Norske Intelligenssedler, 1795-03-18
Hermed følger Tillæg. Til Hr. General-Major v. Gedde. Nibil ad ostentationen, omvia adconseientiam reserre, rectique facti non er populi sermons mereedem, sed er facto, peterePlin: E: 22. Hvorfor nedlade Den til Forsvars-Skrift ædle Mand, imod at foragte alt hvad Ondskab og Avind opfinde, for at sværte de Mænd, som, hævede over Egennyttens udsle Drift til deres Handlinger, søge at rive sit Fædreland ud af Barbarie og Barndom, og ved Flid, Anstrængelse, erhværvede Kundskabe og rastløs Vedholdenhed stræbe at stifte Gavn for kommende Slægter, og tegne deres Tilværelse i Evighedens Bog, omendskiøndt Samtidige forfulgte og haanede. Fortjenester, siger en berømt Mand, ere en Forbrydelse, Verden sjælden tilgiver, og stedse bliver Verden sig selv liig. Men der er en hemmelig Røst, som holder skadesløs, og "en Ære efter Døden, som ingenlunde er en tom eller forfængelig Udsigt. Evigheden er sat til Maal for deres Bestræbelser. Tanke, stor at fatte, endnu større at udføre, for hvilken maadelige Siæle flye tilbage." 1) Skulde Verdens Dom standse Tænkerens Ørneflugt, da maatte man skrækkes ved at see Galilæi i Lænker, Lavoister paa Skaffot tet og Jean Jacques Rousseau landflygtig og i Mangel, medens Alexander fandt Smigrere, da han i Drukkenskab stak Dolken i sin Vens Barm, medens Poma) See den skarpfindige Dr. Treschows herlige Tale i den norske Mercurii første Hæfte. Pompadour blev forandet af Voltaire, og Friderie den store selv gjorde en Taksigelses-Epistel til sin maitre d'hetel Noel, for en Ragout à la Sardanapale - da maatte man forfærdes ved den Uerkjendtlighed og Forfølgelse Howard *) og Brayer *) fik til Løn i Livet, disse udødelige Skygger, mod hvis guddommelige Hjerter og Daad næsten alt Stort i Verden synes at bortfalde. Enhver fordomsfrie og oplyst Mand kjender, Hr. General-Major Deres lyse Aand, reene Hjerte og uafbrudte Jver i at udføre det Meget, som i Staten har væ) John Howard, Mand af udstrakt Kundskab og stor Formue, anvendte afbrudt 14 Aar af sit hæderlige Liv til dagligen, først i sit Fædreneland Engeland, og siden over heele Europa at besee alle Hospitaler, Fængsler, Syge-Huse og Tugt Huuse, og hvor han fandt, at Reenlighed og Luft manglede, og at den indsperrede Elendige savnede Hielpemidler og tilbørlig Kost ved Bevogternes Skiødesløshed og Egennytte, gav han Klager og Forestillinger til de Foresatte, og ikke lod af, førend han havde seet hvert Misbrug hævet; Selv hialp han de Elendige saa langt hans Jndkomster kunde række. Han siger i sine Værker, at ved et Embede, han engang havde i Engeland som Sheriff, kom han i Erfaring, hvad de forladte Fanger, der ofte kunde være uskyldige, ofte blot vare ulykkelige Debitorer, leed, og at han blev saa rørt af Medynk, og følte saadan uimodstaaelig Drift i sin Siæl ved de Taarer han havde visket af saa mangt et Øye, at han foresatte sig, at anvende sin Formue og sin øvrige Tiid af sit Liv til at lindre denne forladte og meest lidende Deel af hans Lige, at han undgik at smittes under disse daglige Besøg, hvor man nærmer sig med Skræk og Væmmelse, ved blot at lugte til Eddike, og føre deraf en stor Portion med sig, og ved at troe, at Forsynet vaager over den Retskafne - o - han siger: Icould not enjoy my ease & lei sure in the neglect of an opportunity oftered me by providence of attempting the Relief of the