Aalborg Stiftstidende, 1844-08-19
Vi erfare - hedder det i Fædrelandet – at den russiske Flaade, der ved sin Udreise har givet sig saa gode Stunder i vort Øresund, allerede har engageret et Par af vore Lodser til paa Tilbagereisen at føre den igjennem Storebelt, hvorved den saaledes vil blive temmelig alsidigt bekjendt med Farvandet og Kysterne omkring vort yndige Sjælland og vor Hovedstad. Vistnok har den moskovitiske Selvhersker en særdeles Jnteresse for begge, og hans Blik er neppe fæstet paa selve Constantinopel med meer ufravendt Opmærksomhed end paa vort Kjøbenhavn. J Sverrig, hvor den afdøde Konge almindelig antoges for at være nøie indviet i den Petersborgske Politiks Mysterier, har man omhyggeligt befæstet Jndløbet til Stockholm, og Hovedværkerne der holdes uafbrudt besatte og armerede saaledes, at ethvert uformodet Angreb alvorligt kan tilbagevises. Hos os troe vi ikke, at man i den Henseende har iagttaget den samme Forsigtighed, eller maaskee rettere det samme Hensyn til, hvad en uafhængig Stat skylder sin egen Værdighed. Vi have seet en mægtig Krigsflaade opholde sig i længere Tid umiddelbart ved vore Kyster, og vi have havt stærke Afdelinger af den liggende umiddelbart ved vore allervigtigste Fæstningsværker, og dog have vi ikke sporet, at disse enten vare istand til eller sattes istand til at føle sig sikkrede mod et Angreb, hvis dette, vistnok imod al Sandsynlighed, ved denne Leilighed havde kunne finde Sted. Det sømmer sig imidlertid ikke for en Nation, at tillade Muligheden af, at Værker, som Trekroner eller Castellet, ved en Overraskelse i et Øieblik og næsten uden Modstand kunne findes besatte af en fremmed Magt, og det er i Folkets Ønske, som det er i Kronens og Statens ligefremme Jnteresse, at disse vigtige Værker bestandigt holdes, som de lignende svenske, i fuld og tilstrækkelig væbnet Stand. Vort saa overvældende Budget for Sø- og Landforsvaret tør allermindst unddrage sig denne saa overveiende vigtige Fordring, thi Overraskelser, som de i 1801 og 1807, bør ikke kunne bydes Kjøbenhavn en tredie Gang. – Som bekjendt deelte den russiske Flaade sit Ophold imellem Kjøbenhavn og Helsingør. Den danske Marine har paa sidste Sted en Orlogsmand som Vagtskib. Med Hensyn til de meget forskjellige Beretninger - hedder det i Fædrelandet –, der gaae om Forholdet imellem dette og de russiske Gjæster, vilde det vistnok være interessant af authentiske Kilder at underrettes om, hvorvidt Russerne have lagt taget eller fornægtet den Høflighed og de Hensyn, som hævdet Orlogsskik og Folkeret paalægger, hvorledes de til Exempel have modtaget og besvaret den Velkomsthilsen, Vagtskibet ved en af sine Officerer sendte dem, hvorledes de have modtaget den Officeer fra Samme, der affordrede dem deres Skibes Navne med Videre, om han fik eller ikke fik Faldreb og Honneurs og gentlemanlike Modtagelse ombord hos dem osv. Vi nære det Haab, at Russerne idetmindste i disse Former ikke have ladet det mangle paa fuldstændig Jagttagelse af gentlemanlyness og Orlogsskik, men vi ønske dog, som antydet, authentisk at erfare det for at kunne modsige Tvivl, desangaaende, som ere os forebragte, men som vi saa meget mindre kunne eller ville, uden authentisk Bekræftelse, fæste Lid til, som vi ikke gjerne ville antage, at nogen Officeer af vor Marine ved en saadan Leilighed skulde finde sig ude af Stand til i alt Fald ved sine egne personlige Ressourcer at sikkre sig den Opmærksomhed og Agtelse, hvilken han for sin egen Æres, sit Flags og sit Folks Skyld ikke tør renoncere paa, og som vi derhos ikke, hvis noget Upassende var passeret, kunne tvivle om, at vore Officerer vilde have undladt al Deeltagelse i Selskabet eller Ballet for Russerne hos den russiske Commandeur.