Norske Intelligenssedler, 1764-04-04
Skulle der findes nogen Liebhaber til en sort fiin Klædes Klædning, som ey er vendt, kand de derom blive underrettet i Bogtrykkeriet, og faae samme at besee. Christiania, trykt hos Samuel Conrad Schwach. Et Brev Til No Min Herre. Jeg skiønner fuldkommen paa den Ære for mig, og den Nytte for det Almindelige, som flyder af deres sindrige Par Ord til Publicum. Deres Hensigt dermed har været at sætte Sandhed i sit fuldkomne Lys; hvad ædlere bemøyelser for en høy Siel! De kand altsaa ikke andet end være ædelmodig nok, til at modtage nogle smaa Modsigelser uden Fortrydelse. De skal ikke saa meget hensigte til at forsvare mig selv, som Sandheden. At en Stats Magt, ja, tildeels Lyksalighed beroer for en stor Deel paa Nærings-Stænderne har jeg i Begyndelsen af mine Anmærkninger (see Jntelligenz-Sedlen No. 3.) antaget for en uryggelig Sætning. At Handelen i sær er et av de hastigste Nærings=Midler (skiønt derfor ikke det eneste) til at sætte Staten i Velstand; Dette kand ingen fornuftig tage i Tvivl. Om disse tvende store Grund-Sandheder ere vi altsaa enige. Men vores Stridighed Min Herre, er ikke om Handelen i Almindelighed; den rører kun en liden, ja den mindst betydeligste Deel, Kræmmer=Handelen. Denne er unægtelig et vist Onde; Deres egen Tilstaaelse. Den kand umuelig andet end svække Statens Styrke; thi Pengene som er det samme i Staten som Blodet i Legemet udtappes rigelig igiennem denne Aabning. Jeg kand altsaa ikke begribe hvorledes Min Herre, kand anføre Holland til et Forsvar for Kræmmer=Handelen. Jngen nægter Dem, at det er Hollands veldrevne almindelige Trafique=Handel, som for det meste har gjort denne lille Flek jævnmægtig med de største Naboe=Riger. Men er det derfor Kræmer Handelen, De taler selv om, at det har tvunget begge Jn dierne og Havet at frembringe sin Rigdom. Rigtig nok: Men det har tillige bemæstred sig heele Europa forsømte Handel. Det har seilet for de andre. Det har været Oplags=Sted for dem; og saaledes har det gjort sig nesten heele Verden skatskyldig. Sligt saae den store Colbert. Frankeriges Tab, ved en saadan Handel med Holland kunde ikke ikke undgaae hans skarpseende Øyne. At ophæve en saa skadelig Handel; Ja, om mueligt at kunde endogsaa deele noget, af de andre forsømte Staters Handel, med Holland. Dette var Øyemaalet for denne store Ministers Bestræbelser. Til den Ende var det han forestillede Kongen. hvor meget en vel dreven Handel kunde forøge Statens Magt, og Lyksalighed. Men hvorledes vil Min Herre, udtrække noget herav til Forsvar for vore Kræmmeres alt for høye Priiser og Antal. De har i Deres Par Ord intet rørt om Sandheden eller Urigtigheden av den Sætning: Kræmmerne har 30 til 40 av Hundrede. De forlade mig derfore, at jeg anseer den for rigtig. Hvor høystskadeligt dette er har jeg viist i mine Anmærkninger, (see Jntelligenz=Sedlen No. 3).Er det skadeligt bør det hemmes. Skal det hemmes maa man vide Aarsagerne. Jeg har holdt for at Kræmmernes alt for store Antal var den største. Dette anseer Min Herre, for at være litt latterligt. Kand vel være, Men vi maa have større og usvigeligere Beviis først end det fremførte av Nürnbergere og Apothekere. For meget og for lidet forderver alle Ting. Jeg har aldrig sagt at Kræmmerne burde indskrænkes til et saa lidet Antal som disse. Men lad os allene betragte deres egen opgivne Aarsag til Varenes høje Priis. De fortæller os de fleeste Kramboeders Historie. Hvad kand være sandere end det de herom anfører, Men bestyrker sligt endogsaa ikke min Sætning. Jndskrænk Kræmmerne til et vist Antal i For holdning med Stadens Handel; Mon ikke enhver forsviret og ulydig Kramboed Svend (hvorover De klager) faaer da lade være, at borge en Kramboed og paasætte Eventyr=Lagen for Bublicum Videre. Betragt nu de andre Uleyligheder, som de alt for mange Kræmmere fører med sig, saasom: Smug eller Snige-Handelen, Banqverotter, utilladelige og skammelige Bedragerier, o. s. v. hvorpaa vore Tider frem for de forrige kand vise Exempler. Min Herre! jeg siger, betragt dette tillige, og sig os om Kræmmernes alt for store Antal er gavnlig eller skadelig. Den beste Maade til at indskrænke Kræmernes Antal, bliver vel unægtelig, at enhver av os bestræber sig paa at indskrænke Overdaadigheds-Herskab. Dette tilstaaer jeg Dem uden ringeste Jndvending. Overdaadighed finder hos mig intet Forsvar. Men denne Bestræbelse efter Tarvelighed maatte blive almindelig i Landet. Og dette kunde ganske vist finde Sted i en af de Wolfianske muelige Verdener. Men om dette saa lettelig lod sig i Verksætte uden Tvang i vores virkelige Verden, vil jeg overlade til andres Domme. Den sikkerste Vej til det skadelige alt for store Kræmmer Antals Jndskrænkelse bliver vel i vores virkelige Verden: Øvrighedens vise og veloverlagde Foranstaltninger.