Berlingske Tidende, 1815-05-19
Det frie og agtede Frankrig glædede sig over den ved Vor Omsorg giengivne Fred og Velstand, da Napoleon Bonapartes Undvigelse fra Den Elda, og hans Ankomst paa fransk Grund forledte den største Deel af den franske Armee til Oprør. Understøttet af denne uretmæssige Magt lod han Usurpation og Tyrannie beklæde Lovenes retmæssige Herredømmes Plads. Vore Undersaatters Anstrængelser og Uvillie, Tronens og Nationalrepræsentationens Glands maatte bukke under for Magten af et Soldatermytterie, som de forræderske og meenederske Chefer havde bragt tilveie ved bedragerske Forhaabninger. Da disse forbryderske Fremskridt opvække i Europa billige Bekymringer, saa have frygtelige Armeer sat sig i Marsch imod Frankrig, og alle Magter have bestemt Tyrannens Undergang. Det var Vor første Omsorsom Vor første Pligt at giøre den tilbørlige og nødvendige Forskiel mellem Fredsforstyrreren og den undertrykte franske Nation. Souverainerne, Vore Alliered, have i Overeensstemmelse med de Grundsætninger, der hidtil ledte dem, erklæret, at de ville respectere Frankrigs Uafhængighed og garantere dets Territoriums Jntegritet. De have givet Os de høitideligste Forsikkringer om, at de ikke ville blande sig i dets indvortes Regiering. Under disse Betingelser have Vi besluttet at tage imod deres hvimodige Hielp. Forgieves stræbte Usurpateuren at afstedkomme Uenighed imellem dem, og ved en foregiven Maadehold at kjølne deres retmæssige Uvillie. Hans hele Liv har for stedse betaget ham Evne til at skuffe den gode Tro. J Fortvivlelse over sine mislykkede Kunstgreb vilde han atter styrte Nationen i Afgrunden. Han besætter alle Administrationer med vindesyge, hans tyranniske Hensigter hengivne Mennesker; han desorganiserer Nationalgaden, hvis Blod han vil indgade i en gudsbespottende Krig; han antaget Mine af at ophæve Afgivter, som allerede længe ikke have bestaaet; han kalder en Malmart sammen, forat forøge Antallet af de Medskyldige i sin Usurpation; han vil paa samme midt under Bajonet, ter lade udraabe en latterlig Efterlignelse af hiin Constitution, der efter 25 Aars Uroligheder for første Gang skulde lægge en fast Grundvold for Frankrigs Frihed og Lykke; han har endelig begaaet den største af alle Forbrydelser mod Vore Undersaatter, idet han vil skil dem fra deres Souverain, med Magt rive dem bort fra Vor Familie der i Aarhundreder var saa fast forenet med Nationen, og for nærværende Tid alene formaaer at grundfæste den retmæssige Regiering, at garantere Folkets Frihed og Frankrigs og Europas giensidige Jnteresse. Under disse Omstændigheder lide Vi med fuldkommen Tillid paa Vore Undersaatters Følelser, da de nødvendig maae indsee de Farer og den Ulykke, hvorfor de udsættes af en Mand, som hele Enropa har givet til Priis for den offentlige straffende Retfærdighed, Alle Magter kiende Frankrigs Dispositioner. Vi have forvisset Oom deres venskabelige Hensigter og deres Understøttelse. - Franske griber de Befrielsesmidler, som frembyde sig for Eders Mod Forener Eder med Eders Konge, Eders Fader, Forsvareren af alle Eder Rettigheder, Jler til ham, forat være ham, der vil frelse Eder, behielpelige, og giøre Ende paa et Oprør, hvis lange Varighed kun blive meget farlig for vort Fædreneland, og for ved at straffe Sti teren til saamange Ulykker, desto hastigere at fremskynde Tid for en almindelig Udsning. Givet i Gent, den 2den Mai 1815, i Vor Regierings 20de Aar. Undertegnet: endvig.