Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-19
Uagtet Vandiemenslandets ringe Udstrækning have dog Opdagelserne i de sidste Aar kun været meget ubetydelige. Den Linie, som forvinder begge de store Havne paa Øens nordlige og sydlige Kant, og som dannes af to Floder, der, strømmende i modsat Retning, udgyde sig i hine Havne, er heelt igjennen temmelig godt befolket. Men hele den øvrige Deel af Øen er ubekjendt, med Undtagelse af Macquarie Klippen omtrent midt paa den vestlige Kyst, hvor to Floder, hvis Løb hidtil kun et ubetydeligt Stykke opad er bleven undersøgt, have deres Mundinger. Man kan vente, at saasnart de Kapitaler, der tilhøre begge de store i England stiftede Selskaber til Udbredelse af Handel og Agerdyrkning i de australiske Kolonier, have faaet deres Bestemmelse, vil en talrig Befolkning inden kort Tid opfylde hele Øen. De Indfødte ere ikke synderlig talrige, og de forstyrre kun meget sjælden Kolonisternes Arbeider, endskjønt de allerede nogle Gange have ytret fjendtlige Hensigter. Desuagtet have ikke saa af dem frivillig begivet sig til Hovart-Town, hvor man har modtaget dem meget godt og behandlet dem venskabelig. Jfølge adskillige Reisendes Beskrivelse staae de endog nogle Trin nedenfor de Vilde ved Port-Jackson. Deres Haar er uldagtigt, medens de sidstnævntes er glat og stridt. De kjende endnu ikke Brugen af Ret og Medekroge, forstaae ikke at bygge sig nogen Kanot, og naar de ville sætte over en Flod eller en Sø, saa betiene de sig i denne Hensigt af Flaader eller Flydebroer, som ere meget slet byggede. Deres Spyd ere af Træ og tilspidsede paa Enden, ved Kastet gribe de dem midt paa; men da de ikke have Womergen, en Art af Flitsbue, saa kaste de hverken saa langt, eller med saa megen Færdighed, som deres Naboer. Hvo skulde vel, da Kolonien i Botany-Bay blev stiftet, have vovet at forudsige dens snare Udvikling, Næppe er een Generation forsvunden, og disse Ørkener have forvandlet sig til frugtbare Marker, til Frugthaver og fortryllende Anlæg. Der, hvor vilde Horder flakkede nogne og forsulte omkring, og næppe fandt det, hvormed de kunde friste deres ellendige Tilværelse, seer man nu Stæder, Landsbyer og adspredte Mejerier i ringe Afstand fra hverandre. Allerede tæller Staden Sidney 1200 Huse og 7000 Jndbyggere; Agerdyrkningen bliver dreven med stor Jver, og Jorden selv er allerede bleven saa dyr, at man kan sælge hver Acre for 1000 Lstrl. Husene udleies for 100 til 500 Lstrl. om Aaret. Jntet er mere henrivende end denne Australiens Hovedstads høje Beliggenhed; dens prægtige Havn, dens Magasiner, dens Bolverker og de mange Skibe, som lægge sig op til dem, give den Udseendet af en nærsom Søstad i England. Sidney har to Kirker, to Methodist Kapeller og et katholsk Bedehuus. Et offentligt Marked holdes tre Gange ugentlig paa en stor Plads, som danner en Fiirkant, og som er omgiven af Magasiner, hvori de Vare, der ikke blive solgte opbevares. Den ringe Afgift, man hæver af Salget, beløb sig i 1817 til 130 Lstrl. og 1822. til 695 Lstrl. Paa dette Torv findes i Overflod alle Slags Levnetsmidler, saasom: Korn, Urter, Fuglevildt, Smør, Æg, Frugter o. s. v. Nogle af disse Artikler ere temmelig dyre; 1823. kostede Pundet af Oxe, Lamme- og Svinekjød, 6 til 8 Penny hos Slagteren, en Skjeppe Hved4 Shillings 6 Penny, en Skjeppe Havre 2 Sk. 9 Penny, en Skjeppe Byg 3 Shill., en Skjeppe Mais 2 Shill. 6 Penny, en Skjeppe Kartofler 8 Penny os. v., og det endskjønt Aaret havde været meget frugtbart. Man har stiftet en Bank i denne Stad. Allerede tidligere bestod der en anden af Guvernøren Macquarie under Navn af Sparekasse, stiftet Anstalt. Der udkomme tre Tidender, Det australiske Magasin, den australiske Journal og den sidneyske Tidende.