Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-09-02
Man har i Tydske Blade læst Kongen af Sverrigs Tale fra Tronen i Anledning af Regjeringsforandringen i Pommern, men de øvrige Taler, ved samme Høitidelighed have de udeladt, Disse Taler ville neppe være uinteressante for Danske Læsere, og de vil altid være et Bidrag til dette Naboriges Historie, som staaer i saa nøie en Forbindelse med vor. Den 18 Julii lod Kongen for første Gang alle Stænderne sammenkalde til en almindelig Landdag i Greifswald. Til Ridderskabets Forsamlingssal var Academiets Bygning, til Præsternes Samlingsplads General=Superintendentens Huus, for Borgerstanden SkaanefarareCompagnie=Huset og for Bondestanden den store Stadskoles Høresal udseet og indrettet. Den 3 August blev det ved Placater bekjendtgjort, at saasnart Landdagen den følgende Dag var proclameret skulde Stændernes Fuldmægtige legitemere sig hos Hofkantsleren. Den 4 Aug. Kl. 10 om Formiddagen, da Paraden var opmarcheret og Couren forbi, lod Kongen Herolderne, klædte i deres Herold kapper, indkalde i sit Sovecabinet, og overleverede en af dem Kundgjørelsen om Landdagen, paa det den høitideligen kunde blive proclammeret. Herolderne, ledsagede af en Afdeling af Livgarden til Hest, under Paukers og Trompeters Lyd, bekjendt gjorde nu Landdagen paa behørige Steder. Da dette var skeet, tog Kongen Marskal=Staven i Haanden, holdt en passende Tale, og udnævnte Grev de la Gardie til Landmarskal, og denne svarede herpaa i en kort Tale. Kongen befalede derpaa Grev Bohlen, at ledsage Marskalken og tilkjendegive Ridderskabet hans Udnævnelse. Marskalken kyste derpaa Kongens Haand, og kjørte nu i en Stadsvogn, med 6 Heste og 6 Hofbetjenter, til Ridderhuset og blev i denne Egenskab Ridderskabet forestillet. Derpaa bleve de Familiechefer, der havde indfundet sig, opregnede. Nu befalede Kongen General=Superintendenten og Procantsleren at fremtræde, og udnævnte dem til Præstestandens Repræsentanter i en kort Tale, som General-Superintendenten igjen besvarede. Da alle J Stænder paa den bestemte Tid havde indfundet sig, og overleveret deres Fuldmagter, bleve de tilsagde at møde den følgende Dag i Academiehuset, for at modtage Fortegnelser paa deres Stands Medlemmer og blive forsynede med de nødvendige Jndtrædelsestegn, som Beviis paa deres Rettighed til at deeltage i Forsamlingen. Den 6 Aug. lod Kongen Stænderne tilkjendegive ved Herolden, at indfinde sig i den Sal, hvor Landdagen høitideligen skulde holdes. Kongens Villie blev desuden tilkjendegivet de særskilte Stænder ved 2 Kammerherrer, som tillige indbød alle Deputerede at spise d. 7 Aug. til Middag ved Kongens Taffel. Det var Kl. 9 om Morgenen, at Kongen begav sig til Salen i Academiehuset, hvor alle 3 Stænder havde indfundet sig. Paa Galleriet var der anbragt Pladser for de tilstædeværende udenlandske Ministre, saavelsom for uden og indenlandske Fruentimmer. Fra Slottet til Forsamlingssalen vare Tropper posterede. Saasnart Kongen havde taget Sæde paa Tronen, hilsede han sine Pommerske Stænder første Gang fra dette Sted med en passende Tale. Da denne var tilende, aflagde alle fire Stænder, efter deres Rang, deres Eed, som Hof kantsleren dicterede dem. Landmarskalken holdt derpaa følgende Tale: Stormægtigste allernaadigste Konge! En af vort Hjerte længe ønsket Dag er enblig kommen. Pommerne og Rugens Ridderskab skal i Dag for første Gang, i et Tidsrum af mere end halvandet Aarhundreder, sværge sin Konge Troskab ved Foden af Tronen. En Afkom af Wasa Stamme har nu selv for alle Kongers Konge givet den Forsikkring, som for tilkommende Aarhundreder skal grundfæste vor Lykke, og modtaget af sit tro Folk den Hylding, som tilkommer hans Byrd og hans Dyder. - Eders Kongel. Maj. seer her adskillige Afkom af de Mænd, som omgave Tydsklands første Befriere. Som en hellig Aav har samme Trofasthed, samme Hengivenhed for et lige dyrebart Navn, forplantet sig hos dem fra Slægt til Slægt, og lykkeligere end deres Forfædre have de ikke først med deres Lands Ødelæggelse maattet kjøbe de Velgierninger, som de nu modtage af Gustaf Adolphs Haand. Den virksomme Omsorg, hvis lykkelige Følger Sverrigs Jndvaanere allerede længe have følet, har Eders K. Maj. nu endog behaget at udvide til dette Land, og derved kun levnet vort Hjerte det Ønske, at forsynet maatte forlænge Eders Dage til den seneste Alder, paa det Skaberen af vor Velstand maatte høste Frugterne af Sine vise Bestræbelser, og blive belønnet med taknemmelige Velsignelser af dem, hvis Lykke allerede nu af C. M. forberedes. Ved den nøieste Forbindelse har C. K. M. for bestandig forenet Pommerens Skjebne med Sverrigs, og forvisset det første om alle de Velgierninger, som det sidste nyder under E. K. Majestæts Regjering.