Berlingske Tidende, 1829-01-26
J denne Anledning yttrede Bonde=Repræsentanten Rutberg sig heftig derimod. Han sagde iblandt andet: "Paa en Tid da man fra den ene Ende af Riget til den anden klager over den ringe Nytte, som Rigsdags=Resultaterne føre med sig, og paa en Tid, da Skattebyrderne tiltage alt mere og mere, bekjender jeg oprigtigen, at jeg savner Mod til, for mine Committentere at berette, at jeg har tilraadet en Udgivet af flere Hundrede Til finde Rigsdaler til Opbyggelse af Palaier, hvortil Skattebidrag skulle hentes fra Hytten." Vice-Talemanden Jon Jonsson, kunde ikke medgive, at Repræsentationen i Sverrig havde tabt noget af sin Anseelse, hvilket den forrige Taller havde yttret Den svenske Bondestand, sagde han, er desuden den eneste Almue i Europa, som repræsenterer sig selv. Den Tid er langt borte, da Stænderne her i Sverrig kunne smelte sammen, og sandsynligviis skulle hverken vi, eller vore Børn opleve denne Tildragelse. Taleren var af den Formening, at Standen, burde lade bygge et eget Huus, for laante Penge til lav Rente Anders Danielson erindrede, at, da dette Spørgsmaal første Gang bragtes paa Bane, havde han været enig med Over=Hofprædikant Dr. Heeren deri, at man burde være betænkt paa Anskaffelsen af et Huus til Sessionens Locale, men dog under den Forudsætning, at den længe forventede Forandring i Repræsentationen snart maatte gaae for sig, og paa Vilkaar, at Huset burde indrettes for en bedre Repræsentation. Dette Haab om en Repræsentations Forandring, havde ene bevæget ham til at tilraade Anskaffelsen af et eget Locale, og han fandt ingen Anledning i Alt, hvad Vicetalemanden nyligen yttrede, til at forandre sine Tanker; thi han kunde ikke forestille sig, at vi skulle være ulykkelige nok til altid at drages med den nuværende Repræsentations Former. Efter at flere Talere havde yttret sig for og imod, remitteredes Protokols Udtoget til vedkommende Committee. Jkke mindre levende Debatter opstode i Bondestanden, i Anledning af en af Vice-Talle mand Jon Jonsson vakt Motion, om at et Slags Politiemag, sigtende til Sædernes Forbedring burde overdrages til Præsten og Kirkeraadet i enhver Menighed. Anders Danielson fandt, at Motionen var velmeent, men at den havde den Ufuldkommenhed ikke at angribe det Onde i Roden. At raade Bod paa Sædernes Forfald og det forøgede Antal af Forbrydelser skal, sagde han, neppe kunne lykkes, førend man seer sig i Stand til at afhielpe alle de kjendbare og sørgelige Følger af Misvært, som hidtil saa ofte høres. Fattigdom og Næringsmange er det, hvad man bør raade Bod paa, og almindelig Underviisning til Ungdommens bedre Dannelse er det, som man skal sørge for, naar man vil hemme en overhaandtagende Sædernes Fordærvelse, o. s. v. Niels Manson troede, at hvis en større Magt og Myndighed bled tillagt Præsten og Kirkeraadet end den, som de nu allerede besidde, saa kunde dette let ud atte til en inqvisitorisk Domstoel. Taleren kunde see, hvor lykelig man er i Spanien. Motionen remitteredes til vedkommende Committee. Nytaars Aften var Plenum hos Ridderskabet og Adelen, og dette endtes med at de vakte Motioner bleve remitterede til Committeerne. Friherre Anckarsvards Anmærkninger, i Anledning at Toldværkets Organisation, foraarsagede igjen et høist interessant og sagrigt Foredrag af General-Told-Directeur, Friherre Aken hjelm, hvilket atter fremkaldte Friherre Anckarsvards Svar, hvorhan, iblandt Andet, erklærede sig at være paa en tilfredsstillende Maade oplyst i Henseende til adskillige af de af ham gjorte Erindringer. En anden Deel af de af Friherre Anckarsvard foreslagne Forandringer var enten allerede af Administrationen paa tænkt, eller under Regulering, saa at Stridighederne slutteligen indskrænkede sig til nogle faa Omstændigheder, hvoriblandt den var den vigtigste, at Toldværket maa opføres paa Rigs=Staten, og at Rigets Stænder selv maa bestemme Lønningerne for Toldvæsenets Embedsmænd i Almindelighed. Dhrr. Tham, Rosenblad. Brükenhjelm og von Troil yttrede sig ligeledes over denne Gjenstand. Hr. Moraths Motion imod Jfraliterne og deres Aager bestredes af Hr. Tham, som yttrede, at det turde være lige saa magtpaaliggende, at modarbeide Aager hos de evangelisk lutherske Jøder.