JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1843-01-16
Damp Chocolade, udarbeidet til den fuldkomneste Fiinhed i den Deichmannske Handels Chocolade-Fabrik ved Kjøbenhavn, erholdes til Fabrikpriserne, 2 Mk. a 8 Mk., pr. 84, hos Hr. S. Buchwaldt i Viborg. – L. A. Damgaard i Skive. P. C. Dige - P. F. Nyeboe i Ringkjøbing. A. W. Andrup i Lemvig. F. C. Bruun i Holstebroe. – F. Schade i Nykjøbing paa Mors.
Viborger Samler, 1843-01-16
Proclama. Creditorerne i Boet efter afdøde Ane Pedersdatter, Enke efter forhenværende Fæstegaardmand Jens Christensen Skjemt i Langaae, indkaldes herved til inden 12 Ugers Forløb at anmelde og bevise deres Fordringer. Middelsom og Sønderlyng Herreders almindelige Skifteret. Viborg, den 6te Januar 1843. Rod.
Viborger Samler, 1843-01-16
J en Begravelse i Hvælvingen i Fuur Kirkes Taarn, under Harre Herred i Viborg Stift og Amt, henstaae 8 Liigkister, om hvilke ingen andre Oplysninger vides, end en ved Jndgangen til Hvælvingen anbragt Jndskrivt af følgende Jndhold: Cineres hie quiescunt viri Pl. venerabilis et clarissimi "Mag. Petri Schevii, qui olim Johannes Hopneri Havniensis studiorum & peregrinationis moderator cumperlustrasset celebriores Germaniæ & Galliæ acade"mias, et cum doetissimis samiliaritatom inisset, Rector, "Scholæ Callingburgensis per triennium suit. Tanden "vocatur ad functionem ecclesiasticam hujus loci, en ubi ultra quatnor lustra Selissime præsuisset, inter"mortales esse deslit, anno 1635. 10 Jan, ætate 65. Ejus memorie hos monumentum Dorothea Sidenborg, utor superstes et liberi – p. c."
Viborger Samler, 1843-01-16
Den eller De, som maatte ansee sig berettigede til at gjøre Paastand paa bemeldte Begravelses Vedligeholdelse, indkaldes herved med 12 Ugers Varsel til at melde sig for undertegnede Kirkeværger, da Liigkisterne, hvis der til den Tid ingen melder sig, ville ifølge det kongl. danske Cancellies Resolution af 12te August d. A., blive udflyttede af Taarnet og nedsænkede i Kirkegaarden under Sognepræstens Tilsyn. Fuur, pr. Skive, den 18de Decbr. 1812. Thomas Jversen. Jens Jensen.
Viborger Samler, 1843-01-16
Kirkeværger.
Viborger Samler, 1843-01-17
71 Aarg. No. 10.
Viborger Samler, 1843-01-17
Kongelig allernaadigst privilegeret Stifts-Tidende. Vivor Forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdommerne. ansangaaer saamannammanTirsdagen den 17de Januar 1843. Denne Tidende redigeres af Adjunct Reis og H. Wissing, og udgives 4 Gange ugentlig fra Sidstnævntes Officin.
