JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1844-09-04
Den kgl. Deputerede, Stiftamtmand Rosenørn antog langtfra ikke, at der i Folket er en afgjort Pluralitet for Ønsket om en Forandring i vor Forfatning, tvertimod ansaae han det for vist at Pluraliteten af den besindigere Deel af Nationen deler hans Anskuelse og erkjender at vi i Henseende til borgerlig Frihed, Lighed for Lovene og upartisk Afveining af Forholdene have Fortrin for mange constitutionelle Stater.
Almuevennen, 1844-09-04
Den anden kgl. Deputerede, Kammerherre Benzon var naturligviis af samme Mening, og fandt, at hvis de stænderske Comiteer vare komne istand, da vilde Forholdene bedst ved dem kunne blive ordnede.
Almuevennen, 1844-09-04
Proprietair Jensen kunde ikke forklare sig, hvorledes Comiteen ikke i mindste Maade havde berørt det sidste Punkt i Andragendet, om en friere Udvikling af vore Samfundsforhold.
Almuevennen, 1844-09-04
Justitsraad With bemærkede at det constitutionelle Ønske der for 2 Aar siden fandtes hos ham, findes der endnu i samme Grad, og han antager det som aldeles afgjort, at Danmark vil, som alle andre Stater i hvilke Cultur og Oplysning har naaet en vis Grad, tidligere eller sildigere faae en Constitution, og han meente at Forsamlingen bør stræbe at bortrydde de Hindringer som stille sig iveien for en fri Forfatning. Paa Lüttichaus Opfordring svarede Konlund, at den Constitution han troede at være meest tilbøielig til at stemme for, er Tokammersystemet; den engelske Constitution havde altid foresvævet ham som det ønskeligste Forbillede, fordi den igjennem Aarhundreder har bestaaet Erfaringens Prøve, men forresten vilde han være glad ved om vi blot kunde faae en lille Smule, af en Constitution, saaledes som han forstaaer det. Commissarius indvendte, at der er mange forskjellige Arter af Forfatninger, og der kan ikke synes at finde Enighed Sted, saalænge man ikke er enig om en Forfatning i en vis Retning. Kjøbmand Ree havde forklaret at han ønsker en demoratisk Forfatning, og en anden Deputeret havde udtalt sig i en ganske modsat Retning, idet han anbefalede Tokammersystemet, det var altsaa vist, at der langtfra var fremkommet Noget som kan siges at være et almindeligt Folkeønske, thi hvad der skal være til, maa have en vis Bestemthed, og det er ikke nok man er enig i Navnet, men man maa være enig i Tingen selv. (Man seer hvor klogt Commissarius veed at benytte de forskjellige Anskuelser der er og maa være tilstæde om den bestemte Form og Grændse der bør gives en saadan forønsket Reform, og som stedse vil findes saalænge Regjeringen ikke gaaer nærmere ind paa at gjøre Forslag i saa Henseende, Oliemøller Schytte fandt Commissarius Fordring, til Pressen om at fremkomme med Forslag til en Constitution ubillig, fordi det dog virkelig var Regjeringens Sag at fremkomme med Forslag, og umuligt naar der sees den til de bestaaende Forhold. Vilde Regjeringen frigjøre Forfatnings=Spørgsmaalet da vilde vistnok saadanne Forslag kunne præsteres, men saalænge det maa antages at de Forslag som maatte fremkomme ville blive undertrykte, saalænge der er paalagt Embedstanden Baand, som hindrer hver fri Yttring i hiin Retning, saalænge troer han ikke at det godt er muligt for nogen Undersaat at fremkomme med et saadant Forslag.
Almuevennen, 1844-09-04
Proprietair Boserup talte for, at Stænderne erholde en besluttende Jndvirkning paa Finantserne; Nødvendigheden heraf viser ikke alene Erfaring i de 8 Aar som ere forløbne siden Stænderne første Gang traadte sammen, men det godtgjøres ogsaa ved et Tilbageblik paa de foregaaende 30 Aar, naar man følger den Elendighed som den daarlige Finantsbestyrelse i disse Aar har fremkaldt.
