Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-12-29
De Rygter, som vare udbredte i Wien fra Constantinopel om de skrækkelige Begivenheder, som derskulde have tildraget sig, havde giørt en overordentlig Opsigt. De vare blevne fortalte med saa mange Omstændigheder og saa udførligt, at man næsten ikke kunde tvivle paa deres Sandhed, de lød nemlig faaledes: Constantinopel er ikke mere! En Jldebrand, langt frygteligere, langt mere varig og ødelæggende end Moskaus Brand har lagt denne Hovedstad i Aske. Den prægtige Sophie Kirke; Storsultanens Serail med alle de Skiønheder, som det indeholdt, selv Arsenalet er blevet et Rov for Fla merne. Storsultanen er bleven dræbt tilligemed sin Søn Abdul Hamid, og tilligemed Mufti, Reis Effendi, Capudan Pascha og mange andre af Rigets Store. Alle disse Rædselscener og Ødelæggelser ere anstiftede af Janitscharerne, som have et afsides Qvarteer i Staden for sig, hvilket er blevet forskaanet for Branden. En af de meest resolverede Anførere for en Orta af Janitscharerne er bleven udraabt til Sultan. De udenlandske Gefandtere have havt den Lykke itide at tage Flugten til Bujukdere og Scutari (dog hedte det i andre Efterretninger, at den Engelske Ambassadeur Lord Strangford var bleven myrdet). Alle Grækere og Franker vore omkomne, og man faae Mennesker i tusindeviis, som havde mistet alle deres Eiendomme, at tage Flugten til Naboregnene. Hertil kom nu et Jordskielv i Omegnen af Constantinopet, som havde ødelagt Stæder og Landsbyer. – Alle disse Efterretninger havde man faaet i Semlin over Belgrad, hvortil 12 Tatarer stulde være ankomne dermed; hvilke desuden bestyrkedes derved, at man allerede den 9de November havde faaet saadanne Efterretninger i Wien fra Constantinopel, som lod formode, at et Oprør i denne Hovedstad vilde være uundgaaelig. Jmidlertid vare der ogsaa Omstændigheder, som indgiød en gyldig Tvivl paa deres Sandhed. Saaledes fortalte man vel, at denne Catastrophe skulde have tildraget sig den 27de Nevember; men at man bragte dermed Jordskielvet i Forbindelse viste sig allerede at være urigtig; thi dette havde man vel fornummet i Jassy, hvor flere Huse og Kirker fik Revner, og flere Skorstene styrtede ind; men dette Jordskielv havde tildraget sig den 17de November (derimod er det sandt nok, at man i Odessa havde den 29de November mærket en Jordrystelse, hvorved Havet vel gik høit, men som ikke gjorde nogen Skade. Men en endnu vigtigere Aarsag til at tvivle paa disse Efterretningers Sandhed, var at man blot havde Rygtet over Semlin, at det ikke var ankommet til andre Lande, og at den Østerrigske Regiering ikke havde faaet nogen Efterretning derom, denne drog derfore ogsaa dette Rygte, i Tvivl, og endelig anmeldte den Østerrigske Jagttager under 17de December: at Beretninger og Breve, som naae til den 27de November, vare ankomne den 15de December med den Tyrkiske Post Coureer til Wien. J disse fandtes nu ikke allene ingen Bekræftelse paa de Rygter, som vare udbredte over Semlin; men ikke engang nogen Omstændighed, som hentydede paa en Begivenhed af denne Natur. Man formoder derfor, at dette Rygte er med Flid blevet udbredet af Speculantere, og da det paa nye er blevet udbredet, at Catastrophen førsk skal være forefaldet den 29de, saa troer man at Speculanterne blot søge derved at holde dette Rygte i Credit, som kan være til Fordeel for dem (vel bør man i Følge heraf og af de anførte Betragtninger holde Rygtet for at være usandt, men det er dog høist forunderligt, at man i Wien erholder paa engang Efterretninger fra Constantinopel, som omfatte et Tidsrum af 15 Dage, uden at man veed at fortælle, det allermindste derica, og at man hverken fra Jtalien, Frankerige eller England har nogen Efterretninger fra Constantinopel, men dog fra Odessa til den 4de: Man maae ikke undre sig ført, at man ingen Efterretninger erholder fra Tyrkiet om den Preuste Krig, thi saalænge den føres uheldig for Tyrkerne saa fortælle de afveligviis intet selv derom, men man har en officiet Efterretning derom fra Russisk Side; thi den Russiske Gouverneur i Georgien, Generallieutenant Weljaminow beretter fra Tiflisunder 7de November, at Perserne ere trykkede ind i Tyrkiet, og have bemægtiget sig Erzerum, efterat Paschaen af Bagdad var bleven slaget, som far giæves søgte at forsvare denne Stad. Man siger at Franske Officerer skulle opholde sig ved denne Armee, som anføres af Schachens anden Søn Abbas Mirza. Foruden denne officielle Efterretning meldes over Wien, at Perserne skulle have bemægtiget sig Bassora ved den Persiske Havbugt, og have slaget Tyrkerne, som have tabt 800 Mand. Rygtet gaaer, at Paschaen af Trapezunt har gjort Oprør, og forenet sig med Perserne; og i Journal de Paris fortælles, at Perserne have allerede erobret Stæderne Malaz Kerd og Beths og true Diarbekr.