Viborger Samler, 1843-01-17
Udenlandske Efterretninger. Centralasien og Ostindien. Bombay, den 1ste Decbr. Efterat Gen. M'Caskill var vendt tilbage fra Jstalif i Kohistan, tiltraadte Generalerne Pollock og Nott deres Tilbagetog. Jstalt, der havde en Folkemængde af 15,000 Jndbyggere, og hvorhen mange Afghanere, der frygtede for Englændernes Hevn havde taget deres Tilflugt, er stukket i Brand af Englændere, Forterne ere sprængte. J to Dage var den ulykkelige Stad given til Priis for Flammerne og Sværdet, intet levende Væsen, blev skaanet; kun 500 Fruentimre toges tilfange og bleve senere satte paa fri Fod, intet Qvarteer blev tilstaaet; de britiske og ostindiske Krigere tilfredsstillede deres Hevnelyst efter et Øienvidnes Beretning skulle Seapoys endog have kastet saarede Afghanere paa Baalet. Belæssede med riigt Bytte, vendte Maskille raae Krigere tilbage til CabulJstalifs sørgelige Skjebne var en Forløber for Cabuls Ødelæggelse. Denne store Stad, Centralasiens Stolthed, og Middelpunct, talte endnu for 1 Aar siden 60,000 Jndbyggere, nu er den en ryggende Ruin. Det store Bazar i Staden indbefattede 2000 Boutiker; det havde en Længde af 600 Fod, var deelt i 4 Afdelinger, 2 Etager høit, og dannede en skjøn Arcade. Et andet, men mindre Bazar var i sammes Nærhed, og som hiint rigt forsynet med kostbare Varer, Kjøbmændene, hvis Vaaninger vare ovenover Boutikerne, synes ikke at have deeltaget i Opstanden, eller at være komne i nogen Berørelse med Morderne, da den myrdede Maghtens Liig den 23de Decbr. 184 slæbtes frem og tilbage foran Bazaret. Desuagtet maatte ogsaa Bazaret ødelægges. Den 9de Octbr. rykkede engelske Sappeurs og Mineurs under Oberst Richmond ind i Staden, og nu begyndte Ødelæggelsen, der skal have vedvaret i to Dage. Cabul og det 200 Aar gamle Bazar lagdes i Aske. Kun Citadellet Balla-Hissar og Kuzzilbaschernes Huse bleve skaanede. Efter Stadens Ødelæggelse tiltraadte Englænderne Tilbagetoget. Den 14de og 15de droge de igjennem de farlige Passer, og ankom uden alvorlig Modstand og efter at have ødelagt Alt paa Tilbagetoget med Jld og Sværd, den 18de October tilGundamuck. Futti=Dschung ledsagede Tropperne. Schachpuhr, den myrdede Schach Schudschas yngste Søn, kun 14 Aar gammel, blev tilbage og udraabtes strax af flere af Stammehøvdingerne til Konge. Hertil skulle Kuzzilbaschis have virket meget, og - som det hedder - har Gen. Pollock efterladt i Bala=Hissar Munition og Skyts til den nye Schach. Med den engelske Hær fulgte flere Hundrede fornemme Afghanere, iblandt disse Selif Chan som udleverede de britiske Fanger, og derfor frygtede for sine Landsmænds Hevn. En ubetydelig Fegtning fandt Sted i det sidste Bjergpas, som Hæren drog igjennem.
Viborger Samler, 1843-01-17
J denne Kamp havde Briterne 80 Døde og Saarede, hvoriblandt 6 Officierer. Den 21de naaede den første Division, under Gen. Pollocks personlige Commando, og den 24de den anden Division under Gen. Nott Fæstningen Dschellalabad, efterat de – for at kunne føre med sig som Trophæer 24 Stkr. af Dost Muhammeds Skyts havde maattet gjøre deres eget svære Skyts ubrugeligt Ogsaa Dschellalabads Ødelæggelse hørte til Hevnens Plan, der – efter Bombay Times – skal være udkastet efter Lord Ellenborougs Forlangende, og være udført med langt større Jver af Gen. Nott end af den mere godmodige Pollock. Dschellalabad ligger imellem Cabul og Peschaver, 2000 Fod over Havets Overflade, men desuagtet 3000 Fod lavere end Cabul, saa at denne Stad, paa Grund af sit milde Klima var af Duranie-Herskerne benyttet som Vinterresidents. Den 25de October under mineredes