Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-04-01
Rhvn. den 25de Marts. Hvis en Krig udbryder mellem England og Rusland, da bliver det et interessant Spørgsmaal: om Danmark vil tage Parti, eller rettere, hvad Parti det vil tage. Thi at vi med vor Beliggenhed skulde kunde blive neutrale, kunne vi mere ønske, end haabe. Et Ønske var dette ellers nok værd. Vi vilde ved at være neutrale i en Kri mellem Rusland og England sandsynlig komme til at drive Handelen mellem begge Staterne. Men England vil sikkert gjøre Alt for at standse Ruslands Udførsel, om det end selv vil lide derunder, og i militær Henseende er det altfor vigtigt for begge Parter at faa os paa deres Parti, til at vi turde haabe at kunne vedligeholde vor Neutralitet, især da vi ikke have Kræ ter til at forsvare den. Naar vi da skulle tage Parti hvilket ville vi da tage? Spørge vi, hvad Folkets Tilbøielighed taler for, saa troe vi, at det, uagtet det ikke har glemt det engelske Overfald i 1807, dog uden Betænkning vilde erklære sig for England. Og dette er ei forunderligt, vor hele Culturtilstand forbinde os paa det Bestemteste med Vesteuropa og fjerner os fra Østen. Dog er dette langtfra det Eneste, der taler for en engelsk Alliance. Vore Producter afsætte vi i Reglen til England, ei til Rusland. Er de end sandt, at England ofte i flere Aar efter hinanden kun modtager Ubetydeligt af vore Kornvarer, saa indtreffer der dog nu og da Aar, hvor de ere nødte tilat indføre Korn. Nogle Artikler kunne desuden stadigt indføres, og England bliver altid det Marked, hvor vi snarest kunne haabe at finde Afsætning for vore Producter i det Store. Under en Krig mellem England og Rusland vilde vi ved at tage engelsk Parti høist sandsynligt finde en meget fordeelagtig Afsætning i England, da Udførslen fra Rusland vilde standses. eller i høi Grad generes, og de engelske i Østersøen stationerede Flaader vilde behøve en betydelig Deel Provisioner. Vor Skibsfart vilde, ved en engelsk Alliance, uhindret kunne drives paa alle Have, undtagen. Østersøen, ja selv paa dette Hav vilde den ei gandske forstyrres, da en engelskedansk Flaade sikkert vilde have Overvægt over en russisk eller en russiske svensk Alle disse Fordeele vilde tabes ved en Alliance med Rusland. Sæt ogsaa, at det ved Ruslands og maaskee Sverrigs Hielp lykkedes os at spærre Østersøen for England og derved sikkre os en rolig Handel paa dette Hav, saa vilde denne Fordeel dog aldeles ikke kunne sammenlignes med Fordelen af en Forbindelse med England. Vore Skibe vilde bidrage til at føre de russiske Producter til Havnene i den vestlige Deel af Østersøen, især vel til Lübeck, hvorfra de over Elden vilde komme i Handelen. Men paa alle andre Have vilde vor Skibsfart blive forstyrret; for vore Producter vilde vi ingen Afsætning finde; thi sielden behøver Rusland Noget af hvad vi kunne undvære, og Udførslen vilde ophøre ei blot til England, men ogsaa til de andre Lande, hvorhen vi føre vore Varer: Norge, Holland o. s. v. Vor Fordeel tilraader og saaledes det Samme, som det Culturtrin, hvorpaa vi(Fædrel.) staae: Alliance med England. Et Beviis paa, i hvor høi Grad Deeltagelsen for Fædrelandets Anliggender er vakt, og tillige paa hvor stor Mangel der hidindtil har været paa factiske Oplysninger angaaende disse Gjenstande, afgiver den Mærkelighed, at det ikke ubetydelige Oplag af Grosserer Nathansons sidst udkomne store Værk: "Historisk statistisk Fremstilling af Danmarks National- og tages Auction, som afholdes i bemeldte Frue Bechs Bopæl, Tirsdagen den 5te April førstkommende, om Eftermiddagen Kl. 2, over omtrent 650 Tdr., deels nye deels gammel Havre. Conditionerne erfares paa Auctionsstedet. Hvilket herved bekjendtgjøres. Aarhuus, den 19de Marts 1836. Fleischer.