Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-06-25
Norge. Følgende ere de nærmere Omstændigheder ved den uhørte Jldebrand, som afvigte 1ste Pintsedag lagde Gene Kirke i Aske. Omtrent Kl. 11 om Formiddagen, medens Præsten talede fra Prædikestolen, børtes pludselig en stærk Dundren, liig Torden, og i samme Øieblik just som man reiste sig op af Stolene for at undersøge Aarsagen dertil, brød en overordentlig voldsom Jld, ledsaget af en sort Tiærerøg, udenfra ind igiennem et Vindue paa Kirkens sydvestre Kant. Vinden var stærk Sydvest, og alligevel omspændte Jlden i faa Øieblikke den hele Kirke, der var en ældgammel Træbygning, giennemtrængt af Tiære, og nu formedelst en Maaneds vedholdende Varme fortørret. Alle stormede til Kirkedørrene, der vel vare tillukkede, men ikke tillaasede, og fleere Mennesker reddede sig i Begyndelsen derigiennem, især giennem den søndre Dør. Disse Døres uheldige Jndretning forhindrede imidlertid, at alle kunde redde dem. De gik nemlig, som Kirkedørre i Almindelighed, indad, og bleve saaledes ved den voldsomme tilstrømmen af Menneskemassen trykkede til, uden at det var mueligt enten udenfra eller for dem, der stod Dørene nærmest, at faae dem op. Døren ved Sacristiet var længst borte fra Jlden, men da Nedgangen fra et Chor eller Pulpitur ovenpaa var ligebag Døren, blev denne ogsaa trykket til af den fra Choret nedstrømmende Mængde. Størstedelen af dem, der sadde paa Pulpituret, kom formedelst Trængselen ikke engang ned i Kirken, men qvaltes og opbrændtes, saaledes at deres til Kul fortærede Legeme stode, da Kirken styrtede sammen, pakkede paa hinanden i Trappen, indtil Vinden ogsaa bort viftede dette Støv. Vinduerne vare temmelig høit, fra Jorden, dog reddede Mange sig derigiennem, fornemmelig igiennem de paa begge Sider af Alteret værende Vinduer. Fra det Øieblik da man mærkede Jlden, indtil Kirken styrtede sammen, forløb omtrent et Qvarteer. Antallet af de Jndebrændte kan endnu ikke med fuldkommen Vished angives; men, saavidt man hidtil har kunnet opdage, beløber det sig til 112, hvoraf Gaardmænd og Fædre 3, Koner og Huusmøder 28, ugifte Mandspersoner 5, ugifte Fruentimmer 40, Børn af begge Kiøn under 15 Aar 36. Jblandt disse ere 4 udenfor Bondestanden, nemlig Foged i Soløer og Oudalen D. G. Høegh; Olivia Arnzen, en Datter af Oberstlieutenant Arnzen, Berthe Elisabeth, en Datter af Lensmand Rolsdorph. og en Jomfrue Bay. De Beskadigedes Antal er omtrent 20, hvoraf 2de, om hvis Liv der kan frygtes. - Anledningen til denne sørgelige Begivenhed er, efter et eenstemmigt Rygte, at Bygdevægteren en gammel og svag Mand, som siden denne ulykkelige Hændelse ikke har ladet sig see, skal have viftet frem og tilbage med et Fyrfad, hvori han har Gløder til at antænde Lysene i Kirken, og derved have foranlediget at Gnister ere henførte til Kirkens stærkt tiærebrændte og af Solen ophedede Vægge. – Jfølge nærmere Efterretning fra Præsten der paa Stedet, var de Dødes Antal 113, nemlig 12 af Mandkiønnet og 101 af Qvindekiønnet. Jblandt de 4 under 5 Aar vare 3 Børn, som paa den Dag skulde annammet Daaben. Af Fortegnelsen slutter han til Kraftens sørgelige Anvendelse ved denne Leilighed, hvorvel der lod sig tænke flere Aarsager til at de Jndebrændte af Qvindekiønnet saa beeydelig overstige dem af Mandkiønnet, saasom flittigere Kirkegang &c. (Hemp. Av.)