Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-08-30
Stænderforsamlingen i Roeskilde, 23de Møde, 5 August. Sagen betræffende Udkast til en Placat, indeholdende nærmere Bestemmelser ang. Opkjøb af Landmandens Producter, blev foretagen til endelig Behandling. Gaardfæster Maale: Med Hensyn til den, af Cancellieraad Feddersen fremsatte, Opfordring til Forsamlingens enkelte Medlemmer om, at yttre sig over, hvorvidt Korn hidtil de facta har været opkjøbt, in Specie hos Huusmænd eller mindre Landbrugere, maa jeg tillade mig at bemærke, at, endskjøndt egentlige Kornindkjøb, saasom af Rug, Byg, Havre, saavidt mig bekjendt, ikke finder Sted i Fyen, saa har dog derimod Sammenkjøb af Hørfrø i mange Aar været gjort af enkelte Huusmænd, som, efterat have sorteret og tildeels omrenset Frøet, have ført dette i større eller mindre Partier efter Omstændighederne til Kjøbstæderne. Da saa at sige enhver Jorddyrker, de ja endog mange Tjenestefolk, i de Egne af Fyen, til hvilke jeg har nøie Kjendskab, have i alt Fald noget saakaldet Slagfrøat undvære, men ialmindelighed langtfra ikke saa Meget, at det kan lønne sig for Producenten, dermed at gjøre en Reise til Byen; saa er det i de mindre Agerdyrkeres Jnteresse, at de saaledes have kunnet slippe deres smaa Partier Hørfrø i Hjemmet, og jeg skulde derfor have tilladt mig at stille et Amendement om, at netop Hørfrø blev optaget blandt de Artikler, der kunde opkjøbes paa Landet, hvis jeg ikke havde staaet i den Formening, at det udtrykkelig var nævnt i det af Propriet. Hansen fremsatte Amendement, og i alt Fald underforstaaet ved Cancelliraad Feddersens Amendement, for hvilket jeg aldeles maa stemme. Agent Bruun bemærkede, i Anledning af den af Cancelliraad Feddersen gjorte Opfordring, at han ingesinde havde erfaret, at Kornhandelen var bleven drevet ved Prangere, og han kunde heller ingenlunde ansee dette for tilraadeligt, eftersom saadanne Personer, der opkjøbte Smaapartier af deslige Varer og atter solgte dem i større Qvantiteter, ialmindelighed tilførte Kjøbmændene Varerne i en slettere og meere beblandet Tilstand, end naar disse erholdt dem umiddelbart fra Producenterne, hvilket han navnlig havde erfaret med Hensyn til de, af en foregaaende Taler nævnte, fyenske Hørfroprangere, der hyppigen blandede Hørfrøet med andre Frøarter, hvorfor det ogsaa solgtes under den bestemte Benævnelse skident Frø. Naar nu Kornhandelen skulde drives paa samme Maade ved Opkjøbere, frygtede han for, at den Reenhed og gode Qvalitet, som efterhaanden begyndte at blive en mere almindelig Egenskab ved de danske Kornvarer, atter skulde gaae tabt. Naar en Huusmand havde en ganske liden Qvantitet Korn, var han ikke udelukket fra at afsætte den, fordi den ikke maatte sælges til omreisende Opkjøbere; thi han kunde jo let faae den befordret til Kjøbstaden med en af Byens Gaardmænd eller Naboer, saaledes som det nu skeer. Kornhandelen var af stor Vigtighed for Kjøbstæderne, og han kunde paa ingen Maade understøtte et Forslag, der gik ud paa at unddrage disse denne Handel. Derimod havde han, som allerede under den foreløbige Discussion antydet, Jntet imod Lovudkastets Bestemmelser eller Committeens Forslag. Opkjøb af de i Lovndkastet nævnte Gjenstande havde i en lang Række af Aar været ganske almindelig, og han kunde aldeles ikke indsee, hvad Fare for Kjøbstæderne der kunde opstaae af, at dette, der saa længe havde fundet Sted, blev erklæret for lovligt. De opkjøbte Gjenstande skulde dog indføres til Kjøbstæderne, og det maatte være disse ligegyldigt, om de bleve transporterede derhen paa eengang eller i mange flere saa meget mindre Qvantiteter. Hvad Committeens Tilføininger angik, havde han Jntet imod disse at indvende, undtagen med Hensyn til gammelt Jern, hvilket han ansaae for betænkeligt at optage, ifølge de af den foregaaende Taler anførte Grunde.