Aalborg Stiftstidende, 1839-08-08
Da Consignatarius ikke, som ved selv ordinerede Varer, kunde opgive nøiagtigen Maal og Vægt paa de i Stykketal ellers nøie opgivne Varer, saaledes som Toldvæsenet forlangte det, saafremt Skibet skulde have Tilladelse til at losse i Havnen, fordrede man, at Udlosningen skulde skee paa Toldboden. Paa Grund af de betydelige Udgifter af Arbeidspenge, Transport til Pakhuset o. s. v. vilde Handelshuset ikke indlade sig paa en saa bekostelig Udlosning; derimod skal det have tilbudt, saafremt det blot skulde være af Frygt for Toldopsynets Upaalidelighed i Havnen at man gjorde hiin Paastand, da at ville betale for 1 Jnspecteur, 2 Controlleurer og 10 Toldbetjentes Tilsyn, formenende, at en saadan Besætning vel vilde være istand til at varetage den kongelige Kasses Tarv. Da man desuagtet ikke var villig til at opfylde Consignatarii vistnok ikke ubillige Ønske, skal Handelshuset, overeensstemmende med Consignantens Tarv, ret energisk have yttret, at saafremt Toldkammeret vedblev at insistere sin Beslutning, skulde Skibet med Ladningen strax den næste Dag uden Videre afseile til Petersborg. Om denne velberegnede Trudsel, eller den Formodning, at Hofraad Hambro muligen kunde faae ifinde at foredrage Hs. Majestæt Sagen, har bevæget Vedkommende til at lade en underdisse Omstændigheder saa tilsyneladende urimelig Paastand fare, maae vi lade være usagt; men nok er det, at Skibet omsider erholdt den forønskede Tilladelse: at losse til Pakhuset. (Vi maae dog herved endnu bemærke: Handelshuset gav ikkun nødtvungen efter, og, for ikke at udsætte sig for Mulct af det, som muligen kunde angives for lidet, maatte det, ønskende at undgaae alle Ubehageligheder, angive Ladningen til urimelig høi Vægt og Maal. Hvad er altsaa en saadan Angivelse til Lige saa vist som det er, at en rigtig gjort Angivelse har sin vigtige Betydning, ligesaa absurd synes det paa den anden Side, under saadanne Omstændigheder og under et selvvalgt Toldopsyn, at ville tvinge en retsindet Mand til at gjøre en intetsigende, eller med andre Ord, en latterlig Angivelse. Af denne Historie kan man da uddrage det Resultat: En Angivelse er ingen Angivelse!) - Denne Tildragelse - siger endvidere ovennævnte Blad – giver Anledning til forskjellige Betragtninger, hvilke vi dog ville overlade mere competente og handelskyndige Mænd nærmere at drøfte. Vi ville blot antyde, at dette vilde sandsynligviis have været det første (?) Tilfælde i den danske Handelshistorie, at et Handelscollegium selv skulde have foranlediget, ved sneverhjertede Anskuelser af dets Pligter, at Handelen bortvistes fra et Sted, hvor den sikkert for Øieblikket meget mere trænger til at beskyttes og at ophjælpes ved liberale Principer, end til at fortrædiges. Vilman haardnakket fremture i slige Principer, kunde det vel bænde sig, at den Tid ikke turde være fjern, da Resten af Handelen gaaer samme Vei som det Øvrige og at Collegiet tilsidst vil komme til at mangle Anledning til at gjøre Brug af sine volumineuse Toldanordninger."J Helsingørs Avis læres: Dansk Asiatisk Compagnies forrige Lysteutter, som ifjor solgtes til et Handelshuus heri Byen, forlod Havnen her den 13de Juli og arriverede til Cronstadt den 24de f. M. Fartøiet førtes af Styrmand Brønnum af Kjøbenhavn med en Besætning af 4 Matroser, og Neisens Øiemed var at modtage i Cronstadt et Brigskib, som er kjøbt der hertil Byen. – Denne Fart er ligesaa mærkelig som den, Capt. Jens Lind tidligere har foretaget til St. Petersborg, da bemeldte Lystrutter er en aaben Baad med et Ruf i Midten, og da den har tilbagelagt Reisen i 11 Dage ved at gaae over Østersøen, uden at holde sig til Kysterne.