Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-01-27
Jfølge Skrivelse fra Kabinetssekretairen af 22d. til Overpræsidenten, har denne meddeelt Kjøbenhavns Borgerrepræsentanters Formand som Svar paa dennes Begjæring om Audients for at overrække Borgerrepræsentanternes Adresse, at Hs. Maj. Kongen har besluttet for nærværende Tid, da saa mange vigtige Statsanliggender ganske optage Allerhøistsammes Tid, ikke at modtage nogen Adresse eller Petition i Anledning af Tronskiftet. Den af Kjøbenhavns Borgerrepræsentanter vedtagne Adresse, hvis høitidelige Overlevering til Hs. Maj. Kongen saaledes faldt bort, men hvoraf en Gjenpart iforveien var tilstillet Kabinetssekretair, Kammerherre v. Tillisch, lyder saaledes: Allernaadigste Konge! Det er i et ikke mindre alvorligt end sørgeligt Øieblik, at Repræsentanterne for den kjøbenhavnske Borgerstand nærme sig Deres Majestæt. Deres Majestæts Sorg ved Tabet af en elsket Fader deles tilfulde af samtlige Statens Borgere, thi vi have Alle tabt en høist begavet Fyrste, til hvis Liv vi havde knyttet saa mange skjønne Forhaabninger, hvis Opfyldelse vi, i taknemmelig Erkjendelse af hvad der havde fundet sin Fuldendelse, med en dagligen stigende Længsel endnu saae imøde. Men med disse Sorgens Følelser forener sig Bekymringen for den kommende Tid, thi det er høist vanskelige Opgaver, hvis Løsning er bleven Deres Majestæt overdragen, og Enhver, der har fulgt vort Fædrelands Begivenheder, vil føle sig overbevist om, at det ikke er nogen let Krone, der fra Deres Majestæts Fædre er gaaet i Arv til Dem. Men under saadanne Omstændigheder er det dobbelt vigtigt, at Folket slutter sig tæt om den kongelige Trone, og vi føle os derfor særligen opfordrede til, i den kjøbenhavnske Borgerstands Navn høitideligen at forsikkre Deres Majestæt, at den Troskab mod Konge og Land, hvorpaa denne Stand saa ofte i Trængselens Tid gav umiskjendelige Prøver, endnu er lige virksom og stærk, og at Hovedstadens Borgere stedse ville være rede til med Liv og Blod at virke for Udførelsen af enhver det almene Vel befordrende og betryggende Foranstaltning fra Deres Majestæts Side. - Til at knytte det Baand, der forener Fyrste og Folk, ret fast og til at gjøre det uopløseligt gives der imidlertid intet virksommere og kraftigere Middel, end en fri Forfatning, og det er herpaa, at dette vort allerunderdanigste Andragende skal gaae ud. Allerede ved det forrige Tron skifte har Hovedstadens Borgerstand igjennem dens Repræsentanter andraget derpaa, men Deres Majestæts høie Forgænger troede, at Tiden til denne Begjærings Opfyldelse endnu ikke var kommen, og at til dens Jværksættelse udfordredes forberedende Foranstaltninger. En Følge heraf har været, at de forviklede Forhold, hvis Udjevning ved en heldig Samvirken af Statens forskjellige Dele lettere vilde have ladet sig udføre, nu ere blevne vanskeligere at ordne. Og skulde ikke den Tid nu være kommen, da en saadan kongelig Gave med Tryghed kan skjænkes det danske Folk, Dette Folk staaer ikke tilbage for nogen af de det omgrændsende Nationer enten i almindelig Uddannelse eller i Besindighed; det viger ikke for nogen i Hengivenhed til dets Fyrste og i Kjærlighed til dets Arne, og dets Jver for de offenlige Anliggender har i den sidste Tid paa en mærkelig Maade givet sig tilkiende. Ved selv at deeltage i Bestemmelsen af de Love, det skal adlyde, vil dets Selvstændighed voxe og dets Kraft tiltage, og dets Beredvillighed til at bære de Byrder, som de med Statens Styrelse forbundne Udgifter gjøre fornødne, vil blive større, naar det tilstedes det selv at bestemme disse og at have Jndseende dermed. Til Statens Styrelse udfordres derhos høibetroede Organer, der kunne give Deres Majestæt Raad i Henseende til de mange forskjellige Anliggender, som et enkelt Menneskes Øie ei er i Stand til at oversee, og disse Organer ville ikkun kunne udrette Lidet, naar de ei ere i Besiddelse af Folkets Tillid. Men denne Tillid er for en stor Deel afhængig af deres Ansvarlighed - deres Ansvarlighed ei alene ligeover for Kongen, men ogsaa ligeover for Folket. - Skjøndt Repræsentanter for den første og vigtigste Kommune i Riget, kan det dog, efter vor Stilling, ikke tilkomme os nærmere at angive de særlige Bestemmelser, der maa knytte sig til en saadan Foranstaltning, men vi holde os overbeviste om, at der i de forskjellige Dele af Deres Majestæts Stat ville findes Mænd der i denne Henseende ville kunne staae Dem bi, og det er i denne Overbeviisning, at vi i al undersaatlig Underdanighed ansøge Deres Majestæt om: "At ville allernaadigst sammenkalde en Forsamling, bestaaende af et passende Antal indsigtsfulde, fædrelandsksindede og frimodige Mænd, valgte ud af de forskjellige Klasser i de forskjellige Statsdele, for at raadslaae om et Udkast til en fri Forfatning. Et allernaadigst Tilsagn herom vil tjene til Beroligelse for Deres Majestæts troe, hengivne Folk i dette bekymringsfulde Øieblik. (Underskrifterne.)