Berlingske Tidende, 1836-01-20
Forsamlingen har herefter med 52 imod 16 antaget det rigtigst i saa Henseende at henstille til Deres Majestæts allerhøieste Overveielse: "hvorvidt den for Danmark paabudne Afgift af 1 Procent, der er paa ling. Maskinerierne havde i det Hele 7507 Hestes lagt alle danske Skibe, der fra Jsland directe expederes til fremmede Steder, med 2 Rbd. 32 Sk. r. S. pr. Commercelæst, kunde hæves ogsaa af saadanne de fremmede Nationers Undersaatter tilhørende Trælast skibe, som i Henhold til Placaten af 1ste Juni 1821 beseile Jsland, i hvilken Henseende det foreslaaes, forsaavidt saadant Skib ikke maatte være fuldladet, for hvilket Tilfælde det vistnok burde erlægge den i 6 12 paabudne Afgift af 2 Rbd. 32 Sk. r. S. pr. Commercelæst, at Skipperen, i Analogt, med hvad der i Fdn. af 13de Juni 1787 C. 1.14 er bestemt, skulde være pligtig til at indgive til vedkommende Øvrighed en Liste over de Varer, som han har indhandlet paa ethvert Sted, og at vedkommende Embedsmand, da kunde tilpligtes, naar et saadant Skib skulde afseile fra Landet, at undersøge saadanne Angivelsers Rigtighed, hvorefter han kunde opkræve hos Skipperen 1 Procent af disse Varers Værdi efter Aarets og Stedets gangbare Handelspriser. § 14. Ved denne Paragraphs Litr. a ad har man troet, at der muligen kunde opstaae en Misforstaaelse derved, at den Eed, der skal aflægges saavel af Reder som Skipper ved Erhvervelsen af et islandsk Sopas, og som gaaer ud paa, at saavel Skib som Goder dansk Eiendom, i Almindelighed omtaler Skibet, medens det erde Farter, hvortil forsynet med Passet, maatte anvendes, idet man nemlig antager, at det ikke er formeent saadanne Skibe, naar de fra Jsland ere ankomne til en fremmed Havn, at fare paa Fragt for fremmed Regning og med fremmed Gods, naar de blot paa deres Reise til og fra Jsland ikke have uden dansk Eiendom ombord, og Forsamlingen har derfor eenstemmigen antaget, at der i denne Passus efter Ordet de Farter, burde tilføies til og fra hvorved al Misforstaaelse formeenJsland. tes at ville bortfalde. Ved Paragraphens Litr. b er i Forsamlingen bemærket, at det Tilfælde kunde indtræffe oftere, saaledes som hidindtil er skeet, at en Skipper, der er bestemt med en Ladning islandske Varer til en udenrigsk Havn og derfra tilbage til Danmark, ved sin Aner vistnok ingen sædvanlig Ting, og man . komst til dette udenrigske Sted har fundet en fordeelagtig Fragt, hvorefter han, uden at kunne erholde et nyt islandsk Pas tilstillet, har fundet det gavnligst for sin Reder directe at vende tilbage til Jsland. Da nu en saadan Skipper ikke har kunne efterleve det her givne Bud om, ved sin Afreise fra Jsland at forskaffe sig den befalede Paategning paa Passet, vilde han staae Fare for at blive afviist, naar der ikke for saadant Tilfælde blev given nogen speciel Bestemmelse, og har Forsamlingen af denne Aarsag eenstemmigen fundet det tilraadeligt, at nærværende Passus maatte gives følgende Tillæg: "Dersom nogen Skipper, der er udgaaet fra Jsland til et udenlandsk Sted, og i Udlandet bestemmer sig til at vende tilbage til Jsland, skjøndt han einder har forskaffet sig den ved denne Anordning paabudne Paategning paa det islandske Sopas, bør Skibet. ved dets Ankomst til Jsland ikke desaarsag, afvises, naar Skipperen afgiver en edelig Forsikkring for, at den medbragte Ladning ei tilhører andre end danske Undersaatter, men Øvrigheden skal være bemyndiget til herom at gjøre den fornødne Paategning paa Passet. Slutteligen har man i Anledning af det Udkast til en Placat angaaende Præmie for Jsland for Tidsrummet fra Fiskeri under begyndelsen af Aaret 1837 indtil Udgangen. af Aaret 1839, som Deres Majestæt allernaadigst har behaget at gjøre Forsamlingen bekjendt med, under Discussionen yttret det Haab, at det allernaadigst maatte behage Deres Majestæt i disse 3 Aar at vise den samme Faveur, som hidtil har været viist mod Eierne af de mindre Fiskerfartøier, nemlig at disse i det ovennævnte Tidsrum, maatte kunne gjøre sig