JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Norske Intelligenssedler, 1764-12-05
Sedler. Norder. NorNe No. 49. Onsdagen den 5. December 1764. Onsdagen den 5. December 1764. Be Hvor finder man vel Een blandt Heedenskabets Viise Saa galne Meeninger saa ivrig at anprise? Naar drømte de vel om Planeters Hvirveler (c) Naar sagde de Seilads til Maanen muelig er (d);Mon nogen vel av dem som mange siden efter Den raae Materie tillæger Tænke=Kræfter (e? For hver Monade (f) nu i Legemerne man, O! høy oplyste Tiid! en Siæl antræffe kand. Mon en Heraclitus, hvis Øyne vare røde Av Graad og Taarer, som bestandig af dem fløde; Og en Democritus som alletider lod At denne Verden var den beste skulle troe 68. Lyksalig Tiid, nu kand en Physicus forklare, Hvordan Mirakler skeer, Og han kand aabenbare Almagtens skiulte Værk: Siig mig hvor finder man At nogen Heedning saa har misbrugt sin Forstand, Det heele Firmamen hans Villie adlyder. Han vinker. - En Commet sin Tieneste frembyder: Den sluger Vande op, den øser Vande ud; En Physicus med en Commet, er som en Gud. (c) Cartesius forklarede Planeternes Omløb af deres Hvirveler. (d) Denne Meening har fundet biefald. (e) Leibnitz med fleere har søgt at bevise dette. (f) Monade en uddeelelig Punkt af et Legeme, Volf og hans Tilhængere paastaar at denne nærværende Verden er af alle muelige den Bedste, og tillige det Ondes Nødvendighed. Hippocrates er gal: forlad jeg mig fordrister, At tale saa om ham forlad Hippotratister (h) Jeg siger han er gal, naar han forsøge vil Med Røg om noget Barn i Moders Liv er til Men naar har han vel sagt: At Sygdoms slemme Plage Er Siælens Virkning for det Onde at udjage Av Legemerne: (1) men hvorav ved Siælen det At noget skadeligt er udi Legemet?
Norske Intelligenssedler, 1764-12-05
Mon nogen vel iblandt de Tiiders Læger meener At skarpe Vædsker, som andgriber vores Seener, Til alle Svagheder er ene Aarsag: (k) men Mon Sygdom kommer ey tidt af Jndbildningen, (b) Hippocrates den berømteste Læge i Alderdommen. Hippo hans eedsvorne Tilhængere. (1) Stahl har antaget denne Meening (k) Hofmann er Opfinderen af denne.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-05
Bekientgiørelser. Med en Person, som er kommen fra Kiøbenhavn, er bragt en Pakke mærket M. S. N.; hvo samme eier, kand melde sig. her i Bogtrykkeriet, da Personen, som samme haver, kand anvises herfra.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-05
Et Claveer, i god og brugelig Stand, er under Haanden at faae til Kiøbs; Liebhaberne dertil behage at melde sig her i Bogtrykkeriet, hvorfra dem Ejeren skal blive anviist.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-05
Hos Jens Giæsted er at faae Kiøbenhavnsk og Dansk Brændeviin i Oxehoveder, Tønder eller Potter, lysebruun Sokker-Candis, fiint Top=Sokker, udi Par tier og Pundeviis; bruun Sirop; C. troner i Casser og Stykker; ganske guult Canarie-Frø, for meget billige Priiser.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-05
