Berlingske Tidende, 1829-05-19
Paris, den 8de Mai. Justitsministeren Grev Portalis, der internistisk bestyrer Ministeriet for de udenlandske Sager, besteg den 6te Talerstolen og sagde: "Vi have en vanskelig Opgave at løse. Af flere Talere ere Ministrene blevet opfordrede til at erklære sig over de deelikateste Punkter i den udenlandske Politik. Nogle have, medens de dog lode Ministrenes Handlinger vederfares Ret, urigtigen fremstillet deres Hensigter ; Andre have derimod, medens de erkjendte Ministrenes gode Hensigter, overøst deres Handlinger med bitter Daddel. Alligevel, mine Herrer, trøster mig den Omstændighed, at i selve dette Kammers Midte har en stor Menings Forskjellighed aabenbaret sig; thi medens en Taler (Hr. Bignon), større tende sig paa sine Erfaringer i Politikkens Gebeet, forsikkrede, at vor Expedition til Grækenland var slet anlagt og udført til ubeleilig Tid, har en anden Taler fra samme Side (General Sebastiani) med samme Overbeviisning paastaaet, at denne Expedition lod sig fuldkomment retfærdiggjøre ved den høiere Politiks Grunde. De ville derfor, mine Herrer, tilbageholde deres Døm; de ville ikke fordømme dem, som have handlet med fuld Sagkundskab og hvem det, til at fatte en Beslutning, ikke har manglet paa de Indsigter, som de af de hørte Talere ikke besidde. Hiin grundige Sagkundskab har maaskee nogenlunde erstattet den Duelighed, som man nægter Ministeriet, ligesom paa den anden Side Mangel paa Sagkundskab hos dem, der dadle de Beslutninger, som vi have tilraadet Kongen, synes os at svække deres Argumenters Vægt. Hvilket Tidspunkt har man iøvrigt valgt, til at spørge os om, hvad vi have gjort med Nationens Anseelse i Udlandet? Naar har, siden Monarkiets Gjenoprettelse, det franske Flag vajet hæderligere paa begge Hemisphærers Vande, end netop nu? Naar blev nogensinde et Forbund med Kongen af Frankrig mere ivrigt i søgt af alle fremmede Magter, naar søgte man ivrigere om Frankrigs Mægling; og naar kronedes vore Agenters Bestræbelser med set heldigere Udfald, end netop nu Vistnok ledes Kongens høihjertede Politik af hiin ædle Uegennyttighed, hvorpaa hele Europa erkjender den ægte franske Characteer; men denne Ugennyttighed vil bære sine Frugter, og det er derfor vanskeligt at begribe, hvorledes man fra denne Talerstoel har kunnet paastaae (Hr. Bignon), at den Expedition, som hele Frankerig har skjænket sit Bifald, er begyndt i den russiske Politiks Aand, og er tilendebragt i den engelske Politiks Jnteresse. Kan man ikke række ulykkelige Christen=Slaver en hielpsom Haand og skjænke dem borgerlig og religiøs Frihed, uden at ledes af Cabinettet i St. Petersborg, Kan man ikke standse Fjendtlighederne i et allerede befriet Land, og der indtage en for Grækerne gunstig, med vore Forhold til Porten mere overeensstemmende, og for Frankrig min fore byrdefuld Stilling, uden at følge det brittiske Cabinets Raadslutninger: Som et Menneskelighedens Værk, paastaaer man, er og vor Expedition kommen for sildig. Denne Bebreidelse kan ikke) samme os, for at stifte det Gode, for at komme Ulykkelige til Hjelp og at sætte et Maal for hærgende Ulykker, kan man aldrig i komme for sildig. Men siger man, som politisk Værk betragtet, har Expeditionen ikke uomgjængelig nødvendig. Hvormed vil man bevise dette, Men, forsikkrer man endvidere, Expeditionens egentlige Maal er ikke blevet opnaaet. En saadan Dom er i det mindste overilet. Først naar de tre Magters Bestræbelser for at tilveibringe Grækenlands Pacificationen skulde mislykkes, kan man sige, at Expeditionen har været falsk beregnet, og at den har forseilet sit Øiemeed. Jndtil da ere vi berettigede til at troe, at Beregningen har været rigtig, og at Fremtiden, efter al Sansynlighed, vil retfærdigjøre de trufne Forholdsregler. Endeligen dadler man os for en alt for virksom Andeel i Udførelsen af Conventionen af 6te Juli. Forbindtlighederne, siger man, vare fælleds ; Byrderne maatte ogsaa være det, og dog bærer Frankrig alene Omkostningerne ved i en kostbar Expedition og understøtter Morcoterne med rede Penge, medens dets Allierede alene ville komme til at nyde Fordelene af Grækenlands Emancipation. Hvad Omkostningerne ved Expeditionen angaaer, da ville mine Herrer Colleger, Krigsministeren og Marineministeren, for dem, mine Herrer, detaillere, hvor huusholderisk man derved er gaaet frem; fortiden handles her kun om, om Expeditionen har været