Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1822-04-05
De Kristne under tyrkisk Forfølgelse. Hvor lidet Man kan bygge paa Rygterne og Krig og Fred, faaes bedst i Frankfurt den 26 f. M., paa hvilken Dag Agiotørerne ret opbøde deres hele Kunst, for at faae Statspapirerne til at synke. Saaledes lode Nogle Kongen af Frankerig være død; Andre, som dette ikke syn tes nok, lagde Hertugen af Bordeaux til; atter Andre, lode alle Østerrigerne i Neapel, fra Feldtmarskallen til Tambouren, dræbes; og de Moderateste forsikrede, at Bankøren Lafitte havde ophørt med at betale. Tilsidste kom Raden da ogsaa til Tyrkerne, som skulde være blevne saa overmodige af Alys Betvingelse, at de slaae med Nakken af Rusland og forkaste alle Fredstilbud. Skjøndt det Sidste ikke er usandsynligt, fattes det dog heller ikke paa fredelige Efterretninger fra Mæglingens Skueplads, og Man ventede der snart et definitivt Svar paa Grev v. Lüt zows Note til Divanet. Paa den anden Side gjendrives fra Stokholm Rygtet om en Alliande mellem Rusland og Sverrig, da de Negociationer, som ere iværk imellem begge Hoffer, allene skulle angaae et Cartel om Forbryderes gjensidige Udlevering. Ligesaa modsigende ere Beretningerne om Alys Ende. ligt. Nu hedder det, at Chorschid udtrykkelig havde svore paa Alkoranen, at hans Liv skulde blive sparet. En af hans troe Tjenere ved Navn Selim stod alt med en brændende, Lunte ved Krudtmagazinet, og har hos sig Halvdelen af en Ring, hvoraf Aly selv havde den anden Halvdeel, som Chorschid ved sit Løfte fik narret fra ham. Saasnart Selim saae denne, slukkede han Lunten; men blev nu strax paa Stedet nedhugget. Da Hassan Pascha siden traadte indtil Aly for at give ham sit Banesaar, foer den 84 Aars gl. Løve op med en Ynglings Raskhed, greb til sine Pistole og spurgte hvad han vilde? Den Anden bad ham befale sig i Guds og Profetens Haand, da han kom for at hente hans Hoved. Mit Hoved, raabte Aly rasende, giver sig ikke saa lette, og i det samme fyrede han Pistolerne af, hvorved Hassan og Flere bleve saarede. Derpaa greb han efter sine Gevæhrer; men blev nu selv truffet i Brystet af tvende Kugler, saa han kun fik Tid til at befale en Fortroligtilehen og dræbe sin Favorithustru Vasali, at hun ikke skulde falde disse, Hundet i Hænderne. Heller ikke er Man enig om hvad der er blevet af Tyrannens Liig, som efter Nogle er givet til Priis for Rovfuglene, efter Andre er høitidelig jordet. Ubeskrivelig skal Glæden over Alys Fald, i Forening med den nye Tronarvings Fødsel, have været i Konstantinopel, saa at Storherren i den Anledning endog frigav adskillige Armenier, og ophøiede Seierherren Chorschid til Chan eller Fyrste, lige med Prindserne af Blodet. Foruden den Overvundnes Hoved er ogsaa hans Sabel, som vurderes til 4 Mill., og hans Kaftan af 12 Mill. Piastres Værdie, (begge Deele formedelst de kostbare Diamanter) ankommen til Konstantinopel. Derimod skal Skatten i Jnnina kun beløbe sig til 100 Mill. Piastre, hvilke dog for længe siden kunde have hjulpet deres Eier ud af Kniben, hvis han vilde have deelt dem med de Vantroende. Om Grækernes Undertvingelse paa Morea synes Divanet nu ingen Tvivl at have længer, og vistnok kan det ikke nægtes, at deres Stilling er noget betænkelig. Corfu er med flere af de joniske Øer atter erklæret i Beleiringstilstand. Sammesteds skal være deponeret over 30 Mill. Pjastre, Aly tilhørende, hvis nærmere Anvendelse Man nu er nysgierrig efter at vide.