Jyllandsposten, 1840-12-08
Det mangler her alle de Elementer, som i andre bevægede Stater give dem deres Næring, og man vilde tilbagevise dem som forbryderske og Nationen uværdige." Comiteen tvivlede ikke om, at Regjeringen vil finde det at være i sin egen Jnteresse, at opgive en Foranstaltning, der aabenbart savner sin Støtte i den offentlige Mening; iøvrigt var den af den Formening, at Forsamlingen vil slutte sig til den Roeskildske Forsamlings Jndstilling. Efter nogle faa bemærkninger af Commissarius, tog Gaardmand Kirk Ordet. Han ansaae nærværende Sag for at vedkomme alle Samfundets Klasser. J denne Anskuelse var han end mere bleven bestyrket, da han Dagen forud havde modtaget et Andragende fra nogle Bønder i sit Valgdistrict, hvori de i Erkjendelse af Vigtigheden af en sand lovhjemlet Trykkefrihed og af det Gode og Rigtige i Jdeernes uhindrede Gang, henvende sig til Stænderne med Anmodning om, at petitionere Hs. Majestæt om at skjænke sit Folk en sand Trykkefrihed, og at tilstaae alle Blade og Aviser een og samme Ret med Hensyn til Forsendelse med Posten. Petitionairerne ere gjennemtrængte af den Overbeviisning, at lovhjemlet Frihed til at udtale sig offentlig i Skrifter og Blade, om hvad der maatte gavne eller skade saavel det hele Samfund som dets enkelte Dele, er et oplysende og betryggende Gode for et Folk, og tillige erkjende de, at dette Gode bør især agtes af Bondestanden, der i Almindelighed mang ler Jndsigt, Evner, Mod og Leilighed til selv at tale i sin Sag, De lytte derfor med Glæde og Taknemmelighed til de Lærere og Jndsigtsfulde, der igjennem Skrifter og Blade virke for Sandhed og Borgerheld, fremtræde som den Svages, den Tilsidesattes, den Undertryktes Talmand, og stræbe at tilkjæmpe ham den naturlige Ret og Stilling i Samfundet. Det er derfor deres inderlige Ønske (gid Opfyldelsen maatte være nær, at de Baand, der hvile hæmmende paa Skribenternes Virksomhed, løsnes saaledes, at de som myndige og frie Mænd i denne deres Virksomhed kunne bevæge sig i Alt her hjemme og ud over Landets Grændser til Sandhedens og Borgerheldets Fremme, saa at ikke den indsigtsfulde Folkeven maaskee skal bringes tilat nedlægge, eller afholdes fra at gribe, Pennen, der i hans Haand kunde have været et Værn for Sandhed og Ret. Jnderlig maatte de beklage, om Hindringer for Fremtiden skulle vedblive at ligge i Veien forForsendelsen af de Blade, der meest synes at tale deres Sag. Den djærve Kirk erklærede det fremdeles for en afgjort Sandhed, som han selv havde erfaret, at jo længere man læser Bladene, desto mere bliver man overbeviist om deres Gavnlighed, og jo friere Redacteurerne kunne yttre sig, desto vissere kan man være paa, at Sandheden kommer frem. - Proprietair Formann ansaae det for tvivlsomt, om Forbudet er politisk rigtigt; han maatte mene, at netop Forbudet foraarsager, at mange Journalister ansee sig behandlede med Mistillid, og derved blive meere bittre i deres Yttringer om offentlige Anliggender, naar derfor Regjeringen, uden at ændse mindre vel overlagte eller endog skarpe Yttringer, lod de offentlige Blade gaae frit og uhindret ud i Folket, vilde Journalisterne vistnok blive meere moderate, og naar Regjeringen mere vilde agte paa Folket, lytte til dets Stemme, og handle i dets velforstaaede Jnteresse, vilde der snart iblandt Folket selv reise sig mægtige og grundige Stemmer, som vilde bringe de ubesindige Skribenter til at forstumme. Det forekom endvidere Taleren, at da Nægtelsen af Postforsendelsesret ten har til Hensigt at forebygge stadig Læsning, og der ikke for Hovedstaden er truffet en lignende Bestemmelse, saa maa Regjeringen have havt for Øie, at Provindsens Beboere ikke skulde kunne skjelne imellem den slette og den gode aandelige Føde. Men til at antage dette, troede han ikke, at der er nogen Grund; thi ogsaa Provindsboerne vide fuldtvel at skille den gode Kjerne fra den slette. Betragtede han Sagen fra Principets Side, forekom det ham høist betænkeligt at overlade det til et Regjeringscollegium at stemple et Blads Jndhold som saa slet, at det ikke bør udbredes; Collegiets Dom kan grunde sig blot paa Suppositioner eller maaskee paa Redacteurens tidligere Færd. Stænderne.