Berlingske Tidende, 1789-10-09
Petersborg, den 14de September. Saasnart den commanderende General over den FinlandMemer, Grev Munin Pouschtin, som havde faaet Ordre, endes Keiserlige Majestæt, at fortsætte, i Fald vor Gaa Maade sit Overhaand over den Svenske, med forstærke at sine Bevægelser imod Fienden, og fornemmelig imod ge ved Høyfyrs og Kymensgaard staaende Tropper, ved te Kongen selv var nærværende, fik Efterretning fra Vicenalen, Prindsen af Nassan Stegen, om den af ham sagde August vundne Seur, brækkede han og fra sit Hovarteer ved Konval til Friderichsham, for at være nær Hil at angribe ommeldte Svenske Corps. - J Følge den e Berling. af Generalen en Chef ved Armeen føiede Anordning nærmede Prindsen af Nassau sig den 1ste September Strandbredden for at udsøge imellem Heinulaks og Kupis det beqvemmeste Sted til Landing. Fienden, som mærkede strax, at disse Tropper kunde falde ham i Ryggen, oprettede derfor sammestæds, for at giøre Landgangen besværlig, 2de Batterier, som kunde bestryge Veien, Fartøierne toge, saavelsom den hele Egn, hvor Skalupperne maatte lande. Formedelst lavt Vand vare Galeierne nødte til at blive staaende 2 Verster fra Landingsstædet, kun Kansneerskalupperne nærmede sig samme paa et Karterskeskud. De fiendtlige Batterier vare stærkt forsynede med Mandskab, og havde en tilstrækkelig Forstærkning bag en Høi, som gjorde dem sikker for vor Jld. - Kanonaden blev aabnet af vore Kanoneerskalupper, og af Fienden stærkt besvaret. Jmidlertid befalede Prindsen af Nassau, at afsætte 500 Mand ved Landsbyen Stendsneer, paa den venstre Haand ved Strandbredden, saasom han saae, at dette Sted ikke var udsat for den fiendtlige Batterie Jld, og troede, at de landede Tropper kunde paa Fodstien, som gik til Broen ved Kupis, uforbindrede rykke frem. Men Fiendens heftige og paa vore Kanoneerskallupper stillede Jld hindrede denne Landing. Prindsen, betænkt paa Middel, at gjøre de Svenske Batterler uvirksomme, besteg Øen Herosary, som laae paa hans høire Flanke, satte der nogle Jægere af det Semenosske Garderegiment af, og tog selv i Nærheden det fiendtlige Batteries Beliggenhed i Øiesyn. En Sergeant af benævnte Regiment, ved Navn Mistrow, berettede ham, at han havde mærket et Sted, fra hvilket Ryggen af Batteriet var at see. Viceadmiralen begav sig til Stedet og fandt, at 7 til 300 Svenske stode i en Afstand af 60 Favne fra Batteriet. Endskiønt Transporten var formedelst Stene og Kratskov besværlig, befalede han dog, at strax 2 i Nærheden liggende Feldt og 1 Garde Kanon, skulde bringes derhen, hvilke han lod saaledes opstille, at Fienden ikke kunde blive dem vaer. Vort Skyds virkede med saa god Kraft, at den største Deel af de Svenske pludselig forlod Batteriet. De fik vel endnu andre Kanoner, skiøde ogsaa nogle Gange med Kartætsker i men vore Kanoneerskaluppers Medvirkning og vor Stilling lige over for Fiendens Flanke, afgjorde snart Seieren, for os, og de Svenske flygtede. Fienden besluttede sig strax til denne hurtige Flugt, da han faae vore Tropper at rykkefrem fra forskjællige Sider; thi ved samme Tid, som Prindsen af Nassau gjorde ommeldte Bevægelser, attaquerte og Corps under Generallieutenant Levaschows Command til Lands, uagtet Fienden havde en af Naturen og med mange Batterier befæstet Leir. - General Lieutenant Numen traf just Prindsen af Nassau paa Broen ved Kupis, da man forfulgte Fienden. Begge Anførerne aftalede med hinanden, at Generallieutenant Numsen skulde følge Landeveien til Har og Resk, og at Prindsen af Nassen skulde fortsætte sin Vel til Aborfors, paa hvilken den Kongelige Armes havde tager Flugten. Prindsen af Nassau forsynede Generallieutenant Numsen med 2de Kanoner, da hans vare blevne ude, og den sidste detacherte nogle Kosakker over til Prindsen. De fra Galeislaaden afsatte Tropper marcherede i største Hast til Paris. Vire Admiralen ankom der med sine Jægere og Kosatter just paa samme Tid, som de Svenske havde stukket Broen i Brand. Det lyktes vore Tropper, at slukke Jlden, og ved Hielp af overkastede Bielker gik de over, og forfulgte den vigende Fiende, som da adsplittede en Mængde Vogne, med Provisioner og Løsøre. J det ved Veien liggende røde. Huus placerede de Svenske nogle Kanoner ; men da de mærkede, at vore Jægere og Kosakker vilde til Fods gaae omkring Barteriet, løb de, saa hastig de kunde derfra; og begave sig under vor heftige Jld, med et ikke ringe Forliis, over paa sine Grund ser, hvor de ogsaa stal en Broe i Brand, hvilken vore Trop rettet et Batterie af 18 Kanoner. Paa vor Side ere faldne per umuelig kunde rædde, da der paa den anden Side var op Ridder de Waraae samt 32 Mand Underofficerer og Gemene. Saarede ere : Major Nicles, Capitainerne Martjanow, Neswetaew og Martinow af de Doniske Tropper samt Lieutenant Ertel og 67 Gemene. Fienden mistede over 200 Døde og deriblandt den Kongel. Adjutant Grev Lømenhielm. 60 Mand ere tagne til Fanger. J denne Action have vierobret 44 Kanoner, hvoriblandt 4 12 pundige, samt en Mængde, Kister med Patroner, Viin, Made og andre Vahre, fornemmelig Tvebakker, Sild og Fransk Brændeviin. Drenden har er Detachement under Generalmajor Balles Com mande taget paa et Batterie i den Kymenegaardske Havbugt 2 24 pundige Kanoner, paa Strandbredden 6 18 pundige, 21 smaa Kanoner af støbt Jern, en stor Kanonerskaluppe, som var udrustet med 18 pundige Kanoner, en liden Jagt, 5 Barkasser, 2 Skalupper, 3 Baade, 1 Dito der tilhørte Kongen selv med 12 Aarer, 3 Transport Fartøier med en Mængde forskellige Ladninger af Effecter, Takkelage, endeel Tømmer og Bræder, samt 300 Tønder Sild. Den 25de August, som var Dagen efter Fiendens Nederlag arbeidede han paa at opbrænde over 40 af sine Fartøier, paa det de ikke skulde falde i Seierherrernes Hænder. Men mange af dem ere kun halv afbrændte, og nogle lidet beskadigede saa at de efter foregaaende Reparation endnu kunne blive nyttige. (Fortsættelsen følger.).