Almuevennen, 1844-09-04
Godseier Nyholm, Medlem af Comiteen, erindrede blandt mere, at ligesom han altid paa det Varmeste har erklæret sig constitutionelsindet, saaledes er han dette endnu, men de Vanskeligheder som nu stille sig i Veien, maa efter den almindelige Mening først bortryddes, for der kan tænkes paa Jndførelsen af en en fri Forfatning, og den eneste Maade, hvorpaa Maalet saaledes kan naaes, og som skal kunne vente at faae Indgang og Fremme hos Regjeringen, er efter minOverbeviisning den, som Comiteen har bragt i Forslag. Den første Betingelse for den foreslaaede Forsamling af Delegerede er, at den erholder et folkeligt Præg, men det kan den kun, naar Valget udgaaer fra Stænderne, thi hvilket Udfald end Valget, naar det foretages af Kongen, fik, vilde den uudeblivelige Følge dog være, at det af Mange blev sat i Skygge og miskjendt. Under den endelige Behandling forsvaredes atter fra de forskjellige Sider de forskjellige Anskuelser paa lige Maade som alt anført, men vi skulle i saa Henseende indskrænke os til at meddele enkelte Taler eller enkelte Deele af samme, som klarest vise hvorledes Sagen betragtes. Referenten sagde blandt andet: Jeg er fremdeles ligesaa constitutionelsindet som nogensinde før, og uforandret i mine Grundsætninger om det høist Ønskelige i en fri constitutionel Forfatning for Danmark som den Forfatning der i Tidernes Løb under alle Forhold er det bedste Middel til at fremme og sikkre Almeenvellet, til at sikkre Statsborgeren i Nydelsen af de Goder, saavel materielle, som intellectuelle, hvorfor Stater ere stiftede og til at fremme Statsøiemedet i det Hele, en Forfatning, hvortil Nationen ved sit nuværende Culturtrinhar gjort sig værdig. Men netop fordi jeg ønsker en Constitution, derfor ønsker jeg og, at man skal gribe de rette Midler til at erholde samme, til at gaae fremad fra det Punkt, hvorpaa vi nu staae – enhver Stillestaaen er en Tilbagegang – derfor er det, at jeg finder, man skal gaae frem af en Vei, hvorved noget Practisk opnaaes, at man skal foreslaae en Fremgangsmaade med Hensyn til Udviklingen, som det ei kan være andet end at Regjeringen maa gaae ind paa. Dette har Comiteen gjort, hvorfor det er min fulde Overbeviisning, at enhver Constitutionelsindet ligesaavel kan gaae ind paa Comiteens Forslag, som de ærede Medlemmer i Forsamlingen, hvis Ønsker og Udviklingen ei gaae saa vidt, Comiteen har troet, at de forskjellige Anskuelser om Udviklingen vil kunne, som anført i mit JndledningsForedrag, forenes deri, at Alle maa have Tillid til de Deelegerede, den Tillid, at disse i Forening med de af Regjeringen udnævnte ved Spørgsmaalet om Udviklingen ville vide i lige Grad at ramme Thronens og Borgernes, det er Statens Vel i det Hele.
Almuevennen, 1844-09-04
Kjøbenhavns Amts LandcommunalForening.
Almuevennen, 1844-09-04
Torsdagen den 26de September, Eftermiddag Kl. 3. afholder Foreningen et Møde i Ballerup. Trykte Fortegnelse over hvad den Dag vil blive forhandlet kunne afhentes 8te Dage forinden paa de sædvanlige Steder. Thalbitzer. p. t. Formand.
