Viborger Samler, 1848-01-03
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. London, den 15de December. Sjeldent have Handelsforholdene været saa forviklede og forvirrede som nu. Der hersker en gjennemgribende Mistillid, ei alene til dette eller hiint Handelshuus, men til hele det engelske Borgersamfund, til Regjeringens Forholdsregler, til Handelens senere Gang. Vistnok er alt dette tildeels kun en Følge af den frygte lige Storm, der bortfeiede som Avner de tilsyneladende fasteste Handelshuse, og saaledes kan man vel forklare sig Mistilliden iblandt de egentlige Handelsclasser, men ikke den Mistillid, som nu ogsaa har bemægtiget sig Agerdyrkerne og Manufacturisterne. Sir Ch. Woods Erklæring i Parlementet, som stadfæstes ved de i dette fremlagte Papirer: at Landet fra Julii Maaned 1846 indtil Octbr. Maaned 1847 har udbetalt 33 Mill. Lstl. til Udlandet for Korn og Meel, bevirker og udbreder den meest grundede Ængstelse, og man spørger sig selv, hvorledes skal Landet betale de Summer, da de meest betyde lige Udførselsartikler aftage. Manufacturerne sukke under haarde Tryk, endog Jernindustrien, der sædvanligviis sidste rammes af en Handelskrisis. De vestindiske Colonier ere ved Fordærvelsens Rand, og om endogsaa den friere Handel, der ødelægger dem, senere ved Skibsfartsactens Ophævelse bringer dem paa Fode, saa finder dette ikke Sted uden Privatbankerotter, og Colonierne ville da i ethvert Tilfælde mere henvende sig til Nordamerica end til England. Et ubehageligt Jndtryk har fremdeles Efterretningen omDifferentialtoldens Jndførelse i Brasilien bevirket; Udførslen til Brasilien maa aftage. Hertil kommer endnu Truselen om en tydsk Navigationsacts Jndførelse. En saadan vilde være et frygteligt Slag for England hvorhen skulle vel de sammenhobede og opdyngede Varer fra de andre Verdensdele, naar Tydskland ikke længere vil modtage dem af Englands Hænder, men selv hente dem. Til disse Handelsforlegenheder slutte sig de finantsielle; man begynder allerede at sælge Consols i større Mængde, fordi man frygter for, at Statsindtægterne ville i dette Qvartal vise et usædvanlig stort Deficit. Jrland kræver Understøttelse; Hæren maa forøges; de mange Tusinder af Arbeidsløse trykke haardt paa Fattigskatten, en Forøgelse af Jndkomstskatten staaer for Døren; Landets Forsvarstilstand kræver betydelige Summer. Hvoraf skulle disse store Udgifter udredes i Landets nuværende Tilstand, Landet skylder endnu saa betydelige Summer til Udlandet, at der kun kan være Spørgsmaal om det seer sig istand til at udrede disse; og Arbeidslønnen daler. Vil man endnu vedblive at vandre iblinde paa Frihandelsbanen. Men Stemmerne imod den blive stærkere og stærkere, og endog iblandt de Manufacturister, som tidligere med stor Jver havde understøttet Frihandelsforholdsreglerne, vakle allerede mange. Regjeringens Stilling er under disse Omstændigheder saare vanskelig, den kan ikke gaae tilbage, og vil den skride fremad, da turde der reise sig en frygtelig Storm. Under disse Forhold ansees det som characteristisk, at Regjeringen har erklæret ikke paa ny at ville andrage om fri Kornindførsel, til Trods for Visheden om at en forøget Jndførsel maa for Jrlands Skyld finde Sted til Foraaret. Man imodeseer ogsaa en Stigen i Kornpriserne, saaledes som ogsaa Forpagternes Udebliven fra Markederne i de sidste Uger tydelig udviser. Er Regjeringen maaskee bleven enig med de mægtige Protectionister om at Korntolden skal bestaae ud over Aaret 18492 London, den 27de Decbr. (Over Ostende). - Den irske Tvangsbill er proclameret. De Grevskaber, som staae under den nye Lovs Ban, ere 10. Repealpartiet er misfornøiet med de udstedede 48 Proclamationer; de angribe Lord Clarendon og hans Jule-Ukas. Jøvrigt formenes, at man har givet Undtagelsesloven en altfor stor Udstrækning og ikke forstaaet at adskille de rolige fra de oprørske Districter.