Berlingske Tidende, 1771-11-01
Om Aftenen Kl. 11 sendte Ambassadeuren Obersterne Rønne og Laubri til Primas med den Erklæring: At da man af de giorte Anstalter saae, at det var hans Forsæt, tvertimod det givne Lofte, at begive sig bort fra Warschau, uden at give Ambassadeuren Efterretning derom, og uden at begiære hverken Passer eller Escorte, og han (Primas) vilde sætte sin Person alt for meget i Vove, naar han tog en Vey, der, som Ambassadeuren vel vidste, var opfyldt med Stratenrøvere, som længtes efter det Øyeblik, da de kunde bekomme Primas i deres Magt og faae hans Bagage til Bytte; vilde Ambassadeuren ikke tilstæde, at Hs. Durchl reyste bort til Vands, og det saa meget desmere, da Hs. Excellence var forvisset om det vilde være Keiserinden høyst mishageligt, at man havde ladet en Person af saa høy Rang, som Fyrsten Primas, være udsat for saa aabenbare en Fare; hvorfore, dersom han er var at bringe fra det Forsæt at reyse bort, maatte han i det mindste reyse til Lands, da man vilde paa behørig Ansøgning forsyne ham med Passer og en Escorte efter hans Rang. Bemeldte Oberster fik tillige Befaling, at begegne Primas med allerstørste Høflighed, og endelig, dersom han ikke vilde give de nu ommeldte Forestillinger Gehør, paa en god Maade at sige ham: At Landgodset da skulle besættes med Russiske Soldater, paa det Hs. Durchl. der kunde være sikker for at blive overfaldet af de Confordererede. Obersterne Rønne og Laubrikomme om Aftenen den 14de Julii tilbage fra Primas med det Svar: At da han saae alle sine Bestræbelser at afreise til Vands at være frugtesløse, havde han i Sinde Dagen derpaa at komme til Staden, og da tage sine Messyrer, for at reyse til Lands De tvende forommeldte Oberster havde imidlertid posteret 50 Cosakker rundt omkring Landgodset. Den 15de Julii gik forbi; men Primas kom ikke til Staden, da imidlertid den heele Dag bleve paa Wawrzow holdte hemmelige Conferencer, med adskillige Sachsiske og 2 Pohlske Herrer. Den 16de af gik Oberste Rønne, for i Ambassadeurens Navn at sige Primas: At Hs. Excellence forundrede sig over, at Hs. Durchl. ikke havde holdt sit Ord, at komme Dagen tilforn til Staden; at Ambassadeuren indstændig anmodede ham om at undgaae al Opsyn, og tydelig at udlade sig med sine Tanker, som daglig bleve mere tvetydige. Oberste Rønne maatte tillige reent ud erklære: at han havde præcise Ordre at blive hos Primas, og geleyde Hs. Durchl. Samme Dag om Eftermiddagen kom Græve Poninski med en vis Pohlsk Herre, for paa Fyrst Primas Vegne at erfare hos Ambassadeuren, paa hvilket Sted i Staden Hs. Durchl. Dagen derpaa kunde faae Ambassadeuren i Tale. Paa denne Forespørsel, som kom Hs. Excellence, meget latterlig for, gav han iblant andet til Svar: At der som man ikke vidste, hvor Fyrst Primas kunde tale med den Russiske Keiserindes Ambassadeur, vilde Hs. Excellence lade ham vide, at 2 Kanoner, opstillede paa Hotelets Port, skulle vise ham saadant. Den 17de, om Morgenen Kl. 10, lod Oberste Rønne, som om Natten var bleven i Wawrzow, Ambassadeuren vide: at Fyrst Primas endelig havde besluttet at komme til Hans Excellence i Staden. Et Qvarteer derefter kom en Betient fra Hs. Durchl. for at erkyndige sig om Timen hvilken blev ansat efter hans eget Gotbefindende. Primas kom altsaa altsaa hen imod Middag, og blev af Hs. Excellence i General von Weymarns Overværelse tilbørlig modtagen. Efter aflagte Complimenter paa begge Sider, forestillede