Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1798-08-03
(Jndsendt.) En Bonde fra Landet fremsætter følgende Spørgsmaal om Land- og Forprang. Saavel af Øvrigheden selv, som af de Kongelige Anordninger, som deels inden BøigdeTingene og deels paa andre offentlige Steder blive kundgjorte for Almuen til almindelig Efterlevelse, har jeg hørt, at al Slags Land- og Forpranghandel er forbuden, under hvilket Paaskud og i hvad Anledning samme end maatte skee, ja at de Varer hvormed der handles, ei allene ere underkastede Confiscation, men endog at den Handlende er i deslige Begivenheder underkastet Straffebøder m.v. Det bliver nu altsaa et Spørgsmaal, om ikke denne saakaldede Pranghandel ikke og saa kunde have sin gode Side, Thi her sættes f. Ex. en Bonde som boer, en Distanse fra 3 a 4 til 12 Mile, ja ofte langt længere fra en Kjøbstæd, har, for i hastig og paakommende Tilfælde, en Koe, et Faar, nogle Marker Smør a. at sælge, alt for at klarere sine Udgivter, være sig Skatter, Renter, eller andre deslige, der for en Gaardbruger og Bonde er næsten daglig, og ej taale lang Udsættelse, om han ellers vil spare sig for dobbelte Udgivter, som foraarsages ham ved Udpantning og andre deslige Tvangsmidler, der ei allene bidrage tilhans Foragt, men endog ofte forkynde ham hans forestaaende Undergang; han ønskede nu altsaa for at redde sig for deslige Uheld, gjerne at sælge sine Produkter, af hvad Slags Navn de end maatte være, til en Pranghandler, udi sit eget Huus, hvortil han har bedre Udkomme, at gjøre et taaleligt Kjøb, end (som enhver Fornuftig let vil indsee) at bringe samme til Kjøb stæden, for der efter Anordningerne selv at afhandle samme; thi naar en Mand der ikkun har 3 a 4 Faar, ja ofte mindre, skal gjøre med samme en Reise paa 8 a 12 Mile til Kjøbstæden, der tilsammen er 24 Mile mere eller mindre, hvortil han ofte maa anvende 8 a 14 Dage paa Reisen, hvilken Tid han naturligviis maa spilde fra sit Gaardebrug, foruden de fornødne Omkostninger for sig og Kreaturenes Underholdning paa Reisen. Det vil nu altsaa for ethvert fornuftigt Menneske blive soleklart, at deslige lange Reiser ei ere til Gavn for Bonden, da ved en saa betydelig Reise og Tidsspilde ganske lidet eller intet af hans i Kjøbstæden solgte Varer bliver tilovers til hans Afgivters Erlæggelse; kunde det ikke være bedre, om en saakaldet Pranghandler var tilladt, at kjøbe deslige Varer, Sælgeren har, som heraf lettelig indsees, bedre Udkomme med at give denne et bedre Kjøb, end selv med tredobbelt Tab at bringe sine Vare, selv til Kjøbstæden, og Kjøberen fuldkommen sin Skade erstattet, da han gemeenlig sammenkjøber. en Mængde, og har maaskee intet Gaardebrug at spilde Tiden fra; jeg indseer ikke at denne som meldt kaldte Pranghandel i mindste Tilfælde kan være skadelig for nogen Kjøbstæds Jndvaaner, da gjerne en saadan Handler bringer sine Vare til Torv og der sælger samme efter gjængse Priser. J den fornuftige Mands Øine er jo Bonden den nyttigste Borger i Landet; og var det derfor ikke at ønske, at Mænd der have Jndflydelse paa det borgerlige Vel, ville paa sine høje Stæder gjøre Forslag til en mere og mildere Bestemmelse for hans Kaar, hvis Vee eller Vel har største Jndflydelse paa en velordnet Stat. - Mere kunde herom være at anmærke, men en mere oplyst Patriot vil muli gens nøiere eftertænke den herudi anførte Sandhed, dog troer jeg og Bonden, der trykkes under en Byrde, ikke har aldeles Uret at fremsætte sin Mening, uden derfor med Haan at blive af den i sin egen Jndbildning kloge Herremand deklareret for Pøbel og Dosmer, der ej borde have Sted blandt fornuftige Væsener. Saa gjerne som jeg og flere med mig ønskede denne herforan omtalte Pranghandel i visse Begivenheder at vedblive, ligesaa oprigtig ønsker jeg en anden Pranghandel aldeles og reent afskaffet, nemlig de fra Kjøbstæden omløbende Kræmmere, der hvisse Kjøbmænd bruge til at udsælge adskillige Krambodvare. Herved forledes ofte Bonden til over sin Formue at kjøbe hvad de ellers ikke havde Leilighed til, og Kræmmerne, som oftest ere underfundige og nedrige Dagdrivere, der paa ingen anden Maade gide at fortjene deres Brød, finde, som ofte skeer, ved andre nedrige Kunstgreb at bedaare Landalmuen, ja som oftest ogsaa benytte sig af saadanne Haandværker, der fortjene betydelige Straffe.