JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1799-01-01
Uordener 1) Var det ikke muligt, at den Brandstige, som opfylder Fortoget uden for Bærndevinsmanden, paa Hjørnet af Landemærket og Springgade, kunde blive borttaget? 2) J store Kongensgade lige for Hoppenslænge, er ved den dybe Rendesten et stort og meget farligt Hul, hvor Fodgængeren ved et Fejltrin fra Gaden eller Fortoget meget let kan brække et Been, eller paa anden Maade komme til Skade; Enhver vilde være Vedkommende forbunden, dersom de sørgede for, at der kom et Bræt derover. 3) Forleden kørte en Bryggervogn fra Pilestrædet ind i Myntergaden; i det Hjulene gik over Gadebrættet, løftede dette sig op med Enden, og faldt derpaa ned paa Fødderne af en halvvoren Pige, som stod fængslet indtil nogen kom til og løftede Brættet op. 4) J Silkegaden er uden for No. 66 et lille Bræt som bedekker en Gaardrende nedfaldet, og usikkert for Fodgængere. 5) Ejeren af Hjørnegaarden af store Købmagergade og Klareboderne har endnn ikke vildet sørge fer at det Bræt, som skulde dække Gaardrenden paa Fortoget i store Købmagergade, ikke skal ligge med den skarpe Kant og Jernfangerne opvendt. Politibetjenterne som daglig gaae denne Vej, havde Ret til at undres derover.
Politivennen, 1799-01-01
Opfordring til Magistraten i Hobro. To almindelige og gamle Aarsager til vore danske Kjøbstæders Forfald ere: Tilstopningen af den Jndsegling, som i de ældre Tider har været til næsten alle disse Stæder, og de ulykkelige Jldebrande, som formedelst et slet Brandpoliti have en ja stundum flere Gange fortæret Dem. Opfordres maa derfor et velordnet Politi til den meest aarvgagne Opmærksomhed paa disse to vigtige Gjenstande. Denne Gang kun et Par Ord med Hensyn til Kjøbstaden Hobro i Jylland, om den første af disse Gjenstande. Ogsaa Hobro er en af de Kjøbstæder, som betydelig vilde vinde i Handel, Folkemængde og Velstand, naar dens Jndsegling ved Mariager eller maaskee rettere Hobro Fjord ved Opmuddring forbedres. Ja der ere de, som med Kundskab om det Lokale og Kyndighed i at kunne skjønne paa samme, endog tør paastaae, at Jndseglingen kan vorde langt lettere til Hobro, end den nogensinde bliver det til Randers. Her i Hobro saae man derfor med Længsel i Møde den kongl. Overlods Hr. Generaladjutant Løvenørns Komme, og her som i flere Kjøbstæder velsignede man Regjeringen, som nu, ved at lade denne brave Sømand rejse omkring og undersøge det lokale, viser at den agter at tage sig af denne for Kjøbstæderne vigtige Sag. Denne Regjeringens Befuldmægtiget skal og allerede i Fjor Sommer have været her. Men ligesaa uvidende Hobros Jndvaanere bleve om hans Komme og Nærværelse, ere de om hvad han udretter, om hvorledes Vedkommende have forestillet ham denne for Byen vigtige Sag, om hvad Beslutninger der til Byens Jndseglings Forbedring da toges, eller siden er taget. Hobros Magistrat og øvrige Representantere opfordres derfor herom at oplyse Byens øvrige Jndvaanere, som til Gjengjeld herfor skal gjøre sig al Umage for at afbevise det dem fornærmende Rygte, at Sagen Byens Jndsegling betreffende var forestillet saaledes, som om herved aldeles intet var til Forbedring at gjøre. Hobro i Maj 1799.