Berlingske Tidende, 1833-03-25
Constantinopel, den 24de Februar. Admiral Roussin er i Forgaars ankommen hertil. Han havde ufortøvet en Sammenkomst med Reis Effendi, og erklærede denne paa det bestemteste, at hans Cabinet høist ugjerne saae, at Sultanen ved den nuværende ulykkelige Conflict benyttede sig af nogensomhelst fremmed materiel Hjelp. Han forlangte derfor den Russiske Flaades ufortøvede Fjernelse. Den Russiske Eskadre bestod af fire Linieskibe, som Fregatter og se Brigger, og havde ligget 12 Timer for Anker i Bosphorns. Admiral Roussin truede, at forlade Hovedstaden, tilligemed heele det Franske Gesandtskabspersonal, dersom Skibene ikke seilede bort, eller dersom Sultanen fik i Sinde at handle under nogen anden Jndflydelse, end den moralske Deeltagelse, som Frankrige tilbød ham. Uagtet den hidtilværende Franske Chargs d'Affaires, Hr. Varennes, allerede forhen havde gjort lignende Forestillinger, kunde Porten dog ikke, uden foregaaende Conferents med den Russiske Befuldmægtigede, strax bortsende en Hjelp, om hvilken den selv havde anholdt, og som Omstændighederne endnu syntes at gjøre nødvendig. Sultanen besluttede derfor, personligen at tilkjendegive de russiske Herrer, Gesandten von Buteniew og General von Murawiew, sit Ønske, saasnart mueligt at see den Russiske Flaade seile bort. Han lod disse Herrer kalde til sig, takkede dem for Ruslands beredvillige Hielp, som han nu troede ikke at behøve, og bad dem snarest mueligt at foranstalte Flaadens Bortreise. Saa paafaldende dette Sprog en maatte være for de Russiske Befuldmægtigede, som nogle Dage forud havde nydt Storherrens fuldkomne Tillid, og af Reis Effendis Mund hort de største Lovtaler over Keiser Nicolaus's høimodige Adfærd, saa kunde de dog ikke vægre sig ved at opfylde dette Forlangende, da de i modsat Fald vilde fornærme en Magts sorveraine Rettigheder, med hvilken Rusland staaer i venskabelig Forbindelse. De erklærede derfor, at Sultanens Ønske ufortøvet skulde vorde opfyldt, og de nødvendige befalinger udfærdiges til Flaadens commanderende Admiral angaaende dennes Tilbagevenden. De fleste Russiske Krigskibe have allerede forladt Bosphorus, og de øvrige ville ufortøvet gaae under Seil. Kor efter disse Foranstaltninger begav Admiral Roussin, ledsaget at sin Dragoman, sig atter til Reis-Effendi, og undertegnede med ham en Convention, som allerede har erholdt Sultanens Samtykke. Efter Forlydende er deri bestemt, at Porten, under de nærværende mislige Omstændigheder ganske skal giøre Regning paa Frankriges venskabelige Deeltagelse, og høitideligen love, ikke at betjene sig af anden Jndflydelse, for at bilægge den sørgelige Tvist med Paschaen af Ægypten. Derimod erholder Porten af Frankrige Forsikkring om, at Tulleriernes Cabinet vil garantere dens, for Europa saa nødvendige, Existents og beskytte den mod enhver overdreven Fordring. J denne Henseende vil Frankrig holde det for sin Pligt, at formaae Vicekongen af Ægypten til at afstaae fra sine forhen gjorte Fordringer, og nøies med Paschaliket St. Jean d'Acre allene. Skulde Paschaen vægre sig ved at samtykke heri, kan Sultanen gjøre sikker Regning, ikke blot paa den Franske, men ogsaa paa den Engelske Nations Beskyttelse. Man maa nemlig lægge Mærke til, at AdmiraRoussin handler i Samfund og i den fuldkomneste Overeensstemmelse med den Engelske Chargs d'Affaires, som i det mindste har billiget den omtalte Convention, om han end ikke formelig har tiltraadt den. Man anseer ikke uden Grund dette for et Slag offensiv og desensiv Alliance mellem Frankrige og Porten. Belgrad, den 7de Marts.