Berlingske Tidende, 1826-11-13
Ægina, den 4de September. (Den forhen omtalte Skrivelse fra Oberst Fabrier, som synes os at have Jnteresse nok, for at meddeles, lyder saaledes). Efter Deres Afreise tog jeg fat paa Salamis; at opgive det, vilde have været det samme som at give Signal til Grækernes Nederlag og Ødelæggelse, og tilsidst gaaer det jo kuns ud paa nogle Farer meere for mig. Siden den nye Form i Gouvernementet, der er slettere end den gamle, har jeg, forraadt, forladt, aldeles blottet for Penge og som en Spillehold for hele Verden, maattet tænke paa at sikre mig et Fristed. Jeg har taget en fast Stilling i Methana. Vi have oprettet et Fort paa den smalle Jsthmos, som aabner Veien til denne temmelig store Halvs. Her har jeg en god Havn, Magaziner, Brønde, Forter o. s. v. tilligemed en Garnison af 300 Mand under JngliisCommando. J Begyndelsen fandt jeg mig allene, fuldkommen alene; forskjellige Bevæggrunde havde bortfjernet mine Vaaben, brødre fra mig. Men jeg holdt Stand; ja jeg gjorde endnu mere, jeg afskedigede dem, som jeg ikke troede at kunne stole fuldkommen paa. Hvad de Soldater angaaer, som vare blevne hos mig, saa har Arbeidet gjort dem rolige, lydige og beredvillige Men snart begyndte omstændighederne at blive gunstigere for os jeg modtog nogle Penge, som vare sendte mig fra godgiørende Damer i Paris, desuden tilstillede Hr. Harcourt mig en liden Sum, hvilket satte mig i Stand til dog at kunne foretage noget Jeg trak mit Jnfanterie tilbage fra Hydra, hvor det gik til Grunde, og det var mig saaledes muligt at kunne organisere to temmelig gode Batailloner, foruden min Garnison i Taktinopolis. Med denne Forstærkning kom jeg til Attika, hvorhen Gouvernementet havde sendt Kara=Hyskakis, som indtil den Tid neppe havde kommanderet over 300 Mand Udisciplinerte, og denne Gang befandt sig i det Tilfælde at have 3000 af disse under sin Commando. Vant til Partisankrig vilde han føre os tværs over Bjergene, endskjøndt Veien igjennem Klosteret Daphis var fri Han havde Overcommanden, og han maatte adlydes, kort, efterat vi om Aftenen vare ankomne til en Dal, og indsluttede i en Hauge, som paa alle Sider var omgivet af Mure, saae vi os om Morgenen omringet af 1000 Mand Cavallerie og vel endnu eengang saameget Infanterie. En halv Time derefter bleve vi hilsede med Cartescher, som anrettede megen Ødelæggelse i vore Rækker. Der var ikke noget Øieblik at spilde. Modløsheden Spidsen for Colonnerne, mine to Batailloner bleve opstillede i greb hurtig om sig. J et Øieblik stillede jeg Philhellenerne i Schelons, man gav Signal til Angreb, og med fældet Bayonet styrtede vi os, under vedvarende Carteschild, ind mod Fienden. Ulykken vilde, at Fiendens Feltstykker ikke vare fraspændte, thi da jeg ikke havde noget Cavallerie, kunde jeg nu ikke lade sætte efter dem; havde dette ikke været Tilfældet, vare de sikkerlig faldne i vore Hænder. Tyrkernes Nederlag var fuldstændigt, og dog var det mig, uagtet mine Bønner, Opfordringer og Skjenden, ikke muligt at bringe de Jrregulaire til at tage Deel i Træfningen. Om Aftenen vendte vi tilbage til Qvarteret; men Dagen derpaa ankom Omer=Pascha med 2000 Mand fra Theden og Ne commanderede Bataillon, efter paany at være indsluttet, sig i den gropont. Den næstfølgende Dag befandt den første af Rober Nødvendighed, paa Pistolskuds Afstand at maatte maale sig med 2000 Mand Infanterie og med 5 til 600 Mand Cavallerie. Kampen var for ulige til at kunne vedvare længe; den første Bataillon blev nødt til at trække sig tilbage i Uorden; men understøttet af den anden samlede den sig snart igjen, og tog i en Time en anden Position. Kanonaden vedvarede hele Dagen igjennem; om Aftenen sagde de Jrregulaire mig, at de vare i Begreb med at gjøre Inrulch, det vil sige et Angreb (charger), og bad mig at understøtte dem. Men da Natten var brudt frem, gjorde de Inrucl. tilbage istedet for fremad; strax trængte nu Tyrkerne ind i den Hauge, hvor vi vare samlede, uden at vi vare underrettede derom. Tænk Dem den Uorden, som dette uventede Syn foraarsagede. Vort Tab beløb sig imidlertid kuns til 15 120 Mand, men Virkningen deraf var ikke destomindre uheldbringende. Jeg giør mig al mulig Umage for igjen at hæve Folkets Mod, og vi vel forsøge at foretage noget med Cavalleriet. Robert er læt saaret. Jero er taget til Fange tilligemed to Jtalienere, Odessa, den 18de October.