Aalborg Stiftstidende, 1837-12-02
Hvad nu først og fremmest Landets Tilstand i Almindelighed, angaaer, saa vil denne ingensinde forekomme den sagkyndige i uhildede Jagttager saa sørgelig, som Forfatterne af hine Artikler uafladelig bestræbe sig for at fremstille den. Værdien af Grundeiendom er i samtlige Dele af det danske Monarki allerede i en Række af Aar betydelig stegen og er endnu stedse i Stigen og i samme Forhold synker Rentefoden af de paa Grundstykkelaante Capitaler. Denne Kjendsgierning er vistnok ikke saa ionefaldende, som Resultaterne af Jndustrien i et Fabrikland; men den er vistnok et langt ubedrageligere Tegn paa en sikkert begrundet Almeenvelstand. Thi her i Landet danner Grundbesiddelsen næsten den hele Nationalformue, og, da den ikke er udhændelig forenet i faa Stores Hænder, men forskjelligartet fordeelt iblandt en meget stor Mængde af Undersaatterne, og da der i alle Provindserne er et til Localforholdene svarende Antal større og mindre Grundeiere forhaanden, saa er man fuldkommen berettiget til, fra Grundeiendommens Værdi og deres Besidderes Credit at slutte til Undersaatternes Velstand i Almindelighed. Næst efter Agerdyrkningen er Skibsfarten den Næringsvei som meest svarer til Landets geographiske Beliggenhed og dets Jndvaaneres Tilbøielighed. Denne har rigtignok, efter de derover bekjendtgjorte Lister, endnu ikke igjen naaet den store Høide, hvorpaa den stod for Krigens Udbrud; men, betænker man, at dengang særdeles mange oprindelig udenlandske Skibe fore under dansk Flag og med danske Papirer, som under de daværende Omstændigheder ikke kunde forhindres af Regieringen, og at under Krigen fuldkomment den største Deel af den danske Handelsmarine gik tabt, saa giver det store Antal af de nu forhaanden værende danske Handelskibe et uigjendriveligt Beviis forGjenoprettelsen af Nationalvelstanden og for at der gives betydelige Capitalkræfter. Den egentlig saakaldte Jndustri, forsaavidt den ikke staaer i umiddelbar Forbindelse med begge de nævnte Hovednæringsveie, er vistnok hertillands unegtelig i en Barndoms Tilstand; men - til sand Beroligelse for de troe Undersaatter, mangler her ei blot Jndustrien, men ogsaa den industrielle Pøbel, som i andre Lande mangen Gang ei blot truer med at ødelægge Fabrikeierens Maskine, men ogsaa Statens. At imidlertid mange Grene af Næringsdriften drives med Held og at det ei heller fattes Landets Børn paa Dygtighed til denne Ar af Sysselsættelse, derpaa have de i de sidste Aar foranstaltede Jndustrindstillinger givet meget glædelige Beviser. Vende vi os fra denne Betragtning af Landets materielle Tilstand til det Spørgsmaal, hvorledes det da staaer til med de høiere, gandige Goder, om ogsaa disse ere fordeelte iblandt et stort Antal af Undersaatterne og om Adgangen til disse ikke er Nogen negtet, saa kunne vi besvare dette Spørgsmaal ved at anføre den Kiendsgierning, at i intet Land er Folkeunderviisningen almindeligere og bedre end her og at ogsaa i de høiere Videnskaber og i dette Lands skjønne Kunster dette Land, saavel i Betragtning af Enkeltes Frembringelser, som Publicums levende Deeltagelse, ikke staaer tilbage for noget andet. Er der i dette i det Foregaaende givne Billede af det danske Monarkies Tilstand ikke smigret, saa ville Mange neppe begribe, hvorledes der i et saa lykkeligt Land kan gives Utilfredse, og dog gives der ikke Faa. Alt det Gode, vi have, siger Oppositionen, er Virkningen af naturlige Forhold og et Resultat af vore Bestræbelser, ikke Regjeringens Fortjeneste. Regjeringen giør alt Muligt, for at berøve hos hine Goder; den undergraver Besiddelsen, den lammer Virksomheden, den undertrykker Oplysningen. Nu er det allerede i og for sig vist, at en Fordeling af Grund besiddelsen, som fremmer og sikkrer Almeenvelstanden, ikke kan bestaae varigt uden en viis Lovgivnings Beskyttelse; at Skibsfart og Næringsdrift behøve Opmuntring; at Underviisning og Opdragelse, Videnskaber og Kunster uden omfattende og omhyggelig pleiede offentlige Anstalter aldrig blive til et Almeengode. Det er altsaa klart, at Undersaatterne ikke kunde være saa lykkelige, som de ere, naar Regjeringen havde de ovenbetegnede, negative Tendentser, som Oppositionen beskylder den for, naar den ikke havde en positiv, en fremmende Tendents. Denne Tendens har den danske Regiering vistnok ikke viist i de moderne Constitutionsmageres Aand; den har ikke sat sig Realiseringen af politiske Theorier til Øiemed; men vel har den gjort Forholdene hos det store Fleertal af Undersaatterne til Gienstand, for sin ordnende, beskyttende og forbedrende Omhu. Ophævelsen af Livegenskabet, Jndførelsen af Udskiftningen. Jndkobblingerne og Inddigningerne, en af Landets Børn bestaaende Hær istedetfor hvervede Tropper, den omfattende Forbedring i Folkeunderviisningen bevise den Omhu, som maa skyldes, at her de Grundlag ere forhaanden, som mange i andre Lande opførte Constitutionsbygninger savne.