Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-05-01
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Det indeværende Aar vil neppe opvise et offentligt Aktstykke af den politiske Vigtighed og Jndflydelse, som den i sidste Blad uddragne Tiltrædelses-Tale af de nordamerikanske Friestaters nye Præsident, Hr. Monroe; man læser der en levende Skildring af det republikanske eller, som det ogsaakaldes, det demokratiske Parties 7 Grundsætninger, ved hvilke det adskiller sig fra det føderalistiske, og som gaae ud paa at arbeide paa Friestaternes aldeles Uafhængighed af Moderlandet, saavel ihenseende til Konstflidens Produkter og Handelens Fordele, som til at sætte dem i den Tilstand, at de ikke skulle være underkastede noget Herredømme paa Havet, eller ikke selv være udsatte for noget farligt Angreb inde i Landet. Man seer, at der ved hele Fremstillingen af dette System tages Hensyn til de Erfaringer, som den sidste Krig har afgivet; da England indgik Forbindelser med de indianske Stemmer, søgte at ødelægge de store Colonial=Anlæg og den stigende Handel ved Udløbet af Missisippi, lod Fristaternes Kyster føle deres Flaaders og krigsvante Armeers Overmagt, og lagte an paa at tilveiebringe et Skilsmisse i Forbundet ved at løsrive de nordlige Stater fra de øvrige; hvilke desuden ere England fortrinligen hengivne, da næsten alle deres Beboere ere udvandrede fra England, og da de ved deres Handel staae i den nøieste Forbindelse med Moderlandet, og saavel denne som deres Fiskerie lider altid følelig ved enhver Krig. Det føderalistiske Partie, eller, som deres Modstandere kalde det, det aristokratiske, er altid erklæret imod enhver Krig med England, og det gaaer heri saa vidt i sin Frygt, at den sidste Gouverneur i Staden Massachusets, Hr. Strong, førend den sidste Krig udbrød, endog var af den Meening, at Congressen burde oversee den Friehed, som Englænderne gave sig at borttage Matroser paa amerikanske Skibe. Men det giver sig efterhaanden tilkiende, hvormeget det ungdommelige Amerika føler sin Kraft, og hvorledes det veed stedse meere at forsætte sig i en afhængig og virksom Stilling. Der paastaaes, efter de nyeste Beregninger, at Nord=Amerika, med sine 23 Stater, udgiør 12 Millioner Mennesker, ligeledes at Folkemængden, uden at regne Jndvandringen, tiltager 1/2 Million aarlig. Om 12 Aar vil derfore Friestaternes Folkemængde, efter al Sandsynlighed, være lige saa stor som Storbrittanniens; og de ere da dertil i en Stilling, at de ikke behøve at holde nogen stor Armee. Statsbestyrelsen koster overmaade lidet; de have ingen Nationalgield, som er noget at tale om; de besidde i de Staten tilhørende udyrkede Jorder, som kunne sælges til Opdyrkelse, en næsten uudtømmelig og stedse voxende Jndtægtskilde. Hvo kan derfore omtvivle, at en stor Forandring forestaaer i Menneskeslægtens Forhold, og at der i Vesten opstaaer en nye Beherskerinde over Havet? Det kan desuden ikke beregnes, hvor stærk Jnd vandringen har været i de to foregaaende Aar, og hvor stærk den vil blive i det indeværende Aar og i de tilkommende. Fra det under saamange Slags Tryk sukkende Jrland, fra Høi-Skotlands ufrugtbare Fielde, har det bestandigt været i Brug, at Jndvaanerne have udvandret i hele Skarer til Amerika; Næringsveienes Standsning i England, Fabrikanternes og de afskedigede Krigs- og Søefolk brødløse Tilstand, nøde utallige Mennesker, i dette Land til, at gribe til samme Udveie. Den vedvarende Giæring i Frankerige, og den meere qvalte end udryddede Particaand bevæger mange Personer til at søge Sindsroe eller nyt jordisk Held paa hiin Side af Havet. J Jtalien har ligesom et Sværmerie viist sig, for at tye til den nye Verden, og i Schveits og det sydlige Tydskland, tvinger Mangel paa Levnetsmidler og den uimodstaaelige Hunger disse Landes Beboere til at sætte sig ud over alle kiærlige Hensyn, alle ængstelige Udsigter, og at friste deres Liv i en lykkeligere Verdens Deel. J det Würtembergske tager i Følge de nyeste Beretninger Nøden i den Grad til, at mange Mennesker maae i deres Fortvivlelse tage deres Tilflugt til de ekelte Ting for at opholde deres Liv, hvorfore ogsaa Stænderne have i den Anledning indgivet en Forestilling til Kongen. Følgen deraf bliver, at de maae forsøge paa at tage Vandringsstaven i Haanden. Siden Udgangen af Marts, afgiver derfore ogsaa Rhinstrømmen det