Aalborg Stiftstidende, 1834-03-20
Paa den nedsatte Commissions Vegne har Hr. Martin afgivet sin foreløbige Rapport angaaende Lovforslaget imod de sluttede Selskaber. "Dersom det - sagde han - heri angik en Overtrædelse af vor Grundlov, som Nogle har villet paastaae, saa vilde Commissionen have tilbageviist et sligt Forslag med Uvillie. Men - Talen er kun om at undertrykke saadanne Foreninger, som have til Hensigt at stifte Uro og Anarchie. Allerede under den første Revolution var det disse Folke=Selskaber, under hvis Jndflydelse alle hin Rædsler udøvedes, der gjør Erindringen om hiin Revolution saa fæll. Paa disse Klubber gjorde den 18de Brumaire Ende, en Dag, som er alle Franske kjer. Regjeringen har Ret til at see sig respecteret, saavelsom de Grundsætninger, hvorpaa den hviler. Hvad kan altsaa være fornuftigere, end at der ogsaa gives denne Midler i Hænde til at underkuhine Foreninger, der ikke lade sig nøie med at haane den i deres Coventikler, men meget meere præke deres anarchiske Theorier paa offentlige Pladse og Gader, og bidrage Deres til strax at give dem practisk Betydenhed, ved at afstedkomme Uroligheder. Taleren billigede dernæst de i Forslaget proponerede Straffe, ja meente endog at burde foreslaae en Straf for dem, der leiede deres Huse til slige Forsamlinger, hvilken Skjerpelse imidlertid fremkaldte en Yttring af Misfornøielse paa Opposititionens Bænke. Iøvrigt søgte han at deducere, at det hverken var Lovens Hensigt eller Regieringens Villie, at hindre saadanne Forsamlinger, hvis Tendents ikke var af politisk Natur. Gjerne vilde samme autorisere saadanne Selskaber, der forsamledes i phillantropiske seentisiske eller mercantilske Hensigter, og indskrænke sit Veto blot til de politiske Foreninger. Foruden ovenanførte Tilsætning, angaaende en Straf for dem, der leiede eller laante deres Huse til slige Forsamlinger, proponerede Commissionen, - iøvrigt enig med Regjeringens Forslag - endnu den Modification : at de præparatoriske Forsamlinger, der angik Valgene, ikke skulde være indbegrebne under det nærværende Forbud. Debatterne angaaende denne Gjenstand ere iøvrige indnu ikke begyndte. Samme Dag fremstod Hr. Salverte med de allerede før bebudede Forespørgsler a. angaaende Urolighederne den 13de sebr. Han oplæste en Række af Breve fra saadanne Personer, der deels havde været Vidner til Mishandlinger, deels selv vare blevne mishandlede af de forklædte Politibetjente, blandt disse et fra en Hr. Bonnard, som, idet han spadserede med 2 Sønner af Hr. Rousseau, Maren i Paris, blev et Barn vaer, som mishandledes af hine Jndivider, og idet han vilde tage sig af dette, selv fik sin Ryg banket og sine Klæder sønderrevne; et andet fra en Viinhandler Hr. Houet, i hvis Huus en Deel Spadseregængere havde taget deres Tilflugt, men forfulgtes derind af Politiet, som sloge, dem med Stokke og Krabaskeer; et tredie endelig, i hvilket der forsikkredes, at man ved Siden af Vagthuset paa Børs pladsen havde seet 3 Lig ligge, som maatte formodes omkommen ved de dem tilføiede Mishandlinger. Paa Grund af disse Beretninger ansaae han sig berettiget til at forlægge Ministeren 3 Spørgsmaal. Hvad er der bleven af de Jndivider, som man har seet liggende døde ved Vagten? Hvorledes har Øvrigheden en heel Dag igjennem villet taale disse Mishandlinger, Hvem ere disse Banditer, hvo har engageret dem og af hvem har de faaet deres Ordrer. - Efter Hr. Salverte betraadte Ministeren d'Argout Tribunen. Han paastod, at Jngen paa hiin Dag var bleven dræbt (senere angives dog en Skrædder at være død af Saarene) og at det urolige Parti i det Hele havde været det angribende. At Uordenerne tillige vare planmæssig fremkaldte, sluttede han drraf, at de snart ophørte, efter at man havde arresteret Medlemmerne af societs d'action, en af Sectionerne i Selskabet for Menneskerettigheden. Hvad Øvrighedens Fremgangsmaade angik, da havde han paalagt Politipræfecten at forene Fasthed med al mulig Sindighed, og han var vis paa, at dennes Jnstructioner til sine Undergivne var overeensstemmende hermed, kunde det iøvrigt godtgjøres, at nogle af disse havde forseet sig betydeligt, vilde han ikke alene udvise dem af Tjenesten, men ogsaa overgive dem til Retten; dette var allerede skeet med en Politiagent, som havde mishandlet et Barn. Nødvendigheden af forklædte Politibetjente søgte han at godtgjøre deraf, at de egentlige Urostiftere sædvanlig holde sig bagved, og det var derfor ikke muligt at faae fat paa disse uden paa hiin Maade. Iøvrigt yttrede han, at de Mishandlinger eller Utilbørligheder, der muligt maatte have fundet Sted, snarest hidrørte fra den saakaldte Sikkerhedsbrigade set Slags Spioncorps, hvis Tjeneste dog ved saadanne Leiligheder ikke kunde undværes, fordi Tyveneske da vare i allerstørst Virksomhed. Alene i Anledning at bortstiaalne Lommeuhre vare paa hiin Dag 16 Klager indløbne til Politipræfecten. Han opfordrede endelig Hr. Sal verte til at tilstille de med Sagens Undersøgelse beskjeftigede Magistratspersoner alle de af ham samlede Noticer.