Aalborgs Stifts Adresseavis, 1823-01-13
Portugal. De detaillerede Omstændigheder angaaende Dronningens Forviisning berettes nu saaledes: Allerede den 22de November lod Kongen hende ved 3 Ministre bekjendtgjøre, at hun maatte aflægge Eed paa Constitutionen. Dette skeete ned tilføiet Hentydning paa de følger, det vilde have, hvis Hendes Majestæt vægrede sig ved Eeden. Hun svarede herpaa: "at hun ikke vilde aflægge denne Eed, fordi hun overhovedet havde lovet, aldrig at sværge; at hun iøvrigt ikke havde fattet denne Beslutning hverken af Had mod Cortes eller af Stolthed; at hun meget vel kjendte den af Loven for hendes Væggring fastsatte Straf og underkastede sig den." Endnu samme Dag forsamlede Kongen sit Statsraad. Dronningen maatte, heed det, ifølge Lovene forlade Riget den 4de December, da den definitive Termin for Eedens Aflæggelse endtes med den 3die December og da maatte Man ogsaa vide, hvorhen Hendes Majestæt vilde gaae, for til rette Tid at kunne træffe de nødvendige Anstalter. Paa gientagen Forestilling og Spørgsmaal svarede Dronningen: 1) Hun havde sagt sin Mening og vilde ikke aflægge Eeden. 2) Hun var bereedt til at fuldbyrde hvad Kongen, i Kraft af Lovene, befalede hende, men at hun nu for Tiden var syg, og kunde i Vinterens Tid ikke tiltræde Reisen, men vilde, saasnart dette var mueligt, til Beviis paa, at hun ikke blot søgte Paaskud, begive sig med sine 2 Døttre til Palladset Ramaldo. 3) Hun vilde gaae tilsøes til Cadix. - De Fleste af Statsraadet meente nu, at Sagen maatte afgjøres for Domstolene, da kun de vare beføiede til at bringe Loven i Anvendelse. Cortes maatte afgjøre for hvilken Tribunal Søgen, skulde forhandles, og skaffe Penge tilveie til at føre den. 2 af Statsraadet meente derimod, at Rettens Mellemkomst her ikke behøvedes. Loven var klar nok, og saa dømte Regjeringen. Dronningen kunde komme i det Tilfælde, at føre Forsædet i Regjeringen, derfor maatte hun aflægge Ceden. Medens Man det berette og erkyndigede sig om Lægernes Mening, forløb Tiden, hvori Eeden kande aflægges, og Kongen udstædte derfor den 4de December et Decret, hvori Dronningen, for at have vægret sig ved Eeden, frakjendtes alle borgerlige og politiske Rettigheder, som Borgerinde og Dronning, og det befales hende ufortøvet at forlade Riget. Lægernes Erklæring foranledigede et andet Decret af samme Dato. (Hvilket vi allerede have meddeelt i No. 3 af dette Blad.) Jmod dette er Hr. Acursio das Neves fremstaaet i Cortesmødet den 11te Decbr., og har især anført, at Ministrene ingen Ret havde til at opkaste sig til Dommer over Dronningen og bruge Kongens Navn som et Skjul over deres Hensigter, Man har behandlet hende, som om hun havde begaaet den største Forbrydelse, Man har gaaet meget overilet tilværk, og havt stort Hastværk, i det Marineministeren allerede den 29de Novbr. fik befaling at udruste en Fregat til at føre hende bort, og den var allerede den 2den Decbr., da den givne Frist endnu ikke var udløben, i Beredskab. Han foreslog derfor 1) at Dronningen fremfor Alt skulde sættes i fuld Nydelse af sin Frihed. 2) At Processen skulde indledes for den af Cortes bestemte Øvrighed, eller for Cortes selv (som det skeete med Dronningen af Engelland), da Hendes Majestæt nyder alle hendes ophøiede Gemals Forrettigheder, og har altsaa ingen bestemt Dommer. - Det blev besluttet, at denne Motion skulde overveies med største Opmærksomhed. Tyrkiet. Ogsaa Halet Effendis Hoved er nu stillet til Skue paa Serallet. Han havde ved Bastandchi-Baschiens Ankomst sat sig til Modværge, men maatte vige for Overmagten, og endte sit Liv under Mordernes Haand. Man viste ikke Sultanen hans Hoved, men den Jafta, Man læser ved hans Hoved, stikker stærkt af mod den Haandbillet, han engang som Storvezier fik fra Sultan Mahmud. J Jastaen læser Man: "Dette er Forbryderen Halet Effendis Hoved, der paa det Skjændigste skuffede den uindskrænkede Tillid, Staten satte til ham. Man hører i Constantinopel daglig om nye Afsættelser, og overalt viser sig Janitscharernes Jndflydelse. Sultanen har nylig i den strænge ste Jncognito været hos Storvezieren, og strax derpaa fulgte endeel Afsættelser, som Man anseer som et Resultat af denne Samtale. - Churschid Paschas Død ved Gift af egen Haand berettes nu som officiel, ligesom og at Egeleddin Pascha af Bosnien er udnævnt til hans Efterfølger. Paschaen af Janina, Alys forhenværende Underbefalingsmand skal ved et Firman være afsat og kaldet til Constantinopel for at gjøre Regnskab for Alys Skatte, og, som det hedder, erholde en Commando i den mod Perserne bestemte Armee. Men Man er allerede overbeviist om, at han ikke vil adlyde, skjøndt Man dog ikke seer, hvorhen han vil kunne redde sig. - Fra Epirus berettes, at det befinder sig i en anarchisk Tilstand. Jstedetfor at adlyde Sultanens befaling, har Man modtaget hans Afsendte med Kanon, skud og jaget dem paa Flugten. Acroceraunierne, der hidtil havde været rolige, have erklæret sig for uafhængige og dannet sig et eget Senat.