Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-01-09
Den Vest-Siællandske Avis, eller. Ugeblad. Slagelse. den for landske Historie. uden- og indenfor tigste Nyeheder. Dagens vig Redigeret af Hr. Pastor Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. 16de Aarg. Løverdagen den 9. Januar 1830. No. 3 16de Aarg. Løverdagen den 9. Januar 1830. med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene. Hellas. Det Maal er da endeligt blevet opnaaet, at vi have seet et frit Grækenland, om endog det Græske Keiserdømme er endnu ikke opstaaet i sin Herlighed; men alt det Gode og Ønskelige kommer ikke paa engang; enhver Ting maae have Tid til sin Udvikling, og vi ville fryde os over den udspringende Blomst, uagtet det vil vare længe inden vi kunne faae at see den Frugt i at sin Fuldkommenhed, som den engang vil frembringe Det er beklageligt at lagttage hvorledes Politikens giftige Dunst nær havde qvalt den frem skydende Knop i sin første Udvikling, og da det ikke kunde lykkes, dog bestræbte sig for at faae den til at blive saa svag i sin Væxt og saa vandannet som mueligt. Nye og mærkværdige Oplysninger ere i den sidste Tid blevne os herom med deelte, og det er sikkert, at uden den Russiske Keisers Viisdom og Standhaftighed, var dette Menneskehedens store Anliggende gaaet tilgrunde. Det er stort, naar man af Forsynet er kaldet til en vigtig Bestemmelse, at have fattet til Kald rig ligt, og at vide at sætte alle private Jnterresser tilside, at holde at menneskelig Lidenskabe ig hed ude af Spillet for at opfylde det til sin Fuldkommenhed. Historien laver sin Hæderskrands til for at sætte den paa Keiser Nicolans den Førstes Hoved; det er en Glands uden Pletter. Men hvad skulle vi vente af Grækenland, den gamle phantasiefulde Tidsalder, hvori man tænkte sig menneskelige Guddomme, Jdealer af den menneskelige Naturs Fuldkommenhed, at omsvæve Menneskelivet, som opflammede Konstnernes Aand til at danne Menneskesigurer af en overmenneskelig Skiønhed, kommer ikke mere tilbage; Menneskeslægtens Ungdom er forbi. Jkke heller kommer den Tid tilbage da den menneskelige Tænkekraft udviklede sig frit i sin fulde Styrke, paa alle Speculations Veie og brak sig hver Dag nye Baner. To tusinde Aars Erfaring, en klarere Kundskab om Naturens og Menneskelivets sande Beskaffenhed, om den Tingenes Orden hvori vi Dødelige befinde os, hemmer dens lette og frie Flugt, og giver den en mere bestemt Retning; saa frit, saa uhindret, saa ungdommeligt flagrende omkring i Speculationens Egne, kan den ældre og mednere menneskelige Fornuft ikke længere bevæge sig. Det gam Grækenland kommer ikke meere tilbage; dettes Tilstand var en Drom af Menneskeslægten, hvoraf den er opvaagnet. Men Middelalderens forfaldne, af Overtroe forvirrede, indvortes fordærvede og udvortes pralende Grækenland land vil ikke heller komme tilbage; vi ville ikke faae at see et Byzantinsk Keiserdømme, som under Kramper og Tæring døde af en tusind Aars Sygdom. Man vil faae at see et nyefødt Grækenland, luttret af Modgang, pleiet og opdraget af Europas høie Cultur og næret af sin egen Jordbunds Oldtids Føde, af sin himmelske Ambrosia, træde op for os i christelig Dragt, prydet med sin hele nationale Skiønhed, Beboernes og Landets, og med sine Jndvaaneres medfødte Aandrighed. Lader os overlade os til det føde Haad, at Christendommen vil fremgaae fra dette sit Oldtids Pleieland i sin naturlige Skiønhed, som atten Aarhundredes Overtroe og Sværmerie har bestræbt sig for at fordunkle. Enhver Tænkende, som gjennemskuer sin Tidsalder føler at Menne skeslægten trænger til et nyt Stød for sin religiøse Cultur, at opvækkes fra den staanerende Tilstand, hvori hver Religions-Bekiendere forhærde sig i deres Beskuelser, uden at høre og prøve andres Meninger, uden redelig at søge Sandheden. Vi vide ikke hvorfra Veiret skal komme, eller hvor det som er opstaaet skal føre hen; vi kiende ikke Forsynets Vei; vi vide ikke den bestemte Time; vi føle kun Trangen til Lyset og see os om hvor Skinnet vil vise sig.