Berlingske Tidende, 1774-07-04
Det er overalt bekiendt, at ved Udfaldet af de DelegationsUnderhandlinger, som nu er forsamlet i Warschan for at reg lere Handlings=Sagerne imellem Pohlen og Naboe=Rigerne, og for at slutte de besynderlige Artikler, som angaae denne Sag, har man iblant andre for Danzigs Rettigheder, Friheder og Handlings høyst skadelige Puncter gjort det Forslag, at herefter de Pohlske og Preussiske Nationer skulle have Frihed, lige til, vexelviis og uden Forhindring at handle med andre fremmede Nationer, et Forslag, som og Delegationen allerede har anseet for meget fordeelagtig for begge Nationer. Men af det, som vi strax ville anføre, sees klarlig, at denne Plans Fuldførelse fører med sig Forliis af den Havne Rettighed, som Staden Danzig har besiddet næsten saa længe den har været til, og at deraf ved en umiddelbar følge flyder dens Handlings Forfald og totale Undergang. Længe førend Staden blev underkastet de Pohlske Kongers Herredømme, nødden under dens gamle Herre, den Tydske Ordens Stormester, det Privilegium, i Kraft af hvilket de fremmede Vahre, som der bleve indførte, allene kunde sælges til Borgerne, og det var ikkun i nogle faae Dage af Aaret tilladt de Fremmede at handle med Fremmede. Denne Rettighed, uden hvilken den Danzigske Handling ikke havde kundet bestaae, besad Staden, da den forlod sine gamle Herrer, og frivillig gik under det Pohlske Herredømme. De Durchlautigste Konger af Pohien bekræftede denne, saavel som alle andre Rettigheder, forvandt sig til at handthæve Staden i roelig Nydelse af dens Prærilegier, og skulle ikke have efterladt at opfylde denne Forbindtlighed, dersom nogen af de fremmede Nationer skulle have holdt for, at det var nyttigt at angribe Stadens Prærogativer, eller giøre den samme stridige. Men i Stæden for at denne Ulykke i en lang Række af Aarhundrede skulle have tildraget sig, vaagede langt meere næsten alle handlende Nationer, endog paa den Tid da deres Handling i Almindelighed og den, som de i sær førte med Danzig, var meest udvidet, over, at dens Handels Privilegia ved Freds=Tractater bleve bekræftede, hvilket beviser, at de fremmede Nationers egen Jnteresse er forenet med denne Stads Handlings=Constitution. Dersom man tillod alle Nationer at betiene sig af den Danzigske Havn, som en Passage Havn, saa skulle Danzig, hvis Handling saa mange Aarhundrede næsten har blomstret med alle Europæiske Nationer, ikke meere være saadan en Stad, som man havde givet under de Pohlske Kongers Herredømme, men et forladt Sted, som snart vilde blive forglemt. Danzig og en hver af dens Jndvaanere vilde det vist blive umueligt, at forskaffe de fremmede Kiøbmænd, som drive Handel med denne Stad, de Fordele og Beqvemmeligheder, som den nøye Forbindelse imellem fremmede Nationer og Kronen Pohlen udi en meget lang Tid saa lykkelig har erholdet, og den Pohlske Nation skulle selv i Fremtiden ufeylbarlig, men for silde, erkiende den Skade, som denne totale Handelens Forandring maatte anledige. - Efter disse generale Grundsatzers udførlige Forklaring ville de Magter, som hidtil have været saa ædelmodige at tage Deel i Danzigs og dens Handlings Conservation, gunstigst resolvere til, at beskytte denne Stad fra den Undergang, hvormed den trues, og handthæve samme i Besiddelse af dens gamle Handels-Ret, altsaa anvende al Flid paa, at ovenmeldte Forslag, som sigte til i Grund at ødelegge Staden, maatte blive forkastede, og at udvirke at man i den HandelsTractat, som skal sluttes af Deelegationen, intet beslutter eller fastsætter, som strider imod de Rettigheder, Friheder, Privilegier og den Vilfærdt, som Danzig stedse har haft at glæde sig ved, samt dens Handlings gamle Constitution og Natur Danzig, den 10de Mai 1774.