Viborger Samler, 1780-07-03
Den 28 Junii sidst blev Landemodet holdet, da Hr. Magister Engelstoft, Provst over Gislum Herred, forrettede Prædike=Tienesten, og Hr. Josias Ryge, Sognepræst for Mou Meenighed, blev crecret til Provst over Fleschum Herred udi Velærvædige Hr. Provst Obels Sted, som noget forhen havde resigneret Provstiet. Ved denne Leilighed, ligesom ved andre forhen, holdt H. H. H. Biskopen en meget smuk udarbeidet Latinsk Tale, saavel for Hr. Ryge, som tiltraade sit nye og vigtige Embede, som for alle tilstedeværende til Opmuntring. Udtoget af Prækenen, som Hr. Provst Engelstoft holdt, har man her den Fornøielse at meddeele Læseren. Exord. Der er dine Vægteres Røst; de opløftede deres Røst, de skal synge med Fryd tillige, thi de skal see det skinbarligen, naar Herren omvender Zion, Es. 52, 8. Her taler Gud egentlig til det aandelige Zion eller Guds Kirke og Meenighed i det S. T. nemlig det Jødiske Folk, hvilke han i det Foregaaende forestiller, hvorledes de skulde befries fra det Babyloniske Fængsel; fra Syndens, Dødens og Dievelens Magt ved den tilkommende Messias, fra Lovens Tvang og Forbandelse, saa at de, i steden for at høre Lovens Forbandelse formedelst deres. deres Ufuldkommenhed i at holde Loven, skulde nu høre Evangelii Prædiken som et glad Budskab om Fred, Naade og Salighed, V. 7. Ja det var ikke nok, at Propheten her forsikrede dem om Evangelii Prædiken som en Naade, der omsider skulde vederfares dem, men som en Naade, der allerede vederfares dem; Her er dine &c. Denne Evangelii Prædiken og Christo, der skulde komme, havde ogsaa Propheten, Aarsag til at forestille dem som en uskatteerlig Naade. Act. 15, 11. Propheten sigter dog her fornemmeligen til det N.T. Tider; thi da skulde Evangelium ikke meere forkyndes under Skygger, Spaadomme og Forbilleder, men klarligen skinne, da skulde det ei aleene sig til Jøderne men og til Hedningene: Her er dine Vægteres Røst. Ved disse Vægtere forstaaes da Evangelii Tienere. Et Navn, der kan og med rette passe sig paa dem, da de ere Vægtere over de ypperligste Ting, Guds dyrebare Ord, de hellige Sacramenter, Menneskenes Siele, Cbr. 13, 17. Disse Vægtere anseer Propheten her, 1. som talende Vægtere, i Henseende til deres klare og tydelige Prædiken om Christo, 1 Cor. 2, 4. 2 som raabende Vægtere, i Henseende til deres Jver og Nidkierhed; saa det ei skulde være beskaffen med dem, som med hine Lærere, der tales om hos Propheten, E. 56, 10. E. 34, 4.3 som glade Vægtere. Aarsagen til denne Glæde var det skinbarlige Syn, at Herren skulde omvende Zion. Vel kunde og disse sidste Ord oversættes saaledes, naar Herren vender om til Zion, og blev da Meeningen denne, at de første Evangeli Tienere i det N. T. skulde selv med deres legemlige Øine see Messias udi Kiødet, om hvilken de skulde prædike og vidne for alle Folk, og derover underligen fryde sig, 2 Pet. 1, 16. Den ne Oversættelse: Naar Herren omvender Zion, synes dog meest overeensstemmende med Ordene i Grundterten og Sammenhængen; og sigter da Propheten til Zions Omvendelse, til dens salige Tilstand ved Messin Ankomst og Evangelii Prædiken, som noget Evangelii Tienere skulde see skinbarligen eller efter Textens Ord: Øie fra Øie, som noget, der skulde inderligen fryde og glæde dem. Denne Evangelii Tieneres Beskaffenhed blev videre forklaret af foretagne Ord, 2 Cor. 2, 14. 