Berlingske Tidende, 1764-10-01
Hans Romersk Keyserlige i Germanien og til Jerusalen, Kongel. Majestæt, vores allernaadigste Herre, lader tilmelde de nærværende det hellige Romerske Riges Churfyrsters befuldmægtigede og fortreffelige Raadsherrer og Gesandtere sin naadigste Hilsen, Keyserl. Hyldest, og alt Got. - Det er Dem forhen noksom bekiendt, hvorledes Hans Romersk Keiserlige Majestæt har, fra sin Keyserl. Regierings Tiltrædelse, ladet al sin Omhue, sine Berraadslagninger og Handlinger, være derhen vendede, at det hellige Rige maatte bevares ved sin Høyhed, Ære og Rolighed; Jkke lade sig noget fravinde; At stifte venlig Omgang, god Forstaaelse, og den gamle tydske Fortroelighed imellem Hovedet og Lemmerne, og saaledes at befordre altsammen til det hellige Riges Fornøyelse, Velfærd og Opkomst. J Særdeleshed efter den nu oprettede almindelige Fred og Rolighed, seer Allerhøystsamme fornemmelig derhen, at alle de Anstod maatte forekommes i Tide, hvilke maaskee i forefaldende Tilfælde, som ikke lade sig see forud, kunde give nye Anledning til Misforstaaelse og indvortes Uroligheder i Riget, eller paa andre Maader forstyrre dets Samdrægtighed og Grundforfatning. Efterat nu een og anden af det hellige Riges Churfyrster, drevne af deres patriotiske Sindelang og sande Tilbøyelighed til det gemeene Beste, have gjort Hs. R. K. Majestæt den velmeente Erindring, at det bemelte ønskelige Maal opnaaedes allerbeqvemmeligst ved at foranstalte et Romersk Kongevalg endnu i Hs. R. K. Majests levende Live, hvorved bedrøvelige Følger af et Jnterregno kunde forekommes i Tide; Saa har Hs. R. K. Majest, ikke allene bifaldet denne venlige Erindring, men endog anseet den nærværende Tidspunkt for den beqvemmeste til at indlede et saa vigtig Foretagende i sin lovmæssige Gang, og altsaa først og fornemmelig været betænkt paa, ligesom det ofte forhen er skeet af Allerhøystsammes Forfædre i Keyserdømmet, at over denne Sag maatte med allersnarest foranstaltes og foretages en Collegial Forsamling og Berraadslagning af samtlige det H. Riges Churfyrster. Det geraader Hans Keiserlige Majestæt til særdeles Behag og Trøst, Han aflegger ogsaa sin naadigste Taksigelse derfor, at den høyværdigste Fyrste, Hr. Em rich Joseph, det H. Riges Erkecanceller og Churfyrste, som Decanus for det Churfyrstelige Collegio, har, paa saadan Keiserl. Foranledigelse, ladet udgaae den sædvanlige Convocations- og Jndbydelses Skrivelse til sine Herrer Med Churfyrster, og at de samtlige det H. Riges Churfyrster have i Følge deraf, og da de af vigtige Aarsager ere blevne forhindrede at indfinde sig i egne høye Personer ved denne Collegia Forsamling, hidsendt deres anseelige Raadsherrer og Gesandtere. Hs. R. K. M. har derfor og fundet fornøden at afsende sin Keiserlige Commission til denne Churfyrstelige Collegial=Dag, for at erfare af de samtlige det Hellige R. R. Churfyrster, som Rigets fornemmeste Lemmer og Grund stytter, samt sine sortroeligste Raad, deres høyfornuftig Collegial=Meening og Beslutning, hvorledes alle befrygten de Farligheder kunde blive forebyggede ved at bringe et Romersk Kongevalg i Stand, og den almindelige Rolighed og Sikkerhed saaledes vedligeholdes. Vel befinder sig Hs. R. Keiserl. M. endnu i Sin beste Alder, og, Gud være lovet, ved saa gode Legems og Sinds Kræfter, at han ikke allene nu, men endog, naturlig viis, mange paa følgende Aar, kan forestaae den Keyserlige Regiering, til fremdeles Fornøyelse for Rigets Churfyrster, Fyrster og Stænder; Men, da allerhøystsamme lige saavel som alle andre Mennesker er underkastet dette Lives Tilfælde, og det gaaer ham nær til Hierte at betragte den farlige Forvirring og indvortes Ødeleggeise, som det H. R. R. da maatte staae i Fare for, dersom den Keyserlige Throne skulle blive ledig, uden at Efterfølgeren, forud var bestemmet; Er Hs. R. K. M. af RigsfaderligKierlighed og Forsorg, af den Meening, at det kiære Fædernelands, og den hele Christenheds Roe og Velfærd kundet blive stadfæstet, ved at udvælge en tilkommende Efterfølger. paa den Keiserlige Throne, ja og mange andre for Øyne, svævende Uleyligheder afvendes. Det er og af dette Middel, at Hans Forfædre i Riget, samt det H. Riges Churfyrster, Efte forhen have betient sig, til at afvende alle befrygtelige Farligheder. Hs. K. Majest. anmoder derfor de her tilstæde bærende det Hell. R. Riges Churfyrsters befuldmægtigede Raad og Gesandtere, at de ville ved denne Collegial=Forsamling tage i grundig Collegial Eftertanke denne Punkt, Om og hvorledes de forehavende tienlige Absigter kunde opnaaes, ved at foretage et ordentlig Valg til en Romersk Konge? Og at de i denne vigtige Sag, ved hvilken Riget blev forsikret udi sine fra gammel Tid havende gode Grundforfatning og Regieringsform, ville, i Betragtning af ovenanførte vigtige Aarsager, ogsaa med trolig Flid lade Beraadslagningerne strække sig derhen, at dette Værk kunde ved nærværende Forsamling befordres til en formodentlig ønskelig Fortgang og Ende. Sligt ville geraade ikke allene Hs. K. M. til en besynderlig Fornøyelse, og det Hell. Riges Stænder i Almindelighed til Nytte, men endog det Høyfyrstelige Collegio til en ævigvarende Lov og Berømmelse; Og Allerhøystsamme ser villig og forbunden til at erkiende samme imod det Hellige Riges Churfyrster og deres nærværende befuldmægtigede fortreffelige Raadsherrer og Gesandtere, med taknemmelig Venskab, Velvillighed, samt Keiserl. Hyldest og Naade. Signatum Frankfurt den 16 Febr. 1764. Joseph Wentzel, (L. S.) Fyrste af Lichtenstein. Joseph, (L. S.)