Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-09-08
Udenlandske Efterretninger. Spanien. Efterretninger fra Madrid naae til den 21de Aug. Et Decret er publitetet, som henlægger Censorforretningerne, der hidtil have været overdragne til enkelte Personer, under et Censur-Collegium, som skal være ansvarligt for de offentlige Tidenders Jndhold. Jfølge samme Decret kunne Tidender efter Godtbefindende undertrykkes. Hovedmændene for Opstanden i Madrid, navnlig Medlemmerne af den Deputation, som overbragte Borgergardens Addresse, ere stillede for en Krigsret. Procuradorerne, Jstutiz, de las Navas og Caballero, som skulde have været fængslede, ere flygtede til Catalonien, i hvilken Provinds man holder fast ved de een Gang begyndte, Friheds-Bevægelser. Juntaen i Barcellona har tilsendt Dronning-Regentinden en ny Addresse, hvori den udvikler Nødvendigheden af en anden Statsgrundlov, i Stedet for det "beklagelige" kongelige Statut, og tillige bebreider Regjeringen, at den ved sit urigtige Forhold har fremkaldt Urolighederne i Madrid. - Fra Krigsskuepladsen, som næsten glemmes over de nyere oprørske Bevægelser, haves endnu stedse kun lidet Nyt. Generalerne Evans og Alava, som stode i St. Sebastian med 4000 Mk., havde i Sinde at besætte Pladserne Ernani, Oyarzun og Jrun, for saaledes igjen at aabne Forbindelsen med Frankerig. De i Aragonien fremtrængende Carlister vare blevne tvungne til at vende samme Vei tilbage, og overhovedet synes Carlisternes Plan, at udstrække deres Operationer paa hiin Side Chro, at være strandet paa alle Puncter. Den christiniske Brigadeer Bedoya havde lagt en forrædersk Plan mod Oronningens Sag; men Planen var opdaget og tilintetgjort. Den algierske Fremmedlegion var landet i Tarragona og modtagen med Jubel. At den spanske Regjering har indledet Underhandlinger med Jnsurgenterne i de baskiske Provindser, og er tilbøielig til at tilkjøbe sig Fred ved at tilstaae dem de Privilegier, som ere dem fratagne, er Noget, som det ministerielle engelske Blad, Globen, paastaaer at have velgrundet Aarsag til at formode. Det samme Blad, som pleier at være godt underrettet om udenrigske Anliggender, beretter, at ved et Decret af 9de August ere de forrige spanske Colonier i Amerika erkjendte for at være afhængige, og at det alene er fornødent Hensyn til nogle Formaliteter, der har forhindret dette Decrets Bekjendtgjørelse i Hoftidenden. Globen føier til, at den mexicanske Gesandt i London vil afreise til Madrid, for at undertegne en særskilt Venskabs- og HandelsTractat, om hvilken der med det Samme er bleven underhandlet. Man vil af det, som tidligere er fortalt om disse Underhandlinger, erindre, at Grev Tore no forlangte en Skadeserstatning i Penge; men de columbiske Commissærets, General Soublettes og O'Learys, bestemte Vægring har bragt det dertil, at den spanske Regjering har bestemt sig til, ubetinget, at anerkjende ikke blot Columbiens, men ogsaa de øvtige Coloniers Uafhængighed. - Fra Gibraltar mældes under 16de August, at et betydeligt Antal flygtende Spaniere var ankommet dertil fra Nabo provindserne. Flere af disse Flygtninger vare imidlertid, inden de naaede Fæstningens Grund, blevne indhentede af deres Forfølgere og dræbte. Hvo de Forfulgte og hvo Forfølgerne vare, sees ikke af denne Mælding; men man tvivler ikke om, at det jo er en i den saakaldte ubetale Aand foretagen revolutionær Bevægelse, der har foranlediget Flugten og ForfølgelFrankerig. Frankerigs Pressefrihed er baaren til Graven. Hverken Hr. Royer-Collardskraftige Jndsigelse, ei heller Hr. Dupins Foredrag. som var et Mesterstykke i Klarhed og Præcision, ei heller den øvrige Mængde af Talere, som reiste sig mod Presseloven, formaaede at udrette Noget. Flere berømte, Regjeringen hidtil hengivne, Deputerede, saasom Lepelletier daulnay, Jars, Schonen, Berenger, Lamartine, og C. Dupin, toge ikke i Betænkning at vende Regjeringen Ryggen og stemme mod dens Forslag, i Forening med Oppositionsmændene Dupont, Lafitte, Odilon-Bartot, Sade, Salverte, Arago, Bignon, Comte, Lafayette, Nicod osv. Ved Forhandlingerne om den første Artikel opbøde alle disse deres forenede Kræfter, forat bringe det hele Forslag til at falde; men det var forgjeves: af 350 Medlemmer veterede de 200 for Artikken, som altsaa blev antagen. Da dette var skeet, forlod den største Deel af venstre Side Kammeret, overbeviist om, at Debatterne om de følgende Artikler vilde føre til samme Resultat. Kun nogle Faa, hvoriblandt Odilon Barrot og Sade, bleve tilbage og forsøgte, i Forening med "det tredie Parti," at gjøre Ministrene ethvert Skridt stridigt og i det Mindste at sætte nogle formildende Amendements igjennem; men deres Anstrængelser vare frugtesløse: de 12 første Artikler bleve i Mødet d. 27de alle antagne. Medlemmerne af Oppositionen holdt derefter en Forsamling, for at overlægge, hvad der nu var at gjøre, Flere vare af den Mening, at det var bedst, at alle Oppositionsmedlemmer begjerede deres Afsked, paa Grund af, at Chartet, i Overeensstemmelse med hvilket de skulde vaage over Nationens Jnteresser, var brudt; men Fleetheden var dog af den Mening, at man burde holde ud indtil Enden. Hr. Lasitte paatog sig, for den endelige Afstemning om hele Lovforslaget, at fremføre en kraftig Protest derimod i hele Oppositionens Navn, og det blev da bestemt, at denne derefter skulde afholde sig fra al Deeltagelse i Afstemningen. D. 28de gik det rask fremad med Antagelsen af Lovforslagets øvrige Attiklet; dog gik et formildende Amendement igjennem, angaaende den Caution, som Udgivere af Journaler skulle stille. Den gamle Cautionssum, 48000 Fr. i Statspapiter, var af Commissionen opskruet til 200000 Fr. for de Journaler, som udkomme daglig. I Amendementet, som foresloges af Hr. Firmin Didot, bleve der, mod følgende Forhold bestemte: 100000 Fr. for de Tidender, som udkomme mere end to Gange ugentlig: 15000 Fr. for dem, som udkomme to Gange; 50000 Fr. for dem, som udkomme een Gang, og 25000 Fr. for dem, som kun udkomme een Gang maanedlig.