Sal. Claus Nissens Enke har en god Kurve=Reise-Vogn i Commission at sælge, om nogen behøver samme kand med hende accorderes om Priisen. Den 3 Januarii 1765 paa Gaarden Schiønhoug i Trogstad Sogn, hvorhen falder en god Jis Vei over Langen forbiVestbye Sauger, ungefæhr 5 korte Mi herfra, bliver iblandt andet ved Auction bortsolgt, en anseelig Deel velbærget Høe og Halm, samt Havre og Byg, som tiener Liebhabere til Efterretning. Hos Franz Hanwig her paa Stædet. er needsadt til Forhandling endeel Fiske Vahrer, nemlig: røget Lax, nye saltet Torsk og Sey, nye feede Sild, Nordlandsk samt Christiania Sild. Ligesaa sælges hos ham andre Sorter Kiøbmands Vahrer, nemlig: Korn av alle Sorter, 2de Slags Spansk Salt, Hør, Hamp Boghvede Gryn, gammel Fransk Viin, hvide Petersborger Talg-Lys i heele Castser NB. Bomulds Veeger, gammel Rom, beste Kiøbenhavnsk Korn-Brændeviin, ordinair Ost, Engelsk og Hollandsk, Honning udi heele Tønder, ligesaa Miød, samt hvid Øll-Ædike, med fleere Slags gode og afsættelige Vahrer for billige Priser. Christiania, trykt hos Samuel Conrad Schwach.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-12
Soolerentelligen Nordske J No. 50. Onsdagen den 12. December 1764. Fortsættelsen: Hvortil tiener det at leve længe, eftersom vi forbedre os saa lidet; Et langt Liv formindsker ikke altid vore Feyl, der endog ofte forøger dem. Der hører ligesaa vel Forstand til at vælge et godt Raad, som til at handle efter sit eget Overlæg. De Vittigste har mindst Vanskelighed for at høre andres Meninger, og det er et fast Beviis paa Skiønsomhed, at man veed at skikke sig under en andens gode Anførsel. Vi bør give Agt paa den forbigangne Tid, for at fortryde de Feyl, som vi kand have begaaet i samme, paa den Tilkommende, for at bruge den bedre, og paa den Nærværende, for at betiene os af den Naade, som Gud giver os. Hvorav kommer det vel, at Dyden, Himmelens Datter, bliver saa ilde begegnet paa vor Jord, Saa elskværdig som den er, saa bliver den dog av Verdens Børn foragtet, bagtalet og beleet, anseet for urimelig og egensindig, for stolt og taabelig. Jeg er ikke langt fra at troe, at de, som her behandle den saa slet, ville i sin Tid blive ligesaa ilde modtagne af hende, naar hun er kommen til sit rette Hiem, og har fuldendet sin Reise her paa Jorden. Erfarenhed i Krigs-Sager er ikke det eneste fornødne for en Officier, men han bør endogsaa være drevet i de smukke Videnskaber, paa det, ligesom Tiderne ere tvende Slags, nemlig: Freds-Tider og Krigs-Tider, han da kand have de fornødne Egenskaber til at være nyttig i dem begge. Claudite jam rivos pueri, sat prata biberunt. Hvor ulykkelig endogsaa adskillige store Genier selv have været her i Verden, saa have de dog alletider udrettet meget Godt, naar deres Hensigt har været god. Den har alletider været lykkeligere, end de selv. Lad Socrates forhaanes af Folket, fordømmes av Raadet, og forgives i Fængslet; det er nok, at det gandske menneskelige Kiøn siden er opbygget og forbedret ved Hans Lærdom. Var Hans Hensigt, saaledes beskaffet, som vi har Aarsag til at troe, saa havde han gierne givet meere end et Liv, for at udrette saa meget. Men en god Hensigt giver maaske endnu meere end Lykke til det man foretager sig. Det lader, som den baade gav Forstand og Viisdom. Hvorfra skulde ellers saa mange Original-Genier, som man finder blandt alle FolkeSlægter, indtil Slaver og Barbarer, have taget den Viisdom og Veltalenhed, som fremskinner i deres Sange, Fabler og Tænke=Sprog, Dyden og MenneskeKiærlighed indblæste dem. Deres ædle Hierter vare frugtbare Kilder, til ædle Tanker, og de lærte dem uden Regler og Tvang, at finde ædle Udtryk, Forgieves søgte Vankundighed og Tvang, at nedtrykke deres Siæle. J Mørket, og Fængseler selv, udviklede sig deres Geiste. Stærke nok til selv, baade at see, og angribe sine Tiders Feil, triumpherede de endelig, om ikke før, efter Døden, og de bleve ikke allene deres Alders Lys, men endog Mønster for de slebnere Tider.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-12
