Jyske Efterretninger, 1811-12-17
(Af Hamb. og Alt. Aviser.) Frankrige. Hr. Courtois St. Clair, tilforn Adjutant hos General Josnet de la Violais, men for en Maaned siden udnævnt til Lieutenant i det 116de Linieregiment, er om Morgenen den 20 Nove deserteret over til Fienden, istedet kor at efterkomme Krigsministerens befaling at begive sig til Rochelle til sit Corps I Havnen ved Rochelle byrede han sig en Baad til at sætte sig over til Øen Aix, og da han var ude af Canalen, tvang han Skipperen med et Par Pistoler for Brystet, til at føre ham hen til de fiendtlige Krydsere. Hr. Courtvis, som var betynget med faderlig Forbandelse og havde saavel i Jøle Dien som i Rochelle snydt Officerer, ne og de Handlende for betydelige Summer, har ansee sig selv uværdig til at tiene i Hs. Maj. Armee og blive længere paa fransk Grund, hvor kun Skiændsel, Foragt og Straf ventede ham. Han har taget sine Forbryde ser med sig over til Fienden og vil der snart faae den Straf hans uværdige Opførsel fortiente. Divisionsseneralen befaler, at fordobble Opmærksomheden paa alle Kyster for at hindre alt Samqvem med Fienden. Skipperens Forhold, der har ført Lieutenanten over, skal strængt undersøges; hans Baad er frataget ham, han selv er kastet i Fængsel og vil blive behandlet efter Lovenes fulde Strænghed. Fra det engelske Admiralskib Abercrombie skrev Hr. Courtois med Skipperen til bage til Generalen følgende Brev: "Hr. General! jeg vil ikke retfærdiggiøre min Opførsel, jeg veed alt for vel, den fortiener Deres fulde Uvillie; jeg var født med lykkelige Anlæg, men har gjort en slet Brug af dem. Jeg har savnet en Mentør, der kunde have lært mig at tæm melde voldsomme Lidenskaber, der henrev mig; paa geren p. L. Vandal. Randen af Afgrunden rakte mig Ingen en hielpende Haand. Troe mig, Hr. General! de stærkeste Grunde, have bevæget mig til denne fortvivlede Handling. Min Fader vil især fælde blodige Taarer over min Opførsel, men hans sildige Beklagelser ere frugtløse. Jeg anbefaler til Deres Godhed de tvende ulykkelige Skibsfolk, som førte mig om Bord paa Admiralskibet. Jmorges leiede jeg deres Baad, for at tage til Øen Aix; men da jeg var passert Fortet Sche, satte jeg dem to Pistoler for Brystet, og svor dem til ved min Ære, at jeg skulde kuuse deres Hierneskal, hvis de ikke seilede til de engelske Skibe. Jeg satte dem i Enden af Baaden og førte selv Rorer; mine Pistoler vare stedse optrukne, og den der forst af dem havde rørt sig, skulde jeg have skudt død paa Stedet. De Ulykkelige vare altsaa nødte til at gaae, hvorhen jeg vilde. Jeg forsikkrer Dem paa min Ære, det er den rene Sandhed. Hav derfor Medlidenhed med begge disse ulykkelige Familiefædre. Udvirk dog, at Man ikke forfølger dem eller fratager dem deres Fartøi. Sæt Dem, Hr. General, i deres Sted og raadspørg Deres eget Hierte. - Om to Dage gaaer jeg til Engeland. Gid jeg der maatte finde Trøst for de 2 sidste Aars Lidelser. Og De, Hr. General! som jeg nærer den dybeste Høiagtelse for, gid De med Deres Familie nyde al den Lykke De fortiener. Jeg anbefaler Dem endnu engang de ulykkelige Fiskere, de ere uskyldige, det sværger jeg. Courtois Saint Clair. Hr. Malthe Conrad Bruun forsvarede sin Saa imod Boghandler Dentii, der har anklaget ham for Eftertryk af den af ham udgivne Pinkertonske Grographie, med en Tydelighed og Styrke, der vilde hædre endog den meest øvede Advokat. Hans Paastand gik ud paa, at Modstanderen skulde dømmes til en Skadeseregstatning af 10000 Fr., som han bestemte til sine ulykkelige Landsmænd, de danske Søefolk, som ere i engelsk Fangenskab. Sagens Udfald ventes med Lændsel. Til Benandet er indkommen en med Colonialvare rig ladt amerikansk Goelette. En engelsk Fregat havde demægtiget sig den, men ladet den amerikanske Captain blive ombord, der med 2 Matroser igien bemægtigede sig Skibet, kastede den engelske Kaptain i Havet og gjorde de i dre til Fanger.