Jyllandsposten, 1838-07-23
Uldmarkedets Oprettelse i Jylland kan da med fuld Føie henregnes til en særdeles gavnrig Indretning for Provindsen, som sikkerlig inden faa Aar allerede vil vise saavel for Kjøber som sælger af større og mindre Uldpartier de bedste Følger. At befordre og fremme Afsætningen af et Product som Uld i en Provinds som Jylland er et sand patriotisk Værk, som fortjener den oprigtigste Paaskjønnelse af de Fædrelandsvenner der ved det oprettede Uld marked har arbeidet til dette Maal. En Hindring for vore herværende Sjæferiers Fremme, see vi saaledes ryddet tilside, uden stor Bekostning, idet den fordeelagtigste og beqvemmeste Afsætning af Varene ved denne Omsætning altid er og bliver en Sag af stor Vigtighed, ihvorvel vi indrømme, at de Hindringer der endnu ligge iveien for Siæferiernes fuldkomne Fremme i Jylland ere saa trykkende, at man i høi Grad maa undres over, at der fra det kongelige Landhuusholdningsselskab ei forlængst er taget Forholdsregler, som hensigtsmæssigen indledede og iværksatte ved endeel jydske Hedestrækningers Opdyrkelse ved Sjæferier vilde lade en gediegen Riigdomskilde tilflyde Statskassen, hvortil blot udfordredes et Udlæg til de første Udgivter, som i sin Begyndelse endog under største Jndskrænkning stedse vilde statuere Exempler, som i Jylland vilde finde mangfoldige Efterfølgere. Det gjelder derfor at bortrydde, Hindringerne for de jydske Sjæferiers Opkomst i Tilfælde der til Gavn og Velsignelse for Landet skal af denne Ve aabnes Landet en Jndtægt af vid Omfang. Mangfoldige Hedestrækninger og det endog af frugtbar Natur henligge saaledes i vort Jylland til aldeles ingen Nytte og som for Staten kunde afgive betydelig Jntrade i Tilfælde disse øde Landstrækninger bleve kaldte til det Opvaagnelses-Liv, hvorefter de saalænge have ventet. En qvælende Hindring forSjæferiets Opkomst som vor nærværende Stænderforsamling neppe, som forrige Gang, vil lade hengaae uberørt, naar den trykkende Toldanordning bliver debatteret, er den uforholdsmæssig høie Udførselstold der svares i Landet af Uld, nemlig 4 s. pr. Pd., som ene og alene falder Producenten til Last og ingenlunde de fremmede Kjøbere, som af en enkelt Stemme blev bemærket ved den roeskildske Stænderforsamling og som af samme antoges at være en Følge af den Begjærlighed hvormed Udlandet skulde søge det jydske Kræp-Uld, tjenlig til grove Filtehatte, men hvilken Anskuelse var af ingen Betydning, da Massen af det jydske Uld ere gode Varer, som i Udlandet anvendes til Klæde &c., medens det her anførte Uld til Filthatte kun er det Vraggods, som HudehaaretsBug= og Laaruld afgiver og som i Qvantitet staaer i aldeles ubetydeligt Forhold til de store jydske Uldpartier. Drewsens Forslag om Udførselstoldens Nedsættelse af Uld til 1 1/2 s. pr. Pd., som kraftigen blev understøttet af de Deputerede Scavenius og Holstein, er derfor en Gjenstand, værdig vor nærværende Forsamlings fulde Opmærksomhed, idet det maa erindres at den Sidste meddeelte Oplysning om, at den derved bevirkede Afgang i Stats=Jndtægterne er vilde overstige 13,000 Rbd. og som atter blev foreslaaet som Udførselstold paalagt Rapsæden. Billigheden af dette Forslag er indlysende, thi naar Udførselstolden af Huder og Skind aarlig afkaster c. 57,000 Rbd. og af Uld c. 28,000 Rbd., hvilken Beskattelse hovedvæsentlig paa hviler Jyderne, medens Østifterne ere aldeles befriede for al Udførselstold af deres Producter, som størstedelen bestaae af Kornsorter, Smør, Fedevare, m. m. bliver den nærmeste Følge den, at Landets magre, skarpe og slette Landstrækninger som ei afhænde sidste Varer, men kun Uld, Huder, Skind og Boxa. efter dette Toldsystem blive haardt beskattede, paa samme Tid at Landets frugtbareste Egne derfor ere fritagne og som saaledes ved at afkaste endeel af Uldtolden paa Rapsen netop afstedkom den hensigtsmæssige Overføring af Toldskatten fra Lyngknolden paa Marskjorden. Medens hver Bonde i Landet bittert føler Svien af at yde 4 Mk. pr. Lpd. i Told, vil ingen Landmand i mindste Maade beklage sig over at erlægge 8 s. pr. Td. Raps i Udførsels told, da det saagar er et Spørgsmaal om denne Skat vilde falde Exporteuren til Last, eftersom Udlandet, der almindelig begjærlig søger denne Sæd neppe vil tage Notice af denne Priisforhøielse af en Sædart, som for det Meste er Gjenstand for hurtig og øieblikkelig Omsætning; man har derfor Grund til at haabe, at saadanne Forholdsregler til Gavn for det Hele og i Særdeleshed med Hensyn til de jydske Sjæferiers Opkomst vil blive gjennemførte. Ønske maae vi derfor, at det kongl. Landhuusholdningsselskab vilde henvende sin hele Opmærksomhed paa Foretagender, der tilsigte Sjæferiernes Udbredelse og Fremme i Jylland, hvorved en riig Guldmine vilde aabnes Landet, idet vi med Tak paaskjønne den Begyndelse, som ved Hjælp af Regjeringens Foranstaltninger nu er skeet ved Jndførelsen af Uldmarke det i Randers, hvorom almeen Tilfredshed eenstemmig har yttret sig og med hvis Jndretninger og Forholdsregler man sidstafvigte Markedsdage havde saameget mere Grund til at anprise, som disse for største Deelen vare gjennemførte af den fortjenstfulde Embedsmand, Justitsraad, Amtsforvalter Wilde, hvis hele Bestræbelse kun gik ud paa, ved enhver Leilighed at forekomme Kjøber og Sælger, og som med Opoffrelse af Tid og Uleilighed fra flere Sider endog fik det stedfindende Oplag paa Magasinet forøget indtil 24,200 Pd. hvoraf paa selve Markedsdagene blev afhændet 9,300 Pd., og som sikkerlig kun vil være at betragte for en sand Ubetydelighed imod hvad næste Efteraarsmarked vil præstere.