Ambassadeuren. Hs. Durchl. hvor urimelig hans Forhold havde været, og gjorde alt hvad mueligt var, for at bringe Primas fra sine forkeerte Tanker. Samtalen varede over halvanden Time. Men i hvor meget Primas end syntes at være overbeviist, blev har dog staaende paa sit Forsæt, at han ville opholde sig til Elbingen, og erklærede, at det aldeles ey var ham mueligt, at leve efter sin Rang i Warschau. Herpaa erklærede Ambassaden ren reent ud: at formedelst saadanne offentlige Tildragelser, og Fyrst Primas mistænkelige Forhold, kunde Ambassaden, ren paa ingen Maade tillade, at Hs. Durchl. reyste bort, uden forhen at have sendt Efterretning derom til Keiserinden hans Souveraine, og tillige udi en Sag af denne Beskaffenhed at have indhentet Ordre fra Hs. Keiserl. Majestæt; hvorved han tillige anmodede, at Hs. Durchl. ikke maatte modsætte sig en Paakiendelse, hvortil hans eget Forhold havde givet Anledning; og føyede til, at den heele Tids Udsættelse efter af Formodning ikkun vilde udgjøre 4 Uger. Det stod imidlertid Primas frit for, selv at skrive til Keiserinden, for at undskylde sig i Henseende til sit Forhold, og ansøge hos Hs. K. Majest. om Tilladelse at reyse fra Warschau; dog skulde han (nemlig Primas) aldrig kunde tilsidesætte sin Forbindtlighed. imod denne Monarkinde, uden at giøre sig skyldig i den største Utaknemmelighed. Endelig syntes Primas godvillig at beqvemme sig efter Ambassadeurens Forestillinger, og erklære de, at ville iagttage hvad som Keyse inden i Henseende til ham maatte finde for godt, og bad allene, at man ville lade ham opholde sig paa sit Landgods, uden at Oberste Rønne, eller er anden Officier blev hos ham. Dette bevilgede Ambassadeuren ham, hvorpaa Primas, i Overværelse af General Wey marn, gav sin Æres Parol og Haand, at han ikke igien vilde foretage at reyse til Lands eller Vands, førend Ordre fra høystbemeldte Keiserinde vare ankomne, og sagde derhos, at han, saasnart mueligt, viide sende til Ambassadeuren en Skrivelse for Hs. Russisk Keyserl. Majestæt, hvori han vilde tage sig den Frihed at forestille sin Tilstand. - Saaledes endtes deres Samtale, og de skildtes efter Anseende fra hinanden, som gode Venner. Primas nødte Ambassadeuren til sig til Middags=Maaltid, og denne anmodede hiin om, undertiden at komme til Staden og spise hos ham til Aften. Den 18de Julii ventede Ambassadeuren den heele Dag, men forgiæves, paa den Skrivelse, som Primas havde lovet at sende. Legations Secretair Hr. Bulgakow gik derfor den 19de til Wawr zow, for at erindre ham derom, og melde ham, at Courieren var færdig, saasnart han fik Skrivelsen, at afreise. Men i Steden for en Skrivelse gav Primas til Svar: at han ansaae sig som en Person, der ikke meere havde sin fri Villie, og derfor ikke af egen Drift kunde skrive; desaarsag bad han, at Ambassadeuren vilde lade ham tilsende en Formular til saadan en Skrivelse til Keiserinden af Rusland. Bemeldte Legations=Secretair gjorde sit Beste med at forestille Prælaten hvorlidet hans Begiering kunde have Sted, men saae sig tilsidste nødt til at reyse bort uden at kunde erholde nærmere Svar fra Hans Durchlauchtighed. - Hvorpaa den Russiske Courier den 20de Julii er afgaaen fra Warschau til Petersborg med en udførlig Beretning om alt hvad som var forefaldet. Udtog af General=Feldtmarschall Græve Romanzows Skrivelse til den Russisk Keyserlige Ambassadeur Hr. von Saldern, den 26de Septbr., fra Leyren ved Foldestyn.