JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-10
De Tidender, som Dagsposten have medbragt, indeholde intet synderlig interessant Nyt. De tale om det, som de allerede saalænge have tygget paa - om Napoleons Kronning og dens mangfoldige Ceremonier, - om Paven og hans Cardinaler, - om Jesuiter – om den gule Feber &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-10
Frue Rode fra Lübeck, som nylig blev saa fortrinlig udmærket af den Franske Keiserinde, er en Datter af den berømte Schlöger i Göttingen og har, efter at være bleven examineret i Latin, Græsk &c., i Aaret 1787 taget Magistergraden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-10
Om de berygtede Graverkarles Liigran er der i sin Tid blevet talet saa meget, at det ikke kan være interessant at erfare efter hvilke Principer Hof= og Stadsretten har dømt dem. Den antog, at denne Forbrydelse var sammensat af tre Misgierninger: 1) Jndgreb i Eiendomsretten, hvorfor de befandtes skyldige i simpelt Tyverie; 2) Gravfredens Krænkelse, som i den Romerske Ret kaldes violatio sepulchri- og nøie skjelnes fra Tyverie, begaaet i Gravsteder, hvilken man af Lovene har beviist at være et Retsbrud, 3) en Fornærmelse mod Statens Sundhedspolitie. Harpenisten Hr. Junk, som for ikke længe siden lod sig høre paa det Kongel. Theater, skal nu være antagen som Kammermusicus med 200 Rdlr. Gage. Det betydelige Antal færre der nu døer, end der fødes, maa fornemmelig tilskrives Vaccinationen. J Altona er der i sidste Kirkeaar født 867, død 548, altsaa 319 Mennesker flere født end død.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-10
Hvor vil nu ikke Folkemængden allevegne tiltage, naar den aarlig formeres med 2 pro Cent!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-10
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Nyeste deri
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Kjøbenhavn. No. 18. Den 14 December, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Hr. Provst Rachlaus Maleriesamling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Udgiveren har allerede længe ønsket, at kunne meddele sine Læsere en Efterretning om Hr. Provst Rachlaus kostbare Materiesamling, uden at han hidtil har seet sig istand til at opfylde dette Ønske, da det, man hidtil har vidst derom, har været temmelig ubestemt og urigtigt. Men endelig har han ved een af sine Venner faaet en paalidelig, skjønt kort Underretning derom, hvilken han ikke vil tøve med at meddele det konstelskende Publicum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Denne Samling er ikke allene mærkværdig, som en af de kostbareste Privatsamlinger i Europa, Anden Aargang. men Maaden, hvorpaa den er bleven til en Nationalskat, maa og glæde enhver sand Fædrenelands ven. Man kan frit paastaae, at kun faa Mænd i Dannemark med saa urokkelig Standhaftighed og uden at lade sig kyse af betydelige Hindringer havde søgt at berige Landet med en saadan Skat, hvis Værdie er saa meget større, som de vigtigste af Christiansborgs Malerier ere blevne et Offer for Luen. Er det en Sandhed, at Malerkonsten og dens Søstre bidrage til Sædernes Forædling, saa er det en ikke mindre afgjort Sandhed, at Fædrenelandet maa ansee det for en sand Lykke, at være bleven beriget med Konstsager, som kun ved et Vidunder kunne komme over Elbens Bredde til Dannemark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
En stor Fruentimmersigur, som de fleste meente at skulle forestille Politiken. Den bar et Guldskjold, hvorpaa Retfærdigheden stod malet i Skikkelse af et Fruentimmer med en Vægtskaal i Haanden. Paa Hjelmen stode Orden; Ligevægt og Folkeret. Naar man betyagtede denne Figur i nogen Frastand, saa lignede den Retfærdighedens Gudinde, men naar man saae den i Nærheden, saa var det Uretfærdigheden og Avindsygen i egen Person. Bogstaverne vare saa konstig skrevne, at de forvandlede sig, ligesom man kom nærmere hen til dem. Ordet Retfærdighed forvandledes til Uretfærdighed, og Ordet Folkeret til Vold, Mord og