Viborger Samler, 1778-11-09
Skrivelse fra Algier. af 22 Jun. 1776. om det Spanske Tog mod Byen. lt i Begyndelsen af forrige Maji gik Røgtet her, at den spanske Udrustning sigtede paa Algier, imidlertid ville hverken Regieringen, eller andre troe det. Men Efterretningerne fra Marseille, Spanien selv, Jtalien Ma rokke rokke og andre Steder, som stedse formerede sig inden Enden af Maaneden, og alle sagde det samme, giorde dog Deyen opmerksom, saa han gjorde nogle Anstalter, endskiønt han var een af dem, der minst, ja endog til sidste Time, ei kunde troe, at Spanien nu, da den var i Krig med Marokko, skulle begynde noget med Algier. Anstalter til Forsvar gjorde han meer af Forsigtighed og paa nogle af hans Raads, ja endog nogle her boende Europæer, deres indstændige Raad, end efter Overbeviisning. J Følge mange af disse Efterretninger gik Spaniens Hensigt paa Arsev, en Havn paa den vestre Kant af de Algierske Lande; men andre paastod, det sigtede paa Hovedstaden: Een paa Mahon skikkede sit Skib eene og aleene herhid, for at give Deyen Efterretning her om, og tilbød sig af Venskab for Regieringen, eller snarere af Kierlighed til Vinding, at sende det ud paa Kundskab. Deyen skikkede det og til Gibraltar i den Hensigt. Ligeledes lod han besigte alle Kastel lerne, og sætte dem i Forsvars=Stand, og befalede Beierne, at samle deres Krigsfolk i Provindserne og trække nærmere til Algier. Midt i Junio kom bemeldte Skib tilbage fra Gibraltar og bragte samme Efterretning, som de andre. Paa samme Tiid kom Beierne af Titterie og Konstantine her i Egnen med deres Tropper. Den første gjorde Hal omtrent een Dags Reise herfra, og den anden henved 6 Mile. Beyen af Maskara, heed det, skulle blive i sin Provinds, for at trække sit Mandskab, sammen ved Arsev, og aleene skikket en Kalise med en Trop Ryttere til Algier. Paa samme Tiid sendte ogsaa Keiseren af Marokko en Koureer til Deyen, med med et Brev, som berettede, han vidste vist, at Spanierne rustede sig baade imod Arsev og Algier, og han ville raade ham, som en Ven, at han belavede sig got derpaa. Deyen rev Brevet i tu, for Bud dets Øine, og sagde: gaa hen, sig din Herre hvor meget jeg giør mig af hans forstilte Venskab, Men han sendte desuagtet Bud ind blant Biergene, for at opbyde de Indbyggere som havde gjort Fred med Algiererne, til at forsvare deres Troe og Fædreneland. Overalt havde man, paa Regieringens Side, gjort alting, for at gjøre Spanierne ret forhadte hos Landets Jndbyggere, og de er saa af alle Europæer mindst yndet hos dem, deels over de Krige, begge Nationer for har fort med hinanden, deels over Erindringen af de Grumheder som blev udovet paa Maurerne, man fordrev af Spanien. Religion og Frihed, heed det, stod nu paa Spil Spanierne ville føre deres Koner og Børn bort og sable Mændene ned. Den tyrkiske Regiering, som, formedelst sin yderste Despotismus, just har alle Folkene der i Landet imod sig, behøvede dette Konstgreb for at dæmpe deres Had, ved Fanatismus, Overtro og Fordomme, og de undertrykte Horder, som hemmelig intet ønsker hellere, end at en Befrier, var det endog Kristne selv, ville komme, og velte den tyrkiske Trældoms Klippe af dem, de gik nu i Krig, for at forsvare deres Undertrykkere. Den 26 Junii kom et Fransk Skib tilbage fra Alikante, som man noget tilforn havde udsendt paa Kunskaber, og bragte den Efterretning, at inden faa Dage ville den heele spanske Flode være her. De her værende Konsuler sendte strax deres Koner og Børn Ex. Hos til Marseille, og vi andre reiste derpaa alle paa Landet.