Berlingske Tidende, 1834-03-08
Man forsikkrer, at Commissionen for Afrika beskjeftiger sig meget virksomt med at affatte sin Jndberetning til Krigsministeren, der skal tjene til Grundlag for den Beretning, som af Regjeringen vil vorde forelagt Kammerne. Det synes vist, at Commissionen har omsider taget den Bestemmelse, at Occupationen skal omfatte hele Sletten ved Mitidia, og at Overcommandoen over Regentskabet skal anbetroes til en Gouverneur, der i sine Functioner skal indbefatte hele den øverste borgerlige og militaire Bestyrelse, hvad enten han hører til Armeen, eller ikke. Følgende er en nøiagtig Jnventarii-Liste over Activ-Tilstanden, i den gamle Civilliste paa den Tid, da Carl X. blev stødt fra Thronen: Diamanter, Ædelstene, Perler o. s. v. til en Værdie af 287,792 Fr., Malerier og Antiqviteter for 2 Millioner 565,976 Fr., videnskabelige og literaire Værker for 257,804 Fr.; Medailler, komne fra Mynthuset, for 288,964 Fr.; disponibelt Beløb af Manufacturerne i Sevres, Gobelins og Beauvais 3 Mill. 419,212 Fr.; Forøgelsen af Mobilierne i Slottene 4 Mill. 288,740 Fr.; Værdien af de for Carl X. kjøbte Skove og Bygninger, 1 Mill. 923,908 Fr. Overskud af Værdie ved Ombytningen af Carl den Tiendes Mobilier imod Kronens Godser. Den hele Værdie af disse Gjenstande beløber sig til 13 Mill. 647,152 Francs, som den ny Civilliste har fundet for godt at tilegne sig, imedens den overlod Betalingen af sin Forgængerindes Gjæld til Nationen, en Commission, som Frankriges Deputerede nu ogsaa have udrettet til almindelig Tilfredshed. Det er umueligt, at være mere egvistisk paa den ene Side, og meere føjelig paa den anden Side. Politiepræfecten, Hr. Guisquet, behandler Pariserne i Masse, som Hr. Thiers Kammerne. Den urimeligste Ordonanz, der var Shah-Baham i hans fantastiske Paschalik høist værdig, er seet opslaaet paa Parises Mure. Den angaaer Skuespillene. Den ophøiede Pascha vil, at man skal more sig paa Commando og til bestemt Time, under Straf at vorde spiddet; Hr. Guisquet, vil, at man paa Slaget Elleve skal høre op, dersom Theaterdirecteurerne ikke ville vorde stillede for Tugtpolitiets Tribunal. I denne Time skal Tæppet falde i alle Theatre, skulde der endog formedelst Udviklingen af det afbrudte Stykke, udbryde en Emente. Publicum vil, til Stadsergeanternes større Beqvemmelighed, lægge sig tilsengs. En lystig og almindelig Latter hilste Fremtrædelsen, af denne Ordonanz i Paris. Journal des Debats befandt sig, trods sin halvofficielle Charakteer, dog i altfor godt Selskab, til at den skulde have taget det alvorligt op. Den kalder det en Adspredelse. Man siger i Øvrigt, at der allerede er bleven sendt et Circulaire til alle Theaterdirecteurer, med den Forklaring, at Klokken 11 skal efter Hr. Politiepræfectens Mening betyde Midnat. Annullering vilde være bedre, end denne nye Læsemaade. Bevægelsen i Lyon synes nu at lægge sig. J Marseille har Jntet af Betydenhed tildraget sig. Hvad der for Øjeblikket af indenlandske Begivenheder gjør Fordring paa Publicums Opmærksomhed, er den befaling, som Politipræfecten Gisquet har udstedet med Hensyn til Theatrene. Man seer, hvorledes Pressen, gaaer frem herimod, hvilke Repressalier den udøver; der gives snart ingen Titel, som jo Hr. Gisquet derved allerede har indhøstet. Restaurationen havde virkeligen i femten Aar intet Lignende at opvise, naar man undtager hiint Forbud imod al Dands om Søndagen, hvilket imidlertid – trods Satiren af Paul Louis Courrier, som man gjerne havde handlet tvertimod – ikke kunde drives igjennem. For de Læsere, der aldrig have været i Paris, bemærke vi, at ethvert af vore mindre Theatre almindeligviis hver Aften opfører tre eller fire Stykker. Der begyndes omtrent Kl. Sex Børstiden varer til halv Fire; Posten venter paa Brevene til Klokken Fem, og man maa jo spise. En tilbringer da hele Aftenen i Theatret, og er nu een Gang vant til at see tre eller fire Stykker. En Anden seer blot de første Stykker, eller de sidste, han har allerede seet de andre, eller vil svare, kjøber eller sælger et Udgangstegn. Alle disse Jndividner vil Hr. Gisquet nu forstyrre i deres vanlige Fornøjelser. Ved Forandringen taber Theatret, thi Hvo der almindeligviis først gik did hen Kl. 10, maatte nu blive hjemme. Ved Theatrenes Tab lide Skuespillerne: endnu en Menneskeclasse, der berøves Brødet, De, som handle med Udgangstegn, ere talrige og forbittrede.