Grusomhed. Ordet Ligevægt forsvandt ganske og forvandlede sig til nogle blændende Straaler, Haarene, som i nogen Frastand saae ud som Guldlokker, vare, naar man betragtede dem nær ved, ikke andet end giftige Slanger. Den forlorne Søn, klædt som en Bajaz, havde en Klisteersprøite i den ene Haand og en stor Kurv med allehaande Snurrepiberier i den anden. Han løb op og ned i Salen, og raabte: "Her er Epigrammer, bidende som Spanske Fluer, Bøtten fuld for fire Skilling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Her er Elegier, rare Elegier, otte Knipper for en Skilling. - Her er Anecdoter, vare Anecdoter, - sexten for en Skilling. - Kjøber, mine Herrer og Damer, Kjøber. - Denne Bajazs hele Dragt var gjort af Melotenplaster. Han havde en stor Madpose hængende over Skuldrene. Sit Navn, som han havde skrevet paa en Lap Maculatur, solgte han til enhver for to Knappenaale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
En Mand med en Perspectivcasse gjorde megen Opsigt. Naar man saae ind i den, blev man mange forunderlige Ting vaer. Han raabte bestandig, hvilke Stykker der præsenterede sig: "No. 1. Her see De det forjettede Land. Himmelen har gjort alt for at velsigne det. Men Folket har fornegtet den Gud, der har befriet dem fra Trældom, og valgt en Marmorblok til sin Afgud. No. 2. Her see De Storsultanen, som sidder og lurer paa, hvad Vending Tingene ville tage. Hist see De Deien i Algier, som læser i Puffendorfs Bog om Folkeretten, leer og ryster med Hovedet. No. 3.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Her see De en heel Skare Jacobinere rive et Frihedstræ om. Jkke langt derfra brændes en Kjetter og synges ca ira No. 4. Her staaer Josaa og befaler Solen, at den skal staae, og den har siden den Tid ikke rørt sig af Pletten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
En Visekone med Viser raabte ganske høit: "Saa den nye Vise om Natten No. 2, et Gadeblad for Paver og Jesuiter, Oplysningsmænd og Cardinaler, Tyrker og Jøder, Journalister og Storinqvisitorer, og for alle, som ville og kunne betale dette Blad, hvorpaa en føierlig og munter Maade vises, at den saa høit priste Oplysning er Sniksnak og Hvisvas." En anden Kone raabte: "Saa den nye mærværdige Vise om den uhørte Formørkelse, der snart vil komme over Jorden, og gjøre den saa mørk, at man maa tænde Lys om Middagen Kl. 12, med mere, som Visen indeholder. En Herold traadte ind og bebudede, at Handelens Guddom vilde lade sig see med alle sine Attributer i sin hele Glands. Alles Nysgjerrighed var nu spændt paa dette Syn Endeligen aabnedes Toget. De første Personer var en Grouppe af udhungrede og pjaltede Tiggere. Endelig kom den gule Feber, klædt i guul Atlask. Ved Siden af denne gik Hunger, Krig og Ødelæggelse i deres Høitidsdragt. De sidste trak den glimrende Triumphvogn, hvori Handelsguddommen befandt sig. Hele Grouppen sang i Chor: Hvor Handelen troner, Lyksalighed kroner Hvert Land, Hver Stand. De fleste Masquer, og deriblandt ogsaa jeg, trængte sig nu hen til Triumphvognen, for at faae Guddommen at see. Men med Forundring blev man vaer, at der sad to i Vognen, hvoraf den ene var en tyk Høker, klædt i en Skindpelts, og den anden en Valbykone. Midt i dette Seierstog spurgte Spekhøkeren, enhver af Masquerne: "om der var kommen nogen Fyenboere og Holstenere hertil, hvad Prisen var paa Flesk, Erter, Smør, Gryn &c. De samme Spørgsmaale gjorde Valbykonen, og hele Triumphvognen var opfyldt med de Fødevarer, de havde opkjøbt. - Man tænke sig nu den Latter, som opstod blandt hele Selskabet, da det fik det foregivne Orakel at see. Jeg for min Part kunde aldeles ikke blive klog paa den hele Jdee. J det jeg saaledes stod og betragtede denne Grouppe, ganske fordybet i mine egne Tanker, hørte jeg en Tyrkisk Musik. Det var Vagtparaden, som trak forbi mine Vinduer, og forstyrrede mig i min søde Søvn. Den hele Masquerade brast for min Phantase som en Sæbeboble. Jeg vaagnede og følte, at det Hele kun var en forvirret Drøm.