Kiøbenhavns Postrytter, 1797-11-20
Petersborg, den 24de October. Paa keiserlig befaling skulle alle Gemeene af den preobraseniske Livvagt, der ikke have Lyst til Tienesten, udsøges, og skikkes til et Garnisonregiment i Tomsk i Siberien (for at give dem større Lyst til Tienesten 2) egen og N. Mølle dom, kommermode 38 6 opaCollegii Assessorinde Natalia Zigonowa har af Keiseren ansøgt, og faaet Tilladelse (?) til at celebrere hans Allerhøyeste Fødselsfest, ved formelig at opgive alle hendes egne, til 104004 Rubler, 86 Kopeler, sig beløbende Gieldsfordringer, som hun hos 108 forskiellige Personer har udestaaende. Der er i Følge heraf udgaaet en Kongelig befaling, at ansee alle, i Anledning af disse Fordringer anlagte, Processer, som bilagte, og løsgive de personlig hæftede Gieldnere. J den hold ske ombor86 og 12 (Jblandt de mangfoldige Avancements, som gemeenlig næst Af- og Jrettesættelserne udgiør det betydeligste af de petersborgske Nyheder, aftrykke Tidenderne med udmærket Stiil en Befordring af en forhen i fransk Tieneste værende Baron Barras, som de paa denne Maade ville tilkiendegive rimeligviis at være den meget omtalte emigrerede Broder af den nuværende franske Directeur, der i saa Tilfælde selv vilde komme under Brumaire Lovens Forbandelse, som i nærværende Øieblik falder saa tung paa Directoriets Modstandere). Jdag, den 7de November. Paa nærmere alvorlig Forestilling fra den franske Gesandt Noel mod de franske Emigranters Ophold i vor Republik har Borger Visser i Forgaars erklæret Conventen i Jndenlandscorrespondence-Commissionens Navn: At Commissionen alt i lang Tid, ikke har kundet skiønne, hvad for et Slags Emigranter den i Følge 22de Artikel af den med Frankerig sluttede Alliancetractat havde at behandle som saadanne, da mange af disse med gode af Gesandten, Adel vidimerede Passer havde vildet vende tilbage til Frankerig, hvor de alt vare udstrøgne af Listen. Men nu havde den franske Regiering her taget gandske andre Forholdsregler, og Gesandten Noel havde anmældt, at nu uden Persons Anseelse, alle, som af Frankerig vare emigrerede, deporterede, eller forviiste, vare at ansee, og behandle som Emigranter. Commissionen forlangte af Conventet at blive anseet, som et Centralbureau, hvormed alle Correspondents= og Opsyns commissioner i Provindserne, skulde staae i Forening for des virksommere at kunne gaae frem mod Emigranterne. J Gaar aflagde samme Commission, sin Jndberetning om den Maade, hvorpaa Decretet, mod den gamle Regierings Tilhængere var at bringe i Udøvelse. Den foreslog nemlig, veden Proclamation, at indbyde Enhver Borger, at mælde Correspondence-Commissionen, sine Besværinger, samt Beviserne mod, de mistænkte Embedsmænd, og derpaa tilsende de Anklagede disse med 6 Ugers Frist til Gieng og Forsvar, hvorpaa Commissionen skal giøre sin Jndberetning, at Conventen kan decretere det fornødne. De Embedsmænd, der ikke svare, skulle ansees, som skyldige. Hiniske nyduprohan Addag ne da androg monimis over no Amsterdam, den 11te November Mellem Engelland og Portugal skulle end vigtigere Ting være paa Tapetet, hvorved der skal tales om store Forandringer med Brasilien o. s. v. Det portugisiske Hof har derfor sendt en af sine største Lovkyndige Justitsministeren i Gesandtskab til London. De portugisiske Tropper have draget sig tilbage fra de spanske Grændser, ligesom de spanske fra Portugals. nor, nod og alligevos ni London, den 10de November. Med en Paketbaad, som i elleve Dage er kommet fra Lissabon til Falmouth, er i Gaar, den niende, indløbet den Efterretning, at Lord St. Vincent den 10de October er indløbet i Lissabons Havn med 12 Linieskibe, hvoriblandt Ville de Paris paa 110 Kanoner. Ti brittiske Linieskibe fortsætte Blokaden for Cadix. (Efter de franske Efterretninger vil den spanske Flaade endda ikke løbe ud; men er i stor Angest for en riig Flaade, der skal komme fra Teneriffa, ja for Teneriffa selv). Floden Tago, og Lissabons Havn beherskes nu af vore Skibe, og Admiralens Komme vil, haaber man, giøre en god Virkning paa det portugisiske hente de graa Hof, hos man plantes pa sin an over Den anden November aabnede Kongen Parlaments mødet med en Tale, hvori han efter Sædvane roste sine Vaabens Hæder, og sit Folks Lyksalighed, og anbefalede den nødvendige Krigs Fortsættelse, og strænge Forholdsregler til at vedligeholde den indvortes Roe. Ved en slem Feiltagelse havde man givet Hs. Majestæt Concepten, istedet for Reenskriften at oplæse, og da der vare mangfoldige Rettelser, og Hs. Majestæt formodentlig ikke i Forveien havde gjort sig bekiendt med Manuskriptet, kunde