JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1842-06-17
Da vi i No 81 optoge en Artikel om Boghandler Thune i Veile, foranlediget ved, at han tog en Extra-Betaling af "Corsarens" Abonnenter, skete det af Hensyn til den Vigtighed, som en rigtig og billig Distribution i Provindserne har for Bladet, og de Opoffrelser, vi selv gjøre for at erholde en saadan. Dhrr. Commissionairer i Provindserne erholde 12 á 16 pCt. for Deres Uleilighed, og til de Fleste forsendes Bladet portofrit, da Exemplarerne lægges ind i større Pakker fra Hovedstadens Boghandlere. - Jmidlertid erfare vi nu, at der er skeet Hr. Thune Uret, idet Forholdet med ham er af en anden Natur. Da Abonnenterne i Veile kun fik Bladet hver 14de Dag, indgik de nemlig den Øvereenskomst med Hr. Thune, at han skulde forskaffe dem det hver Uge, imod et Vederlag af 1 Mk. quartaliter for hver Abonnent. Han har altsaa en historisk Ret til den samme Mk. ogsaa fra de senere tiltraadte Abonnenter - en Ret, der især i Nærheden af Schleswig-Holstein har megen Betydning. - Jdet vi med denne Annonce troe at have gjort Retfærdigheden Fyldest, tillade vi os at vedføie den Opfordring til Abonnenterne, at de i Tilfælde af Forsømmelse eller desl. med Bladet ville have den Godhed at henvende sig directe til Redactionen med Anke derover. De ville af nærværende Sag have seet, at der strax skeer Undersøgelse om Tingenes Sammenhæng.
Corsaren, 1842-06-17
Til Dhrr. Nasus Longus, M. Jakel og 9. 2. 8. melder "Corsaren" med stor Beklagelse, Nei. "Tak lille G. s. 3, kom snart igjen." Hr. 341. De havde nok alt aldeles glemt det.
Corsaren, 1842-06-24
Charivari. Professor Bang yttrer i sin Brochure mod Constitutionalismen (i hvilken han forlanger den nuværende Tilstand gjort urokkelig ved en Grundlov) megen Frygt for, at man skal begaae den Ubillighed imod ham at regne ham til de Conservative. Vi ile derfor med at berolige Professor Bang for denne Frygt ved at gjøre ham opmærksom paa, at der er den betydelige Forskjeimellem ham og de Conservative, at de Conservative ville staae stille, medens han - ikke vil gaae. - For nærmere at oplyse Bangs Principer maae vi tilføie, at han dog vil have Folkets Ønske om statsretlige Garantier opfyldt og derfor foreslaaer en Grundlov, der giver statsretlig Garanti for - den nærværende Tilstands Vedvaren. Det er nu rigtignok meget venskabeligt af Prof. Bang at tilbyde Folket statsretlige Garantier; men dette Slags vil Folket dog nok helst være fri for.
Corsaren, 1842-06-24
Vi have modtaget flere Breve fra Vestindien om Anliggenderne der. Blandt Mere omtale de den Glæde, det opvakte paa alle Øerne, da Efterretningen kom, at Hs. Exc. Generalgouverneur v. Scholten lykkelig var reddet ved "Alarts" Undergang. Alle vare ved denne Leilighed enige i at erkjende Sandheden af Ordet: Den drukner ei, som - har Storbaaden at redde sig i.
Corsaren, 1842-06-24
Justitsraad Rosenstand i Wordingborg har paa een Dag dømt 49 Mennesker for en Trykkefriheds overtrædelse i 49 Aars Censur og 2,450 Rbd. Mulct. Men Hr. Justitsraad Rosenstand, Wordingborgs Underret er dog ikke Høiesteret!
Corsaren, 1842-06-24
"Grusomhed mod Dyr" staaer som Overskrift over en Notits i "Dagen" hvori der fortælles, at en Mand, om hvem "Dagen" nylig meddeelte, at han havde indmuret en levende Kat, nu vil anlægge Sag imod Meddeleren af hiin Beretning.
Corsaren, 1841-01-01
Redactionen tillader sig at gjøre de ærede Forfattere, hvis Bidrag ere blevne benyttede i "Corsaren", opmærksomme paa, at der har været henlagt Breve til dem i de respective Boglader, lige siden den Tid, da deres Artikler fandtes indrykkede i Bladet. De indkaldes derfor med Aar og Dags Varsel til at give Møde og hente deres Penge. Hvis de udeblive over dette Tidsrum, tage vi Pengene og gjøre Gildepare for dem.
