Berlingske Tidende, 1789-12-04
Brussel, den 20de November. Dag er følgende Keiserlige Erklæring bleven her beigjort : Joseph den Anden af Guds Naade Rommersk Keiser &c. Smerte see Vi, til hvilken Høide de ulykkelige Uroelig 1, som Privatinteresse har opvakt i Vore Provindser, egne. Et Partie Oprørere har opplantet Fahnen imod Autoritet og revet til sig en Deel af Vore Undersaattere. berkrigen har taget sin Begyndelse, og Vore Undersaat Blod flyder allerede. Men det er Vort Hierte imod, i nu at betragte eller behandle dem som Fiender. Viet mindste, førend Nødentvinger Os hertil, forsøre. paa at lede dem tilbage fra deres Afveie, og lade Naaden, gaae for Retten, og for de billige Rævselser, som saa svære Forbrydelser kunne fortiene. Vi formane dem, at gaae i sig selv, og hellere med Fortroelighed at vende sig til Os, som en og Fader, end lade sig forføre af mistænkelige og listige Raadgivere. Vi formane dem, at overveie, at den bevæbnede Vei, som man har valgt, er af alle muelige Veie den værste, fordi den nødvendig maae drage det hele Lands og enhver Privatmands Undergang efter sig : at denne Vei maae stedse have en af disse tvende Følger, enten at giøre Op uforsonlig opbragt imod en Nation, der har bekriget Os, og som Vi, efterat have undertvunget den, ikke kunde betragte anderledes end som en Erobring, eller og, naar Vi for en kort Tid maatte opsætte dette, da at tvinge Og til Brugen af en overlegen Magt, for ganske at sønderknuse den. Den gives intet, hvortil Vi jo af Naade kunne beqvemme Os, forat afvende en saadan Ulykke fra et Folk, som stedse var os kiært, og som vi altid ønskede at giøre lykkeligt. Det bedrøver Os virkelig, at see, hvor prangelig man har forestillet samme Vore faderlige Hensigter, og hvor meget man har kunne misbruge Religionens hellige Navn til at forurdelige Vore Undersaatteres Samvittighed, ved at bibringe dem Tvivl imod Vore Grundsætninger og fornemmelig imod de Hensigter, i hvilke Vi anbefalede Oprettelsen af et General seminarium i Løwen, der dog ingen anden Gienstand havde, end at forøge Religionens og Geistlighedens Agt. Vi have allerede ved Vores Forordning af 14de August sidstleden igien oprettet de biskoppelige Seminarier, og for ganske at tilintetgiøre al Slags videre Paaskud i Henseende til denne Punkt, erklære Vi herved, at ommeldte Seminarium i Løwen skal aldeles ophøre, og at Vi opsætte Underviisningen i Theologien i Løwen og i den geistlige Ret i Brüssel saa længe, indtil Vi med dem, som denne Gienstand vedkommer, kunne treffe saadanne Indretninger, hvorved Vore Undersaattere i Almindelighed ville blive fuldkommen beroligede. Til Vore dersatteres Trøstre Sidenden at bør sige dem, hvor ledes Vi med største Smerts have erfaret, at iblandt deres Tal, som den høieste Maar, formedelst Omstandigheder de og paa Grund af Anmeldelse om adskillige strafværdige Sam. melrottelser imod den offentlige Fred og Silken, maatte lade hefte, have mange Uskaldige fandt saa og at Bl. sar saadant herefter at forebygge, og som saavidt det staaer til Os, at beskytte Bortroe og klære Undersaatteres Frine og personlige Sikkerhed, hvilken Blaldrig raatte at angribe, ligesaalidet som deres private Eiendom, have amet de udtrykkeligste og mest bestemte Forbud imod at helte nogen her son, af hvad Aarsag det end maae vare, uden efter de ind. førte Love og Realer. Endelig kunne Bille naaet sit : tere Beviis paa Vor Billighed til at aabne Bort fadernaaStind for alle de af Vore Undersaattere, som har ladet sig. milede af Oprørerne og tiltrand deres Partie, en ved at forlænge den i Vor Forordning af 30te September sidstleden. dens 5te Artikel sastsatte Termin, og i Følge heraf erklære, at alle de, som ville forlade dette Partie og beviisliggiøre, at de i dette nye Tidsrum have begiver sig Hiem, skulle nyde en fuldkommen Tilgivelse, undtagen Revolutionens fornemste Hovedmand.