Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1816-07-23
(Af Dagsposten.) Bidrag til Waterlookampens Historie Hertuginden af Richmand gav just Natten efter den 15de Junii 1815 i Brüssel et stort Bal, som Hertugen af Wellington og hans Generalstab bivaanede, da der kom Efterretning om Franskmændenes Fremtrængen og Preussernes Tilbagetog. Den franske Oberst Labedoyere skal selv forklædt have været i Brussel og seet Hertugen af Wellington gaae paa Bal. Desuagtet rykkede de brittiske Tropper tidlig om Morgenen ud af Byen og indlagde sig den 16de Junii, da de strax kom i Fægtning, megen Ære. – Ved et Angreb paa en Skov blev om Aftenen, henimod Klokken 7, Hertugen af Brunsvig-Lüneborg, dræbt, og Prindsen af Oranien, af de Franske fangen, men ved den 7de Bataillon befriet, blev ved Slutningen af Dagen af en Flintekugle saaret i den venstre Arm og Skulder. Engellænderne mistede meget; af det 92de Regiment blev neppe en Officier tilovers. Da Fyrst Blücher havde trukket sig tilbage til Gemblours, maatte Hertugen af Wellington gaae tilbage til Stillingen ved Waterlod. Fiendens Forfølgelse blev hindret af en Skyltegn den 17de Junii om Aftenen og om Natten, men hvorved ogsaa den brittiske Hær leed overmaade meget, ligesom den og ganske manglede Levnetsmidler. Tilbagetoget var blevet beundringsværdigen udført. Havde Napoleon strax den 16de Juli, efter Preussernes Tilbagedrivelse ført sin hele Magt imod Engellænderne, eller og ladet det første Corps blive hos Marschal Ney, saa vare de blevne tilintetgjorte. Men Napoleons Misundelse imod Marschallen skal have voldet, at han trak de 30,000 Mand fra denne, Til Ovenmeldte føjes endnu følgende interessante Meddelelser, uddragne af Boss's Resultater"Henimod Klokken 8 om Aftenen den 15de Junii fik Hertugen af Wellington, i Brüssel, da han, med nogle Officierer sad ved Deferten og Vinen, med Snarbud fra Fyrst Blücher, Breve at denne var angreben af den franske Linie, og Anmodning om hurtug Hjelp. Han syntes imidlertid at ansee det for en blot Forpostfægtning, der for det Første ikke vilde gaae videre. Han begav sig derfor (som ovenmeldt) Klokken Ti, paa Hertuginden af Richmands Bal med alle sine Officierer, selv Generalerne for de Tropper, der stode foran Brüssel og Fienden nærmest. Her fik han Klokken 12 nye Depescher, af Jndhold at den hele franske Armee, under Napoleon og Fyrsten af Moswa (Marschal Ney) var tykket frem, havde drevet Preusserne paa alle Puncter tilbage og taget Thurin, Charleroi, Gosselies og Frasnes, samt rykkede frem imod Brüssel. Nu blev Generalmarsch slagen. Jmidlertid bivouquerede de sammenkaldte Tropper til henimod Morgen, og først Klokken 8 havde alle forladt Staden. De engelske Tropper, som ikke laae i den, havde tildeels 27 og flere engelske Miil at marschere for at naae til Quatrebras, hvor Engellænderne stødte paa Franskmændene. Artilleriet og Cavalleriet var saa langt borte, at de først om Aftenen indtraf. Men Hertugen af Wellington skal da han forlod Brüssel, med sin Stab, til den have sagt: "Naar andre Hærførere feile, saa er strax deres Hær uundgaaelig forloren; men naar jeg kommer i Forlegenhed, hvilket da undertiden hændes Enhver, saa ere mine brave Kammerater altid visse paa, at jeg trækket mig ud deraf.