Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1768-04-28
Jeg vedder, at J efter 10 Aars Forløb vil lee ad eder selv, og med Undseelse tænke paa disse Eders Luft-Casteller. - Naar J nu vil studere, saa maae J søge at overtale Eders Hierte, ligesom det var Eder ikke om Videnskaben at giøre, og i det J studerer, saa overtaler Eders Forstand, ligesom at J endelig maatte vide alting. -Man lærer ikke for at blive lærd, men for at blive nyttig. J skal ikke tænke efter noget Systema, men efter Eders eget Genne. Leibnitzer roste af sig selv - ikke af andres Haandbøger. De maatte takke deres Aands naturlige Sving for Logiken, Fornuften for Viisdommen, Erfarenheden for Naturlæren, og Samvittigheden for Sædelæren. Men følger J en vis Byrde, som trykker og nedbøyer Eder til fremmede Ledsagere i den Kunst at tænke- saa saa tænker efter dem, og bliver middelmaadig. Naar J hører Eders Lærere, saa troer: at de ere Lærere, og har Ret i alle Meninger. Men naar J er allene, saa troer at J har hørt Mennesker, som kan tage feyl. Det første giør opmærksom; det andet giør hus. Det er i Eders Alder bædre, at omgaaes med en eeneste graahærdet Mand og lade sig dadle, og rætte af ham, end at føre Ordet og blive berømt i en Kreds af 10 unge Personer. Viisdom taler lidet, efterdi dens Rigdom er liden, hvorom man med en sikker Tone kan tale. Man vil kiende Eders Svaghed, dersom J feyler herudi. - J maae heller tillade Eders Forstand tie Vildfarelser, end Eders Hierte en eeneste. - maae ikke troe nogen Sandhed, fordi den er nye, og ingen Vildfarelse, fordi den er gammel. Begge kan forandre sig. - Hiertets Saar er farligere end Forstandens Saar. De første maae J læge for Eders Fordeels skyld, og de sidste for at faae Verdens Bifald. Hører meer end J læser. Tænker meer end J hører. Føler og udover meer, end J hører, læser og tænker. Troer ikke, at det giør lærd, at J kiende mange Bøger. Samler i Førstningen Sandheds Rigdom ved at tænke selv. Og naar J ved denne Pythagoriske mørke Tale, at blive viis, er bleven agtet værdig at læse Værker og Skrivter, da lader, næst Religionens Skrivter, en Banco muntre Eders Forstand, og en Voung 6 ders Hierte. Har J Lyst til meere, saa læser de gamle Skribentere, paa det J maae blive grundig, og de nyere paa det J maae lære vel at lehn. Berømmer de sidste offentlig, paa det at de ikke skal forfølge Eder; men øver de første hemmelig, paa det J. ret kan bruge de nyere. J maae være en Pythagoræer for at kunde tie, - en Pyrrhonist for at søge Sandhed - en Ven af Plato, for ret at bruge Jndbildnings=Kraften - en Socratis Discipel, for at lære at lide for Sandhed; Eller dersom J ikke vil følge nogen Sect, saa maae J være en Christen, for at have det Gode af alle Secter uden deres Feyl. Dyden gjorde Socrates - og Videnskaberne Cicero rolig. - Religionens Aand maae giøre Eder saaledes. Halvparten af Heno og Halvparten af Epicur, udgjør det heele af den practiske Sæde=Lære. - J maae ikke troe at et ungt Menneske tør ikkun ved at blive lærd, uden i disse Aar at vise nogle besynderlige Dyder. Det anstaaer en ung Person fortræffelig vel, naar han ved al sin Munterhed fremsøger Almisse ved at see en Ulykkelig. - eller ved en Tvistighed forener Parter formedelst gode Raad. Giør Eder ingen Plan til et eller andet Embede. Studerer for et eller for alle. Stræb at giøre Eder saa duelig at J kan faae det ypperste, og at blive saa ydmyg, at J kan være vel tilfreds med det mindste. En Lærd, hvis brændende Beqvemhed har gjort ham dertil, bliver berømt for sig, og lidet nyttig for andre. En Lærd af Trang og Armod vil vel vide mindre, men aagre med meere Troskab. De Katte, som fange Muus uden Hunger, spøger og legger ikkun med deres Rob; De andre, som giøre det af Hunger, nytter deres Rob og renser Huset; Det udvortes ved den gode Smag i Digter kunsten, tunsten, og de smukke Videnskaber forandrer sig hver tiende Aar. Det indvortes derimod forandrer sig aldrig. Søger denne indvortes Kierne: saa skal J kunde skikke Eder i Modens Smag.