Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-08-16
En Reisende havde hos sig Dr. Wendts Skrift om Fødemidler og Bespisnings Anstalter for Fattige, i offentlige Stiftelser, i Garnisoner og i Fængsler; den er nylig udkommet, og er 104 Sider stor. Han sagde, at den indeholdt mange Materialier, som vare anvendelige i det daglige Liv, da den ledede til bestemte og faste Kundskaber og Fødemidlerne. Til Exempel: jeg slagter en Stud, den veier med Forkjød, Bagkjød, samt Paahæng 19 Lpd. 12 Pd., den gav af bedste Kjød 13 Lpd. 8 1/4 Pd., af Paahæng 6 Lpd. 4 Pd., af Tælle 15, Pd. Videre gaaer ei min Kundskab, men af hans Skrift seer jeg, at Studen har veiet levende 38 Lpd., at der er fragaaet 16 Lpd. 15 3/4 Pd., som var Vægten af Blodet, For= og Bagbeen, Tungen, Hovedet, Vommevandet, Milten, Blæren, Leveren, Nyren, Krogtarmen, Vommen, Lungen, Hjerteslaget, Briselet, Kallun, Huden. Af det slagtede Hoved lærer jeg, hvor meget Vægten er af Bryststykket, Høiribbenet, Tynd brystet, Bovstykket, ligeledes af Bagkjødet: Rumbestykket, Yderlaaret, Inderlaaret, Tykstegen, Mellemstegen, Tyndstegen, skjært Kjød; ligeledes af Paahæng, af Forkjødet: Forskank, Tver reb, Halsen, Tykkammen, og af Bagkjødet: Bagskank, Slaget, og saaledes, hvad hver enkelt Deel veier. Han føiede til, at en tydelig Forestilling om en Sag letter meget til Anvendelsen. Han tog til Exempel Melk. Det er en nærende dyrisk Vædske, der tilberedes af Spisesaften, som opsamles i Yveret. Jo bedre jeg føder Dyret, desto mere Melk giver det. Naar Melken staaer stille, fraskiller sig de fede olieagtige Dele, som, formedelst deres Lethed, flyde oven paa, og udgjør Fløden. Lod man nu Melken staae længe tilden blev suur, vilde Osten i Melken tjene som Fangemiddel til at optage de olieagtige Dele, og man fik mindre Smør af Fløden. Ved Kjærningen rives Deelene mod hinanden, og de olie agtige Deele faae Leilighed til at forene sig i en ligeartet Materie. Tykheden har Smørret af en Syre, hvilken ved Destillering kan skilles derfra. Saalænge Smørret er frisk, kiendes ikke denne Syre, men naar Smørret bliver gammelt, lider det en Slags Gjæring, og Syren udvikler sig meer og meer, og det er Aarsagen til den Harskhed, Smørret faaer med Tiden, ligesom alle milde Olier af den Art. For at forhindre det, skiller man Smørret ved Æltningen fra alle ostige og vandige Dele, at det bliver fast som en Nøddekjærne, som det hollandske Smør, og salter det, eftersom det skal holde sig kort eller længe; ligeledes nedlægger jeg det, saasnart det er kjærnet i Fustagen, og tildækker det, saaledes at den udvendige Luft ikke skal virke paa det til Forandring i dets Smag. Saaledes som Anførte forklarer den Gienstand, bør man og med Nøiagtighed vide, hvor meget Kjødet indsvinder i Vægt ved Kogningen. Af Wendts Bog erfares, at paa 20 Pd. Oxekjød svinder i Kogningen 4 a 5 Pd., foruden Benenes Vægt, og paa en Skinke 3 a 4 Pd. Ved store Huusholdninger er det nødvendigt at vide. Med megen Fornøielse traf jeg hos ham: Proprietair Giersings Jagttagelser, om Smør Productionen, en Bog jeg vil have, den koster 3 Mk. Han taler i den om Mejerie-Redskaberne, deres Reengjøren, Melke kjelderen, Malkningen, Afskumningen, Flødens Behandling