Aalborg Stiftstidende, 1835-10-06
Preussen. Efterhaanden loftes Forhænget, som hidtil var nedrullet for Congressen i Toplitz. Fra Berlin have vi i den Anledning 2 Artikler at meddeele. Deres Jndhold er omtrent følgende: Man er nu temmelig almindeligt overbeviist om, at dets er vigtige politiske Formaal, af flere Slags, som have forenlediget Congressen i Toplitz. Først og fremmest ville velse de spanske Anliggender blive forhandlede; dette Lands Tilstands vækker altfor alvorlige Bekymringer. Man giør sig Haabom at kunne bortrydde de anarchiske Elementer, naar man først kan bringe et Forlig tilveie imellem Hovederne for de forskjellige Dynastier; det skal derfor være de forsamlede Monarkers Hensigt, at foreslaae Don Carlos og Dronning Christine Midlerne til et saadant Forlig, og disse skulle bestaae inat Begge give Slip paa Fordring paa personlig Deeltagelse i Regjeringen, til Fordeel for deres Børn, af hvilke den umyndige Jsabella skulde formæles med D. Carlos's ældste Søn, og Riget midlertidigen, indtil denne Forbindelse kan fuldbyrdes, styres af et Regentskab under de europæiske Magtersse Garanti. Til slige Concessioner er den nordiske Diplomatiks bleven stemt, ved at agte paa de forskjellige Juntaers Fordringer. Toldforholdene i Tyskland antager man for at være den anden Gienstand for Congressens Forhandlinger; de gunstige Resultater, Toldforeningen har havt, næsten for alle de Stater, som have tiltraadt den, giver Haab om, at Østerrig, om ogsaa kun betingelsesviis, vil tiltræde den og idet mindste formindske Strængheden i sin Grændsespærring. At de hollandskbelgiske Anliggender ogsaa skulde komme paa Bane, er nepped rimeligt, da man af Forhandlingerne derom, uden engelske og franske Befuldmægtigede, ikke kunde love sig noget Resultat. I en meget bestemtere Tone udtaler en anden og senere Correspondence=Efterretning fra Berlin sig om dette Dagens vigtige Emne, og dens Jndhold meddele vi derfor ordlydende: Det er ikke blot sanquiniske Forhaabninger, men meget vel underrettede Mænds faste Overbeviisning, at Congressen, i Toplitz, idet den fornyer en of= og defensiv Alliance mellem de store nordiske Magter, tillige har til Hensigt, at bevirke en almindelig Afvæbning og at befordre Kong LudviPhilips Bestræbelser for at undertrykke den revolutionaire Aandi Frankrig, ved venskabeligt at komme ham imøde og ved at gjøre en Ende paa den Spænding, som i flere Aar har fundet Sted. Forholdene i det 19de Aarhundrede staae i Moder sætning til de tidligere; dengang var det Hovedformaalet, at J forstørre Staterne ved Krig, medens Nationerne sukkede efter Freden; nu derimod betragte Massen af Nationerne saavel til som deres Herskere Krigen som et ødelæggende Onde, og der lægges derfor efterhaanden mere og mere Vægt paa den almindelige Mening, at Congressen i Toplitz muligt turde bebude en almindelig Forening imellem de europæiske Fyrster, som at bortrydde al Anledning til fjendtlig Adskillelse og med Enighed at beskytte Nationernes og Fyrsternes Jntersesse. Et Beviis paa Tilnærmelse har Ludvig Philip givet derved, at han, i Anledning af den spanske InterventionsSag, har laant Øre til Østerrigs og Preussens Gesandtes Jnsinuationer, og meddeelt disse Hoffer saadanne Svar, at de kunde betragtes som Begyndelsen til en fuldkommen Enighed og god Forstaaelse, der for Europa maa have ligesaa heldige som vigtige Følger.