Jyske Efterretninger, 1795-06-19
Kiøbenhavn, den 12te Junii. Kongelig Anordning og Bekiendtgiørelse. Den dybe Smerte, med hvilken Vi deele den haarde Skjebne, som i disse Dage har rammet et stort Antal af Vore kiære og troe Undersaatter, hvis Boeliger og Gods ere blevne fortærede, ved den uheldige Jldebrand, som er overgaaet Hovedstaden Kiøbenhavn, opfordrer Vor Landsfaderlige Omhue til at udtænke alle muelige Midler, og anvende alle Vore Evner for at lindre og formilde de Lidendes Kaar. Allerede have Vi i de første trængende Øieblikke, da Jldflammerne endnu rasede, føiet de kraftigste Anstalter, til at komme den sukkende Menneskelighed og den offentlige Nød til Hielp, ved at tilveiebringe Livets første Nødvendigheder for de Huusvilde, de Hungrige, og de Vansmægtende. Vi ophøre ikke, fremdeles at henvende Vor hele Opmærksomhed paa denne, for Vort Hierte meget vigtige Sag, hvortil ogsaa hører, at drage Omsorg for alt det, som kan bidrage til at betrygge det biergede Gods imod Tyvehaand, og afværge, at ikke den almindelige Elendighed skal bane rovgierrig Begierlighed Vei til at undertrykke og udsuede Ulykkelige, som have maattet flygte ud fra deres brændende Boeliger. J dette Øiemærke foreskrive Vihervedfølgende Regler som Lov: 1) De, som have fremmed bierget Gods i deres Værge, uden at samme af Eierne er dem betroet til Bevaring, skulle uopholdeligen, og i det sildigste inden 14ten Dage fra denne Vor befalings Kundgiørelse, enten skriftligen eller mundtligen anmelde det for Politiemester, og nøiagtigen forklare, hvilke saadanne Ting ere, som de have i deres Giemme. Dersom nogen efterlader at meddele Politiemester fornævnte Efterretning, og saaledes lægger Dølgsmaal paa det fremmede God, da skal han ansees som Tyv derfor, og i Overeensstemmelse med Vore Lovgivninger i Henseende til dem, der bestiele skibbrudne Folk, straffes med at stryges til Kagen og arbeide i Fæstningen eller Tugthuseet sin Livstid. - 2) Ligesom det i Følge Forordningen af 2de Martii 1705 er tilladt Skibbrudne, uden Hinder, at lade inqvivere efter det dem frakomne Gods, hvor de have Milstanke om, at det kunde findes; saa skal og alle Brandlidte have lige Ret til, ved Politiet at bevirke saadan Jnqvisition paa ethvert Sted, som de efter rimelig Formodning anvise og opgive. - 3) Endskiønt Vi ikke ville formode, at nogen Huuseier, der selv har været saa heldig at undgaae Jldsvaaden, skulde være saa ugudelig, at benytte sig af ulykkelige Medborgeres Trang, som Middel til at fordre overdreven Leie af de Værelser, har kan undvære og overlade til andre, saa troe Vi det den passende herved udtrykkelig at advare Vedkommende deimod, paa det Vi ikke skulle see Os satte i den ubehagelige Nødvendighed, i Analogi med det Loven foreskriom ubillig Leie, at sette Grændser for Mueligheden i saadan Udsuelse, der vilde være en skammelig Misbruaf Eiendomsretten, hvis Friehed Vi ellers paa man Maade ville indskrænke. - 4) Da det kunde blive un ligt for mange af Kiøbenhavns Jndvaanere, midt i de Uorden og Forvirring, som Jldebranden har afstædtenmet, at bringe deres Sager i Orden inden den sig nor mende almindelige Betalings Termin, som tager sin gyndelse i Morgen den 11te Junii, Saa maae bemete Termin forlænges paa en heel Maaned, hvilken enere skal antages som god Betalings Tid. Dog bør der iagttages, at de Skyldnere, som da tillige udbetalet pitalerne, ogsaa bør erlægge de imidlertid paaløbende Ri ter for en Maaned. - 5, Endeligen befale Vi, at de Vor Anordning, der indeholder de Bud og de foreløsForanstaltninger, som Vi have anseet fornødne at fo skrive, uopholdeligen skal offentligen bekiendtgiøres, alle Vedkommendes Efterretning og Efterlevelse. Et vet paa vor Slot Frederichsberg, den 10de Junii 179. Under Vor Kongelige Haand og Signet. Curistian R. (L. S.) Brandt. Schow. Colbiørnsen. Reisen.