Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-04-28
Nyeste Post-Efterretninger. Revolutionen i Piemont er da nu aldeles forbi. Fægtningen paa Landeveien, som gaaer til Vercelli, med de retirerende Jnsurgentere vedvarede til fil dig ud paa Aftenen. Efterat de først havde sat sig ved Camerino og siden ved Orfengo, afgjorde et Angreb, som Major Greve Gatterburg udførte imod dem med en Escadron af Kongen af Englands Husarer, deres Tilbagetog til Borg Vercelli; her gjorde Ritmester Souvent, som staaer ved det samme Regiment en meget glimrende Atakke; Husarerne sprængte tilligemed det fiendtlige Kavallerie, som omtrent udgjorde 600 Mand, og som blev commanderet af Oberste Lisis, lige ind i Borgo Vercelli, hvor det kom til et heftig Haangeming, ifølge hvilket Fienden blev kastet tilbage over Broen overSessia. Østerrigerne giorde nogle 100 Fanger, hvoriblandt 7 Officeerer og imellem disse Oberst Lieutenant Monzani, een af Hovedstifterne til disse ulykkelige Uroeligheder, ogsaa bleve 1 Kanon og 2 Munitions Vogne tagne. Østerrigerne selv havde kun Blesserede, men næsten ogsaa alle Husarerne vare saarede. Saasnart denne Fægtning var forbi udstædte strax General Latour en Proclamation og rykkede med den Kongelige Armee mod Turin, da han den 9de var kommen til Civiliano, ankom en Deputation fra Staden til hans Hovedqvarteer, som bragte den Efterretning: at Regierings Giungaen havde underkastet sig, og at Citadellet var overgivet til de Kongelige Tropper. General Lacour meldte denne Efterretning i en Privatskrivelse til General Bubna. Denne General, som havde overbeviist sig om ved Affairen ved Novarra, hvormeget Overraskelse, virket paa Gemytterne, især naar de desuden ikke ere meere sikkre i deres Sag, besluttede at følge dette System og hurtig at marschere med sin Armee mod Allessandrig. Det var denne Stad, som havde været den ulykkelige Revoluttons Vugge, hvilken i faae Dage havde des organiseret det blomstrende Kongerige, i den skulde den nu ogsaa finde sin Grav; General Bubne overdrog derfore den 10de til Generalen for de Kongelige Piemontesiske Tropper, Greve Latour at marschere ind i Turin, men Brigaden Bretschneider gav han Ordre til at besætte Casale, som er et meget vigtigt militarisk Punkt, inden at Fienden kunde faae den i sin Magt, hvilken allerede havde sendt Tropper dertil fra Allessandrig. Dette skeete og den commanderende General ankom den 11te om Morgenen til Casale. Han havde paa samme Tid givet to andre Armeekorps, hvoraf det eene blev commanderet af Greve Veesey, Ordre til paa andre Veie at nærme sig til Allessandrig. Jnsurgenterne havde imidlertid trukket sig tilbage fra Novarra og Turin til Allessandrig; de bleve commanderede af den oprøriske General Anfaldi. Denne Fæstning var fuldkommen forsynet med Alt for fleere Maaneder og vel bevæbnet. Der vare i den 177 Kanoner og 79 Haubitzere. Man maatte giøre Regning paa et langvarigt Forsvar; men Frygten for at blive indesluttet fra alle Sider og Bevistheden. om deres Brøde tillode dem ikke at oppebie at Fæstningen blev aldeels omgivet af de fremrykkende Tropper; 3000 Mand adspredte sig, og Anfalditog Flugten med 600 Mand paa Landeveien til Genua; disse bestod for størstedeelen af Studentere, som havde dannet et Corps under Navn af Minervas. Staden og Fæstningen Allessandrig overgav. sig derpaa paa den første Opfordring af den Østerrigske Avantgarde, som blev commanderet af Greven af Gatterburg. Den 11te om Middagen blev Staden besat af de Keiserlige Kongelige Tropper og Resten af Garnisonen, som udgjorde omtrent 1000 Mand bleve gjorte til Krigsfanger. Den 12de om Middagen bestemte den commanderende General til at holde sit Jndtog med sin heele Armee. Nøglerne til Fæstningen, ligesom ogsaa den Fane, der var plantet paa Volden og som skulde have tjent som et Signal til et Oprør for Heele Jtalien, og hvorpaa de Ord stod skrevne: "leve Kongen, Jtaliens Uafhængighed, den spanske Constitution eller Døden, ere blevne ved en egen Coureer afsendte for at nedlægges for Hs. Majestæt Keiserens Fødder. Grev Lillienberg er udnævnt til Østerrigsk Gouverneur over denne Fæstning.