Aalborg Stiftstidende, 1837-11-30
Et radicalt Blad ( Spectator, finder især at udsætte paa Parlamentsberetningen om Ur-Jndvaanerne, at deri ikke er blevet fremhævet, hvorledes Colonial-Administrationen, istedetfor at være Missionairerne paa hver Maade behjælpelig, ofte har hindret, dem i deres velgjørende Virken. Som Resultatet af alle Forskninger fremstiller sig nemlig den Slutning af Committeen, at Statsmagten kun ved Benyttelsen af den religiense Jver hos Troens Sendebud, tør haabe at gjøre Ur-Jndvaanerne modtagelige for Civilisationen. Politik og Handel maae - hvis de ikke ville fornegte Menneskeheden og tilsidst skader sig selv; - slutte Forbund med Christendommen og dens Udbredere. Kun maa denne Christendom være den lyse, menneskekjærlige, ikke den mørke, som i Amerika en Tid lang intet andet Lys forlangte end Baalets. Parlamentscommitteens Beretning gaaer over fra Skildringen af de nordamerikanske Jndfødtes sørgelige Tilstand, til de brittiske Colonier i Sydamerika, i det engelske Guiana. Mellem Orinoco og Amazon floden drage vandrende Stammer omkring, i længere eller kortere Afstand fra Establissementerne ved Demerara og Essequibo. Det er Karaiber, Arawaker, Warrower og Alkawæer. Ogsaa deres Antal har aftaget efter deres eget eenstemmige Udsagn, og denne Formindskelse er derhos i de sidste 2 eller 19 Aar. stedse bleven kjendeligere. J Aaret 1831 anslog man deres Antal til 50d. Fem Herrer i Colonien bære den Titel: "Jndianer=Protector, de holde underordnede Embedsmænd for at bringe Jndianerne de brugelige Foræringer, hvoraf en stor Deel bestaaer i Rum, og som skulle forhindre Desertionen af Negere til deres Rækker; men efter Ophævelsen af den mæhriske Mission ved Couranthill er hverken skeet noget for deres religiense eller for deres Civiltions-Underviisning, for i det mindste tildeels at godtgjøre det Onde, England har bragt over til dem. Tvertimod virke flere Lovbestemmelser directe til at demoralisere dem, og de Erobrendes Straffelovbog hanvendes uden Skaansel paa Folk, der ikke have no liget Begreb om samme, saa at, efter Lord Goderichs Ord, England har bragt dem i Berørelse med de civiliserede Samfund ikke for at deelagtiggjøre dem i sammes Velgierninger, men derimod kun for at lade dem lide dets Straffeloves Barbari. Af Karaiberne, de vestindiske Øers Ur=Jndvaanere, er lidet meer tilbage uden Sagnet, at de engang have existeret. Endnu mørkere Skygger falde paa Europæerne, naar man henvender Blikket paa den trøstesløse, elendige Tilstand, hvori de Jndfødte af Ny-Holland befinde sig Saa jammerlig dets Tilstand end var, siger Biskop Brougthon, førend vi kom til dem, saa et den dog efter den Tid bleven langt elendigere. Jeg troer bestemt, at alle de der komme i Berørelse med os om meget faa Aar ville gaae til Grunde. Det rer skrækkeligt, at efter over og Aar, i hvilken Til christelige Folkeslag have boet ved Siden af dem, er Kirke skeet det ringeste for at forbedre deres Tilstand. Moralsk Smitte har udbredt sig iblandt dem, og den synes, at de, istedetfor de bedre Egenskaber i deres Caracteer, som de tabe, antage vore laveste og modbydeligste Laster. En Mængde Mord udøves paa dem af de frie Planteurer. Mange falde for de udsendte Militairexpeditioners Vaaben. Frygteligst har Tilstanden forandret sig hos dem, der leve omkring Sidney. Man seer dem der drive omkring paa Gaa derne, for at betle om Brød, Klæder og Rum. Af Stammer, der for vare 2 til 300 Mand stærke, en nu neppe to eller tre tilovers. Denne mageløse Tilstand har nu nødsaget Regjeringen til at udstede Befalinger, for igjen at godtgjøre dens store Uret; den nedsatte Commission maatte erkjende den sørgelige Kjendsgierning, at de indfødte australske Stammer, ere udsatte for Europæernes Uretfærdighed og Grusomhed i en Grad, der nødvendigviis kræver Lovens Hjælp. Et paa en brittisk Soldat udøvet Mord blev hævnet ved en blodig Expedition mod hele Stammen; og dog fremlyser det, f. Ex. af Wil sons Reise klart, at de Jndfødte ere blide og omgængelige, naar man blot behandler dem billige. Paa Vandiemensland havde Colonisternes skjændige Grusomheder, Mishandlinger og Røverier bragt de Jndfødte, som Gouverneuren, Oberst Arthur, senere selv fandt, en ædel Folkestamme, til en saadan Forbittrelse, at det, for at gjøre Ende paa de gjensidige Voldsgierninger og Drab af Hævn blev agtet for uundgaaeligt nødvendigt til Coloniens Tarv, at bortfjerne og aldeles fordrive samtlige Jndfødte med Magt eller med det Gode fra den Jordbund, deres Forfædre havde efterladt dem, og paa hvilken de indtil Englændernes Ankomst havde levet frie og mægtige. Denne Uretfærdighed fandt virketig Sted, og den hele Befolkning af Vandiemensland blev, som Gouverneuren beretter, med deres Jndvilgelse i September 1834 førte over til Flinders=Øen. Jkke en