JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
J denne Tid skal en mærkelig Gaard sælges ved offentlig Auction, nemlig Suhmsminde i Øverød, i sin Tid vor berømte Suhms Villa, hvor denne store Mand har tilbragt den bedste Deel af sit Liv, og hvor han, i Selskab med sin Ungdomsven Luxdorph, der havde sit Lyststed, Miil derfra, virkede saa meget til Fædrenelandets Gavn. Ved Gaarden findes en høi Bakke, hvor Suhm helst pleiede at spadsere og nyde den herlige Udsigt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
J Hr. Hempels Avis af 25 August siges: Ved Bog=Auctionen paa Gaarden Scheel i Jylland blev det meget dyrt betalt. Der var en Boghandler fra Hamborg og en fra Kjøbenhavn, som drev Bøgerne næsten til Bogladeprisen i Tydskland, og desuden var der Andre, som havde undskrænkede Kommissioner til Bibliothekerne i Kjøbenhavn og Provindserne. Af private Kommissioner blev desaarsag meget lidet opfyldt, da mange Værker gik 3 a 4 Gange høiere end de foresatte Priser." - J Viborger Samler af 24 August fortælles derimod om denne Auction følgende:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Den store Bogauction paa Grevskabet Scheel ved Greenaae, som begyndte den 5te August, er nu forbi, der skal – efter een der værende Liebhavers Fortælling - næsten ingen Kjøbere have indfundet sig. Naar man undtager enkelte Værker, som bleve dyrt betalte, blev alt næsten solgt for Spotpriis, især Kobberne og Konstsagerne. En meget smuk complet Electrisermaskine kostede f. Ex. kuns 30 Rbdlr. o. s. v. Bogsamlingen skal nylig være vurderet til 40000 Rbdlr. og ved Auctionen kuns udbragt til circa 9000 Rbd. Blandt Liebhaverne var en Befuldmægtiget fra Boghandler Brummer i Kjøbenhavn." - J Kjøbenhavn har man den Efterretning, at Bøgerne i det Hele ere blevne godt betalte, men at enkelte Værker, f. Ex. Humholdts Reise, som koster 600 Rdlr. i Sølv, er blevet solgt for 100 Rbdlr. N. V.; dog sligt kan indtræffe og indtræffer virkeligen næsten paa alle Bogauctioner. At en Electriseermaskine er bleven solgt for 30 Rbdlr., beviser i Grunden intet, da det kommer an paa, om den har været af gammel eller ny Indretning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
J Hr. Hempels Avis No. 118, og derefter i Skilderiet No. 68, omtaltes Vanskeligheden ved de forskjellige Pengeberegninger. Til at lette disse, haaber Man at gjøre Vedkommende en Tieneste ved følgende simple Anviisning og Hovednøgel, der bedst vil gjøre alle Tabeller overflødige: Naar Man efter Bankkoursen af 1 August skal betale rede Sølv med Rigsbanksedler eller Tegn, behøver Man blot at forøge Summen med 3/4 Deel, f. Ex. 24 Rbd. 5 Mk. 12 s. Sølv. tillagt 3/4 Deel 6 – 1 bliver 31 Rbd. 1 Mk. 8 s. N. V. Skal Man derimod betale Sedler, eller Tegn med rede Sølv, fradrages 1/2 Deel, f. Ex. 42 Rbd. 4 Mk. 14 s. N. V. fradraget 1/2 Deel 8 - 3 - 6 - bliver 34 Rbd. 1 Mk. 8 s. Sølv. Vil Man betale rede Sølv med gl. dsk. Kourant eller Speciesmynt, da halverer Man Summen, og tillægger det Udkomne 1/2 Deel, f. Ex. 2) 12 Rbd. 4 Mk. 8 s. Sølv, tillagt 1/4 Deel 1 - 3 - 9. bliver 7 Rd. 5 Mk. 13 s. gl. dsk. K. Vil Man derimod betale gl. dsk. Kourant eller Speciesmynt med rede Sølv, da fordobler Man Summen og fratrækker det Hele 1/2 Deel, f. Ex. 15 Rd. 3 Mk. 7 s. gl. dsk. Kour. fradraget 1/2 Deel 61 - 6 - bliver 24 Rbd. 5 Mk. 8 s. rede Sølv, Repræsentativer betales efter nærværende Qvartalskours