Ved undertiden i mine Blade at anføre nogle Stykker af den persiske Digter Sadi Musladin, tænker jeg endnu meere at bestørke denne Sandhed. Dette Mønster av et Original-Genie, er fød til Schiras, i største Fattigdom. Krigen med Tyrkerne nødde ham til at forlade tidlig sit Fædrene-Land. Han havde den Ulykke at blive fanget av Tyrkerne, og siden af de Christne, over hvilket Bytte han ikke havde Aarsage at glæde sig. Efter nogle Aars Slaverie forbarmede en rig Mand sig over ham. Han kiøbte ham frie. Hvad større Beviis behøves til at see, at Sadi var et Genie, som dannede sig selv, Endeel af hans Skrivter, som indeholder moralske og politiske Fabler, ere paa Tydsk oversadte af Olearius. Her har mine Læsere en af hans Fabler. Guld--- glimrende Metal, som Jordens Salt frembringer, Jndhyllet udi Gift! Du første Aarsag er, Til de Misgierninger, som vi begaae, Og til vor meste Ulyksalighed. Vi Daarer og Elendige, hvor ofte skal man sige os, At intet meer os skader, end Lyst til Guld, Zehir, Amar og Mustad, J Jndostan en Reise foretog, De alle tre af lige Alder var, De for hinanden bar Høyagtelse og Kiærlighed, Og trode, i det mindste selv, at de var Ærlige. Hvor ofte veed man ej ret hvad man er, Vi prøves maa, for vi os selv kand kiende, Om Hiertet ogsaa er, som det har syntes for se og Kiærlighed, at de var værlige ad man er, kand kiende, har syntes forEn Skat faldt dem i Øynene, som deres Venskab prøve Sligt Syn var kraftigt nok at røre deres Siæle, De troede enhver at føle en ædel Glædskabs Lyst, At deele Skatten var saa ømt et Venskab at fornærme Vort Venskab, sagde de, skal endnu meer forøges Ved fælles Eiendom av Himlens sendte Gave; Thi Skatten giør os alle rige nok. Nu kommer det kun an paa den at bruge ret Til vor Lyksalighed. Amar blev sendt til næste Bye, Forfriskning at indkiøbe, Saa megen Tillid havde man Sadt til hans Smag og Ærlighed. Men neppe var han reist, før at de tvende Venner, Som nu tilbage var, om Skatten talede. Det dem i sær forundrede, At deres Ven saa taasset var, Fra den at reise bort, i deres Ærinde. Jfald vi Skatten tog, blandt andet, sagde Zehør, Og reiste bort, foruden ham at bie Hvor blev han narret, naar han ikke fandt Sin Skat, og Venner meer, Sandt, sagde Mustadi, og vores Lykke voxte, Thi Skatten kunde vi allerne deele da = = = Amar enfoldig er, men han dog kunde treffe Os paa et Sted, og saa sin Deel forlange. Om vi ham slog ihiel, det sikkerste nok blev. - : Jeg dette ogsaa troer, faldt Zehir ham i Talen. Velan, saa lad ham døe, og vi vil deele Skatten. Amar kom hiem om Aftenen, og strax blev dræbt. Herpaa de tvende sig med Glæde sadte ned, For det Medbragte at fortære. Men neppe havde de begyndt sit Maaltid, før De heftig Smerte følte, og see, der laae de død. Mon det var Himlens Hævn, som dem bortrykkede O ney, det var Amar, han elsked Skatten, og For derfor sig at skille ifra Medbeilerne; Da havde han, den med sig bragte Mad, Med Gift beblandet. Nu Skatten altsaa ey af nogen Eyer veed. Og hvem skal finde den? Ak! den maaske skal endnu giøre Et Menneske ulykkelig.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-12
Bekientgiørelser. Bekiendtgiøres: at Concerten for sidste Gang i dette Aar, bliver opført næste Mandag, og begynder igien Mandagen den 7de Januari og continuerer siden hver Mandag for 8te Gange.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-12
