Københavns Adresseavis, 1769-05-02
Atter nye Misfornøyelse, nye Critiqve, Aldrig kan man giøre dig til Maade. Nu er du vred over Coursens hastige Fald. Men hvem er du vreed paa Jkke paa dem, hvis Egennytte har afstedkommet dette Fald, men paa dem som efter din Tanke burde nødt og kiørt den tilbage. Du begynder med at betyde, hvor du har rystet og skielpet ved Coursens Stigende, og har altid ønsket, at den maatte reduceres til sit Part, og siden søger du at bevise, at den har hverken skadet vor udenrigs Hande eller indenrigs Rørelse. Løntagere skulle være de eneste, som har lidt derved; men de havde i din Tanke burdet hiel ves med Tillæg i Lønnen eller paa anden Maade. Hvorfra kommer da dine Rystelser, og hvortil tiener dit inderlige Ønske og Coursens Reduction, Forlad mig om jeg siger, at det lader gandske Jnconseqvent, især naae du paa et andet Sted siger, at den høye Vexel=Cours fortiente Anseelse af en Feber. Jmidlertid kan jeg sværge dog til in parenthest, at det ikke er saa meget en høy eller lav Vexel=Cours, som me eget mere dens Ustadighed, der har skadet vore Næringer. Du har Ret deri, at saalænge jeg betaler Udlændingen, med Rigsdaler eller Vahre, saa er vor Kobbermynts Regning en gandske indefferent Sag; men skulde Ulændingen, lade sig betale med Sædeler efter en høy Cours, eller i det mindste tilhandle sig dem, naar han merker, at vi engang ville atter bringe dem i sit forrige Værdie igien, monne ikke Riget da kan siges af den høye Vexel=Cours at have liidt en kiendelig Forliis, Hvorudi bestaar nu den megen Jver og det synlige Eventyr for Næringerne, hvormed man har angrebet Coursen. Hvo har lagt Tøyle paa den, om ikke Stænderne, og deres Forfatning derom er du jo saa fornøyet med, at du kalder den viis, varsom og forsigtig, Du tilstaaer jo at den er falden af sig selv, i det mindste uden nogen Regieringens Tilvirkning; bliv derfor ikke saa meget vred. Taxeer ikke andre for Mistanke, Avind, Hævn, Skrømt, og egne Hensigter, forinden du første lærer at kiende dig selv, og har sammenlignet din Selvklogskab med den Dumhed, du tilegner dem. Vær overtydet om, at Banco=Deputerede ved sidste Rigsdag har seet forud og frygtet, at Coursen skulde falde meere end det om Aaret udsette Marketal. J hvorvel, ingen, min kloge, Ven ikke undtagen, kunde forudsee, at Coursen skulde giøre et saa hastigt Nedspring paa et Aar. Du siger jo selv. at Rigets Stænder og deres Secrete Utskot raadsloge med Bekymring og Ømhed for vore Næringer, hvorledes man burde forekomme at Coursen ey skulde falde for hastigt. Ret saa: Naar de ikke toge og maaskee ikke kunde tage nogen virkende Forfatning derimod, hvad vil man da for lange af Regieringen. Lad os nu høre paa dit Forslag, til at gaae Coursen. i Møde. Forsigtighed, Arbeyde og Penge. Jeg troer, at det sidste havde været meest angelegent. Men hvorfra skulde man vel tage dem, Jo, baade af Krone og Ban que. End om den første har intet at undvære, Stænderne har jo i mueligste Maade indskrænket dens Udgivter, og derefter afpasset sine Bevillinger, hvilke dog aldrig tilforn allermindst nu, har fuldkommen udgaaet, saa at Kronen, ey kunde eye nogen Fond til Indretning af det mindste Vexel Contoir. Banqven skulde vel saaledes have holdet her. Hvor meget tænker du vel der havde udfordrets til denne Operation, Halvtredsindstyve eller Et Hundrede Tusende Rigsdaler. Her maae jeg benytte mig af din egen Exclamation. O sancta Simplicitas! Hvor kan du være saa