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Den Jødiske Ungdoms Opdragelse i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Som bekjendt har denne hidindtil for det meste været betroet til Polakker, der under Navn af Skolemestere have skaffet sig Tilladelse til at opholde sig her. Hvad Ungdommen har lært hos disse, har den meste Tid indskrænket sig allene til Religionen. Det er derfor ikke at undres over, at Jøderne kun vidste een Næringsvei at gribe til, og at deres Ærlighed ikke sjelden var afhængig af disse. Men adskillige Foranstaltninger i den senere Tid have aabnet, den Jødiske Nation Leilighed til at forskaffe sin Ungdom en bedre Opdragelse og givet den en mere udbredt Virkekreds. Det Selskab, der opmuntrer den til at lære Konster og Haandværker, har gjort Sit dertil. Jnstitutet for den Jødiske Ungdom, som for halvandet Aar siden er blevet anlagt af de Herrer, Bing og Calisch, og hvori Stifterne tillige understøttes af adskillige andre gode Lærere, synes, efter den der nyligen holdte offentlige Examen at dømme, end mere at ville medvirke til Jøde ungdommens Opdragelses Forbedring. Man vælge, hvad Stand man vil, saa kommer det, der læres i Ungdommen, altid til Nytte. Maatte der ogsaa blive gjort noget for det Jødiske Skolevæsens Forbedring i Provindserne, saa feiler det ikke, at denne Nation snart vil komme til at deele Vindskibelighed og Virksomhed. med Landets øvrige Jndbyggere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Blandede Nyheder. et af vore Blade har der nylig staaet et Epigram over Priisskrivtet: Det befriede Jsrael, som Selskabet for de skjønne Videnskaber har belønnet med en Præmie af 600 Rdlr. Epigramisten meente, at ligesom Jsraliterne behøvede Manna for at hugge sig igjennem Ørkenen, saaledes maatte man og enhver, der vilde læse det anførte Digt, forsyne sig med en Madpose, for ikke, som han udtrykker sig, at "svælte" ihiel paa Reisen. Noget derefter læstes i samme Blad, at det til Jndrykkelse indsendte Svar paa Epigramet skulde blive indrykket, "naar (NB.) Forfatteren efterkom Trykke anordningens Bydende. J Onsdags læste man dette Svar i Adresseavisen. Det lyder saaledes: Nei, egyptiske Kogler, med fire vanhellige Linier. Ned fra Sinai Tind støder Du Digteren ei. Himlens Manna for Dig, Du Kjødklump, aldrig blev Føde! Stil ved Din Madposes Suul Hungeren, æd og hold Mund! Den sidste Linie indeholder en Modsigelse. Hvor er det mueligt, at en saadan Epigrammager skal kunne æde, naar han skal holde Mund? Breve fra Holsteen melde, at nogle Engelske Baade, som høre til de Fregatter, der spærre Elben, have taget og bortført en Hollandsk Caper, der havde lagt sig under Helgoland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Det hedder, at nogle Standspersoner ere blevne udnævnte til Kammerherrer. Blandt disse nævnes Hr. Kammerherre Moltke, der med det første skal gaae som Gesandt til Sverrig. Hr. Justitsraad Neergaard paa Ringsted Kloster har nylig solgt Ringsted Kloster og Kjærupfor 4 Tdr. Guld til Hr. Cancellieraad Qvistgaard paa Visbygaard - Ligeledes har Kjøbmand Lars Olsen i Kjøbenhavn solgt sin Herregaard Benzons Egede til Grev Danneskjold Samsøe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Den 10 d. M. blev den Lahnske Stiftelse for hielpeløse Børn meget høitidelig indviet i Odense. Biskoppen holdt for en talrig Forsamling en passende Tale, som især gik ud paa den rette Methode i Ungdommens Dannelse. Stiftsprovst Bech gav en interessant Udsigt over Hanskehandler Lahns Fortjenester. Han var født i Hamborg 1728 og kom som et fattigt Barn til Odense. Han var i Huset hos sin Moster, der var givt med en fattig Trompeter, hvor han først lærte den Handel, hvorved han siden samlede saa betydelig en Formue. 