efter Afskumningen, Smørrets Behandling og Nedlægning, Melkens Behandling, naar man af den vil kjærne Smør, uden forud at lade den skyde Fløde. Der er meget Godt et Belærende i den Bog. J Stedet for Træbelter synes jeg bedre om den engelske Maade af samle Melken i Trækasser af Fyrretræ. . serne ere 1 1/2 Alen til hver Side, 4 Tom dybe, og fyldes med Melk, 1 1/2 Tomme be Kasserne staae paa Fod, som et Bord, ere fo naglede til Væggen. Fløden afskummes med en flad rund Flødeskee af Metal, 7 til 8 Tommer i Tværmaal, forsynet med smaa Huller, aldeles ingen Melk følger med. Naar Fleder afskummet, udlades Melken af et TaphulDen Syrlighed, Fløden skal have til Smørkjærning erholder den ved at henstaae. Derved bespares den Bekostning med Bøtter, og at koge dem, thi Kasserne kan ei tage Syrlighed til sig naar Melken ei bliver saalænge i dem til den bliver suur. Den bemærkning var mig ubekjendt, at en Blanding, som bestaar af meer Melk end Fløde, giver fødere, finere og hurligere Smør, og Melken giver, ved at blandes i Fløden, i Forhold lidt meer Smør, end Floden af den, naar den var bleven hensat, som det øvrige Melk, vilde kunde give. Derpaa maa di grunde sig, at det er fordeelagtigt at kjærn Smør, uden at lade den skyde Fløde, som Me dame Johnsen paa Sophiendal fortæller, at bekjærnede af hver 8 til 9 Potter Melk et Pund Smør. Han havde og Rothes Dagbog over Gartnerie, paa hans Reise gjennem Tydsk land, Over-Jtalien, Frankrige og Jtalien. Den holder sig meest til Driverier og den skjønne Haugekunst, og gjør det Omtalte tydeligt ved Kobbere. Man faaer af den et Begreb om, hvorledes en Lysthauge bør være, hvorledes man benytter Udsigten til den omgivende Egn, givet ved Plantning meer eller mindre Belysning, anbringer Træsorterne saaledes, at de frembringe Effect, at man retter sig efter NaturscenerniMangfoldighed, Træernes forskjellige Høiden Form og Farve. Man lærer af den at kjendt Grundtrækkene for den skjønne Haugekunst, Trat nes Charakteer og Jndvirkning paa Sindet, hvi Jagttagelse ved Plantning er nødvendig, Penspectivets Dannelse ved Plantninger, samt Grændseliniernes Indbugtninger og Afbrydning, hvorledes endog et lidet Terrain kan benyttes. Med Hensyn til Driverierne, omtaler den Driverie af Kirsebær, Blommer, Bønner, Annanas, Viin, Færskener, Skampioner, Jordbær, Himbær, Savoikaal, Asparges, Blomster, Levkøier, og Orangerier. Særdeles belærende ere de forskjællige kunstige Jordblandinger til et Drive rie, og det forskjellige Material til at vande med, samt Damptindretning til at opvarme et Drivhuus med varm Luft. Jeg agter at følge hans Anviisning med Viinstokkens Forædling og Podning, hans Jagttagelser om Fordelen af Frugttræers Beskiæring om Efteraaret, hans bemærkninger angaaende Valget af de vilde Stammer, hvorpaa de finere Frugtsorter, især Steenfrugterne, bør forædles. Det glædede mig meget at finde i Bogen en Veiledning til Maisens Dyrkning, som godt kan anvendes heri Landet, da dens Dyrkning er meget fordeelagtig, og Mais er ligesaa nyttig som anden Sæd til Meel, Brød, Grød, Kager, Meelsupper, og Qvægfoder. Dens Dyrkning er besværlig og møisommelig, men det almindelige Udbytte er 30 Fold, følgelig vigtig for smaa Lodder. (Fortsættes.)