Berlingske Tidende, 1804-12-17
Cardinalerne, Erkebiskopperne og Biskopperne af Franlerig vare komne i Kirken førend Paven. Da den hellige Fader traadde ind i Kirken blev ne Petrus spillet. Den forløb endnu en halv Time førend Keiseren kom. J denne Tid sad Hs. Hellighed paa sin Stoel, en Paves Stilling, som er dyb Eftertanke over Himmelens Anliggender og Jordens Lykke. Man kunde ikke betragte den hellige Fader, uden at føle sig giennemtrængt af Ærefrygt. Kl. 12 1/2 ankom Deres Maj stæter til Kirken, og begave sig strax efter til Altaret, hvor Paven sang Veni Creator Deres Majestæters Salving skete paa den forhen beskrevne Maade. Da Deres Majestæter havde sat sig paa Tronen med altelserlig Pragt, begav Paven sig ogsaa derhan med sin Værdigheds hele Slands. Den Effect, som Formeningen af saa megen Storhed gjorde, kan vanskelig beskrives. Efter Paven havde introniseret Keiseren, gienlød Kirken af Tu findes Udraab: Keiseren leve! Keiserinden leve! Dette Udraab, hvormed Deres Keiserl. Majestæter bleve modtagne ved Ankomsten til Kirken, blev igientaget ved alle mærkværdige Omstændigheder i denne store Ceremonie. Messen blev endt Kl. 3. Efterat Cardinal Fesch havde bragt Keiseren Evangeliumsbogen, afligde Hs. Majesta Keiser=Eden paa Tronen med en saa stærk og tydelig Røst, at man kunde høre den i hele Kirken. Jsær lod Hs. Majestede sidste Ord meget tydelig høre, hvori Han lover, at anvende al sin Magt til de Franskes Lykke og Hæder." J dette Øieblik lød atter det Udraab: Keiseren leve! Derpaa blev TeDeumsiunget. Deres Majestæter stege ned fra Tronen og begave sig ud af Kirken i samme Orden og med samme Cermoniel, som ved Indtoget. Efterat Deres Majestæter havde forlødt Kirken, opholPaven sig endnu et Qvarteer i samme, hvilken Tid han til bragde med Bønner. Da Hs. Hellighed relste sig for at gaa bort, lod det almindelige Utraab: Den hellige Fader leve Dette eenstemmige Udtryk af Agtelse og Taknemmelighed som kom fra hele Rigets første Statscorps og Deputerede rørte Paven meget stærk, og han kom meget munter og fornøiet tilbage til Erkebiskoppens Pallads. Den hellige Fade tillod sammesteds de franske Geistlige, som havde bivaaneKronningen, at kysse sin Fod. Deres M., stæters Procession kom fra Kirken til Gaden St. Dens Kl. T og ankom igien til Tuillerierne Kl. 6 1/2 Pavent og h. lges Vogne fulgte 20 Minuter efter Kl. serens Tog 6 Anden Skrivelse fra Paris den 5te Decbr. Dagen for Kronningen havde Senatets og Tribunatti, Deputationer Audiener hos Keiseren. Allerede den 30te Novbr. havde Præsidenterne for disse Corps havt Audien, hos Paven og complimenteret ham. Ogsaa Seatsraadet og det lovgivende Corps Deputationer havde Audience hos Paven og talede om hans dobbelte Fortieneste af Frankerived Concordatet og hans Reise til Paris, for at forrette Sa vingen. Senatet blev Dagen for Kronningen for stillet Keiseren ved Prinds Joseph Senatets Pra sident, FrancelNeuschateau, var Ordfører. Han overrakte i SenatilNavn Keiseren det bekiendte Resultat af Stemmesamlinger for Keiserværdighedens Arvelighed i Familien Bonaparte Efterat han havde talet udførlig om den Frihed, hvormed Stemmerne vare givne, udvillede han vidtløftig Nødvendigheden og Lykken af en monarkisk Regieringsforfatning for Frankerig. Han opholdt sig med Velbehag ved Navnet Ri publik, som hans Fædreland uagtet Keiserdømmet fører, og viste, hvorledes Nationens Rettigheder vare sikkrede allen ved denne Benævnelse. Keisereren besvarede hars Til saaledes: "Jeg bestiger Tronen hvortil Senatets, Folke og Armeens eenstemmige Ønske kaldte mig, med et Hierte fuldt af Følelser over det Folks hele Bestemmelse, som i først midt i Leiren hilsede med Navnet den store Nation.