Hos Rasmus Dybwad kand bekommes: beste hvid Dantziger Hvede, Lollands Dito, beste Østersøes Rug, Dito Gryn-Byg, finfiin Top-Sokker, Congo, Heytan og Thee de bohe, syltet Jngefær i Krukker a 1 et fierendeel Pund, god gammel Rinsk Viin, franske Viine og dito Brændeviin, samt nogle Oxhoveder Kiøbenhavnsk Korn-Brændeviin, med meere, til billige Priser.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-12
Hos Jens Giæsted er at faae Kiøbenhavnsk og Dansk Brændeviin i Oxehoveder, Tønder eller Potter, lysebruun Sokker-Candis; fiint Top=Sokker, udi Partier og Pundeviis; bruun Sirop; C. troner i Casser og Stykker; ganske guult Canarie-Frø, for meget billige Priiser.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-12
Skulle nogen have et svensk Skrivt, under Navn av: Bankeroth-Speleren, at sælge, vilde de behage at mælde det i Bogtrykkeriet, hvorfra dem en Liebhaber, kand anvises.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-12
Af det tilforn her i Jntelligenz-Sedlen bekiendtgjordte Liigtorn-Plaster, er endnu Portioner at bekomme, til 2 Mark hver Portion.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-12
Den nylig fra Pressen udkomne Hæste Kuur Bog er at bekomme her i Bogtrykkeriet for 1 Mark 16 sk. samt indbunden. for 1 Mk. 20 sk., saavelsom paa de øvrige forhen bekiendtgjorde Stæder for samme Priis. Bogtrykkeriet er til Forhandling, Tronhiemske Samligers 3die Bind, udgivne av Phillaletho, er at bekomme for 2 Mark. Ligeledes findes endnu Exemplaria av det 2det Bind for samme Priis, saaog 3die og 4de Stykke af det første Bind a 12 sk. Stykket. NB. De som have afhentet de 2 første Stykker, og ej vil continuere, behager at levere samme tilbage, da de skal faae sine Penge igien. Christiania, trykt hos Samuel Conrad Schwach.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-19
oter.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-19
Nordske Jntelligen No. 51. Onsdagen den 19 December 1764. Veoter.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-19
Nordske Jntelligen No. 51. Ons 24. Han 10 Dager 176 a Ve Efterretning.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-19
Bekientgiørelser. Kiøbmanden Jørgen Schandsgaard, agter at sælge: 1.) sin iboende Gaard her i Byen, beliggende udi Grændse-Gaden, under Byens Grund-Taxt No. 404. som imellem Mr. Christen Holms Gaard og Mr. Fyhrows Hauge er beliggende, bestaaende av en Grundmuret Bygning til Gaden, og Bindingsværk inden i Gaarden, med iværende Krambord, 6 Værelser med Kakkelovne, Kiøkken og Madboed, 3 skiønne Vandfrie Kieldere, Bryggerhuus med Bagerovn, Staldrum til 6 Hæster og Fæehuus til 6 Kiør 2de Pakboeder, Laave for 2 a 3 Karle, til at tærske paa, skiønne Vogn-Remiser, og Lofter til Korn-Vahre og Fourage. 2.) En derved liggende Bag-Gaard eller Hauge under Byens Grundtaxt Nr. 405. 3.) En Frugt- og Urte-Hauge, under Byens Grund-Taxt Nr. 340, beliggende næst ved Bag-Gaarden, imellem Uhrmager Mr. Rømmer og Mr. Fyhrows Hauger. 4) Forpagtningen af en Korn- og Enge Løkke paa Nedre-Blinderens Eiendeele, omtrænt 40 Maal, som er forpagtet udi 31 Aar, fra 1762 at regne, hvorav svares Aarlig 23 Rigsdaler, hvilke overalt er nyelig hævdet, med paastaaende, Laave og Lade, tilligemed 2de Agre, som ere besaaede med 2 Tønder og 1 Skieppe Vinter=Ruug. Hvem som ville tilhandle, sig samme, behager at addressere sig til ermeldte Kiøbmand Jørgen Schandsgaard, som med hannem det billigste kand accorderes. Hos Jver Tyrhom hos Hr. GeneralMajor Wilster, er at faae til Kiøbs godt Jrlandsk Smør for billig Priis.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-19
