Berlingske Tidende, 1807-10-16
Danmark spillede den Bedragnes Rolle, og havde dette fælleds med den største Deel af Fastlandet, der stedse var mistroisk mod Frankerig og stedse fæstede Troe til hint londonske Kabinets oprigtige Løvter og Forsikkringer. Vist nok havde dette ikke havt saa god Lykke, hvis den danske Armee havde været i Sielland, da Engellænderne viste sig, istedet for paa Fastlandet. J øvrigt har det engelske Ministerium ikke saa stor Grund til at lykønskesig; thi hvad der er synderligt ved dette Foretagende, det udfalder virkelig til Engellands Skade; og hvorledes Enden end vorder, vil Historien derfor ikke deste mindre afmale den som et taabeligt, afskyeligt Foretagende, thi hvad var dets Formaal. - At hindre de Franske fra at bemestre sig den danske Flaade; men havde de kunnet dette, da den laae indsluttet i en langtbortliggende Øes Havn, Og om de og havde bemægtiget sig den, vare de vel i Stand til at udrede den og føre den til franske Havne? - Vilde man med 15 eller 20 Stykker Træ af Arsenalet i Kbhavn formere den engelske Flaade? Men Engelland har jo ingen Mangel paa Skibe. - Haabede man at bemestre sig Sun give det, og forblive Herrer derover, som over Strædet ved Gibralter, Men den engelske General forpligter sig i ud ved Kapitulationen til at forlade Siælland, og angriber ikke Øen Fyen. - Frygtede man, at Frankrig sal. kunde forene sine Midler til at skade Engelland med Danmarks Styrke, saa var Middelet til at hindre dette ikke klogeligen valgt; thi enten gave de Danske efter for Casering, gellændernes Trudsler, og da gjorde Fankrig sig til Med ster over Holsteen, Jylland, Øen Fyen, Havnene Tak ere ningen, Kiel kort af tre Fierdedele af Kongeriget og Danmark ; eller de opstode med Forbittrelse mod en saa haanende Begjæring, som det efter Kronprindsens ædle Caracteer og Nationens Mod ei kunde omtvivles, og da tvang man dem, i Harme mod denne Afskyelighed; 3 at gribe til Vaaben og giøre fælleds Sag med Frankrig. S. denne strand. J begge Fald gav altsaa dette nye Angreb Engelland nye Fiender, og kunde blot tilraades af vanvittig Statskunst eller af hemmelige Fiender; og dette er for Menneskeheden et trøsteligt Beviis, at et uretfærdigt Foretagende aldrig vorder gavnligt. - Engelland kunde intet udtænkt, der var dets Tarv skadeligere; intet, der bedre formaaede at opbringe hele Eurepa imod det, end denne skiændige Uretfærdighed. Troer det, at udrede sig af sin farlige Stilling formedelst en Kapitulation, der ved Vold fravistes Svagheden, eller maaskee Uklogskaden, Det har for evig tabt Dannemarks Venskab og alle Nationers Agtelse. Det kan hverken benytte sig af de tagne Skibe eller beholde Siælland. Den Aarstid nærmes, da Ost= og Vestindien, Jrland og Engelland selv kunne angribes, medens dens største Deel af dets Magt er indfrosset i Østersøen. Enten forblive Engellænderne i Siælland, og fordrives i Vinter derfra, hvor stor end deres Armee er, eller de rømme det, som lovet er i Kapitulationen, og da er Sundet dem lukket; thi Troleshed, og Forræderi lykkes kun eengang. - Danmark har en Landmagt, der trodser Engellændernes Jndfald, og havde det ei været for den falske Tryghed de indgade det, ved at giøre det bange for Frankrigs Planer, havde det have 40000 Mand i Kiøbenhavn, og Catheart havde for dets Porte mødt samme ærefulde Velkomst, som Hertugen af York fik i Dunkirken, i Holland, og som Engellænderne nøde overalt, hvor de vovede at betræde Fastlandet. - Eller har det engelske Ministerium eller dets General troet. at Danmark bliver neutral derved, at dets Flaade borttages, dets Hovedstad brændes, dets Uafhængighed angribes, og dets Neutralitet ophæves. Da havde man Aar sag at fatte ligesaa slette Tanker om deres Klogskab, som om deres Retfærdighed. Troer de, at kunne holde sig Sielland, saa maae de i det mindste samle der 80000 Mand, og selv dette var en Ubetydelighed. - Dette Angreb viser sig endnu taabeligere og skammeligere, naar man betænker, hvilke Virkninger det maa have paa Fastlands magterne, hvilket Had det maa vække, og hvilke Midler det rækker Hævnen. - Keiser Alexander havde just nye tilbudt Engelland sin Mægling. For at giengielde denne Velgierning, bedækker det Havet, hvis Beskytter det ha erklæret sig for, med Skibe; det røver en Flaade, og brænder en Hovedstad for en Magt, til hvilken det knytte des af Statsklogskabs, Venskabs og NaboeskabelighedsBaand. Saaledes lønner Engelland de Tienester, Rusland bestandig har viist det, det Fortrin, det gav Engellands Handel, og de uhyre Offere, det bragte den engelske Ærgierrighed. Medens Engellænderne endnu kunde høste stor Nytte af en Lævning af Forbindelse med Rusland, trødse de dets Ære, haane dets Allierede, og angribe dets kostbareste Fordele, og i denne Kamp, som de begynde udsætte de det ved Familieforhold selv med Engelland forbundne agtværdige danske Kongehuus for at falde som en Offer for denne sørgelige Forbrydelse. - Forgiæves vilde man, for at undskylde sammes Afskyelighed, søge at paabyrde Frankrig Hensigter mod Danmark ; thi i sligt Tilfælde var det taabeligt at forekomme Frankrig ved et forargeligt Angreb; men her havde i hans Æres og hans Folks Tarv afholdt de Fransk Keiser fra en saadan Vonelligelse af Folkeretten af alle Nationers evige Moral; en Vanhelligelse, hos Virkning havde varet, at fornye Krigen, opbringe Rusland, og sætte hele Fastlandet i Krigslue. J alt Fa havde det været klogere for Engelland ikke paa saadan Made at foregribe Udspillet. Det var jo stedse i Stand i sende sine Flaader under Øen Siælland, for at forsvare de og da havde det havt Rusland, Sverrig, Danmark og Sags Retfærdighed for sig. - Berkagtes altsaa den Togs Formaal, dets Udførelse, dets Følger, da sees al neste Frygtens blinde og grusomme Statskunst, Frygtens der beregner, der skiælmer, der skyer inter. Hvor vansk ligt er det ei fra denne at slutte til Fortræffeligheden af et Konstitution, der tillader slige Planer, og at beundre de golde Snakkerads i et Parlament, af hvilket slige Ure færdigheder, ja man kan vel sige slige Forbrydelser, taale optages." (Herpaa følger Kiøbenhavns Kapitulation).