Haab om at erholde den pr. Commercelæst allernaadigst udlovede nedsatte Præmie af 7 Rbd. r. S. udbetalt, Bud vare blevne naar iøvrigt Placatens iagttagne, uanseet at Præmierne derved maatte overstige den i dette Lovudkasts første Paragraph firerede Summa af 4000 Rbd. r. S. aarligen, og da Forsamlingen har maattet antage Muligheden af at denne Summa for et enkelt Aar kunde blive utilstrækkelig, har den eenstemmigen troet ikke at burde undlade her at fremsætte dens allerunderdanigste Ønske i saa Henseende. Overensstemmelse med disse Deliberationer og Forhandlinger skulde Provindsialstændernes Forsamling herved allerunderdanigst indstille: A. At § 3 gives følgende Tillæg: "dog saaledes, at vedkommende Embedsmand skal være pligtig til at anvise de Handlende, som herefter maatte nedsætte sig paa et af de Steder, hvor Grunden alt har været anskaffet for kongelig Regning, den fornødne Byggeplads uden Betaling, saa længe som der endnu maatte haves ubebyggede Pladser tilovers. B. At der i J 9 tilføies efter Ordet Udseilingsdagen" og den eller de Dage, som maatte medgaae, forinden han maatte kunne erholde den i 87 befalede Paategning af Sysselmanden, forsaavidt denne ikke maatte være bosat paa eller i Nærheden af Handels stedet. C. At der i Begyndelsen af § 10 imellem Ordene konstige" og "Fortøiningsmidler indsættes Ordet faste", og at den derpaa følgende Passus forandres saaledes: "Derhos er det en Selvfølge, at Eieren af deslige faste Fortøiningsredskaber, være sig enten Ringe eller Ankere, som ere fast gjorte i Land, eller andet deslige, er berettiget til af Andre at fordre en billig Leie for Benyttelsen deraf. D. At der i § 14 Litra efter Ordene nogen af de Farter" tilføies til eller fra Jsland. E. At § 14 Litr. b gives følgende Tillæg: "Dersom nogen Skipper, der er udgaaet fra Jsland til et udenlandsk Sted, og i Udlandet bestemmer sig til at vende tilbage til Jsland, skjøndt han ei der har forskaffet sig den ved denne Anordning paabudne Paategning paa det islandske Sopas, bør Skibet. ved dets Ankomst til Jsland ikke desaarsag afvises, naar Skipperen afgiver en edelig Forsikkring for, at den medbragte Ladning ei tilhører andre end danske Undersaatter, men Øvrigheden skal være bemyndiget til herom at give den fornødne Paategning paa Passet. og skulde Forsamlingen tillige herhos allerunderdanigst henstille til Deres Majestæts allerhøieste nærmere Overveielse: 1) Hvorvidt det maatte befindes hensigtsmæssigt, at Deres Majestæts Rentekammer foranledigede, at vedkommende Sysselmand, forsaavidt han ikke maatte være bosat paa selve Handelstedet eller i Nærheden af samme, kunde erholde en af Amtet autoriseret paalidelig Mand, der er boende paa Handels stedet, til at meddele Skibspapirerne den fornødne Paategning, og at denne Mand da herfor skulde erholde Ret til af Skipperen, Sportler af dem, som at opkræve de halve for denne Forretning tilkomme Sysselmanden, Sportelreglementet af 10de September efter S. 1830 – 62, hvorhos det dog skulde staae Skipperen frit for, om han maatte ønske det, at sende Skibets Papirer til selve Embedsmanden, i hvilket Tilfælde han fritages for denne extraordinære Betaling. 2) Hvorvidt 8 9 maatte erholde følgende Tillæg: "Dersom nogen Speculanthandler maatte befindes at ligge over den bestemte Tid, da vil han blive at ansee med en Mulct for hver Dag, han saaledes maatte blive liggende længere i Havnen, af 8 a 9 Rbd. r. S. efter Dommerens Skjønnende, grundet paa Sagens Omstændigheder, og navnligen derpaa, om han i den Tid, han saaledes har ligget længere, end ham tilladt var, har drevet nogen Handel, og paa denne Handels større eller mindre Betydenhed. 3) Hvorvidt Bestemmelsen i den første Paragraph af Placaten af 23de April 1793, hvorefter det er en Speculanthandlende paa det Strengeste forbudt at opsætte Varer til Forhandling hos Bønder eller Andre, hvem det ogsaa maatte være, samt at udsende Nogen med Varer til Forhandling i Landet, ved nærværende Lovgivning paa ny specielt maatte indskærpes.