1746 blev han Trompeter. Han erhvervede sig mange gode Kundskaber. Da hans Velgjørere døde og efterlod ham en efter de Tider anseelig Capital, begyndte han at handle i det Store og forskaffede sig en udbredt Handelscorrespondence næsten over hele Europa. Han var den sværeste Mand af Legemsvægt i hele Odense. Hans Handel var meget reel, og han crediterede ingen uden Handskemagerne. J Hamborg havde han et Handelshuus, som de uhyre Mængde Handsker, Ved der bleve bestilte hos ham, adresseredes til. Redelighed og Stræbsomhed erhvervede han sig saaledes en Formue af omtrent en Tønde Guld, som han ganske bestemte til milde Stiftelser, da hans Velgiørerinde havde paalagt ham, aldrig at lade hendes Familie faae noget, fordi denne i sin Tid havde negtet hende og hendes Mand al Understøttelse. Han døde ugivt. J hans Stiftelse er der nu allerede antaget 60 Børn, som nyde fri Underviisning og Understøttelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Efter Jversens Avis havde en givt Officier i Norge forbudet en anden sit Huus. Da han nogle Dage derefter var paa Vagt, erfarede han af sin Ven, at Rivalen stod hjemmer i hans Vindue, Officieren lod sin Ven passe Vagten, medens han gik hjem. Han traf den anden, og begge trak. Den fornærmede Ægtemand fik en Smøre overHaanden, men kløvede strax derpaa Fornærmerens Hoved, og tog Flugten. Det er med 300 Rigsdalers aarlig Gage, at Harpenisten Hr. Junk er ansat som Kammermusicus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Hr. Byfoged Tranberg har skienket det bevæbnede Borgerskab i Holstebro en meget smuk og smagfuld Fane. Den blev d. 27 f. M. indviet paa Torvet; Præsten holdt en Tale, Borgerne vare klædte i deres nye Uniform, og efterat Fanen under Musik var bleven bragt op paa Raadstuen, blev Borgerskabet og Byens geistlige og civile Embedsmænd tracterede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Christiansands Borgerskab lader Hr. Capitain de Aubert offentlig takke; fordi han ikke forlanger mindste Godtgjørelse for sin Umage med Bestyrelsen af Grimbroens Jstandsættelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Efter de nyeste Mandtalslister skal Kjøbenhavn have 86777. Jndbyggere. Det Militaire udgjør 14198 Personer, altsaa det Hele 100975.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Hamborger Correspondenten siger, at adskillige Danske Fregatter og Smaaskibe skulle til Foraaret gjøre Evolutionsøvelser i Søen. Samme Person fortæller, at en Kjøbenhavnsk Præst, der har et yderst stort Publicum, er formedelst nogle alt for frie Yttringer i sine Prædikener, bleven fiscaliter tiltalt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
D. 7 d. M. døde i Altona den af sine litteraire Arbeider bekjendte Etatsraad Schirach. Han har havt den Lykke, at see sine Spaadomme angaaende den Franske Revolution næsten i alle Henseender opfyldte. Henved 25 Aar har han været Udgiver af den politiske Journal, der i flere end een Henseende, var politisk skreven.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
J en Tid af 13 Aar har Gothenborg havt fem store Jldsvaader.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
5 en kort Biographie af den berømte Historieskriver Posselt anføres, at han havde lagt sig efter Tactiken for desbedre at kunne beskrive Krigsbegivenhederne. Hans Beskrivelse over Moreaus Tilbagetog, som strax var bleven oversat i Fransk, gjorde ham personlig bekjendt med denne General. Paa sit Tog i Schwaben lod Moreau ham kalde til sig og overdrog ham at udarbeide nogle Stykker af den Beskrivelse, han vilde udgive over sine Feldtoge. Arrestationsaffairerne i det Badenske &c. virkede meget paa hans Sind og gjorde ham melancholsk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
De i Dag ankomne Numere af Lloyd's Eve ning post indeholde blandt andet følgende: J Tydskland have 18 Førster og 16 Grever sluttet en Forening, som skal hedde det Frankfurtske Forbund, - det Kongelige Danske Bibliothek roses meget, og der siges, at det indbefatter 250,000 Bind. Den første Bog, der er trykt i Dannemark, er udgivet paa Tydsk af en Tydsker 1496 og kaldes Kuttners Reisen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Moniteuren melder, at Napoleon virkelig er bleven kronet d. 2 d. M.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-14
