Kiøbenhavns Postrytter, 1795-09-28
Paris, den 11te September. Den syvende kom Militairdeputerte fra tre Divisioner af Nord=Sambre og Maas-Armeen, og bragde Conventen i 62 Protocoller den ny Constitutions Antagelse. Deres Taler yttrede sig endog tilsidst med Trudseler mod de misnøyede parisiske Sectioner, ja gik endog saavidt, at bebreide Pariserne de tusende Millioner, de nød, ved det i sex Aar to Nationalforsamlinger og et Convent havde havt Sæde inden deres Mure, indbød dem til den indvortes Roe ligheds Bedste at forene sig med Armeerne, der ikke mere vilde taale den anarchiske Jndflydelse, Paris i tre Aar havde havt over Conventen, og der, ved det første saadanne Misbrug, Paris tillod sig, vilde organisere en Opstand, der skulde være bedre anlagt, end Wimpsens 1793. Denne Tale belønnedes temmelig upolitisk af Præsidentens Broderkys, og den Tilladelse med hans Kammerater at besøge Leyren ved Paris. Derimod har Pelletier-Sectionen sat Borgerne, forde Meeninger, de i Primairforsamlingerne yttrede, først under deres egen, og siden under samtlige Primairforsamlingers Varetægt, og erklæret, at alle constituerede Autoriteter maatte svinde bort for Primairforsamlingerne. Sikkerhedscommitteen denonerede den syvende denne Erklæring i Conventet, som farlig, og forlangte, Conventet skulde erklære sig permanent. Jsabeau vilde blot have en Adresse til Folket, hvori Conventen vilde erklære, den hædrede Folkets Rettigheder, men og var fast besluttet at beholde Regieringsroret i Hænder, til der var valgt dem Efterfølgere. Thibandat fandt det uanstændigt, at Conventen skulde indlade sig med en enkelt Section. Paa Talliens Forslag vedtog man tilsidst et Aftenmøde. Vel have alle Parises 48 Sectioner antaget Constitutionen; men derhos have de 47 forkastet Convent medlemmernes Beholdelse; ligeledes skal det være gaaet i Rouen, Orleans, Versailles, St. Cloud, Passy, Sieau, Chatillon, Belleville, Vitry sur Marne, og mange nærliggende Communer. Den eneste Qvinzevingt=Section af Forstaden St. Anton, og een af dem, der i sidste Opstand var især mod Conventen, har sendt en Deputation, for at erklære, at den antog begge Deele. Berlier roeste denne Sectionens Beslutning, men forsikkrede derhos, den ingen Bebreidelser havde mødt ved modsat Forhold, da Conventen ærede Stemmefriheden. Midlertid synes det dog, som Conventen vilde beholde Seier. Paa eengang anmeldtes saaledes 136 Communer i Conventen, der havde antaget saavel Constitutionen, som Beholdelsen af de to Trediedele Conventlemmer, ja nogle havde endog valgt paa at beholde hele Conventen. Overhovedet have allerede henved 700 Primairforsamlinger antahvor Leqvinio get Constitutionen. Blot i Rochefort og Lanqvelot havde jacobiniseret – har Folket vægret sig ved at antage Constitutionen, og erklæret: at det var træt af Revolution, forlangte Roe, og Love for Handels Politiet; og hvis den ny Friehed ikke tillod det, forlangte det den forrige Regiering. Forresten forefalde paa alle Sider mange opeggende Bitterheder. Conventen, sagde Legendre den 8de, vil altid staae med Patrioterne. Den vil beskiærme den oprigtige Republikaner, har han end kun været det 8 Dage. Giør Royalismen en Bevægelse, er den forloren. Man maae bruge alle Fornuftens Vaaben, vil de ikke forslaae, maae man bruge Krigens. Dette Sagn blev med Bitterhed gientaget af nogle Journaler, saavelsom et af Tallien, at, hvis Folket conspirerede mod Conventen, skulde Conventen ogsaa conspirere. Tallien oplyste i følgende Møde, at han havde sagt: at Rænkesmedde, Aristokrater, der vare kiendte fra 14de Julii, Sectionsledere conspirerede mod Folket; men at Conventen skulde conspirere mod Rænkesmeddene for Folket. Legendre vilde ikke forsvare sig; men sagde: da han havde talt offentlig i Conventens Skiød, troede han ikke at have Retfærdiggjørelse behov. Et meget agtværdigt Beviis paa den Tænkemaade, der saameget udmærket ham, gav han og, da en Deputation fra røde Hues Sections Udelukkede, som royalistiske Skribenter havde angivet den bekiendte Digter La harve, Journalisten Richer Seriz, den nysomtalte Lacretelle, Qvatremere, Medlem af anden Nationalforsamling, og Røderer af den første Nationalforsamling, og der, som General-Procureur den 10de August spilte en saare tvetydig Rolle. Man decreterede denne Adresse til Trykken; men Legendre fordrede, at i saa Fald alle Personaliteter skulde undertrykkes, hvilket blev bevilget.