Corsaren, 1842-06-24
Den hele Larm, som i svenske Aviser gjøres om et republicansk og kongefjendsk Selskab i Danmark, reiser sig nok fra Holsteen, hvor der har dannet sig et Selskab for "Christian den Ottendes Bane".
Corsaren, 1842-06-24
Keiseren og Selvherskeren over alle Russer har givet et Beviis paa sin ophøiede Menneskekjærlighed ved at udstede en Ukas sigtende til at undertrykke Negerhandelen. Der vil formodentlig nu ogsaa engang udkomme en Ukas, der forbyder Salget af russiske Bønder.
Corsaren, 1842-06-24
Revne over Ugens Nyheder. Os. M. Kongen har udsat en Priisbelønning af 50 Rbd. for den bedste Samling af fortrinlige Frugter og en lignende Præmie for den bedste Samling af gode Kjokkenurter. - Med Posten ankom den Efterretning, at Tyrterne havde fundet Betænkeligheder ved at lade vor Fregat "Thetis" løbe ind i deres Farvande og derfor spærret Dardanellerne for den, men at "Augsburger Allgemeine Zeitung" havde ilet med at berolige Tyrkerne ved den Efterretning, at "Thetis" ikke var noget Orlogskib. - Den kongelige Commissarius fortsætter stadig sin Jndkalden af Suppleanter til den forestaaende Stænderforsamling istedetfor de Deputerede, der ikke kunne give Møde, og Dhrr. Suppleanter supplere stadig Antallet af dem, i hvis Sted, der maa indkaldes Suppleanter. - "Dagen" af 19de Juni udstødte et Nødraab til sine Landsmænd i Anledning af, at de saa meget forsømme at gjøre sig bekjendte med den slaviske Literatur. - For en Tid siden forbød den preussiske Regjering den hamborgske Boghandler Campe at forsende noget af hans Forlagsskrifter til Preussen. Efter at Hr. Campes Boghandling er aldeles brændt ved den store Jldebrand, har den preussiske Regjering nu allernaadigst hævet Forbuddet, dog med den bemærkning, at den haaber, at han ikke vil misbruge den ham beviste Naade.
Corsaren, 1842-06-24
Skizzer. I. Reductionsserne. Afstediget. Jeg blev staaende, Du! II. Sørgelige Følger af at læse "Dagen". Da han begyndte. - Et Aar efter. III. Deviser til forskellige Sange. 1. "Det er min Sjæl en frydfuld Trang." H. Wergeland. 2. "Hvad bryder jeg om Frihed mig. Naar jeg har Mad og Klæder?" M. C. Bruun.
Corsaren, 1842-06-24
Første Gang i hans Liv er det arriveret kongl. Marine Officier A. O. Wilde, Chef paa "Hamlet", at en Anden er løben paa ham, og det lige paa hans Agterdeel. De nærmere Omstændigheder herved ere ligesaa mærkværdige som Factum selv. Capitain Wilde stod og talte med nogle Damer, og under Samtalen satte han sig paa Kanten af Kahytskappen. Damerne kom til at berøre, at Hamlete i den sidste Tid havde havt det Uheld at løbe lidt paa. "Det er ikke Tilfældet, mine Damer, udbrød Capitain Wilde," den bar ikke løbet paa, saa vist som jeg sidder her." J samme Øieblik satte han sig, for at sætte en Trumf paa, fast ned i Sædet, glemte imidlertid. at Beklædningen var tagen af Kahytskappen, tabte Balancen og styrtede baglænds ned, men var saa heldig at gribe fast med Hænderne, hvorved han kom i en Stilling, der gjorde det muligt for en Passageer, som i det samme ilede op ad Kahytstrappen, at løbe paa ham i følgende Stilling. Herved blev en af Grundsætningerne i Paaseilingskunsten aldeles opklaret: "Naar en Gienstand bevæger sig frem i lige Linie og en anden kommer i Veien løber den paa" - især da Capitain Wilde henvendte sig til den uheldige Passageer og spurgte ham: Men hvorfor F- saae De Dem ikke for?