15. Derudi, blev forestillet: Sande. Sande Evangelii Tieneres store Fryd og Glæde. 1. Over deres Embeds Velsignelse af Gud. Gud velsigner deres Embede, a, ved Evangelii ubehindrede Prædiken af den; hvilket Apostelen egentlig kalder her en Seier i Christo, hvormed Apostelen ei alene vil give tilkiende, at de havde Christi naadige Hielp og Bistand at takke for denne Sejer, men og at denne Sejer alene angik de Ting, som hørde til den saliggiørende Lærdom og Christo, og bestod i Evangelii Fremgang. Derudi vandt Christi Apostle og Disciple ogsaa Sejer. Vel mødte dem store Vanskeligheder og Forhindringer, hvor de kom at prædike Evangelium, Act. 5, 14. 17, men disse Hindringer kunde langtfra ikke standse Evangelii Prædiken; Evangelium blev alligevel ubehindret prædiket allevegne. Dette anseer Apostelen som en Velsignelse af Gud i deres Embede, uden hvilken det havde været dem umuligt at overvinde de Vanskeligheder, der mødte dem ved Evangelii Prædiken; uden hvilken de havde paa saa og snart ingen Steder faaet Leilighed til at prædike Evangelium, som en ubehagelig og forhadt Lærdom, 1 Cor. 1, 23. Evangelii Tienere møde endnu Vanskeligheder og Forhindringer udi deres Evangelii Tieneste. Gud rydder endnu saadanne Forhindringer af Veien for dem, mager det saa, at de frit og ubehindret forrette Evangelii Tieneste, at Døren staaer aaben for dem som Herrens Gesandtere., ved Evangelii kraftige Prædiken formedelst dem: 1. i Henseende til Guds Kundskabs Udreedelse. Det Ord Lugt bemærker paa adskillige Steder det samme som Rygte, snart ont Rygte, Gen. 34, 30, snart got Rygte, Hof. 14, 7. Guds Kundskab var da som en Lugt i Henseende til dens Udbredelse ved Evangelii Prædiken, da den, som en Lugt, ja langt videre end nogen Lugt udstrakte sig. - Daden som en Lugt hastigen trængte sig igiennem, da Evangelium i en Hast blev prædiket over den ganske Verden Coll. 11, 23, Pd. 147, 15. da Gud ved Evangelii Prædiken nødvendigen maatte blive bekiendt; da Evangelii Lærdom indeholder al det, som hører til Guds og den Herres Jesu Kundskab; Ved Evangelii Prædiken blev da Gud bekiendt for den eneste sande Gud, Act. 17, en hellig, retfærdig, barmhiertig Gud; Jesus; Den Hellig Aand ligeledes. 2 i Henseende til den sande og levende Guds Kundskab, som virkes ved Evangelii Præ Prædiken; En Kundskab, hvorved Jesus, tillige med sin Lærdom, sin Naade og Sallighed, bliver for de Troende, for dem, som antage Evangelii Lærdom og lade den faae Sted i deres Hierter, saa behagelig som den meest vellugtende Balsom, Cant. 1, 2. Phil. 3, 8. - En Kundskab, hvorved de, ligesom ved en styrkende og vederqvægende Balsom blive oplivede, blive deelagtige i det aandelige og evige Liv, Joh. 17,3. Denne Virkning af Evangelii Prædiken, følgeligen Menneskenes Omvendelse og Sallighed, er den Velsignelse hvorved Gud velsigner Evangelii Tieneres Embede, om hvilken de kan være forsikrede, Joh. 6, 63. E. 55, 10. 11. Denne Velsignelse glæde Evangelii Tienere sig inderligen over, a. Som en naadefuld Velsignelse, 1. i Henseende til deres egen Uformuenhed, 2 Cor. 3, 5. De give derfore Gud alene Æren; 2 i Henseende til deres møisommelige Strid, for Evangelii Fremgang, som kaldes her en Seier i Christo, da den ligesaa lidet som en anden Sejer uden Strid erholdes. Deres Embede er intet andet end een Strid med Evangeli Modstandere, forhærdede Syndere, 2 Tim. 2, 3, jo haar dere Strid, jo glædeligere Seier. 