Almuevennen, 1844-09-04
Kjøbenhavns Torvepriser. Løverdagen den 31de August. Hvede, pr. Td. 4 Rbd. 1 Mk. 8 s. a 5 Rbd. 5 Mk. - s. Rug, . . . . . . 3 – Byg, 2radet, . . . . 3 – 3 – 8 - 4 -"bradet, . . . . 3 – 1 – 8 - 3 - 3 - 8 - Havre. . . . . . . 2 - 3 – - 3 – Ærter, gule – – . . - graae – – – – - - - - Kartofler, . . . . . Smør, . . . . Fag. 12 - 3 – - - 3 -.... pr. Pd. - - 1 – 7 - - - 1 - 8 - Flesk, røget, pr. Lpd. 2 – 2 – 82 – 3 - 8 - grønsaltet. Æg, .... pr. Snees - - 1 - 6 - - 1 - 9 - Bøgebrænde, et Bondelæs 3 – 3 – - 4 - 3 - 4 - Tørv, . . . . . ditto 3 – 3 – - 4 - - - 5 - Talg, . . . . pr. Lpd. - - - - - - - - - - - - - Af dette Blad udgaaer 19 a 20 Nummere i Qvartalet, og som Følgeblad dertil udgaaer Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende", med omtrent 6 Nummere. Prisen er 4 Mark hvert Qvartal. Man tegner sig for Bladet paa Postcontoiret i Kjøge, hos Dhrr. Boghandlere Meulengracht i Næstved, Bertelsen i Holbek, Vosbein i Hillerød, Wagner i Helsingør Mila i Odense. Jessen i Svendborg, Thjerry i Nakskov, Gjegengack i Maribo, Berggreen i Nykjøbing paa Falster, den Jessenske Boghandling i Aarhuus, Holm i Horsens, Smith i Randers, Termansen i Ribe, Dhrr. Bogbindere Mehl i Roeskilde, Hansen i Slagelse, Møller i Skielskør og Thune i Veile, Hr. Skolelærer Jensen i Ringsted, Dhrr. Komd. Gjørup i Storeheddinge, Hald i Frederikssund, Præst og Vordingborg Omegn hos Huusmand Peder Hansen, Lundby pr. Præste, Gaardeler R. Ottesen i Fredericia og Skomagermester N. Hansen i Rudkjøbing. J Kjøbenhavn hos Redacteuren, Gammelmønt Nr. 148, og hos Udgiveren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal i Sidehuset, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes. Trykt i det Brünnichske Bogtrykkeri ved I. C. Lund.
Almuevennen, 1844-09-11
3die Aarg. Nr. 4243. Alnuevennen. Udgiver: J. A. Hansen. Ansvarlig Redacteur: O. Wedfall, forhen Medhielper ved Opdragelsesanstalten paa Flakkeberg Jnstitut.
Almuevennen, 1844-09-11
Kjøbmand Ree's Amendement: At der i Comiteens Majoritets Jndstilling foran Ordene Udvikling af Stænderinstitutionen sættes Ordet folkelig. Forkastet med 29 Stemmer mod 19.
Almuevennen, 1844-09-11
Professor Larsen's af Comiteen optagne Amendement: At der i Motiverne til Forsamlingens allerunderdanigste Andragende fremsættes og nærmere udvikles Nødvendigheden af, at Hans Majestæt først og fornemmelig vilde træffe hensigtsmæssige Foranstaltninger til Statseenhedens Opretholdelse, navnlig ved at anordne virksomme Forholdsregeler imod de statsopløsende Bestræbelser, der saalænge have holdt Hs. Majestæts Undersaatter illo og Spænding Antaget eenstemmigen med 48 Stemmer. Comiteens Minoritets dissentierende Jndstilling: At det i Præmisserne til Forsamlingens Andragende udtales: at der hersker en Trang i Nationen til en Udvikling af Stænder-Jnstitutionen, som leder til en friere Statsform, og, om Meningerne end ere deelte om Betimeligheden af, samt Midlerne hvorved og Maaden hvorpaa en saadan Udvikling af Jnstitutionen kan og bør skee, dog idetmindste alle samle sig i en fælles Attraa efter at erholde en besluttende Medvirken paa Statens finantsielle Anliggender. Forkastet med 26 Stemmer mod 2 Paa derom af Præsidenten rettet Forespørgsel, erklærede Kammerherre Benzon, at han, efter det Udfald, Sagen nu havde faaet, ingen Paastand gjorde paa, at det skulde sættes under Afstemning, om Petition skulde indgives. Men da Kjøbmand Müller vedblev sit Forlangende om, at der herover skulde afstemmes, stillede Præsidenten under Afstemning: Skal Petitionen indgives hvilket Spørgsmaal med 47 Stemmer mod 1 blev besvaret bekræftende.