Corsaren, 1842-06-24
Theatret. J Fredags opførtes to nye Stykker paa det kongelige Theater, det ene aldeles nyt, det andet lidt ældre. Det er nemlig opført i Paris første Gang omtrent 1670. I det førstnævnte Stykke, Scribes "De Utrøstelige", indføres en ung Mand af de fineste Manerer" og den fuldkomneste Holdning". Hr. Wiehe viste os disse afine Manerer" og denne "fuldkomne Holdning" blandt Andet saaledes: Efter dette Stykkes Slutning var der endeel, der klappede. Efter det andet Stykke, Molieres mesterlige "Doctoren imod sin Villie, var der endeel, der hyssede, hvorover man har undret sig meget. Som om det ikke var i sin Orden! Som om de, der klappede af Scribes Stykke, ikke nødvendigviis maatte hysse af Moliere's?
Corsaren, 1842-06-24
Klage fra Bladet "Figaro" over Vauxhall- "Figaro". (Af et Brev til "Corfarens" Redaction.) Er jeg "Figaro", eller er jeg ikke "Figaro?" Jeg har vel Grund til at spørge saaledes, siden en Anden antager mit Navn. Misunder han mig? Vil han træde i mit Sted? Har han intet Fornuftigere at tage sig for - Der sidder jeg forleden nedsunken i mine Morgenbetragtninger. saa erfarer jeg, at der skal være et "Figaros Vauxhall". Det er vel Dit, tænkte jeg ved mig selv uden at tænke videre derved, og saa gik jeg derhen. Jo, gu var det mit! Det var paa en løierlig Maade mit! Jkke alene maatte mine ærede Abonnenter, lutter fine og gentile Folk, som jeg gjør mig en Ære (og Fordeel) af at tage gratis med til mine Vauxhaller, betale 3 Mk. for at komme ind; men jeg selv maatte betale min Entre. Hvad jeg maatte døie for en Mængde Spottegloser af Folk, der saaledes saae et "Figaros Vauxhall" uden "Figaro"! "Det hedder nok "Figaros Vauxhall" ligesom lucus a non lucendo," maatte jeg hvert Øieblik bide i mig. Jeg undskyldte mig saa godt jeg kunde, og tilsidst fik jeg dem styrede tilfreds ved at sige, at det slet ikke var mit, og at jeg aldeles Jntet havde at gjøre dermed. Men tænk Dem nu min Forbauselse, da jeg i min sidste Dagbog finder indsmuglet en Undskyldning for, at den næstsidste Dagbog var tom, "paa Grund af at jeg havde været beskjæftiget med Arangementet af Vauxhallet." Jeg er prostitueret! - Der er nu to Tilfælde mulige: Enten kan en Fremmed have gjort det, og saa var det dumt, det sige Alle; alle Mennesker sige, at det er dumt at ville gjøre sig saa megen Umage for at prostituere mig; eller min egen Herre kan have gjort det, og saa var det dobbelt dumt. Jeg tør bande paa, at min egen Herre har gjort det.
Corsaren, 1842-06-24
Det sidste Nr. af "Corfaren" har nok Hr. G. jaget færdigt i Torsdags Aftes, efter at have spiist sin Aftensmad." Adresseavisen af 20de Juni. Man kan dog, ved Gud! heller ingen Hemmeligheder have meere! Det, som man troer at være meest skjult, bliver røbet, og man maa tilstaae det. Ja (thi hvad kan det hjælpe at nægte det, naar det bliver fortalt i en saadan Detail): Lige efter Aftensmaden blev der i Torsdags Aftes taget fat paa Corsaren-, og, da det var saa usædvanlig silde, maatte man skynde sig usædvanlig meget. Den ærede Jndsender har kun gjort sig skyldig i den ene lille Unøiagtighed, at han har bogstaveret den Mands Navn feil, som udførste Arbeidet. Trykkeren, der trykker "Corsaren", staver nemlig ikke sit Navn Gnudsen, men Knudsen, skjøndt han maaskee udtaler Kiet lidt blødt. Men forøvrigt er det, som sagt, aldeles rigtigt, at Hr. Knudsen ilede med "Corsaren" i Torsdags Aftes, efter at han havde spiist sin Aftensmad. At Ovenstaaende er fuldkommen overeensstemmende med Sandheden, beviidner Knudsen, Trykker i det Brilliske Officin.
