Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-08-29
Auditeur Roulund. Jeg vil ærligt tilstaae, at jeg ikke har læst Comiteens Betænkning med den Tilfredsstillelse, jeg havde ventet, fordi jeg mener, at enhver Halvhed fører til Jntet, og fordi jeg troede, at saaledes som Stemningen viser sig, var der intet andet for, end ligefrem at stille Sagen, paa Spidsen. Enhver faaer imidlertid at handle efter sin Overbeviisning, og naar Comiteen derfor gaaer sin egen Gang, nu vel, saa maa jeg gaae min. - Under de Forhandlinger, som i forrige Session fandt Sted, da Talen var om det Amendement, der gik ud paa, at det endelige Formaal for de stænderske Comiteer skulde være en fri Forfatning, tog jeg Anledning til at vise, at Danmark havde en historisk Ret hertil, foruden den naturlige Ret, som tilkommer enhver cultiveret Nation, og jeg yttrede blandt Andet, at det ikke kunde kaldes ubetimeligt, nu at bønfalde Christian den Ottende om at opfylde Frederik den Tredies Forpligtelse. Dog skal jeg for Tiden ikke ville fremman min Guldsmed fra det Sted, hvor han er skriinlagt, men jeg forbeholder mig Ret hertil, om fornødent gjøres. - Spørger man da, hvorfor jeg saa uafladelig hænger ved Jdeen om en fri Forfatning, saa vil jeg svare, fordi nuomstunder ganske andre Følelser røre sig i Folket, end de, som simpelthen gaae ud paa Livets Nødtørftigheder, og fordi ethvert ædlere Gemyt føler en uimodstaaelig Trang til at erkjendes i sin fulde medfødte Menneskeværdighed, og intet udvider Mandens Bryst og forhøier Selvfølelsen i den Grad, som Visheden om at vide sig fri og selvstændig, da fremgaaer den gode Borger, som i Fredens Dage med Flid og Snille udvikler Landets Flor, og i Krigens Dage med Begeistring og Opoffrelse giør Landet uovervindeligt. Om end en Skofte og Karker ere tilfredse med deres Kaar, og om de endog hovmode sig af deres Stilling hos deres fornemme Herre, saa beviser det i alt Fald ikke andet, end at de ere fødte med et ægte Trællesind, men saaledes tænker ikke det store Fleertal af de Mænd i Danmark, som kunne have en Mening om Sagen. Den derfor, som oprigtigt og varmt elsker sit Fædreland, han sætter dets Ære og Lykke over alt, og gaaer stadigt fremad mod sit foresatte Maal, og veed han end, at det er sjeldent, at det unge Frihedstræ kommer rigtigt i Grøde, førend det tilstrækkeligt er vædet med Blod og Taarer, saa veed han ogsaa, at falder han, vil hans Død ikke være uden Nytte og betydning for hans Fædreland og for Verden, og derfor gaaer han freidigt sin Bane fremad. Danske Mænd, freidigt fremad – Stiftamtmand Rosenern: Jeg befrygter ikke at blive beskyldt for Trællesind, naar jeg, i Anledning af hvad den ærede 1ste Deputerede af Aalborg Stifts Sædegaardseiere har yttret, gjentager den Erklæring, som jeg flere Gange forhen har givet i denne Forsamling, at jeg langtfra ikke antager, at der i Folket er en decideret Pluralitet for Ønsket om en Forandring i vor Forfatning. Tvertimod anseer jeg det, efter min Overbeviisning, for vist, at Pluraliteten af den besindigere Deel af Nationen, deeler min Anskuelse og erkjender, at vi i Henseende til borgerlig Frihed, Lighed for Lovene og upartisk Afveining af Forholdene, have Fortrin for mange af de constitutionelle Stater, som ere os bekjendte; idetmindste ere vi for en stor Deel frie for de Partistridigheder, som hersker der. Jeg troer ogsaa, at mange ville gaae over til denne Anskuelse, naar det maa befrygtes, at det Frihedstræ, som hiin ærede Deputerede ønsker at plante, skulde vædes med Blod og Taarer. Forøvrigt maa jeg, da jeg nu har reist mig, understøtte det af Justitsraad Estrup forbeholdte Amendement, da jeg anseer den af ham foreslaaede Maade, hvorpaa de Deelegerede skulle sammensættes, for meere hensigtsmæssig, end om Valget af den skulde overlades til Stænderforsamlingerne, især paa en Tid, hvor Spændingen er stor og det derfor er at befrygte, at Valget vilde falde netop paa saadanne, som hørte til Partiernes Ydersider. - Præsidenten: Dersom den 1ste Deputeret af Aalborg Stifts Sædegaardseiere havde villet gjøre de af ham brugte Yttringer anvendelige paa de bestaaende Forhold, vilde jeg have fundet Anledning til at gjøre ham opmærksom paa, at det vistnok maatte ansees for en upassende Tale; men det forekommer mig, at der til at antage hiint, ikke har været tilstrækkelig beføielse. Auditeur Roulund: Hvad jeg har meent, skal jeg tillade mig nærmere at udvikle, naar Sagen kommer til endelig Behandling, og især skal jeg udtale, at om vi end have gode Love og Jnstitutioner, saa have vi dog ingen Garantier. Forresten maa jeg indrømme, at det var allermageligst, om vi kunde sove os Lykken til, og om vi kunde faae stegte Duer blot for at lukke