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal til Amtmanden og Landfysikus i Lolland. Efter at Lollands Nørreherreds Bondealmue i 15 til 16 Aar havde været plaget af en Kræftsyge, der om den end ikke - som de fleste Læger paastaae - er venerisk, dog er lige saa smittende, og i sine Følger ondartet, som den veneriske; efter at man længe forgjæves havde ønsket Øvrighedens og Midisinspolitiets kraftige Medvirkning til at standse og hæve dette Onde, efterat Øvrigheden endog havde endelig begyndt derpaa, men strax ladet sig kyse bort af den uoplyste Almues Opsætsighed mod den Undersøgelse, de til at kjende Sygdommens Natur ansaae nødvendig; grebes tilsidst denne Sag for Alvor an, da Proprietær Dons, efter at have modtaget Aministrationen over Baroniet Vintersborg, hvor i Utterlevs By og Sogn Sygen fornemmelig rasede, derom gjorde en alvorlig Forestilling til det danske Cancellie. Nu befaledes da et Sygehuses Anlæg i Amtet, hvor Pasienterne under en Læges daglige Opsyn og med en for Sygdommen passende Diæt kunde henlægges til Helbredelse. Nu paabødes og en under Amtmandens Opsyn og Nærværelse af Stiftsfysikus og Distriktskirurgen aarlig over hele Herredet foretaget Visitation. Sygehuset indrettes i Nakskov men langt vidtløvtigere og kostbarere, end nødvendigt var, og de Forestillinger, som med Grund derfore herimod ere gjorte paa højere Steder kom for sildig, da ingen maatte blive vidende om Jndretningen og dens Vide, før den, allerede af Regjeringen var sanksioneret. Undersøgelsen i Herredet efter de Syge foretages og - men kun det første Aar i Øverværelse af Amtmanden siden i Herredssogdens Overværelse og nu i Aar har man aldeles intet hørt til, at nogen Undersøgelse er foretaget eller skal foretages; som man heller ikke kan vente saa langt ud paa Sommeren. Amtmanden Baron Juel Vind og Landsyfikus Dr Vivet, som denne Sag især kommer an paa, spørges derfor: om Sygen nu saa gandske er hævet, at den aarlige Visitats ikke længere behøves? eller om de ere overbeviist om, at det Rygte er falsk, som vil, at Sygen hist og her endnu skal existere f. Ex. i Sandby Sogn, navnlig Husmarkeby? Men skulle end Rygtet være falsk og denne Sygdom ganske hævet var det da ikke en for Lollands Midisinalvæsen værdig Beskjæftigelse, om det tog sig af de Mange blandt Almuen af begge Kjøn der især i Halsted Amt ere behæftede med Benskade eller sure Ben. Vel veed jeg, at Landets Klima og Jordbund er meget Skyld i dette Onde. Men ogsaa veed jeg, at det meget kunde afhielpes, naar man gjorde sig Umage derfor ved alvorlig at sørge for, at de Syge kom i Kur under de beskikkede Læger, ved at foreskrive Dem den fornødne Diæt, og de Forsigtigheder der kunde forebygge Sygen o. s. v. Hertil kunde jo og det ny Sygehus komme vel tilpas. Vist er det, at Sygdommen er for sine farlige Følger af yderste Vigtighed. Hele Familier ere angrebne af den, blot af Mangel paa Eftersyn af kyndige Læger, da Husraadene, vil maaskee lindre men aldrig hæve den ofte vel og forværre Sygen.
Politivennen, 1798-01-01
P. M. til de nye Vandkarres Vedkommende. J Slottets Buegang staaer 18 af de nye Vandkarrer og et Vandfad ligger paa Gulvet. Blive de staaende der til Sommmerens Udgang, vil de neppe kunne flyttes uden at Hjulene gaae i Stykker da Solheden fordærver disse aldeles og har allerede løsnet adskil lige Ringe om Nauene saa meget, at de ved den mindste Berørelse falde af. Vedkommende behage derfor at lade disse Ringe hente førend Uvedkommende gjøre Afhentelse unødvendig, og hvis man intet solfrit Sted har til at sætte disse Karrer paa, var det vel muligt at faae nogle gamle Presenninger til at ligge over dem, i Fald de skal blive staaende der hvor de nu staae. Een saadan Vandbefordring har vel kostet 30 Rdlr. - maaske lidt til, og da de ere gandske nye ville det blive alt for ærgerlig i Tilfælde af Jldsvaade, at være Vidne til deres Ubrugbarhed; det er derfor, af meere end æn Aarsag, Umagen værd, at holde dem i saa god Stand som mulig. Herren spare Byen? raabte en vis Mand da han første Gang saa en Stangraket fare i Luften; Saae han disse ubegvemme Vandkarrer, gjentog han vist dette fromme Ønske mere end een Gang.
