Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-07-12
Forlangt Jndrykkelse. For Ole Kirk, Deputeret ved Stænderforsamlingen i Viborg Bravo, gjæve danske Mand. Du lod Dig ikke afskrække af Andres mislykkede Forsøg, men uden Sky bragte paa nyden vigtige Sag: almindelig Værnepligt, paa Bane Danmark vil engang vide Dig og de Ædle Tak, der med ligesaa megen Frimodighed som Sandhedskjærlighed i anførte Henseende have talt Fædrelandets Sag, ikke ændsende den Modstand, Fordomme og Egennytte vilde lægge dem i Veien. Dit Navn skal staae ved Siden af en Brocks, Fibigers, Tischiernings! – Næst Nationens moralske Forbedring ved en luttret Embedsstand (vide denne Avis No. 59. for 1835), er der neppe Noget, der vil have en mere velgjørende Jndflydelse paa det danske Folk end almindelig Værnepligt. Ere Alle værnepligtige, maa den Kasteaand som desværre lige fra Skolerne af, hos os finder saa megen Næring, vige for en loialere Tænkemaade, og Alle ansee sig som lige berettigede til at nyde de Fordeele en velordnet Statsforfatning fører med sig. Ere Alle pligtige at forsvare Fødelandet, vil Almeenaand og sand Fædrelandskjærlighed træde istedet for Evismus og snedig Paasund til at vise sig som Fædrelandets Ven, ofte naar man mindst er det. Man vil ikke lade sig nøie at vise sin Patriotisme ved pralende eller opsigtgjørende, ofte saare ilde anbragte Gaver, men ansee hvert Offer Fødelandet og især dets Sikkerhed kræver, som en Pligt ingen bør unddrage sig for, ja som følger af sig selv. Ere Alle værnepligtige, vil en Amalgamation af Folket finde Sted, der ikke kan andet end have velgjørende Følger. Den dannede unge Mand vil ved sine Kundskaber og sin Dannelse indvirke paa den mindre Dannede, og denne igjen ved sin naturlige sunde Forstand og større Bekjendtskab til Livet, berigtige hines ofte kun for feilfulde Begreb. Ved fra den tidlige Ungdom at deeltage i Vaabenøvelser, kampere i fri Mark, nøies med simpel Kost, vil Legemet hærdes, og mangen Yngling som hjemme, ved en forkjælet Opdragelse, lægger Spiren til en sygelig Tilværelse, samle Kræfter til et fornyet, blomstrende Liv. Thi det er sandelig kun en Fordom, for at tale mildest, at vore Kjøbstædbeboere eller de høiere Stænder, ikke kunne udholde Krigens Strabadser. Mon i Frankrig eller Preussen Kjøbstædmanden er mindre forkjælet end hos os, Ligesaalidet ville Vaabenøvelserne gjøre Afbræk i Nogens Uddannelse for sine tilkommende Sysler. J alle Skoler finde en umaadelig Mængde Ferier Sted. Skulde ikke en 3 a 4 Uger deraf tilbragte i en Leir, være bedre anvendte, end i ørkesløs Fraadserie hos Frænder og Venner? Lad disse komme til os i Leiren, og glæde sig til Danmarks opvoxende Kraft. Ved at lade det være Alles Pligt at være ne for Fædrelandet, vil Danmark hvad Øieblik forlanges kunne stille Hundredetusinde unge, kamplystne Krigere, som derved at der tidligt er indpræget dem, at Fædrelandets Ære gaaer for Alt, med Mod og Kraft ville modsætte sig ethver Forsøg til at krænke deres elskede Fødeland, og saaledes gjør dette uovervindeligt. Hvad ville derimod vore Borgervæbninger vel udrette, og skulle vi først til at organisere en Armee naar Fjenden er for Døren, turde nok de som foretrække en Occupation af fremmede Tropper, have Ret. –, Vi kunne forbedre vor Lovgivning, indføre mere Besparelse i vore Fanantser, vække Driftigheden, kort, meget Nyttigt og Gavnligt kan iværksættes, men intet af alt dette vil saaledes opflamme Patriotismen, modvirke den Effimination lang Fred gjerne fører med sig, eller gjøre Danmark saa stærk, som den almindelige Pligt at værne for Fødelandet. Maatte derfor den brave Ole Kirks Forslag finde Indgang hos ret mange af vore Deputerede. Maatte de sande Patrioter Brock Fibiger, Tischierning, glædes ved at see de fra dem udgaaede Forslag, drøftes, thi uden en Reorganisation af vore Militair=Indretninger, er ingen almindelig Værnepligt tænkelig. Aldebertsminde, den 4de Juli 1836. C. Dalgas.