Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Hvor, som kjender saa mange Jndividers slette Dyrkningsmaade, vil ikke tage mig det ilde op eller ansee mig for ubeskeden, naar jeg troer en Control at være nødvendig, en liberal og velorganiseret Control, der ikke skulde binde Nogens Frihed i at gaae frem til det Bedre, men hindre gammel og skadelig Slentrian eller dorsk og prang villig Efterladenhed. J det mindste kan jeg ikke andet end love mig meget godt af et saadant Opsyn. Da først kan man vente, at den velgjørende Forordning af 1794 om Hegn og Fred vil blive sat ret i Udøvelse, og man vil ikke kunne sige: at Fælledskabets Ophævelse er Fælledskabets Udvidelse; da først love sig en bedre Markfred og Skades Erstatning *), og da først vil Brakfrugters Dyrkning og anden Agerbrugets Forædling finde Sted, Daniens Sletter forvandles til yndige Haver, og Danmark vinde i intensiv Storhed. Mehre ved Præstøe d. 23de Martii 1814. P. C. Cramer, Magister, og Sognepræst i Mehre. *) For endeel Aar siden gik om Natten nogle uvane hildede Heste ind i min Hvedemark, og hoppede frem og tilbage paa den Tid om Foraaret, da Jorden var nyligen optøet og meget blød. Jeg lod Synsmændene kalde, for at taxere Skaden, de vurderede den til to Mark dansk, da jeg uden at tage Tingen strængt kunde beregne mit Tab til en Tønde Hvede. Saa blinde ere disse Seere, saa nøisomme vore Bønder; de beregne i det Høieste deres Fordeel, men aldrig deres Tab. Det Prosit, som kom seent, er bedre, end slet intet. Wessel. Først nyligen blev undertegnede gjort opmærksom paa, at Hr. B. F. Rønne har havt fat paa det Stykke, der, først indført i Aarhuus Avis, og derfra i Skilderiet, modsiger hans, formeentligen af gjørende, Erfaringer om Berberissernes Skadelighed for Kornet i Lyngbye. Den Maade, hvorpaa han har giort dette, og den hoverende Tone, hvori han tilsidst yttrer sin Formening: at det nu vist vil være Forfatteren kjert, ikke at have nævnet sig, foranlediger mig til, at vække ham af hans Vildfarelse, ved her neden under at tegne et Navn, som sagtens ikke er saa berømt i den stridende skrivende Verden, men ligesaa uplettet, i det mindste, som Hr. Rønnes, og dernæst - siden Hr. Rønne her er saa stor en Ven af Korthed og med saa fornem en Mine afviser "al vidtløftig Ordvexling" – blot at fremsætte en Erklæring og et Par Spørgsmaale, Erklæringen er denne: "Ja! jeg har misforstaaet det anførte Sted, og saaledes have flere, blandt andre formodentligen ogsaa Hr. Hansen i Todberg, som tog til Orde imod mig, og vist ellers ikke havde forbigaaet en saadan Bommert med Taushed – en Mand, der vist - efter alles Tilstaaelse, som kiende ham - er ligesaa "øvet i at læse og giøre sig Begreb om det Læste, som Hr. Rønne i Lyngbye, og vist heller ikke kan mistænkes for forsætlig Fordreielse, al den Stund han er paa hans Partie. Han deele da den vakkre beskyldning med mig, Vel kunde vi i al Fald spørge, Hvad er en Berberishække, hvis ene Halvdeel bestaaer af Berberisser og den anden af Piil, og svare omtrent det samme som: et Plankværk, hvis ene Halvdeel bestaaer af Plankværk og den anden af Steendige; men jeg vil hellere spørge, hvi holder Hr. Rønne sig ene til dette - nu vist nok kuldkastede - Argument imod sig, men ikke til det andet ligesaa vigtige om Forskjellen paa en Berberis, og Pilehække, Hvi ikke til hvad der er sagt om Hækker i Almindelighed, hvi ikke til mit egentlige og fornemmeste Ræsonnement over hans utidige Bebreidelse for Vantroe i Ting, hvor den er mere at rose, end at dadle - Hvori bestaar "den mindre beskedne Maade paa hvilken jeg har modsagt Hr. Rønnes Yttringer, er det maaskee allerede Uneskedenhed, at modsige en Rønnes Meninger? – ja saa er der mange ubeskedne - ret slemme ubeskedne Folk i Landet, hvis Tal jeg ikke blues ved at regnes iblandt, og deraf vil han finde et ikke ubetydeligt Antal i de af Hr. Commerceraad Tommesen samlede og for noget siden i Viborg udgivne Biedrag til Berberissens Forsvar; hvilket Skrivt jeg ved denne Leilighed giver mig den ærbødige Frihed, at anbefale til Hr. Rønnes gunstige Opmærksomhed. Lyngaae d. 14de Martii 1814. J. J. Hyphoff, Sognepræst for Lyngaae og Skjøde Menigheder i Aarhuus Stift.