Stadens Bastioner; Husene antændtes; Byen tilintetgjordes. Den 27de Octbr. gik Marschen til DaccaCheiber=Passerne passeredes. Efter nogle Relationer skal Gen. Pollock have udbetalt Cheiberhøvdingerne en Sum af 2000 Lstl.) Den 4de indtraf Pollocks Division i Peschawer. At den første Division uden Tab havde passeret Passerne, gjorde de to efterfølgende Divisioner altfor trygge; Høiderne bleve ei besatte, og den 3die Novbr. angreb Fienden pludselig Divisionen M'Caskills Arrieregarde, der mistede 2 Kanoner og en stor Deel af Bagagen; 2 engl. Officierer faldt, og 90 Soldater bleve dræbte eller saarede. En af Kanonerne tilbageerobredes den følgende Dag. Gen. Nott, hvis Division udgjorde hele Hærens Arrieregaarde, angrebes den 4de af Cheiberne der vare saa heldige – skiøndt kun for en kort Tid at afskære de sidste Tropper Tilbagetoget. Ved denne Leilighed mistede Englænderne en Deel af Bagagen. Den 5te Novbr. ødelagte Englænderne det af dem siden April Maaned besatte Fort ved Ali Muschid. Her gjorde Cheiberne det sidste fortvivlede Angreb, den engelske Arrieregarde angrebes; Englænderne mistede 1 Officier, der blev dræbt, en anden Officier blev saaret. Den 6te Novbr. havde hele Hæren naaet Sletten. Den havde tilbragt, Maaneder i Afghanstan; i Begyndelsen antog man, at Expeditionen vilde være udført i en Tid af 3 Maaneder.
Viborger Samler, 1843-01-17
Storbritannien og Jrland. London, d. 10de Jan. De engelske Journaler ere fulde af Details om de fra Ostindien og China indløbne Efterretninger. Ødelæggelserne i Afghanstan synes at mishage saavel Tory journalen Times som Whigjournalen the Globe. Begge disse Journaler bedømme med Strenghed Englændernes Fremfærd. – Jfølge Agra Akbhar Tidende vilde Generalgouverneuren den 23de Rovbr. forlade Simla og afgaae til Ferozepore, hvor han vilde modtage den seirrige Hær, der under en Triumphbue skulde betræde Jndiens Jordbund. Ved denne Leilighed skulde store Festligheder, finde Sted.
Viborger Samler, 1843-01-17
Fra China meddele de engelske Journaler de tre chinesiske Commissairers Jndberetning til Keiseren af China angaaende den engelske Befuldmægtigedes Fordringer. J denne Jndberetning hedder det iblandt Andet, at den Sum, som den chinesiske Hær koster i eet Aar, forholder sig til den engelske Pengefordring som 1 til 3. Ogsaa seer man af dette Actstykke, at Krigscontributionen tildeels skal ind vindes ved Salg af Æresknapper og Flædre.
Viborger Samler, 1843-01-17
Frankerig. Den franske Presse benytter de nyeste Efterretninger og Jstafils, Cabuls og Dschellalabads Ødelæggelse for at godtgjøre Umuligheden af Gjennemsøgningstractaternes Udførelse. Efter saadanne Forbrydelser imod Menneskeheden, siger Journalen la Presse, har England mistet enhver Ret til at ville bringe Verden til at troe, at det kun af puur philantropiske Grunde og blot af Jnteresse for Negerracen forlanger at holde et vaagent Øie med vore Koffardimænd. Cannibalerne i Afghaniskan have ikke længere Ret til at rose sig af Humanitetsprincipet. Det ligger klart for hele Verdens Øine, hvad Englands Menneskekjærlighed har at betyde..." Fra Africa haves nye Efterretninger. Gen. Bugeand haaber, at Abdel Kader, bragt til Fortvivlelse, vil see sig nødsaget til at søge Tilflugt paa maroceansk Grund. –Men Gen. Bugeand er ikke kommen til Paris; han erklærer selv i sin sidste Rapport, at han vil begive sig tilMostaganem, for der at have en Conference med Sidi Muhammed=Ben=Hadii, og af denne erholde nærmere Oplysninger angaaende Resultatet af en Brevvexling, Sidi Muhammed har ført med Emiren angaaende Sidstnævntes Underkastelse.
