Københavns Adresseavis, 1803-04-16
Udgives ugentlig 6 Gange. Til Frøken NICOLINE SVANENSKIOLD paa hendes Confirmationsdag den 17 April. Der er et Held blandt Livets Goder, Som Støvets Sön ei tabe kan, Det overlever Jordens Kloder. Og fölger os til fierne Land: Det rigt erstatter hvert et Savn, - og - Dyden er det Godes Navn. Den sin der skiønt i Ungdoms Alder, og tryller Ulkylds Glæder frem, Paa Minddomsbanen Fryd nedkalder. og Roe i Alderdommens Hiem; I Kummer salig Trøst den er. Ja Lænken gjør den Slaven kier. Men let den Unge Dyden svigter: Ham trætte Banens tunge Skridt, og Glæde ved opfyldte Pligter Til Letsinds Sværm nedsynker tidt; Hvo leder ham paa glatte Vai At Fristelser ham rokke ei. Religion, som Banens Møie Med kierlig Haand at lette veed, Blid aabner Himlen for vort Øie, Forener Tid og Evighed; Tro værner den om svage Dyd, Formindsker Nød – forædler Fryd. Huld taler den – og hör dens Stemme Pige som den Troeskab soer, I Fryd i Sorg du den ei glemme - Lin Lod da vorder skiøn og stor, Forældres Lyst, de Godes Ven, Du glad da vandrer Banen hen. - I Anledning af Jomfrue JULIANE MARIE JOHANSENS Confirmation. Fortrinlig stod De, unge gode Pige! Og føelte Dagens dyrebare Held, Jeg saae Dem, og jeg føelte – saa at sige En Strøm af salig Vellyst i min Siel Jeg bad, o Cuddom, Du, som veed saa lige Det Gode, som Din Skabning har behov, i vælg det Bedste for den vakre Pige Som hisset staaer og sværger til Din Lov. den 8de April 1803. Atter røvede Döden. en værdig og virksom Statens Borger, en elsket Ægtefælles trofaste Ledsager, fire smaae Umyndiges omme og kierlige Fader, den huuelige Lyksalighed en fast Stötte, Vennekredsen en blid Dycker, Hr. Grosserer og Brygger PETER BACKE forlod det Timelige den 2den April 1803. Tidlig vandt til at arbeide og at øve egne Kræfter, erhvervede Han, ved fornuftig Speculation og Vindskibelighed det, som saa mange blindt hen høste af Andres Flid, Velstand og Formue, I sin Families Skjöd, og ved dens Held, som Han troelig fremvirkede, søgte og fandt Han Glæde og Tilfredshed, og haabede længe at finde den; Men, - Ak! Midt i Mandommens beste Aar. i Löbet af Hans Virksomhed, i den fulde Nydelse af huuslig Lykke modtog Han Dödens Budskab, – og forlod Alt - Uendelige Alkerre! Vi maatte ofte mis vivle om: at Dine Beslutninger over os ere de viiseste og beste naar Vi ikke de hos havde den faste Overbeviisning: At Tid og Evighed staae i uadskillelig Forbindelse: "At Evigheden opklarer, hvad her er mørket: At den fuldender, hvad her begyndes: "At den igien foreener, hvad der atskilles: Dette trøste og Enken. naer Hun under Vægten af sin dybe Veemod. omgiven af fine Faderlose. Föler, hvad Hun og De har tabt; dette styrke Hende, til nu eene at vandre paa Panen, hvor Hendes Peters Haand for saa trygt ledede Rende; naar ogsaa Hendes sidste Time kommer. da fornemme Hun i dens fulde Salighed den Trøst: at Hun igien for evig. kal samles med sin elskte Ven. Mr. Ved Madm. S. Albeks Grav. Ædle! bør i Fred nu Jorden gjemmer Din nedbrudte Siele=Hyttes Leer; Men Din Mand, hvis Værd jeg aldrig glemmer, Trykke Jordens Byrder ikke meer. Her Dig signer saarevædet Øie For Din Flid, Din skiulte Hielp og Gavn. Hist Du finder Løn for Daad og Møie; Hist i Aandens rette Hiem og Havn. A. N. . . . . Catalogi over afgangne Wilhelm Kleins Vare Lager som vad Auction bliver bortsolgt den 25 April og efterfølgende Dage i Muset No. 318 Vigantsgaden, ere nu at erholde saavel paa Auctionssteder som hos Enkens Laugværge Hr. Sukker-Raffinadeur, Kable paa lille Kiøbmagergade 64 og Landvæsens Commissair, Bay i Friderichsberggaden 215.