Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-07-23
Til en Tid angav han Mekka i Arabien, som sit Fødested, til en anden Tid roste han sig af at Stormesteren for Maltheserordenen og Fyrstinden af Trebisonde vare hans Forældre, ja han forkyndte selv engang at han hørte til den Afkom som var fremkommen af den Forbindelse imellem Guds Børn og Menneskenes Døttre, som omtales i den første Mosebog. Han talte i de meest overdrevne Udtryk om sine Reiser, Studier og Kundskaber og paastod, at han havde erhvervet sig de Kundskaber, som ligge forborgne i Pyramiderne og at han var trængt ind i Naturens dybeste Hemmeligheder. Ofte betiente han sig af en mysteries Taushed, eller pleiede, naar man spurgte ham om hans Stand og sit Navn, at svare med en Begistrets Stemme: Jeg er den som jeg er. Denne hemmelighedsfulde Taushed, disse chemiske og medicinske Kundskaber, som han roeste sig af, og hans imponerende Veltalenhed virkede med en fortryllende Kraft paa forstemte Gemytter og som havde Hang til Sværmerie. Nu spillede han en Cagliostro, en Magiers og Underdocters Rolle og agerede en Alchemist, Prophet og Aande besværger med en saadan Lykke, at selv Regenter, Hoffolk, Militaire Personer, Damer af de høiere Stænder, Lærde og Skribenter toge ikke i Betænkning at bevise ham deres Ætefrygt. Jnden faa Aars Forløb gik Fanatismen saa vidt, at Damerne bare Vifter Ringe, Souvenits, Huer, Hatte o. s. v. og Cavallererne Uhrkjæder, Knapper o. s. v. a la Cagliostro. Man ansaae det for den skiønneste Prydelse at bære Cagliostros og hans Kones Portraiter i Medailler paa Brystet og i Ringe. Man forfærdigede deres Portraiter, i Tusindeviis og sendte dem omkring i alle Lande; man opsatte deres Buster af Bronze, Marmor og Gibs i Paladserne; og paa een af disse Buster læste man de Ord i gyldne Bogstaver: Den guddommelige Cagliostro. De Depenser, som denne Undergiører giorde den meest glimrende Periode af sit Liv vare overordentlige: Naar han reiste, saa var det altid med Extrapost og ofte med et glimrende Følge. Hs. Courere, Løbere, Kammertienere og Lakeer vare overmaade prægtigt klædte; eet eneste Liberie til een af sine Tiener, som han lod giøre i Paris, kost de ham 20 Louisdor Og saa glimrende som hans Følge var, saa glimrende og pragtfulde vare ogsaa hans Værelser, saa lækkert var hans Bord som altid blev dækket for mange Personer. Ofte helbredte han Fattige uden at tage Betaling derfor og gav dem endog Penge til. Derimod vidste han at forskaffe sig kostbare Presenter og betydelige Pengesummer af sine rige Tilhængere, især af dem, som vare Frimurere. Da han var bleven rigeligen forsynet med Penge, saa begav han sig til London og derfra til Haag, og fra denne Stad over Leipzig til Holsteen, hvor han traf paa en anden Bedrager, den berygtede Greve St. Germain. Nu reiste han til Curland og opholdt sig længe i Mitau i Aaret 1779. her gar han sig ud for en Spansk Greve og Oberst, og forsikkrede at han var sendt fra sine Foresatte med en Mission til Norden, Frue von der Rerkesom i Begyndelsen havde ladet sig indtage af ham har i et eget Skrift tydeligen lagt for Dagen hvor godt det lykkedes ham i denne Stad at vinde selv de meest oplyste Jndvaanere ved sine hemmelighedsfulde Declamationer, Taskenspillerkonster og Undercuurer; selv har han siden tilstaaet i sine Forhøre, at han har spillet en glimrende Rolle i Mitau og at han havde i den Grad vidste at tilvende sig den Curlandske Adels Hierter, at man fuld af Beundring over hans Storhed, var nærved at tilbyde ham den Curlandske Krone; en Overburggreve von der Hoven forærede ham iblandt andet en Ring besat med Brillanter og 800 Dukater. Med vel fyldte Lommer kom han til Petersborg, hvor han gav sig ud for en Spansk Greve og hans Kone for en Princesse af Sante Croce. Hun maatte foregive, at hun var 50 Aar gammel og havde en voxen Søn, som var Captain i Hollandsk Tieneste. Alle forbausedes over denne 50aarige Princesses Ungdom og Skiønhed; en Prins, som blev fortryllet af hendes Yndigheder giorde hende kostbare Foræringer og hendes Foryngelsesvand havde en rivende Afsætning. Han spaaede selv en vis Fyrste, at han vilde snart blive styrtet, og et ungt Fruentimmer hendes nær forestaaende Død. Dette bevægede mange fornemme Russer til at giøre meget af ham og til at fylde hans Lommer med Rubler. Men hans Plan at faae Adgang til Keiserinde Katharing den 2den og at virke paa hende mislykkedes aldeles; hun skrev endog 3 Lystspil: Bedrageren, den Forblindede og den Siberiske Schaman, for at give sine Undersaatter nyttige Paamindelser, og advare dem for Fremtiden mod en saadan Bedrager; disse Stykker skrev hun paa Russisk og de bleve optagne i St. Petersborg med stort Biefald. Mange af Stadens Store gave ham meget anbefalende Breve med til Warschau, hvorhan begav sig hen. Her blev han modtaget med fyrstelig Pragt og man celebrerede hans Kones Fødselsdag med næsten Kongelige Æresbeviisninger. Men da hans Bedragerier begyndte at ryg res, saa forlod han denne Stad og begav sig i September 1780 til Strasborg. Hans blendende Veltalenhed, den Mine han gav sig om at besidde forborgen Viisdom; hans Cuurer og det Hemmelighedsfulde i hans Forhold oprakte den største Enthusiasme for ham i denne Stad og selv Cardinalen af Rohan ansaae ham for en Mager, forærede ham 20,000 Franker til at bygge et Lyststed, hvor han skulde udøve sine Frimurerkonster foruden store Presenter af Sølvtøi og Klenodier. Ugen efter hans Ankomst blev hans Huus opfyldt af Krøblinger, som søgte hans Hielp. Sølv lærde og aandrige Folk lode sig forblinde af ham og forsvarede ham offentligen.