3 i Henseende til deres inderlige Ønske og Attraae Rom. 10, 1. 1 Thess. 3, 8. b. Som en fælleds Velsignelse: os. De ere alle Sendebud i Christi Sted, 2 Cor. 5, 20. De prædike alle et og det samme Evangelium, der altid er lige kraftigt, af hvem og paa hvad Sted det prædikes; paa hver Sted. De glæde sig over dette Fælledsskab paa hverandres Vegne formedelst deres indbyrdes Samfund med hverandre, 2 Cor 2, 13. hver paa sine egne Vegne, da de deraf see, at ingen af dem bliver foragtet eller forglemt af Gud. c. Som er bestandig Velsignelse: altid. Matth. 28,20. Et Beviis paa Guds uafladelige Omsorg for Menneskenes Sallighed, paa Guds Troefasthed i sine Løfter. En Lindring for dem i deres Møisommeligheder, en Opmuntring for dem til Flittighed og Frimodighed i deres Embede. 2. Over deres Tienestes Behagelighed for Gud, V. 15. Det, som er Gud særdeles behageligt, kaldes, menneskeligviis at tale, en god Lugt for Gud, Gen. 8, 21. Eph. 5, 2. Ph. 4, 18. Saaledes er det i Almindelighed beskaffen med alle sande Troende, deres Kierligheds og Gudfrygtigheds Gierningel, 1 Prt. 2, 5. J samme Henseende er vel og Evangeli Tienere, som sande Troende, Christi gode Lugt for Gud, men det er de ogsaa desforuden i Henseende til deres Tieneste i deres Embede, saa at Gud er fornøiet med deres Tieneste, og finder meget Behag deri, enten de Mennesker blive salige eller fordømte, blandt hvilke de forrette Evangelii Tieneste. Denne Guds Behag i deres Tieneste, A. naar Syndere ved deres Tieneste omvendes, glæde de sig over, 1 i Henseende til deres inderlige Attraae efter at behage Gud 2 Cor. 5, 9.1 Thess. 2, 4. - 2, i Henseende til den Deel, Gud derved giver dem i den Ære, ham alene tilkommer. b) naar Syndere ei derved vil lade sig omvende; da 1. i Henseende til denne Guds store Naade imod dem, at han ei tilregner dem deres Skrøbeligheder og Ufuldkommenheder i deres Embeds Forelse, eller formedelst samme anseer dem skyldige i Menneskenes Fordømmelse, Ex. 33, 9. 2 i Henseende til deres store Ulyksalighed, hvis Synderes Fordømmelse skulde tilregnes dem, da deres Taler, desværre, stort, som fordømmes Matth. 7, 13. da Guds Vrede er stor over dem, der skiller ham ved en Siel, der er en stor Skat for ham. - Anvendelsen gik fornemmeligen ud derpaa, at Evangelii Tienere, naar deres Embede forekom dem ikke som et glædeligt, men sørgeligt og fortrædeligt Embede, da skulde betænke, at ingen i sit Embede kunde have saa stor Glæde, som de, da ingen Glæde var at regne mod den Glæde at see ved sin Tieneste og Forretning Syndere omvendte og reddede fra den evige Fordømmelse; ligeledes, at Evangelii Tienere, naar deres Embede forekom dem ufordeelagtigt frem for andres, de da skulde betænke, at ingen Fordeel ved noget Embede var at regne mod deres Fordeel i deres Embede. De skulde derfore ikke misunde andre deres Fordeele ved deres jordiske Forretninger, men glæde sig ved deres egne store Fordeele i deres Embede, ved Sielens Frelse og Sallig hed, ved saadan deres Embedes Velsignelse af Gud og Tienestes Behagelighed for Gud, saa de af Glæde opløfte Røsten og sige: Gud være tak &c.