Almuevennen, 1844-09-11
Sagen om Tiendevæsenet.
Almuevennen, 1844-09-11
Forlig mellem Proprietairen og Huusmanden paa Falster.
Almuevennen, 1844-09-11
(Af Falsters Stiftstidende.)
Almuevennen, 1844-09-11
Nykjøbing den 12te August. I Anledning af den i "Kjøbenhavnsposten, meddeelte Erklæring fra Huusmand Peder Lollænder, maae vi bemærke, at det er overeensstemmende med Sandhed, naar vi have berettet, at Stiftamtet har beordret Politimesteren til at undersøge Pryglesagen. Hvorvidt denne Ordre er efterlevet, vide vi imidlertid ikke. Sagen er forøvrigt nu forligt, og efter hvad der er os fortalt, har Proprietair Hansen forpligtet sig til at give Peder Lollænder et Huus i Fæste for Livstid med 3 Tønder Land Jord, Hoverifrihed, samt 50 Rbd. Vi skulle ved denne Leilighed bemærke, at man har fortalt os, at Hr. Hansen skal have isinde at saggive os forden her i Bladet meddeelte Beretning om den af ham mod Peder Lollænder udøvede Voldshandling. Dette kunne vi dog neppe troe; thi i saa Fald maatte jo Hr. Hansen ansee sig selv som en stakkels uskyldig Mand, der med Uret er bleven forfulgt og beskyldt, og til at indbilde sig Sligt er dog vist Hr. Hansen for klog. Det kunde forresten blive en moersom Historie, hvis det virkelig er Hr. Hansens Hensigt at sagsøge os. Beretningen om dette Forlig ledsager, Kjøbenhavnsposten, med følgende bemærkninger: "Naar man lader det komme i behørig Betragtning, at den mishandlede Huusmand uden Tvivl har været bedst tjent med, at Forliget blev indgaaet paa denne Maade, fordi han ved en Dom neppe vilde have faaet saameget og i alt Fald først efter længere TidsForløb, samt naar der tages Hensyn til, at Sagen ikke vilde have faaet mere Udbredelse end det har været Tilfældet, om endog en Dom var overgaaet Proprietair Hansen, og naar det endelig tages i Overveielse, at omendskjøndt Sagen, ved dens Udfald paa denne Maade, vel ikke erholder det Afskrækkende, som den kunde have faaet ved en retfærdig Dom, saa kan den dog tjene til at stadfæste den Overbeviisning, at Huusmanden ikke vil være retløs ligeoverfor Herremanden, saalænge der endnu er levnet Pressen Ret til at tale den Fornærmedes og Forurettedes Sag, saa kunne vi ikke skjønne andet end, at man i det Hele taget kan være veltilfreds med, at Sagen er endt saaledes, selv om vi ikke kunne negte, at vi, i det mindste da Sagen først blev os forebragt, vare tilbøielige til at give den Mening Medhold, at man skulde benytte denne Leilighed til at lade Landets Domstole udtale deres Mening om, i hvad Grad de existerende Love beskyttede den Ringe og Fattige imod vilkaarlig og tyrannisk Behandling fra de Personers Side, af hvem hans timelige Existents i en saa betydelig Grad er afhængig. Det er en Selvfølge, at det vigtigste er, at Sagen faaer den størst mulige Udbredelse, fornemmeligt igjennem de Blade, som ere meest tilgængelige for Almuen, for at den kan blive bekjendt med, at den i ethvert Tilfælde har Adgang til at kunne meddele sig offentligt om de Forfølgelser, den maatte blive underkastet fra de Mægtigeres Side; Bevidstheden om en saadan Adgang vil under de for Haanden værende Omstændigheder væsenligt hidrage til at danne Garantier imod Vilkaarlighed og Tyranni i de heromhandlede Forhold.
Almuevennen, 1844-09-11
Kjøbenhavns Amts LandcommunalForening.
