Aalborg Stiftstidende, 1845-01-21
Kjøbenhavn, den 18de Januar. Den kgl. Resolution af 9de de, angaaende Stændersagerne lyder saaledes Det er Vor allerhøieste Villie, at Vore Collegier senest inden Udgangen af føstkommende April Maaned til Os indsende de endelige Betænkninger over de Lovudkast, som have været Stænderforsamlingerne forelagte. Ligeledes ville Vi inden 1ste Juli d. A. modtage Vore Collegiers allerunderdanigste Yttringer over de af Stænderforsamlingerne indgivne Petitioner, for at derefter kan tages under Vor allerhøieste Overveielse, hvorvidt der maatte findes Anledning til med Hensyn til Samme at træffe nogen Foranstaltning. Forsaavidt en eller anden Sag ikke maatte kunne tilendebringes til den a Os saaledes allerhøiest bestemte Tid, ville Vi, at vedk. Collegium strax ved Udløbet af den fastsatte Tidsfrist indkommer med Indberetning om Aarsagen til saadan Henstand, og bliver en lignende Jndberetning derefter hver Maaned at indgive til Os indtil alle de ommeldte Sager med ved. Collegiers Yttringer over Samme ere indkomne. Jøvrigt paatvivle Vi ikke, at samtlige Collegier ville bestræbe sig for, saavidt muligt at tilendebringe alle Stændersager endog for det af Os bestemte yderste Tidspunct, - Det scandinaviske Selskab afholdt iaftes et almindeligt Møde, hvori optoges 79 nye Medlemmer, saa at Selskabet nu tæller 1175 Medlemmer, hvoraf henved 200 ere udenbyes. Formanden underrettede Selskabet om, at man havde besluttet, at sende de skandinaviske Selskaber i Paris og Newyork de af Selskabet udgivne Skrifter og andre Bøger, der havde national Betydning; at der var indløbet en Skrivelse til Bestyrelsen fra nogle af Selskabets Medlemmer om at Bestyrelsen skulle give Impulsen til Oprettelsen af en scandinavisk Sangforening i Selskabet; endskjøndt Bestyrelsen i Realiteten var enig med Proponenterne, stillede der sig dog saa mange Vanskeligheder imod Forslagets Udførelse, at man maatte opgive denne Jdee; imidlertid havde Secretair Hartmann, Syngemester Rung og Docent Liebman lovet at ville sammentræde i en Committee og udarbeide Forslag, hvorefter Sangen vilde komme til at udgjøre en væsentligere Deel af Underholdningen ved Selskabets Sammenkomster. – Endelig meddeelte Formanden, at 5te Hefte af Udvalgte Stykker af den svenske Literatur, i Løbet af 14 Dage vilde blive Medlemmerne tilstillet. – Cand. Ploug underrettede Selskabet om, at nogle Danske Norske og Svenske havde dannet et scandinavisk Selskab i Zürich, og anmodet om at faae Selskabets Skrifter og Visebøger tilstillet. – Efterat en Sang af P. R. var afsungen, holdt Pastor Grundtvig et Foredrag om "de historiske Minders Betydning", efter hvis Slutning en anden Sang af samme Forfatter blev afsungen. Efterat ved Bordet de tre første Vers af en Sang var afsungen, udbragte Prof. Clausen en Skaal for Pastor Grundtvig, der modtoges med meget bifald, som steg til Jubel, da Advocat Lehmann, efterat de to sidste Vers af samme Sang vare afsungne, udbragte en Skaal for Prof. Clausen. Efterat derpaa en anden Sang af Borgaard var afsungen, udbragte Cand. J. Levin en Mindeskaal for R. Rask, derefter Grosserer Meinert en Skaal for Laur. Skau og hans Landsmænd, de dansk talende og dansk tænkende Slesvigere, foran hvilken der ogsaa gik en Sang af Fr. Barfod. Man afsang nu en Sang af P. R., hvorpaa Cand. Ticherning i et humoristisk Foredrag, der stadig afbrødes af stærkt bifald, udbragte en Skaal for Nordisk Treenighed. Efterat Oehlenschlägers og Krøyers Sang, "Der er et yndigt Land" var afsungen, udbragte Cand. Ploug en Skaal for Danmark; hvorefter Forsamlingen (Berl. Td.) skiltes ad.