netop med det Halve i gl. dsk. Kourant, og omvendt gl. dsk. Kourant med det Dobbelte i Repræsentativer. F. Ex. 10 Rbd. 4 Mk. 8 s. N. V. er 5 Rdl. 2 Mk. 4 s. gl. d. K. og 17 Rdlr. 3 Mk. 4 s. gl. d. K. er 36 Rbd. 8 s. N. V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Odense, den 28 Aug. Med Hundedagenes Udgang i Løverdags Aftes indfandt sig endelig den saalænge haabede velgjørende Regn, som siden har givet mere og seer ud til at ville blive ved med Bygeveir. De som ikke have været nødte til at saae sildig, have allerede for 8 Dage siden fuldendt deres Høst, der var ligesaa heldig i Henseende til Veirliget, som Tørveskiæret og Høebjergningen. Det er ubegribeligt at Kornet, uagtet den saalænge vedholdte Tørke, endda naaede den Fuldkommenhed. Det vil fylde godt i Skjeppen, i Forhold til det Ringe det fylder i Laden; men dette er paa de fleste Steder kun det Halve imod ifjor, og paa sine Steder langt derunder. Vintersæden er ikke saameget at klage over, men Byg og Havre vil nok blive det dyreste Korn. Siden Varmens Aftagelse have vi allerede nogle Nætter havt Frost, som om Morgenen tidlig endnu laae paa Græsset. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Blandede Efterretninger. De nyeste Beretninger fra Ny-Sydvallis (Ny-Holland) melde, at man nu har opdaget, hvad man saa længe inderligen har ønsket, en stor seilbar Strøm i det Jndere af Landet, og, hvad der endnu uendeligen forhøier Værdien af denne Opdagelse er, at Jordbunden i Omegnen er overordentlig frugtbar, og indbefatter Kalksteen og Skiefer, samt fortræffeligt Gavntømmer. Denne Opdagelse er gjort paa en Expedition, i Spidsen for hvilken Chefen for Landmaalerne, Orley, stod. Det i dette Øiemed detacherede Commando afgik d. 30 April 1817 fra Bathurst, og frem trængte over de saakaldte blaa Bjerge indtil 500 engelske (omtrent 100 danske) Mile mod Vesten, i det Jndre af Landet. Den 10 August vare de ved Maalet for deres Reise. De ansee Floden for den allerede tidligere ad Syden til undersøgte Macquarie. Paa deres Vei have de opdaget uhyre store Moradser og vide, aldeles ubeboede Strækninger Markland. Deres Vendepunkt var under 32 Sr. 45 Minuter Sydl. Brede og 58 Minut. østlig Længde. For endvidere at udforske Strømmens Løb er der nu udrustet en anden Expedition.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Sognet Waldbach i Elsats, i det saakaldte Ban de la Roche, har et raat Clima og en saa mager Jordbund, at det endnu, under Ludvig d. 15des Regjering laae ganske øde, og i hele Can tonen neppe 100 Huusholdninger levede i største Elendighed. Da blev i Aaret 1769 Hr. Oberlin udnævnt til Præst i Waldbach; han lod strax Jordbunden undersøge, forbedre ved Gjødning &c., anskaffede gode Agerdyrkningsredskaber, ypperlige Slags Kartofler, Klever og Hørfrø, som nu fortræffeligen lykkes, og bragte det saavidt, at det ellers saa usle Ban de la Roche nu er befolket af 5 til 600 virksomme Familier, der elske deres Præst som deres Fader og Velgiører; thi han forbedrede tillige Skoleundervisningen, vakte Lyst til Læsning og nyttige Kundskaber, anskaffede gode Almueskrifter, indførte Bomuldspinderier, og Væverier til Afbenyttelse i Fritimer, og bragte Jndbyggerne i saadant Ny for Vindskibelighed, at en Fabrikant anlagde der et Silkevæverie, som har god Fremgang. Det Pariser Landhuusholdningsselskab har belønnet denne Patriarks mangehaande Fortjenester, med sin Hædersmedaille