Hos Rasmus Dybwad kand bekommes: beste hvid Dantziger Hvede, Lollands Dito, beste Østersøes Rug, Dito Gryn=Byg, finfiin Top-Sokker, Congo, Heytan og Thee de bohe, syltet Jngefær Krukker a 1 et fierendeel Pund, god gammel Rinsk Viin, franske Viine og dito Brændeviin, samt nogle Oxhoveder, Kiøbenhavnsk Korn-Brændeviin, med meere, til billige Priser.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-19
Hos Jens Giæsted er at faae Kiøbenhavnsk og Dansk Brændeviin i Oxehoveder, Tønder eller Potter; lysebruunt Sokker-Candis, fiint Top=Sokker, udi Partier og Pundeviis; bruun Sirop; Citroner i Casser og Stykker; gandske gult Canarie-Frø, for meget billige Priiser.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-19
Den belovede Oversættelse av Barbeyraes Tale over Videnskabernes Nytte i Henseende til Staten, er nu fra Pressen, udkommen. De Herrer Subscribentere, ville behage at lade deres Exemplarer av hente for den fastsatte Priis 12 sk. Expl.;De som ikke have subscriberet, betale 14 sk. Hans Holmboe er ankommen til Ulsvaag 12 Miil fra Christiania, med beholden Skib og Gods. Næstkommende Uges Jntelligenz. Seddel bliver ikke udgivet førende om Fredagen, formedelst Jule=Hellig Dagene. Christiania, trykt hos Samuel Conrad Schwach.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-26
Sedler.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-26
En fiirkantet Sølv Snuus=Daase, Engelsk Arbeide, noget slidt, forgyldt inden i, er bleven tabt; den som har fundet samme, bekommer 1 Rdlr. Findings-Løn og addresserer sig hos Hr. Post-Contro leur Schanche.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-26
Hos Maler Jens Edberg er en ny Fruentimmer=Slæde af nyeste Fassong at faae til Kiøbs, samt en dito Mands Slæde.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-26
Hos Jver Tyrholm hos Hr. GeneralMajor Wilster, er at faae til Kiøbs godt Jrlandsk Smør for billig Priis.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-26
Hos Rasmus Dybwad kand bekommes: beste hvid Dantziger Hvede, Lollands Dito, beste Østersøes Rug, Dito Gryn Byg, finfiin Top=Sokker, Congo, Heyan og Thee de bohe, syltet Jngefær, i Krukker a 1 et fierendeel Pund, god gammel Rinsk Viin, franske Viine og dito Brændeviin, samt nogle Oxhoveder, Kiøbenhavnsk Korn-Brændeviin, med meere, til billige Priser. Hos Hr. Amts-Forvalter Biørn Holmestrand bliver nu til Nye=Aar, Condition ledig for en skikkelig og duelig Skriver-Karl; Hvo dertil har Lyst, kand mælde sig hos Hr. Etats-Raad Feddersen.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-26
Den nylig fra Pressen udkomne Hæste Kuur Bog er at bekomme her i Bogtrykkeriet for 1 Mark 16 sk. samt indbunden. for 1 Mk. 20 sk., saavelsom paa de øvrige forhen bekiendtgjorde Stæder for samme Priis. J Bogtrykkeriet er til Forhandling.
Norske Intelligenssedler, 1764-12-26
Tronhiemske Samligers 3die Bind, udgivne av Phillaletho, er at bekomme for 2 Mark. Ligeledes findes endnu Exemplaria av det 2det Bind for samme Priis, saaog 3die og 4de Stykke av det første 3 Bind a 12 sk. Stykket. NB. De som have afhentet de 2 første Stykker, og er vil continuere, behager at levere samme tilbage, da de skal faae sine Penge igien. Christiania, trykt hos Samuel Conrad Schwach. Christiania, trykt hos Samuel Conrad Schwach.