Almuevennen, 1844-09-11
Torsdagen den 26de September, Eftermiddag Kl. 3, afholder Foreningen et Møde i Ballerup. Trykte Fortegnelser over hvad den Dag vil blive forhandlet kunne afhentes 8te Dage forinden paa de sædvanlige Steder. Thalbitzer. p. t. Formand. Trykt i det Reinnichske Bogtrykkeri ved J. C. Lund.
Almuevennen, 1844-09-11
Veiledning.
Almuevennen, 1844-09-11
til at lette Oversigten over de fire Evangelisters Beretninger og Christi Liv, i en efter Tidsfølgen tillemper Orden, nærmest til Brug ved Bibellæsning. Udgivet af J. Kornbeck. Forlagt af Boghandler Klein, Vimmelskaftet Nr. 23, og sælges for 1 Mk. Ovennævnte lille Skrift er et Forsøg paa at give en Anviisning efter det fælles Jndhold og den fælles Tidsfølge i de fire Evangelisters Beretning om Christi Liv, Taler og Gierninger paa Jorden, til at samle enhver Begivenhed, og derved ogsaa enhver Lærdom, i Evangelisternes Beretning, under een Opfatning, saa at der herved udkommer, som Resultat, ikkun en evangelisk Beretning af de fire, som jo ganske vist udfylde og fuldstændiggjøre hverandre. Dersom man i Almindelighed var saa bekjendt med det nye Testamentes Jndhold, at man i Hovedet og Hjertet, ved Underviisning og Selvlæsning deraf, havde samlet og forenet alle de Jndholds Paralelsteder af Evangelisterne, som dette Kornbecks lille Skrift – bestaaende blot af et sammendraget Jndholds-Register af de fire Evangelier under Et – i Korthed betegner, – da behøvedes jo ikke et saadant lille Hjælpemiddel, til strax at finde hvor der i alle de fire Evangelier fortælles om den eller den Begivenhed; – men i vor ubibelske Tid, da vi vel have faaet en Mængde af Nye Testamenter trykte, men – udenfor Landsbyskolerne, hvor Læsningen af dem er tarvelig og ringe nok - ikke synderlig læste og brugte, kan en saadan om ogsaa kun nøgen Register=Anviisning ikke agtes for overflødig, saavel for den Lærer som Discipel, der, istedetfor at lede i Testamentet om Begivenhedens Beretningsteder, paa den lettere Maade vil see af dette Jndholdsregister hvor de findes. Af dette Blad udgaaer 19 a 20 Nummere i Qvartalet, og som Følgeblad dertil udgaaer Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende", med omtrent 6 Nummere. Prisen er 4 Mark hvert Qvartal. Man tegner sig for Bladet paa Postcontoiret i Kjøge, hos Dhrr. Boghandlere Meulengracht i Næstved, Bertelsen i Holbek, Vosbein i Hillerød, Wagner i HelsingøMile i Odense. Jessen i Svendborg, Thjerry i Nakskov, Gjegengack i Maribo, Berggreen i Nykjøbing paa Falster, den Jessenske Boghandling i Aarhuus, Holm i Horsens, Smith i Randers, Termansen i Ribe, Dhrr. Bogbindere Mehl i Roeskilde, Hansen i Slagelse, Møller i Skielskør og Thune i Veile, Hr. Skolelærer Jensen i Ringsted, Dhrr. Komd. Gjørup i Storeheddinge, Hald i Frederikssund, Præst og Vordingborg Omegn hos Huusmand Peder Hansen, Lundby pr. Præste, Gaardeler R. Ottesen i Fredericia og Skomagermester N. Hansen i Rudkjøbing. J Kjøbenhavn hos Redacteuren, Gammelmønt Nr. 148, og hos Udgiveren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal i Sidehuset, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes. rykt i det Brünnie.
Almuevennen, 1844-09-18
3die Aarg. Nr. 44 Almuevennen. Udgiver: J. A. Hansen. Ansvarlig Redacteur: O. Wedfall, forhen Medhielper ved Opdragelsesanstalten paa Flakkeberg Jnstitut.
Almuevennen, 1844-09-18
Onsdagen den 18. September 1844. Onsdagen den 18. September 1844. Stænderne i Viborg. 10. Om almindelig Værnepligt.
