Ribe Stifts Adresseaviser, 1837-05-26
Udenlandske Efterretninger. Spanien. Endelig ere Efterretningerne fra det nordlige Spanien af den Art, at man har Grund til at vente, det nu bliver Alvor. Directe og udførlige Efterretninger haves vel endnu ikke; men de telegraphiske Depescher ere, uagtet deres sædvanlige Ubestemthed i Udtrykkene, dog altfor overeensstemmende i deres Mældinger, til at man skulde kunne nære Tvivl om Sandheden af det Væsentlige. Christinernes betydelige Rustninger i St. Sebastian havde allerede d. 10de foranlediget et stort Krigsraad i det carlistiske Hovedqvarteer, forat afgjøre, om man skulde oppebie det forestaaende Angreb paa Linierne ved Hernani, eller om det ikke var hensigtsmæssigere, at trække sig tilbage, rømme de insurgerede Provindser og flytte Borgerkrigen til de sydligere Egne. Dette Spørgsmaal har allerede i længere Tid foraarsaget Tvedragt i D. Carlos's Hær mellem de Jndfødte i hine Provindser og Prætendentens Tilhængere fra andre Egne i Spanien. Disse søgte nu ved alle mulige Grunde, at gjøre deres Anskuelse gjældende; men det blev desuagtet tilsidst besluttet at bringe Baskernes og Navarresernes Begeistring til den høist mulige Grad, forat gjøre Esparteros Angreb kraftig Modstand. Da denne Beslutning var fattet, udstedte D. Carlos endnu paa den samme Dag en Proclamation til Spanierne, hvori han har gjort et Forsøg paa at skaffe sig Tilhængere ved at opgive sit absolutistiske System, love religios Frihed, politisk Frihed, Pressefrihed og fuldkommen Amnesti. Hvad han derved vil udrette, maa Tiden lære. Nærmest synes Proclamationen bestemt til at bane Vei for Infant Sebastian, der, uagtet den Beslutning, at forsvare de insurgerede Provindser til det Yderste, dog, som allerede tidligere er berettet, er rykket og med en Deel af Hæren fra Hernani og marscheret mod Ebro. Medens dette gik for sig blandt Carlisterne, vare Christinerne blevne færdige med deres Forberedelser i St. Sebastian. Allerede d. 8de, Dagen for Esparteros Ankomst, havde Troppernes General-Jnspector, Sogne, bekjendtgjort en Dagbefaling fra Chefen, som i meget pompøse Udtryk bebudede Fiendtlighedernes nære Udbrud og Carlisternes forestaaende Tilintetgjørelse, samt lovede hver Soldat, som tog Deel i den seierrige Kamp, et Æreskors med den Jndskrift, Fædrelandets Befrier. Om de Begivenheder, som ere fulgte paa hine Proclamationer fra begge Sider, haves kun telegraphiske Efterretninger, hvoraf følgende er det Væsentligste. D. 13de Mai bemærkede General Jauregui ved en Recognoscering, at det carlistiske Artilleri havde om Natten trukket sig ud af Redouterne og Forskandsningerne. Espartero traf ufortøvet Anstalter til at forfølge Fienden, som trak sig tilbage mod Tolosa. D. 14de angreb Espartero Guibelaldi, som Jnfanten havde efterladt med 14 Batailloner ved Hernani, kastede ham tilbage til Andoain og rykkede derpaa ind i Hernani, efter at have gjort 300 Fanger og taget flere Stykker Skyts. Jrribarren, som i Puente de la Rey na fik Efterretning om Jnfant Sebastians Bevægelse, havde i en Hast samlet 8000 Md., med hvilke han paa een Dag naaede Ebro og satte sig d. 14de i Forbindelse med General Buerens, som holdt Logrono besat med 10000 Md. Jufanten var samme Morgen med en Deel af sine Tropper i Huarte Oraquil: de øvrige stode ved Arbiza. D. 