Corsaren, 1842-06-24
Da det er meget generende for Hr. Tylograph Flinch, at hans Navn skal staae under enhver enkelt Tegning i Bladet, om det saa er under en Klysteersprøite (vide forr. Nr.), og da hans Navn kun er nødvendigt for vedkommende Politiembedsmands Skyld, saa erklæres det herved een for alle Gange, at alle Træsnit i Bladet, hvorunder intet Navn staaer, ere af Hr. Flinch.
Corsaren, 1842-07-01
Charivari. Algreen-Ussing er bleven Ridder. - Endelig! Men han har ogsaa fortjent det! - En anden meget passende Udnævnelse er paa samme Tid skeet (blandt den Mængde andre): Profesfor Bang, der har givet saa gode Raad angaaende Staten, er bleven Etatsraad. Det maa absolut opmuntre Andre til at give lignende Raad.
Corsaren, 1842-07-01
For at gjøre Soldater overflødige paa Volden ere Opgangene til samme i disse Dage blevne lukkede med Træbomme. Da denne Forandring uden Tvivl nærmest er en Følge af Reductionen, saa har Militaircommissionen i alt Fald den Fortjeneste, at den har gjort Landets første Fæstning, om end ikke uindtagelig (mandstærk), saa dog - bomstærk.
Corsaren, 1842-07-01
Den forbausende Nøiagtighed, hvormed det bliver godt Veir, naar Kongen eller Dronningen tage ud eller holde Geburtsdag, og som navnlig viste sig saa paafaldende for Dronningen i Tirsdags, har nu aldeles gjendrevet det tydske Mundheld: "Wenn die Frommen wandern, regnt es." - Derfor lader Landmanden det ogsaa trøstig regne nu, idet han stoler paa, at det bliver godt Veir fra den 8de Juli, thi saa begynder jo Kongen sin Reise.
Corsaren, 1842-07-01
"Horsens Avis" indrømmer Rigtigheden af vor Beretning i Nr. 90, at en Mand den 29de Mai blev arresteret der i Byen, fordi han raabte Hurra for Kong Christian d. Ottende. Men, siger "Horsens Avis", Politiet ansaae ham ikke alene, som "Corsaren" siger, for fuld, "men endogsaa for noget værre." Nu, hvad var det da, man ansaae Manden for, fordi han raabte Hurra for Kong Christian d. Ottende? Dog ikke for gal? - Det er det Eneste, vi vide, der er værre end fuld.
Corsaren, 1842-07-01
Alle J Comiteer og Commissioner i Danmark, som ere blevne nedsatte og skulle nedsættes, af hvad Navn nævnes kan, tager Eder et Exempel af Commissionen for Ordningen af Forholdene under Admiraliteiet. Denne Commission har bestaaet ikkun 1/2 Aar og har allerede truffet en gjennemgribende Forandring: den har befalet, at Nyboders faste Mandskab for Fremtiden skal have durch neiede Sto istedetfor Randsko. - Med denne Beslutning agter Commissionen at blive staaende.
Corsaren, 1842-07-01
Et lille Digt om, hvorledes Lehmann kunde udfries af Fængslet, der skulde være udkommet, da Lehmann sad fængslet, blev lagt under Beslag og actioneret. J disse Dage er Forfatteren ved Underretsdom bleven frifunden, og Cancelliet har været saa libetalt, imod Sædvane ikke at appellere, men lade Digtet passere og saaledes lade Folk faae at vide, hvorledes Lehmann kan komme ud af Fængslet.
Corsaren, 1842-07-01
Som bekjendt, forsøgte "Figaro" at gjøre Nar af Corsaren, da det ved Politiundersøgelserne viste sig, at den havde usolide Folk til ansvarhavende Redacteurer og Udgivere. Nu oplyse "Figaros Jntelligensblade" selv, at Hr. Carstensen er ansvarhavende Redacteur og Udgiver af samme.