Politivennen, 1799-01-01
Bøn til Kommandantskabet. Jmellem den ny Vandbrygge ved Toldboden og den lange Mur med Skydehuller er et Samlingssted for raaddent Tang, druknede Hunde og alle andre Slags Uhumskheder, som opfylder Luften med en særdeles slem Stank, og fordriver de Spadserende fra den skjønne Udsigt over Reden. Da det nok ikke heller er nødvendigt for Fortificationen at der paa dette Sted bliver Land istedet for Vand, tør man saa meget heller anmode Kommandantskabet om at lade dette Sted rense. Skulde det maaskee ikke ogsaa være et antageligt Forslag. at der fra Vandbryggens Hoved ud til Blokskibet indpæledes en Havn for Baade. En Ting, som saa meget trænges til. Et lille Vagthus kunde staae ved det Sted hvor Bommen blev for denne Baadehavn, og dette blev en Belønningspost for en udtjent Kriger. Der maatte da ingen Baade ligge for Dræk eller Pæle, men alle mod en taalelig Skilling ind i Havnen. Hvad Lystbaade angaaer, da vilde disses Ejere glædes ved et saadant Anlæg, og enhver gav med Takke et Par Rixdaler i Havnepenge.
Politivennen, 1799-01-01
Varsko i st. Kirkestræde. Naar kan vel Fodgængere vente af Brolægnings Commissionen, at blive befriede fra den lille Kanal, som gaaer fra Fiskehandlerens Huus i store Kirkestæde, tversover Gaden. Man har endog seet Vogne væltefærdige, og let kan ved at passere denne Grøst et og andet tabes af Vognen.
Politivennen, 1799-01-01
Uordentlig Tømmerstabel i Stubbekjøbing. Ved min Nærværelse i Anledning af Markedet i Stubbekjøbing d. 27 Junii d. a., saae jeg om Aftenen før en Stabel Tømmer liggende paa en Plads neden for den ved Stranden staaende Told- og Komsumtions Bod; samme ligger paa en der værende Forhøjning, hvor mange Mennesker, saavel om Dag som Aften, opgaae for at nyde den just ikke ubehagelige Udsigt. Der fandtes desuden den Aften endeel Børn af forskjellig Alder, som baade ved og paa Stabelen legede; Jeg som tilfældigviis styttede mig op til Stabelen, forskrækkedes over dens Farlighed, især for Børn, da endeel af Tømmeret truer med Udfaldning ved mindste Berørelse. De Tilstædeværende fortalte at en Bonde brakte for nogen Tid siden et Been ved en BrædeStabel, som ogsaa tilhørte denne Stabels Ejer. Jeg gysede over slig Ligegyldighed og gik. J Byen sagdes Pladsen at tilhøre Bysogden. Enten nu saa er eller ike, vil Hr. Byefogden, som Politi Mester, vist gjøre Borgerskabet som har Børn en stor Tjeneste, om han lod tilholde Ejeren at nedslaae saa mange forsvarlig lange Pæle ved Siderne af Stabelen, som behøvedes til Forebyggelse. En Handlende fra en anden Provins.