hensigtsvarende og nyttig, eller ei. De maae nu selv bedømme dette. Var det nyttigt og passende, at sikkre sig Frugterne af hiin mærkværdige Seir ved Navarino, som med en saa eenstemmig Jubel er bleven optagen i Frankrig? Var det nyttigt og passende, at bringe en høitidelig Overeenskomst i Udførelse, for at gjøre Ende paa en blodig Kamp, som, medens den gar Grækenland til Priis for alle Anarchiets Rædsler, dagligen paalagde de europæiske Staters Handel nye Baand, Frankrig og hele Europa have vel allerede besvaret disse Spørgsmaale. Lige Pligter, lige Byrder, siger man. O ja, saa maa det være Dog naar vi her ikke videre omtale Rusland, saa vil man let gjette Grunden dertil. Men hvad England angaaer, da har det ved Erobringen af Patras staaet os bi med sine Soldater, og sit Artillerie, ligesom det med sine Skibe deeltog i Slaget ved Navarino. Og fremdeles, dersom vore Allierede have villet overlade os, at udføre for dem den besluttede Expedition, var det daikke fuldkommen overeensstemmende med Frankrigs Politik, at paatage sig et for vore Krigere saa ærefuldt og hæderværdigt Hverv Kunde det være os ligegyldigt, at see vore Faner vale paa Grækenlands Kyster, midt iblandt et Folk, som anraabte os om vor Hielp for Menneskelighedens, Civilisationens og Christendommens Sag. Hvad vi ved denne Leilighed have vundet i Agtelse og politisk Indflydelse, er ogsaa en Kapital, hvis Vurdering tilkommer dette Kammer, og hvis Værdie for Fremtiden maaskee vil opveie mange Udgifter, ja maaske spare os mange andre. Men, vedbliver man i sin Bebreidelse, naar Grækerne skulde gives en Understøttelse, hvorfor da alene af os Herpaa svarer jeg først, at dette er en blot Forudsætning. Hvorledes kan man vide, om iblandt de Magter, som have undertegnet Tractaten af 6te Juli, Frankrig, virkeligen er den Eneste, som understøtter Grækerne med Penge Men var endog denne Forudsætning grundet, kan man da sige, at man anvender sine Penge slet, naar man bruger dem til en christelig Nations politiske Regeneration og til Fredens Gjenoprettelse i Europa? Hvad vil 4 Millioner sige, naar det kan lykkes, med denne Sum at organisere den græske Stat saaledes, at man betager Tyrkerne ethvert Haab om paa ny at underkue den Ministeren indlod sig hæpaa i en vigtig Undersøgelse at det statsretlige Spørgsmaal, om Subsidier kunne bevilliges uden Kammerets Samtykke. En Subsidie, meente han, kan betragte fra dens politiske Standpunkt være en uomgjengelig nødvendig Betingelse for Krig eller Fred; da nu den Rettighed, at føre Krig og slutte Fred, uomtvistet tilkommer Kongen, saa kunde ogsaa beføielsen til at bevillige Subsidier saa meget mindre ved nogen Betingelse indskrænkes, som det Modsatte, og naar Regjeringen forinden den paagieldende politiske Overeenskomst skulde indhente Kamrets Samtykke, vilde gjøre, at Kamret ikke blot blev en nødvendig Raadgiver, men endog blev stillet ved Siden af Regjeringen i enhver Beslutning angaaende Nytten og Hensigtsmæssigheden af Aliancer og politiske Forhold imellem Staterne. Jøvrigt er der, i det nu omhandlede Tilfælde, aldeles ikke Talen om nogen formelig Subsidietractat, men Kongen følger ved Grækernes Understøttelse sin Høimodigheds frie Indskydelser. Efterat Ministeren endnu havde forsvaret de af en Deputeret dadlede hemmelige Udgifter ved det udenlandske Departement med den Bemærkning, at mange af disse Udgifter vare nødvendige, passende ja priisværdige, uden dog at kunne offentliggjøres, sluttede han saaledes: "Jeg har endnu nogle Ord at sige angaaende flere mod os stilede strenge og utidige Spørgsmaal. Man vil vide, hvilke, Grændser man har fastsat for den nye græske Stat, hvilken politisk Stilling man har tiltænkt dette Land. Herpaa kunne vi blot svare, at mellem de tre Magter er en Underhandling aabnet, hvis Grundlag aldeles fyldestgiør det Formaal, som derved skal opnaaes, at den vil sætte Grækerne i en Stilling, som sikkrer dem den vedvarende Nydelse af de Velgierninger, som de have en høihjertet Politik at takke for, at vi imidlertid, forinden denne Tractat er undertegnet, ikke kunne udelade os nærmere om dens enkelte Punkter. Dog bemærke vi nu foreløbig, at de tre Magter ville stille Grækerne under en varig Autoritets Beskyttelse, hvis Jnteresse knytter sig til Folkets, og den vil bevare Landet for Anarchiets Rædsler og drage Omsorg for at den nye Stat ikke skal vorde Skuepladsen for politiske Uroligheder,