer i den nu bestaaende Lovgivning om Erhvervelse ved Hævd, blev af Forsamlingen billiget. Glæde maa det enhver Landets Undersaat, at denne saa vigtige Sag angaaende de forhadte Huusinqvisitioner, af vor jydske Stænderforsamling med 49 Stemmer eenstemmigen besluttedes, at blive taget under Overveielse af en Committee, og hvortil visseligen forendeel den Omstændighed bidrog til, at vor hæderværdige Præsident i rette Tid tilbagekaldte i Forsamlingens Erindring, hvad denne 1836 havde yttret om Huusfreden, som er Statsborgernes helligste og dyrebareste Klenodie, og hvorpaa ethvert Brud betragtes med største Uvillie. Af Stændertidendens anden Række. (Fortsat.) Nr. 9.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Sagen betræffende Udkast til en Plakat, indeholdende nærmere Bestemmelser angaaende det Sted der i visse Tilfælde skal ansees som en Trængendes Fødested. Til at tage det ovennævnte Lovudkast under Overveielse, blev nedsat en af tre Medlemmer bestaaende Committee (Brinck-Seidelin, Hald, Funder), og efterat denne havde afgivet sin Betænkning, blev Sagen discuteret i tvende Plenarmøder den 7de og 10de Juli. Nr. 10.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Sagen angaaende Etatsraad Brinck-Seidelins Forslag om, at de kongl. Lovudkast maatte for Fremtiden blive de Stænderdeputerede meddeelte for deres Sammenkaldelse. Til at tage det ovennævnte Forslag under Overveielse, blev nedsat en af tre Medlemmer bestaaende Committee(Roulund, Brink-Seidelin, Lüttichau), og, efter at denne havde afgivet sin Betænkning, hvis væsentlige Jndhold er optaget i Forsamlingens Petition, blev Sagen discuteret i tvende Plenarmøder den 13de og 16de Juli. Nr. 11.
Jyllandsposten, 1838-08-27
Sagen angaaende Ole Kirks Forslag om en Forandring, i Jnddeelingen af Jurisdictionerne. Til at tage det ovennævnte Forslag under Overveielse, blev nedsat en af tre Medlemmer bestaaende Committee(Overkrigscommissair Christensen, Justitsraad Holm og Kammerraad Christensen. Forsamlingen tillader sig allerunderdanigst at indstille: 1) At de nye ansættende Herredsfogder og Birkedommere, samt Herreds- og Birkeskrivere maatte maatte vorde paalagt at tage Bopæle paa Steder, der ere beqvemme for de vedkommende Jurisdictioners Beboere. 2) At de Herredsfogder og Birkedommere samt Herreds og Birkeskrivere, som fortiden ere ansatte og hidtil have kunne ansee sig beføiede til at blive boende i en Udkant af deres Jurisdictioner eller udenfor, samt der have kjøbt fast Eiendom, eller paa anden Maade indrettet sig saaledes, at de ikke kunne flytte uden betydeligt Tab, maatte tillades at blive boende hvor de ere. 3) At de Sogne, som ikke ved det foreslaaede Middel kunde faae tilstrækkelig nær Adgang til Retsbetjentene, maatte vorde henlagt til andre for dem mere beqvemme Jurisdictioner; og 4) At dette maatte blive anvendelig paa Jdom Sogn i Ulfborg Herred, saa at det snarest muligt maatte vorde henlagt under Ginding Herred.
Jyllandsposten, 1838-09-03
lands ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 30. Mandag den 3die Septbr. Maa trykkes. Nielsen. Om Ussings Forslag, i Hensyn til Forandring af Valgloven forde danske Stænder.