af Guld, og derhos erklæret, at billigen Selskabet for den offentlige Underviisning og andre Selskaber ligeledes burde belønne ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Ved det schweizerske naturhistoriske Selskabs Sammenkomst d. 27, 28 og 29 i Lausanne vare 113 Lærde forsamlede, og iblandt disse Bouvard fra Paris og Cogswell fra America. Staden, gav disse agtværdige Mand et Maaltid. Laharpe, den russiske Keisers fordums Opdrager, var utrættelig i at udøve Gjæstfrihed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Sommertheatrets Aabning i Operahuset i London udmærkede sig ved en besynderlig Nyhed. J et Slags Ballet eller Divertissement fremtraadte indianske Krigere, som for ikke længe siden vare ankomne fra Nordamerica, og udførte nogle af deres krigerske Manøvres, ligesom adskillige af deres Nationallege og Yndlingsmorskaber. De ere Mennesker af høi Væxt og stor Legemsstyrke. Deres frygtelige Krigskrig og det Voldsomme i deres Bevægelser og Angreb synes at foraarsage Tilskuerne mere Skræk end Fornøielse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
En anden theatralsk Besynderlighed lokker de Nysgierrige og Skuelystne til det ny Coburgtheater, der bliver nemlig paa denne Skueplads givet et Melodram under Titel, Nordpolen. Man seer Skibet the Adventurer (Voveren) strande paa Jisøerne; det er uhyre stort, besat med alle sine Master, og bemandet med 60 Personer, der ville føre det igjennem de svømmende Jisøer, der udbrede et stort Ocean over hele Theateret, og ere af et Omfang, som man forhen ikke har seet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
J Anledning af den i Værk værende engelske Expedition til Nordpolen, fortjener her at anføres hvad Adam fra Bremen beretter i sin Reise, som er gjort i Slutningen af det 11te Aarhundrede, angaaende Vinland: "Endvidere, siger han: "fortalte de Danskes Konge, at Adskillige i det Ocean endnu havde fundet en Ø kaldet Vinland fordi der af sig selv voxe Vinranker, hvoraf faaes meget god Vin, og at Korn haves der i Overflødighed uden at faaes, er intet Eventyr, men jeg har det af troværdige Danskes Beretning, - Paa hin Side den 9 gives intet beboeligt Land, men alt hvad der er længere borte er belagt med en utaalelig Js og umaadelig mørk Taage, som Marcianus siger: hvo der seiler een Dag længere bort end Thyle finder Havet tilfrosset. Det forsøgte den erfarne norske Kong Harald nylig. Han vilde nemlig udforske det nordlige Occans Brede, men det blev ved Verdens Ende mørkt for hans Øine, og han kom, ved at vende om, med Nød og Neppe i Behold fra Afgrundens græsselige Svælg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Klagesang ved en Yndlings Død. Jndhyl dig Cynthia i Nattens Slør, Og skjul dit Aasyn for min Vemods Klage! Dit blide Sølverskjær ei meer som før Mig tryller Glædens tabte Blomst tilbage. Mit søde Haab, min Lyst er svunden hen, Og død for mig er nu hver jordisk Glæde; Min Ungdoms første Fryd, min Alders Ven, Ei meer mig seer i Løndom bittert græde. Den Haand, o Bella, som dig kjelent har, Med dine Slikke du ei mere lønner; Du mig den første og den sidste var Blandt denne Jammerdals talløse Mønner. Død ligger du for mine Fødder her, Ei loggrer meer du med din stumpe Hale, Din Bjæffen savner jeg, at fjern og nær J enlig Hytte og Apollosahle. Forgjeves raaber jeg i høien Sky J Dalens Dybde og paa steile Fielde, Af dig jeg hører ei