Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-15
Man hører et sjelden Klager over: at Landmanden ikke er tilbøielig til at modtage Vei ledninger, og Aarsagen dertil er: at Landmanden selv troer at kunne veilede sig. Men, naar han føler, at han er i Forlegenhed og Trang mon han da ei skulde være tilbøielig, til at imodtage Raad, I det mindste var det værd at prøve det, og netop til den Tid at meddele Landmanden Raad, naar denne føler, at han behøver Hjælp, og at hans sædvanlige Praxis ei er tilstrækkelig, for at overvinde de Vanskeligheder, som et ualmindeligt Veirligt har foraarsaget for ham. Den usædvanlige Tørke i denne Sommer, som i mange Egne varede fra 26de April til midt i Juli Maaned, en Tid af 10 til 11 Uger, har foraarsaget en meget maadelig Høe-Høst, og med Hensyn til Halm, en Høst, som ligeledes er betydeligt under det, som Landmanden pleier at høste, og det kan altsaa forudsees, at med disse sædvanlige eneste Foerings-Midler, det Antal af Kreaturer, som hidtil er bleven vinterfoeret, umuligen kan blive ernæret i den forestaaende Vinter. Hvilken Indflydelse Foder Mangelen har paa Landvæsenet i Almindelighed er bekjendt nok, og trænger ei til en nærmere Udvikling. Jkke no at Landmanden om Efteraaret for slette Priser maae sælge sine Kreature, naar de ei skal døe af Sult, og næste Foraar for det 2 og 3 dobbelte ei kan anskaffe de Kreature igjen, som han kan græsse, at han altsaa maa tilsætte Capital paa sit Jnventarium, og savne Køernes Melk i næste Vinter, ja maaskee i flere Aar, uden at han igjen kan anskaffe det han mistede; men det værste er, at Landmanden i forestaaende Vinter, naar han ingen Hjælp opdager til Kreaturernes Foring, samler mindre Gjødning, at altsaa hans Marker i flere Aar vil have en ringere Productionskraft, og at hans Kornhøst altsaa i flere Aar vil være mindre, end han kunde haabe, naar har formaaede at tilveiebringe i forestaaende Vinter den fornødne Foering for det sædvanlige Antal Kreaturer. At mange Landmænd føle denne Forlegenhed, og erkjende, hvilke Følger den vil have for dem, tør man antage for vist, og turde altsaa vel formode, at en kort og simpel Anviisnintil Afbenyttelsen af de Midler, som endnu kunde anvendes for at forebygge Foder Mangel i forestaaende Vinter vilde blive imodtaget med Begjærlighed, og anvendes af Mange. Vel sandt, hvad der kan skee i Aar, for at fore det sædvanlige Antal Kreature, kan ogsaa skee i andre Aar, for at forøge Besætningen, men dertil mangler Landmanden ofte Capital og Lyst, men at afskaffe de Kreature som han har, og som han hidtil har kunnet holde, det gjør Landmanden høist ugjerne, og lærte derfor maaskee villigen, hvorledes han kunde fodre disse Kreature, naar han paa faa Blade kunde erholde en simpel Anviisning dertil. Man burde derfor benytte den beleilige Tid, og samle de Erfaringer og Underretninger, som derom haves i grundige Skrifter, og saa tydeligt og kort som mueligt, fortælle Landmanden, hvad der endnu lod sig gjøre for at forebygge det Tab, som truer ham i forestaaende Vinter ved Foder-Manglen. For at opmuntre de Kyndigere til at meddeele en saadan grundig Anviisning, tillader jeg mig at berøre foreløbigen nogle af de Puncter, om hvilke Landmanden kunde behøve veiledende Efterretninger: 1. Endnu kunde der faaes Spergel, Boghvede, Rug og Rapsæd, for at benytte disse Ting i dette Efteraar til Foering. Vel vilde det være vanskeligt sidst i October eller i November at tørre Spergelen og Boghveden, forat bevare den om Vinteren paa Høeloftet; men den kunde, saavelsom Rugen og Rapsæden, gives Kreaturerne grønt i den første Tid, naar de bindes ind, og den indavlede Halm og Høe blev altsaa benyttet sildigere og kunde strække længere. 2. Endnu kunde plantes Kaal, saaes Tur nips og Høst-Roer. Udfaldet vilde ei være vist, men at en Deel til Foeringen derved kunde vindes, er høist rimeligt. 