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Nyeste kilder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Kjøbenhavn. No. 19. Den 17 December, 1894. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Hvoraf kommer det, at mange Udlændinger ringeagte alt, hvad der er Danskt?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Kjøbenhavn har havt og har endnu mange talende Kjødautomater, men et talende Træ automat har det endnu ikke havt, Ogsaa denne Mangel er nu bleven afhjulpen, og i Skindergaden finder man i denne Tid en meget smuk klædt Bramin af Træ, som for 16 s. eller 2 Mk. fortæller og spaaer alt, hvad man ønsker. Det er meget moersomt at høre Kjøbenhavnske Damer, Cavalierer, Tjenestepiger og Tjenestekarle gjøre dette Braminske Orakel allehaande Spørgsmaale, og man maa tilstaae, at denne Spaamand er en sand Hofmand. En Matrone, som nok var sine 45 Aar, spurgte ham for nyligen: "hvor gammel er jeg?" - Han svarede: 22 Aar. - Er jeg givt eller skal jeg givtes -De skal givtes, - "Hvad Tid Med hvem, Med en ung Om tre Aar. Kjender han mig eller jeg ham?" delig Fyr Kan Han Dem, men De ikke ham, han lide mig?" - Han er rasende forelsket. Ved saadanne Svar gjør den Spørgende almindelig den Anmærkning, det er dog to Aar for lidet &c., for ikke at blive til Latter for alle de Tilstedeværende. - Forleden var der en Kjøbmand med et Selskab hos denne Bramin, og gjorde ham følgende Spørgsmaale: "Hvor rig er jeg To Tønder Guld? - Er jeg givt, (hans Kone stod ved Siden af ham. - Med den diligste Kone i Kjøbenhavn. - Nu spurgte Konen: Er jeg givt?" - Med een af de rigeste og deligste Mænd i Kjøbenhavn, Selskabet forlod Figuren meget fornøiet, beundrede den Konstner, som havde forfærdiget den, og den Nøiagtighed, hvormed den vidste at besvare ethvert Spørgsmaal. Sandelig, denne Bramin har studeret Mennesket, og den, der danner sig efter ham, vil sikkert gjøre Lykke i ethvert Selskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Boutiquer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Een af de Ting, der udmærke det nye Kjøbenhavn fra det gamle, ere Boutiquer. Hvor man henvender sit Øie, støder man paa en Boutique. Husene og Gaardene ere især derved stegne i Prisen. Paa Østergaden gives der neppe en Rønne, hvor der ikke et anbragt et Hul, som et eller andet handlende Væsen har bygt sin Rede i. Det er endog kommet saa vidt, at selv Skoflikkere ansee det for passende, at sælge appede Sko og Støvler i en Boutique med en stor Lampe i. At hænge en Støvle ud som Skildt anseer mangen en Skomager ganske under sin Værdighed. Man træffer derfor mangfoldige Støvle= og Skoboutiquer, der ere saa elegante og saa udpyntede, at de næsten ligne Galanterieboutiquer. Paa Østergade gives en Gaard, der er ligesaa besat med Boutiquer, som en Tallerken med Sirup er beleiret af Fluer, naar den i September Maaned staaer i Solen. Der findes kun faa Slags Professionister i Kjøbenhavn, som jo for en stor Deel søge at gjøre deres Lykke i saadanne Boder, Skomagere og Skrædere, Guldsmede og Hattemagere, alle vælge denne Maade til at skaffe deres Varer Afsætning. Man har Exempel paa, at en Skomager her i Staden giver 500 Rdlr. aarlig Leie foren saadan Bod. Hvor mange Støvler og Sko maa der ikke syes, førend de kunne indbringe en reen Fordeel af 500 Rdlr. Men det gaaer med disse Boutiquer som med de fleste Ting i vore Dage. De skulle kun glimre udenfra; hvorledes de see indvendig udbryder man sig kun lidet om. Store Glasruder, utallige Skuffer, forgyldte Lister savnes her ikke, men - Vareforraadet, O, det er for det meste temmelig ubetydeligt. Hos mangen en Silkekræmmer finder man ikke sjelden mere Hs i Skufferne end Silke, Boutiquerne ere ofte et sandt Billede af deres Eiere. Naar man undersøger dem ret, er Luft deres Hovedbestanddeel. - Men desuagtet staae de dog aldrig ledige, hvor høi en Leie der end betales af dem. Den ene Handlende lukker i, - den anden lukker op igjen. De ligne Tropperne i et Feldtslag, hvoraf