det mindste Kny, Ei mindste Gjenlyd af din gyldne Bielde. Tre Mopser tude ved dit kolde Leer, Elegisk loggrende med bugted Hale: Et Syn, som værdigt er en Van der Neer Med Jld og Kraft og Følelse at male. Troskyldig løb du i det falske Garn, Hvori heel tillidsfuld du lod dig fange, Og, sorgløst som et hidtil ubrændt Barn, Du faldt i Gabet af den trædske Slange, Forgjeves vinked dig et Horoskop, Ei ændsed du den røde Hundestierne, J Snaren styrted du dig i Gallop Og saae ei Nornens rænkefulde Tærne. Hvi var du døv mod Venners Angestskrig, Hvi mægted ei de fangne Kammerater, Selv snæred af den onde Lokes Svig, At frelse dig fra Niffelhrims Krabater, Nu vandrer sorgfuld jeg i dette Liv, J Samqvem med min Tyrk og Thor og Moppe, Der, næst min ciegade elskte Viv, Min stride Taareflod vil gjerne stoppe. Vi begge savne nu i dig vort Alt, Thi Moppe, Tyrk og Thor kan ei erstatte Den Bella, som for Nattens Aander faldt, Og os den største var af alle Skatte. - Du kunde gjør saa godt som nogen Hund, Men ei misbrugte du den skjønne Gave, Du havde Tænder i din brede Mund, Men kun til Been at knække og at gnave: J Fred du lod den Fredelige gaae Og aldrig tigerlumsk ham bed i Hasen, Du kunde stundom vende ud det Graa, Men Vreden ligned ei en Tigers Rasen; Naturen dig forundte et Organ: At lugte og at snuse uden Mage, Men ei var du en listig Partisan, Der overalt vil Farlighed opdage; Du kunde krybe, saa det havde Art, Men aldrig krøb du uden hvor du skulde, Du brød dig ei om Goliaths Knebelsbart, Og saae hans Trudsel med en cynisk Kulde. O, Bella, Bella, har dit Billed staaer Jndpræget i min Siel med Luefarve, Og aldrig nogen Mønne meer formaaer At slette det med Tidens hvasse Harve!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Subskriptionsplan. O fortes, peioreque passiMecum sæpe viri, nunc vino pellitte curas! Cras ingens iterabimus æhuor. Hor.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Med det Første udkommer en Samling Viser, i forskjellige Anledninger, under følgende Titel: Lystige og alvorlige Studenterviser, i dansk og latinsk Maal, tilegnede hver brav Student.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Denne Samling indeholder for størstedelen nye Sange til yndede Melodier, og prydes desuden med Musik af en af Fædrelandets første Componister. Udgiveren haaber, at hans studerende Medbrødre ville beære den med Subskription. Man behage at tegne sig hos Hr. Bogtrykker Seidelin i store Kannikestrædet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Bogens Priis vil omtrent vorde 4 Rbmark N. V. paa godt Trykpapiir. Kjøbenhavn, den 1ste Sept. 1818. Semper Hilaris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Kjøbenhavns Børs d. 1 September. Cours. Hamb. 2 M. 266, a vista 260. Amsterdam 2 M. 241, a vista . London 2 M. Paris - . Spec. 263. - Specier solg: tes til 15 Rbmk. 13 s. a 15 Rbmk. 14 s., for Committeesedler blev givet (foruden Rente) 98 pr. 100; Oblig. 93. Norske Rigsbks. 21 1/2 a 22. Svenske Sedler 70 s. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
Rettelser. J No. 68, S. 1163, Lin. 20 nedenfra: et svagt Gienklang læs, en svag Gienklang S. 1164, Lin. 8. J et Brev fra 1173 fortæller desuden Eskild, i det han opregner a. læs: J et Brev fra 1173, hvori Eskild opregner &c. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-01
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-05