Corsaren, 1842-07-01
Pfendonymen Hr. Howitz. Jblandt Dyrene findes en Slægt, der er godt kjendt, naar den bliver nævnt, som gjør Alting efter, hvad den seer Menneskene gjøre, saa at En endog fik et saadant Dyr til at skjære Halsen af sig selv ved at gjøre dette Experiment i dets Paasyn. Et menneskeligt Væsen af den Natur er Hr. Adam Howitz Da Heiberg havde skrevet sin "Sjæl efter Døden", efterlignede han, som bekjendt, den, ligesom ogsaa adskillige andre Digtere, samt Scener i "Corfaren" m. m. og neppe har nu Kierkegaard i "Fædrelandet" skrevet sit "Skriftemaal", før Hr. Howitz ogsaa eftergjør det. Skulde Jngen have Lyst til at opoffre sig for det gemene Bedste ved at gaae hen til Hr. Howitz og stjære sin literaire Hals af overfor ham?
Corsaren, 1841-01-08
Charivari. Petition. "Corfarens" Redaction ansøger om Stuearrest for Magisteren m. M. Magisteren har været ude i Løve, Artz og Skippinge Herreder og forført 901 Mennesker. Han har gaaet omkring til dem og talt saaledes: "Der ere mægtige Folk inde i Kjøbenhavn, (her hvidskede han dem Noget i Øret, og saa toge de Huen af), der stole paa Eder (her slog han dem paa Skulderen, og saa gabede de), og af Eder vente Hjælp imod dem, der ville gjøre Oprør imod Kongen, berøve ham hans Magt og atter lægge Stavnsbaandet paa Bønderne. (Her blev han rød i Hovedet, fordi han skammede sig for sig selv; men Tilhørerne satte Huen ned over det ene Øre.) Det, som de vente af Eder, er, at J ville underskrive dette lille Document, og naar J gjøre dette, vil Lønnen ikke udeblive (her saae han stift paa dem, men Tilhørerne saae til deres Lommer). Derfor maae J dog ikke troe, at jeg er dragen til Eder for Lønnens Skyld. Jeg svær Eder til, at jeg ikke engang faaer de Støvlesaaler erstattede, som jeg opslider for denne Sags Skyld (Sensation og medlidende Blik fra Tilhørerne). Men der gives en høiere Gjengjældelse, og den stoler jeg paa (Bifald fra Tilhørerne, medens han selv andægtig saae mod Himlen)." - Saa fik han dem til at underskrive en Petition til Hs. Majestæt vor Allernaadigste Konge, hvori Høistsamme bedes om at fornægte de smukke og ædle Anskuelser, Han yttrede i Norge 1814, og hvori Høistsammes bekjendte Allernaadigste Rescript af 31te October f. A. gives den Udtydning, at Hs. Majestæt allerede har fornægtet disse Anskuelser samt de Følelser, Han yttrede Dagen efter Sin Thronbestigelse o. s. v., o. s. v. - J det vi i al Ærbødighed gjøre opmærksom herpaa, er det ingenlunde vor Hensigt at være Angivere mod Magisteren; men, da Sagen nødvendigviis maa komme, eller maaskee endog er kommen, til Hs. Majestæts Kundskab, have vi troet det nødvendigt at fortælle Dem Ovenstaaende for at bevæge Dem til at indgaae med en allerunderdanigst Bøn til Hs. Majestæt om, ikke at vredes paa de stakkels forførte Mennester, men i dets Sted at lade Magisteren give Stuearrest, paa det at han ikke skal gaae Landet rundt og anrette flere Ulykker. Deres forbundne og hengivne "Corsarens" Redaction.
Corsaren, 1842-07-01
Skizzer. I. Saul og David. II. "Dagen" Physiognomi. (indsendt fra Provindserne.) III. Scene af Livet og Sæderne. "Jeg anbefaler mig i dybeste Ærbødighed til Deres. Excellences gunstige Bevaagenhed. IV. Deniser til forskjellige Sange. 3. "Jeg synger gjerne om Kongers Magt". 4. "Det var i Aaret 1807". "Jeg kan ikke begribe, hvorledes "Corfaren" kan have saa mange Abonnenter", siger "Berlingske." - Det er underligt, Hr. Berlingske; thi vi kunne saa godt begribe, hvorfor De ikke har saa mange.