Jyllandsposten, 1838-09-03
Da det lader til i bemeldte Forslag, at samme i det mindste i Roeskilde vil komme paa Bane, og da Hr. Assessoren selv har opfordret til Meningsyttring – en ypperlig Jdee, man maatte ønske meget mere Anvendelse - i denne Anledning, saa skal jeg give mig den Frihed, og at sige et Par Ord:
Jyllandsposten, 1838-09-03
Den Omstændighed, at Hr. Assessoren nævner Landsbyeskolelæreren, seer man har vakt nogen Bekymring hos Enkelte, dog er det vist aldeles ingen Tvivl underkastet, at jo selve Skolelæreren vil vide Manden Tak derfor. J Jyllandsposten Nr. 20 kunne nogle Forfattere ingenlunde tiltræde hans Mening; de have og ved denne Leilighed givet en Sammenligning imellem Præsten og Skolelæreren. Jeg skal imidlertid aldeles ingen Tvivl yttre om disse Personers patriotiske og borgerkjærlige Sindelag, og hvorvidt de ere komne heldig fra berørte Sammenstilling overlader jeg til Publikums Dom. At man bemærker en meget klar Belysning om Præstens Person skal jeg aldrig have nog imod, thi det fortjener han vist; men naar derimod meget sparsomme Straaler vise os, i den dunkle Baggrund, et Lazarus=Billede af Skolelæreren, da forekommer dette mig at være noget eensidig; – endog den Sætning: "Skolelæreren mangler - hvad Præsten har - Jndsigt i de øvrige Statsforhold er ikke rigtig, eftersom jeg har hørt mange Præster erklære, at de aldeles ingen Jndsigt havde i mange Ting. Det skulde særdeles glæde mig om jeg kunde sige om Skolelæreren, hvad jeg gjerne tilønskede Enhver, at han havde fornøden Dygtighed; men desværre seer det vel i denne Henseende temmelig broget ud i mange Klasser af Folket, og da Forfatterne dog tilstaae at der blandt Skolelærerne findes Undtagelser, hvorfor da denne Bortviisning Kjære, Hertil kommer, at om Skolelæreren baade er valgberettiget og valgbar, da er det derfor slet ikke sagt at han kommer til Stænderbordet; man kan jo lade ham være uvalgt. Jeg er tilfreds om saa aldrig nogen Skolelærer, bliver Deputeret, maaskee det slet ikke er ønskeligt; men jeg protesterer meget imod, at det vorder ham gjort til en Umulighed, det er at sige, naar alle hans Omgivelser, Eiendoms besiddere og Embedsmænd - han er begge Deele – fremkaldes til Deeltagelse, ligesom heri synes at ligge en uforklarlig Modsigelse. Det er sandt, Skolelæreren er afhængig men er han derfor mindre berettiget til Deeltagelse, og skal det komme an paa at kjende Bondens Stilling og Kaar, da skulde jeg meget betvivle, at nogen udenfor Bondestanden, veed bedre Besked. Hvad den gode Villie, og andre naturlige Egenskaber angaaer, da vil jo Jngen kunne nægte Skolelæreren dem mere end Andre, og er det saa, – hvilket ikke Faa, til Hæder for ham, indrømme – at hans Dont er vigtig og bærer gode Frugter, da synes en ny Ydmygelse ikke at antyde saadan Erkjendelse eller at være en Spore til forøget Virksomhed. Talegave og Lærdom ere jo vist meget nyttige Ting, men de have dog hidtil ikke engang været berørte i Valg loven, langt mindre Grader i den Henseende fastsat. Jeg kommer ved denne Leilighed en agtet tydsk Skribents Spørgsmaal ihu, hans Ord ere: "Mus man dann schlechterdingsgelehrt sein um gute Augen zu haben, Und ist das gesunde Urtheil nur den Philosophen zum Erbtheil geworden? Det skal, som sagt, være mig en Fornøielse om Landsbye præsten, der for var uændset, maatte vorde valgberettiget og valgbar; men med det samme skulde det være Mange imod, om Skolelæreren maatte see sig tilsidesat. En bemærkning.