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Hos JoatesseFemtende Aargang. No. 71. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 5 September 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-05
Reisen til Frederiksværk. (Fortsat, see forr. No.) Solen havde allerede begyndt at dale, da vi nærmede os Vinderød Kirke, der ligger lige ved Arresøen. Det var et Syn, som fortjente at males med en Tizians Pensel og at beskrives med en Thomsens Pen. Den ildrøde Horizont, den forsølvede Sø, de høie mørkegrønne Træer, igjennem hvis Løv den nedgaaende Sol kastede sit varme Lys, den smagfulde Kirke, hvis Liige ikke findes i Sjælland, alt dette gjorde et Jndtryk paa mig, som lader sig føle, men ikke udtrykke. J denne Kirke, som Frederiksværks Beboere søge, ligger Værkets Skaber, Generalmajor Classen begraven. Hans Gravmæle er af Wiedeweldt, og eet af de skjønneste her i Landet. Det forestiller en stor Grotte, hvor Saturnus skriver paa een af en Slange, som et Sindbillede paa Evigheden, omgiven Tavle, og Argus sees paa den anden Side Under Saturnus ligger en Mørser med Aarstallet 1771, og under Argus en Canon med Aarstallet 1759, den første der blev støbt og prøvet paa Værket, af en Composition, som den Afdøde selv havde opfundet. Den samme Canon, ægte forgyldt, findes som Fod for Classens Brystbillede paa hans Bibliothek i Kjøbenhavn, og ovenfor samme følgende Paaskrift af C. Colbiørnsen, Haud secus at purum spectatur in ignibus aurum, Ignea sic quoque vis, hand ante experta, probavit, Qvæ nova Marte svo finit Classenius æra. Ecce stat hie opisex opere ut firmo pedefultus, Ære inventoris vultus effingere docto.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-05
Modellen af Gravmælet findes paa det Classenske Bibliothek, og man vil deraf kunne see, at Saturnus's Figur med Rette betragtes som Wiedeveldt Mesterstykke. - Jkke blot Kirken, men ogsaa Skolebygningen er særdeles smagfuld og fikkert uden Lige i Sjælland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-05
Naar man træder ind paa Frederiksværk troer man at befinde sig i en nydelig Kjøbstad. Paa den ene Side en stor Kro, som kun faa Kroer i Sjælland kunne sammenlignes med, Oberste Tschiernings Bolig og Gjethuset; paa den anden Side et Vagthuus, Magazinet for Canonerne &c. Gaaer man over Broen, saa kommer man i en lang med Træer beplantet Gade, og paa begge Sider to lange Rækker af Huse, hvori de til Værket hørende Arbeidere med deres Familier boe. Det var Søndag Aften, og mangfoldige Fruentimmer og Børn stode i deres Gadedør. Mange muntre Smaadrenge og Smaapiger legede omkring ved Aaen. - Næste Dags Morgen toge vi Værkerne i Øiesyn, men det var Mandag, og Arbeidet endnu ikke ret i Gang. Siden Fredens Tilbagevendelse skal i det Hele Værket ikke være i stærk Drivt, men under Krigen var her største Liv og Virksomhed. Her findes et betydeligt Krudtværk, et Canonstøberie, store Smedeæsser, hvor sytten Esser kunne drives paa eengang, et Slibe= og Boerværksted, foruden mange andre Indretninger. Alle Værkerne drives ved Vand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-05
Kammerjunker v. Schumacher har her en Jndretning til at forfærdige sine Raquetter. Jalt ligge her 23 Mand Artillerie. To Kjøbmænd ere bosatte her, som begge finde deres gode Udkomme, da ideligen mange Bønder fra Omegnen drage herigjennem og kjøbe alle deres Fornødenheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-05
