Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-04-04
Europa er i Grunden en uhyre Dal eller Slette, beliggende imellem 3 store Biergstrækninger; den sydlige, den nordlige og den østlige, som skiller det fra Asien; derved dækkes det mod Norden og Nordostens Kulde og mod Søndens Hede, og erholder det for Culturen saa velgiørende tempererede Clima. Rusland allene er mindre dækket af Bierge mod Norden, og derfor ogsaa koldere end det øvrige Europa. Det har samme Naturfeil som Siberien, at staae aaben for Jis havets Kulde. Men i Rusland forhindrer ingen Altaisk Biergstrækning den sydlige Varme fra at trænge ind i Landet, derfor er ikke heller Rusland saa koldt som Siberien. Det er ogsaa netop i sine tempererede vestlige Egne i dets Midte at den Europæiske Aandscultur har opnaaet sin største Høide. – De sydlige Biergstrækninger ere høiere end de nordlige. Europa mangler de øvrige Jordens Deles yppige Frugtbarhed og de tropiske Landes Naturskiønheder; men det indeholder en dyrkelig Jordbund og er saaledes bedste skikket til at udvikle den menneskelige Naturs Virksomved, kun lidet over 12000 Qvadratmile skal være aldeeles utilgiængeligt for Culturen. Biergene. Man kan godt forestille sig Pyrenærne, Alperne og Karpatherne, som en vel afbrudt men dog i en skraae Linie fra Sydvest til Nordost opstillet Biergmuur, hvilken skiller det sydlige Enropa fra det midterste. Biergstrækningen Hæ mus eller Balkan er en parallelløbende Linie syd for samme paa den Tyrkiske Halvøe; denne gjør det vanskeligt for Rusland at erobre Tyrkiet. Alperne vedligeholde et Centralpunkt i Europa for den borgerlige Friehed; de øvrige Biergstrækninger, naar de nordligste undtages, have ingen imponerende Characteer. Ruslands og Polens Sletter aabne en umaadelig Plads for Folkeformerelsen og Jordens Cultur. Af de tre Hovedbiergkiæder udmærke Pyrenæerne sig ved deres Smalhed, Alverne ved deres Høide og Naturpragt Karpatherne ved deres Vildhed; paa disse Hovedbiergstrækninger støtte sig en Mængde lavere, som til alle Sider udbrede sig i forskiellige Retninger; mærkelig er Appenninernes Retning paa den Jtalienske og Kiølen paa den Scandinaviske Halvøe, som udbrede sig fra Norden til Sønden, og som staae i en modsat Retning til hiine dominerende Biergmure. Øerne ere Havbierge; ligesom Biergene skaffe et Tilflugtsted for den borgerlige Friehed ved deres utilgiængelige, saa forskaffe Øerne det ligeledes ved deres afsondrede Beliggenhed. De blive derved ogsaa let originale Udviklingssteder for Culturen; hvad har ikke Jsland været for Nordens Cultur, og hvilken Rolle i Cultur og Politik har ikke England spillet? Hvormeget vilde ikke været blevet anderledes paa vor Klode, dersom Enropa i sin naturlige Bygning havde manglet dette saa vigtige Appendix. Vulkaner. Hekla med sine Jøkler, Vesuv, Ætna, Stromboli, og de lipariske Øer, hvor saa imod det syd lige Amerikas Jordens Overflade bærer Dunstkredsen paa sin Ryg, holder Havet i sin Favn og gjemmer Jlden i sin Grund; den er omgivet af vilde og truende Elementer og er idelig udsat for Kamp og Farer, ligesom de Skabningers Livsom beboe den. Denne Klode er ikke Rolighedens og Fredens Lænd, hvad var den dersom den ikke var Udviklingens, To Samlingspladser for den underjordiske Jld antages, eet under Jsland og et under Jtalien og det middellandske Hav indtil Archipelet. Forbierge.