3. Kartoffel Toppen, som sædvanligen ei benyttes af vore Landmænd, kunde afslaaes inden den visnede, og benyttes saaledes som Kammerraad Drewsen viser det i de Landoeconomiske Tidender, 1 Bind 3 Hæfte Side 377 og i 5te Binds 2det Hæfte Side 262. Ligeledes kunde alle Blade af Roer og Kaal nedfaltes i Kuler, efter den svenske Maade, som findes beskreven i de nye Landoeconomiske Tidender 3 Vind 1ste Hefte S. 100 og følgende. Det synes rimeligt, at man i dette Efteraar kunde afmeie Rap sæden, som i August Maaned faaes, og kunde nedsalte Rapsædbladene, for at fore dermed i Vinterens Løb. Maaskee kunde man ogsaa paa samme Maade conservere Kartoffeltoppen og Løvet af flere Slags Træer, for at fore om Vinteren dermed, og det var ønskeligt om Kyndige vilde meddele, hvorvidt man derom havde havt Erfaringer i Sverrig og Norge. 4. Faarenes Forring om Vinteren med tørre Blade af flere Slags Træer og Buske er i mange af Tydsklands Biergegne brugelig. Grenene afhugges i August og September Maaneder paa 2 a 3 Alens Længde, bindes sammen som Neger, og opsættes i Skyggen for at tørres. Naar Bladene ere tørre, kjøres Bundterne, helst i Duggen, thi ellers brækkes Bladene, og oplægges løst korsviis over hinanden, paa et luftigt Sted. Selv Grenene af Naaletræer benyttes dertil, og Faar trives godt derved. At mange Skove uden Tab kunde miste en stor Deel Sidegrene, eller af den unge Opvært, Bæverafp og andet, som staaer til Hinder for Skovens Hovedtræer, vil vel enhver Skovkyndig tilstaae. 5. Til sparsom Benyttelse af den høstede Høe= og Halmfoering hører især, at al Halmen skjæres til Hakkelse og fores vaadt. Har man endeel gammel Halm, er det bedst at blande den lagviis med Høet paa Høeloftet, hvorved den modtager Høets Lugt, og ædes begjærligen af Kreature, især naar den med Høet skjæres til Hakkelse. 6. At de vilde Kastanier ædes begierligen. af Køerne, hvor de finder dem om Efteraaret, har jeg oftere bemærket. At de kan benyttes for dermed at fore Daadyr, er ligeledes bekiendt; det vilde derfor vel være raadeligt i dette Efteraar at lade samle alle vilde Kastanier, som ofte ubenyttet blive liggende, og dermed at fore Køerne om Vinteren. 7. Endeel Oliekage Meel føres fra Danmark til England, maaskee kunde mangen dansk Landmand i Aar dog være tilbøielig til at bruge dette her i Landet, naar Omgangsmaaden var mere bekjendt. 8. At bruge Kartofler, Kaalrabi, Roer og Brændeviins-Spøel til Foering er alt for bekjendt, end at dette burde gjentages, uden forsaavidt denne Erindring kunde bidrage til at fremme den Overbeviisning, at Tilladelsen til at brænde Brændevin, især af Kartofler, ofte kunde være Landmanden af væsentlig Nytte. Derimod benyttes Qvægets Foring med Grøvning og Hestenes Forring med Brød maaskee ikke saa ofte, som dette med Hensyn til Forholdet af Kornpriserne til Prisen af Halm og Høe burde anbefales. En Beregning, hvori Bekostningen af en Koes Underhold med Byg og HavreGrøvning blev sammenlignet med en Koes Underholdning med Høe og Halm, vilde maaskee tjene mangen Landmand til Veiledning, ligesom ogsaa under høje Havrepriser Hestenes Forring med By brød eller med Grøvning af Ærter og Vikker kunde fortjene at foretrækkes, og Halmen, som ellers anvendes til Hakkelse, kunde derved meget formindskes eller aldeles spares. 9. Skal man afskaffe en Deel Kreature, i dette Efteraar, saa kan det sees forud, at Prisen vil falde mere, jo mere man nærmer sig Vinteren. Det er derfor rigtigst, saasnart som mueligt, at malke Køerne golde, og at fede dem, som skal afskaffes, for at faae Fordeel af de høiere Priser, som endnu kan opnaaes. Synker Priserne, da var det vigtigt for Landmanden at kjende, hvorledes det fede Kjød bedst kan saltes, røges eller tørres, for at sikkre sig for et alt for stort Tab. Maatte disse Tanker foranledige vore Landmænd til, i Tide at overtænke deres Stilling med Hensyn til deres Foder=Fornødenhed, og formaae vore saakyndige landoeconomiske Skribentere til at give en grundig praktisk Veiledning, medens Landmanden kan benytte deres Raad. Først i August 1826.