Munden op. - Kammerherre Benzon, Forsaavidt den ærede første Deputerede af Aalborg Stifts Sædegaardseiere har erklæret, at hver den, som ikke stemmer for en Constitution, er en Træl, en Mand, som ikke fortjener at høre blandt de ædlere og bedre Borgere, maa jeg svare ham, at fordi man ikke ønsker Alting kuldkastet, fordi man sætter Priis paa, at Fædrelandet stadigen gaaer frem under en fornuftig Regjering, fordi man ønsker en begrændset Frihed, gavnlig for det Heles Vel, – derfor behøver man ikke at kaldes en Træl, og jeg maa tilbagevise en saadan Beskyldning. Jeg troer, at den sande Liberalitet bestaaer i at respectere Andres modsatte Anskuelser; om enhver Sag kan der haves forskellige Anskuelser; men jeg troer, at det er Despoti, naar man erklærer den, der ikke deler Ens Anskuelse, foragtelig. - Præsidenten: Den Mening har jeg ikke kunnet finde i den ærede 1ste aalborgske Sædegaardseiers Foredrag; hvis den havde kunnet uddrages deraf, vilde jeg vistnok have havt Anledning til at bemærke, at den Værdighed, der bør lagttages i Forsamlingen, var bleven tilsidesat. Han sagde vel, idet han betjente sig af en Sammenligning, at de to af ham nævnte Personer besadde Trællesind, men deraf at uddrage den Slutning, at han har villet have det udtalte anvendt paa Enhver, der ikke deelte hans Mening, troer jeg ikke, at hans Ord berettige til, og der vilde, som sagt, i saa Fald vist have været Anledning til at kalde ham til Orden. - Auditeur Roulund: Naar jeg har nævnt Skofte og Karker, da er det to velbekjendte Trælle, bekjendte for deres Stilling og for deres Sind, og kun saadanne Karle kunne finde Behag i deres Stilling og prale deraf, men jeg kunde umuligt mene saadanne hæderlige Deputerede, som have Plads her i Forsamlingen. - Kammerherre Lüttichau, Jeg maa tilstaae, at jeg ogsaa er i Uvished om, hvorledes den ærede Deputeredes tidligere Yttringer skulle forstaaes. Jeg har omtrent opfattet dem paa samme Maade, som Stiftamtmand Rosenørn, og naar den Deputerede i Slutningen af sit Foredrag har udtalt en almindelig Opmuntring til at gaae fremad, synes det mig, at han tillige burde have viist, hvilket Maal han derved har havt for Øie, om maaskee en Constitution, ligesom det i saa Fald ogsaa havde været ønskeligt, at han havde angivet, paa hvilken Maade en saadan skulde bringes istand, og at han derhos havde viist det Gavnlige og Nyttige ved den. Jeg for mit Vedkommende, kan derfor ikke tage nogen Notits af den ærede Deputeredes Opfordring, til at gaae fremad, saameget mindre, som jeg antager, at en Constitution ikke vil blive modtagen med den almindelige Tilfredshed, som man deraf lover sig; men jeg finder iøvrigt ikke Anledning til for Øieblikket at gaae nærmere ind paa dette Spørgsmaal, da det ikke hører under nærværende Sag Auditeur Roulund, Kammerherre Lüttichau har, om jeg ellers forstod ham rigtigt, yttret Tvivl om jeg meente nogen Constitution. Dertil vil jeg alene bemærke, at jeg for ganske nylig har sagt, at jeg uafladelig hænger ved Jdeen om en fri Forfatning. Dernæst har han spurgt, for hvilken Constitution jeg meest sympathiserer, og jeg maa da aabent tilstaae, at jeg troer, jeg er meest tilbøielig til at stemme for Tokammersystemet. Han har endelig opfordret mig til at fremlægge et fuldstændigt Udkast til en fri Statsforfatning; men denne Fordring, maa jeg dog finde høist ubillig; thi saadant er, saavidt mig bekjendt, i alle Lande Regjeringens Sag. - Kammerherre Lüttichau, Med al den Tillid jeg har til den ærede Deputerede, kunde det dog ikke falde mig ind at forlange, at han under nærværende Sag, og i dette Øieblik, skulde fremlægge noget fuldstændigt Udkast til en fri Forfatning; men naar man attraaer en saadan, maa man dog idetmindste have gjort sig selv Grundtrækkene tydelige. Auditeur Roulund. Heri kan jeg ogsaa tjene ham. Mig har altid den engelske Constitution foresvævet som det ønskeligste Forbillede, fordi den gjennem Aarhundreder har bestaaet Erfaringens Saa Prøve; men forresten vilde jeg for min Person være glad ved, om vi blot kunde faae en lille Smule af en Constitution, saaledes som jeg forstaaer det. Aarhuus den 20de August: En Takadresse, underskrevet af 147 Borgere og Jndvaanere heri Byen samt 11 Gaardeiere i Onsted og Hvilsted, eri disse Dage tilstillet de jydste Stænder, som deri bevidnes den meest levende Paaskjønnelse af den Kraft og Frimodighed, hvormed de i Adressen til Hs. Maj. Kongen have udtalt sig om den trindt om i Landet herskende Misstemning. - Endvidere have 147 Borgere og Jndvaanere heri Byen indgivet et Andragende, hvori de anmode den jydske Stænderforsamling om at fraraade det forelagte kongl. Udkast til en ny Trykkefrihedslov i dets Heelhed. (Aarh. Av.)