Københavns Adresseavis, 1769-03-07
Kort Beskrivelse om Bønderne fordum, og hvorledes Herregaarde i Dannemark er opkommen. Bønderne vare Ar. 1000 Jordegne Bønder, sommesteds kaldes de Selveier=Bryderfolk; disse havde ingen OverHerre uden Kongerne, da var Landet afpasset og maale i Mark Guld og Mark Sølv=Jorder, (3 Mark Guld var 8 Tdr. Hartkorn) og da havde Kongen visse Jndkomster af Jordegne=Bønder; Jennæ bestod i en ringe Deel Korn og andre Vahre til til Kongens Hof, Stud eller Stød var en liden Hielp til Kongens Hoffetientere, Leding var en Skat til Krigshuv, som de allene gav, der saa hiemme; th. hele Landet var inddeelt i Havne=Lag, da den Tid mesten allene fortes Krig til Søes, et Havne=Lag skulde skaffe et Skib den 12 Aarer og 12 Mand med Sverd, Jern=Hette og Spyd og fornøden Proviant; Styrismanden eller Høvedsmanden over samme, havde fuld Vaaben, en Armbrøst og 3 Tylter Pile, af disse Skibe skal Havne=Lagene have udgjort 14000 saadanne smaa Skibe, Styrismanden, havde sin Gaard fri, og naar han stod sig vel, blev han gjort til Adel, hvilket dog ey den Tid var arvelig, vide Siellands Lovs 5 B. 12 Cap. Men da Geistligheden blev bevilget Siele=Gave, og Styrismanden fik Lov at kjøbe Styris=Hafne No. 1242. ved Kong Woldemar 2dens Jydske Lov 3 B. fra 1 til 20 Capitel, saa befandtes Bønderne at være 3 Slags 1) Jord=Egne eller Selv Eiere, hvis Eiendom var afpasset efter Mark Guld og Mark Sølv Jorder, hvoraf de betalte til Kongen ovenanførte Jenne og Stud og Leding, som bestod i bemelte Hafne=Lag, hvorefter de, som havde 1 Mark Gulds Jord, leverede 4 Mand, 4 Mark SølvsJord 2 Mand til bemelte 12 Aarers Skib, men de som ey vare i Hafne=Lag sad i Qværfæde, det er, gav en Ortug, Sølv til Kongen, vide Jydske Lov 3 B. 12 C. 13 Art. 2) Landboe= eller Fæste=Bønder, som bemelte Jydske Lov tillader at maa gives til Siele Gaver; disse tilhørte Geistligheden, og betalte dem Landgilde, og desuden maatte de af den Jord, de havde i Feste, svare af 8te OttinSølv Jord, 4 Mand, af 4 Ortug 2 Mand, men havde de mindre, da skulde de sidde i Qværsæde og give til Kongens Bord med videre, som bemelte Jydske Lov forklarer, 3) Trælle eller Trældbønder, hvem disse af Førstningen har været, vides ikke; Fremmede kunde det ey være, thi de tog ingen til Fange eller gav Qvarteer i Krigen. Kong Frodes Lov og bemelte Jydske Lov anfører, at Trælle maae ey bruges i Krigen, eller ikke arve, dræbte de nogen, skulde Hosbonden bøde derfor, 1335 blev det forbuden, at ingen maatte kiøbe nogen Christen, som skulde settes i Trældom; alt hvad man om dem forefinder er, at de forrettede Kongernes og Hofdingernes strengeste Arbeyde og Avling, ligesom og at de Børn de avlede, tilhørte Hosbonden, og da de formerede sig, gav Eyeren dem Jord at dyrke og boe paa, hvoraf formeenes at Trælbønder har sin Oprindelse, Der meenes, at siden Siellandsfarerne og Lollikerne ikke vilde løse Kong Woldemar 2den, som de andre Provincer gjorde, saa forblev Vaarned=Rettigheden i Sielland og Lolland til 1702, da samme først blev ophævet. Disse Trælle havde Huus og Jord, som de dyrkede tillige med Hosbondens, deres Børn vare forbundne til at blive paa Godset, med mindre Hosbonden gav dem fri Siellandske Lov 3 B. 28 Cap. Om Frigaarde og Herregaardes Opkomst. 1) Den Kongel. Livgarde, som opholdt sig ved Kongens Hoff, blev fordum forlenet med fri Gaarde paa Livs Tid, ligesom og Styrismænd var forlenet med frie Gaard af Kongen, foruden deres Jndkomst af Havne=Brøderne. Siden bragte disse Hofmænd og Styrismænd tilveye hos Kongerne, at de maatte forskaffe sig saa megen Jord, som hørte til fuld Plovs Eie, og deraf være frie for Lading, lydske Lovs 3 B. 13 Cap. ligesom det og efter det 18 Cap. blev tilladt at kiøbe saa megen Jord, som de formaaede, saa de tilsidst kjøbte gandske Styris=Havne, ja nogle kjøbte, fleere end een Styrishavn. Nogle som