Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-04-12
Lord Strangforts Palais skal være blandt de ødelagte, og Forvirringen var saa stor, at Tataren maatte bruge to Dage, inden han kunde komme igiennem de brændende og røgende Forstæder. Tataren kom egentlig tilbage fra Erzerum, hvorhen Paschaen af Belgrad havde sendt ham. Da han kom til Scutari i Asien ligeoverfor Constantinopel, saa kunde han ikke fortsætte sin Reise, da han faae de christelige Qvarterer staae i lys Lue. Forvirring Nu og Plyndring herskede i disse Qvarteerer. har man faaet en nye Skrivelse fra Semlin af 20 Marts, som melder, at der siden den sidste Post er ankommen en nye Tatar fra Constantinopel, ifølge hvis Eferretninger Tyrkerne nu selv med deres sædvanlige Ligegyldighed tale om den Jldebrand der er mødt i Constantinopel. Jfølge hans Udsagn, bekræftes det, at Kanonstøberiet og Arsenalet er brændt, da disse to uhyre Bygninger ligge paa Vandsiden af Pera, hvor alle de christlige Gesandtere boe, saa kan man begribe hvad der er foregaaet; men det er vanskelgt at erfare noget om dette Punkt, da Tyrkerne blot tale om deres egen Skade og ikke finde det Umagen værd at tale om den Skade, der er mødt de Christne maaskee de ogsaa af Klogskab tie derom, for ikke at faae de christelige Armeer strax ind paa sig. Jndtil man erholder directe Efterretninger fra Constantinopel, saa maa vi lade os nøie med disse Rygter. Antallet af de afbrændre Huse angives nu til 70000, som vist er meget overdrevet. Anledningen til denne gruelige Ulykke tilskrives Janitscharerne og Mandskabet fra Flaaden, som er kommen tilbage og som havde tilsværget de Christne deres Undergang, fordi de vare rasende forbittrede over Begivenhederne ved Tenedos og Chios. Jdetmindste bliver alt dette holdt for sikkert i Belgrad – Det er høist mærkværdigt at imedens disse Rygter ere i Omløb, saa har man faaet fra St. Petersborg det Rygte, at Hs. Maj. den Russiske Keiser vil snart afreise derfra og begive sig til Moscau og derfra til Choczim i Moldau og til Grændsen af Besfarabien for at holde Mønstring over den anden Armee. Det hedder videre, at den heele Keiserlige Familie vil i den forestaaende Sommer residere i Moscau, hvor da Hs. Kgl. Høihed Storfyrste Michares Formæling skal fuldbyrdes. – J Macedonien berede Tyrkerne sig til Kampeller i det mindste til Forsvar; efterat Diamanti har besat Jordtungen ved Cassandra og Maurocordatos er med den Græske Armee rykket frem til Thessalien. Det er Seraskieren Mehmed Pascha, som kommanderer i Salonich. Han skal have trukken sig tilbage til denne Stad, da han ikke har kunne formaaet Albaneserne til at blive Porten troe; men vil selv vide at disse Tropper skulle have overleveret Fæstningerne Arta og Prevesa til Grækerne. - Paa Øen Candia skal Tilstanden være uforandret; Grækerne ere Herrer over det flade Land og Tyrkerne ligge indsluttede i de Fæstninger, som de endnu have beholdet. Endeel Tyrkiske Skibe ere blevne ødelagte af Grækerne. – J Paris hedder det, at der arbeides paa en Handelsforening imellem de Joniske Øer og Grækerne. – General Normanns Død betragtes som et stort Tab og blev skiult for Armeen i fleere Uger. – J Marseille har man faae Handelsbreve fra Levanten, som meddele de gunstigste Efterretninger om Grækernes Forfatning, uagtet disse Breve ere komne fra Personer, som hidintil have viist sig partiske for Tyrkerne; Jfølge disse Breve kan man betragte Peloponnes som aldeeles at være kommen i Grækernes Magt; da de ikke allene ere Herrer over Napoli di Romania og Corinth, men det tillige staaer til dem selv at komme i Besiddelse af Patros, Lepanto, Coron og Modon, naar de blot ville modtage Tyrkernes Tilbud at tilstaae dem frie Afmarsch. Den Græske Central Regiering i Na pli di Romania skal nu ogsaa virkelig have givet de Græske Chefer Fuldmagt til at indlade sig i disse Betingelser. J April Maaned da de active Krigsoperationer først igien kunne begynde vil den Græ ste Regiering lade en betydelig Armee rykke ind i Trialien og derfra trænge frem til Macedonien, imedens Fyrst Maurocordato skal sætte sig i Besiddelse af Epirus. Porten er i stor Forlegenhed deels af Mangel paa Penge og deels af Frygt for Uroelighederne i Hovedstaden og endelig formedelst Anliggenderne i Asien. De Tilbud til en Fredstraktat som den har gjort, har ikke fundet nogen Indgang ved Hoffet i Teheran og Divanet har erholdet den Overbeviisning at Perserne have ifinde at betiene sig af de nærværende Omstændigheder for at realifere vidt udstrakte Projecter og at de have indladt sig i udbredte hemmelige Forbindelser. Jkke allerne Bagdads Erobring, men heele Syrien skal ligge i det Persiske Kabinets Planer, saa at Porten feer sig fra denne Side nødt til at giøre de største Anstrængelser. Man arbeider vel i Constantinopel paa at udruste en nye Flaade; men det gaaer langsomt og der er Mangel paa duelige Matroser. Den Flotille af smaae Krigskibe, som Porten havde sendt ud i Archipelet for at sikkre Forbindelsen imellem Lilleasien og Ægypten har ikke kunne udrette noget, den har maattet trække sig tilbage til Tenedos og holdes der blokeret af Grækerne. Derimod paa Hydra og de andre Græske Øer hersker en stor Virksomhed og den Græske Marine vil i det nye Feldtog vise sig meere frygtelig end nogensinde tilforn.