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal om Gadernes Fejning i Tørre-Vejr. J Dag gik jeg over Ulfeldtsplads, og saae tæt ved Løvstrædet een feje løs af alle Kræfter, uden at have stænket med Vand. Vinden bar lige paa Slagterne, som med Harme maatte see deres Kjød tildækket paa saa abderitisk en Maade. Men uagtet al deres Støjen, fik de dog ikke den Fejende til at slænke. Siden kom jeg ud i Bredgaden, hvor jeg omtregt ved Klingenbergs saae en Skye af Støv, hvori en Figur med en Fejekost arbejdede løs af alle Kræfter, jeg begyndte at tale til hende om Politi, men maatte snart søge at undflye hendes Veltalenhed, som jeg fandt det endnu værre at overvældes af, end Støvet. Skulde der ikke være en Maade til at hæve en Uorden, som saa overmaade besværer ikke blot alle Folk paa Gaden, men selv alle dem, der aabne Vinduet for at drage frisk Luft.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal. Var det afvejen om Politiet, idetringeste det medisinske, lod paa en hemmelig Maade købe noget af de sælgende Vare, snart hos een, snart hos en anden af vore smaae og store Destillatører, for at være fuldkommen overbeviste om at ingen skadelig Jngrediens paa nogen lumsk Maade stjæles ind i de Drikkende.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) Uden for Gaarden 201, 202 i Bredgade er et uduligt Rendebræt som Ejeren vilde gjøre Publikum en Tjeneste med at istandsætte. 2) Uden for den saa kaldte Dyvekes Gaard paa Amagerrorv er en fra Gaarden udløbende Rende, bedækket med et Bræt, der er afslidt for Enden, og meget skikket til enten at kaste Folk om eller at give dem et stødt Ben og forrevet Fodtøj. 3) Det lille Bret som ligger paa Vip uden for det røde Hus paa den nordre Side af Springgaden, og som sidst paaankedes, er endnu ikke ændret; Jndsenderen er vis paa at Ejeren, der i alle andre Stykker holder sit Hus saa pent, ikke veed dette, da det ellers sikkert ændredes. 4) Endnu vedbliver det før paaklagede Bræt paa st. Købmagergade, udenfor Hjørnegaarden af Klareboderne, at ligge med Kanten opvendt i Gaardrenden. Ejeren ville dog forbinde Publikum ved at borttage Brættet, hvis han ikke vil lægge det til rette. 5) Uden for den harmoniske Klub i Vingaardstrædet ligger Fortoget tilskramlet af nogle Palholter, hvorpaa de Gaaende saare let kunne falde. 6) Hvi er den halv nedfaldne raadne Stol, der er Skildt paa Hjørnet af Skindergade og Trompetergangen, ikke endnu nedtagen? 7) Bageren paa Hjørnet af Pilestræde og Antonistræde har endne ikke forbundet sig det gaaende Publikum, ved at forandre Tagrenden paa sit Hjørne, der før er paaklaget, og hvis Vand det i Regnvejr slet ikke er muligt at undgaae, uden at forlade Fortoget, og træde ud paa Gaden, hvor dog Husejerens Arbejdsvogn atter spærrer een Pladsen. 8) J lille Kongensgade er, paa Hjørnehuset af St. Jørgens Gade, en Køkkenrende ud fra 1ste Sals Etage, som er indrettet for neden saaledes, at det nedstyrtende stænker langsud paa Gaden. Jndsenderen ved ikke hvorledes det kan tillades dette Huses Ejer hvad ellers ike tilstaaes at lade Vaskerenden have sit Løb ned paa Gaden, istedet for i Gaarden; i al Fald burde Jndretningen af Renden være bedre.