Enfoldig, Veed du ikke eller skiøtter du ikke om at vide rette Aarsagen til Coursens hastige Fald, Har du forglemt paa hvad Maade det forhen gik til, naar Coursen. dreves saa høyt op, Havde ikke Børsen da en forenet Interesse i at faae sine Vexler solgte til den høyeste Cours Og hvad har vel Vexel=Contoirerne kundet udrette derimod, om end deres Villie har været bedre, efterdi de fik faae eller ingen rede Penge at operere med, nu siden Stænderne ved Banqvens Tilvirkning formedelst dens Adgang paa Vexler og deres Forsælgelse har forsvækket og til intet gjort Vexel giveres Styrke, at forhøye Coursen over det udsatte Marketal, saa har Egennytte fundet paa en anden Udvey, at befordre og fortskynde dens Fald, og derved giøre en exorbitant og ubehørig Vinding. Stænderne ømmedes ved den Lidelse, hvorudi BrugsPatronerne vare bestædte, i det de ved Jernprisens Sluttende, da Coursen gemeenlig var lav, maatte lade sig nøye med et mindre Dalertal, end hvortil de efter den strax derpaa indfaldende høyere Cours havde været berettigede, de fastsatte derfor at Jernprisen skulde sluttes i Rigsdaler. Brugs=Patronerne fandt og derved sin Regning hele 1765. og 1766. Coursen var just da et saa lydigt Barn, at omendskiøndt den da saavelsom nu havde Lov at gaae under det udsatte Marketall, saa blev den dog hele forleden Aar ikke faldkommen meere end 4 Mk., hvilket aldeles stemmede overeens med hvad man havde gjort Reigning paa, og med Cours=Forordningen for indeværende Aar. 41767). Der behøves ey meere, at dysse de godtroende Brugs=Patroner i Sikkerhed, saa at den største Deel ey balancerede ved at slutte sine Contracter, somme paa flere Aar efter den Cours, som ved Betalings=Terminerne kunde existere. Alle Trasenter, hvad enten de vare Commissionairer eller de, som for egen Regning kiøbte Jern, der havde indgaaet deslige Aftaler, fik saaledes en aabenbar Jnteresse i at fælde Coursen imod Betalings=Terminerne; thi Differencen imellem det Marketal, hvortil de forud, havde solgt Vexler, og det, som de ved Forfalds=Tiden betalte Rigsdaleren med, blev jo deres rene og afkortede Beholdning, foruden hvad de ellers burde og kunde vinde paa Handelen. Men hvor skulde de faae Vexler at disponere, inden de havde noget hos Udlændingen at fordre for solgt Jern, og hvad kunde de da vinde, naar de ikke fik meere for Rigsdaleren, end de betalte BrugsPatronerne, Jo min Ven, det gaaer saaledes til at det meste Jern, i sær de finere, ere baade nu og tilforn blevet ophandlet af Udenlandske Commissionairer, omendskiøndt de har været forklædte som Svenske Kiøbmænd. At de saasnart Contracterne ere sluttede og oversendte, kan trassere den halve for Jern betingede Sum, og den anden Halvpart naar Indladningen skeer; at de saaledes ere i stand til, at sælge Vexler flere Maaneder forud, førende de betale Jernet, som endda skeer paa flere Terminer; at atter de, som selv kiøbe Jern til Udskibning, skaffer sig Credit, hos Udenlandske Contoirer for saa stor og ikke større Deel, end deres Export beløber sig; en Credit som de snarere kunde faae end en simpel Commissionair, omende skiøndt de ofte ere forenede i een Person, og at de saaledes havde en fælleds Jnteresse i Coursens Fældende, hvorved den ene kunde giøre sig lige saa let Vinding som den anden. Det er mig ikke ubekiendt, at nogle Handlende har sluttet fine Contracter efter en vis stipuleret Cours, og at de saaledes ere lidende; men 1/2 Deele af Jernet, og næsten alt det