Aarhuus Stifts-Tidende, 1806-09-06
J sin Beskrivelse over Agerdyrkningens Tilstand paa de danske Øer paastaaer Prof. Begtrup, at Fyen, Lolland og Falster have fra Aaret 1769 til 1801 vundet en forøget Folkemængde af 32,422 Sæle. De ere næsten overalt blevne specielt udskiftede, og 18000 Tønder, Hartkorn ere blevne Selveiendom for Bønder. Siellands og Møens Folkemængde var, siger Forfatteren, i 1769 kun 268,368 i Aaret 1787 derimod var den 304,200 og i 1803 var den formodentlig over 324000 Siele, over 5000 Bøndergaarde ere udflyttede og af Efter en varm og beklumret Dag opkom i Søndags Aftes Kl. 6 ved Odense et saa frygtelig Tordenveir, som man i Mands Minde neppe veed af at sige. Det lynede og tordnede næsten uophørlig fra alle Sider og sagtnedes først ved Midnat. To Gange var Uveiret lige ud over Byen, og den første Gang omtrent Kl. 8 Slog et Lyn ned i St. Knuds Taarn, ved Siden af en Vægter, som dog ikke kom til nogen Skade, slog store Splinter af en Bielke i Nærheden af Klokkerne, splintrede Fiellene i Lofterne, slog en Jernstang over og drog derpaa ned ved Uhrværket (som strax kom i Staa) fulgte nogle Staaltraade, ned i Kirken, hvor en Strækning af Gibsloftet over Daaben er reent oprevet. Derfra har Straalen, søgt lige op til Konsistoriet, hvor den er faret ind over Døren og har ligeledes der fulgt Staaltraaden rundtom i Gibsloftet. Til Lykke blev saavel denne prægtige Kirke som derved Byen selv sparet, og man kan ingensteds spore at dette Lyn har været tændbart. Det smukke Orgelværk har heller intet lidt. Langs med den nordre Side af Kirken har ventelig en anden Green af Straalen nedkastet endeel Muursteen af Gesimsen og bøiet Blyet, den har derpaa fra Jorden atter slaget op i nogle Værelser, af Frue Kammeraadinde Holms næstved liggende Gaard. Dette Tilfælde vil forhaabentlig have den gode følge, at man ved en Torden Afleders Anbringelse paa denne høie og fremragende Kirke og Taarn vil giøre hvad man kan, for at frelse et saa kostbart Mindemærke fra Ødelæggelse, hvorved tillige hele Byen vilde være udsadt for den giensynligste Fare. En Person paa Gaden fik sine Klæder reent forvedet af et Lyn. Paa Landet er det ogsaa slaaet ned paa flere Steder. For en Enke ved Anderup ere 3 Heste ihielslagne. Hed Haarslev er afbrændt en Selveiergaard. Gierningsmændene til det paa Gaarden Garneset, Natten til den 30te Julii, begaaede gyselige Mord, ere nu paagrebne; den ene er en Skræder ved Navn Ole Norlin, som i nogen Tid har opholdt sig i Bøiden, og den anden en Student, ved Navn Niels Todsteen, begge fra Sverrig, de ankom den 16de d. M., Kl. 9 enhalv Formiddag, til Gaarden Kraag til Hr. Foged Lind og have der frievilligen tilstaaet den hele Tildragelse. Olufsvig i Island d. 24de Julii. J Mandsminde, har Fiskeriet i Island ikke været saa slet, som i Aar. Der betales nu 24 Rdr. for et Skpd. Fisk, og dog er intet at bekomme uden for Rug og Meel til 8 Rdr. Td., meer ville Jslænderne ikke give detfor. Tobak og Brændeviin ere nu lidet afsættelige, intet uden Madvare gielder noget hos det Folk, som før søgde Brendeviin, Kaffe og Tobak. Paa Dyrefiord ligge to franske Fregatter, som ere komne fra Grønland, hvor de have ødelagt mange engelske Hvalfangere. De have mange Fanger ombord, for det meste syge af Skiørbug. To Fregatter ventes endnu med flere Fanger. Hr. Stiftamtmand Grev Trampe er reist til Dyrefiorden, for at sørge for at disse ulykkelige Mennesker kunde nyde den fornødne Forfriskning og Pleie. Hele Nordlandet er bespændt med grønlandsk Haviis. Jndbyggernes Kaar ere slette. Slagteriet bliver slet og Priserne yderst høie paa Kiød, Uld og Talg, da Mangel af Foder ødelægger Faarene. Under slige Omstændigheder er det Almuens Trøst, at eie i Grev Trampe en ligesaa menneskekierlig, som virksom Embedsmand.