Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-07-26
(Af Michauds correspondance, d'Orient IV Bind.)(Vi have nyelig læst en Beretning om Jerufalem af en Fransk Digter, som kun opholdt sig udenfor Staden formedelst Pesten. Vi ville her høre en anden af en Fransk Lærd, som tog Staden selv i Øiesyn. Carl den 10de sendte Hr. Michaud til Palæsting for at studere Korstogenes Historie i det hellige Land selv, og oplede der alle de Minder som disse mærkværdige og frugtesløse Krige have efterladt sig.) Vi vare, siger Forfatteren, indlogerede i en Bygning, som man kalder det nye Kloster; det er kun adskilt fra den hellige Forløsers Kloster ved Breden af en Gade. Det har to Etager, hvoraf det ene er indrettet for Europæiske Reisende, og det andet for østerlandske Kristne. De Værelser, eller rettere Sale, som vare anviste til vor Disposition, vendte ud mod en Steenaltan, og have faaet et noget skummelt Udseende ved den Umage man har gjort sig for at beskytte det mod Solens Straaler. J ethvert Værelse staae to til tre Senge; da jeg var meget træt lagde jeg mig til Hvile, og fandt Leiet meget beqvemt og behageligt. Da jeg vaagnede var min første Følelse en Glæde over at jeg nu var i Jerusalem. Jeg gik op paa en af Altanerne i dette Kloster-Værtshuus, for derfra at nyde Udsigten over Jerusalem, over denne Stad, for hvis Skyld jeg havde vandret saamange Lande igiennem, og udstaaet saamange Besværligheder; dette Jerusalem, hvormed min Pen saa ofte har beskiæftiget sig, (Forfatteren har nemlig skrevet Korstogenes Historie; hvorom man kan læse i Journal for udenlansk Litteratur 18132. Hefte Pag. 109 til 13), hvorved mine Tanker have saalænge opholdet sig, og som ved mine historiske Beskjæftigelser stedse har været nærværende for min Siæl, saa at denne Stad kom mig for, som jeg selv havde boet i den. (Michaud er derfor ogsaa just den rette Mand der kunde fortælle os om Jerusalem.) Synet af den hellige Stad giorde i Begyndelsen, ingen Forandring i den Jdee, som jeg havde gjort mig om den efter vore gamle Chronister, efter Reisebeskrivelserne og efter de Tegninger, som jeg saa ofte havde havt for Øinene. Jeg havde her Leilighed til at prøve den Nøiagtighed, hvormed det Panorama af Jerusalem, som man for nogle Aar siden foreviste i Paris, var forfattet; jeg kiendte alt det igien, som jeg havde seet i dette nøiagtige billede; selv den Altan hvorpaa jeg stod og den Steenaltan som tiente til en Forstue til vore Værelser. Denne Stad, som er af et bleegt og tørt Udseende, er bygget paa en øde, tør og ulevn Jordbund. Da jeg kastede mit Blik paa Staden Jerusalem, som laae udbredet for mig, saa bemærkede jeg den høie Kuppel af den hellige Gravs Kirke, (den indslutter en anden og mindre Kirke, hvori Christi Grav antages at have været.) - Jmod Østen Omars Moschee, hvis Halvmaane, af Blye glimrede i Solens Straaler. Jblandt en Masse af Huse af et eensformig Udseende, hævede sig nogle uhyre Bygninger, som tildroge sig min Opmærksomhed: De vare den hellige Forløsers Kloster, vore Romerske Ordens Geistliges Boelig, derpaa det Græske Kloster, (de Stakkels Protestanter ere Stedbørn, de have ingen Kirke i Jerusalem), Musselinens Serail, som er bygget paa den Plads, hvor tilforn Domhuset stod. Til Høire saae jeg det Castel, som endnu kaldes Davids Taarn, imod Sønden hævede sig den Deel af Bierget Zion, som er indsluttet af den hellige Stad, det smukke Armeniske Kloster. Jeg kunde fra Altanen pege med Fingerne paa Jerusalems Porte, mod Norden paa Porten til Damaskus; mod Vesten paa den til Bethlehem: mod Sønden paa Davids eller Zions Port, mod Østen paa Stephans Port. Paa denne Kant hvilede mine Blikke paa det smukke Oliebierg. Synet af dette udbredte en blid melancholsk Farve paa det store alvorlige Malerie, som fremstillede sig for mit Øie. Jeg frydede mig endnu ved denne interessante Beskuelse af Jerusalem, da en af de fromme Fædre kom til mig og spurgte, hvorledes vihavde tilbragt Natten, og hvad vi ville moere os med i Dag. Vi kunde naturligviis ikke svare andet, end at vi vilde besøge Jerusalem. Man gav os en katholsk Araber, ved Navn Joseph til Veiviser, som var ansat som Tolk i den hellig Forløsers Kloster. Vi havde desuden Hr. von Chateaubrians Reisebeskrivelse hos os, som aldrig lader de Reisende i Stikken. Jeg kiender ingen Bog, som har paa en nøiagtigere fuld komnere, eller mere tiltrækkende Maade skildret de hellige Steder.