Politivennen, 1805-01-01
Videre om Overfarten over Beltet. Forfatteren af det i No. 342 indrykkede Stykke, om Posternes Forsinkelse paa Beltet, hvori han foreslog at raade Bod paa den Forsinkelse, om odvn foraarsager, ved flere Afgangs og Land at Steder, og ganske at afværge at den Forsinkelse, som Vindstille kan fremvirke, ved passende Rofartøjers Anskaffelse, har med Fornøjelse i de tvende sidste Nummere af Politivennen No. 343 og 344 seet en saa indsigtsfuld og med Stedet saa bekjendt Sømand som Hr. Kapitaine Kofod tage til Gjenmæle for den nærværende Jndretning. Han takker derfor herved Hr. Kapitainen, ikke blot for det større Lys han i ovenmeldte Nummere har bragt over denne hidtil vor største Færgefart, hvis højeste Fuldkommenhed er af stor Vigtighed for Danmark og hele Norden; men ogsaa ikke mindre for den anstændig ge Tone, hvormed han har talet. Det er imidlertid ikke for ham indlysende at Hr. Kapt. Kofod har Ret, naar han ved Enden erklærer, at han troer at den nærværende Overfart ikke, ved de foreslagne Midler eller paa anden Maade, kan modtage Forbedring. Hr. Kapt. gjør den Anmærkning, at der i Anmælderens Forslag kun som Aarsager til Postens Forsinkelse er nævnet Modvind, Stille og Js, og derimod ikke omtalt Strømgang og Vindskifte. Aarsagen er denne at man ikke vilde nævne Hindringer, hvorimod ingen Menneskelig Magt kan udrette noget, men blot saadanne, mod hvis Virkning til Forsinkelse det nytter at arbejde. Saaledes troede man og troer endnu, at de foreslagne Midler kunne udrette noget i Tilfælde af Modvind og Stille; og imod Forsinkelse ved Js troede Anmælderen, at det ikke var umuligt at finde noget bedre end det nu havende, skjøndt han tillige erklærede at han ikke var istand til deri at gjøre noget Opgivende. For først at forsvare det opgivne Middel imod Modvinden, da troer Anm. at uagtet Hr. Kapitainen har bragt ham til at troe, at det maaskee var bedre, ikke at afgaae uden fra eet Sted paa hver Side og altsaa naturligen blot fra Slipshavn eller Nyborg paa fyensk og fra Korsøer paa sjællandsk Side, saa er han dog langt fra, i noget af hvad Hr. Kaptejnen har anført, at finde mindste Bevis for, at det ikke med rte Nytte, ifald saadan Anstalt var føjet, at Postjagten, naar den gik f. E. fra Nyborg til Korfør, eller fra Korfor til Nyborg, kunde, naar den ved Vind (eller ved Strøm, var kommen lavere end det bestemte Sted, istedet for at forsinke sig med at opkrydse den tabte Højde, strax lægge til og lande. Jeg vil forklare mig nøjere, og netop bruge Hr. Kaptejnens fremsatte Fald. Naar Postjagten afgik fra Fyen, med Bidevind havde søgt under Vresen at faae Højden, men saae sig desuagtet ved sydlig Strøm forsat norden for Korfør ved Halskov, var det da bedre, at den nu krydsede op imod den væltende Strøm, og saaledes spildte endnu et Par Timer end at den strax kunde lande sit Medførende? Svaret vil vist nok blive for det sidste. Det vil derfor aldrig kunne nægtes, at jo flere Landingssteder, ved Siderne af de bestemte Postoverfarts Steder, vilde i mange Tilfælde medbringe en betydelig større Bestemmelse i Overfartstiden. Ogsaa vil man, ved at igjennemlæse kvad Hr. Kapt. Kofod i No. 343 indrykkede, finde, at han ikke med eet Ord har bestredet Nytten af flere Landingsteder, men ganske indskrænket sig til at vise, at Forslaget var unyttigt for saavidt at samme foreslog flere AfgangsSteder. Endelig kan jeg ikke forlade dette foreslagne Middel imod Modvind, for at vende mig til det imod Vindstille, uden først at bemærke, at der paa andre Færgesteder, især over Fjorde, hvor slet ingen eller meget ringe Strøm har Sted, maatte kunde høstes den største Nytte at at have flere end eet Landingsted. Hvad Forsinkelsen i Stille angaaer da troer jeg ikke man med Hr. Kapitainen vil mene, at en Jsbaad er det Fartøj, som er bedst skikket til den hastigste Ovenroning over Beltet, om den end i Henseende til Sikkerheden kan være ulastelig. Et Fartøj kan næsten aldrig, om nogensinde, besidde alle de behørige Egenskaber der udfordres til to saa forskjællige Bestemmelser, som de at tjene til Jsbaad og til ilende Rofartøj i aabent Vande. Man vil altsaa give mig Ret naar jeg holder for, at en Jsbaad med 6 Mand vist ikke kommer saa hastigt over Beltet, som et blot til Roning dannet Fartøj med 10-12 eller 16 Aarer, og at altsaa Postbefordringen i Vind- og Havstille kan modtage en væsentlig Forbedring. Hr. Kapitain Kofod gjør Forskjæl imellem Stille og Stilte. Det sidste er Vindens Afstilling, undertiden kun for kort Tid, uden at Søen derfor strax errolig. J saadant Stilte ligger Postjagten undertiden ikke meget langt fra Landet, men sejle kan den ikke, og dens lille Jolle tør ikke i den urolige Sø udsættes. Herved, tilstaaer Hr. Kapitain Kofod, skeer megen Forsinkelse; men, siger han, derpaa kan ikke raades Bod, thi Postjagten kan ikke have større Jolle. Ogsaa heri troer Anm. kan gjøres noget bedre. Thi enten kan denne lille Jolle forsynes som den gereathedske Baad med Kork, eller som den trondhjemske Redningsbaad med tomme tætte Luftkasser, derved hindredes den fra at fyldes og den urolige Sø vilde altsaa ikke skrække Rorskarlene fra at bringe Postsækken i Land. Ogsaa vilde de foreslagne store Rofartøjer fra den modsatte Side, paa Sinal, kunne gaae Jagten imøde, naar Stilten paafaldt nær derved. Alle Jndvendinger, som tages fra Bekosteligheden undlader Anmeld. aldeles at besvare. Fuldkomne Anstalter lade sig ikke parre med en kneben Oekonomie, Ordsproget siger: Vil man give hvad der klinger, saa faaer man nok den som springer!