Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1815-03-17
Storbrittannien. Kornbillen har virkelig afstædkommet en betydelig Tumult i London. Den 6te d. havde henved 20,000 Mennesker samlet sig i Nærheden af Underhuset, hvilke da Medlemmerne om Aftenen Kl. 5 begyndte at samles, raabte uophørig: ningen Kornbill!" Alle Karosser bleve anholdte og undersøgte; Medlemmerne af Overhuset slag heelskindet, men flere af Underhusets Medlemmer bleve, som det følgende viser, virkelig mishandlede. Jmellem Pøbelen var flere Folk, som ret godt kjendte Parlamentslemmerne og udpegede dem for Folket, ved f. Ex. at raabe: det er Lord Grenville, det Lord Stanhopel, &c. Kl. 6 ankom endeel Kompagnier Livgarder, som gjorde Plads, dog kom det ikke til Yderligheder. Sildigere om Aftenen Kl. 10 begaven Flok sig til Storkantslerens, Lord EldonsBopæl, der dog slet ikke havde givet sin Stemme om Korn billen. Her slog de Vinduerne ind og brød ind i Huset. Den behjertede Storkantsler maa imidlertid have kjendt, hvad disse Gotfolks Tapperhed betyder, naar den møder tilbørlig Kraft. Efter at have bragt sin Familie i Sikkerhed, til det brittiske Mucum, vendte han med 4 Soldater tilbage til sit Huus, drev med disse 300 Oprørere paa Flugten og greed egenhændig To af dem. Andre Hobe overfaldt paa samme Maade Hr. Robinsons Bopæl, som havde bragt Kornbillen i Forslag, ituslog, udplyndrede og ødelagde Alt, Møbler, Huusgeraad, Bøger og Papirer. Lord Ellenborough, Hr. YorkeBryggeren Maux og Lord Darnley slap med at faa deres Vinduer slaaet ind. Nogle af Pøbelen vilde ogsaa have angrebet Lord Castlereaghs Huus; men afholdtes derfra af Andre, som raabte: han har endnu intet Ondt gjort Ost Næste Morgen var atter en uhyre Mængde forsamlet ved Westminster=Hallen, hvor Jndvaanerne skulde møde, for at raadslaae om et Bønskrivt imod Kornbillen. Her viiste sig ogsaa det bekjendte Parlamentslem Sir Francis Burdett og talede fra et høit Stillads heftig imod Kornbillen, sigende blandt andet: han vilde ikke gaae i Parlamentet, da han ei yndede dette Belskab. Dette kildrede Pøbelen saa herlig, at den spændte sig for hans Vogn og trak ham i Triums til sit Hjem under Skriget: Burdett for stedsel. Enhver, som kom Toget imøde og ikke tog Hatten af, blev af disse Frihedens Drabantere overest med Snaps. Soldaterne afværgede et nyt Overfald paa Storkantslerens Huus, enkelte Afdelinger patrouilleerte bestandig igjennem Givern og alle Anstalter vare trufne til at dæmpe ethvert nyt Oprør. Hensigten, ved denne tumultuariske Belering og Trudsler at tvinge Parlamentet til at tage Kornbillen tilbage, mislykkedes imidlertid ganske. Lord Castiereagh, som den 4de var indtruffet til London, og strax havde Audients hos Prindsregenten, bivaanede just samme Dag første Gang igjen Mødet og blev modtaget med stort Bifald. Vel begyndte Hr. Whitbread at spørge ham om Resultatet af Wiener=Kongressen, men maatte nøies med det Svar: at alle vigtige Hovedpunkter, tiær de, som angik Engellands Jnteresse, vare afgjorte, og har haabede, at Huset og Nationen vilde være tilreds der ned. Derpaa reiste en Hr. Lambton sig og yttrede sin Forundring over, at Huset ved hans Indtrædelse var spærret af Militære, hvilket streed imod Konstitutionens Grundsætninger. Lord Castlereagh svarede, at hvis han havde erkyndiget sig bedre, da maatte han vidst, at dette Militær stod under en civil Magistratsversons Kommand og følgelig ikke kunde være farlig for Perlementets Uafhængighed. Huset var omrinet af en talrig Pøbel, som vilde indjage Medlemmerne Skræk. Lode disse sig kue af Pøbelens Trudsler, da ilde de snart ophøre at være Folkets Repræsentantere.