Den Vest-Sjællandske Avis, 1842-08-25
Stænderne i Roeskilde. Femogtredivte Møde den 19de Aug. Kammerh. Abrahamson oplæste et Brev fra Generalkrigscommissair Frisch, hvori han beklager sig over en i et tidligere Møde brugt Yttring af Propr. Christensen, at der ved Sessionerne just ikke vises den humaneste Behandling, navnlig ikke mod Lægdsmændene, og forlanger en tilfredsstillende Erklæring derover. Efterat flere Medlemmer havde yttret, at Stænderforsamlingen ikke var Stedet til at affordre de Deputerede Erklæringer over Udtryk, som de kunde have brugt, vedtog Forsamlingen ved Afstemning, at man skulde gaae over til Dagens Orden. – Sagen betræffende den kongl. Commissarii Meddelelse ang. de i den kongl. Bekjendtgjørelse af 4de Juli d. A. Post III, 1 ommeldte stænderske Comiteer blev foretagen til foreløbig Behandling. Af Cammebetænkungen tillader vort ringe Rum os kun at udhæve nogle Enkeltheder. Saaledes hedder det: "Vi skjønne ikke rettere, end at Østifternes nærværende Forsamling har god Grund til at udtale sin taknemmelige Erkjendelse af det landsfaderlige Sindelag, som aabenbarer sig i denne allerhøieste Meddelelse; thi Hs. Majestæt, har derved ikke alene i Almindelighed kundgjort, hvorledes den af Forsamlingen indstændigen ønskede Udvikling af Stænderinstitutionen ligger ham paa Hjerte, men han har tillige anviist en Forbindelse mellem de hidtil adskilte Stænderforsamlinger, ved Oprettelsen af en ny, i sit Væsen folkelig, Jnstitution, som vi tør haabe anordnet efter ikke mindre liberale Grund sætninger end dem, som ere fulgte ved Organisationen af den nærværende Stænderinstitution, og som da vil kunne blive en i Sandhed hensigtsmæssig Udvikling af denne, til Ære for Kongen og til Held for Folket. J Erkjendelsen heraf ligger ogsaa en Opfordring for Forsamlingen til at anvende al Flid, paa at bidrage Sit til, at den paatænkte nye Jnstitution bliver saaledes anordnet, at den kan fyldestgjøre sit Formaal, og det saameget mere, som Kongen, ved blot at lade sin Commissarius meddele nogle almindelige Yttringer og de stænderske Comiteers tilsigtede Virksomhed og Organisation, for en stor Deel har overladt Forsamlingen Jnitiativet i denne for hele Stænderinstitutionen vigtige Sag." – Af Comiteens Forslag udhæve vi Følgende: Den holder for, at enhver forudgaaet Forelæggelse for de stænderske Comiteer af de Sager, som høre under Stændernes Virksomhed, og hvorover de fremdeles skulle afgive Betænkning, i høi Grad vil kunne føre til at svække de nærværende Stænderforsamlingers Betydning. Derimod mener Comiteen, at de stænderske Comiteer kunne erholde en gavnlig Virksomhed ved at forhandle om og afgive yderligere Betænkning over Sager, som have været forelagte de enkelte Stænderforsamlinger, naar der har viist sig væsentlig Forskjellighed mellem de Anskuelser, som have havt Pluraliteten for sig i de enkelte Forsamlinger; f. Ex, i saadanne Anliggender, som angaae samtlige Statens Deele, saasom ved Spørgsmaal og almindelig Værnepligt, almindelige Toldsatser med flere lignende Gjenstande. Den ansees for det Naturlige og ene Udførlige, at med Hensyn til de Sager, som betræffe Love og Jndretninger, der ei vedkomme Kongeriget, men derimod Hertugdømmet Holsteen og Hertugdømmet Slesvig kunne de Danske Forsamlingers Comitterede ligesaalidt have at deeltage i de Forhandlinger, der skulle ud levne de forskjellige Anskuelser, der her maatte have viist sig i de tvende Hertugdømmers særskilte Stænderforsamlinger, som omvendt disse Forsamlingers Comitterede kunne have at deeltage i de Forhandlinger, som skulle udjevne Divergentser mellem Kongerigets Stænderforsamlinger, naar disse udelukkende vedkomme dettes særegne Love og Jndretninger. Som den fremtidige Hovedgjenstand for de stænderske Comiteers Virksomhed anbefales, at et toaarigt Budget forelægges dem. Endvidere kunne overordentlige Foranstaltninger blive fornødne, som angaae, hvad der maa ansees som Livspørgsmaal for vore statsretlige Forhold, og som derhos ikke let ville kunne bringes til et for Statens Opretholdelse og Velfærd fyldestgjørende Resultat uden Samvirkning af Kongen og Folkets Udvalgte. Uagtet de stænderske Comiteer ikke i Almindelighed ville have at befatte sig med at indgive Petitioner til Kongen, kunde de dog ansee en Foranstaltning for saa paatrængende nødvendig, at de sen. maatte holde det for uforsvarligt, at samme udsættes indtil Stændernes næste Sammenkomst. Der foreslaaes, at Østifterne ei afgive et større Antal Delegerede til de stænderske Comiteer end de øvrige Stænderforsamlinger. Med Hensyn til Comiteernes Organisation foreslaaes, at hver af Forsamlingens tre Klasser (Sædegaardseierne, de mindre Landeiendomsbesiddere og Kjøbstadborgerne, hvortil Hovedstadens Deputerede maatte regnes) vælger hver to Medlemmer, og at derefter tre Delegerede vælges ved frit Valg af Forsamlingen som en Totalitet blandt alle dens Medlemmer. Med Hensyn til Østifternes Forsamling henstilles, om det ei burde iagttages, at ved Klassevalget een Deelegeret valgtes af Kjøbstæderne og een af Hovedstadens Deputerede. Hver enkelt Delegeret bør vælges med absolut Pluralitet.