Politivennen, 1808-01-01
Om Overfarten mellem Lolland og Falster. (Fortsat fra No. 595 og 506). 7) Jndretning af en god Smalkehavn ved Draxminde. Det Forslag har engang været offentliggjort, at bemægtige sig den hele Rødbyeller, som den ogsaa kaldes, Kramnits Fjord, ved en stærk Dæmning fra Rødby Land over Draxminde Tjørnebjerg, Kramnits Dyb og Humminge, og blot ved en Sluse i Kramnits-Løb at sætte sig istand til at give Vandet fra Sædinge, og flere smaae Bække, det fornødne Udløb, naar det i Søen var Lavvande. Det er unægteligt, at herved vilde vindes en Mængde nyt Land, og en Mængde nu idelig, ved Højvandes Overskyllelse kun halvt brugeligt Land blive fuldkommen skikket til Agerbrug, og at denne hele Vinding, ifær hvis man ved Øsemøller vilde udtømme det indre Vand, kunde vel vorde at anslaae for en Kvadratmil. At en saadan Vinding af Lollandsk Bund vel kunde forrente et kostbart Jndigningsforetagende med videre, kan ikke nægtes; men ligesaalidet kan det nægtes, at dette skjønne Foretagende, der for lang Tid siden var skeet, hvis Lolland var beboet af Hollændere istedet for Lollændere, vil af de sidstnævnte neppe før i fjærne Fremtid iværksættes. Saalænge derimod denne Fjord forbliver Fjord, er det ønskeligt, at Vinterhøjvandes ødelæggende Virkninger derved svækkes, at Fjordens to Aabninger afgive som en Strøm, saaledes, at det ad det ene Gab indvæltende Vand tildels faaer Udløb ad det andet; og til den Ende maatte Draxminde ønskes, som i ældre Tider, ligesaa dybt som Kramnits Gabet. Jmidlertid vil en Havns Anlæg i Draxminde, bekvem til nogle saa Færgefartøjers Tryghed, ikke kunne være en Sag af overvættes Bekostelighed. Og til denne Havn maatte der, som forhen sagt, kunne kjøres paa god Landevej fra Rødby af. 8) Forbindelse over Draxminde Gab til Tjørnebjerg ved en Bro. Hvorfor denne Bro ønskes, kan kun forklares ved at berøre under eet med 8de Fordring ogsaa den niende og tiende. 9) Landingsbro ved Kramnits paa Tjørneborg Siden. og 10) Vej fra Kramnits langs over Øen Tjørnebjerg til Draxminde. Grunden til disse tre Fordringer er da kun een og den samme, nemlig Overfartens Lettelse, ved at give de fra Femern kommende Skibe Lejlighed til, uden stor Hinder for de Rejsende at føge Krammints, naar Modvind vilde gjøre det, enten umuligt at naae Draxminde, eller idetmindste meget tidspildende. Den søndenfra kommende Smakke, som havde Vinden slik i Næsen fra Draxminde, vilde have Strækkebov over Bagbord til Kramnits og endel Timer tidligere kunne landsætte sine Rejsende i Kramnits, end dette blev muligt, efter haard og kedsommelig Krydsning, i Draxminde. De i Kramnits landsatte Rejsende vilde forinden kunne have forfrisket sig der, og ad den gode Vej, over Tjørnebjerg og den nævnte Bro ved Draxminde, kunne være paa Vejen til Rødby eller vel endog alt have naaet denne Bye. Da Øen Tjørnebjerg ved store Vinterhøjvander oversvømmes for en stor Del fra Fjorden af, som stiger op over dens lave nordlige Del, den højere Del derimod er opkastet Strandborg af Sand og Sten, saa vil det ved en Vejs Anlæglangs over denne Ø komme an paa, om paa samme findes Ler nok, til at give Vejen, ved den tilbørlige over de største Høje vander rækkende Højde, en tilstrækkelig Fasthed; da det maatte tilføres fra andre Steder i Fjorden. Var denne Vej, der paa samme Tid tjente som Dæmning, engang fuldbragt vilde den tillige tjene til at befordre hin Strømgang i de to Gaab, Kramnits og Draxminde, som ovenfor er omtalt. 11) En Smakkehavn, bygget ved Dæmningen paa Nordsiden af Femern. Aldrig vil Samfærslen, mellen Kbhvn og Holsten over Lolland, skjøndt det er den gjenneste, og altsaa den naturligste, kunne vorde hvad den bør, hvis Femern skal udelades af Forbindelseslinien, eller, med andre Ord, hvis Overfarten over Lollandstrædet skal skee fra det Lollandske Afsejlingspunkt forbi Femern til Helgenhavn. Sejladsen, der altid bør ønskes saasnart endet som muligt, faaer herved dobbelt Længde, og ovenikøbet vil Strømmen i Femersund ofte forøge dens Langvarighed. Man vil maaskee sige: skal man først sætte over fra Lolland til Femeren, og siden fra Femern til Holsten, saa faaer man to Vandfarter istedet for een. Dette er sandt nok, men naar Spørgsmaalet gjøres saaledes: Hvilket er bedre, enten at komme fra Lolland til Holsten ved først at sejle 3 Mile fra Lolland til Femern, siden køre 5 Fjerdingvej tvers over Femern, og endelig sejle een Fjerdingvej over Femersund? eller at sejle 10 til 12 Mile i eet væk for paa een Gang at komme fra Lolland til Helgenhavn? Saa kan Svaret vel ikke blive, at man vilde vælge det sidste. Men Femern har paa den mod Lolland vendende Side eller paa Nordsiden ingen Havn; rigtigt. Og derfor er ogsaa Fordringen gjort, at bygge der en Havn. Jeg veed meget vel, at den største Del af danske Læsere gyse, naar man taler til dem om en Havn. Man tænker sig enten hen til Helsingør, der ejer Mænd af stor Formue, Mænd, de det maatte være til største Fordel at bygge en Havn, og som dog ingen Havn faaer, og derfor ævig forbliver en ussel lille By. Man kaster Tankerne til den Nivaa Havn, der, efter at have kostet en uhyre Sum, opgaves og forvandledes til intet. Man tænker sig den herlige Gavn det var paa Nordkysten af Jylland at eje en Havn, og at dog ingen ejes der. - Men hvo der veed, hvad der i dette Stykke gjøres i England, Holland og Frankrig, hvo der seer hvad vore Naboer i Sverrig have gjort og gjøre, hvo der endelig husker, at her kun er Tale om en Havn til højt en halv Snes Fartøjer af indtil 8 Fods Dybgaaende, vil ikke studse, og ikke troe, at et saadant Verks Bekostelighed vilde være uhyre stor, og at man derfor behøvede at opgive et Formaal af uimodsigelig Fordel for Staten. (Fortsættes).