Corsaren, 1842-03-11
Veiret. Det er ikke blot for at sige: "Delligt Veiidag" og modtage den gunstige Læsers Svar: "Ja, et ypperligt Veir", at vi ville tale om Veiret; nei, der paaligger os en høiere Pligt. To Gange om Aaret, i Efteraar og Foraar, anstiller "Corfaren" en physiske metaphysisk- kritisk-philosophisk- politisk Undersøgelse om Alt, hvad der paa den Tid kan henfores under Categorien "Veiret", og som ved den Leilighed kan komme til Omtale. Vi have da først at omtale: Veiret i Almindelighed. Dette udføres til Fuldkommenhed, ved at tale hen i Veiret; men det kunne vi her forbigaae, da "Dagen" syv Gange om Ugen og "Figaro" een Gang om Ugen have den Godhed at udføre denne Forretning. Dernæst: om Veiret i Særdeleshed, det vil sige, om Veiret i disse Dage med specielt Hensyn til de Begivenheder, som kunne staae i Forbindelse dermed. Deriblandt maae vi først og fremmest nævne de fornemme Damers Bazar, som skulde skaffe de Fattige Understøttelse for at modstaae Aarstidens Kulde og Nød, og som har havt det Uheld, at Aarstiden ingen Kulde og Nød medførte. Vi sige "Uheld", skjøndt vi skulde sige "Held'; thi Lægen bliver jo ikke utilfreds, naar den Sygdom, hvortil han kaldes, gaaer over, for han kommer - han bliver ikke utilfreds, sige vi, skjondt han derved gaaer glip af de Velsignelser og Taksigelser i Aviserne, han ellers kunde have gjort sig grundet Haab om. - Et andet Uheld, som den milde Vinter har ført med sig, er, at saare Faa ere druknede iaar - til ubodelig Skade, for Provindsaviserne. De klage nu ogsaa alle over, at Redactionen af en Provindsavis stedse bliver vanskeligere formedelst Mangel paa Stof. Et tredie Uheld er, at Postgangen ikke er bleven rigtig standset, saa at vore politiske Aviser ikke iaar have kunnet give os en Forestilling om, hvorledes de gamle Diser i Valhal faae ud Morgenen efter at Ydun var bleven borte. Endelig maae vi under Ulykkernes Categori henfore Veiret i Betydningen: Aandedrættet, som man har været ifærd med at berove os. Til Efterretning for den deeltagende Læser tjener, at det nu er meget bedre, skjøndt "Corfaren" endnu bærer Værker paa Halsen af de haarde Tag. Alle disse Sager henhøre til den physisk-metaphysisk-kritisk-philosophiske Deel af Undersøgelsen, som frembyder saare liden Vanskelighed, fordi man seer Veiret for sig. Anderledes er det derimod med den politiske Deel, da man ofte har stor Umage med at opdage det politiske Veir. Til sand Lykke for Menneskeslægten er derfor den Foranstaltning af Vorherre, at nogle Mennesker ere saaledes indrettede, at de kunne tjene til Barometre for det politiske Veirlig, at man af deres Bevægelser forud kan vide, hvad Veir det vil blive. Som et ret godt Exemplar kunne vi anbefale Hr. Ussing, med Hensyn til hvem vi nære det samme Ønske, som Børne nærede betræffende Talleyrand, at vi nemlig kunde hænge ham op i vort Soveværelse, for saaledes altid at have ham ved Haanden og forudsee Veiret. Strax da han for en Tid siden begyndte at stige, anede vi en forandret Luft; men, hvorledes denne egentlig vilde blive for Følelsen, vidste vi dog ikke rigtig, eftersom den Luft, der i Almindelighed bringer Barometret til at stige, synes Nogle trykkende og Andre særdeles delicieur. Senere har Barometret gjort adskillige Bevægelser, der synes at antyde Luftens fuldstændige Rensning fra alle liberalistiske Skyer; men, netop da vi vare ifærd med glade at troe, at dette virkelig vilde skee, erindrede vi, at et Barometer, for at vise rigtig, maa være særdeles reent og navnlig være befriet for al Luft, der oven fra kunde virke paa dets Bevægelser. Denne Feil vidste vi ikke, om nævnte Barometer ikke mulig havde, og derfor have vi ikke aldeles fæstet Lid til det, og anbefale det derfor ogsaa kun som "ret godt" og ikke som aldeles fortræffeligt. Forøvrigt existerer der en Forbindelse mellem det physiske og politiske Veir, hvilket man først har opdaget i Paris - hvor man overhovedet har de bedste Jnstrumenter til slige Jagttagelser. - J denne By slaaes man nemlig kun i godt Veir; i daarligt Veir er Regjeringen sikker for alle Uroligheder. Her i Landet har det gode Veir en ganske anden Jndflydelse, hvorom vi kunne fortælle af Erfaring. J Mandags gik vi op paa Volden. Vi havde omhyggelig slukket Cigarerne; thi "Jngen maa ryge paa Volden." Ligeledes havde vi jaget vor Hund hjem; thi "Hunde maae ikke medtages paa Volden." Lige udenfor Justitsraad Reiersens Bolig stillede vi os og saae ud over Omegnen. Med Tanken og beslaglæggelser altsaa bagved os, efter fuldstændigt at have sikkret os mod at blive anholdte eller arresterede (hvorfor vi heller ikke traadte for nær til Brystværnet) følte vi her ret den personlige Frihed, som jo er det Væsentligste ved al Frihed. Vi indaandede i fulde Drag den frie Luft, uhindret inddrak vi den fra alle Verdens Kanter, vore Sjæle hævede sig i Kjækhed og Mod, i dette Øieblik følte vi os saa fuldstændigt tilfredse og glade, at vi ikke begrebe, hvorledes der kunde være Utilfredshed eller Ønsker og Mere hos Andre. Og saaledes som det gik os, gaaer det de Fleste: J godt Veir er man glad og tilfreds og skikkelig. J en tidligere Artikel have vi beviist, at man her i Landet ogsaa er tilfreds og skikkelig i daarligt Veir - saaledes er det beviist, der skulde bevises.