Politivennen, 1799-01-01
Ubehageligheder i Rosenborggaden. En meget formuende Mand har det ulykkelige Tilfælde, nu tredie Gang i 7 a 8 Aar, at falde i en periodisk Sindssygdom og Galenskab, som efter Vejrligets indflydende Beskaffenhed paa ham sædvanlig plejer lat vedvare et par Maaneder. De Foranstaltninger, som for nærværende Tid ere tagne med ham, næst det at han efter Adresseavisen No. 178 af Stadens Magistrat viselig er erklæret umyndig indtil videre; er at han holdes under Vagt i sin egen Gaard No. 102, men har Frihed at komme i Gaarden og dens Hauge, og hvor han da saavel Nat som Dag huserer rasende til ubehageligste Uroe for nærboende Folk; og da han, som bekjendt er, ejer en Boepel paa Landet, hvorfra man vist nok ikke klogelig har søgt at faae ham ind hertil Staden, da Stedet der skal have alle de mulige Fordele, som kan tjene til hans Helbredelse, saasom beqvemme Værelser, Hauge, Skov og Marker, et fersk Kildebad, den sunde Søeluft, ogsaa meget let tilvejebringende Saltvands Bad og overalt, alt det som efter Omstændighederne kan synes fornøden og tjenlig for hans Helbreds Gjenkomme, som dog vist ønskes, saa synes det at være en Underlighed, at Vedkommende ikke betjene sig klogelig af det benævnte Sted, ved at føre ham did under sikker Gelejde; give ham en Medikus eller Kirurg med for at blive hos ham, som besidder den Sjelsstyrke, ikke for Uqvemsord eller og et Haandslag at banke ham, indtil Hylen og Jammerskrig; men med Taalmod behandle han som et beklageligt Menneske, der fortjener sand Medynk, saalænge denne uhældige Periode varer. - Man vil hernæst agte paa, om dette ufornærmelige Andragende og Forslag reflekteres, da Naboer og Nærboende ønske sig befriede for saa vigtige Ubehageligheder.
Politivennen, 1798-01-01
Bøn til Havnekommissionen. Da man hverdag finder druknede Mennesker i Stadens Vande, og Personer forsvinde, uden at man siden kan finde dem, haaber man at Kommissionen ikke mindre for sin egen Samvittigheds, end for vor Begierings Skyld lukker paa en eller anden Maade det i Midten uforsvarligen aabne Jerngelænder paa Knippelsbroe. Hvor let kan ikke en Svingel, et Fodgled eller en Ruus om Natten drage en Fodgænger derigiennem ned i Strømmen?
Politivennen, 1798-01-01
Anke mod en Commissar paa Nørrebroe. Jgaar den 1ste Julii var jeg, som saa mange andre, i Dyrehaven, jeg traf en Bonde, som jeg haver kjendt, og som havde kjendt mig for 10 a 11 Aar siden, jeg fornøjede mig meget over at finde en gammel Bekjendt, og Bonden paa sin Side var ikke mindre glad. "Mig," siger Bonden "er det gaaet meget uhældigt i Dag," - Hvordan da?- "Der er en Mand paa Slotspladsen, en Brændeviinsbrænder, vi er lidt i Slægtskab, jeg vilde hente ham og Familie her ud til Dyrehaven, og jeg kan forsikkre, at jeg ikke i de sidste atten Aar har kørt til Kjøbenhavn at kente nogen her ud uden i Aar og forrige Sommer. Jeg kom da ind til Kjøbenhavn i Formiddags, som saa mange andre, og holdt her ude ved Siseboden; men isteden for at holde paa Broen, kjørte jeg over paa Farimagsvejen, for at give mine Heste lidt Hø. Da jeg havde holdt noget, kommer der en Mand og tager mit ene Pudehynde og siger det koster 1 Rdlr. om jeg vilde have det igjen, thi han var Commissar her paa Nørrebroe; jeg siger ham da, at jeg ikke vidste, at jeg ikke maatte holde her og jeg vilde strax køre, men det hjalp altsammen ikke noget, han gik med mit Pudehynde, og jeg gik naturligviis efter ham; han gik da over til en Mand, der boer paa Nørrebro. Han sagde mig her engang for alle, at det kostede 1 Rdlr., uden jeg vilde følge med ham paa Politiekammeret; jeg havde da ikke Tid eller Lyst dertil, og maatte da laane den Rdlr. af Manden, som jeg kjørte for, og gav Commissaren den, hvorfor jeg da bekom mit Pudehynde igjen," - Dette var Bandens Klage. Jeg ynkede ham, og  beder derfor dette Spørgsmaal indrykket i Politievennen: Om Commissaren var berettiget til sligt et Forhold paa Farimagsveien? og i Fald han var det, saa spørges end videre; Om det ikke var Pligt af Vedkommende, at besørge Plakater opsatte, at enhver saavel Bønde som Borger kunde være vidende, derom, for ei at straffes som Overtrædere af den Lov, man ikke kjender?
