Viborger Samler, 1776-07-29
J Onsdags den 24de og paafølgende Nat havde vi her et ) meget stærkt Tordenveir, som snart paa nogle Timer træk kede lidt længere bort, snart kom igien, og saaledes vedvarede omtrent 16 Timer. Det begyndte Onsdag Middag Kl. 12 1/2 i Egnen ved Herregaarden Thiele, 2 Miile herfra, hvor det under en stærk Regn tordnede saa forskrækkelig i 2 Timer, at der ikke mærkedes i den Tiid mindste Ophold, indtil allersidst et meget heftigt Slag gjorde Ende derpaa. Dette Slag traf over et Sted der i Egnen kaldet Saxdal, hvor endeel Hovfolk af Thiele Gods arbeidede paa en Eng; Disse maatte, da Engen ved Tordenens Begyndelse blev af den stær i Regn ganske sat under Vand, søge Lye under nogle store Bøgetræer der nær ved Men aldrig saasnart vare de komne der, førend en Lynildstraale slog ned midt iblandt dem, saa 2 Piger strax faldt ned, som døde. Den ene, en Pige paa 14 Aar, var virkelig død. Den anden, en føer og fuldvoxen Pige, der havde skiulet den mindre under sin ene Arm, kom efter en halv Time igien til Live, men havde ingen Følelse, og kunde ikke røre Arm eller Been Paa den Døde var intet Tegn, uden alleene, at Ansigtet var sort. Paa den endnu levende var Enden af Tungen fortagtig, den Arm, den Jhielslagne stod under, ganske sort fra Skulderen til Albuen, og en sammenkrympet og ligesom sveden Plet paa Ermet af hendes uldne Trøie. En Karl stod 5 a 6 Skridt fra dem, som ikke fik mindste Skade. Natten derpaa var dette Tordenveir to Gange, nemlig Klokk. 1 og Klokk. 4, meget heftigt her lige over Byen. Lynilden slog ned i et Huus her i Gravene, hvor den rev den eene Side ud af Skorsteenspiben, slog endeel Tagsteen af Huset, kløvede Skorsteenen langs igiennem, foer derpaa ned igjennem Skorsteenen, ind under en indmuret Kobberkiedel, paa hvilken den slog et Hul 1 Tomme i Giennemsnit; ved Hullet var intet smeltet, men Kanterne sad ind i Kiedlen ganske gjevne og ombøiede, ligesom om det havde været stødt ind med en spids Jernstang. Derfra foer Straalen ind i et Spisekammer bag Skorsteenen, hvor der aldeles intet Spor saaes til nogen Skade; En Koe stod der ret ved, ikke en fierdendeel Alen fra det Sted, hvor Lynilden foer igjennem, samme blev ganske ubeskadiget. Tilsidst, efterat Lynilden havde opslaget alle Dørene, foer den ind i Stuen, hvor den afrev et forhen revnet Stykke af en JernKakkelovn, og efterlod sig saa forskrækkelig en Svoveldamp, at Folkene nær vare qvalte. Samme Damp blev staaende nogle Sekunder, og brød derpaa ud over et Vindue ved Loftet, hvor den den rev et par Muursteen løse, og ved Udfarten efterlod noget Sved paa Hiørnet af et i Vinduet hængende Gardin Strax. derefter slog det ned over Sr. Møller Guldsmeds Gaard i St. Matthisgade, ikke over et Par Bøsseskud fra forommeldte Sted. Der er Lynilden faret langs ned med en paa Forhuset ud til Gaden opbygget Qvist, formodentlig har den trækket efter en paa samme Qvist staaende høi og spids Jern=Fløistang. Paa Qvisten er intet Spor af Lynilden af see, uden aleene, at endeel af de murede Tavler paa samme ere løsnede, og Udspekningen fra slaget. Siden er Straalen faret ned over et Vindue, har afrevet et Stykke af Listen paa Vindue=Skuddet, og da den er gaaet op igien, gjort et Spor langs op af Vindue=Posten, og løsrevet en lang Splint af samme. For Resten har den, Gud være ærer, hverken her eller paa forommeldte Sted antændt nogen Jld, eller beskadiget noget Menneske. Her paa Byens Mark blev og en Hest truffet af Lynilden. Samme blev ikke ihielslager, og intet brændt eller svedet Sted er at see paa den, men det venstre Øie er beskadiget, og Hesten noget paralytisk paa den venstre Side, saa Øret paa den Side hænger ned ad, og begge de venstre Been zittre, naar den gaae eller staae. Den er desuden ganske fortumlet og døsig i Hovedet.