der bestandig rykker nye frem, uden at bryde sig om deres faldne Formænds Skjebne. Den ene troer bestandig at kunne drive det bedre end den anden. Der gives de Boutiquer, som ordentlig synes at være skabte til at spille Fallit i og være bestemte til Uheld, men som desuagtet ingensinde mangle Leiere. Men hvad er Følgen af dette evige Boutiquevæsen? Det befordrer en overdreven Concurrence, Boutiquemændene ødelægge hinanden indbyrdes, Redelighed og Samvittighed i Handel og Vandel blive daglig sjeldnere, Banquerotterne tiltage, og den gjensidige Tillid maa tilsidst ganske forsvinde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Blandede Nyheder. Jde Norske Jntelligence=Sedler, som Dagsposten har medbragt, findes en Gravskrivt af over Overbjerghauptmand Hjort, som for sit Jndhold fortjener her at aftrykkes: Landmand stands ved denne Urne thi den gjemmer Støvet af en Hædersmand gen. Her.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Overberghauptmand og Deputeret i det Kongelige Rentekammer, fød den 29 Junii 1737. død den 28 November 1804. Han var Kongens troe Mand. Norges Ven. Trofast i Haandslag, redelig Vardeel. Kort en Nordmand fra den gamle Tid. Længe. styrede Han Driften i Kongsbergs gamle Gruber. Hans Stav. slog ei Klippen forgiæves, thi dens Aarer bragte Landet Skatte, Manden Haab og Tillid. Med en Elskers Vemod. forlod Nordmanden sine Fjelde, Bjergmanden sit Haab. Men Han adlød sin Konge og tang. To Gange nød Han Ægtestandens Glæder. Første Gang med Magdelene Christine Lyng, anden Gang med Karen Friderichsen. Skjæbnen nægtede Ham Askom. Men. Venskab Armod savner Ham. Kongsberg. sørger ved Hans Urne. Og Bjergfolkets Overhovedsmand møder end i Klippens Hvelvinger Navnet Fader.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Hr. W. Dunker i Christiania har besluttet at stikke endeel af de smukkeste maleriske Prospecter af Norge i Kobber, dersom han kan faae saa mange Subscribenter, at han kan see sig skadesløs. Pladen bliver 21 Tommer lang og 16 Tommer bred. De stikkes i Tuskmaneer og leveres illuminerede. Prisen bliver omtrent 3 til 3 1/2 Rdlr. for Exemplaret. Det første Stykke, som er en Prospect af Bærum, bliver færdigt om 9 a 10 Uger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Det Kongel. Trondhjemske Videnskabers selskabs Modelkammer har paa egen Regning anskaffet adskillige Modeller til nyttige Agerdyrkningsredskaber. Hr. Kammerjunker v. Krog, som har forskrevet dem, og meddeelt en Beskrivelse over saadanne Machiners Jndretning og rigtige Benyttelse, saavelsom Hr. Berghauptmand Heltzen forevise disse Redskaber og meddele Beskrivelsen derover.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
J adskillige Aviser har der været indført, at man i Finmarken paa Øen Vadsøe har varcineret 175 Personer, og at denne Øe ligger fem Mile fra Trondhjem. Dette er en Urigtighed. Paa Øen Vadsøe boer ikke et eneste Menneske. Dens Polhøide er 70 4 40 istedetfor at Trondhjems kun er 63, 266 Den omtalde Øe ligger i Varanger-Fjorden, men Fastlandet bærer ogsaa her Navn af Vedøe, og det er det, man har gjort til en Øe. Samme Feil finder man og hos Wangenstein, som har givet den en Hovedkirke, men det Pontoppidanske Kort over Norge er befriet for denne Feil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
J Trondhjem har man Haab om, at den nye Psalmebog snart vil blive almindelig indført i alle Byens Kirker, da den allerede for et Aar siden har været brugt i nogle Kirkesogne paa Landet. J Forstaden Baklandet bruges endnu King's Psalmebog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Fra Viborg meldes under 13 d. M.: Daden sidste Post afgik, var Smakkefarten baade ved Aarhuus og i Belterne endnu aaben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-12-17
Forleden hændte det sig, at tre Meubelassuranceactier, som havde tilhørt en Vægter og bleve solgte paa Børsen i Middagsstunden præcise Kl. 12, bleve solgte for 105 Rdlr. Stykket, – altsaa henved 30 proc. under den gjeldende Priis.