Jyllandsposten, 1838-09-03
Om Forbedring i Landsbyeskolelærernes Kaar. (Sluttet. See forr. Nr.) Tandsbyeskolelæreren, Bonde fød som han almindeligviis er, har fra sin Ungdom Øvelse i Landarbeidet; og som den der har faaet en høiere Dannelse og en fordringsfriere Udsigt i Livet, tilegner han sig let de nyere Opfindelser og Forbedringer i Landvæsenet. Har han nu en Jordlod i Nærheden af sig, og af saadan Størrelse og Beskaffenhed, at den kan belønne hans Flid, da vil han høist rimeligen indføre Staldfodring, Rodfrugter og Vexeldrift - (hvilken sidste Methode egentlig har hjemme paa saadanne Smaalodder). - Han vil paa denne sin lille Mark - vi antage den til et Middeltal af 10 Tdr. Lands Størrelse - holde 4 Malkekoer, 12 Faar og 2de Arbeidstude, med hvilke han dyrker den; han vil altsaa af samme brødføde sig, at sige om hans Familie ei er alt for talrig; og maaskee endda kunde sælge et Overskud af saavel den anmalske som vegitabilske Product; og saaledes gjøre endogsaa alle hans Embedes Naturalpræstationer i Penge, med hvilke han forskaffer sig og Familie ei allene andre Livets Nødvendigheder, men ogsaa en roligere og sorgfriere Tilværelse end ellers skulde vorde ham og den tildeel. Han vil maaskee endogsaa see sig istand til at forskaffe sig en saadan Sjælsnæring, som ei allene kan vedligeholde men endog forøge den i Læreraarene erhvervede aandelige Cultur, og saaledes tillige forøge hans Duelighed i Underviisningsfaget. Ja, ogsaa hans Lyst og Jver i samme vil ei allene bevares, men troligen endogsaa stige, alt som han kan gjøre sin Gierning med Glæde, og ikke sukkende. Men herforuden er det langtfra ikke utroligt, at han som Jorddyrker ogsaa vil gavne Andre, thi kunne Exempler virke noget, da maae hans ogsaa have Jndflydelse og dette langt større end Præstens - paa hans Omgivelse. Jeg antager, at han maa holde en Karl eller en stor Dreng. Denne lønner han med Jndtægten af sin Qvæg handel. Han kjøber f. Ex. sine Arbeidsstude i en Alder og af en Beskaffenhed, at de koste ham 3040 Rbd.; og han sælger dem efter halvanden eller to Aars Forløb, fedede med Rodfrugter, til en dobbelt saa høi Priis. Og endelig vil denne hans Stilling og Forfatning sætte ham i en ønskelig Uafhængighed af Sognebeboerne. Men jeg formoder en Jndvending, som jeg derfor her baade vil fremsætte og møde: "Vil Skolelæreren ikke, naar han faaer saa megen Jord, og vorder en saa ivrig Landmand, forrette sit Læreembede med mindre Jver, endog med Skjødesløshed." Vi kunne ligefrem besvare dette Spørgsmaal med et andet: Vil ikke Præsten, som har et langt større Landbrug og mange flere forskjellige, ja heterogene Embedsbestillinger, ogsaa forsømme disse?" J saa Fald, da lad de ham beskikkede Tilsynsmænd see ham paa Fingrene; og Degnens gjøre ligesaa ved ham, Men Faren er endog mindre for Denne end for Hiin.
Jyllandsposten, 1838-09-03
Skolelæreren har just om Sommeren mindst at bestille i sin Skole; han er kun 3de Middagstimer – som Landmanden jo ellers anvender til Hvile for sig og sine Arbeidsdyr beskjæftiget med den ene Klasse af sine Lærlinger, og har saaledes baade Formiddag og Eftermiddag fri. Han har ydermere tilstrækkelige lange Ferier baade i Sæd og Høst. Naar han desuden som sagt holder et mandligt Tyende, behøver han maaskee neppe andet end holde Tilsyn med dette. Vi kjende en Skolelærer, som uden denne Hjælp med Jndsigt, Dygtighed og Flid og næsten alene med egne Hænder driver en ikke taknemmelig Jordlod paa 13 Tdr. Lands Størrelse, og alligevel varetager sit Embede med lige Flid og til endnu større Frugtbarhed end den hans Jordlod fremviser. Vi anføre ikke dette næsten exempelløse Exempel, forat gjøre det til en Norm for Andre, men alene for at vise, hvorledes en Degn, den dog nyder den høieste Løn Lovgivningen hjemler, maa slide for at bjerge det daglige Brød, til Hustrue og fem smaae Børn.
