Jyllandsposten, 1839-08-13
Gid denne af vor jydske Skiald heldigen opfattede Jdee, at feire Blomstermaanedens Ottogtyvende paa vort Himmelbjerg ret i videste Omfang maatte finde aabne Ører paa Cimberøen! En sand national Høitid vilde her værdigen kunne festligholdes og vor varmfølende Barde har jo nu høitideligen ind viel vort Himmelbjerg til vordende Samlinger i denne Anledning, hvortil Bjergets Beliggenhed desuden saa aldeles egner sig. Man anseer, som bekjendt, Himmelbjerget for at danne Jyllands Centrum, og dette forholder sig forendeel saaledes. Afstanden er omtrent lige lang fra Himmelbjerget og til Colding, Ebeltoft, Mariager, Skive, Ringkjøbing og Varde, ligesom der næsten er ligesaa langt derfra til Aalborg, som til gamle Dannevirke. Man kan derfor intet Steds i Provindsen tænke sig vor Maifest skjønnere festligholdt end netop fra dette 550 Fods høie Bjerg, hvor Naturen i sin største Foranderlighed gjengiver Øiet de meest forskjelligartede Udsigter over Skov, Banker, Marker, Lyngegne og Søer, og hvor Situationerne endog ere hinanden saa modsatte, at en Søn af Scandinavien, henflyttet paa dette Sted med bundne Øine, skal have ondt ved strax at gjette i hvilket af de tre nordiske Riger han befinder sig. Vi kunne derfor med Rette ansee Himmelbjerget for Danmarks Olymp, hvor vieftertidig maae ønske at Dannefolket i broget Mængde ville istemme den Himmelbjergsang, som vor Skjald her som en sand Nationalsang har givet Folket, idet vi ville haabe at Folk fra alle Jyllands Kanter paa vor forhaabningsfulde Jnstitutionsdag her glade ville samles og gjengive Nationen et nyt billede af Fortidens ældgamle Folkeforsamlinger, som desværre Tider, Mode og Skikke med sine mange Omskiftelser, aldeles have udslettet af Nutidens Aarbøger. Det er tidligere bleven bemærket, at over 2000 Mennesker ved Aarets Maifest samledes i Bøgeskoven ved Aarhuus. 4500 Menneskeer skal sidst have været forsamlede paa Himmelbjerget; Begyndelsen er saaledes gjort, det gjelder nu kun stedse i Omfang at forøge Jnteressen for disse Folkesamlinger. Den store Nytte af at Folket kommer sammen, seer og taler med hinanden, knytter nye Bekjendtskaber, opbygges ved patriotiske Taler og Jeg seer disse mørke Banker smykkede med Skaberens skjønneste Blomster - danske Mænd og Kvinder, hilsende Maisolen, som den opruller i Østen. Jeg hører dem hilse den med Sange - med Frihedens Folkesange. De danske Bøge her, de danske Bølger, giengive de jublende Toner. Tys! - der tales. - Hvor ere de som tale, Og hvad tale de? De tale om Fædrelandet, for Fædrelandet, til Fædrelandet – Hør, Folket tiljubler dem - de have udtalt Folkets Røst. De have tolket den paa Sandhedens og Dydens og Frihedens Universalsprog. Hør, Det er ingen Dansk, som nu taler i dette Tonefald er Norsk - eller Svensk - Ah. Saa ere de indbudne deroppefra og deroverfra - Ret saa Det er Naboer og Sødskende - Vi ere alle Nordmænd. Hvad nu, Seer, Sletten histnede - Lyngheden, – det er en romersk Arena - men uden vilde Dyr, uden menneskelige Rovdyr. Man løber, man brydes - man fægter – man skyder - paa Tribunen sidde Dommere med Krandse af Bøgeløv - Sejerherrernes Belønning - de Lykkelige! Deres Lokker bekrandses med levende Diademer - Musikken hilser dem - Digterne besynge dem – Kvinderne tilsmille dem. Ak! Om dette ogsaa var en Drøm, et phantastisk Bedrag, – eller et Varsel, – Dette gjælder maaskee vore Børn - eller deres Børn - eller deres igjen, O maaskee dog virkelig de Tider ere ivente, da Nordboerne skulle fejre saadanne Folkefester, da de forsamle sig, Mand af Huus, paa Himmelkulle her - paa Kinnekulle hisset - paa Krogkleven histoppe. Sange m. m., maae vi i vort Danmark endog ansee for uberegnelig. Vore Byer ligge, som bekjendt, hinanden saa vidt fjernede, Landsbyerne saa isollerede og Landeiendommene saa adspredte, at endog Familie, Venner og Bekjendte saare let paa Halvøens vide Circus fraskilles hinanden, at kun særegne Tilfælde i Livet føre disse sammen. Et fælleds Foreningspunct, for en omfattende Folkemasse vil derfor i mangfoldige Henseender medføre uendelig store Goder og fremkalde den gladere og friere Stemning, som netop maa fremme Landsfaderens Ønske om "Almeenaandens Oplivelse, der nødvendig maae forudgaae de høiere Bestræbelser af folkelige Jnteresser, som først i den vordende Tid skulde kaldes tillive. Da Udgangen af Mai Maaned iøvrigt almindeligviis endnu medfører kold og ustadigt Veirlig og Omegnen af Himmelbjerget er berøvet beskyttende Tag mod Regn og Uveir, vil desværre ikkun saadanne Jnstitutionsdage sammesteds kunne blive festligholdte, hvor Veiret paa denne Aarstid befindes aldeles stadigt, som undertiden er Tilfældet. Hvorvidt man derfor hellere maatte ønske Maifesten, som tidligere bemærket, i mindre Kredse ved hver Kjøbstad især, saavelsom trindt om paa Landet, festligholdt og derimod valgte en bestemt Midsommersdag til Mødet paa Himmelbjerget, ønske vi derfor gjerne at see udtalt fra forskjellige Sider, for derom at kunne erfare Andres Mening. Red. Brødre, hvad om det er Eder, der idag lægge Grundstenen til Danmarks Circus, til fremtidige Fester ville J da vistnok indbyde vore Brødre paa Fjeldene, hidkalde deres og vores Skialde til Væddesang om Fædrelandssind, om Kjærlighed og Venskab, og Manddom og Trofasthed i det gjenfødte Norden! S. S. B. Himmelbjergsang. Mel. Danmark deligst Vang og Vænge. Danmark, Fostermoder kjære. Hør vor Frydesang! Himlen disse Toner bære. Over Søe og Vang! Ryst jert Lov, J Bøgeskove! Hav, Du krumme stolt din Vove! Lytter, nu den danske Tunge. Gladeligt skal sjunge. Græs og Korn og Ved giver Jorden. Føde, Ly og Lyst; Dannemark bespiser Norden, Af sit rige Bryst. Trindt paa Hav og Søe og Strømme. Rigtbeladte Snekker svømme, Uden Tal de Fiskestimle Underneden vrimle. Er ustadig end vor Sommer, Og vor Vinter lang, Engen har dog sine Blommer, Frugt har Dannevang. Kolde Storme - Hjerter varme, Kjærlighed i ædle Barme, Troskab under Sorg og Glæde. Har i Danmark Sæde. Dine Sønner, elskte Moder! Ofte Sværdet svang, Værnede om dine Goder, Værged for din Vang. Enighed gjør Kæmper stærke, Mod er rette Danneværke: Hegnes saa den danske Have, Ledet er ilave. St. St. Blicher.