Almuevennen, 1844-09-18
Efter forudgaaet nøiagtig Undersøgelse og Prøvelse er Armeens Organisation af 1842 anordnet. Til denne saaledes givne Plan for Armeen slutter sig det forelagte Udkast til almindelig Værnepligts Indførelse. Den samme Majoritet modsiger dernæst den Mening, at Regjeringen ikke endnu har indrømmet Bondestanden alle de Lettelser og Rettigheder som den med Hensyn til Værnepligten med Billighed kunde forvente og den finder, at det er vel overveiet og aldeles i Statens Jnteresse, at de Undtagelser Lovudkastet indrømmer fra den almindelige Pligt, finde Sted. Derimod savner den nogle Bestemmelser og Oplysninger for a kunne have den fornødne Oversigt over denne vigtige og i alle Forhold indgribende Foranstaltning, og herom udtaler den sig saaledes: 1) Et Lovudkast til Forandring i den militaire Strafselovgivning, hvilket formenes i hvert Fald, uden Hensyn til hvornaar Loven om almindelig Værnepligt træder i Kraft, snarest muligt burde forelægges; de Grunde, som tale herfor, ere gjentagen blevne berørte, saa det ansees overflødigt, derom yderligere at yttre sig. 2) Organisationen eller den egentlige Anordning om Forstærkningen, derunder indbefattet Bestemmelser, for Rulleføringen, Flytningsfriheden, hvorledes Jndqvarteringsbyrden herefter bliver at fordeele m. m. 3) Oplysning om, hvilke Udgifter Forstærkningens paatænkte Organisation vilde medføre, saavel til Lønning, Forpleining, som til Mundering og Vaaben. 4) Planen til den paatænkte Organisation af Kongens Livcorps, Livjægercorpset, samt Borgervæbningerne i de større Byer.
Almuevennen, 1844-09-18
Det er indlysende, at fornævnte Bestemmelser og Oplysninger have den største Jndflydelse paa den hele Anordning, udgjør en væsentlig Deel deraf, ligesom det er aldeles nødvendigt, at have den nøieste Kundskab om de foranførte savnede Anordninger m. m., for at kunne begrunde en Mening om, hvorvidt almindelig Værnepligt, saaledes som den tilsigtes indført, er stemmende med Statens og den Enkeltes Tarv. Forinden altsaa at Udkast til alle disse Anordninger ere forelagte, tilligemed en fast Plan til Ordningen af alle disse Gjenstande, formener Comiteen: at Lovndkastet om almindelig Værnepligt ikke bor emanere, men at dette tilligemed de savnede Anordninger og Oplysninger, maatte forelægges Stænderforsamlingen til gjentagen Undersøgelse og Overveielse. Den indstiller derfor: 1. At et Lovudkast til Forandring i den militaire Straffelovgivning snarest muligt maatte blive forelagt. 2. At Anordningen om almindelig Værnepligts Jndførelse paa ny maatte blive forelagt til Betænkning, tilligemed en fuldstændig Organisationsplan, af Forstærkningen af de paatænkte Borgercorps i Kjøbstæderne, samt af Kongens Livcorps og Liv jægercorps, saa og at dermed maatte følge Oplysning om de Bekostninger, disse Foranstaltninger ville medføre, saavelsom nærmere Bestemmelser om, hvorledes Jndqvarteringsbyrden skal fordeles. Sognefoged Jacobsen, det 5te Medlem af Comiteen, kunde ikke heri blive enig med de øvrige, men afgav for sit Vedkommende følgende Minoritets Votum, der fortjener at læses i sin Heelhed: "Det vil formodentlig være flere af denne ærede Forsamling paafaldende, at jeg ei har sluttet mig til Comiteens øvrige Medlemmer, da disse ei alene ere retsindige Mænd, men og i Besiddelse af langt flere Kundskaber end jeg, og jeg maa derfor aabenhiertig tilstaae, at i Erkjendelsen deraf har jeg strengere end maaskee ellers prøvet mine, angaaende almindelig Værnepligt, hertil medbragte Anskuelser; men hvorval de af Majoriteten fremsatte Belysninger i flere Henseender have forandret mine Anskuelser, er jeg dog i saa meget Væsentligt afvigende fra mine ærede Medcomiterede, at Pligt byder mig at uleilige den ærede Forsamling med min særskilte Betænkning. Den ærede Majoritet ønsker, at en Anordning om almindelig Værnepligt paany maatte blive Stænderne forelagt, men omtaler ikke med hvilken Forandring; ogsaa jeg ønsker et andet Lovudkast om denne Gjenstand; men efter hvad Majoriteten i Jndledningen til dens Betænkning har anført, fremgaaer, at den ikke, som jeg, anseer en Milits=Indretning med leiede Garnisonstropper for tilraadelig, og skal jeg i denne Anledning tillade mig nogle bemærkninger.
