Københavns Adresseavis, 1788-01-16
Udi Frue Sogns Fattiges Arbeydshuus ved Nørrevold i No. 291 er for nærværende Tid færdig en Deel af alle Sorter spundet Hørgarn fra 1 til 5 Strænge, forskiellige Sorter Blaargarn, Lysegarn og Bomuldsgarn fra 8 til 25 Strænge i Fiinhed, samt endeel nyt plukket Værk til Skibsbygning, hvilke Vare paa bemeldte Sted daglig ere at faae tilkiøbs. Med Garnets Bonitet og sammes Priser vil enhver Kiøber finde sig tient; og i denne Betragtning: at nesten 200 fattige Menneskeer, med Skoledørnene iberegnet, ved dette Sted daglig arbeyde, og herved saa vidt muelig erhverve Livets Ophold, forventer Pleye=Commissionen, at mange Ædelmodige endog herudi, ved at bidrage til Varenes Afsætning, vil komme os til Hielp, hvorom vi have saa meget mere Haab, da der ikke forlanges meer for Arbeydet end det samme som derfor udbetales til Understøttelse for saa mange Trængendes nødtørftige Ophold. Pleye=Commissionen vilde og tillige ansee det for en Velgierning imod dette fattige Arbeydshuus. at de, som have noget Arbeyde af deres eget at lade forfærdige, saasom Hør, Blaar, Hamp og Bomuld til Spind og Kartning, eller andet Arbeyde, hvormed disse Fattige kunde beskiæftiges, vilde have den Godhed, at lade saadant til dette Sted henbringe, da Commissionen bliver enhver ansvarlig for de til Forarbeydelse indleverede Vare, og Jnspecteuren ved Arbeydshuset. daglig findes tilstede, som disse Vare modtager og igien udleverer. Pleye=Commissionen haver med and Glæde nu i 13 Maaneder, ved dette her i Staden første frivillige Arbeydshuus, erfaret den ønskeligste Fremgang; Tallet paa de Fattige tage daglig til; men ved Formerelsen af disse trængende Menneskeer voxer Forskudet. Jntet skulde blive os kierere, end at enhver sand Patriot, der gjerne ønske at see den ringe og fattige Almue sat i Virksomhed, selv vilde have den Godhed at lade dette Steds Orden og Indretning undersøge, det vil da erfares, at disse virksomme Fattige fortiene et almindelig biefald og billig Medlidenhed. Commissionens Bestræbelser ere i Særdeleshed: 1) At de forarbeydende Vare, uden for stort Tab kunde afsættes. 2) At de kunde betale de fattige Arbeydere saaledes, at disse ikke alt for dybt skulde sukke under Mangel for det Nødtørftige til Livets Ophold. Jkke uden Følelse see vi daglig, at de fleste saavel af de Gamle og nesten udlevede, som og af de unge og halvvoxne Børn, maa ved tørt Brød og koldt Vand opholde deres Liv, ikke uden Bekymring for at afhielpe deres Trang see vi det; men for en Jndretning som denne, der slet intet haver havt at begynde, med, kan det endnu ikke være anderledes; dog have vi ikke Aarsag til at tvivle og meere forbædrende Vilkaar, for disse vore Fattige; thi mange baade bekiendte og ubekiendte ædelmodige Velgiørere have hidtil rakt og deres hielpende Hænder, vi glæde os herover, og vi vil ikke kiedes eller blive trætte ved at arbeyde saavidt os er muelig til dette Steds nyttige og vedvarende Fremgang. Er nogen Fattig Hielp værdig, da er det vist nok den arbeydende Fattige, som uden at betle, ved Flid stræber at erhverve det Nødtørftige, og til denne Klasse henhøre den Flok af Trængende i Frue Sogns Fattiges Arbeydshuus, hvilke vi paa beste Maade, til dette Steds bestandige Vedhold, anbefale under enhvers ædelmodige Betænkning. Frue Sogns Pleye Commission den 14 Jan. 1788.