Berlingske Tidende, 1792-12-31
Paris, den 14de December. Paris var aldrig roeligere, end den 11te, da Ludvig V., første Gang mødte for N. C. Stranker. De offentlige Bureaux, havde hver en Vagt af 200 Mand; Gaderne og Pladserne vare fulde af talrige Patrouiller ; i alle Sectioner vare opstilte Reservekorsser ; en stærk Garde omringede N. C. Sal, og en liden Armee geleidede i beste Orden Ludvigs Vogn, paa hvis Vel ingen Sammenløb af Folk blev taalt. Alle disse nødvendige Foranstaltninger syntes ved den store Rolighed, næsten unyttige. Blot en Borger af Escorten viste sig gienstridig imod Santerre, syntes at ville nærme sig Kongens Vogn, og blev bragt til Abbediet. Kl. 1 om Middagen be hav Mairen sig til Templetaarnet. Da han med Stadser, tretairen var kommen ind i Kongens Værelse, sagde han til ham : "Jeg har ved et Decret Ordre til at erklære Dem, at N. C. venter Dem for sine Skranker. Jeg skal bringe Dem derhen. Herpaa blev Decretet desangaaende, hvori han skaldes Ludvig Capet, ham forelæst. Han syntes uden Rø telse at hørt derpaa. Mairen spurgte ham, om han nu vilde komme ned med. Han syntes at betænke sig et Øieblik, da sagde: "Jeg heder ikke Ludvig Capet. Mine Forfædre have vel ført dette Navn, men man har aldrig kaldet mig saa : imidlertid er det en Følge af de Behandlinger, som jeg ved Magt i 4 Maaneder har lidt. J Morges har man taget min Søn fra mig; dette var en Fornøielse, som man har berøved mig. Jeg ventede Dem allerede for 2 Timer siden. Mai ren indbod ham paa nye, uden at svare, til at komme med, og han besluttede sig dertil. Da han var steget i Mairenemed Blik forede Vogn, tiede han næsten den hele Vet gandske stille. Vognen blev blot ved ommeldte lille Allarm og ved St. Martins og St. Denis=Porten noget opholdt, hvor Ludvig spurgte, om man ikke vilde nedrive begge disse Triumphbuer, Man svarede ham, at St. Denis=Porten var et Mesterstykke og kunde vedligeholdes. Kl. 2 om Eftermiddagen kom han til N. C., som i en lang Forsamling havde været beskjæftiget med den Rapport, som de 21 Mænds Commission den 10de havde indleveret over det ham tillagte Forbrydelser, og anmærket mange Udtrykke i samme. Præstdenten afbrød Sessionen med de Ord: "Jeg forkynder N. C.,at Ludvig er ved de hvide Barfødderes Port. Repræsentanter, de skulle udøve Nationaljustitiens Ret, De ere alle R. publikens Borgere ansvarlige for den vise og standhaftige Opførsel, som de lagttage ved denne vigtige Leilighed. Europa seer paa Dem. Historien samler Deres Tanker og Handling, ger. Den ubestikkelige Efterverden skal dømme Dem med en ubøielig Strenghed. Deres Forfatning være overeensstemmende med Deres nye Forretning. En ulidenskabelig og den dybeste Stiltienhed anstaaer Dommere. Deres Forsamlings Værdighed maae svare til det franske Folks Majestæt. Borgere i Logerne, J ere Deeltagere i den Nations Berømmelse og Frihed, af hvilken J ere en Deel. J vide at Retfærdigheden fordrer rolige Raadslagninger. N. C. giør Regning paa eders hele hengivenhed for Fædrenelandet, og paa eders Agtelse for Folkets Repræsentanter. Borgerne i Paris skulle ikke lade gaae sig af Hænde denne nye Leilighed, til at vise deres Patriotisme. De kalde sig blot i Erindring den forskrækkelige Stiltienhed, som aleidede Ludvig ved hans Tilbagebringelse fra Varennes. "Nu traadde Generalcommandanten Santerre ind og meldte, at Ludvig ventede N. C. Befaling. Ludvig traadde for Stranken. Mairen, 2 Municivalbetiente og Generalerne Santerre og Vittinghof, traadde ind med ham. Vagten blev uden for Salen. Der herskede en dyb Stiltienhed. Præsidenten sagde derpaa : Ludvig, den franske Nation anklager Dem. N. C. har den 3 Debr. de creteret, at De skulde blive dømt af den. Den 6 Debr. har den decreteret, at De skulde bringes for dens Stranker. Man skal foreløse dem Acten, som indeholder de Forbryde ser, man beskylder Dem for. De kan førte sig. Endvig satte sig. En af Secretairerne oplæste den hele Act og herpaa gjorde Præsidenten ham følgende Spørsmaal. Ludvig, det franske Folk anklager Dem for at have begaaer en Mængde Forbrydelser, for ved Frihedens Forstyrrelse at befæste Deres Tyrannie De har den 20de Junii 1789 handlet mod Folkets Souveralmtæt, i det De har fuspendert Forsamlingen af dets Repræsentanter og med Magt fordreven dem fra deres Forsamlings stad, hvorom haves Beviis i den i Versalles Balhuus opsatte Verbalproces. Den 23de Junii har De villet dittere Nationen Love; De har omringet sammes Repræsentanter, med Tropper; De har tilstillet Dem 2 Kongl. Declaration ner, som omstyrtede al Frihed, og befalet Dem at skilles ad Deres Erklæringer og Forsamlingens Verbalprocesser beviis disse Foretagender. - Svar: Der var ingen Lov som hindrede mig der. - Sp.: De har ladet en Armee marchere mod