Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1807-01-17
Udgives ved Told-Procureur Geelmuydens Enke Løverdagen den 17de Januar. Menneske! hvor rig paa Afvexlinger. er ikke din Löbebane. snart smiler Lykken dig imöde, men lig en trolös Ven omfavner, den dig ömt i det ene Øieblik, forsvinder hurtigen i det andet, og efterlader dit Hierte opfyldt, med Sorrig og Mismods bittre Følelser. Saa gik det den i Livet, Velædle og Velforvemme, nu hos Gud salige CISTINE SCHOU DISCHNSTHON. fød paa Bornholm den 10de Januar 1742; sine Ungdoms förste og glade Dage henlevede hun med fine Forældre i Kiöbenhavn; reiste derefter til St. Croix i Vestindien, hvor hun indlod sig i Ægteskab med Overlods ACO: DSCINGTHUN. Moder ved ham til 7 Börn begyndte nu hendes Livs lykkeligste Periode; men af: som Sæbeboblen i Drengens Haand forsvinder, hurtig, saa kortvarende var og hendes Glæde, snart faaredes hendes omme Moderbierts ved Tabet af 4 Börn, og strax derefter ved en bier og elsket Mands Död, prøvet i Modgangs tunge Skole troede hun i sin afdøde Mands Familiekreds at blidere og roligere Dage biede hende, og ankom derfor hertil med 3 smaa Börn 1776; men endnu var hendes Drøvelseskalk ikke udkommet: her maatte hun atter friste den tunge Skjebne. at miste 2de Börn, og endelig efter mange Uveirsstorme. og 24 Aars vedholdende Sorg, Sygdom og Lidelser. luktes hendes Øje den 5te Januar 1807. ved en eneste igienlevende Datter og Svogers Haand, der tilligemed deres 2de Börn fælde Vemods bittre Taarer ved hendes Död, Læser! du som endnu vandrer paa Banen, og som endnu omtumles af Livets ustadige Bölger, dan dig efter den Afdødes Mønster, da føler du ikke allene Religionens Kraft, til at roliggjøre dit Hierte i Livets Lidelser, men da faaer du og Styrke, som hun, i din Dödsstund at kunne sige: I Jesu Navn jeg finder. Alt hvad min Siel attraaer; I dette Navn jeg vinder, Og selv mod Döden staaer. Vandrer: gaae med skyldig Ærbødighed til denne Gravhøjt, den giemmer Støvet. en redeligsindet: ærværdig Matrone. Catharina Johanna Bünneman, fød Gierding, som første Gang faae Lyset. den 8de April 1733. indgik Ægteskab den 14de August 1755. med Joachim Ludolf Bünneman, hvilken tro Medvandres Tab. Hun maatte begræde 1793. 5 Sønner og 2de Døttre vare velsignede Frugter af dette Ægteskab; men kun 2de Døttre, men 7 Børnebørn overleve Hende, som forlod dem den 11te Januar 1807, i en Alder næsten 74 Aar. Tidlig vandt til Arbeidsomhed og nøisomme Kaar, rygtede Hun sit huuslige Kald med usædvanlig Flid, indtil sildig Alder, igiennem alle Livets Forhold var Hun afholden og sagtmodig. Ja, som graa Olding midt i sin langvarige 12 Aars Svaghed, særdeles taalig: derfor nyder Huun, den gode Christens herlige Løn derfor bliver Hendes Minde i varig Erindring. hos hver, som kiendte Hendes Værd; men især hos de tvende Jgienlevende; der engang nød Hendes Forsørg. og hvis Vel Hendes Moderhaand fremmede, derfor bybe de Hende nu sørgende et ømt Farvel! med denne Trøst: Engang vi samles skal, naar endt er Fryd og Kummer, Naar vi bag Gravens Blund har Livets Drømme glemt, Naar vi indhylles skal i fredelige Slummer; Men, gid vi da, som Du, med Roe see Banen endt, Paa Pladen. Du skal gaae til dine Fædre med Fred; denne Patriarchen givne Forjettelse, blev ogsaa opfyldt paa den hæderlige Gamle, hvis Støv herunder giemmes: Mad. Gedske Hedevig Rubach, fød Strasburg. Hun var fød i Bergen den 19de Octobr. 1734; indtraadte i Ægteskab 1756. med Hr. Joachim Rubach, som i Aaret 1800 ved Døden blev hende berøvet.