J Aaret 1759 blev den første Metalcanon støbt paa Frederiksværk, og 1768 bleve Værkerne og Bygningerne med Tilbehør, Gods &c. overdragen Classen som Eiendom for 100,000 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-05
Fra nu af begyndte det end mere at fremblomstre. Fra 1757 til 1773 frembragtes her 900 Stykker Metalcanoner, 300,000 Pd. Krudt, 200,000 Stykker Jernbomber, Granater, Kugler og Blykrandse, foruden en Mængde af andre Slags Krigsarmaturer, Ammunitions=Sorter og Fabricater. Arbeidernes og Familiernes Personale var af Mandkjønnet 504, af Qvindekjønnet, 416, tilsammen 920. 60 til 70 Skibe og Fartøier, og over 200 Sømænd vare aarligen sysselsatte med at transportere Materialerne og Producterne, deels imellem Rigerne, deels til fremmede Stæder. - Anlæggene bleve siden alt mere og mere udvidede. Man støber her ikke allene Jern canoner og Kugler, men ogsaa Ovne, Gryder, Kiedler o. s. v. Desuden forfærdiges her Geværer, Bajonetter, smagfulde Sabler, Bordknive og andre Ting. De fire til Gaarden hørende Sogne: Kregome, Vinderød, Meelby og Thorup maatte tilforn gjøre Hoveriereiser til Essom og Frederiksborg, men i Classens Tid frittog Kongen dem ikke allene derfor, men de bleve endog befriede for Veiarbeide i Amterne, mod at gjøre Hoverie til Frederiksværk, som ligger saa meget nærmere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-05
De af Bøndernes Børn, der bleve antagne og oplærte ved Fabrikerne, fritoges for Udskrivning. (Fortsættes.) Strøtanker. Et Udtryk, som meget ofte høres i denne Tid, er Prædicatet Døgn. Naar man vil satirisere over Nutidens Smag eller Tone, saa kalder manden Døgnets. Naar man vil sætte et Blad, som man forgjeves har bestormet med Bidrag, i et ufordeelagtigt Lys, saa kalder man det et Døgn blad. Det synes at være Umagen værd at undersøge dette saa meget brugte Udtryk, for at see om der virkeligen er nogen Mening deri, og morsomt vilde det være, om det kunde godtgjøres, at den første, der indførte det, selv ikke kjendte dets sande Betydning. Dogn er Dag og Nat. Et Døgnblad er altsaa Grunden mere end et Dagblad, og en der noget Haanligt i Udtrykket Døgnblad, saa maa der være endnu mere i Udtrykket Dagblad. Men det Satiriske i Døgn skal uden Tvivl ligge deri, at det er analog med ephemerisk (kun een Dag varende), og Ephemeron (Døgnflue). Nu er det vist, at Døgnfluen kun lever een Dag, og et Døgnblad altsaa satirisk Forstand kunde betyde et Blad, som kun lever een Dag. Men er et Dagblad da ikke underkastet samme Udtydning? Og selv et Uge blad - et Maanedsskrift vilde være en meget sarcastisk Benævnelse, der om den skulde kunne hentydes paa dets literariske Liv, istedet for at den dog egentligen kun sigter til Tiden, hvori det udkommer. Med Døgnsmag, Døgn tone, Døgnbifald er det samme Tilfældet. Enten man her siger Døgnets eller Dagens kommer ud paa eet. Er det første satirisk, saa er det sidste det ogsaa. - Man seer heraf, at dette Udtryk, uden Grund, paatrænges Sproget af satiriske Herrer, hvis fleste egne Arbeider neppe leve een Dag, mindre et Døgn, og at enhver, som vil betjene sig af et moderne Udtryk, gjorde meget vel i, først at overveie, om der ogsaa er nogen Mening deri. Men de Mennesker, som ideligen føre Friheden i Munden, ere sædvanligen de største Tyranner mod deres stakkels Modersmaal. Det Ord Laps tilhører ganske de nyere Tider, og er saa at sige