Almuevennen, 1844-09-18
Med de af mig her fremsatte Anskuelser er jeg saa fri at foreslaae: 1) at Forsamlingen, idet den bringer Hans Majestæt Folkets Tak for den tiltænkte almindelige Værnepligts Jndførelse, tillige yttrer: at Forsamlingen antager, at den landsfaderlige Hensigt langt bedre kan opnaaes, naar almindelig Væbning blev indført, og derfor allerunderdanigst beder om, at et for denne Jndretning passende Lovforslag maa vorde forelagt næste Stænderforsamling, og at der ved Udarbeidelsen deraf maa vorde taget Hensyn til følgende Hovedpuncter, nemlig: At Værnepligten bliver fælles for Alle uden Hensyn til Stand Stilling eller Andet, og at kun Prindserne af det kongelige Huus, Embedsmænd, Communalbestyrere og de, som ved Svaghed eller virkelig Legemsfeil ere uduelige, vorde fritagne. At Armeen kom til at bestaae af tvende Corps eller Afdelinger, nemlig: n. Garden og det for Garnisonstjenesten fornødne Mandskab, der maatte cantonere i de Kjøbstæder, hvor deres Tjeneste er nødvendig, og b. En Milits- eller Landarmee, der i Districterne omtrent som vore Amter – fik Leilighed til at gjennemgaae en Exerceerskole, og derefter erholde den aarlige Vaabenøvelse paa egen Bekostning, og selv uniformere sig, samt dannes af Mandskabet mellem 22 og 30 Aars Alderen, hvorefter Enhver, ved at fylde sit 30te Aar, gik over i Forstærkningen. At den faste Garnisonstjeneste og Søtjeneste i Fredstid blev indskrænket saameget som muligt, og at det dertil udfordrende Mandskab blev præsteret af bestemte Districter, inddeelte efter Folketallet, formeentlig saaledes, at ethvert af disse aarlig i Regelen kunde komme til at afgive 2 Mand hver dertil, og at dette Mandskab tilveiebringes enten ved Frivillige, eller afden Deel af Udskrivningsmandskabet, som enten ikke kan eller ikke vil uniformere sig og underholde sig selv ved de aarlige Vaabenøvelser i Militsen, imod at deres Gagering blev saa rigelig, at de i Statens Tjeneste kunde erhverve omtrent det samme, som ved almindelig og stadig Arbeide i Hjemmet, eller, hvis det fornødne Antal ei paa denne Maade var at tilveiebringe, ved leiede Folk. Hvad Betaling der medgik til de Leiede, eller Tilskud til de Frivillige eller Uformuende, maatte udredes af Districterne paa samme Maade som andre communale Byrder. At den pligtmæssige Tjeneste, som den Værnepligtige i visse bestemte Aar skal præstere ved Militsen, ei skal være til Hinder for Enhver, at opholde sig paa hvad Sted i Landet han ønsker, naar han der behørigen anmelder sig, og deeltager i de der forefaldende Ovelser, og Paa samme Tid, et saadant Lovforslag blev forelagt Stænderne, et Udkast til en ny Militairlov medfulgte, og at denne, der maatte indbefatte alle de til Armeen henhørende Jndividers Rettigheder og Pligter, blev saa kort og tydelig, som muligt, og indrettet efter Tidens Fordringer.