Aalborg Stiftstidende, 1836-05-28
I Aarhuus Avis af 14de D. har gen Landsbypræst ladet indrykke følgende bemærkninger: "Der tales og skrives i denne Tid om Geistlighedens Stilling og Vilkaar, og det er ret, at man taler og skriver derom, om end ikke alt, hvad man taler og skriver derom, er ret. - Jeg vil for dennegang indskrænke mig til at fremsætte et fromt Ønske, dette nemlig, at Geistligheden maa vorde forskaane for altfor kunstige Indberetningschemata. - Saaledes have vi til Nytaar 1836 faaet et Schema til Tabeller over Ægtevielser, Fødte og Døde. De, som ikke ere bekjendte dermed, ville korse sig, naar vi sige dem, at dette Schema indeholder omtrent halvandet Hundrede Rubriker, - At indberette, hvormange der i et Pastorat Aaret igjennem ere vide, fødte og døde, er det simpleste Arbeide af Verden, men naar dette Arbeid skal udstykkes og fordeles i 150 Rubra, kan det blive vanskeligt og kunstigt nok. Erfaringen har viist det. To af mine Embedsbrødre, særdeles duelige Mænd, have forsikkret mig, at de have gjort sig det ret suurt med at afcopiere dette Schema, men at de dog have maattet kassere mange mislykkede Forsøg, inden de bragte noget Taaleligt istand. Og nu Udfyldningen af de 150 Rubriker, Hvilket piinligt for ei at sige umuligt Arbeide. - Mig gik det dermed saaledes: J bemeldte Schema findes tre Tabeller over de Døde i hver Maaned, een over de Døde efter Alderen, og een over det Døde efter ægteskabelig Stilling. Disse tre Tabeller have tilsammen 88, skriver otte og fiirsindstyve Rubriker. Det er paa Schemaet udtrykkeligt bemærket, at Summen af de Døde paa alle tre Tabeller skal stemme overeens. Nu havde jeg paa den første Tabel 35 Døde, 4 Dødfødte iberegnede. J Tabellen over de Døde efter Alderen fik jeg ogsaa meget rigtig 35 Døde, thi skjøndt jeg ikke veed, hvad Alder et dødfødt Barn kan siges at have, saa staaer der udtrykkelig i Tabellen, at Dødfødte skulle anføres i Aldersrubriken, under eet Aar, og derefter rettede jeg mig. Men i den tredie Tabel kunde jeg ikke faae Summen til at stemme længere; der fik jeg, hvorledes jeg saa vendte og dreiede det, kun 31 Døde. Naturligt, The jeg kunde slet ikke beqvemme mig til at anføre de 4 dødfødte Børn efter deres ægteskabelige Stilling. Gifte kunde jeg dog ikke kalde dem; ugifte kunde jeg ikke heller med fornuftig Grund kalde de Smaavæsner, som aldrig havde seet Verdens Lys; Enkemænd og Enker ikke heller. Da jeg desuden allerede havde opgivet Summen af alle de Døde paa to Tabeller, tænkte jeg, Vedkommende vilde let indsee, hvorfor der paa den Tredie fandtes 4 Døde færre end paa hine, og saa skrev jeg da trøstigt: 31. Men allerede Dagen efter kom det hele møisommelige Værk med Protest tilbage fra Provsten, som forlangte, at det samlede Beløb paa alle tre Tabeller skulde stemme. Manden havde unegtelig Ret, thi paa Schemaet er dette, som sagt, udtrykkeligt bemærket til Jagttagelse for alle Præster. Men jeg havde dog ogsaa Ret; thi om ufuldbaarne, dødfødte Børns Stilling i det borgerlige Liv, navnligen i Henseende til Ægteskab, forekommer det mig meget betænkeligt, at anføre Noget, og man maae, efter min Mening, være en ikke ringe Brøvler, for at kunne sige: "Jgaar kom et Barn til Verden, et Par Maaneder for den sædvanlige Tid; det kom dødt til Verden; det var ikke gift." Desgaarsag bad jeg Provsten undskylde mig, at jeg ikke kunde skrive Noget, som løb saa stik imod Fornuften. Han tog ogsaa mod denne Raison. Men for en andengangs Skyld maa jeg dog ønske, at Geistligheden for Fremtiden maa vorde forskaanet for Schemata, der ere saa kunstige, at de gaae ud over Fornuftens Grændse."