holdt sig tapper i Krigen, blev givet Friehed, for Stød og Jennæ, og derved blev gjort til Adel. 2) Adelskab, førend Kong Woldemar 2den, har man ey i Historien forefunden at have været arvelig, men da endeel Adelsmænd fra Tydskland kom her ind i hans Tid, og siden i Kong Christopher af Bayrens Tid, og disse tilligemed bemelte Hofmænd og Styrismænd erhvervede Bytte til Søes og i Krigen, fik de efter bemelte Lov Tilladelse at kiøbe Styrishavne, og derpaa i Moradser, anlagde Herregaarde med Graver og og Vindbroer over, hvorefter de siden har havt Frihed for Skatter og Tiender, men da Adelen tilvoxte, maatte endeel tage til takke med Bøndergaarde, som efter Privilegierne blev fri for Skat, naar de samme beboede. 3) Kongerne kjøbte og Styrishafne, bygte Slotte og lagde Bønder derunder, hvilke Slotte Kongerne igien foreenede til Adelsmænd imod en maadelig aarlig Afgift. 4) De Catholske biskopper betiente sig og af Siele Gaver, kjøbte mange Herregaarde, hver 4 a 8, som de igien til deels forleente bort til Adelen imod en hvis aarlig Afgift. 5) Adelen og Bisperne betiente sig ved de Kongelige Haandfæstninger at faae delig fleere Privilegier, ligesom de og 1523 fik Hals og Haand, Boes lod og 40 Markes Sager, over deres egne Bønder og Tienere, ingen anden Stand, maatte eye frie Jordegods, og at Adelen maatte drive tillige Kiøbmandskab Uden= og Jndenlands; de geistlige Biskopper og Adelen indrettede efterhaanden, at Bønderne skulde give dem Landgilde i Species, siden Penge vare vare, som siden er vedbleven; ligesom og indrettede Giesterier, at Bonden maatte visse Tider føde deres Folk, Heste og Hunde, hvilket Giesterie endnu findes i Festebrevene og betales med Penge, endelig opkom Stedsmaals=Penge og anden Herlighed. 6) Da Reformationen 1536 skeede, blev en stor Deel henlagt af geistlig Gods til gudelig Brug, men Herregaarde blev Adelen forlenet med imod aarlig Afgivt; efterhaanden laante Adelen Penge paa samme, og endelig kjøbte Herregaardene til Arv og Eye. 7) Det er at observere at disse Styris Havne ey varede lengere end til 1380, da Krud blev opfunden, og Søe Rustningen kom af brug paa den Maade, desuden ved det at Geistligheden og Adelen havde kiøbt saa meget Gods, blev Styrris Havne ophævet; Kongen, biskopperne og Kiøbstæderne udrede store Skibe med hvilke der førtes Krig, desuden holte Adelen og biskopperne fra 1400 Herremænds Karle i Freds og Krigs Tider, som bleve indrettede efter Godsernes Størrelse hvoraf nogle stedse havde vagt paa Herregaardene, og sees af Kong Christian 4des Recess 1643. hvorledes Rostienesten i den Tiid var indrettet. 8) Naar Krig paakom, blev der paalagt Skatter med Rigens Raads Samtykke, hvilket dog skeede fielden, Lehnsmændene havde den Magt, at de selv kunde ligne Skatterne, og give de Fattige fri, eller hvem de vilde. 9) Da Kong Woldemars Jndretning var Tid efter anden i 200 Aar saaledes gandske bleven forandret, maatte Kongerne forsyne sig med fremmede Hielpe=Tropper, siden disse Herremænds=Karle ikke vare tilstrækkelige, som sees, da de Keiserlige indfaldt 1627 og de Svenske 1644 i Jylland, blev 1653 en Land=Militie indrettet, som 1655 mønstrede ved Skanderborg, og til deres Underholdning en Landkiste oprettet, hvorefter af hver Td. Hartkorn blev svaret 8 sk. Samme Tid blev og givet Skat til Fæstningers Anleggelse, og desuden bevilgede Adelen til Laans en Forstrekning til Flodens Udredelse, ligesom og den Tid blev indrettet en Rytter af hver Sogn, som blev kaldet Sogne=Rytter. Men at disse nye begyndte Indretninger nare ey tilstrekkelige, saaes af den paafulgte Svenske Krig, som da den var til Ende, og Regieringen blev forandret 1660, blev og Landgodsets Byrder paa en ordentlig Maade indrettet, at alle Stænder proportionaliter kunde bære lige Byrde, og en ordentlig Armee til Vands og Lands indrettet, som herefter skal vorde forklaret.