Aalborg Stiftstidende, 1837-10-14
Hvor Professor Hjort omtaler, at Kjøbenhavnsposten ret bør overveie, om den ikke ved en eller anden Gienstands, Behandlingsmaade er kommen til at styrke Fripostigheden, eller til at øve Letsindigheden, eller nære Opsættsigheden, tilføier han, at skjøndt Bladet umuligen kan være ansvarlig for, eller videre føre sig til Hjerte, hvad slette Læsere udfinde af dets Artikler, bor dog ethvert fornuftigt Menneske ved sin Tale eller Handling tilstrækkeligt overveie, hvorledes den vil blive forstaaet og bedømt af dem, den nærmest vedrører, Han mener, at Bladet vist fremfor alt vil Sandhedens Tilveiebringelse, men at det ikke tilstrækkeligen vogter sig for at tale saaledes som den, hvem det Jkke=Sande kunde være tet kjærkomment. Jdet Redactionen glæder sig ved hos en selv saa sandhedsskjærlig Mand som Professor Hjort, at have fundet den Anerkiendelse, at Bladet fremfor Alt videt Sande, og idet den gjerne tilstaaer, at flere Artikler i Bladet kunne have været saaledes affattede, at de have være udsatte for at misforstaaes - Noget, der ved et Dagblad er uforhinderligt - skal man kun benytte det af Professor Hjort ved denne Leilighed anførte Exempel til at vise, hvor aldeles umuligt det er at skrive saaledes, at de, som ville finde Malice i Bladet, ikke skulde kunne opdage samme skjøndt der fra Redactionens Side aldrig har været tænkt paa samme. Han mener, at man ved i sin Tid at fortælle den smukke Tildragelse, at en Marmorbuste af vor berømteste Prædikant (Biskop Mynster, opstilledes i dennes Bolig, medens han prædikede, har gjort sig skyldig i hiin Art af Skjødesløshed ved at berette, at dette Hæderstegn var sendt ham som et Beviis paa den Biskoppen underordnede Geistligheds og hans Menigheds Erkiendelse af hans Værd, og ved at tilføie, at Midlerne iblandt andet vare tilveiebragte ved Subskription af Stiftets Præster. Herved skal man have gjort sig skyldig baade i noget Urigtigt og noget Uforsigtigt. Det Urigtige skal ligge i, at de den Overordnede, iin Artikel. J. F. Gjødwad. 1) Hs. H. Biskop Mynster modtog første Paaskedaet særdeles smigrende Beviis paa den ham underordnede Geistligheds og hans Menigheds levende Ertjendelse af hans Værd, idet han ved sin Hjemkomst fra Frue Kirke, hvor han havde prædiket, i sin Bolig fandt opstillet sin Buste i Marmor, tilligemed en Disposition, hvorved det overdroges ham at uddele et aarligt Lega til trængende Enker eller Døttre af afdøde Geistlig her i Stiftet. Busten (der er forfærdiget af Hr. Vissen) er tilveiebragt ved Sudskription saade Særdeleshed i Menigheden, som ogsaa udenfor samme og af Stiftets Præster, og den Capital, af hvis Renter Legattet bestaaer, beløber sig til circa 1000 Rbd. som ved Subskriptionen ere indkomne over den Sum Busten androg. subordinerede Embedsmænd omtales som om de havde staaer i Spidsen for Foretagendet, hvorved det Hele, efter Mængdens bekiendte Philosophi, meget let kan frakiendes det Meste af sit Værd, samt at de overhovedet specielt nævnes, da det derimod var fra Mynsters Tilhørere at Gaven kom, og det Uforsigtige skal ligge i, at denne Skjødesløshed just viser sig mod en Mand, som Bladet ved flere Leiligheder stærkt har angrebet, fordi hans politiske Grundsætninger vare det imod, hvorved den let misforstaaelige Urigtighed i Beretningen faaer Udseende af en vel forstaaet Anvendelse af en feilagtig Besked om Sagen. Naar den omhandlede Beretning kan mistydes paa en saadan Maade, vil det være umuligt for Redactionen at skrive saaledes, at man ikke skulde kunne mistydes. Ligesom der nemlig ikke ved Meddelelsen af hiin Beretning har været tænkt paa en Underlægning, som den paapegede, saaledes staaer der heller ikke det i Samme, som Professor Hjort anfører, at de Biskoppen underordnede Embedsmænd have staaet i Spidsen for Foretagendet, men kun at de have taget Deel i samme, hvilket forholder sig rigtigt, da, som Professor Hjort bemærker, en stor Deel af Præsterne i Sjælland have været blandt Mynsters Tilhørere. For at Publicum desto bedre kan dømme, meddele vi nedenfor i en Notek) hiin Beretning ordret, og man vil da bedst kunne overtyde sig om, for hvor megen ubillig Miskjendelse Kjøbenhavnsposten er udsat, naar selv en af Bladets Velyndere har kunnet finde en Braad i hiin Artikel J. F. Gjødwad.