Jyllandsposten, 1838-09-03
En Ven af Medborgeres. Vel.
Jyllandsposten, 1838-09-03
Nyheds Post. Den 27de August. Klagerne over det ustadige Høstveir ere nu stegne til det Høieste. Vandmasserne nedstyrte daglig i betydelig Mængde, man seer overalt Sæd, som har staaet i 14 Dage og 3 Uger ophøstet, og, efterat være bleven vendt, kastet, reist og flyttet, endnu er dyndvaadt, mørk i Straaet og affaldet i Vipperne. Provstierugen er næsten spiret overalt, saavel det der er ophøstet, som hvad der endnu staaer uhøstet. Det sidste Kleverhøe er aldeles raadnet og kun tjenlig for Møddingen. Boghvede markerne, som frembod saa lovende et Udbytte, standsede aldeles i sin Begetation allerede ved tidligere Storme, og yde nu kun et yderst simpelt Udbytte. Det glade Haab omen god Høst er saaledes gandske opgivet, og vil Regnen endnu vedblive blot i nogle faa Dage, vil denne blive mindre end middelmaadig.
Jyllandsposten, 1838-09-03
Tirsdagen den 21de August tildrog sig det høist mærkelige Phænomen, at en Skyepumpe, ledsaget med en frygtelig Susen og Styrteregn, gik over Landsbyen Bellev, 2 Miil vesten for Randers, Forinden den naaede Byen drog den over en Faareflok med Vogter paa Tostrup Hede, hvormed den frygtelig skal have huseret ved at sammenhvirvle og nedkaste Faarene og Hyrden mod Jorden. Derpaa naaede den en Bonde, som afgiver den Forklaring, at han, efter med Voldsomhed at være bleven gjentagne Gange kastet og tumlet paa Marken, ei formener at kunne have udholdt Livet i et Par Minuter længere i Tilfælde dette Pumpevæsen ei havde forladt ham. Han beretter, at det blev aldeles sort for hans Øine, ligesom Aandedraget blev ham berøvet. Derpaa maatte en Hest holde for, som, efter at være bleven nedstyrtet mod Jorden, blev trillet over 3 brede Agre, uden at Dyret, uagtet alle Anstrængelser, var istand til at springe op. Endelig fik Luftpumpen fat i Vellev, og anrettede her den frygtelige Skade, at omstyrte en heel Huuslængde, paa andre Bygninger bleve Tagene afrevne, Skorstenene nedstyrtede, og adskillige Brønde sammenkastede. Træer af temmelig Størrelse fandtes senere henkastede paa Byens Gade, uden mindste Spor hvor de tidligere havde staaet og vare komne fra. Mærkeligt var det, at ingen Folk ved Husenes Omstyrtning aflivedes, kun Enkelte beskadigedes, ligesom nogle Fruentimmer besvimede. Skyepumpen fortsatte derefter sin Gang i nordlig Retning over Gudenaae, ved hvis Jndvirkning man formener, at den har taget Flugten mod de høiere Regioner og forenet sig med en Tordensky, som umiddelbar derpaa lod en Lynstraale slaae ned i Hallerup Bye, hvor denne ved at fare igjennem Skorstenen nedstyrtede Skorsteenspiben, sprængte selve Skorstenen, dræbte 2 Kyllinger i Kjøkkenet, løb igjennem den aabenstaaende Dor ind i Dagligstuen, hvor Mode en saa med sit Barn ved Kakkelovnen, dog uden at beskadige disse, og som rimeligviis derved fandt deres Frelse, at et aabent Vindue var den heldige Udleder for Lynstraalen, som ved denne Udflugt tog hele Vindueskarmen med sig.
Jyllandsposten, 1838-09-03
Med den nedstyrtende Tordenregn fulgte endvidere gammelt Halm, Tækkebaand, Tækkekjeppe m. m., hvilke Sager end- og skal være fundne over een Miil borte fra Bellev, og som tilstrækkeligen godtgjor Skyepumpens Forening med Tordenskyen.