Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-07-04
Jndenlandske Efterretninger. Paa Torsdag, den 7de Juli, aabnes Stænderforsamlingen i Roeskilde, og med et opmærksomt Blik og forventningsfuld Deeltagelse vil det danske Folk denne Gang mere end nogensinde tilforn følge dens Forhandlinger, da det vel er en afgjort Sag, at det Spørgsmaal, der for Folke nu har den største Betydning, atter vil blive behandlet. Det er derfor ikke uvigtigt at man forveien kjender de Anskuelser, som de Stænderdeputerede have i Constitutionssagen, og det er saaledes interessant i sidste N af Dansk Ugeskr. at læse en Artikel fra Prof. Algreen Ussing med Overskrift Ogsaa nogle Ord og de constitutionelle Bevægelser, med Hensyn til den forestaaende Stænderforsamling. Forfatteren vedkjender sig heri bestemt og uforbeholdent at have tilfælles med den oplyste Deel af det danske Folk, en constitutionel Aandsretning, og at han anseer en garanteret Forfatning som et vigtigt Gode for enhver Stat, ligemeget for Fyrsten og for Folket, og navnlig som et virksomt Middel til alle gode Kræfters Udvikling, ligesom han et andet Sted siger: "Jeg troer ganske vist, at et constitutionelt Monarchi, det er et saadant, hvori der bestaaer et ved Grundlove bestemt Retsforhold imellem Fyrsten og Folket, og hvor der saaledes gives ikke blot moralske men ogsaa statsretlige Garantier imod Magtens Misbrug, er at foretrække for det absolut Kongedømme, hvori dette ikke et Tilfældet. Jeg tvivler ogsaa paa, at der hos os iblandt dem, som formaae at tænke over de høieste Statsforhold, gives mange, der om dette Hovedpunkt skulde være af forskjellig Mening." Men uagtet denne Erkjendelse af de constitutionelle Stats formers Rigtighed anseer Prof. Algreen Ussing dem, i det mindste under de nærværende Forhold, for Øieblikket uopnaaelige, og vil at man for Tiden ikke skal efterstræbe dem, for ikke at forstyrre den gradvise Udvikling af den nærværende Stænderindretning, der vil danne den naturligste Overgang til friere Statsformer, naar en kommende Tid, til hvilken dette som den Tids Opgave maa være overladt – maatte finde disse absolut fornødne." Derfor ønsker han, at alle abstracte statsretlige Undersøgelser, alle almindelige Theorier og Skattebevillingsret, Folkesouverainitet, Ministeransvarlighed og deslige maae holdes ude af den forestaaende Stænderforsamling." Sligt er naturligviis Vand paa Dagens Mølle, der antager med sin bekjendte Clairvoyance, at dette Prof. Ussings Ønske neppe vil gaae i Opfyldelse, da manikke tør vente saadan Besindighed hos alle dem, der hidtil have villet være Folkets Ledere til constitutionel Lyksalighed, thi man kan jo ikke forhindre Enkeltmand fra at fremkomme med slige embryoniske Projecter, men - tilføier Dagen" – vi tør dog efter de forestaaende Stænders Sammensætning antage, at ethvert markeret Forslag i constitutionel Retning vil ved overveiende Pluralitet blive negtet Adgang, og at ethvert maskeret af samme Art, om det end kan snige sig under Committeebehandling, vil døe under denne, eller i alt Fald senere i Forsamlingen gives en ærlig Begravelse." - Ovenpaa disse dagenske Visioner vilde det udentvivl være oplivende at læse-Fædrelandets interessante Artikel: Hvad kunne vi vente af den forestaaende Stænderforsamling, og vi skulle derfor tillade os at afskrive et Par Brudstykker, Det er den constitutionelle Jdee, hvori alle de fornødne Reformer hvile ligesom Sædspirerne i Frø kornet, den er det besjælende og opholdende Moment i dem alle, af dens Realisation afhænger saavel deres harmoniske Sammensmeltning til et Hele, som deres praktiske Nytte og fulde Udførlighed; ved altsaa at lade Constitutionsspørgsmaalet falde og ved rastløs Petitioneren at stræbe efter saakaldte virkelige Resultater, vilde Stænderne ikke opnaae det Resultat, hvortil Stænderinstitutionens ophøiede Stifter, deres Vælgeres Villie og deres egen Samvittighed henviser dem, Folkegandens Udvikling og Betryggelsen af Danmarks Velfærd i Nutid og Fremtid, men de ville arbeide fort i den slette Uendelighed, og man kunde da passende over Indgangen til deres Forsamlingssal skrive det heibergske Vers: Ingen Grund Ingen Bund, Hid med Spanden, hid med Øsen, Travlhed, Travlhed er vort Løsen.