Jyske Efterretninger, 1769-03-24
Dette Programma, som allerede er bleven anmældt i No. c. Dette kan i sær efterlæses udi Hr. Mag. Mossinsgrundige Forberedelse til den Evangeliske Historie udi den anden Deel af hans Huus=Postill fra Side 29 til 42. 6. af vore Efterretninger for indeværende Aar, er os forkort Tid siden tilsendt fra Hadersleb. Og, da vi erfare at disse Smaa=Skrifter ere heel vare og vanskelige at overkomme, saa fornøyer det os des meere at kunne herom meddeele fuldstændigere Efterretning. Det udgiør da 1 Ark i det Allernaadigst anbefalede Qvart=Format. Titelen er denne : i Hisce lineolis ut Orationes er mandato Regiohabendes in Schola nostra, die crastino, hora ante meridiem secunda, benigne andre velint omnes bonarum artium Fautores & Cultores officiose invitat Janus Hiersing Sch. Viburg. Conr. Viburgi die Januarii A0. MDCCLXI Haderslebiæ, Tyvis Henrici Luckandri. Den høylærde Forfatter erklærer strax den Mening, at Danmark strax efter Syndfloden er bleven beboet, for ganske ugrundet. Han vil heller troe, at de Schyter, Tydske eller Sarmater have først langt om længe, da deres Lande ikke længere kunde rumme sine Indbyggere, ført en Kolonie her ind. Disse Cimbrer, eller hvad de nu først kaldtes, forstode sig ikke paa Fredshaandteringer og Agerdyrkning. Da de nu siden toge saaledes til, at Landet neppe kunde rumme, end sige, underholde dem, saa have de igien skilt sig ved en stor Deel ungt Mandskab, som med Magt skulde skaffe sig Boepæl uden for deres Fædreneland. Disse fik paa deres Reyse igiennem Tydskland saa stort Tilløb allevegne fra, at de formedelst deres Mængde og Styrke satte Rom selv, som paa den Tid var stegen til største Vælde, i største Forskrækkelse. Pomponius Mela, som skrev i Keyser Claudi Tid, beretter, at Cimbrerne beboede det faste Land og Teutonerne Øerne. Men, saasom de Rommere først fik Kundskab om adskillige Folk ved at giøre Jndfald i deres Lande, saa have de ikke havt nogen, eller, i det ringeste, ikke nogen tilstrækkelig, Kundskab om Cimbrerne og de øvrige Nordiske Folk. Af samme Aarsag bleve Britannien, Tydskland og Skandinavien aldeles ubekiendte for dem, endog efterat de havde bevandret og bekriger os get heel inderlige Kroge i Asia og Africa. Forfatteren meener, at man endnu ikke veed, hvad de gamle Romere have forstaaet ved Thule (?). Friserne skal efter nogles Meening have boet ved Rhinstrømmen, efter andres i Holsteen. Begge Deele kunne maaskee have Ret, men i Henseende til forskiellige Tider. Under Keyser Trajan fik de Rommere i Anledning af deres Krigstoge alt meere og meere Kundskab om Tydskland, i sær om de Folk, som laae ved Donau og Rhinstrømmen. Men de øvrige, som boede længer inde, eller nær hen imod Nordsøen, vare dem endnu lidet bekiendte. Paa de Tider levede den berømmelige Skribent Tacitus, som har efterladt os et lidet Skrift om Tydsklands Beliggenhed, Folke=Slag og Skikke (a). Af dette Skrift anfører Forfatteren derpaa kortelig nogle Efterretninger om Cimbrernes og paagrændsende Folks gamle Tilstand. At samme er for den største Deel kommen i Forglemmelse hos Efterkommerne, kan reyse sig deraf, at Forfædrenes eeneste Mindemærker og Historier bestode i Vers, ikke engang skrevne, men bevarede i Hukommelsen. Des lettere har det været for Odin, som bragte nye Gudsdyrkelse, Skikke og Sæder ind i Skandinavien, at skaffe de Cimbrers gamle Bedrifter, og Skikke i Forglemmelse. Til Slutning anføres nogle Om) Os synes dog, at baade (S. T.) Hr. Conferenceraad Suhm og Hr. Professor Schøning have tilstrækkelig beviist, at derved er betegnet Norge, og i sær den sydlige Deel deraf. Tellemarken har og sit Navn af det gamle Thule, Thyle eller Tille. See Tronh. Saml. 1 B. S. 295. 296. Prof. Schönings Skrift, hvori det samme bevises, have vi just ikke nu ved Haanden. (a) Sal. Hr. Prof. Anchersen har, udi Indledningen til sit curieuse Skrift, kaldet: Det gamle Dannemark udladt sig med disse Tanker: Cacitus, siger han),er den fornemmeste, og saa godt som eeneste, Skribent, man kan søge nogen Hielp hos om Tydsklands og de Nordiske Rigers Tilstand udi den allerældste Historie. de Reise. Omstændigheder om samme Odins Ankomst til disse Nordiske Lande, med hvad Øyen han blev anseet af Jndbyggerne, hvorledes han saa godt som fra raa Rod af dannede dem, og ved sine Grundsætninger og strænge Krigs Tugt gjorde dem til de stridbareste Folk i Verden, saa at vort Fædreneland har, efter Forfatterens Meening, lige saa stor Føye til at bryste sig af ham, som Latium af deres Æneas Saa vidt har Rummet tilladt os at give vore Læsere et Slags Begreb om Jndholdet af dette Programma, der, efter vore Tanker, er forfattet i en reen og flydende Stiil.