Københavns Adresseavis, 1770-10-10
Den ovenstaaende Beregning over Jams og Timarioterne er den rigtigste, som man kan udtrekke; men da den er opsat efter den ringeste Taxation, saa kan man sige, naar man setter noget til de 83380, at denne Militz strekker sig til 100,000 Mand, hvilket skal være det høyeste Antal, som man kan bringe til veye. Mufti er det fornemste geistlige Hoved, efter Tyrkernes Religion; og han holdes i overmaade stor Ære. Hans Udvælgelse dependerer blot og allene af Stor=Sultanen, der altid til dette Embede udsøger en Mand, som besidder en stor Videnskab, en bekiendt Redelighed, og i Henseende til Sæderne en exemplarisk Strænghed. Hans Anseelse er saa stor, at Sultanen selv ikke imodsiger ham, og heller ikke setter sig imod de Domme som han fælder; dog strekker hans Magt sig ikke saavidt, at han i Staats=Sager, og i borgerlige eller criminelle Justitz Sager skulde kunde paalegge nogen Tvang eller afsige Dom; men han lader sig nøye dermed, at han anfører sin Mening og Aarsagerne dertil, paa hvilke han grunder samme. Dette giør han skriftlig, efterat man med saa Ord og ligeledes skriftlig forelegger ham Spørsmaalet; da han altsaa lader sig nøye med at skrive et Ja eller et Ney derunder, hvilket da kaldes Fessa, hvorpaa han tilsetter disse Ord: Gud veed det, som er bedre. Naar dette Papir bliver bragt hen til Cadi eller Dommeren, saa indretter han altid sin Dom derefter, og herformedelst bliver de allervigtigste Sager og Processer fuldendte og afgjorte i een Time. Dommen bliver strax uden Ophold exequeret, og uden at nogen Apellation finder Sted. Hvad Statssagerne angaaer, saa spørger Sultanen ham til Raads i de vigtigste Ting, saasom naar han vil lade en anseelig Person bringe af Dage, eller naar det kommer derpaa an, at begynde en Krig, eller slutte en Fred; hvilket han giør, af den Aarsag, paa det at han skal desto meer have Anseelse at en billig og andægtig Herre, eller for at bevæge sit Folk til at vise en desto villigere Lydighed. Naar Sultanen spørger Mufti til Raads i saadanne Ting, som denne ikke med en godt Samvittighed og efter Landsherrens Sind og Ønske kan paa kiende og dømme udi, saa foraarsages derved i Forretningerne en Uorden og et Ophold. J denne Fald bliver Mufti berøvet sin Betiening og afsat, og man indsetter et andet Drackel, som kan hæve og opløse Vanskelighederne paa en Maade, derer meer overeensstemmende med Sultanens Hensigter. Giør den nye udvalgte det ikke, saa mister han ligeledes sit Embede ligesom den forrige, og saaledes gaaer det med alle de følgende, indtil der findes een, hvis Kiendelse og Svar stemmer fuldkommen overeens med hans Beherskers Fordeele og Hensigter. Denne Betiening var Fordum meget betydelige re og indrentede meere end nu omstunder. Der blev ingen Krig og ingen vigtig Sag foretaget, førend man havde spurgdette Orakel til Raads; men nu omstunder skeer det meget sparsomt herudi. Man spørger Mufti undertiden for et Syns Skyld til Raads; men den almindeligste Maade at gaae til verk, er denne, at Storvegieren, vel tilfreds med sin egen Duelighed og Jndsigt, selv afgiører Sagen, og ofte ligeledes exequerer og udfører det, som han har besluttet, og siden bag efter bliver Mufti spurgt til Raads om hans Bifald og om Lovens Mening; hvorefter Mufti da har en vidtløftig og aaben Pian, paa hvilken han finder beqvemme Udleggelser; thi det er en Grundsetning, som er bleven til en Regel, at deres Lov maae beqvemme og dreye sig efter Tiderne og Omstændighederne. Jøvrigt har den Militz, som er om Sultanens Person, og som man kalder Capiculp, saa vel ihenseende til hans Forfædres Love, som og hans egne, den Fuldmagt, som berettiger dem til, at kaste Sultanen i Fængsel, at dræbe ham og sette en af hans Brødre eller en af hans Børn til hans Efterfølger paa Thronen. Dette Krigsfolk kan efter Behag oprette Love, for at beskytte Prindserne af Blodet deres Liv imod Sultanernes voldsomme Efterstræbelser, af hvilke mange ikkun har været betænkte paa, hvorledes de kunde conservere sig paa Thronen, ved at myrde alle dem, som har havt nogen særdeles Ret til den. Naar det hele Corps af denne Militz; er samlet i Constantinopel under Ulamas Commando (som er en Ret, ved hvilken Mufti præsiderer), saa maae Sultanen, denne uomskrænkede Monarch, vandre fra Thronen i det dybeste Fængsel, saafremt man endog ikke skrider til at myrde ham tillige med hans Vexier.