Viborger Samler, 1843-01-17
J Toskana har en Criminalproces mod en ung svensk Pige fra Dalarne gjort stor Opsigt. Pigen, ved Navn Christine Ulberg, der i nogle Aar havde tjent hos den svenske norske Consul i Livorno, var bleven forført under Ægteskabslofte af en ung Jtaliener, Salvadore Sallurini, der tjente sammen med hende; han havde derpaa forladt hende og var reist fra Staden. J sin Fortvivlelse gjorde Pigen tvende Gange Forsøg paa at aflive sig selv; men hindredes deri af hendes Medtyende, hvorpaa hun gik bort for at opsøge Forføreren. Hun traf ham i Siena, og efterat hun forgiæves, havde søgt at overtale ham til at opfylde sit Løfte om Ægteskab, stødte hun ham en Kniv i Hjertet, saa at han strax opgav Aanden. Hun blev fængslet og en af de berømteste Advocater i Toscana paatog sig hendes Defension. Processen varede i to Dage og ved Dommen blev hun aldeles frifunden som En, der havde myrdet sin Forfører af Fortvivlelse og i et Anfald af en Sindsforvirring, hvorpaa hun alt tidligere havde givet Beviser.
Viborger Samler, 1843-01-17
J flere Aar har den fornemme Verden i Paris drukket opkogt Caffe og fundet den fortræffelig. Politiet er nu kommet efter, at de store Cichoriefabrikanter underhaanden lade Caffegrumset opkjøbe i alle Caffehusene og anden Gang sælge den, og at denne Caffe smager meget finere. Caffe husene have snart lært dem dette af, og opkoge nu selv deres Caffegruus.
Viborger Samler, 1843-01-17
J en By i Frankerig blev nylig et Par gamle Ægtefolk midt om Natten vækkede ved, at en Tyv brød ind gjennem Vinduet. Begge vilde i Forening modsætte sig hans Jnd trængen, da han lagde et dobbeltløbet Gevær an imod dem og trykkede af. Til Lykke klikkede Geværet, og de Gamles Skrig kaldte snart Naboerne til. Røveren satte sig til Modværge, og man fik først Bugt med ham, efterat han havde saaret tre Personer. Der blev tændt Lys, og man tænke sig de Gamles Forskrækkelse og Sorg, da de i den formeentlige Røyer gienkiendte deres egen kjødelige Søn. Foruden Geværet har denne en Dolk hos sig, og han tilstod i Forhøret, at han vilde have myrdet sine Forældre, og at han beklagede, at hans Plan var mislykket. Prof. Emmemoser, der har etableret sig som praktiserende Læge i Munchen, har i November Maaned, efter syv Dages magnetiske Behandling, gjengivet et ungt Menneske, der i 10 Aar havde været dev, Hørelsen paa det ene Øre, og kort derefter ogsaa paa det andet; en anden Kuur paa et noget yngre Jndivid, der ligeledes i 10 Aar havde været yder tungborig, førte til samme glædelige Resultat. J afvigte Vinter er det endog lykkedes ham ved Livsmagnetismeat heldrede en for ulægelig erklæret VanvittiaDet hedder i Globe, Prindsesse Jadinerowsky, som døde for nogen Tid siden i Rusland, har efterladt betydelige Legater til 2 Skuespillere, den ene fordi han havde bragt hende til at lee, og den anden fordi han havde bragt hende til at græde. Det hedder herom i hendes Testament: "Dajeg i 3 Aar har besøgt Theatret, og der fundet de eneste sande Bevægelser i mit Liv, anseer jeg mig forpligtet til at belønne de Personer, som have foraarsaget mig saa megen Tilfredshed. Jeg legerer derfor til Karatignin, som saa ofte har bragt mig til at udgyde søde Taarer, den Sum af 30,000 Rubler. Jeg legerer ogsaa til en ung Skuespiller, hvis Navn jeg har glemt, men hvem det vist vil være let at finde i Frankrig, da han nemlig var den Person, der pleiede at spille le Gamin de Paris paa Theatre-Micheel, den Sum af 30,000 Rubler, fordi han har moret mig saa meget. Den omtalte Karatiquin er Ruslands Talma, og den Anden er Laferriere ved Vaudeville-Theatret. J det Executor testamenti har underrettet denne herom, har han tillige tilmeldt ham, at de lovlige Arvinger ville gjøre ham Arven stridig, men at dette sandsynligviis ikke vilde lykkes dem, da en Testators Ønsker og Bestemmelser strengere overholdes i Rusland, end maaskee i noget andet Land paa Jorden.