Bør gerne i Paris. Deres Drabantere have udgadet adskillige af disses Blod og De har ikke skaffet denne Armee bort, førend Bastillens Erobring og den almindelige Opstand forkyndte Dem Folkets Seir. De Taler, som De den 9de, 12te og 14de Julii har holdt til de forskjællige Deputationer af den constituerende Forsamling, vise hvad Deres Hensigter vare, og Myrdningen i Thuillerierne vidner mod Dem. Hvad har De at svare? – Sv. Jeg havde paa den Tid Magt til at lade Tropper marcherre, men havde aldrig den Hensigt at ud gode Blod. - Sp. Efter disse Tildrage ser og uagtet Deres Løfter den 15de Julii i den constituerende Forsamling og den 17de paa Høiel de Ville i Paris har De vedblevet med Dares Profecter mod Nationalfriheden. De har længe opsat at lade Decretet af 11te August om den personlige Trældoms, Frudal=Systemmets og Tiendernes Ophævelse bringes i Udførelse. De har længe vegret sig ved at erkiende Menneske=Rettighederne; De har fordoblet Deres Gardes du Corps og trukket Regimentet Flandern til Bersailles. Den har tilladt, at Selskaber som bleve holdte i Deres Paasyn, have traadt Nationalkekarden under Fødder, paastukket den hvide og talt ilde om Nationen. Kort, De har gjort en nye Opstand nødvendig, foraarsaget adskillige Borgeres, Død og først efter Deres Garderes Nederlag forandrede De Sproget og fornyede troløse Løfter. Beviser for disse Handlinger findes i Deres Anmærkninger af 18de Septbr. over Decreterne af 11te August, i N. F. Verdalprocesser, i Tildragelserne i Versailles den 5te og 6te October og i den Tale, som De samme Dag holdt til en Deputation fra N. K., 3. De saade samme : "De vilde ved Deres Randslagninerklære sig og aldrig vige fra dem. - St. Over de to første Gienstande har jeg giøre Anmerkninger, som syntes mig være rette. Men hv Rokarderne angaaer, det er usandt Det er aldrig skeet im Paasyn. - Sp. De har gjort Foederationen af 14de Julii en Eed, som De ikke har holdt, Strax derpaa forsøgte De at bestikke, Patrioterne ved Hulv Talon, som mand vrerte i Parie, og Minabeau, som skul stifte en Madrevolution i Provindserne. - Sv. Jeg erindre ikke, hvad der den Tid er foregaaet; men alt dette For førend jeg antog Constitutionen. - Sp. De har anvende Millioner paa denne Bestikkelse og villet bruge Populeritatioselv til Folkers Undertrykkelse. Dette fres af en Memore sig Talon, som de egenhændig har skrevet Anmærkningerved, og af et til Dem skrevet Bren fra la Porte af 19de April hvori han melder om en med Rivarol holdt Samtale og sig Dem, at de anvendte Millioner have intet hiulpet. Jld Tid tænkte De paa en Flugt. Den 23de Febr. 1791 die Dem tilstillet en Memoire, som angav Dem Midlerne og til, og De tegnede Anmærkninger ved det. Sv. Jeg havde ingen større Fornøielse, end at give dem, som behøvede dag Derved var ikke tænkt paa noget Project. - Sp. Den 28de Febr. 1791, forsamlede sig en Mængde Adelige og Mailler, personer i Deres Gemakker i Slottet Thuillerierne, og at begunstige denne Flugt. Den 18de April vilde Dele, lade Paris og reise til St. Claud. - Sv. Denne Antigelsespunct er urimelig. - (Fortsættelsen af disse Span maale og Svar følger. - Da Forhøret var sluttet, saade Præsidenten til Nationalconventen : Spørsmaal. ere allende; og til Ludvig : Har De endnu noget at sige 3. Kongen: Jeg forlanger Anklagelsespuncterne og de holsen de Beviser meddeelte, samt Tilladelse at vælge en Advocat mit Forsvar. (Nu satte Valaze sig ved Skranken, og son lagde Kongen stykkeviis alle mod ham vidnende reve, P. moirer, Projecter o. s. v. Næsten paa alle svarede Kagen: Jeg kiender dem ikke, jeg erkiender dem ikke, saaingen Kundskab derom. - Da dette var forbi, sagde Padenten: Jeg beder Dem at begive sig til Conferencesaade. N. C. vil begynde en Raadslagning. - Kongen: Jeg har langt en Advocat. Da han kom i Conferencesablen, lig han af den ham tilbudne Spisekkun et lille Stykke Bred med den Anmærkning: Jeg holder i Dag Fastedag. - Ha blev ført tilbage i Marens Vogn, talede lidet paa Veien og kom om Aftenen Klokken halv 7 igien til sit Værelse i Tiepletaarnet. Da Mairen forlod ham, bad han to Gan indstændig, at tilsende ham paa det saareste det Decret beved en Advocat, som man ikke nægter nogen, blev ham vilget. Mairen undskyldte sig med at han havde al Befaling, at ledsage ham hen og tilbage. Borger besluttede, at Ludvig ikke mere skal tale med sin Familie: hans Kammertioner ikke skal tale med noget Mennestrue, med ham, og at hans Advocat skal allene raadslaae med her og i Overværelse af Municipalofficererne, hvorhos Kammertieneren Kaltræde tilsidde, følgelig ikke med Dronningen. J N. C. bevilgede man ham enden om Aftenen Kl. 3, efter at have stridet længe derom, en Advocat, hvormed denne mærkværdige Forsamling blev sluttet.