miserable. Det er: "Jeg kunde ey nyde min Tiid og Formue, dersom jeg forsømte den Leylighed Forsynet tilbød mig at komme de Denne Menneskelighedens Velgiører døde i Cherson, Elendige til Hielp. anstukket af en pestagtig Sygdom, som herskede i Hospitalerne, han der daglig besøgte; Han døde under den ubegribeligste og sublimeste af alle menneskelige Handlinger - Fred hvile over hans hellige Aske!!! Braver var Læge i Paris, opledte de Armee og Syge, for at helbrede og styrke dem med Føde og Lægemidler for Jntet, og hver første Dag i hver Maaned i samfulde 15 Aar gik han Klokken 5 om Morgenen, for at være ukiendt og useet, til en ærværdig Præst i hans Sogn med 1000 Livres for at uddeeles blandt fortjente Trængende. været Deres Lod, Han veed, hvilke Hindringer af Jordbund, Affald, Grave, Volde, Cloaquer og staaneret Vand, der maatte angribe det ypperligste fra Kilden, De i en stor Afstand havde at kjæmpe imod. Hydrostatisk Kundskab skuffes ofte af de skjulte Strata ingen kan undersøge førend man støder paa dem; og vejer man tillige 9706 Rd. 8 s. imod hvad der skulde gjøres og virkelig er gjort, og beregner man hvad Canaler og Vandledninger koste at fuldføre endog igjennem en villig Jordbund, for Exempel, de pontinske Sumper, Aqnæducterne, Canalen ved Bridgewater, fra Grangemouth til Glasgow, fra Toulouse til Narbonne, og den i Holsteen, da før ger man over, at de Millioner, som hver især af disse kostede, vare lettere at udvirke, end 2706 Rd. 8 sk. for et, (i Forhold til en Bye mod et Land) ligesaa vigtigt og vanskeligt Værk i Frederichstad, ja man sørger over, at endog disse 9706 Rd. 8 sk. skyldtes blot en enthusiastisk Embedsmand for det almindelige Vel, Mon 26000 Rd. til at udføre det Forslag, som gav næsten mathematisk Vished, burde komme i Betragtning mod de mange frelste Liv fra den visse Død Frederichstads elændige Vand tilbragte saa mange af vore brave Landsmænd, Hvad, om der var bleven Kaabber eller Jern-Render i Stædet for Træe, i den Strækning, hvor stagneret Vand, opfyldt med Byens Cloaquer, angriber det i sin Kilde sundeste og reeneste FluidumDetsuagtet paastaae Sagkyndige, at det Utroelige er udrettet med den ubetydelige Fond, og at blot tilfældige Aarsager formedelst de tørre Sommere 1793 og 1794 medvirke til hiin, som i vaade tabte næsten al Kraft. Fædrelandets Venner vil strøe Blomster paa Deres Grav, og de tænkende og retskafne blandt Samtidige skjønne Deres afgjorte Fortienester af Staten. Skulde end Tilfældernes uberegnelige Løb formindske en Virkning, som svarte til Deres Jndsigt, Flid, Retskaffenhed, og de mange søvnløse Nætter under et af de vanskeligste Foretagender, da kan hiine ey bestemme den store Mands Ære; thi - saa skrev jeg eengang, og tillad, at jeg nu fra mit "Tilfældernes Löb bestemmer, Sygeleie anvender paa Dem dette mit hæse Raab: ei den store Mands Ære. Caro blev undertrykt; CICHRo Jandflygtig; Cæ"SAR faldt; men aldrig skal deres Navne falde, saalænge en oplyst Verden skjönner paa Forskiel imellem Ære - og Lykke. De skal ligne hiine Al 3 derdommens Mindemærker, som, uagtet de anfaldes af Tiidens fortærende 7 Tand. s. og veyse de Steder, hvis Navnskunlighed de skabte eller forögede, besøges med hellig Erefrygt af alle Slægter, og raadføres til Mynstre ved de Bygninger, som skal opreises for de kommende Seeler, m. J Christiania den 12te Martii 1795. Bernt Anker.