Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-01-21
Forfattteren begynder med philosophiske Betragtninger over Tyrkerne og deres Fremtrængelse i Europa. Det forbliver, siger han, i de nyere Tiders Historie et høist besynderligt og uforklarligt Pboenomen, at det saalænge blev de Mahomedanske Horder tilladt at beholde Erobringer, som de ifølge deres egen Tilstaaelse kun havde foretaget sig for at udrydde Christendommen. Ganske uforklarligt, bemærket Recensenten, er det vel ikke; men Forklaringen derover er just ikke hæderfuld. De Christelige Magters Afmagt og Uenighed satte Tyrkerne istand til at oversvømme disse Lande. Uenighed, Jalousie og falsk forstaaede Jnterresser lode dem forblive i Besiddelsen. Aarsagen hvorfor Tyrkerne ikke aldeles udrøddede Grækerne var det sikkre Haab de giorde sig om at kunne benytte til deres Fordeel disses Talenter og Jndustrie, og at berige sig ved den personelle Afgift eller Caratsch, som blev dem paalagt. – Grækerne besad faale des en fuldkommen Rettighed til at giøre Oprør, saasnart det kunde gjøres med Sikkerhed. Uagtet den Capitulation, som blev afsluttet da Constantinopel blev overgivet til Tyrkerne i Aaret 1453, hvori der blev givet de Christne Forsikkring om, at de skulde beholde deres Liv og Religion, saa bleve de dog givne til Priis for at nedsables; der er siden aldrig bleven sluttet nogen Overeenskomst imellem Seiervinderne og de Overvundne. Begge Partier have tvertimod levet afsondrede fra hinanden, og det Græske Folk er bleven bragt under et haardere Aag end nogen anden Nation. Desuden er Tyrkernes Herredømme blevet bestandig modsagt paa enkelte Punkter i Grækenland; f. Ex. i Maina og Suli. Man kan ikke nægte, at Grækerne ere et udartet og fordærvet Folk, men dette er en naturlig Følge af deres Trældoms Tilstand. (Grækerne ere desuden et Folk af store naturlige Talenter, og det er bekiendt, at Mennesker med fortrinlige Aandserner, blive, naar de blive ilde behandlede, meest moralsk fordærvede) ikke heller have de nogensinde tabt af Sigte deres Rettigheder og deres Berømmelse. Det er falskt, at den Russiske Jndflydelse har denne Gang bragt Grækerne til at giøre Opstand; men i det forrige Aarhundrede erklærede sig vist nok Grækerne for Rusland (under Catharina den anden) men fandt dets Jndflydelse at være mere skadelig end gavnlig; endskiøndt forresten Ruslands og Østerrigs Planer dengang til at fordrive Tyrkerne mislykkedes, saa bleve dog Grækernes Bestræbelser for at bryde deres Lænker derved forhøiede. Der er heller ingen Tvivl paa, at de Joniske Øers Occupation af de Franske og siden af Englænderne har bidraget meget til at udbrede Friheds=Jdeer iblandt Grækerne, og det var noget, som man kunde forudsee at maatte indtræffe) ogsaa er det sandt, at Ali Pascha af Janina var et Hovedredskab til Grækernes Gienfødelse; thi for at tilfredsstille sin umættelige Gierrighed opmuntrede han sine Undersaattere til at reise og stifte Handelsforbindelser uden for Landet; derved befordrede han Grækernes Bestræbelse efter Cultur og videnskabelig Dannelse. Desuden, da han var en Modstander af Divanct, saa stiftede han et Græsk Partie for at skaffe en Modvægt mod sine Mahomedanske Vasaller, endelig bestod en Deel af hans Livgarde af Christne. Den tiltagende Handel, som skaffede Grækerne store Fordeele og den videnskabelige Aand, som begyndte at opvaagne hos dem, var en stor Driveflæder til den Græske Revolution.