Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-11-06
Disse Landchirurger, der endnu ere lige saa nødvendige som de egentlige Læger **), staae *) Jfr. Verzeichnis der ordentlichen und ausserordentlichen Vorlesungen, welche an der kl. Universitat zu Prag vom Anfange Novembers 1824 bis letten August 1825 gegeben. werden. *) Man vil erindre, hvad der ved det Norske under Kreds-Physicus og Kreds-Sanitets Øvrigheden, og ere forpligtede til i vigtige Tilsædat henvende sig til de nærmeste Læger og Physici Frederiks Universitet, see Skilderiet No. 9. Pag. 1181 er gjort for de unge Mænd der med Lyst og Jver lægge sig efter Chirurgien, og maaskee ikke har været saa heldige i deres yngre Aa at bringe det saavidt at tage Examen Artium og Philosophicum. Ved en Forening af det chirurgiske Akademie med det medicinske Facultet i Kjøbenhavn, burde det maaskee, for at forsyne Armeen, især i Provindserne, med duelige subalterne Læger, og at give de nu allerede ved Armeen ansatte unge uexaminerede illiteraire Mænd den allerhøist forundte frie Underviisning, være hensigte mæssigt, om Foredraget ved de forenede Læreanstalter lempedes og ret som populariseredes efter disse Personers almindelige Dannelses. grad; derimod ville man ved en mere lærd Underviisning bortfjerne dem fra al videre Fremgang i deres Fag. Erfaringen har jo nu i adskillige Aar lært, at Forordningen angaaende de saakaldte Danske Juristers Underviisning og videre Bestemmelse efter Ex men har været velgjørende, og vist ikke til Skade, hverken for det ju idiske Studium eller for Staten. Subalterne Poster kunde altsaa meget godt besættes med disse ustuderede Medico-Chirurger, og man vil aldrig have Mangel paa dem til Subalterne Poster. Saaledes stod jo alligevel endnu Veien aaben for et eller andet af disse Subjecter, der havde Jver for Faget og dertil ikke manglede Hoved og Flid, til at uddanne og forøge sine Skolekundskaber, at blive Student og forfølge Veien til det høiere medicinsk chirurgiske Studium, ja endog see sine Bestræbelser kronede med Summi in medicina et chirurgia honores. Man Man har ikke hos os Aarsag til at klage øver at disse Landchirurger, som Erfaringen paa andre Steder har lært, ere til Skade for Landmanden. De boe iblandt Landmændene, og enhver duelig, human og beskeden Landchirurg har hidtil endnu meget godt havt sit Udkomme her i Bøhmen; da Læger, Doctores og Magistri chirurgiæ ere anviste til at boe i Byerne. Land chirurgen er anviist ved vigtige indvortes og vanskelige chirurgiske Tilfælde at reqvirere deres Raad og Hjelp. vil maaskee indvende, at mangt flittigt Subject med godt Hoved vil ved denne Jndskrænkning blive sat tilbage og være tabt for Chirurgien. Erfaringen lærer det Modsatte, og at Geniet og det gode Hoved baner sig selv Veien ogsaa i Chirurgien og Medicinen, derpaa have vi her i Danmark hæderlige Exempler. Men at enhver raae Barbeersvend kan stige til samme Trin, som den videnskabelige Medico-Chirurg, i Hæder end og mere (thi hvad have Provincial-Medici vel for en Rang?), det er at beklage; og at disse Mænd, endog uden at have kostet synderligt, eller vel endog aldeles intet paa deres chirurgiske Uddannelse, kunde have en aarlig fast Jndtægt af nogle hundrede Tønder Byg, naar en Landphysicus kun har et ubetydeligt Firum er tungt, og kan vist ikke opmuntre den duelige og flittige Student til at studere Medicin og Chirurgie. Dog disse Betragtninger kunde føre for vidt. Allerede i det 17de Aarhundrede har Michault endog med Satiren drøftet lignende Forhold i Chirurgien og Medicinen. Bogen er ikke unteressant at læse. Dens Titel er: Le Barbier Medicin. og les Pleurs d'Hippocrate, dens lequel la Chirurgie a repris la quene du serpent; par J. Michault. Paris. Guignard 1672. Mr. Qvaksalverie har herved, som Erfaring har lært, faaet sit største Banesaar, og Velvillighed og broderlig Samdrægtighed, imellem de forskjellige Klasser af Læger, bortfjerner alt Had og Brødnid, hvoraf Følgerne desværre saatidt blive følelige for den Syge og Lidende. Hivero, vitam dum brevem diverunt, brevissimam effecerunt, De amerikanske Stater. I. De nordamerikanske forenede Staters Opdagelse skete ved de to Cabottos, som efter Colombo fandt Veien til Amerikas nordlige Kyster, men først efter Forløb af et Aarhundrede forsøgte Britter, Franske, Nederlænder, Svenske partielle Nedsættelser paa disse Kyster; Briterne bleve i den følgende Tid den overveiende Magt, forenede alt hvad de øvrige Kolonier besadde, og droge ind under det brittiske Amerikas Grændser alt det Land som udstrakte sig fra Lorentz-Fjorden til den mexikanske Bugt. Kolonisationens Begyndelse var vel høist ubetydelig, men den idelige Tilstrømmen af Mennesker, som snart ved Moderlandets borgerlige Uroligheder steeg til en Betydelighed, udvidede sig; Jndianerne opgave godvilligen eller tvungne deres ustadige Vandringers Pladser ved Oceanet og ved Hovedfloderne og Vanddragene, og trak sig tilbage til Jndlandene. Briternes Afkom udbredte sig nu over de forladte Strækninger, hvilke de inddeelte, paa Moderlandets Maade, i Provindser eller Kolonier, disse igjen i Grevskaber, og gave dem en Forfatning liig Moderlandets, grundet paa Menneske- og Samvittigheds Friheder, og begge Dele tildroge dem, som i Europas andre Stater følede sig tvungne. De tretten Mellemkolonier i det brittiske Amerika vare derved saaledes fremvoxne, at de endeligen følede sig myndige, opnaaede ved Fredsslutningen 1783 Uafhængighed, forenede sig i en stor almindelig Union, uddannede deres indre Forfatning, kjøbte 1803 det hele Louisiana, erhvervede, efterat have lykkeligen udstaaet en farlig Krig med Briterne, i Freden til Gent 1815, Landet ved Oregan, og i Forbundet med Spanien 1821 begge Floriderne, og hævede sig endelig ved viis Benyttelse af deres Statskræfter, ved Handel og Jndustrie til en saa betydelig Styrke, at man nu kan betragte Nordamerika som Jordens anden Handelsmagt.