Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1839-11-09
Fra Siælland. Mandagen den 21de Octbr. tiltraadte Hr. Justitsraad Rosenstand sit Embede i Wordingborg, og beklædte samme Dag for første Gang Dommersædet i denne By. Hr. Rosenstands almeen anerkjendte "Dygtighed og Retsind som Embedsmand siger, Sjællandsposten berettiger, Wordingborgs Beboere tilat nære de bedste Forventninger om hans fremtidige Virksomhed iblandt dem. Over den forhenværende Byfogeds, Hr. Kammerraad, Kalls Affairer, med Hensyn til Embedet, hviler der et Slør, hvorunder det formodentlig kun er tilladt de faa Jndlede at skue. Hans offentlige Gjæld, der udgjør en betydelig Sum, skal være bleven betalt af hans Svigerender, Conferentsraad Monrad, hvorimod der Jntet skal være at erholde af hans private Gæld. der med Jncussationer udgiør 7 a 8,000 Rbd. Ejterat Canceller havde arquesseret ved Underretsdommen, i hans Sag, indskibede han i Midten af Jani Maaned sin Bøger og Effecter til Kiøbenhavn, og forlod derpaa pludselig Wordingborg, efterladende sig Gjæld til Alle, med hvem han havde staaet i Berørelse, Skrædersvend C. H. Anker beklager sig i Horsens Avis over, at man i Kjøge, hvortil han kom med 2 Rbd., og forlangte at komme til Storeheddinge og Kiøbenhavn, til sin Familie, i det Sted og ham tilbage til Hjørrinhvor han havde arbeidet sidst, men dog intet Hjem has de, blot fordi han havde været et Par Dage længere paa Reisen end han maatte, og det formedelst Svagelighed. "Da det nu er bleven min tunge Lod i dette Liv at vandre vidt uden Arbeide, siger han saa vil jeg gjerne forespørge mig, hvorvidt det kan være en fattig reisende Haandværkesvend forbuden at besøge sin egen Familie, naar han har de behørige Reisepenge, blot fordi han destoværre har været længe paa Reisen, til Skade for ham selv; thi skal det saaledes være, maa enhver Svend skjælve og hæve hvorhan kommer, da det vist ikke alletider er godt at faae Arbeide. 3 Ab. Av. No. 48 læses under Overskrift, Mads Weis, (af Prof. Molbech i Historisk Tidsskrift) blandt andet følgende: J mere end 3 Aar var den nylig afdøde Mads Weis den navnkundigste af Jyllands kloge Mænd." og efter at han havde faaet Bevilling til at be brede udvortes Skader, hvertil han besad mærkeligt Held, kjøbte han sig i Byen Hinge en Bondegaard og oprettede berget Slags Hospital, hvor han aldrig saagede Syge og Lidende, der lagde sig i Cuur hos ham. Man tyede til ham fra de fjerneste Egne af Jylland, fra Hertugrømmerne, i selv fra Kiøbenhavn har han havt Patienter. Uafladelig blev han, mundtlig eller skriftlig, spurat til Raars af Folk af alle Klasser, lige indtil de fornem 884 og ste, og da han for sin Uleilighed og sine Raad sit Foræringer fra alle Kanter, blev han, en meget velhavende Mand. Overhovedet var der noget Hemmelighedsfuldt, Usædvanligt og Tvalvdigt ved hans Person og Charneteer; og han var i det Helemmere frygtet og ilde lidt, end agtet og afholdt, af de nærmest omboende Bonder. Blandt dem var den Mening almindelig, at Weis, befadovernaturlige Evner, at han kunde vise igjen, og forstod anden Troldom, og af denne Aarsag kunne han i sit Huus lade alle Døre og Gjemmer staae aabne, uden at Nogen vovede at bekove ham det Ringeste, Hans medicinske og chirurgisk, Kundskaber vare ikke ubetydelige, men især erhvervede paa den practiske Vei Blandt de Bøger, han eiede, satte han megen Priis paa Todes og den afdøde Bangs Skrifter. Ved Hielp af en tydsk pharmatentisk Bog skrev han sige Recepter paa Latin, uagtet han ellers ikke forstod dette Sprog. Hans Dygtighed bestod især i visse hirurgiske Sygdommes Helbredelse, f. Ex. Hare staar, Knæskider, Ledemodenes og Rynbenets Krumninger m. fl., men han blev desuden consuleret i alle mulige Sygdomme lige indtil Sindsvaghed. J en vis Grad var han stolt af sit erboervede Rygte, og da han havde opnaaet Bevilling til visse Slags chirurgisk Praris, underskrev han sig undertiden; bevilget Læge M. Weis. det Hele taget var han begavet med en for hans Stand betydelig Menneskekundskab og Verdensklogskab, en Frugaf hans tidligere Omvandringer i Jylland og Hertugdom merne, hvor han ogsaa nogle Aar var i Tjeneste hos en Physicus i Flensborg.