Københavns Adresseavis, 1804-05-10
Ved Raadmand Aage Henrich Kaasbølls Død. Mæt af Dage, graa af fielden Alder gik han til en enig Hvile hen; Stor med Liden, Ung med Gammel, falder, Ingen, Ingen sees igien. Uden Rædsel lukked Du dit Öie, an fuldendte, hedenfarne Siæl; fuld af Tillid til den Evighöie, han som vil sin Skabnings Vel. Giennem Livets Modgang stod Du Prøve, Livets Medgang ei berused' Dig; intet kunde Dig Din Fasthed røve. ei Dit Hierte kiendte Svig. Fred med Graven som Din Aske dækker, Humre født til hiin den store Stund, da os Evighedens Morgen vækker op af Gravens stille Bluun. Veck den værdige Oldings Raadmand Aage Kaasbølls Grav. Mort er Dit Savn og dybt Din Bortgang faarer, selv mandigt Mod maae fælde bittre Taarer; thi fielden er den ædle reene Siæl, jæder saa som Du forfremmed Fleres Vel. en kan end Graad dig ei tilbagegive, i skal dog Dit Navn os evig æret blive, at mindes Dig, reen elvsælsk Fryd, og kraftig Drift til Flid og Pligt og Dyd, Fyrd med Dit Støv. I Anledning af S. T. Hr. Kammer=Raad og forhen værende Renteskriver J. Holders Død, den 4de Mai 1804. ters paande fulde Striv, Fra Sygeleiets andefulde Strid, Fra Smerters lange Kamp Dig Altings Fader kaldte. Han lønner Dig - Han lønner Hist Din Jid, Han som hver Fordums virksom Time talte. Ei guldkiøbt Gunst, ei Magtsprog drog Dig frem, Til Trods for Flid til Haan for meere værdig Broder; Neivegen Stræben gav Dig Plads blandt dem, 1 Som Kald og Pligter troe, fortiener Livets Goder. 4 En elsket Datter græder ved Dit Liig, og signer grædende Dit kjære Minde: 1 kun ved den blide Tanke tør Hun trøste sig, J Veldaads skiønne Land Dig atter at giensinde. Graaehærdet Hustrue fole vil Dit Savn, og at Du Støtten var hvortil Hun trygt sig hældet. 2 blandt Frænder - Venner leve skal Dit Navn, Til ogsaa Paren dem i Glemsels Nat har fældet. Hvil Olding født fra lange Vandrings Vei. De trætte Been i stille Boelig hvile Vi modes Hist hvor Modgangs Taage ei Forbyder Glædens Dag i fæstlig Glands at smile. C. L. Heide, Student. Minde. Med graadfuldt Øie stierer jeg hen til den Grav, der gjemmer de jordiske Levninger af Joachim Colding, Cand. Theol. en ædel, blid, sagtmodig Yngling. - Ogrumme Død, hvi bortrev du ham i hans Ungdoms Vaar, nu da han med Hæder havde endt sinacademiske Løbebane, nu da han kunde blive, hvad han saalænge inderlig har ønsket, en om og kjærlig Moders Stotteen god og elsket Søsters Raadgiver, Hvi berøvede du hans Venner i ham en ærlig trofast Ven – en oprigtig Deeltager Dog hvo ter gaae i Rette med Nørnen, Du bød og han maatte adlyde - Dine Bud formaaer ingen at standse. Du alle Væseners kjærlige gode Fader, giv Du den af Sorg nedbøiede Moder og bedrovede Søster Kraft til, ved Religionens velgjørende Trøst - at bære deres Skjebne med Taalmodighed, Lad hans rene ubesmittede Sæder, hans ædle retskafne Tænkemaade, hans utrættelige Flid være Mønstre for hans Venner til Efterlignelse, da kan de i det alade Haab om evig Sallighed – med uforsagt Mod forlade denne Verden. Fred om Dit Støv. Fra den 28 April til den 5 Mai 1804 ere copulerede 38 Par, fødte 75, døde 51, af følgende Sygdomme: Alderdom 3, Betændelsesfeber 1, Brystsyge 11, Feber 1, Galdefeber 1, Gigt 2, Hoste 1, indvortes Svaghed 1, langvarig Svaghed 1, Nervefeber 1, nyefød 1, Skiørbug 1, Slag 15, Stikflod 1, Svindsot 5, Vattersot 1, uan meldte Sygdomme 4. indk. udg. døde, fødte. Frederichs Hospital Almindelig Hospital