Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-07-09
Da vi nylig have meddeelt et Jnserat, hvor en af Hovedstadens Beboere i Kbhpst." førte Klage over Jlandsætningen fra Dampskibet Frederik VI. ved Stubbekjøbing, saa ansee vi det for Pligt ogsaa at meddele nedenstaaende Gjendrivelse af hiin Beretning, som Hr. Kjøbmand P. W. Wulff i Stubbekjøbing har offentliggjort i No 181. af Kbhpst. "Da Dampskibet var i Opseiling benævnte Aften (den 2den Juni d. A.), blæste det en Storm af en Syd=Sydvest med stærk Søgang og en overmaade stær Strøm fra samme Kant. Jndsenderen, som ventede nogle Damer med Dampskibet, gik ud med Baaden, og forholder det sig rigtigt, at Dampskibet slæbte denne et Stykke Vei op mod Vinden, men da Dampskibet, da Passagerer og Gods skulde i Baaden, i Stedet for at ankre, hvilket i saadant Veir vistnok havde været det rigtigste, kastede bi, drev det omtrent lige saa langt tilbage som det havde buxeret Baaden; denne skulde derfor krydse op mod Strøm og Vind til Broen, en en meget let Opgave for en Baad med en Snees Mennesker og en Mængde Reisetøi. Jmidlertid er det en ubeviislig Paastand, at Passagererne sadde i Vand høit op paa Benene, da der, naar man undtager nogle Stænk, som kom ind fra Luvsiden, og som i Storm og Søgang aldrig undgaaes, aldeles ikke var Vand i Baaden, men Damerne, der sadde nede i denne, vare fuldkommen tørre og Fødderne. At Styrmanden, som for Passagerer og Seilene ei kunde see forud i en mørk og stormfuld Nat, gjør den anden Baadsmand opmærksom paa at holde godt Udkig for en Række af Fortøiningspæle, som staae langs med Rheden, kan kun den, som er aldeles ubekjendt med Sørelser, anke over; at Søfolkene, som daglig færdes paa Rheden, ei vidste hvor disse stode, er tom Snak. At Baaden efter mange Vendinger kom paa Siden af en Jagt a., er grebet reent ud af Luften, da Baaden med Passagererne slet ikke var paa Siden af nogen Jagt, men Sandheden er at da man maatte søge at holde sig inde paa Grunden for den stærke Strøms Skyld og det var meget mørkt, løb Baaden paa Grund, under Byens Hoved, hvorefter der kom en mindre Baad ud, som tog alle Passagererne i Land. Den her i Byen værende Havnecommission, som har foranlediget, at Dampskibet anløber her, har antaget Baadføreren, og har man altid anseet denne for en paalidelig Mand; hans Baad er et godt stærkt Fartøi, som bærer 40 Tdr. Korn; den bjerger sig fortrinligt i Søen, hvilket ogsaa Enhver, som forstaaer sig derpaa, havde maattet erkjende hiin stormfulde Aften. Over de Halve af Passagererne vare destinerede til Gaabense; men da Dampskibet som Følge af Stormen ankom hertil saa sildigt, 56 Timer senere end almindelig, foretrak de at gaae iland her, hvorved Baaden blev om ei overladet, dog i saadant Veir svært lastet, og naar alt saaledes bliver regnet sammen, saa vil vist et saadant Uheld kunne træffe selv ved det bedst indrettede Færgested. Til Trøst og behagelig Efterretning, især dersom bemeldte Hovedstadens Beboer har lidt af Søsyge, vil jeg underrette ham om, at dersom han havde fulgt Dampskibet til Gaabense Færgested, han da havde maattet blive ombord til næste Morgen, for kom Baaden ei ud derfra, formodentlig ogsaa en Følge af Storm og Mørke. Sluttelig tillader jeg mig at tilføie, at jeg hverken er i Havnecommissionen eller taler Baadførerens Sag af nogen anden Aarsag, end Jnteresse for Sagen selv, da jeg ei ønsker at forvanskede og usande Fortællinger skal skræmme de Reisende her fra Byen, hvor de, som skulle reise videre til Nykjøbing og Lolland, i Almindelighed vinde et Forspring af et Par Timers Tid, fremfor at gaae i Land ved Gaabense.