Eneste af Ur-Jndvaanernes Stamme lever meer i Vandiemensland, og den af Sir Murray forudsagte Udryddelse og Fordrivelse af de indfødte Stammer har virkelig fundet Sted. Juteressante Notitser. Til den for Aaret 1828 hos Reimer i Berlin udkomne genealogiske Lommebog af Gottschalck er leveret nogle Bilag, af hvilke vi meddele følgende No. titser. - Det første opregner de Dynastier, som for Øieblikket ere i Besiddelse af samtlige Troner og Fyrstestole i Europa, de udgjøre ialt 21. Følgende beklæde 2 eller flere Troner: Det Bayerske Huus hersker i Bayern og Grækenland; det Bourbonske i Frankrig, Spanien, Neapel, Lucca, Portugal og Brasilien; Guelphernes Huus i Storbrittannien, Brunsvig og Hannover; Hohenzollernes i Hohenzollern og Preussen; det Holstenske Huus i Rusland, Danmark, og Oldenborg; Huset Lothringen hersker i Østerrig, Toscana, Modena og Parma; det Rassanske i Nassau og Holland; det Sachsiske i Sachsen og Belgien. Det andet bilag giver en Oversigt over alle nuværende Regenter, med Hensyn til deres Alder og med Angivelse af deres Regierings Tiltrædelse. Spidsen for den lange Fyrsterække, der tæller 5 Personer, steder som Restor Carl den 14de Johann, der er født 1764, hvis Vugge ikke omgaves af nogen Trones Glands, men hvis personlige Dyglighed nu allerede i en Række af Aar smykker de to standinaviske Troner. J Dronning Maria J sa bella, født 1830, see vi den yngste af Europas regjerende Personer, men hendes Trone omgives endnu af Blodstrømme. Som den ældste i Regjeringsaarstemtræder Fyrst Georg af Schaumburg-Lippe og som de yngste Dronning Victoria af Storbrittannien og hendes Onkel, Ernst August, Konge af Hannover; begge de Sidste bestege deres respectiver Troner paa een Dag, nemlig paa Kong Wilhelm den 3des Dødsdag. Man seer af denne Oversigt, sat samtlige Troner og Fyrstestole for Tiden beklædes af 5 Keisere, 13 Konger, 3 Dronninger, 1 Churfyrste, 7 Storhertuger, 10 Hertuger, 1 Landgreve, 11 Fyrster og - Paven. Det tredie Bilag leverer Antallet af de Hoveder, af hvilke de fyrstelige Huse bestaae, nemlig ialt 672, 356 mandlige og 316 qvindelige. Huset Lippe er det talrigste i begge Grene; det tæller nemlig 10 mandlige og 38 qvindelige Med klemmer. Derpaa følger Sachsen med 29 og 26, Hessen med 28 og 23, Østerrig med 25 og 14, Rusland med 21 og 26, Danmark og Holsten med 20 og 15 o. s. f. Paa det fjerde Billag finder man en Oversigt over Medlemmerne af det tyske Forbund. Det femte opregner Al grevelige Familier med fyrstelig Rang, hvis Overhoveder have Prædicat Erlaucht og det sjette 22 grevelige Huse, hvis Overhoveder bære Fyrstetitelen. Paa det syvende lærer man at kjende 35 Familier, som bærer den Skjæbne med hverandre at see deres mandlige Stamme udslukt med det sidste endnu levende mandlige Medlem. Blandt disse befinde sig følgende souveraine Huse eller dog Hovedlinierne af dem. Anhalt=Bernburg, Brunsvig, Wolfenbüttel, Grækenland og to Linier Reusch. Det ottende Bilag opregner 85 Slægter, som, allerede siden 1738, altsaa i 100 Aar, af den Altfortærende Tid, som uddøde, have været optagne i dens uhyre Grav. Vel blomstre de fleste af dem endnu i andre Linier, men mange ere ganske forsvundne, saasom Greverne af Mansfeldt, af Manderscheid, af Arpennonth, af Sickingen, Borggreverne af Kirchberg, Fyrsterne af Zinzendorph m. s. Det niende bilag giver os en linteressant Oversigt over Nutidens Misalliancer i de fyrstelige Huse, en lignende findes vel vanskelig nogensteds saa fuldstændig og ingensteds saaledes fremstillet. J de soveraine Huse og i Familier, der med den have lige Rang, findes al saadanne Ægteskaber. I de første tæller man 8 mandlige Misalliancer, i Husene Anhalt, Hessen, Preussen, Østerrig og Würtemberg og 5 qvindelige : i Husene Bayern, Frankrig, Hessen, Holsten, Portugal og Sicilien. J de sidste findes 6 Fyrster og Prindser, af hvilke i have valgt Gemalinder af Borgerstanden og 4 Prindsesser, der ere formælede med simple Adelsmænd. J den hele Summa findes 10 Damer af Borgerstand; men hvis Familienavne for det Meste ere forandrede til andre med en høiere Titulatur. Det tiende Bilag, indeholder Familien Bonapartes Slægtregister, det er i meget fuldstændigt og staaer her ganske paa sit rette, Sted, paa Grund af det nære Slægtskab, i hvilket J saamange Fyrstehuse endnu stedse befinde sig med denne historisk-mærkværdige Familie. Endnu er ikke i Fjerdedelen af et Aarhundrede henrundet siden den maatte træde fra Stuepladsen og allerede troer man at læse et af Oldtidens Eventyr, naar man kaster et Blik paa dette korte Omrids af dens Stigen og Falden uden videre at trænge ind i dens Historie, der, var saa rig paa skjæbnesvangre Begivenheder. Afdet sidste Billag erfare vi endelig, at, for Øieblikket, Konger og Fyrster frivilligt eller tvungne, leve fjern fra deres Troner.