Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-08-26
Der berettes, at Forsvarsanstalterne for Landet og for Hovedstaden blive fortsatte med Jver og erholde en større Udstrækning, saaledes skal Adrianopel, der er Rigets anden Stad, befæstes, endskiøndt den ikke ved sin Beliggenhed synes at være skikket dertil. Sultanen har udstædet et Firman hvori han paa nye har opfordret hele Nationen til at gribe til Vaaben imod de Vantroe, og har paalagt alle Paschaer og Commandanter den storste Ansvarlighed, naar de ikke forsvare deres Poster indtil det ysterste. Fra Adrianopel berettes selv under 20de Juli, at Paschaen har forladt denne Stad og leiret sig udenfor Murene af det gamle Pallads, og vil afmarschere til Krigskuepladsen saasnart han har faaet alle sine Tropper samlede. Tatarer ride i Mængde igiennem Landet i alle Retninger og kalde Folket til Vaaben; snart ville alle vaabendygtige Muselmænd være blevne bevæbnede og der skrives fra Smyrna, at Sultanen har befalet at hele Nationens Masse skal udruste sig, saaledes at de gamle og svagelige Folk skulle bruges til at forsvare Fæstningerne og de øvrige rykke i Feldten. Tyrkerne skulle have den Plan, at undgaae et Hovedslag fordi de vide, at de ikke ere Russerne voxne i aaben Mark; men de ville blot forsvare Passerne i Balkanbierget med Kraft, og forresten føre en Guerilla Krig. Der hersker en utroelig Virksomhed i alle Deele af den militaire Administration, imidlertid er den hellige Fahne endnu ikke opplantet, og man troer ikke det vil skee førend Sultanen selv begiver sig til Armeen. Jfølge de nyeste Efterretninger fra Vien, skal Porten befinde sig i den største Pengeforlegenhed, og har derfor nyelig paalagt alle Christne som boe i det Tyrkiske Rige, men især Armenierne og Grækerne, at betale en tredobbelt Personel og Næringsskat, ogsaa melde de nyeste Efterretninger fra Constantinopel: at Sultanen har afsendt en Slægtning af Paschaen af Ægypten til Alexandrien, som har taget en Jnstruction med sig, ifølge hvilken Jbrahim Pascha skal faae Befaling om ikke at forlade Morea under nogen Omstændighed; men at han derimod skal afbryde alle Underhandlinger derom med de allierede Magters Admiraler. Det Svar, som Greve Guilleminot har tilstillet Reis Effendi, hvori han har sagt, at hans Hof vil aldrig tillade ham at komme tilbage til Constantinopel, saalænge Sultanen, ikke antager Tractaten af 6te Julii, og hvori han misbilliger den Krig, som Porten fører med Rusland, skal have saaledes forbittret Sultanen, at han synes at have opgivet alle udsonende Skridt. De allierede Magter giøre sig forresten al Umage for at betage ham sin Forblindelse; thi den Brittiste Ambassadeur ved det Østerrigske Hof, Lord Cobley, har nyelig tilsendt Reis Effendi en Skrivelse igiennem den Nederlandske Minister, hvori han har erklæret, at Lord Codrington ikke er bleven rappelleret, fordi der er foregaaet en Forandring i det Engelske System, men fordi han efter Slaget ved Navarrino ikke har forhindret Communicationen imellem de Ægyptiske og Tyrkiske Skibe, som endnu vare blevne tilovers, ja endog ikke engang modsat sig Tahir Paschas Afreise. Denne Skrivelse har gjort en stor Opsigt og betaget Divanet alle de Forhaabninger, som det havde bygget paa den Brittiske Ministerialforandring, og den Tale, som blev holdet fra Thronen ved Parlamentets Aabning. Denne Skrivelse tiener forresten til et Beviis paa, at England vil holde fast ved Conventionen af 6te Juli 1827, og opbyde alt for at bevirke dens Antagelse, i hvor ubehagelig den maae være for Porten. Sultanen synes derfor ikke at beholde nogen anden Trøst tilbage, end at den Græske Patriark i Constantinopel nu lader oplæse i alle christelige Kirker en meget folsom Bøn til Gud, om at det maae lykkes Sultanen at dæmpe al Jnsurection og at overvinde alle sine Fiender. – Det kommer nu an paa om Jbrahim vil lyde Sultanens Ordre eller forlade Morea. Man har faaet under 20de Juli Efterretning fra Corfu om: at den Franske og Engelske Admiral ere, med de Krigskibe som de havde hos sig, pludselig afseilede derfra til Nava rine; det er mueligt at de kunde have erfaret, at Jbrahim vil bryde det Lofte som han har gjort til dem. Det mangler imidlertid ikke paa Magt til at sætte deres Planer igiennem; thi England har for Øieblikket 25, Frankerige 27 og Rusland 16 Krigskibe i Archipelet. Overhovedet beseiles dette Hav fornærværende Tid af 98 Krigskibe, naar man regner dertil, den Østerrigske, Nederlandske og Amerikanske Flotille, den sidste bestaaer af Orlogskibet Delavare paa 96 Kanoner og 5 andre Skibe. – Hr. Eynard har faaet et Brev fra Greven af Capodistria, hvori Greven tilmelder ham: at alle de Rygter, som ere udbredte om en Sammenrottelse imod ham ere ugrundede; derimod taler han i de varmeste Udtryk om det Græske Folks Kiærlighed og Hengivenhed for ham. Han beretter videre: at man har kjæmpet med Held mod Pesten i Grækenland og at den er saagodt som udryddet; derimod udkaster han en førgelig Skildring af Jndvaanernes Lidelser og Elendighed i Morea, især er Nøden stor blandt Biergbeboerne, som ere nærved at forsulte; dog haaber han ved Guds Biestand at overvinde alle Vanskeligheder. Han melder: at han paa den sidste Seillads, ombord paa det Engelske Orlogskib Varspire, har havt en Samtale med de tre Admiraler; at 3000 Albanesere have forladt Jbrahims Leier og stillet sig under Nikitas og Colokothrons Beskyttelse. At Fiendtlighederne have for længe siden ophørt, saavel med Jbrahim som med Tyrkerne, hvilke kun skade ved deres Pestsmittee, og at Jbrahim synes at være tilbøielig til at rømme Landet, saa at han kun venter paa at faae Transportskibe fra sin Fader. - Over Livorno berettes nu ogsaa, at der er ankommen en Østerrisk Brigantine dertil fra Alexandria med den Efterretning, at 30 Transportskibe udrustes i Hast for at afhente Jbrahim og hans Tropper. Man veed ogsaa fra denne Stad af, at Jbrahim Pascha har afsendt en Gesandt til sin Fader, forestillet ham sin Forlegenhed, og yttret for ham det Ønske, at han maatte komme tilbage. Tilstanden i Ægypten skal forresten være elendig; Jndvaanerne i flere Landsbyer i Delta, skulle endog have stukket deres Sæd i Brand paa Marken, forladt deres Huse og taget Flugten til Syrien, af Fortvivlelse over at deres Arbeidsfolk blive tagne fra dem, og at de uasladeligen blive plagede med Pengeafgivter. - Den Franske Regiering lader foranstalte en stor Reise af Lærde og Konstnere til Ægypten, for at undersøge det Ægyptiske Sprog og Oldsager; den yngre Hr. Champollion staaer i Spidsen for Missionen.