Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Hvad mine Beskjæftigelser her i Kjøbenhavn angaaer, da er jeg aldrig ledig, men har altid fuld op at bestille, saa Mama ikke vil fortryde de Penge, der anvendes paa min Dannelse i denne store Stad. Her er virkelig ogsaa det Sted, hvor et ungt Menneske kan lære noget og udvide sine Kundskaber. Nu forevises en tyk Jomfru, der veier mere end een af vore fedeste Staldstude paa Gaarden, som en Natursjeldenhed, der har vundet alle Hoffers bifald, nu opstiger en Luftmaskine af Papir, der som Alt Papir falder naar man vel troer, at det stiger; nu lade vakkre Konstnere see Virgils og Dantes Nedfart til Helved, og nu viser en Konstberider Donquixottes Kamp med Dragen, nu hører man en Madam Beckers Nattergalstemme, og nu seer man en Mad. Ginettis Englebeen - Summa Summarum, man er her aldrig forlegen med Tiden. Hvad jeg mangler meest er Penge og Tid. Mama er maaskee nysgjerrig efter at erfare, hvorledes det gaaer med min Lærdom og Studering. Jeg kan ikke sige andet end meget godt. Jeg arbeider nu paa en stor Tragvedie i 3 Acter, der hedder Albertus Magnus eller Finkeridderen. Den er ikke, som de almindelige Tragoedier, hvor der absolut maa dræbes et Par eller flere Personer. Nei, jeg er gaaet en ganske ny og original Vei. Jeg slaaer først alle mine Helte ihiel og lader dem siden leve op igjen, og ender det Hele med Fryd og Gammen. Jeg har ikke indleveret det til Directionen, for den har saamange Originaler, at den hverken veed ind eller ud; men jeg bærer mig af som Jeronimus i Holbergs Honette Ambition, og søger igjennem Skræderen og Takaien en Vei til at naae Maalet. Men istedet for at tractere med en Dyrekølle opvarter jeg med skriftlig Roes og Lovtaler, som ikke koste mig noget, i mine dramaturgiske Arbeider, og der smager disse Folk bedre end Dyresteg, som de ved saa mange Leiligheder kunne faae. Jeg skal nok faae mit Stykke opført, det har ingen Nød. For Udpiden er jeg ikke bange, saasom jeg selv er een af Formændene for Piberlanget, og desuden er det i vore Dage ikke meere saa stor en Ulykke at faae et Stykke udpeben, for ei at tale om, at saa mange brave Folks Stykker ere blevne og endnu ville blive udpebne, saa er der heller ingen Stykker, der give mere i Pungen, end de, der udpibes, og naar det ikke var for min Reputations Skyld, som en ung Begynder, vilde jeg netop gjøre mig Umage for at skrive et Stykke, der kunde blive udpeben. Ellers maa søde Ma man vide, at mit Hovedstudium nu er Poesien, især den dramatiske. Jeg har allerede tre Bind færdige til Trykken, og venter kun paa en Forlægger, der kan trykke mig dem paa lidt ordentlig Papir, for det er en Ynk at see, hvorledes de største Skeniers Værker nu omstunder sendes udi Verden paa graat Maculaturpapir, der har alle Regnbuens Farver, og er saa fuldt af Steen og andet Snaus, at det ret kan skræmme Folk fra at læse dem. Jeg begynder ellers at komme dygtig i Velten, og passerer i hele Byen for et Skenie, ihvorvel jeg hidtil allerede har havt adskillige Ubehageligheder af mit Autorskab. Da jeg forleden Aften var paa Maskeraden, fik jeg paa eengang, da jeg vilde gaae ned ad Trappen, en Tryksexten i Nakken af en lumpen Næve, der var saa tung og haard, som det kunde være Gotz v. Berlichingens Jernhaand. Jeg fik siden at vide, at denne Takforsidst kom fra en Fusker af en Acteur, som jeg med de uomstødeligste Grunde har villet vise til Rette i mine Skrifter, men, som alle saadanne Folk, ikke kan taale andet end Roes. Men jeg er en Sandhedsmartyrer for Konsten, og bryder mig intet om saa lidt. Nu har jeg kjøbt mig en tyk Knortekjæp, med Jerndopskoe, der skal skaffe mig Respect, hvor min Pen ikke kan det, og jeg siger da med Studenstrup. "hør Kaale, ta Jer vare, hvem at rammer, den klyver a Hovedet paa, saa det Halve skal ligge og dingle paa en Axel, og den anden halve Deel paa den anden Axel, hører J vel, nu taler amare god Jydsk, Hjerte Mama maa ikke blive vred, at jeg standser her. Klokken har allerede slaaet fem, og jeg har endnu ikke faaet mig kjøbt nogen Pibe til i Aften. Deres ærbødige Søn, Claus Madsen. Sang i Anledning af Kongens Fødselsfest. den 28de Januar 1818 i Selskabet, Concordia. Mel. Herr Zinklar drog over salten Hav.