Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-05-23
Fægtningen i Sundeved den 16de beskrives saaledes i et Brev fra Sønderborg: "Om Morgenen Kl. 7 satte den 6te Linieinfanteribataillon og 2 Kompagnier af 12te Bataillon over Alssund, kommanderet af Brigadekommandeuren, Oberst v. Hagemann, Mandskabet, der var beordret til at fortsætte Arbeidet paa Værkerne i Sundeved, fulgte efter. Kl. 8 1/2 begyndte en levende Jld fra den fjendtlige Kjæde, som i tætte Roder havde besat Gjerderne paa Midten af Bakkestrøget op mod Duppel. Vore Soldater trængte modigen og med den største Rolighed frem fra Gjerde til Gjerde, uagtet en vedholdende Kugleregn. Fjenden trak sig tilbage til de nærmeste Hegn ved Møllen. Mellem vore Tirailleurer og den fjendtlige Styrke laae nu de tvende Bøndergaarde, i hvilke Fjenden saa ofte havde søgt sit Tilhold under de foregaaende Dages Skjærmydsler; vore Soldater vare trængte saalangt frem, at de med Geværerne ved udskudte Brandraketter antændte disse Bygninger Kl. 10 Formiddag. En tæt Røgmasse tilhyllede længe Kamppladsen. Da Preusserne saae Flammeerne bryde ud af Taget, styrtede de med Hurraraab ned mod Gaardene, for at omringe dem af vore Soldater, som de troede beskjæftigede med Jldspaasættelsen, men de bleve, i Kjerneskuds Distance, modtagne af Riffelskytterne og trak sig øieblikkelig tilbage. Over Kammen af Bakken saae Man nu en betydelig Undsætning paa flere Steder ile de fjendtlige Kjæder til Hjælp, som nu i tættere Roder fordobblede deres Jld. Vore Tropper laae saa langt ude i Terrainet, at de ellers virksomme Bombebatterier vanskeligt i dette Øieblik kunde assistere dem, for ei at udsætte dem for Projectilernes ødelæggende Virkning. Da Fjenden henved Kl. 1 trængte heftigt paa, blev Arbeidskommandet beordret frem til Forstærkning. Vor Styrke, der udgjorde omtrent 12000 Md., trak sig derpaa successive tilbage i den største Orden, fortræffeligt soutineret paa venstre Fløi af Korvetten "Najaden", der ved sine velanbragte Skud sikkerlig har tilføiet Fjenden ikke ringe Tab. End- ogsaa i Værket ved Brohovedet faldt fjendtlige Gevær kugler under Jndskibningen. De Fleste, som denne Dag havde været imod os, vare Preussere, der skjøde med (Berl. Tid.) Den 24 April afholdt endeel af Wemmetoftes og omliggende Sognes Beboere en Forsamling for at overveie, hvorvidt der fra deres Side kunde virkes til Gavn for Fædrelandet under nærværende truende Tidsomstændigheder. Da gjensidig Enighed og Tillid til Regjeringen erkjendtes for at være af høieste Nødvendighed, vedtoges det først og fremmest, at gjøre Alt for at bestyrke hiin, og udtale denne ligesaa oprigtigt, som den var følt, hvorhos Forsamlingen sluttede sig til, hvad der i denne Anledning var udtalt i den viborgske Associations Adresse. Da Forsamlingen derhos formeente, at Tilliden rettest yttrer sig i Gierning, ønskede den at vise dette ved at yde en virsom Hjælp til Krigens Førelse, og da frivillige Bidrag nyligen vare indsendte, og der kun var liden Sandsynlighed for, at der vilde kunne opnaaes synderligt ved en fornyet Opfordring dertil, antoges et Forslag til at søge at virke til Jndsamling af et i en vis Tid rentefrit Laan af forarbeidede Metaller, for at sætte samme til Regjeringens Disposition, og da Medlemmerne af Bondestanden bemærkede, at der i deres Stand kun fandtes lidet Sølv eller Guld i forarbeidet Tilstand, men at vistnok Mange vare tilsinds at ville yde Regjeringen et Laan i rede Penge, optoges ogsaa Jnd samlingen af et saadant Laan i Forslaget. Da Forsamlingen imidlertid ikke vidste, og et saadant Foretagende maatte kunne være Regjeringen til væsenlig Nytte, besluttede den ved en Kommittee at forespørge Ministeriet, hvorvidt et saadant Laans Jværksættelse kunde antages ønskeligt eller ikke. Ved et gjentaget Møde den 14 Mai underrettedes Forsamlingen om, at der fra Finantsministeren var indløben en Svarskrivelse af 9 dennes, der, næstefter at udtale Regjeringens billigelse af Forslaget, meddeler den Efterretning, at, naar de alt indledede Forhandlinger angaaende denne Sag ere tilendebragte, der da Sandsynligviis vil udgaae en almindelig Opfordring fra Regjeringen i et saadant Øiemed. Efterat Forsamlingen var gjort bekjendt med ovennævnte Svarskrivelse, besluttede den, at der fra dens Side Jntet videre var at gjøre for Øieblikket, end at oppebie Regjeringens Opfordring. - Forsamlingen har stedse indseet, at denne Sag kun ved at blive almindelig kan vinde nogen Betydning, og den troer, at den lettest og bedste bliver almindelig, naar Regjeringen opfordrer dertil; men den troer tillige at det er nødvendigt, at Regjeringens Opfordring finder en reen og stærk Gienklang i Folket, og derfor anbefaler den Sagen varmt til alle brave danske Mænd og Qvinder.