Viborger Samler, 1819-12-29
Altonaer Merkur leverer under Datum Bør lin 18de December en læstværdig Opsats, der især burde lægges paa Hjerte af Dem, der kaste Vregpaa alt det Gamle, og vilde mene, at det at vorde lykkelig for en Stat, og tilfreds naar men er dens Borger, ene beroer paa Revolutioner, Partiaand, et par Sahle fulde af Repræsentantere og en lang skreven eller trykt Constitution, som disse klog Herrer naturligviis allerbedst ville forstaae at lave, ligesaalet, som man laver en Budding eller skarpeSaucer til Røgout. Det læses i den preussiske Statstidende og yttrer sig omtrent saaledes, i Anledning af de nuværende Partier i Frankrig, hvorom Mange have et ganske vrangt Begrib Egentlig gives der i Frankrig, naar man undtaget de Deputeredes Kammer, kunst frit Parti og en ganske liden Deel af modsat Mening. Den største Deel af Nationen, nemlig de som have faste Eiendomme (og siden de geistlige Godsers Salg, er næsten hver Bonde Selveier) er tilfreds med sin nuværende Forlatning, hvor deres Sønne ikke rives børt til Krigføren og deres Skatter ere taaleligere end før. Hengivenhed for Kongehuset, der under Revolutionens Rærsler var fremmed for Mange, her tiltaget, siden Man saat, at den gamle Kongefamilies Discenentere, hvor de kom frem, søgte at lindre de Lidendes Trængslev og udstrøe Ve gjørenhedssæd. Dog vilde V. gierninger af Enkelte dette Kongehuses Lemmer ikke kundet bevirk, den Hjertenshengivenhar for Kongestammen; thi Mennesket vil overalt have sine Øasker opfyldte, og kræver ofte af sin Velgiører umulige Ting, og hvor umuligt er det ikke, for enkelt Mand eller Monarken, at tilfredsstille alle sine Undersatters, som de mene, billige Ønsker, Hver der saare meget bidrager til at gjøre Folket tilfredse med nuværende Statsform, er det at Almeenvelstand, efterat den fordærvelige Krig er endt, udbreder sin Marv til alle Flidsgrene og ophielper Fabriker, Huusflid og enhver Art Frembringelse. Den Lethed, hvormed de nuværende Paalæg, der maae udredes saa betydelige til de allierede Magter, vorder triagte afgiver noksom Beviis forat Bonapartes Navn bliver immer mere forhadt, da hans Jernhaand lammede Fabrikerne og altsaa giør ham meere forhabt, end han under sit Tyrranneselv var. Jnt tsteds er man mere kjed af Constitutionsvæsenet, end i dette Land (Frankrig), hvor man saa ofte havde den bedrørelige Erfaring, at alle paa Papiir eller Tryk forfattede Grundlove for en Stat, vare enten ufuldkomne eller ugjørlige i det Hele at udføre, saa viselig de end ved første Øirkestsyntes at være udarbeidede og rænkte. Thi, ethvert Parti udtyder Statsforfatningens Lov til sin Fordeel. Deraf følger: at det franske Folk er tilfreds med de Forandringer Kongen gav Statsloven for at mildne den, ved det saakaldt Charte, tog ikke føler nogen stor Hengivenhed for Constitutionen, og taknemlig modtager enhver Forbedring af Kongens Haand. At Ministrene skulde hove at give den i Statsloven til Grund lagde Republikanisme, større Udvidelse end høist nødvendigt, er ikke at formode. Med et Ord: den bedre Deel af Folket enseer Constitutionen selv for et Udkast, der, ved Kongens Tilsætninger tgentlig forbereder Orden i Tingens Gang, og, bryder sig ikke om den skrevne Grundlov. Den største Deel af Nationen, sætter kun Priis paa, at Skatterne formindskes, og bryder sig saa ikke om, hvad Statsloven er eller ikke er. Dog er der en Spire til Misnøie tilbage, hos Almeenmand og, denne benytte de sig got af der vilde drive deres foruroligende Planer igjen(Fortsættes.)