Viborger Samler, 1843-01-17
J Rusland - siger Dorfzeitung – forestaaer en følelig Mangel paa en af Legemels første Fornødenheder. Ved Branden i Kasan er nemlig den største og berømteste Knut fabrik bleven lagt i Aske. Dens Afsætning var henved 3, og i gode Aar endog henved 4 Mill. Remme om Aaret; og del var almindelig antaget, at Knut fra denne Fabrik var af en særdeles virksom Beskaffenhed. Da dette Slags Frugt ingensteds trives, undtagen i Rusland, vil Mangelen naturligviis blive saa meget mere følelig, eftersom man ingen Regning kan gjøre paa fremmed Tilførsel.
Viborger Samler, 1843-01-17
Fra Götheborg berettes under 31te Decbr.: Hr. Carl Rappo, Europas erkiendte første Hercules, har, foruden sine sædvanlige Forestillinger paa Theatret her, ogsaa givet en Extra-Forestilling og det gratis, men alligevel ikke til Publicums Tilfredshed. Hr. Töislow gav nemlig i Tirsdags Aftes en af Heibergs Vaudeviller, "Recensenten og Dyret, og blandt andre Tilskuere vare ogsaa Hr. Rappo og hans Kone i en af Logerne i første Etage. Men nu forekommer der et Sted i Stykket, at En af de handlende Personer, Mad. Vollisubito, indfinder sig paa Scenen med en Affiche, som hun viser En af Medspillerne som Prøve paa, hvad han af hendes Præstationer kan have at vente. Bemeldte Affiche befandtes ved Foreviisningen at være en af Hr. Rappos groteske Placater, og dette vakte i den Grad vor moderne Alcides's Vrede, at han reiste sig op i sin Loge, holdt en med heftige Gesticulationer ledsaget Harangne, henvendt mod Scenen, om hvad der var passende og ikke passende, om Skik og Brug i Sverrig og i Tydskland osv. og begyndte dernæst at vide stærkt, i hvilken musicalske Ovelse han tappert understøttedes af sin Akrobat-Cohort og, som det berettes, af sin Kone. Nu forekom det Publicum, at Uforskammetheden (nogen mildere Benævnelse kunne vi ikke give Hr. Rappos Handlemaade) gik for vidt, og en saadan Mishags-Storm, som man vel endnu aldrig har hørt paa vort Theater, brød løs imod Forstyrreren af den almindelige Munterhed. Raabet: Ud med Rappo, ud med den Uforskammede, o. d. l. lød overalt i Theatret, og fra alle Bænke og Loger gaves der ved Lommetørklæder, Hatte og Stokke Tegn til ham at han skulde fjerne sig. Tæppet gik ned. Raabene fordobledes og antoge en truende Characteer; men Hr. Rappo fandt alligevel for godt, at blive siddende paa sin Plads. Endelig antydedes det ham af et Par i Nærheden af ham værende Personer, at han ufortøvet, for at undgaae alvorlige Følger af sin brutale Opførsel, havde af forføie sig bort, og nu endelig beqvemmede han sig til af retirere, og en Timestid derefter fjernede ogsaa hans Kon sig. Efter at Gemytterne nogenlunde vare blevne beroligede, gik Tæppet atter op Tordenskjolds forhenværende Skibspræst paa den fra de Svenske tagne Fregat hvide-Ørnen indgav følgende Ansøgning til Kong Christian den 6te: Til Kongen: Tilsøs min Rede var i Hvide=Ornens Rede; Nu boer jeg i en Vraa i sorten, vilden Hede, Naar Tordenskjold gav paa med Torden, Skud og Skrald, Da ønskte jeg mig tidt et Landsbypræstekald. Din Fader hørte mig, – jeg takker for hans Naade; Men, at Gud bedre det jeg fandt kun liden Baade: Et lille Præstekald, en øde Præstegaard, Hvor jeg forknyt i Gield til begge Øren staaer. – Avisen siger og Nykjøbings Præst er død; O, fromme Fader, und mig dette Kjøbstedbrød!"(Ansøgningen blev, efter Sagnet, bevilget.)
