Berlingske Tidende, 1791-08-01
Haag, den 23 Julii. Man seer her Afskrift af et Brev, som Kongen af Sverig har skrevet til sin Ambassadeur i Paris, Baron Stal von Holstein, der lyder saaledes: Aachen, den 27de Julii. Ved den dybe Smerte, som jeg føler over den Ulykke. som paa nye har truffet Kongen af Frankrig og hans Familie, kan jeg blot overlade mig til de Følelser, som jeg ikke allene har tilfælles med alle Souverainer, men og med alle føelsomme Siele, som see en dydig, mild, god og forsulge Fyrste af gaae tilbage til Lænkerne, som ere blevne ham tilberedte af oprørske Undersaatter, og fra hvilke han havde den Lykke at befrie sig. Som Repræsentant af en Fyrste, der sin hele Livstid har baaret Omsorg for, at beskytte en retmæssig Frihed hos sit Folk, og at vedligeholde sin Krones Værdighed, vente jeg af Dem, at Deres Skrit blive afpassede efter mit hele Levnet, min bekiendte Characteer, Gustavernes Krones Værdighed, og besynderlig det Sindelag, som besieler mig for deres allerchristeligste Majestæter. Den Omhyggelighed, som De i disse traurige Øieblikke kunne ofte Høistsamme bliver Dem udmærket, ikke som et Middel, til at behage mig men som en nøiagtig Pligt for Deres Post. Det er en Følge af de Pligter, som paaligge denne Post, at De ikke indlade sig med eller tractere som min Ambassadeur med nogen, til hvilken den allerchristeligste Konges Myndighed ikke er overdraget frievilligen; og siden denne Fyrste ved sin Afreise fra Paris lod tilbage et Manifæst, og er bleven tvunget til at vende tilbage, er hans Fangenskab alt for anthentisk til, at man ikke skulde ansee enhver Act, som udkommer i hans Navn, for aftvunget med Magt, for et Nul og Jntet, eller for falsk. Det er derfor min udtrykkelige Villie, at De afholder sig fra alle Conferencer med den saa kaldte Minister for de udenlandske Anliggender, og at De paa alt, hvad man meldeler Dem mundtlig eller skriftlig i den diplomatiske Form, blot svarer mundtlig, at de nye forefaldne uformodede Tildragelser gandske afveg fra den almindelige Indretning, og at Deres Pligt ikke tillod Dem, at paatage Dem noget. De have forresten at rette sig efter de andre Ambassadeurers Skride og besynderlig at følge og understøtte dem, som lydeligst tage Hr. allerchristel. Majestæts Partie. Disse ere de eneste Ordrer, som jeg for dette Øieblik kan foreskrive Dem; men naar jeg foreskriver Dem en Opførsel, som min Værdigheds Vedligeholdelse befaler mig, saa maae jeg og tage i Betragtning Faren, for Deres personlige Forfatning; og om det vel ikke kund vare mig tilladt, endog kun et Øieblik at drage i Tvivl, at den helligede Værdighed, hvormed jeg har beklædet Dem, skulde nogensinde geraade i Fare, saa maae jeg dog vente alt afet Folk, som har lagt strafbare Hænder paa sin egen Sourerains Person. Just derfor skulle De bruge den samvittighedsfuldeste Opmærksomhed, og skye alle Leiligheder til at compromittere Deres Person og Værdighed. J det Jndre af Deres Huus maae den dybeste Smerte herske og være syn lig, og det Udvendige maae blot rette sig efter Politie=Lovene, som enhver offentlig Minister er underkastet, han maae opholde sig, hvor han vil. Jeg venter af Dem Mod Stand, haftighed, Klogskab og Lydighed, og beklager Dem ihenseende til den Fare og de bedrøvelige Omstændigheder, som om give Dem. Hvorpaa jeg beder Gud &c. Gustav.