Viborger Samler, 1811-11-07
J Khus. Skilderi d. 19 Otbr. d. A. har en Unævnt undersøgt de Hindringer den ny evangeliske Salmebog Jndførsel i Jylland er underkastet og fremsat det Spørgsmaal Hvorfor staaer Jylland i saameget andet tilbage for Sjælland og Øerne?" og har selv besvaret sig med saadanne Ord "Vi ere fjernede for langt fra "Stedet, hvorfra Liv og Virksomhed skal gaae ud. Alle duelige og drivtige Mænd ile til Sjælland og Øerne, naar de kunne, som til en anseeligere og værdige Skueplads for deres Virkekreds - Man føler mindre, at man er tilbage, fordi man seer færre at gaae frem En B. P. har i Randers Avisen No. 87 ladet denne Profet, efter Fortjeneste, vide, at han ved at kaste disse Stænk hen paa Jyllænderne, havde gjort bedre i at tie naar han ikke opgav solidere Grunde, og erklærer ham for en Eftersnakker af alle de mange, der lige fra Holberg af til nu, have gjort sig lystige over denne Landets største Provinds, uden i Grunden at kjende meere til den, end til Spitsbergen. - Denne Stedmoder=Jder til Jylland er nu overalt saa forslidt, at man kunde vædde paa, en Erkekjøbenhavner kuns kan skrive den heni Taaget. Han veed maaskee aldrig, at af Danmark Bisper (Dhr. Bloch, Jansen, Hjorthog Boysenjamaaskee flere) ere Jyllændere - Og, havedissebrave, værdige Mænd, da ikke befordret Oplysningen, først i Hovedstaden og siden i den Provinds hvori de bleve Øverste Geistlighed? - Eller, troer man, at de mange brave Præster og Provster i Jylland da ingen Oplysning befordre, fordi der ei skraales derom i Jyllands Aviser, Eller troer man da slet ingen Menighed i Jylland bruger den evangeliske Salmebog, Eller: mon Grunden til denne Trevenhed hos nogle, ja mange Sogne, ei ligger i Bondens Træghed og Forkjerlighed for den Kingos Salmebog, som han fra Barn af lærte Salmer i, Mange ere de Præster, der, fordi de er med det Gode kunde virke dens Jndførelse hos Bonden, lade Sagen beroe, saameget rimeligere beroe, som den blide danske Regjering ikke befalede dens Jndførelse; men tillod den. At et saa svært Oplag af Kingos Salmebog 1798, blev trykt af Hr. S. Popp i Kbhvn, da den netop næsten ikke meere var at faae, og Almuen derved sattes istand til at tilfredsstille sin større Lyst til en gammel og bekjendt Andagtsbog, en til den ny, har og mærkelig, ja maaskee mærkeligst bidraget til, at man i mange Menigheder beholdte den. Siden har den uheldige Krigsperiode og de dermed forbundne større Udgivter hindret Sagen betydelige ja i de sidste 4re Aar kand den jo ikke komme uden med Posten, da Skibsleilighed ikke er at tænke paa. Jndbindingens Dyrhed giør og et Skaar i dens Ombytning med den gamle Kings, som nu saa mange eie. Hvormange Menigheder paa Sjælland og Øerne brugte den Guldbergske Salmebog? Jeg kjender dog noget til mine Landsmænd; men jeg tor ikke forære Øeboerne og Siælænderne Vittighed og Smag og Kultur paa Jyllændernes Bekostning. Saare ubetænksom er derfor slig en offentlig Yttring som nedværdiger den større Deel af Nationen og vilde kaste en ufortjent Skygge paa dens geistlige Embedsmænd (thi det er jo dog marere Præsten end Herredsfogden der skal opmuntre dertil) Men, er Profeten endelig meget vantro, da behager han at spørge Deherrer Professorer ved Akademiet om hvormange Jyllændere de have kjendt, der som Studerende berettigede til den Mening, at kun Siælland og Øerne frembragde de kloge og oplyste Hoveder, (Udgiveren,