Aalborg Stiftstidende, 1841-05-27
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 23de Mai. Fædrelandet af 15de dennes leverer get enkelt Bidrag til vor Finantshistorie, der fortjener særdeles megen Opmærksomhed. Den forrige Besidder af Grevskabet Hardenberg-Reventlow, Geheimeconferentsraad Hardenberg-Reventlow, der, foruden Besiddelsen af et af de største og meest indbringende Jordegodser i hele Landet, tillige eiede store Allodialgodser baade i Hertugdommerne og i Tydskland, og der aldrig paa nogen anden Maade har gjort sig fortjent af Landet, har, efterat have behæftet de Godser, der vare undergivne hans frie Eiendomsret, saa yderligt som muligt og efterat have udtømt sin personlige Credit, søgt og erholdt betydelige Laan af offentlige Kasser og Henstand med Skatter, hvilke han idet mindste for størstedelen ikke selv skulde udrede, men blot aflevere, efterat have oppebaaret dem af de hans godshettelige Myndighed undergivne Fæstere. Han stod saaledes ved sin Død i en betydelig Gjæld til Staten, om hvilken det endnu en uvist, hvorvidt den vil kunne betales, men som bestemt vilde have været aldeles tabt, dersom ikke de sidste Aars overordentlige gunstige Conjuncturer havde givet hans Allodialgodser en meget betydelig høiere Værdi end den, hvorpaa der nogen finde har kunnet være regnet. Af de meddeelte Actstykker, sees det, at Hs. Excellence i November 1830 har maattet udstede sin Forskrivning til Statskassen for 63,000 Mark Bco. som han skyldte deels til Reservefondet deels til Bureauet for udenlandske Betalinger; at han omtrent et halvt Aar efter har Rbd. S. tillaans, samt at han i Aaret 1836 havde Skatterestancer til Beløb af over 41,000 Rbd. Sølv og Sedler, det sees fremdeles, at Hs. Excellence sjeldent eller aldrig fuldstændigt har efterkommet sit Ord og Løfte om de contractmæssige Afbetalinger paa sine udstedte Forskrivninger, Man har ofte nok paaberaabt sig, at de Laan, som den danske Regjering optog imellem 1820 og 1830, navnligen det engelske Laan, ere for en Deel blevne anvendte til at holde Jordegodseierne i deres Eiendomme under de da for Landmanden stedfindende særdeles uheldige Conjuncturer, mer det kan dog umuligt have været Hensigten, at en Lehnøbebesidder, der som bekjendt intet Laan kan optage i Lehnet, skulde nyde Godt af en saadan Gunst, tilmed da den Credit, man har givet ham, er en reen personlig Credit, uden Panteret eller anden tinglig Ret for Creditor. Hardenberg-Reventlow har derhos nydt Godt af de andre Lettelser, som bleve tilstaaede Landmændene, ikke at tale om de specielle Lettelser, han som Lehnsgreve nyder i Henseende til Hartkorns Frihed for Hovedgaardstaxten og endeel af Bøndergodset. Saaledes havde han nydt God af det Tab, Statskassen leed ved i Aarene 1820 til 182. at modtage en betydelig Deel af Landskatten i Korn, fremdeles af den aarlige Eftergivelse af 400000 Rbd. af Land skatten, der har fundet Sted siden 1823 og af den Faveur Regjeringen viste Landeiendomsbesidderne ved at modtage Landskatten betalt i Sedler istedetfor i Sølv, Daler for Daler og Skilling for Skilling. Naar man seer hen til disse Omstændigheder, bliver det dobbelt mærkeligt, at Grev Hardenberg-Reventlow har kunne faae saa store Laan, dobbelt beklageligt, at man har indrømmet ham dem, uden engang at sikkre sig blot nogenlunde deres Tilbagebetaling, Vi have saa meget mere anseet det for Pligt - siger, Fædrelandet, at meddele dette Bidrag til vor Finantshistorie, som dette Factum desværre er meget langt fra at staa isoleret, og som den store Gavmildhed og overordentlig Overbærenhed, der er viist mange Personer, som mindst af Alle synes at burde trænge dertil, ved Siden af den vistnok ikke dadelværdige Strænghed, hvormed de Borgerne og Bønderne paahvilende Afgifter vorde inddrevne, synes vel skikket til at tilintetgjøre een af de Jllusioner, hvortil man her i Jllusionernes Land er meest tilbøielig, nemlig at de Store, og navnligt Adelen i Virkeligheden ikke nyder nogen Begunstigelse fremfor den meenige Mand." Kbhvnspst.)