opkommet tilligemed Lapserne selv. J gamle Dage brugte man i dets Sted Nar, Fante, Taabenakke, Gjæk o. s. v. Nu indbefatter det Ord Laps næsten alle Egenskaberne af hine. Dog er det ikke meere dumme Streger, men Lapsestreger, som vore Dages unge Gan ter udmærke sig ved. Lapsestregerne ere mere onde end dumme; man leer ikke mere, men ærgrer sig derover. J gamle Dage hedte det om mange unge Mennesker: "man maa lade dem løbe de gale Horn af sig; men nu omstunder seer man endog Veteraner med gale Horn, der ere alt for store til, at de kunne løbe dem af sig; man maatte ordentligen sauge eller hugge dem af, som af andet Hornqvæg, naar man vilde undgaae at stanges af dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-05
J ældre Tider titulerede man Konger: Eders Naade. Nu er Naaden bleven saa almindelig, at hver Godseierinde, hvis Mand engang kaldtes Hr. Forpagter eller Hr. Forvalter paa det samme Gods, han nu er Herremand, lader sig kalde: Deres Naade. Mig undres altid, sagde engang en Mand, over de mordiske Gjestebude, som Folk give hverandre i Verden; blandt Slægtninger, som arve hverandre lod dette sig begribe, men iblandt Venner, der ikke ville arve hverandre, hvad kan der være Hensigten." – Naar jeg seer en Mand indbyde en Deel Folk til et Skildpaddegilde, saa forekommer det mig, som om han indbød et Reiseselskab til en Seilads paa Acheron i Charons Baad, ligerviis som man ofte læser i Aviserne, at Folk søge om Reisefæller til Fyen eller Jylland, for Selskabs Skyld. Mangen en Jndbydelsesbillet til et Spisegilde, er et Reisepas til Tartarus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-05
Endnu for en Snees Aar siden var man i Konstsmagen meget tilbage hos os, og det synes virkeligen, som det Westske og Moltkiske Cabinet har vakt den i høi Grad. Paa Konsthandler Steinmanns Auction i Kjøbenhavn solgtes et stort kostbart Malerie af J. Jordan. En afdød Billedhugger kjøbte det, og havde saa liden Sands for dets Fortræffelighed, at han fatte det op paa sit Loft, hvor det, givet til Priis for Regn og Fugtighed, blev fordærvet. For dog nogenledes at faae Pengene ud af det, parcellerede han det, eller rettere sagt, skar han det i Stykker, og solgte et Hoved, en Arm &c. for sig selv. Disse Stumper, som ere komne i sande Kienderes Hænder, ere nu satte i kostbare Rammer, og gjemmes, ligesom de af Guldhornene forfærdigede heidenreichske Rupier, paa Konstkamret, som Reliquier af Noget, vi have eiet. Naar vil den Tid komme, da Creditorerne ville kunne faae en Betaling, som Debitorerne ere tilfreds med at erlægge, Førend Forordningen om Pengeforandringen udkom, lige fra 1811 til 1813, vilde de betale i Courantsedler, ikke i Sølv; fra 1813 til 1817 vilde de betale i Rigsbanksedler, ikke i Sølv, fra 1818 indtil nu vilde de igjen betale i Sølv, ikke i Sedler, og Himlen veed i hvad de ville betale fra 1819 til 1820. Det klagende Partie maa være størst blandt Debitorerne; man seer det tydeligst deraf, at da i Aaret 1813 mange Creditorers Capitaler (L. Ex.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-08
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. saatte de Femtende Aargang. No. 72. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 8 September 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-09-08
I Anledning af bemærkningerne ved den i Skilderiets No. 62 indrykkede Undersøgelse om Embedsiver, indført i No. 166.