15de var Esparters i Besiddelse af Astigarraga, Hernani, Urnieta og Andoain; han havde faaet Efterretning om, at Christinerne havde fra Vittoria forceret Arlaban-Passet. Samme Dag befandt Infant Sebastian sig i Retning af Estella; Jrribarren stod i Puente la Reyna og vedligeholdt Forbindelse med Logrono og Vittoria. Den 17de om Middagen angreb General Evans Jrun, som endnu d. 17de Fidg. forsvarede sig fortvivlet. Beleirerne havde spærret alle Udgange. Evans havde henvendt sig til General Harispe med Bøn om, at han vilde drage Omsorg for hans Saarede, og havde da den franske General strax ladet indrette et Feldtlazareth og sendt det tilligemed Chirurgerne af sin Division derhen. Kl. 1 Eftermag, havde Evans givet Tilladelse til, at Qvinder og Børn maatte forlade Jrun. Kl. 5 havde han indtaget Carlisternes Redouter og to Trediedele af Jrun selv, hvorved 13 Kanoner vare blevne erobrede. Uagtet Evans anbefalede sine Tropper Skaansel, huggede dog disse, forbittrede over den haardnakkede Modstand, Alt ned for Fode (Her var den telegraphiske Efterretning bleven afbrudt formedelst Mørket). - Fra Catalonien, hvor Dronningens Tropper have baade Carlisterne og et demokratisk Oprør at bekæmpe, lyde derimod Efterretningerne slet ikke fordeelagtig. Vel har det stadfæstet sig, at Generalcapitainen, Baron de Meer, har ved en glimrende Fægtning, hvor Carlisternes Tab anslaaes endog til 1500 Md., undsat Salsona; men Brigadeer Niubo, een af Dronningens dygtigste Generaler, som skulde understøtte Generalcapitainens Bevægelser, blev derefter overfalden og aldeles slagen af den flygtende Carlistchef Tristanp, som havde 6 til 7000 Md. hos sig. Nibo selv, hans Adjutant og 26 Officerer faldt tilligemed et stort Antal Soldater, som, efterat have bortskudt deres sidste Patroner, forgjeves søgte at slaae sig igjennem Fiendens overlegne Styrke. Hvad Demokraterne angaaer, saa var vel Opstanden undertrykt i Barcelona; men den udbredte sig mere og mere i de indre cataloniske Stæder, i hvilke den største Deel af Nationalgarden, havde ogsaa Generalcapitainen Lydighed. At Auctoriteterne i Barcelona kaldte de engelske Søtropper til Hjælp, forat dæmpe Opstanden, har gydet Olie i Jlden. Nationalgarden i Rosas, Figueras og flere Stæder har i en Addresse til Dronningen erklæret, at det i Barcelona udøste Blod skreg om Hevn, og forlangt, at saavel Militærsom Civil Auctoriteterne skulle afsættes, og de ved Barcelona stationerede brittiske Krigsskibe bortvises. Skeer dette ikke, saa vil Nationalgarden nægte at gjøre Tieneste. Demokraternes Hensigt seer man iøvrigt af et af Juntaen i Reus udstedt Decret, hvor Cadixer-Constitutionen af 1812 gjenoprettes, Dronningens Regjering erklæres for illegitim, Klostergodsernes Deling blandt Folket anordnes, og en provisorisk Regjeringsjunta, bestaaende af 5 Medlemmer, indsættes. Radera, som stod i Spidsen for Oprøret i Barcelona, er bleven skudt. - J Valencia og Aragonien lader det til at ville lykkes General Oraa at holde Carlisterne under Cabrera Stangen. – Fra Madrid mældes, at Oppositionspartiet i Cortesforsamlingen taber mere og meere sin Anseelse. Mendizabals Stilling i Ministeriet var sikkret, og Cabinettet var aldeles enigt. Grev Almodovar havde gjenvundet sin Helbred og vilde snart igjen overtage sine Forretninger som Krigsminister.