Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1837-12-29
Fædrelandet. J der Freischutz, hvor Forlovelsen imellem Hs. Kongl. Høihed Prindsesse Wilhelmine og Hertugen af Glücksburg er meddeelt Publicum under Rubriken "Welt Jrren und – Wirren, sluttes Annoncen med det Ønske, vi af Hjertet deele, at den nye Forbindelse maa blive lykkelig og velsignelsesrig, (Den Frisindede.) For at man kan vide hvad man tør skrive, hvad der forstaaes ved Tilsidesættelse af pligtskyldig Opmærksomhed og for at den skrivende Deel af Publicum med nogenlunde Sikkerhed kan undgaae ved dyrtkjøbte Erfaringer at erhverve sig denne Kundskab, opfordrer den Frisindede Hr. Assessor Ussing til at gjennemgaae Trykkefriheds Placaten af 1ste Novbr. d. A., da det antages, at hans skarpsindige Pen, med sædvanlig Klarhed, Tydelighed og Grundighed, vil være istand til at give en Commentar, hvilken det ville være baade uædelt og sørgeligt at hente fra en Høiesteretsdom eller Hof= og Stadsrettens Præmisser. Om den Fane eller Standart, der i endeel Aar i en meget laset Tilstand har paraderet udenfor det kongelige Palais paa Amalienborg, har hentet sine hæderlige Ar i noget Slag, er os ubekjendt, men høist tvivlsomt. - Tidens Tand har imidlertid saa frygteligen gravet paa Stumperne, at i den sidste Tid ikkun – Fanestokken er tilbage, og med denne Rest af en Er=Fane gjøres nu Honneur i alle paakommende Tilfælde. Vi vare nylig tilstæde, da Hs. Majestæt efter en Ridetour kom hjem, og maatte med Sandhed beundre hvorledes den Underofficeer, der med al skyldig Ærbødighed sænkede Stokken, kunde undlade at smile over den in mente værende Fane. – - Er det maaskee det meget omtalte, og vistnok meget ønskelige Besparelses=System, der har begyndt at gjøre sig gjældende i vort lille Lands kostbare Militair væsen, da antage vi denne Begyndelse at være skeet paa Skjønhedens og Velanstændighedens Bekostning. (Den Frisindede.)Er det sandt, hedder det i samme Bl., hvad man vil paastaae, at den sidste Beslaglæggelse af Kjøbenhavnsposten gjælder en Vise, saa har man nu, - da Cancelliet har stadfæstet Beslaget, to metriske Arbeider at fælde Dom over. Hvorvidt Retten vil tage Hensyn til licentia poetica, vil Tiden lære. Man skulde næsten troe, det er de fortørnede Muser, der ville hævne sig, fordi Tidens Sangere benytte de Huldes Gunst til politiske Hensigter. Formodentligen har det ogsaa været en Prøve af den nye Klubvisesamling, Kjøbenhavnsposten har bebudet. Man kan ikke negte, at politiske Viser, politiske Rundsange o. s. v., er et ypperligt Middel til at indvirke paa Folket, til at electricere og begeistre det. De sædvanlige Fædrelandssange, hvori Landets Lykke og Velsignelse besynges, tildeels som Variationer paa Augsb. allg. Zeitungs odorante Theema, kunne ikke længere tilfredsstille et Folk, der begynder at faae Øinene op Dagen" og "Søndagen" fremtræde fra Nytaar af i ny Costume, trykte med nye Typer, paa fiint Papiir og med noget længere Spalter, i det Hele i en elegantere Form (end forhen. Men Udstyret maa Abonnenterne betale med 12 s. mere qvartaliter, som en nødvendig Følge af det sine Papiirs langt høiere Priis. Da vi ikke kjende dette Papiirs Qvaliteter, kunne vi naturligviis hellerikke bedømme om Dagen erholder sin nye Dragt aldeles gratis eller med et lidet Tilskud, men ønskeligt havde det været om Omstændighederne ikke havde gjort det til en absolut Nødvendighed for den, at lade dens Abonnenter betale for hvad andre Aviisudgivere have bragt Tidens Fordringer som et lidet Offer. For Modsætningens Skyld tilføie vi, at ogsaa det hamborgske Blad Neue Zeitung fra 1ste Jan. modtager Udvidelse og andre Forbedringer - men uden Bekostning for dets Abonnenter.