Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-11-12
J Aaret 1813 kostede 80 Riis, Trykpapir, a 82 Rdlr. = = = = = 6560 Rdlr. 40 Ark at trykke, a 150 Rd. . . . 6000 - 12560 Rdlr. Altsaa koster en Bog nu at trykke 52 Gange saa meget som i Aaret 1807. Skulde man forholdsviis have samme Betaling nu som den Gang, maatte hvert Ark koste 9 Mk. 12 s. d. K. Jngen solid Forlægger har imidlertid hidt i taget mere end 4 Mk. 8 s. d. K. for Arket, og Værker, det bestaae af adskillige Bind, sælge Landsg under denne Priis. Skulde de nærværende Omstændigheder vedblive, saa seer ingen Boghandler sig istand til at gjøre nye Oplag af udsolgte Bøger, da han nu ene lever af hvad han dagligen sælger af sit Forraad. Red denne aftager hans Formue, thi at man i Fredstider lettere kunde tilveiebringe 240 Rd. end nu 12,560 er noget, som Enhver let indseer, Men ikke nok at de medgaaende Omkostninger ere stegne saa overordentligen. Afsætningen aftager i samme Forhold, som Udgivterne tiltage. J ingen Henseende viser man den i vore Dage saa høit anpriste Tarvelighed og cynisk Undværlighed mere, end naar man skal kjøbe en dansk Bog for sit Barn, andre Skrifter end Skolebøger, kunne næsten ikke komme i Betragtning, da intet søges og agtes mindre i vere Dage, end netop danske Bøger. At betale et Shawl med 2 eller 3000 Rd., eller en Alen Levantin med 80 Rd., det er noget, som kun Faa bryde, sig om. Men naar de samme Folk skulle kjøbe for deres Søn en dansk Skolebog, der skal bane ham Veien til hans tilkommende Lykke, der i mange Aar kan bruges af flere Børn i Rad, ligesom de voxe til, og endog længe efter at den er afbenyttet sælges og indbringe i det mindste det Halve af hvad den har kostet, naar saadan en Bog skal kjøbes, løber mangen Mand hele Byen rundt, for at opstøbe et brugt, stundom defekt Exemplar, og ved denne Okonomie at svare nogle Rigsdaler. "Kun Fa- hedder det videre i denne velskrevne Afhandling tage i Betragtning, at en Forlægger, naar han har een Bog, som findet Afsætning, derimod har ti som ingen kjøbet, og at han ofte er udsat for, at de af hans Bøger, der ere indførte i Skoler, fortrænges af nye Lærere, nye Lærebøger. Vil Man tale om Taxter for Bøger, burde Man først opgive Midler til at faae Trykkematerialier og Føde midlerne til lettere Priser end hidindtil. Ved mægtig Jndflydelse kan Man tvinge Forlæggerne til ikke at trykke, men aldrig til at trykke Skrivter, og til det første tvinge Tiderne allerede mere end nok. Saalænge vore Forlæggere endnu have noget at ti sætte, vil der endnu blive noget tryet her i Landet; men naar dyrekjøbte Erfaringer først have lært dem, at de tabe paa ti Bøger, naar de vinde paa een, saa ville de nok af sig selv ophøre at trykke. Hvem det er om at gjøre, at see lidt ryddet op i det Vilderede, som i senere Tid har taget Overhaand i vor Modersmaals Ortografie, læse en grundig Bedømmelse over de didhørende Skrivter i fler, Nummere at Litteratunidenden, og han vil da vist sande med Recensenten at hvis det lykkedes flere af disse Reformatorer at faae Skrivtsproget kalfattet efter deres Griller, vilde vi ikke mee kjende Halvdelen af vort eget Sprogs Ord, naar Vi saae dem paa PrentBerherisse Krigen vedvarer i de jydske Aviser. Dog finde de ogsaa i deres Undergang ivrige Venner. Saaledes læses i Aarhuus Avis Tanker ved Berberissernes Udryddelse, med heel irogiske kovtaler over Kirkesangeren i Hammel, som ved at belude Naturen har forbunklet saamange store Lærde, og med Sandhedens uimodsigelige Mærker beviist, at Danmark Bletter give ikke Brød, før denne Plante er ødelagt, Ogsaa bekjendtgjør Hr. L. Steen paa Postgaarden ved Søndertranders i de aalbørgske Aviser, at han for at lempe sig efter Vankundighed og Fordomme, seer sig i den Nødvendighed, at sløite en Hæk med Verberisser i sin Have, hvorfor han tilbyder fordomsfrie, Mænd dem alle med disse Ord: og i saa Fald vil jeg ønske de følle Barbarisser en god og lykkelig Reise, og den Lykke især at de maatte plantes og trives i et Jordsmon, som grændser nærmere til Oplysningens skjønne have end mind.