Viborger Samler, 1843-01-17
Jndenlandske Efterretninger.
Viborger Samler, 1843-01-17
Kjøbenhavn. Hs. Majestæt Dronningen er i Løverdags Formiddag afreist til Augustenborg for at besøge Sin høie Moder, der er syg. (Bla. Td.) Til Erindring om den uvurdeerlige Gave, Thorvaldsen har skjænket sine Landsmænd, blev Medailleur Chr. Christensen allerede for flere Aar siden opfordret til at udføre en Medaille. Dette Arbeides tidligere uheldige Skjæbne er bekjendt, idet Kunstnerens utrættelige Flid og geniale Udførelse af sit Hverv strandede paa den ulykkelige Omstændighed, at Stemplet sprang gjentagne Gange. Som en dygtig Natur, der er begeistret for et Værk, der var blevet ham kjært, tabte Hr. Christensen dog ikke Modet. Arbeidet er nu fuldendt, og den Medaille, Hr. C. har leveret, maa henregnes blandt de allerskjønneste, den nyere Tid har frembragt. Paa Aversen sees Thorvaldsens Buste med Omskriften: Thorvaldsen sculptor Danus, og omkring Busten er der udført med en næsten utrolig Fiinhed Fragmenter af den store Billidhuggers Alexandertog. Paa Reversen er der fremstillet Rymphen Galathea, der overbringer Danmark Amor med Lyren, og rundtom denne Gruppe en Kreds af den store Kunstners navnkundigste Arbeider (Statuer og Basrelieffer). Denne Medaille har, efter et Reglem. af 22de August 1837, den smukke Bestemmelse, aarlig at skulle tilkiendes et eller andet af de meest udmærkede Arbeider paa Akademiets Udstilling, efterat Akademiets Medlemmer, under selve Udstillingstiden, have voteret desangaaende. Enhver Enke efter en Kunstner, som har vundet denne Medaille, er derved berettiget til at nyde en Pension af 100 til 200 Rbd. De Kunstnere, hvem den til Dato er tilkiendt, ere Küchler (i Rom, Rørbye og Marstrand. 2 Exemplarer ere udprægede i Guld: eet til Hs. M. Kongen og et andet til Thorvaldsen. Værdien i Guld er omtrent 260 Rbd. (Ny Portes.)¬
Viborger Samler, 1843-01-17
Hr. Balletmester Bournonville har ved sin nye Ballet Erik Menveds Barndom, der opførtes første Gang i Torsdags Aftes, forøget Rækken af sine herlige Balletter; den staaer blandt hans tidligere Waldemar nærmest, idet den, som man alt af Sujettet kunde tænke, er behandlet paa en lignende Maade, og Balletmesteren har her paany givet Beviser paa, hvorledes han forstaaer at benytte sit Emne til effectfulde Scener, skjønne og imposante Grupperinger, og hvorledes han kan forene en Masse af Enkeltheder til et stort Hele, der griber og henriver Tilskueren. Balletten blev i det Hele modtagen med stort og længe vedvarende Bifald, og ved dens Slutning fremkaldtes Balletmester Bournonville. (Bl. Td.)
