Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-09-30
De vestlige Kyster af Andalusien danne i Midten en Halvirkel, ved hvis sydlige Spidse der udgaaer en Jordtunge, tre Mile lang, som bøier sig mod Vesten, og paa hvis Ende Cadix ligger. Havet, som strømmer ind imellem Kysten og denne Jordtunge, danner her en af de skjønneste Bugter i Europa, hvor den er bredest ligner den Genfersøen imellem Nyon og Thonon. Vi ere paa et Skib, som løber ind i Bugten. Vi see paa venstre Side Fæstningen Rota, paa høire Side Fortet San Sebastian; paa venstre Side hæve de grømmende Bredder af det faste Land, sig med adskillige Batterier, paa høire Side Cadix's Volde. Ligesom vi paa hiin Side see Fortet Santa Catalina lige over for, saaledes see vi her Cadixs hvide Huse med dets flade Tage og Taarne ligesom stige op af Havet, og ere i den anden Afdeling af Bugten. J Baggrunden seer man langt borte Indgangen til den tredie, ellers Puntalenbay kaldet, som forsvares af Fortet Matagardo paa den venstre, og Fortet San Lorenzo paa den høire Side. Efter hvad der er sagt, behøver jeg neppe at anmærke, at Cadix er omgivet af Havet paa den vestlige, sydlige og østlige Side. Den sydlige og østlige Deel er over 300 Fod over Havet, den vestlige neppe 50. Hist udgjøre da høje paa Klippen byggede Volde den yderste Grændse af Staden; her løber endnu under Voldene en bred Qvai, med to Arme, som tildeels ere tagne fra Havet. Denne Beliggenhed forskaffer Cadix en fortreffelig Luft og en Temperatur, som man ikke skulde formode under denne Brede, Søeluften, som i sig selv er forfriskende og styrkende, formilder Heden om Sommeren, og gjør desuden den milde Vinter Foraaret ligt. Saa hedt det ogsaa om Sommeren kan være til Klokken eet, Eftermiddagen er for det meeste kjølig; Søevinden, (Mara) forøges hver Time og blæser forfriskende hele Natten igjennem. Cadix nyder derfor den største Deel af Sommeren den lykkeligste Temperatur, medens Heden i Madrid, kort i det Jnderste af Landet, er utaalelig; men den er ogsaa her tre Gange stærkere og ganske utaalelig, naar Solano eller Sydvestvinden blæser. Den Vind blæser næsten dræbende hid fra de lige over for nærliggende africanske Kyster. Atmosphæren synes i egentligste Forstand at brænde, man føler bestandig hver femte Minut en nye og hedere Luftstrøm, den ligner Fornemmelsen af en i Nærheden brændende Opn. Alligevel mærker man ikke til nogen egentlig Vind, og Luften er ved den hedeste Solano næsten stille, da dens Clasticitet saa godt som ganske er tilintetgjort. Atmosphæren er da opfyldt med en hvidagtig næsten gjennemsigtig Taage, som meddeler Himlen en blaalig Farve, og skjuler Solen, end- ogsaa om Middagen, med et Slør, hvorfor den ogsaa synes større, og at kaste langt kortere Straaler. Havet er stille og jevnt, som en stor Dam, og Vandet beundringsværdigt heedt; Fiskene komme ofte op paa Overfladen, og synes at være matte. Landdyrene føle ikke mindre Solano Vindens Indflydelse; Fuglene, flyve lavt, Hundene skjule sig, Katteene synes at blive rasende, Muulæselerne snappe uophørlig efter Luften, og æde meget mindre, end ellers, Hønsene løbe ængsteligen omkring, og Svinene nedrode sig i Jorden. Kun Mennesket synes at lide mindre, men Virkningen af Solanovinden er efter de forskjellige Constitutioner snart stærkere snart svagere. Jmidlertid foraarsager den næsten almindelig en heftig Spænding i Nerverne, og et vildere Omløb af Blodet, og fremme Forbrydelser og Udsvævelser ganske overordentligt. Endskjønt Cadix er liden af Omkreds, saa har man dog sammenpresset mange Bygninger paa dette snævre Rum, og Befolkningen er alligevel talrig. Man regner imellem fem og halvfjerdssindstyve til firsindstyve tusinde Jndvaanere, og et Øjekast paa de snevre Gader, og de høie sammenpressede Huse, synes fuldkommen at bestyrke denne Angivelse. Men just denne indskrænkede Beliggenhed forklarer ogsaa Manglen paa mærkværdige Bygninger. Undtager man en stor Mængde Kirker og Klostere, det store Hospital, Toldhuset og andre offentlige Bygninger, saa har Cadix trods sin Rigdom kun faa betyde Huse. De fleste ere byggede af Steen, som ere brudte ved Puerto de Santa Maria, og med faa Omkostninger bragte over Bugten. Formedelst de høie Huse ere Gaderne naturligviis meget skumle, og det gjør et ganske eget Jndtryk at see op imellem disse Balkoner, og blot opdage en smal Strimmel af Himlen; men Oplysningen er fortreffelig. J øvrigt bestaaer den meget gode Steenbroe af smaae runde Steen, som paa Siderne ere indfattede med Plader, og holdes ligesaa reen som i Holland. Jmidlertid har Cadix dog ogsaa nogle skjønne Gader, blandt hvilke Calle ancha er den skjønneste, og desuden tre store og to smaae Pladse. Hvad Bygningsmaaden angaaer, saa synes Klimatet for stedse at have grundet den gamle mauriske Maneer. Flade Tage med smaae Taarne og Blomsterlande, skjønt brolagte Gaarde, hvis Reenlighed og Udpyntning giør dem til luftige Sale, og Gallerier i alle Etager, store Værelser, smaae Vinduer og en omhyggelig Vedligeholdelse af Hvidtning; alting bærer afrikansk Karakteer. Egnen omkring Cadix fra Nord eller Landsiden, er et ligesaa stort, som mageløst Syn foren Fremmed. Den sidste Legua reiser man paa en smal Sandvei imellem Bugten og Occanet; man har hiin paa den høire, dette paa den venstre Side. Veien er ti Favne over Havel, kun for to Vogne, og beskylles paa begge Sider af Bølgerne. Det synes at være et Dige, som en dristig Haand har draget igjennem Havet.