Corsaren, 1842-07-01
Efter i længere Tid at have bestræbt os for at bringe Orden i Distributionen af Bladet til vore udenbyes Abonnenter, tillade vi os for at fuldstændiggjøre disse Bestræbelser at opfordre de Abonnenter, til hvem Bladet maatte være kommet uregelmæssigt, eller af hvem endnu en enkelt Commissionair maatte tage betydeligt over Abonnementsprisen (saaledes som i Horsens skal være Tilfældet), godhedsfuldt at gjøre Anmeldelse directe til Redactionen derom, eftersom vi nu ogsaa agte at gjøre glædelige Reformer i Forvaltningen (men ikke i Forfatningen).
Corsaren, 1842-07-01
Theatret. I Mandags Aftes opførte Foreningen for Sommerskuespil Lindgreens Minde af Oehlenschlager. - For dem, der troe, at en Digters ellers Kunstners Minde hædres stærkt ved et saadant "Minde", og for dem. der tillige elske Oehlenschlager, maa det være kjært at vide, at Oehlenschlager ikke kan komme til at strive et Minde over sig selv. - Vi skylde Sandheden at tilføie efter "Dagen": "Publicum, paa hvilket man nu skal have saa meget at udsætte, viste den samstemmige Tact, ikke at tilkjendegive noget lydeligt bifald." - Samme Aften opførstes "Gabriele de BelleIsle" med forandre Rollebesætning, idet Hr. og Md. Holsts Partier vare givne til Hr. Wiehe og Jfr. Ryge. Det er mærkeligt, at Md. Holst har villet lade en Anden glimre i hendes allerbedste Rolle; men, da den qvindelige Opoffrelse altid er større end Mandens, er det endnu mærkeligere, at Hr. Holst har villet lade Hr. Wiehe gjøre ham undværlig i dette Stykke. Man kunde tilraabe Hr. Holst med Pompeji Ord: "Vogt Dig man seer meere paa den opgaaende end paa den nedgaaende Sol. - hvis man blot var vis paa, at Dhrr. ikke vilde tage Ordet "Sol" altfor bogstaveligt. - Sammenholder Hr. Wiehe dette Nr. af "Corsaren" med det foregaaende, vil han kunne see, hvor retfærdige vi ere.
Corsaren, 1842-07-01
Dødsfald. Andreas Hansen, den eneste af alle "Corfarens" ansvarhavende Redacteurer, der slap for Mulct og Censur, har hængt sig selv.
Corsaren, 1842-07-01
Dyrehavens "Begrædelses Bog." Propheten Jeremias jamrer saaledes: "Hvorledes sidder Staden saa enlig, som havde saa meget Folk; den er som en Enke, den, som var saa stor iblandt Hedningene." "Dens Taarer løbe over dens Kindbeen, og der er ingen, som trøster den, af alle dem, som elske den; alle dens Venner ere troløse imod den." "Thi der flyder Vand over dens Hoved, og dens Fods Stier ere øde, og Ræve løbe derpaa." "Dens Jomfruer ere bedrøvede." "Alt dens Folk sukke, som søge efter Brød; de give deres ønskelige Ting for Mad." Og saaledes jamrer jeg over Dyrehaven; thi lige siden første Dyrehavssøndag har det regnet uafladelig - naturligviis med Undtagelse af Dronningens Geburtsdag; men det var jo kun, for at Folk kunde komme til Sorgenfri - saa Alt blev gjennemblodt udenfor Teltene, og i Teltene var det nye Dyrehavsblad - der var intetsteds Frelse. Sørgende staae de stakkels Kunstnere og Teltholdere. i Teltene og de sige, som der endvidere staaer i Begrædelsens Bog: "Herre, omvend os til Dig, at vi maae omvendes, forny vore Dage, som af gammel Tid. Thi mon du skulde ville forkaste os? Mon Du er saare vred paa os?" Skulle vi forgjæves have betalt 100 Rbd. for hvert Telt? Naar Solen skinner et Øieblik, ere de saa inderlig glade. "Jeg er den Mand", saaledes kan jeg endvidere tale med Jeremias, "der saae Elendigheden." Jeg saae Alting vaadt, Teltene vaade, Mester Jakel vaad og en vaad Familie, der saae derpaa. Tilsidst fandt Familien det dog for vaadt. Den satte sig tilvogns, og, saasom der vare et Par Forlovede derimellem, frembød Synet af de Hjemvendende blandt alt det Nedslaaende dog en Scene af den skjønneste Opoffrelse:
Corsaren, 1842-07-01
Hr. R -! Vi vilde gjerne bruge Deres Tegninger. Der er kun det at indvende imod dem, at Halvdelen kunne vi ikke forstaae, og Halvdelen vil blive lagt under Beslag. Til Dhrr. Ned og Habenichts er indlagt Billetter. - De øvrige Herrer, som intet Svar faae denne Gang, bedes at lægge Mærke til det Svar, som er i intet Svar.
