Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-11-12
Storbrittannien. Det engelske Parlament, der i Europas Historie har er dobbelt Jnteresse, baade for dets Jndflydelse paa Staternes Anliggender i Almindelighed, og for den Offentlighed, det pleier at give den hele europæiske Politik, er blevet aabnet den 2 Novbr. En stor Mængde Mennesker havde samlet sig, alle Tage og Vinduer vare besatte med Tilskuere, for at see den høitidelige Procession, hvori Hs. Majestæt drog til Overhuset. Den kongelige Tale indeholdt 3 mærkelige Punkter: Don Miguels bebudede Erkjendelse som Konge af Portugal, Ønsker og Rolighedens Gjenoprettelse i Kongeriget Nederlandene, og den patriotiske Overdragelse til Staten af visse Souverainen forhen tilhørende Rettigheder. Siden det sidste Parlaments Oplysning - løb Talens Ord - have Begivenheder af stor Jnteresse og Vigtighed fundet Sted paa Fastlandet. Den ældre Green af Huset Bourbon regjerer ikke længere i Frankerig, og Hertugen af Orleans er kaldet til Tronen under Titel af de Franskes Konge. Da jeg modtog af den nye Souverain Forsikringen om, at han ønskede at vedligeholde den gode Forstaaelse med dette Land, har jeg ikke taget i Betænkning: at fortsætte de diplomatiske Forhold og venskabelige Forbindelser med det franske Hof. Med Bedrøvelse har jeg erfaret Sagernes Stilling i Nederlandene, og jeg beklager, at Kongens indsigtsfulde og vise Regjering ikke har kunnet forebygge Opstand i hans Besiddelser. Med mine Bundsforvante vil jeg stræbe at gjenoprette Roligheden ved saadanne Midler, som lade sig forene med Nederlandenes Lykke og andre Staters Sikkerhed. Uagtet Urolighederne i Europa tør jeg haabe, at mit Folk vil kunne nyde Fredens Velsignelse, og jeg er overbeviist om, at min Beslutning, Forbindelse med mine Allierede at ville opretholde de almindelige Forbund, hvorved Europas politiske System har faaet sin nærværende Skikkelse, vil frembyde den bedste Sikkerhed for Verdens Fred. Jeg har hidtil ikke akkrediteret min Minister ved det lissabonske Hof; men da den portugisiske Regjering har besluttet, at fuldbyrde en stor Retfærdigheds- og Menneskeligheds=Handling ved Udstædelsen af en almindelig Amnestie, saa tænker jeg, at mine Undersaatter snart ville attraae en Fornyelse af de saa længe afbrudte Forbindelser. Jeg anbefaler Dem at raadslaae omde Foranstaltninger, som skulle føies med Hensyn til Udøvelsen af den kongelige Magt, i det Tilfælde at den Almægtige skulde ende mine Dage, inden min Efterfølger er bleven myndig. Jeg stiller til Deres Disposition min Andeel af arvelige Afgivter og de Jndtægter, som flyde af de mig tilhørende Kron= og Admiralitetsrettigheder, saavelsom af de vestindiske og øvrige udenlandske Besiddelser. Jeg beklager dybt, at Roligheden og Eiendommenes Sikkerhed i adskillige Egne af Landet er sat i Fare, men jeg har fast besluttet at anvende alle Midler, som Lovene og Forfatningen har stillet til min Raadighed, til at straffe Oprør og undertrykke Voldsomheder. Det er mit Liv Maal at lyksaliggjøre mit Folk, og hertil føler jeg mig styrket ved mine troe og loyale Undersaatters Hengivenhed." Saavel Over, som Underhusets Adresser vare kun et Ekko af den kongelige Tale. Dog yttrede enkelte Medlemmer deres Utilfredshed med samme. Grev Grev gjennemgik den med skarp Kritik, især med Hensyn til Nederlandene og Portugal, og Hertugen af Wellington maatte omsider erklære, at Hs. Majestæt kun ved Underhandlinger havde i Sindeat tage Deel i de nederlandske Anliggender. Lord Althorp nedlagde i Underhuset sin Protest mod al Jndblanding i disse; han holdt ikke de nærværende Ministre for at være Tiderne voxne, og ansaae en Parlamentsreform for det, Landet meest trængte til. Om denne Gienstand vil Hr. Brougham om 8 Dage indgive et Forslag; dog erklærede han forud, at hans Hensigt ikke var Revolution, men Restauration, ikke Omstyrtelse men Forbedring af Landets Konstitution. Andre dreve især paa Sparsomhed, og Marquisen af Blandford erklærede sig med overdreven Hæftighed mod det forrige Parlament. En Oversigt af Parlamentets Lemmer viser, at Underhuset ikke repræsenterer Nationen, men kun Aristokratiet, i hvis Hænder Valgene ere J Londen tiltager den almindelige Misfornøielse blandt Folket, og har begyndt at yttre sig i Uordener og Voldsomheder. Allerede den 1 Novbr., da Kongen forlod Skue spilhuset, forfulgte Pøbelen hans Vogn med det Skrig: Ned med Politiet!" Og da dette gjentoges, da RytterEskorten kom tilbage, bleve Nogle hæftede, hvilket gav Anledning til et almindeligt Opløb, hvori Man paa begge Sider leed betydeligt Tab. Ved Kongens Ankomst til Parlamentet den 2 Novbr. hørtes det samme Skrig; Hertuger af Wellington blev forhaanet, og en Karl med et Tørklæde fuldt af Stene roste sig af, at have kastet efter ham. Da endelig Politiet under selve Parlamentets Møde vilde hæfte to Lommetyve, udbrød i St. James=Gaden en formelig Opstand. Pøbelen brød Stenebroen op, og Politiet maatte kalde den bevæbnede Magt til Hielp, men saasnart denne havde bortfjernet sig, begyndte Kampen paa ny. J Bond street gjordes paa samme Tid et andet Angreb, og skjøndt Politiet forsvarede sig tappert, maatte det dog endelig flygt ind i et Huus, hvor Vinduerne derpaa bleve slagne ind. Stemningen var endnu den 5 Novbr. den samme. Urolighederne i Kent antage ligeledes en alvorlig Karakteer, Landfolket skal paa flere Steder have opplantet den treefarvede Fane, og truer endog med at ødelægge Plovene, for at Landet kan blive bearbeidet blot med Spaden. Brandstiftelserne vedvare, og have udbredt sig til Sussex. Den egentlige Aarsag til Alt dette tilskriver Man fornemmelig Aristokratiets Undertrykkelser og den al Beskrivelse overstigende Elendighed.