Berlingske Tidende, 1831-11-11
Fra den Belgiske Grændse, den 31te October. Man kunde, som en Modsætning til en berømt Villighed af Talleyrand, kalde den nuværende Afgjørelse af den Belgiske Sag, interimistisk i det mindste, Enden paa Begyndelsen. Conferentsen har erklæret fine 24 Fredsartikler for difinitive, uagtet de udgjøre en aabenbar Contrast med de ikke mindre berømte 18 Artikler, under hvis Garantie Leopold modtog den Belgiske Throne, Frankrige selv, d. er det nuværende Ministerium, tilskynder ham, at antage Betingelserne; dette er nemlig Grunden til Marskal Gerards pludselige Ankomst til Brussel, og Belgien vil være nødt til, knurrende og med neppe undertrykt Protestation, mod den det formeentlig tilføiede Overlast, at give efter. I det mindste skal Kongen have yttret, at blot Ønsket og Fredens Vedligeholdelse, og Forventningen af de lovede "Handels fordeles, kunde formaae ham til at antage slige Betingelser, - I Haag synes man at være ligesaa ilde tilfreds med de nye Betingelser, som man den 19de f. M. blev underrettet om. Man fortæller tvertimod, at Regjeringen har nægtet sit Samtykke, og Prindsen af Oranien er reist til Armeen. Det er altsaa den Basis, hvorpaa de to Naboestaters gjensidige Forhold skulle grunde sig i saaledes er Garantien for den almindelige Fred i Europa beskafsen og paa en saadan Grund bebuder Moniteuren os i en triumpherende Artikel, at den længselfuldt ønskede Rolighed, der almindelige Afvæbning, Lykke og Velstand, vil vende tilbage. J Sandhed, man kunde let formode et utidigt Spøg i et saadant Sprog, dersom man ikke vidste, at slige diplomatiske Talemaade ofte betyde det Modsatte. I det mindste kunde man finde den Advarsel tilraadelig, ikke at behandle de meer lægelige Onder, hvorpaa Europa er riigt, med en lignende Overfladiskhed. Tho vi ere langt fra at paastaae, at Belgien har fortjent meer, eller engang saa meget, som der er det tilstaaet. Feilen herved og Grunden til denne uopløselige Forvikling ligger dybere, men det maa indsees, at den ny Traktat, og den dermed forbundne Tillid, til Freden i Europa, vilde kuldkastes af ethvert Vindstød, netor fordi den ikke tilfredsstiller nogen, men geraader Alle til Skade. Med en grundigt forudseende Politik maatte man enten opoffre Belgiens Fordringer for Hollands, eller, dersom man turde vove det, aldeles hæve Belgien paa dettes Bekostning. Ved den nuværende Deling erholde begge Rige, kun en kummerlig Existents. Vi tale ikke engang om den for Belgiens nuværende, indskrænkede, financielle Vilkaar dobbelt haarde Rentebetaling af otte Millioner 400000 Gylden til Holland. Man veed, hvoriedes mange Magter pleje at forholde sig med det Slags Forpligtelser, naar den ene Part ikke ligeften udøver Sejerherrens Ret. Men ogsaa de skjønneste Districter af Limburg, National-Uafhængighedens troeste Forsvarere mod Holland, ere adskilte fra det, og besiddelsen af Mastricht aabne endelig hiint Veien til det ubeskyttede Brüssel, som det kan naai een Dags Marsch. Paa den anden Side finder Holland sin Handelsinteresse ikke mindre udsat for Fare. Det maa give Slitpaa Antverpen og ifølge den ny Stipulation ogsaa tilladeubindret Skibsfart paa de Strømme, det bar tilfælleds med Belgien, og som forbinde dette Land med Tydskland. Saaledes truer Antierpen med at hæve sig til sin fordums Glands, og den kortvarende Fordeel, som Amsterdam allerede nu fandt i Forholdene, vil for bestandig forsvinde. Saaledes kan man ikke undres over, at begge Modstanderne kun høist ugjerne, og indtil en Udsigt til en fordeelagtigere Forandring viser sig, falde til Føje. Den mærkværdige Tale, hvormed den Belgiske Udenrigsminister bragte det vedkommende Lovforslag i Repræsentanternes Kammer, viser dette endog temmelig tydeligt. Blandt andre Steder i hans Taler bemærkedes ogsaa det, hvor han finder Grunden til Conferentsens pludseligen forandede Stemning imod Belgien i Anledning af Polakkernes Fald, og overhovedet signaliserer visse Cabinetters Sindelag med en paafaldende Bitterhed, I en mærkelig Modsigelse hertil staaer Lord Greys Yttringer i Overhusets sidste Møde, hvor han, i det han med Lykønskninger anmeldte Belgiens og Hollands omsider lykkede Pacification, tillige roser den Enighed, som havde hersket imellem Magterne under tretten Maaneders Underhandlinger. Vi forblive ved det Resultat, at Freden vorder vedligeholdt, men at Europas provisoriske Tilstand ingenlunde endnu er endt dermed.