Adresseavis for Børn, 1780-05-03
Fortsættelse om Sukkeret. (See No. 17).Med Sukker=Høsten retter Plantøren sig ikke efter en vis Tid, men efter hans Sukkerrørs Modenhed. Han skjerer da først Bladekronen af Toppen, og derpaa afskierer han Røret selv tæt ved Jorden, deler de lange Stænger i mindre Stykker, og fører dem hen til Møllen. Det Væsentlige ved Sukkermøllerne bestaaer i tre retop staaende og lige tykke Trævalser, som ere meget fast overtrakte med en sterk Jern, eller Metal-Cylinder. Disse Valser staae i en lige Linie tæt op til hinanden. Den Mellemste er meget længer end de andre, og har paa dens øverste Ende et Drev, hvorved Valsen, bliver sat i Bevægelse, og sætter ligeledes de to andre Valser i Bevægelse formedelst Stjernehjul, hvis Tænder gribe i hinanden, saa at den mellemste Hovedvalse dreyer tillige de to andre omkring med. En Slave stikker de i Stykker skaarne Rør imellem Valserne, som ved deres Bevægelse knuse dem, og trække dem igjennem imellem sig, hvor en anden Slave tager fat paa dem, og stikker dem ind imellem de andre Valser, for at blive nok engang knusete. Den udpressete Saft samler sig i en Rende, og løber lige fra Møllen ned i Samlekarret i Kogehuset, hvorudi 4 eller 5 Kjedler bringes i Kog ved en fælleds Ovn. Den friske Sukkersaft taaler ikke at staae længe; thi inden 24 Timer gaaer den i Gjering og bliver suur, og da er den gandske utjenlig til at koge Sukker af. Saasnart der altsaa er samlet en tilstrekkelig Mængde i Samlekarret, saa bliver den første og største Kiedel fyldt dermed, og imedens den koger, tilsættes der en Lund, af ulæsket Kalk eller Sæbesyder-Aske, for desto hastigere at befordre den overflødige olieaglige Deels Fra Avis Faskillelse fra den egentlige sukkerrige og til Krystallisering beqvemme Deel. Uden denne tilsatte Lund skulde Sukkeret siden ikke lade sig koge tykt, blive compakt og krystalliseres, men ikkun blive et fedtigt Væsen. Naar Saften har kogt saa længe som den skal i den første Kiedel, og er altsaa blevet noget tykagtig og renset, saa bliver den efter Touren bragt i de øvrige Kjedler, hvorudi den stedse bliver tykkere og renere. Naar den er tilstrekkelig nok indkogt, saa bringer man den i Kølekar, tet, hvori den maae storkne ved Kolingen, og hvor den afsætter den til Størkning ubeqvemme Deel. Dette fedtige Væsen, som løber af fra det til Størkning indkogte Sukker, kaldes Melasse, og bliver brugt paa Plantagerne, til at brænde et Slags Brændeviin af, som man der kalder Sukker, Brændeviin, Taffa, Ratasia, og er just den hos os velbekjendte Rum. Den saa vidt som mældt rensede og til Størkning indkogte Saft bliver nu kaldet raat Sukker, Moscovade eller Puddersukker. Det har endnu intet Sammenhæng og dets krystallinske Sukkerdele ere endnu omviklete med en stor Deel af det fedtige Væsen, som for hind er dets Sammenhæng, giver det en guulbruun Farve og en sandig Anseelse. Man gaaer ikke paa alle Plantager videre med Sukkerets Renselse, end hidindtil er mældt, og paa de Hollandske Plantager i Surinam er endog Sukkerets egentlige Raffinering forbudet ved Forordninger, saa at det skal forsendes raat derfra til Europa. J Oeconomien har det raa Sukker næsten slet ingen Nytte, det bliver blot allene forsendt til de Europæiske Rafina derier, hvor det først bliver tilberedet til ordentligt brugbart Sukker For at gjøre sig et Begreb om, hvilken stor Mængde raat Sukker der aarlig kommer til Europa, og hvor stor Vindingen er for Plantørerne, tjener følgende Efterretning fra de Franske Sukkerplantager paa Øen St. Domingo i America, Naar alting i den behørige Orden og alle Omstændigheder er lykkeligt, saa kan Sukkersaften 16 Timer gaae igjennem alle Kiedlene, og blive renset for Børn. til Moscovade. Naar den store Kjedel er udkommet, bliver den stedse fyldt igien, og saaledes forfærdiger man i en Tid af 24 Timer omtrent 2000 Pund Moscovade. Hver Sukker=Ager, (som beregnes til 100 Qvadratfod) giver aarlig syv til otte tusinde Pund af sig, og saaledes kan een Planter, som eyer 50 saadanne Sukker-Agre, aarligen tilberede henved 400,000 Pund raat Sukker. Overhoved og efter en Middelregning sælger han hvert Centner i Frankerig for 16 Livres det er omtrent 4 Rdlr. Dette indbringer ham aarligen over 13000 Rdlr. Naar man derimod beregner den ringe Bekostning, som anvendes derpaa, da Slavernes Underholdning koster næsten slet intet, saa bliver Gevinsten af en vel indrettet Sukkerplan, tage altid meget stor, Denne forbemældte Franske Colonie paa St. Domingo udskiber aarligen 92 Millioner Pund paat Sukker. Heraf kan man nu omtrent see, hvor stor Summen paa det raa Sukker er, som aarligen kommer til Europa, da de store Colonier i Surinam og Jamaica ere her slet ikke bragte i Beregning. - Om den Gevinst, som Sukkerplantagerne paa de Danske Vestindiske Eylande kaster af sig, skal gives Efterretning ved en anden beqvem Leylighed i disse Blade, naar vi først har bragt Sukkerets Historie under Handels Beretningerne til Ende. Fortsættelsen følger).