Corsaren, 1842-07-08
Til Flaget. Vift stolt paa Codans Bølge, "Corsarers" røde*) Brog! Din Glands ei "Dag" skal dølge, Ei Censor Dig nedslog. Du om "Corfarer" svæved Som sank i Dødens Favn; Dit "ca ira!" har hævet Saa vidt "Corfarens" Navn. Vai stolt ved Danmarts Strande. Ved Schleswig-Holsteins Kyst, Vestindiens Eilande**) Besøg paa Bølgens Bryst: Trindt Dit "ca ira!". Du kvæde Mod Overmagten ud, Og fyr saa trindt med Glæde. De allerstarpeste Skud. *) Hvis Bogtrykkersværten ikke var saa sort, vilde man tydeligt kunne see, at Flaget er rødt. **) I Driginalen, hvoraf denne Sang er en Efterligning, staaer: "Og ved Barbarens Lande", som vi have maattet forandre til "Vestindiens Eilande", hvilket bedes undskyldt.
Corsaren, 1841-01-08
J Fredags Morges, medens jeg endnu laa i Sengen, kom det gamle Aar ind og gratulerede mig et glædeligt Nytaar. - "Tak, iligemaade," sagde jeg; "men hvad skal det betyde?" "Aa," svarede Gratulanten, "jeg haaber dog, at der falder en lille Present af." - "Hør, Din Slyngel," sagde jeg forbittret, "kom ikke med den Snak. For det Første giver jeg Jngen Nytaarsgave, for det Andet giver jeg Intet til Dig. Hvorfor skulde jeg give Dig Noget? Du lovede saa godt fra først af og har ikke holdt eet eneste Løfte. - See til, at Du kan pakke Dig!"
Corsaren, 1842-07-08
Charivari. I disse Dage afholdes, ifølge "Dansk Ugeskrift", daglig Statsraad, formedentlig for at expedere Stænderpetitionerne.
Corsaren, 1842-07-08
En Samtale. A. Hør, sig mig: Hvorfor vil Professor og Ridder Algreen-Ussing partout, at Folket skal vente taalmodigt med alle Forandringer? B. Aa, det er vel, fordi Algreen-Ussing vil, at man skal bære sit Kors med Taalmodighed.
Corsaren, 1842-07-08
J disse Dage er paa Boghandler Kleins Forlag udkommet den tredie Udgave af den gamle lærerige Fortælling "Mikkel Ræv", efter "Reineke Voss" ved Fred. Schaldemose. Den er dediceret til Hs. Majestæts høitbetroede Geheime-Statsminister Grev A. W. v. Moltke. Men hvorfor just til denne Statstjener? Den kunde jo ligesaa godt eller endog bedre være dediceret f. Ex. til - men det er sandt, det vilde være vansteligt at vælge blandt saa mange Værdige.
Corsaren, 1842-07-08
Ved et Bal, som nylig blev holdt paa St. Thomas - beretter "Dagen" - drak man først Deres Majestæters Skaal og derpaa, ligesom hiin med stor Enthousiasme, Generalgouverneur v. Scholtens. "Dagen" føier hertil den ikke unødvendige Beretning, at "Lystigheden vedvarede med en rosværdig Orden til langt ud paa Natten".
Corsaren, 1842-07-08
Fredagen den 8de Juli, samme Dag Hs. Majestæt afreiser fra Hovedstaden, indtræffer en stor Solformørkelse. "Dagen har været saa indiseret, at fortælle det i Forveien, og den bedste Deel af Overraskelsen vil derfor falde bort.
Corsaren, 1842-07-08
J Preussen lader Ministeriet for det Jndre under Titel af "Denkbüchlein fur Gefangener", udgive et ypperligt æsthetisk Skrift for alle dem, der af en eller anden Grund ere berøvede Friheden. Derved er et stort Savn i Litecaturen blevet afhjulpet for Publicum.