Politivennen, 1799-01-01
Assistentshuset og Dyrehaven.  J blandt de mange underlige Rygter hvormed Kjøbenhavns udmærkede Løgnsmedde beskjeftige Hovedstadens ørkesløse Snakkere, har et i denne Tid sirkulerende Rygte krænket og nedslaaet mange Veltænkende: at der i denne Dyrehavstid skilde være indsat for meere end 3060-80000 Rdlr. over det sædvanlige, saa at endog overordentlige Betjente havde maattet antages. Med Fornøjelse erklærer Udgiveren, paa den troeværdigste Underretning, at dette er saa langt fra at være sandt, at netop Trængselen i disse Tider har været stærkere for Jndløsning end for Jndsætning, og at der i hver Uge af Dyrehavstiden er om Løverdagen sendt 2000 Rdlr. til Banken, den sidste Uge undtagen, da disse ikke indsendtes før næste Mandag. Vee den som opspinde løgnagtige Rygter om Personer, men tredobbelt Vee dem, som belyve en heel Stad. mon disse Usle ikke vide, at Usædeligheder og Uretfærdigheder da begaaes lettere, naar man veed eller blot troer, at de ere gængse?
Politivennen, 1799-01-01
Et Uhyre i Dyrehaven. En Ting som ved denne Lejlighed bør anmærkes: er at der ligeledes i Dyrehaven findes en Lirendreier, som til sin Lire synger de liderligste og (i egentligste Forstand) pøbelagtigste Viser. Naar man nu vil betragte Sagen fra sin rette Side og overveje hvor mange Slags Folk og af hvor forskjellig Kultur der forsamles for at fornøje sig, saa kan man med Billighed gjøre dette Spørgsmaal; hvorfor tillades dette raa Menneske paa saadan en skammelig Maade med sin liderlige Sang at ophidse den grove Sandselighed hos den uoplyste Mængde og tigge paa denne nederdrægtige Maade? Ofte har jeg seet unge Mennesker med største Begjærlighed staae i Mængde omkring ham for at høre paa ham og uden Tvivl har det ikke gode Følger efter sig. k! hvis Pligt det er at vaage over og befordre Moralitet iblandt eders Medmennesker, hører mine Ord og bortjager for bestandig dette Uhyre.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener 1) Endnu bedes Landkadetakademiets Foresatte at lade Gadenavnene male paa Bygningens Hjørne, hvorom i No. 62 anmodedes for Ubevandrede er det i disse Gader vigtigere end andensteds at Gadenavnene staae tydelig paa hvert Hjørne, da der formedelst Rudernes Størrelse er saa langt fra et Hjørne til et andet. 2) Uden for tre Kroner i Borgergaden befindes et ganske søndret Rendebræt. 3) J Helsingørsgaden befandtes Gade og Fortog paa venstre Side fra Borgergade af i den ynkeligste Forfatning: Et Stykke af Broen var opbrudt og Stenene henlagte deels paa Fortoget deels paa Gaden, uden Tegn til at der saasnart kom Brolæggere; et heelt Læs Tømmer spærrede Fortoget uden for 325 og Rendestenen som var ganske stoppet var færdig at bestige Fortoget. Denne Rendesteen viste de umiskjendeligste Tegn paa, at de to Brændeviinsmænd der boe paa denne Side af Gaden eller een af dem bruger den afskyelige des værre alt for hyppige Uskik at udskylle deres Koskarn o. s. v. med Pompevandet i Rendestenen til uendelig Væmmelse for Gadens Beboere. Dog disse ere tildeels Skyld deri, hvi klage de ikke for Politiet? Hvi skaffe de sig ikke Vidner? Politiet kan ikke see alt af sig selv, men den som fornærmes bør tale, eller og han fortjener at lide. Slagterne ere ogsaa i Almindelighed Pestførere i deres Nabolag. 