Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-05-23
Trykkefrihedsselskabets Petition. Da vi tør forudsætte, at det af den nykjøbingske Afdeling af Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug til Selskabets Repræsentation indgivne Forslag, angaaende en fornyet Petition til Stænderne og udvidet Trykkefrihed, ogsaa vil have Jnteresse for dem blandt vore Læsere, som ikke ere Medlemmer af det nævnte Selskab, meddele vi det her efter Tillægsbladet til det sidste hidkomne No af Dansk Folkeblad. Det havde været vort Ønske strax at meddele det, da det paa Afdelingens Generalforsamling var antaget, men vi undlode det af Hensyn til et af flere Medlemmer ved hiin Generalforsamling yttret Ønske, da de befrygtede, at det kunde skade Sagens rolige Fremgang, om Forslaget blev offentliggjort førend det kom til Forhandlini de andre Afdelinger og i Selskabets Repræsentantforsamling. Det lyder saaledes: Den nykjøbingske Afdeling af Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug tillader sig herved ærbødigst at opfordre Selskabets Repræsentation til: For de forestaaende Stænderforsamlinger at gjentage sin i Aaret 1840 indgivne Petition om Ophævelse af Jndskrænkninger i Pressens Brug. Jdet vi frembære denne Opfordring til Selskabets værdige Repræsentanter, ansee vi det ufornødent, nærmere at begrunde vor Overbeviisning: at det danske Folk befinder sig paa et saadant Trin af Oplysning og Dannelse, at det vil være til Held og Velsignelse for Samfundet, om de Baand, som siden Forordningen af 27de September 1799 ere paalagte Pressen, maatte vorde løste. Denne Sandhed er med saa megen Grundighed og Klarhed, udviklet ved de Forhandlinger, som tidligere i Anledning af lignende Petitioner have fundet Sted, saavel i vort Selskab som i de sidste Stænderforsamlinger i Roeskilde og Viborg, at vi vel med Hensyn til dette Punkt tør forudsætte den samme Eenstemmighed, som hidtil har viist sig hos Repræsentanterne for et Selskab, der skylder denne Overbeviisning sin Tilværelse. Ligeledes ansee vi det ved Afstemningen over Forslaget til Selskabets Petition i Aaret 1840 for tilstrækkeligt afgjort, at Selskabets Repræsentanter ved denne deres Stilling ere fuldelig berettigede til i Selskabets Navn at foretage et saadant Skridt, hvilket ogsaa er blevet anerkjendt af den i sidste Roeskildske Stænderforsamling i Anledning af Selskabets Petition nedsatte Comitee. Siden de danske Stænderforsamlinger i Aaret 1840 androge paa Ophævelse af nogle af de den frie Presse meest hæmmende Jndskrænkninger, er fra Regjeringens Side Jntet skeet, som berettiger til det Haab, at det saaledes udtalte Folkeønske skulde have fundet Gjenklang paa høiere Steder, ligesom den Maade, hvorpaa navnlig Forordningen af 1ste November 1837 er bleven anvendt, meget mere gjør det sandsynligt, at man endnu finder overveiende Betænkeligheder ved at tilstaae Pressen større Frihed, end den fortiden er i Besiddelse af. Skjøndt saaledes de tidligere Petitioner Jntet synes at have frugtet, maa det dog erkjendes, at de derom førte Forhandlinger have i høi Grad bidraget til at opklare og levendegjøre Folkets Bevidsthed om Trykkefrihedens Betydning, og vi vove at nære det Haab, at gjentagne Bønner og fortsatte Forhandlinger, omsider maae lede til, at de saaledes udtalte Ønsker enten vorde opfyldte eller af de Bedende selv opgivne som ubetimelige. Af disse Grunde have vi troet, at Selskabets Repræsentanter maae føle sig kaldede til atter at optage Forhandlingerne om denne vigtige Gjenstand, et Kald, som de neppe kunne lade være upaaagtet, uden at udsætte sig for den Mening, at de nu ikke længere nære de forhen udtalte Anskuelser og Ønsker, eller at de dog indskrænke sig til at ønske de Lovbuds Ophævelse, hvorpaa den sidste Roeskildske Stænderforsamling har andraget. Saafremt Regjeringens Resolution paa Stændernes Andragende om udvidet Trykkefrihed bliver i enhver Henseende tilfredsstillende, er det en Selvfølge, at en Petition fra Selskabet er ufornøden; men de foreløbige Forhandlinger derom tør dog neppe udsættes, indtil den forventede Resolution er offentlig kundgjort.