besynderligste Skue; da man seer det ene Fartøi, efter det andet at ile ned af denne store Strøm, hvorpaa heele Familier med talrige Børnestokke, have indskibet sig for at styre til det forjættede Land talrige Skarer fra Würtemberg, de badenske Lande, fra Elfaz og Lothringen, og fra Schveits, strømme, sammen for at forlade deres Fødeland, nogle ere ikke engang uformuende Folk, de sælge deres Eiendomme og drage bort, for nogen Tid siden kom 6 Skibe fra Basel ned af Rhinen med 1400 Udvandrede, mang, fleere forventedes. Commissionairer reise omkring, for at overtale unge Fruentimmer at reise til Amerika, for at blive de Mandfolks Koner, som allerede ere afgaaede dertil. Ogsaa til andre Lande skee der udvandringer fra de nødlidende Egne. J Krim opblomstrer saaledes en Kolonie, som under Navn af Zurichdal, blev for 14 Aar siden anlagt af Schveitsere, og hvortil nu mange hentye. – J de Preussiske Fabrikland ved Rhinen, har ogsaa Udvandringen begyndt; men Øvrigheden har standset den, og vil først indhente nærmere Ordre fra Berlin, ogsaa ere de Personer dragne til Ansvar, som forføre Almuen dertil. De Kornvarer, som Kongen af Preussen har ladet opkiøbe i Østersøen for at understøtte sine trængende Undersaatter i disse Egne, ere nu ankomne til Bremen, ogsaa den svenske Regiering lader opkiøbe store Korn-Forraad, for at komme sine nordlige Provinser til Hielp. Betragtninger over Naturen. (Slutning.) Udenfor Jordkloden, i Himmelrummet, have ingen Phoenomener af stor Mærkværdighed været iagttagne. Mange Pletter have igien viist sig i Solen; den bekiendte Astronom, Kanonikus Start i Augsborg, iagttog at de vare meget talrige i Januar og Februar, den 13de Marts saae han 7 store Fordybninger i Solens Dunskkreds med førte Aabninger, hvoraf den største havde en Leedannet Skikkelse; omkring disse vare 11 Pletter af Middelstørrelsen, og 36 smaae Pletter. Den største af de store Fordybninger var over 3 Gange større end Jordens Giennemsnit, i Midten af den faaes en stor Kiile dannet Aabning. Hofraad Bøckman i Carlsrube, har observeret samme Naturmærkværdighed, men tilstaaer at der ikke kan sluttes noget sikkert af disse forunderlige Himmelsyn i Henseende til det Veirlig, som vi kunne vente i denne Sommer. – Den store nu afdøde Astronom J. H. Schrøter har efterladt et vigtigt Skrift om den mærkværdige Komet, som lod sig see i Aaret 1811. J Følge hans Udmaalinger havde Kometen 10,900 Mille i Giennemsnit, og var saaledes 6 1/2 Gang større end Jorden, men det er vanskeligt at bestemme det nøiehvor stor Kiærnen den er og at stille fra den Dunstkreds som omgav den; det synes ogsaa at Kometen ikke blot fik sit Lys fra Solen; men tillige havde et eiendommeligt Lys. Omkring denne Kjærne viste sig en Lystaage, som var af meget forskjellig Størrelse, den tiltog ligesom Kometen kom længere bort fra Solen. Den Hale, som fulgte med Kometen, var i flere Maaneder adskilte fra den: men fra den 6te December af, sluttede de sig tæt til hinanden, saalænge de vare skildte fra hinanden, indtoge de et større Rum end Solens Giennemsnit. J October fandtes Halen at udstrække sig 13 Millioner geographiske Mile i Himmerummet. Fra denne Hale skiød der mindre Biehaler, ud, som undertiden kom pludselig frem og igien ligesaa pludselig forsvandt; overhovedet var Halen idelige Forandringer underkastet. Forfatteren meener, at opstigende Dunster fra Jordens Armosphære vare Aarsag dertil; og at Kometen forefinder i Himmelrummets Lysmaterie, som den snart trækker til sig og snart støder fra sig. Professor Brandes, som har arbeidet meget i det usikkre Meterrologiske Fag, eller i at betragte Veirliget og at slutte sig dets Forandringer, har nyelig gjort det Forslag, at man for bedre at kunne oversee Veirligets Beskaffenhed i vor Verdens Deel, skulde fra en 40 til 50 Steder i Europa anstille nøie Jagttagelser over Veirets daglige Forandringer; disse skulde man samle, og derpaa lade stikke 365 Kort over Europa, hvorpaa blot Grændserne af hvert Land vare angivne; disse skulle være illuminerede for hver Dag med blaat, hvor det havde været klar Luft, og med graat, hvor Luften havde været bedækket, og med en mørkere Farve hvor det havde regnet; ved at anbringe smaae Piile paa Kortet, kunde man angive Vindene, og ved et andet Tegn Temperaturen; saa havde man et tydeligt billede for Øinene af heele Aarets Veir-Forandringer.