Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-02-22
Frankrig. (Af samme de (Fortsættelse af Senatuskonsulet om Regentskabet - see Nr. 27). 2, Om Maaden, hvor paa Keiseren disponerer over Regentskabet. Dette skeer enten i et Testamente efter Statutet af 30 Marts 1806 eller ved en Patentskrivelse. 3, Om Regentskabets Magt og Varighed. Udøvelse af den Keiserl. Autoritet begynder fra Keiserens Død og varer til Myndigheden. Regentskabet udnævner til de Storværdigheder, som i den Tid blive ledige, til Senatorer, Ministre a. Keiserindens Regentskab ophører, hvis den umyndige Keiser skulde døe, og Riget efter Konstitutionen komme til en anden umyndig Prinds, som ikke er hendes Søn, i dette Tilfælde indrettes et Regentskabs-Konfeil. En fransk Prinds, som af nogensomhelst Aarsag ikke kunde overtage Regentskabet ved Keiserens Død, kan ikke siden beklæde det. 4, Om Regentskabs=Konseilet. Det bestaaer af den første Prinds af Blodet, de øvrige Prindser, Keiserens Onkler, og Stordignitærerne ; og har efter Stemmepluralitet den afgiørende Bestemmelse over følgende Gienstande, om Keiserens Formæling, Krigserklæringer, Freds=, Alliance- og Handelstraktater. Det er tillige Geheimeraad, men har om alle andre Sager kun konsultativ Stemme. 5. Om den mindreaarige Keisers Garde. Den har hans Moder Overanførselen af, men er der ingen Keiserinde, overdrages denne til en af Stordignitærerne efter Regentskabskonseilets Votering. 6. Om Keiserinde-Regentindens og Prinds-Regentens Eed. Hvis Eed ei er aflagt Faderens Levetid, aflægges den inden 3 Maaneder efter hans Død, til den mindreaarige Keiser, siddende paa Tronen, omgivet af Prindserne, Stordignitærerne, at Keiserindens saavelsom Regentens Eed er af følgende Jndhold: "Jeg sværger Keiseren Troskab, Jagttagelse af Konstitutionen, Overholdelse af Rigets Jntegritet, at respettere Konkordatets Bestemmelser, Gudstjenestens Frihed. Rettighedernes Liighed, den borgerlige Frihed, Uigienkaldeligheden af Nationalgodsernes Salg, inger A gifter at paalægge uden til Statens Fornødenheder og efter Nonarklets Grundlove, at vedligeholde Æreslegionen og blot regiere til det franske Folks Lykke og Ære." 7 Om Domænernes Forvaltning. Jndkomsterne af de Reiserlige Privardomæner oplægges til hans Myndighed; over de offentlige Domæners Jndkomster, som ere under 50000 Franker, kan Regentskabet disponere, det øvrige holdes paa ligemaade i Reserve; og paa samme Maade bevares indtil Myndigheden hvad Penge der findes i Domanernes Skat ved Keiserens Død. 8, Om Keiserens eller Regentens Fraværelse. Hvis ved Keiserens Død hans myndige Efterfølger er uden for Riget, da ere Ministrenes Fuldmagter prorogerede indt. han kommer, og Regjeringen besørges imidlertid af Kon seilet; alle After udgaae i Keiserens Navn men han kan ikke selv udøve den Keiserlige Magt for han er kommet paa fransk Territorium. Hine Bestemmelser gielde og om den, der skulde overtage Regenskabet og er fraværende: J Henseende til uforudseete Tilfælde, hvorom Jntet herved er bestemt, da skal, hvis saadanne indtræffe, Regentskabskonseilet træde sammen som et Geheime-Raad og opsætte et Udkast til et Senatskonfult, som overgives Senatet. 9, Om Keiserindens Salving og Kronning. Keiserinden, Moder til Arveprindsen Kongen af Rom, kan salves og krones, hvilken Forret bevilges hende ved en Patentskrivelse. Kroningen skeer i Notre Damekirken, eller hvilken anden der maatte være bestemt. 10 Om Kongen af Roms Salving og Kroning. Den Keiserl. Prinds Kongen af Rom kan som Rigets Arving salves og krones i Faderens Levetid, men kun ifølge en Patentskrivelse, ligesom ved Keiserindens Kronning; skeer dette, da bliver i alle Love, Statuter a. som udstædes, foruden Keiserens Regjeringsaar, ogsaa anført Aar efter Kongen af Roms Kronning.