sine er efter en leventnel Cours bortaccorderet, saa at Styrken ligger paa den Side, og disse maae følge med Synes dig vel, at 50 a 100000 Rdlr. havde været tilstrekkelige at imodstaae en forenet Magt, som for det betingede Jern kunde commandere 1 Million a 1200000 Rdlr. i Vexler, Desuden havde man med Vexler og Species Myndt ingen Ting kundet udrette: Man havde altid holdt sig til den, som gav det beste Kiøb. For at møde Cour sens Fald, maatte man saaledes bruge Banco=Sædler. Dem skulde Banqven nu til denne Operation Mynte. Det maatte nu koste hvad det vilde, saa skulde det føres til Ende, siden det engang var begyndt; og derpaa burde Banqven være beredt. Hvorledes skulde ellers Vedkommende kunde staae til Ansvar for det, at de forgieves og i Forfængelig hed havde udkastet nogle Tønder Guld, for hvilke Banqven neppe havde bekommet mere end Halvparten imod det den fremdeles maatte gotgiøre dem. Lad os supponere, at man havde begyndt med, efter 60 Marks Cours at ophandle 100,000 Rdlr. i Vexler, hvortil 5 Tønder Guld var medgaaet, hvormed havde man vildet forhindre Trasenten, med andre 100,000 Rdlr. at fælde Coursen, Med nye 5 Tønder Guld. Skulde man ikke continueret denne Operation, indtil man havde pompet den læns paa Vexler, For en Million Rdlr. havde man saaledes maattet udgive 50 Tønder Guld. Hvad om de, der arbeydede paa Coursens Fældende, havde skaffet sig Credit udenlands paa flere hundrede tusinde Rigsdaler, at understøtte sin Hensigt med. Og naar de havde merket det fulde Forset, man havde fattet, at holde Coursen nogenledes høy, kan man tvivle paa, at de ikke havde forskaffet sig nye Credit, til at erholde anseelige Seddel=Capitaler formedelst et uophørligt Salg af Vexler, som, naar Coursen engang havde kundet reduceres til al pari, havde skaffet dem 70 pro Cent Gevinst, Og om de havde vildet deele den med Udlændingen, mon han skulde have vægret sig derved, Men nu bliver det et andet Spørgsmaal, om det under saadan en Operation af Banken havde været mueligt, efter Stændernes Beslutning at reducere Coursen efterhaanden til al pari, Havde ikke Banken ved Seddelstokkens Forøgelse givet Vaaben imod sig selv, som havde været tilstrekkelige at forhindre samme Øyemeed, Eller hvor længe meener du, at Banken skulde have staaet ud med at kiøbe Vexler, for en høy Cours, og sælge dem for en lavere, Thi den kunde ikke meer end en anden beholde dem længer, end imod Forfalds=Tiden, i det høyeste 70 Dage, hvorforinden de bør præsenteres for Acceptanten, og maatte jo siden selv blive en Aarsag til Coursens Fældende, formedelst Vexlernes Udbydelse; Det er ingen Kunst, at myndte Sedler, men større Kunst at betale dem, i sær om man altid vilde holde saa ilde Huus. Hvilket er det fornemste Middel, hvormed Coursen er bleven dæmpet? Er det ikke Jnhibition af Banko=Laan og Seddelstokken successive Inddragende, som ved 1761 Aars Rigsdag fastsattes, Foruden det havde alt andet været forgieves. Nu vilde du, at man paa nogle Postdage skal have mere ud, end man paa et Aar har kundet trekke ind tykkes dig, at der var noget Systemme derudi, Var det ikke med den ene Haand at nedrive saa meget og ikke meere, end man havde opbygt med den anden, og hvor skulde vida vel engang standse, Ven, lyd mit Raad: brug dito færdige og Laconiske Skrivemaade i andre Materier, men qvaksalv ey i Finantz=Sager. Jeg er maaskee noget oprigtig; men du veed, at jeg er Soldat, og forstaaer mig ikkun lidet paa Complimenter.