Viborger Samler, 1843-01-17
Dhrr. Jnstructeur Nielsen og Phister agte at benytte Sommertiden til i Juni Maaned at give Gjesteroller paa Christiania Theater. (Da.) Ny Portesenille offentliggjør et nyt Regulativ for de Stykker, som opføres paa det kgl. Theater, der tilsikkrer Forfatterne et rigeligere og meere billigt beregnet Honorar for deres Arbeider, end Tilfældet var med det Gamle. Forf. af Stykker, som udfylde en heel Aften, faae ved Antagelsen af Stykket 150 Rbd., af de første 5 Forestillinger 1/2 af Jndtægten, af de næste 5 1/4, af de næste 5 1/2, af 16de til 20de Forest. 1, af 21 til 25 1/2 og efter den 25de Forestilling endnu 50 Rbd. Et heel Aftens Stykke, der gjør megen Lykke og oplever 25 Forestillinger, vil saaledes kunne indbringe Forfatteren omtrent 2000 Rbd., medens det tidligere ikke engang kunde indbringe 1000. Som billighed fordrer, er der givet det nye Regulativ tilbagevirkende Kraft for de Stykker, der have gaaet 10 Gange eller tiere over Scenen.
Viborger Samler, 1843-01-17
Nyborg, den 11te Jan. Jgaar Eftermiddags ankom hertil Byen fra Corsøer P. H. Lorenzen, men fortsatte strax Reisen videre med Deligencen til Odense. – Man har i disse Dage travlt med at indsamle Penge, hvis Bestemmelse er at indkjøbe en Sølvpokal til Foræring til Lorenzen. (Hp. Av.)
Viborger Samler, 1843-01-17
Odense. Efterat Rygtet for et Par Aar siden gik, at den i russisk Tieneste staaende danske Oberstlieutenant Rüdiger, Ridder af Wladimirordenen og af Dannebroge, ved Døden var afgaaet i Sibirien, har den Fraværendes Moder, Enkeprovstinde Thorup her i Byen, fra det udenlandske Departement nu faaet Underretning om at hendes Søn lever paa sit Gods i Nærheden af Odesse og at ovennævnte Rygte saaledes har været aldeles grundløst.
Viborger Samler, 1843-01-17
Som man erfarer, udarbeider Hr. Billedhugger Striegler her i Byen i denne Tid Kunstnerinden Jfr. Sønderskous Portrait i Gibs og Vox. (S. Bl.)
Viborger Samler, 1843-01-17
Hertugen af Augustenborg elsker det danske Sprog!
Viborger Samler, 1843-01-17
Hvad siger J dertil, J Lolliker og Falstringer, som lode det være Eder magtpaaliggende at faae Adressen istand til P. H. Lorenzen," saaledes begynder en længere Artikel i Lollands-Falsters Stiftstidende: "Hertugen har selv tilstaaet det; der kan ikke være nogen Tvivl; det er saa godt som offentlig declareret: han er det danske Sprogs Elsker! Der mangler blot, at Gratulationer og Lykønsknings Adresser allevegne fra skulle indstrømme i Anledning af denne for det danske Sprog lykkelige Begivenhed, hvorved der er aabnet Udsigt til, at det kan komme til at staae i et Forhold, som nærmer sig morganatisk Ægteskab, til en tydsk Hertug af Huset Schleswig=Holstein-Sønderborg-Augustenborg. Kunne J nu indsee, det Ubetimelige i Eders Foretagende, Kunne J nu begribe, hvorledes man paa høiere Steder ugjerne faae Eder ile saa hovedkulds afsted, Havde man der ikke Ahnelse om, Hvad til Slutning ville følge, saa havde man dog fra først af Fiinhed nok til at føle, der maatte en ædlere, galantere Ridder til at træde i Skranken for det danske Sprogs Ære, end den simple, temmelig grove Lorenzen, en Ridder af et saadant Navn og Skjoldmærke, at han blot behøvede at reise sig, lægge Haanden paa Hjertet og sige "Jeg elsker Dem!" for at alle de massive Antastelser, hvorunder Damens Ære havde lidt, strax af hende skulde være glemte, Alt blive godt igjen, ja Æres opreisningen befindes i den Grad fyldestgiørende, at Skyldigheden paa den Krænkedes Side nu blev lige saa stor, som tilforn paa Fornærmernes.