Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-08-20
De fleste franske Blade havde i den sidste Tid søgt, at vælte Mistanken om Anstiftelsen af Mordforsøget over paa Carlister eller Bonapartister. Jmod disse Bestræbelser, har Regjeringens Organ, "Journal de Paris" taget endnu stærkere tillorde, end hidtil, og reent ud erklæret, at den stærkeste Mistanke hviler paa det anarkiske Partie, repræsenteret ved de republikanske Klubber, med Tilføiende, at alle de, som ere beskyldte for Medviderie i Attentatet, notorisk helde til republikanske Anskuelser. Desuagtet vedblive de fleste uafhængige Blade at tilskrive Carlismen Anstiftelsen, og at forklare den modsatte Paastand i "Journal de Paris" af Regjeringens særdeles Had imod Republikanerne, og af Nødvendigheden i, at holde Kamrene i den Troe, at Republikanerne ere de egentlige Skyldige, indtil de nye Lovforslag ere antagne. Et Blad fortæller, at General Prokuratoren, Hr. Martin, har sagt, Man veed ikke Andet om Fieschis politiske Tænkemaade, end at hans Maitresser havde erklæret ham for en Republikaner. Efter et andet Blad har den ene af disse, Ning Lavasse, Frue Petits Datter, gjort vigtige Tilstaaelser angaaende Fieschis, underordnede Medhielpere, hvorimod hun iagttager en haardnakket Taushed om Hovedanstifterne. Med Morderens Sundhedstilstand har det saa god Fremgang, at Man troer, han vil snart være fuldkommen helbredet. Mærkeligt er det, at han viser en saadan Afskye for Hr. Thiers, at Lægerne have maattet bede Ministeren, ikke meere at lade sig see hos Fieschi da hans Nærværelse sædvanligen medfører en betænkelig Krisis i hiins Sundhedstilstand. Over 100 Personer have været fængslede i Anledning af Mordforsøget; men de ere nu frigivne paa 15 nær. Med største Skyndsomhed gaaer Deputeertkammeret frem ved Forhandlingerne om de nye Lovforslag, som Man nu, efter deres Oprindelse, ogsaa kalder Helvedes=Lovene. Udkastet angaaende Assiseretten (S. 521) blev allerede antaget den 13de, og det andet angaaende Juryen ventedes antaget den 14de. Den første Artikel i hiint Lovudkast, hvorefter General=Prokuratoren skal have Ret til, at stevne for Assiseretten Enhver, der maatte forekomme ham skyldig, istedetfor at forhen saavel Underrettens Raadslagnings=Kammere, som Appellationsrettens Anklage-Kammers Betænkning først skulde indhentes, fremkaldte en levende Diskussion, der især udmærkede sig derved, at en af Regjeringens meest hengivne Tilhængere, Hr. v. Schonen, nu General Prokurator ved Over=Regningsretten, optraadte som en af Forslagets ivrigste Modstandere. Hellere vilde han have seet midlertidige Militair=Domstole, end at see Lovgivningen besudlet ved vedblivende Bestemmelser af den foreslaaede Art." - "Naar - sluttede han - Øieblikkets Fare er forbi - og de er forbi –, saa maae de almindelige Love og Domstole holdes i Ære. Jeg priser Offrene for Attentatet den 28 Juli lykkelige, fordi de ere frie forden Smerte, at bivaane det sørgelige Skuespil, som Man opfører for os ved at foreslaae slige Love!" Justitsministeren Hr. Persil forsvarede derpaa Lovudkastet, og "Koureren" lægger ham ved denne Leilighed følgende paafaldende Yttring i Munden: "Vi ville blive Chartet troe, saalænge Monarkiets Vel tillader det." Ogsaa Hr. Sal verte talede imod Forslaget: "J ere - tilraabte han Ministrene - blevne og Beviset skyldige for, at Jikke have ifinde, at benytte hiin rædselsfulde Attentat til at straffe os og hele Frankerig for et Uhyres Forbrydelse, der har opfyldt hele Nationen med Afsky. Han advarede imod deres Sprog, som trænge paa hurtig Justits; dette havde stedse været det Paaskud, der skulde besmykke al Justitsens Barbarie. Han spurgte, om Man troede at kunne forhindre en Forbrydelse som Fieschis ved slige Love, om det ikke snarere var en Sag for et virksomt Politie, der dog vel kunde udrette Saameget for de mange Penge, det koster - Men alle slige 2de bemærkninger vare frugtesløse; Udkastet antoges med 212 Stemmer imod 72. Den eneste Formildelse, der blev sat igjennem, var et Amendement af Hr. Odillon Barrot, hvorefter ikke Rettens Præsident alene, men kun den hele Ret skal være bemyndiget til, at føre de gjenstridige Anklagede ud af Retssalen (S. 521), og dog behandle dem som nærværende.