han, uagtet han satte Briller paa sin Næse, Jngen Vei komme; indtil Ministerium mærkede Feilen, og skaffede ham en læseligere Afskrift. Mod Taksigelses Adresse var stærk, skiøndt ikke talrig Modstand, og erklærede Oppositionen i begge Huse, at intet godt kunde skee, uden Ministeriet forandredes; i Overhuset var end- og en dobbelt Opposition, da Lord Fitzwilliam tvertimod dadlede, at man havde indladt sig i Underhandlinger med Frankerig. Midlertid gik Takadressen begge Stæder igiennem. Om Keiserens Fred er der endnu officia liter intet talt; imidlertid frygter man, at Engelland derved vil faae de garanterede keiserlige Laan paa sin Hals, ligesom man og spaaer, at de allerede gjorte Paalæg vil blive fordobblede, ja vel tredobbelte, og høyere Hr. Tierney har vel erklæret, at han vil modsætte sig ethvert Forslag fra den nærværende Administration; men da Oppositionspartiet er indsmeltet til 8 Medlemmer, vil det vel ikke hielpe meget. Omegn, Af Jord Duncan, der har faaet Sæde i Overhuset, med en bedre Adkomst, end Oppositionen vil tilkiende en stor Deel af de øvrige nyskabte Pairs, samt af Admiral Winter giør man i London særdeles meget; da derimod Master Pitt den 9de, tilligemed adskillige Herskaber, kiørte til Lordmajors Gildet, blev han af Folket modtaget med Tegn paa den største Vederstyggelighed, og det var alt det, nogle hundrede Politiebetiente kunde hindre Folket fra at hilse paa ham med Stene og Gadeskarn. (Hadede mine Trælle mig og de Cicero engang til ved en lignende Leilighed saaledes, som dine Medborgere hade dig, flyttede jeg af mit Huuse, at mislingen saa paa de 10 at give norsk avand 12 og Paris, den 7de November. Endnu maae vi siger Redacteuren triumphere, over Engellands Regiering, og Portugal opbringende Forhold. Nu maae Romernes gamle Valgsprog; Carthagos Undergang, lyde allevegne, og alle vore Krigere maae under den uovervindeligste af vore Generaler andre til Seiere. Det berømte Tog, der forsøgtes af en Helt CHoche) hvis Tab vi endnu længe ville begræde, har viist det stolte Engel ind, at vi selv i London kunne plante det brittiske Flag. Den brittiske Regiering skiælve, naar dem seirende Buonaparte kommer paa Themsens Bred. Da vil ingen Redning være for den 9. v. (Til lignende Trudsler svarede Spartanerne, naar ) auch 1. Jedet sydlige Frankerig skal, siden de udcommanderede Generaler ere ankomne, Stemningen være mere directorial; derimod har Freden endnu ingen Jndflydelse havt paa Pengemangelen, der vedbliver, i Oldingsraadet har nys General Marbot, der forhen saa hæftig angreb Clichianerne, i Anledning af et Decret, der afsatte Nationalskattens Commissarier, udladt sig meget hæftig: Hvor mange Klager, sagde han havde jeg, i Anledning af vor nærværende personlige og Presse=Friehed at føre, er Revolutionen skeet, paa det vi igien skulle vende tilbage til Lettres de Cachet, eller høye Hovedet for en offentlig Embedsmand, o. s. v. (Fauche Borel, der er angivet, som medskyldig i det, der laades Pichegru til Last, har, ligesom d'Antraiques, offentlig fra lagt sig, hvad han var paasagt). sig om loriml. J. ham altsaa nodne i An Julii Avisen Penarrateur universel fortæller, at en General Loisean reiser, i den franske Republets Navn, at tage Maynz og Ehrenbreitstein i Besiddelse. Stæderne Trier, Speyer, Coblenz, Ehrenbreitstein, og Neuvied ere mellem dem, Republiken tager i Besiddelse, eller i det mindste beholder, til Freden i Rastadt er sluttet. Cøln og Bonn blive ved Riget. (Over alt dette synes efter tydske Efterretninger, endnu at hvile meget Mørke, et Sted hedder det, at Jntegriteten bliver overholdet; et andet, at Frankerig faaer en stor Deel af Rhiinbredden, og alle geistlige Rigstænder seculariseres; fra Paris selv mældes, at Justitsministeren Lambrecht har faaet Befaling at organisere Landet mellem Maas og Rhin).ad deromske af Haandauli hans hos Wien, den 8de November. Den 25de October bleve de venetianske Nationalgarder gjort vaabenløse af de der indrykkede 10000 franske Tropper. J den Folkeforsamling, der holdtes den 24de, fremsattes først det Spørgsmaal, om de vilde blive frie, eller ikke; men da man kuurrede derover, forandrede Municipalitetet Spørgsmaalet saaledes: om de vilde beholde deres nærværende Forfatning, eller have en Souverain, og overgive sig til Huset Østerrig, over to Trediedele erklærede sig for Østerrig. Disse Sammenkomster vare foranstaltede af Buonaparte. Til de uhiemlede Rygter hører, at Republiken Genua, eller en Deel deraf, skal afstaaes Hertugen af Parma til Erstatning for, hvad han maae afstaae til den cisalpinske Republik.