Berlingske Tidende, 1821-03-09
London, den 20de Februar. I Underhusets Commission angaaende Flekken GrampoundsValgret til Parlamentet blev det med 136 Stemmer mod 66 besluttet, at denne Valgret skulde overdrages til Leeds. Dette er især mærkeligt, fordi Lord Castlereagh - da der ifior var Tale om, at denne Valgret skulde gaae over til nogle Landdistricter ved Grampound i erklærede, at han vilde ansee en saadan Bestemmelse som det første Skridt til den i hans Tanker saa fordærvelige Radicaleform, J Overhuset gjorde Grev Grev igaar en Motion, om at faae fremlagt Afskrifter eller Udtog af alle de diplomatiske Forhandlinger, som, med Hensyn til de seneste Begivenheder i Neapel, havde fundet Sted mellem Hs. Majestæts Regiering og fremmede Hoffer. Han dadlede vore Ministres Forhold mod den nye Reapolitanske Regiering og dens Diplomatikere, hvorved de havde handlet mod den af dem selv fremstillede Grundsætning, at den ene Magt ikke havde Ret til at blande sig i den andens indre Anliggender. Det synes ham, som om Ministerne i denne Anledning havde gjort alt for Østerrig, og intet for Jtalien. De skulde erklære, hvorfor de ikke havde handler mere aabent, hvorfor de ei ligefrem havde protesteret mod de andre Sønverainers forehavende Fremgangsmaade mod Neapel, og hvorfor de ikke havde gaaet frem efter samme Grundsætninger her, som med Hensyn til Spanien. Grev Liver, pool indvendte, at den fremlagte Circulair, Depesche nøie fremstillede Regieringens Tænkemaade og de forbundne Magters Grundsætninger. Det var Englands System, at være nentral og det støt rede sig paa de efter Pariser-Tractaten ved alle Leiligheder fulgte Grundsætninger. Det var ei tiltraadt den hellige Alliance, og havde ikke indgaaet noget Forbund, hvorom Huset ikke var underrettet. Det havde ikke blandet sig i noget Lands indre Anliggende men vel tilkiendegivet sin Misbilligelse af den Maade, hvorpaa Revolutionen i Neapel var iverksat. Dog fandt han ikke, at en militair Revolution, hvor lastværdig den end var - naar ingen truende Fare flød deraf for andre Nationer - kunde berettigandre Magter til at lægge sig der imellem. Jmidlertid viste Revolutionen i Neapel dog en noget forskiellig Character, og her erindrede han om den revolutionaire Regierings Fremgangsmaade mod Siel lien, som han skildrede med de gyseligste Farver, og bemærkede, at Urolighederne der endnu ikke vare standsede, siden Sicilianerne endnu bestandig vægrede dem ved at sende Deputerede til det Neapolitanske Parlament. Desuden, bemærkede han, var denne Revolution er Foster af Carbonarerne. Naar disse imidlertid blot var en Neapolitansk Sect, og blot havde nationale Hensigter, da vilde Striden - hvordan de end havde baaret dem af - kuns være mellem dem og deres Regiering; men det var notorisk, at denne hemmelige Forbindelse strakte sig over hele Jtalien, ja ind i Schweiz, og i nogle Dele af Tydskland, og at dens Øiemed gik ud i ei paa at omstyrte denne eller hiin Regiering - men paa at kuldkaste de fleste gamle Regieringer, og i deres Sted at indsætte andre efter den Franske Revolutions Grundsætninger. Der kunde af denne Aarsag anvendes den samme Grundsætning paa Carbonarerne, som der i sin Tid var bleven anvendt mod det Franske Decret af November 1792, hvorved andre Lande bleve opmuntrede til Revolution. Som en saadan Sects Verk var den Neapolitanske Revolution ikke blot et indenlandsk Anliggende, og retfærdiggjorde andre Staters Mellemkomst; men den Engelske Regiering havde ikke fremsat nogen Mening herom, og omhyggelig undgaaet, forud at fælde Dom over dette Spørgsmaal. Vore diplomatiske Forhold med Neapel vare en blevne afbrudte, og Regieringen havde lagttaget en streng Neutralitet mod dette Land, da den ei troede sig berettiget til at gribesiendtlige Forholdsregler. - J Spanien var Sagen af en anden Natur. Der vare det constitutionelle Parties Hensigter allene nationale, og der var ingen hemmelig Sect, i Forbindelse med lignende i andre Lande. Lord Holland understøttede Motionen, og talede med saa stor Heftighed mod Medlemmerne af det bellige Forbund, at Grev Harrowby maatte kalde ham til Orden, Ogsaa Lord Calthorpe understøttede Motionen, som dog tilsidst blev forkastet uden Afstemning.