4) Paa Ulfeldtsplads vil den Politibetjent der patroullerer, gjøre sig fortjent ved at holde Slagterne fra at lægge deres Horn o. s. v. paa Gaden uden for deres dem af Kæmneren og Torvemesteren tilmaalede Pladser. 5) Bageren paa Hjørnet af Pilestræde og Antonistræde har endnu ikke forandret sin ulovlige Tagrende. 6) Paa Hjørnehuset af St. Kongensg. og Toldbodvejen er en utilbørlig Rende. 7) Brættet uden for Hjørnehuset af Pilestræde og Antomistræde lige ud for Silkegaden er i brøstfældig Stand. 8) Paa Postgaarden ud til Helliggeiststrædet, er Renden fra øverste Etage ogned paa Gaden borttaget, som i Søndags Eftermiddag gjorde adskillige Folk Skade paa deres Klæder, da de ville gaae til Kirke. 9) J Vimmelskaftet er uden for No. 18 et meget brøstfældigt Rendebræt. 10) Adskillige Beboere af Christenbernikovstræde see med Længsel den Tid imøde, da det næste Huns op til det østre Hjørne til Østergade nedrives, for af ny at opbygges; da denne Tidspunkt imidlertid synes langt borte, siden Ejeren netop nu er ifærd med at oppudse det, saa ønskedes dog for at betage de Gaaende al Frygt, at der sørgedes for nogle Stivere, til at forhindre at den øverste Etage, naar den i Tidens Fylde falder ind i Gaarden, ikke kaster den underste ud paa Gaden, som det har Udseende til.
Politivennen, 1799-01-01
Til Læserne. J dette Blads femte Fierdingaar er Udgiveren bleven underrettet om følgende ved Politivennen foranledigede Forbedringer. En Kjøkkenrende ud til Gaden i lille Kongensgade paa Hjørnehuset af St. Jørgens Gade borttaget. - Et uduligt Rendebræt uden for Gaarden No. 201 og 202 i Bredgaden borttaget (formodentlig for at gjøre Plads for et bedre.) - Endeel Pælholter paa Fortoget uden for den Harmomiske Klub skaffede bort. Det vippende Rendebrat uden for Hjørnegaarden af St. Kjøbmagergade og Kronprindsensgade borttaget. - En Brandstige ligeledes af Fortoget uden for Hjørnegaarden af Springgade og Landemærket. - En lille rød Hest reddet fra at døe i Foldet af Sult. - J Adelgaden et utilbørligt Rendebræt forbedret næst ved forrige Tømmerkro. - To hinderlige Lænker uden for Hjørnehuset af Trompetergangen og Skindergaden løsnede fra Rendebrættet. - Et Laag paa en Skarnkiste i Overgaden over Vandet lige for Sofiegaden gjort nyt. - En brøstfældig Rende i Graabrødrestrædet tildeels istandsat. - En Skarndynge og en Vogn paa Jødebagerens Fortog paa Graabrødretorv ført af Vejen. - Bomme opsatte ved Jndfarterne af Filosofgangen, som holde Vognene ude, skjøndt desværre ikke de Ridende. - Et Rendebræt uden for No. 24 paa Store Kjøbmagergade istandsat. De paaklagede Hunde ved Mester Closes i Dyrehaugen bundne eller holdte inde. - Et nyt Bræt lagt over Gaardrenden fra No. 10 i Nyhavn. - Endeel Glasskaar borttagne af Fortoget uden for Prof. Kallisen. - Et ulukket Slæbested uden for No. 154 i Overgaden neden Vandet forsynet med Dør. - Nogle skadelige Sømspidser i et Bræt i Porten af Hjørnegaarden til Slippen og Gottersgade nedslagne. - Et Bræt bragt i Rigtighed uden for No. 7 i Gottersgade. - Nogle Dynger af Jord og gult Sand bortført af lille Kirkestræde. - Et Nummer paamalt og et Bræt forbedret i Bredgaden lige for St. Anneplads. - Et vippende Bræt uden for No. 66 i Silkegaden istandsat. - En Betlerinde optagen ved Holmens Kanal. K. H. Seidelin.