Aalborg Stiftstidende, 1846-01-17
Aalborg, den 17de Januar. (Slutning af Beretningen og Pestalozzifesten, fra Nr. 11. De fortsatte Skaaler vare følgende: "for den Mand, som havde indvirket saa heldigt paa Skolelærernes Uddannelse: Biskop Brammer" (ved Skolelærer Ellermann); "for de Medlemmer udenfor Lærerstanden, som deeltoge i Festen (ved Hr. Simonsen; for de tilstedeværende Lærere ved den høiere Skoleanstalt (ved Hr. Cand. phil. Tinghuus); for "Dannebroge" (ved Hr. adjung. Postmester Østergaard; "for Landbostanden og dens stigende Jnteresse for Underviisning og Jntelligents" (ved Ree); for den pædagogiske Forening" ved Hr. Tinghuus); "for de tilstedeværende Militaire" – med en jovial Sammenstilling af Militairetatens Deeltagelse i en Underviisningsfest for hundrede Aar siden og nu - ved Hr. Claudi); "for Barneverdenen og dens Lyksalighed" (ved Rer) for Sangenes Forfattere, Dhrr. Bendix og Palmer ved Hr. Claudi; "for de tvende tilstedeværende ældste Skolelærere" (ved Hr. Bruun; for Festcommitteen (ved Lieutenant v. Høyer); for det i Februar forestaaende Jubilæum til Reformatoren Luthers Minde" (ved Ree); for det Medlem af Skolelærerstandens Midte, som ved Pennen kraftigst havde talt Standens Sag. Jnstitutbestyrer Kreiberg i Aarhuus" (ved Skolelærer Palmer); "for de i Festen deeltagende Geistlige ved Hr. thor Straten; "for Festdagens blivende Minde (ved Committeens Medlem, Hr. Skolelærer Sørensen; for Apotheker Cancelliraad Strøyberg, for Damerne" o. fl. Festens Stemning vedligeholdt sig endnu efter Maaltidet til heelt ud paa Natten og udtalte sig i livlige Skaaler for de Æmner, der besjællede Forsamlingen, samt for de Mænd, der virke til Folkeskolens, Underviisnings og Oplysnings Fremme, saaledes at Festen medrette har Navnet og vedligeholdt Præget af en Fest til Underviisningens Ære. Localet var smykket med et Portrait af Pestalozzi, omgivet af Krandse og Jnscriptioner. Ligeoverfor i Localet var ophængt et stort Portrait af Morten Luther samt paa Sidepiller: Portraiter af Clausen. og Grundtvig. Af de 3 afsjungne Sange nægter Rummet os Leilighed til at hidsætte flere end følgende af Hr. Palmer forfattede. Mens gjennem Verden, mod Evigheds Rige Sjælen sig hæver, den stræber at sige Stadigt i Held og i virkende Daad. Men, naar vi vende i Tiden tilbage. Blikket, og skue de hensvundne Dage, Ak! da saa ofte vi Bitterhed smaae, Føle, at Tant var vor djærveste Daad. Tidernes evigt fremrullende Bølge Favner vor Daad, men den ikke skal dølge Velvirket Gierning for kommende Slægt. Derfor, i Fortidens hellige Minde Dvæler vor Sjæl, og med Glæde vi finde Ordfælle Kæmpe, hvem Herren lod vinde Seir over Mørket ved Viisdommens Vægt. Har da et Seculum søgt at begrave Under sit Slør Din ophøiede Gave Stridsmand, med Aandens det mægtige Sværd, Nei, det har pleiet Din frugtrige Have, Seet den forynget paa Slægternes Grave, Høstet dens Frugter og signet Din Gave, Æret Dit Minde og skattet Din Færd. Brødre, med Alvor vi skue tilbage, Skue hiin Plantning fra Fortidens Dage, Føle vort Ansvar og fatte vort Kald. Os blev det givet, hin Plantning at frede: Hjerter at dyrke og Lyset udbrede. Lysenes Fader! Du kraftig os lede Frem i vor Gierning! Du signe vort Kald! Chor: Fader! Din Aand os oplyse og lede Værdigt at fole og dyrke Dit Kald! – Efter Alt hvad der senere et passeret, var det allerede mindre rigtigt af Hr. Printzlau, at gjentage saa kort efter til sin Benefice det Stykke, der havde givet Anledning til Optøierne i Theatret, og hvis fornyede Opførelse ogsaa af Politiet forbødes og først tillodes efter at saavel Beneficehaveren som Directeuren hos Politiet havde deponeret Forsikkring, om, at ingen Tilsætninger deri skulde finde Sted. Ualseet herfra, maatte det desuagtet almindelig forudsættes, at Beneficehaveren, naar han end ved Stykkets Valg havde troet at maatte fjerne andre Hensyn for det, der i hans Forventning kunde influere paa Aftenens Jndtægt: dog ikke kunde falde paa, atter at forsynde sig imod det simple, og ved Gjentagelse end mere saarede, Tactbegreb. Det maatte derfor høilig overraske, naar Hr. P. endogsaa igaar atter kunde glemme sig til at fremkomme med et Par af de sidste, til Personligheder alluderende, flaue Tilsætninger, og som ogsaa hver Gang mødtes med stærk og almindelig Hyssen, og havde til Følge, at hans Fremkaldelse, der ved Stykkets Slutning forsøgtes og som Tæppet altfor tilsomt imødekom, ikke kunde udføres uden ligesaa at ledsages af stærk og vedholdende Hyssen. Hr. Printzlau vil nu indsee, at man ogsaa som duelig Skuespiller skylder at iagttage Scenens Decorum (ogsom ogsaa, om vi forstod ret, udtrykte sig i og vil finde sin Undskyling ved hans Slutnings-Henvenden til Publicum); i Publicum stadfæstede den hele tactfulde Tone og Stemning, som man havde Grund til at vente, Erkjendelsen om hvad der skyldes Theatret, naar dette som kunstforædende og Sædeligheds-Anstalt ikke skal udarte til et Boldhuus for Lidenskabelighed eller Cabale; Politiet, hvis Virksomhed vil naturligviis altid helst ønske saa neutral som muligt, har af denne Theater-Sag ogsaa høstet sin Erfaring for Fremtiden, og saaledes endte da den tredie puniske Krig. Handels- og Skibsefterretninger. Helsingørs Avis, meddeler en Oversigt over Skibsfarten igjennem Øre fundet i det sidst forløbne Aar, ifølge hvilken det hele Antal har været 15,950, hvilket er 1382 færre end i Aaret 1844. Alene af engelske Skibe vare saaledes ifjor 779 færre end i 1844, af hollandske 387, af hannoverske 204, af norske 96, af amerikanske 60 og af danske 47. Den danske Skibsfart igjennem Sundet har i det Hele udgjort 1254, hvilket vistnok er meget lidt, naar man tager i Betragtning, at dertil hører ogsaa Farten fra Kjøbenhavn til hele Jylland, Odense osv. Tiltaget er den preussiske Skibsfart, med 131, den russiske med 80, den italienske med 32, den lybekske med 21 og den franske med 14 Skibe. Den preussiske, som allerede i flere Aar har været den næst talrigste, udgjorde i det Hele 3105, som England kun oversteg med 50 Skibe. Den tredie i Antal var den norske med 2122, dernæst den svenske med 1607, hvilket er ligesaa mange som i 1844, derefter den danske med 1254, den meklenborgske med 986, den hollandske 874, den russiske 815, den hannoverske 778, den franske 319, den oldenborgske 128, den lybeckske 109, den amerikanske 80, den italienske 56, den bremenske 32, den hamborgske 22 og den belgiske og spanske Skibsfart hver med 8 Skibe.