Viborger Samler, 1849-08-28
Udenlandske Efterretninger. Keiserdømmet Østerrig. Det hedder i en i Boss. Zeit, indrykket Artikel fra Wien af 19de Aug. Alle de som kjende Gorgen, forkaste ethvert Motiv, der kunde være hans hidtil uplettede og ridderlige Characteer uværdigt de see i hans Capitulation kun en ny Prøve derpaa. Andre mene, at Had imod Kossuth skulde have bestemt ham til at nedlægge Vaabnene, og enkelte Stemmer yttre endog at russisk Guld har været med i Spillet. Vi hylde den først antydede Mening. Udmærkede Characterer ere sjeldne, og det er den uhildede Politikers Pligt og en Glæde for ham, at anerkjende saadanne. Gørgens Privatcharacteer var stedse uplettet. Det var ikke personlig Hevn, ikke nedrigt Had, der tilskyndte ham til Kampen imod Østerrig. Han var en udmærket Officier, agtet i sit Regiment; frivillig forlod han Tjenesten. Han nedsatte sig i Prag, modtoges venskabeligt i en berømt Professors agtværdige Familie og hengav sig i længere Tid til Chemiens og Naturvidenskabernes Studium. Revolutionen vakte ogsaa ham den gamle Vaabenlyst. Alle de, der kjendte ham, forsikkrede, at, hvorvel Magyar med Liv og Sjæl søgte han ingenlunde sit Fædrelands Lykke i dettes Adskillelse fra Østerrig. En friere Udvikling, ei Monarchiets Sønderlemmelse, laae ham paa Hjertet; og stedse overgav han sig til hiint Haab lige indtil det Øieblik, at Skrog Parlementet decreterede Huset Habsburgs Afsættelse. Fra dette Øieblik indsaae Gørgen, at Ungarn ilede sin Undergang imøde; Kossuths Dictatur var i hans Øine en Monstruositet. Jkke desmindre troede Gørgey at burde forblive paa den Post, hvortil hans Mod, hans Talent og Fortjeneste havde kaldet ham; men han forblev mindre af Sympathie for den nye Omformen af Ungarn end af en vis point d'honneur. Hans Stilling til den uindskrænkede Dictator – Kossuth – blev ham Dag for Dag mere utaalelig. Efter Jndtagelsen af Ofen blev Spændingen imellem dem saa betænkelig, at en Deputation ilede til Gorger og opfordrede ham til at han skulde erklære sig om sine Planer og sit Forhold for Fremtiden. Dette skete efter Slaget ved Komorn. Kossuth vilde, at Hæren, skulde concentreres i de sydlige Egne; Gørgen saae i denne Forholdsregel kun en Forlængelse af den blodige Kamp, dog fulgte han, vel ikke Kossuths Befaling, men sin kamplystne Hærs Krigsraab. Med 30,000 a 40,000 Mand forlod han Kommorn, som ved et Trylleslag lykkes det ham at bane sig Vei igjennem Russerne til Tokan, naae Grosswardein og pludselig vise sig Syd for Arraad. Men ved hans Ankomst vare de under Dembinsky, Mesaros, Desoffe, Guyon samlede Skarer ligesaavel som hans egen Hær i den frygteligste Tilstand; Vaaben, Munition, Proviant, Penge, Alt manglede. – Gørgey havde fuldendt sit Værk, ført sin Hær til Syden; han var beføiet til at kræve strengt Regnskab af Kossuth. Men denne - iste det for at svare – afførte sig sin Værdighed og overdrog den til Gorgen, der strax samlede et Krigsraad, hvori det besluttedes, at Ungarn skulde underkaste sig. Rimeligviis var enhver anden Udvei umulig. Gørgey vilde have see sig nødsaget til at foretage dette afgjørende Skridt, selv da i det Tilfælde, at han ikke allerede for længe siden havde indseet, at Ungarns Underkastelse var den eneste Udvei til Redning. Opfattet fra dette Standpunct, kan Gørgeys Beslutning kaldes ærefuld, loyal, ja endog patriotisk. Enhver Kampdag vilde have tilføiet Landet nye, dybe, langvarige Saar. Saaledes som Polen i Aaret 1831, kunde ogsaa Ungarn begaae et Selvmord, see Tusinder af dets ædleste Sønner udvandre fra Fædrelandet og tigge deres Brød i Udlandet. Var det ikke bedre at forblive i Livskraft og frivillig møde for Domstolen, hvor den legitime Monarch er Dommer, og hvor hele Europa vil være Nationens Forsvarer. Denne Proces vil afgjøres ved en naadig Dom. Tilgivelse skal være den lægende Balsom for de dybe Saar. Landets politiske Existents er garanteret ved Chartet af 4de Marts, dette er Grundlov for Monarchiet. Europa kunde kun med Veemod betragte Blodsudgydelsen i Ungarn; det kan og det vil nu forene sin Stemme med alle oplyste Østerrigeres Røst og udtale sine Ønsker for Ungarns Vel under dets Banner, der eropplantet for hele denne store Keiserstats Frihedsudvikling. Dette er ogsaa – vi ere overbeviiste derom - Regjeringens faste Villie, og denne, saa haabe vi, vil realiseres i Ungarn. Det er ovenfor sagt, at Gorgens Hær udgjorde Kjærnen af de magariske Stridskræfter, og dette forholder sig ogsaa saaledes i Virkeligheden. Denne Hær talte nemlig iblandt sine Combattanter den største Deel af de keiserlige ungarske Regimenter, som i Jnsurrectionens Begyndelse, da der aldeles ikke var Tale om et særskilt, af det Habsburgske Huus uafhængigt Ungarn, gik over tilJnsurrectionens Fane. Man vil vide, at ved hans Corps alene befandt sig 3 fuldstændige Husarregimenter og i Alt 18 Regimenter Cavallerie.