Norske Intelligenssedler, 1765-01-02
Nor Nordske Jntelligen No. 1. Onsdagen den 2 Januari 1765. NB. Jaa dette nye Aar, hvad bedre skal jeg byde Eder, Velyndere, end et Stykke av den berømte Doct. Youngs anden Nat: Om Tiden. Mange har skrevet i denne Materie, men faae saa rørende, som han. Han taler, som sædvanlig, til Lorentzo, en Mand av et godt naturligt Gemyt, hvis høyeste Gode bestaaer i et udvortes prægtigt og vellystigt Levnet. Hører ham J Lorentzoer av vor Alder, Hvilket Antal av Tilhørere, men hører ham og røres. Hvor er den Sparsommelighed, den Gierrighed efter Tiid. Priisværdige Gierrighed, som Dødens Erindring indblæser, ligesom Rygtet og Røverie giør vort Guld kostbart. O Tiid, meere hellig end Guld, og snarere en Byrd, end Blye for Daarer; men Daarer, som holdes for Viise. Hvad Øyeblik er givet Mennesket uden Regnskab. Hvor mange Aar bortspildte, og Viisdoms Gield ubetalt, da vi skylder vores heele Forraad af Dage til denne Gields Avbetaling. Hast, Hast, han ligger paa Luur, han ligger ved Døren, den listige Død; hvis hans stærke Haand lægger Arrest paa dig, saa vil ingen Akkort sætte sig frie. Ævighedens uovertalelige Lænker binder dig fast, og Hævn fordrer alt det ubetalte. Hvor nyelig grysede jeg paa Heldebakken, hvor nyeligen raabte mit Liv paa sin sidste Tilflugt Fortvivlelse! Den Tiid er min, o Miød, dig har jeg at takke; hvor gierne vilde jeg betale dig med Ævighed, men min Tænke=Kraft svarer slet til min Begiærlighed. Min Syge=Seng er dødelig, og Sygdommen overgaaer din Kuur. Tag imod mit Testament; det døer ikke med min Sang. Hvad Hielp behøver din Sygdom, Lorentzo! ikke æscuvapisk, men morskal Hielp. Du anseer det for Daarlighed, at blive viis for tillig. Ungdom er ikke riig paa Tiid; maaske fattig. Skil dig ved Tiden, som ved Penge, sparsommelig. Betal ikke et Øyeblik uden for fuld Værd, og hvad er Værd, sporg Dødssengene; de kand sige dig det. Forlad Tiden som dit Liv, uvillig; svanger med et helligt Haab om en ædlere tilkommende Tiid, en Tiid, som har et høyere Sigte, og er endnu nærmere Menneskernes og Englernes Maal, en meere guddommelig Dyd. Er dette vor Pligt, Viisdom, Ære, Gevinst; disse foreener den gode Himmel med et stedsevarende Baand, og spøger vi ligesom Grenenes Fostre, naar Foraars Solen inblæser dem. Fornøyelser behersker Menneskenes store Ønsker. A. fiase er at leve, men er det da og Fias at døe. Du siger, jeg præker, Lorentzo! Hvad, om jeg engang kunde præke dig lysvaagen. Hvo behøver Fornøyelse i Stridens Heede. Er det ikke Forræderen imod den udødelige Siæl, da hendes Fiender ere i Vaaben, og Ævigheden er Belønningen. Kand smaae Ting fornøye, naar Lægedom ikke kand hielpe, naar Aanderne nebbe naar Livets fortryllende Scener taber deres Glands, og formindskes i vort Øye (som Lande og Stæder for den stakkels tumlende Baad, som av en uventet Storm er Vil da Lapperier fornøye. - - drevet ud paa Dybet, og snart maa forgaae der.) Ney, Troner vil der blive Lapperier, og Jord og Himmel synes som Støv paa Vægtskaalen.
Norske Intelligenssedler, 1765-01-02
Følgende er indsendt: Tanker over Døden. O Død du alletings eiendommelige Herre, din forskrækkelige Magt ødelægger Riger, og udslukker Stierner, ja Solen selv lyser med din Tilladelse, den du og engang skal nedrive af sin Sphæra. (av Youngs. O Død, du oploser de Baand, som holder mig i et stedsevarende Slaverie; ja de Baand, som ere flettede av Bekymringer, svævende i den største Uvidenhed, der foruroliger min Geist, og udmatter med de høyeste Tanker, som forsvinde uden for sine Skranker. O Død jeg indseer ikke selv den Tieneste du beviser mit usle Legeme, med dig ophører Lazari Smerte, du avskaffer Harleqvins Gestalt, og giør en Ende paa dets philosophiske Geberder. O Død du er mig en Gevinst, ja en dobbelt Gevinst. Candide. Man ikke den som ejer meget Med Ret lyksalig kalde kand; Men Ham er Navnet eget, Som Himlens Gaver ved at bruge med Forstand. Som taber ei sit Mod i Nøden; Som frygter meer for Synd end Døden. Hor. Ode 9. I. A. V. 45. Spec. 5 Vol. No. 375. Jeg har meer end engang havt Anledning til at anføre en ædel Tanke hos Philosophen Seneca, at en dydig Person i Kamp med Ulykker, som kand opløste sig over dem, er en Gienstand, paa hvilken Guderne seer need med Fornøyelse. Jeg skal derfore fremsætte for mine Læsere en Scene af dette Slags Elendighed i privat Liv, for denne Dags Betragtning.
Norske Intelligenssedler, 1765-01-02
En fornemme Borger, som havde leved i stor Anseelse og Kredit, var ved en Følge av ulykkelige Tilfælde og en u-omgiængelig Forvirrelse i hans Sager, bragt i en meget slet Tilstand. Der er en Beskedenhed, som gemeenlig følger med en uskyldig Armod. Denne kom ham til heller at indknibe sin Levemaade efter sine nærværende Omstændigheder, end at anmode sine Venner, for at underholde det udvortes Skin av Rigdom, naar det væsentlige var borte. Hans Kone, som var et fornuftigt og dydigt Fruentimmer, opførte sig i denne Hændelse med en ugemeen Anstændighed, og havde aldrig tilforn været saa elskværdig i hendes Mands Øyne, som nu. J stæden for at bebreyde ham de store Midler, som hun havde ført ind i hans Boe, eller de anseelige Tilbud, som hun for hans Skyld havde forkastet, gav hun ham større og større Prøver paa hendes Kiærlighed, imedens hendes Mand derimod udøst sit Hierte for hende i Beklagelser over, at han havde ødelagt det beste Fruentimmer i Verden. Undertiden kom han hiem, naar hun ikke ventede ham, og overrumplede hende i Taarer, hvilke hun søgte at skiule, og altid paatog sig et muntert Ansigt, for at imodtage ham For at formindske deres Udgivter, blev deres ældste Daatter, som jeg skal kalde Amanda, sendt ud paa Landet til en skikkelig Forpagters Huus, som havde ægtet en Tieneste-Pige i Familien. Dette unge Fruentimmer frygtede for den tilstundende, Undergang, og havde hemmelig forpligtet en Ven i Naboelauget, til at give hende Efterretning om, hvad der Tid efter anden gik for i hendes Faders Sager, Amanda var i sin blomstrende Alder og Skiønhed, da Herren av Godset, som pleyede ved sine Land-Forlystelser, at tage ind til Forpagteren, blev hæftig forliebt i hende. Han var en særdeles ædelmodig Herre, men havde ved en frie Opdragelse fattet en inderlig Avskye til Ægtestand. Derfor havde han foresadt sig at bestride Amandas Dyd, hvilket Forsæt han for nærværende Tiid holdt raadeligst at skiule. Det uskyldige Kræe, som aldrig havde mistænkt hans Hensigter, fandt Behag i hans Person, og da hun mærkede at hans Kiærlighed til hende voxte Dag fra Dag, haabede hun ved saa fordeelagtigt et Giftermaal, snart at blive Stand til at understytte sine fattige Slægtninge. En Dag som han kom til hende, fandt han hende grædende over et Brev, som hun nys havde faaet fra hendes Ven, hvilket berettede hende, at hendes Fader nyligen var ved Jndførsel skildt ved alt hvad han havde. Fortsættelsen følger.
Norske Intelligenssedler, 1765-01-02
Bekiendtgiørelser. Udi afvigte Aar 1764 er her i Vor Frelseres Meenighed, 85 Drænge-Børn, deriblandt Een Moder har født Fødde 174. 89 Pige-Børn 9 Uægte Børn. 3 ægte Børn. Ægteviede 88 Par.
Norske Intelligenssedler, 1765-01-02
1 over 91 Aar. 80 Mands-Personer, deriblandt Døde 209. 3 over 80 Aar. 129 Qvindes Personer. har været. 15 over 70 Aar. Saaledes ere her 35 fleere døde end fødde. 4 Pige-Børn fleere fødde end Drænge Børn. 49 fleere Qvindes-Personer døde end Mands-Personer.
Norske Intelligenssedler, 1765-01-02
Tvende Enge eller Stykker Jord, hver paa 2 en halv Tøndes Sæd, med derpaa staaende Huuse, beliggende i MøllerGaden, kand faaes til Kiøbs, Leye c: Forpagtning, og tages til Brug ved forestaaende Far-Dag; Nærmere Efterretning gives i Bogtrykkeriet.