JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1809-01-01
Et godt Raad til vore Kaper-Redere. Man seer Exempler paa, at opbragte Skibe ere af vore Prisretter frigivne, at undertiden Opbringere er idømte Skadeserstatning. Saadanne Anholdelser skuffe Redernes Haab, lette deres Pung, og spilde for Kaperen en Tid, der kunde være brugt bedre. Man har havt Exempler paa, og sikkert sker det tiere, man faaer at vide, at Kaperførere have af Uvished om det Rette og af Frygt for at forløbe sig, sluppet Skibe, som de havde bordet, som dog vilde blevet prisdømte, og hvoraf nogle, siden anholdte af dristigere eller maaske letsindigere Kapere, ere blevne Kaperrederne fede Priser. Ethert Kaperrederi vil sikkert finde min Mening rigtig, at der hører ikke liden juridisk Kundskab til strax at skjønne, om et bordet Skib juridisk er Prise; at man ikke kan fordre slige Kundskaber hos en Kaperfører, ja at sikkert ikke een af vore Kaperførere virkelig har den, men at den klogeste tildels maa handle i enkelte Tilfælde paa Slump; at det er stadelig at der skal slumres ved saa vigtig Lejlighed; at der egentlig af Kaperføreren kun kan fordres og hos ham ønskes Sømands Dulighed og Snildhed, forenet med Aarvaagenhed, kækt Mod, og Kyndighed i at bruge sine Vaaden; at dette anerede er saameget fordret, at man maatte ønske, at kunne indskrænke sine Fordringer dertil. Dette vilde være muligt derved, at enhver Kapers Rederi ansatte en Prokurator eller anden dulig Jurist paa samme, den skulde ved de her omtalte Lejligheder gaae Kaptejnen tilhaande med sit Skjønne om de bordet Skib vilde vorde prisdømt. - Opbringelsen skulde desuagtet afhænge af Kaptejnen; men Juristens Skjønne altid tilføres Logbogen. - Saadan Jurist burde nyde en Offisers Lod af Priserne, og naar ham under Fægtning gaves et sikkert Sted i Skibet, saavidt gjørligt, vilde det vel ej mangle paa dulige Mænd, som saaledes vilde tjene Staten og sig selv. At det var godt, om enhver Kaper var forsynet med een eller flere Tolke, er ligeledes unægteligt.
Politivennen, 1809-01-01
Bekjendtgiørelse. Det i disse Blade paaankede Plankeværk i Vimmelskaftet er nu nedtaget, og Fodfærselen derved lettet.
Politivennen, 1809-01-01
Uordener. Uden for det Hus paa Højbroplads, der støder tæt op til Frederiets Gaard, mangler Rendestensbræt. Denne Mangel er allerede meget gammel, man venter derfor, at Husejeren endelig engang afhielper den. Dette vil være smukt handlet, handlet saavel mod det Offentlige, som især mod hans egne Husfolk. 2) J Kronprinsessegaden paa Hjørnet af Tvergaden eller forrige sorte Kristians Krog No. 480 mangler baade Ringetøj og Dørhammer. Man haaber, at Husejeren sørger for, at denne Mangel vorder afhjulpen. 3) J lille Strandstræde er en Sværmen om Aftenen og ud paa Natten af Matroser, der i Kælderne finde Næring for deres Mod, saa at de med Ord og Gjerning anfalde de rolige Fodgængere. Man ønsker, at der maatte blive flere Vægtere, helst da Lygterne vorde færre, og da Gaden som afliggende, er saa eensom. 4) Gaden i Jægerspris, der tillige er Landevej, er i en overmaade ussel Forfatning. Det tør ventes, at den, efter saalænge at have været slet brolagt og næsten radbrækkende for Vogne, endelig engang vil vorde forsynet med en god og varig Brolægning. 5) J afvigte Uge var een Dag aldeles intet Hvedebrød at faae hos nogen af Hirsholms Bagere. Anmældeten ved vel, at der er de, der ansee Hvedebrød for Lurus-Vare. Men dersom man har lidet Erfaring i Verden, veed man, at der er Mennesker, som aldeles ikke kunne taale andet end Hvedebrød, og hvis dette er Sandhed, bør der jo sorges ligesaa fuldt for dem, som for Rugbrødæderne.
Politivennen, 1809-01-01
Om Voldskydningen. Der er allerede tilsorn i Politivennen klaget over Hundenes Anskydelse paa Volden men deraf er hidtil ingen anden Virkning sporet, end at Antallet paa de Hundene lemlæstende Skytter synes ej at være mindre. Om den Løn disse erholde, staaer i Forhold til den Gavn, de, endog som duelige Skytter, muligt kunne gjøre, er ikke Spørgsmaalet; men ynkeligt er det at see, hvergang der skydes paa efter og forbi de Hunde, der komme for Skud. - Gjenstanden vilde være latterlig at skrive om, dersom det lidende Dyr ikke maa fremkalde billig Græmmelse over dets Lemlæstelse, medens man vel udholdt at see det dræbt, hvilket sikkert er Jndretningens Hensigt. Man behage at spørge sig for paa Veterinærskolen, og jeg vil see paa den, der med Ligegyldighed kan høre paa Fortællingen om den elændige Tilstand, hvori saa mange af disse stakkels Dyr ere satte, formedelst at være anskudte men ej dødskudte. Kyndigere maa bedømme: om Hundene virkelig gjøre en saa ubodelig Skade paa Volden, at Udgifterne, ved at lade den saaledes anskyde, ere nødvendige; man bør imidlertid antage dette; men at Øjemedet ikke opnaaes, kan enhver øjensynlig overtyde sig om, da Volden desuagtet er fuld af Hunde. At deriblandt skulde være pribilligerede, eller at der gjøres Forskiel paa Raserne, bør ikke antages. Enhver, der har en Hund, bør finde sig i, hvilken som helst Afgift det maatte paalægges ham at udrede; og dersom, hvilket ikke synes ubilligt, og finder Sted i nogle Riger, en Skat paa Hunde blev fastsat, imod at Ejerne forsikredes, at deres Hunde ikke bleve ynkeligen læmlæstede, saa vilde vist den Sum, derved indkom, langt overstige Værdien af den Smule Græs, som de æde imod Regnvejr, eller trampe ned ved deres Omløben. Var Tingen blot en gammel Vedtægt, for at skaffe En eller Flere Levebrød, da bør af vort nuværende ædeltænkende Guvernement haabes, at der vil findes Udveje til at bruge slige Personer til andre Forretninger, hvor de kunne undgaae at gjøre Brud paa Medborgeres Følelser, ved at følge deres lovlige Kald; ligesom man med Tillid gjør det ønske, at saalænge den skal være Voldskytter, disse da, saavelsom deres Folk, paalægges at ihielskyde Hundene, men ej blot kvæste dem.
Politivennen, 1809-01-01
Nyttig Omsorg i Holbek af en Borger for Medborgeres Sikkerhed. Atter er der opstaaet en veltænkende Mand i Staden Holbek, som til Fodgængeres Nytte, i de lange Vinteraftener, har ladet opsætte en Lygte ved sin Dør, hvis Skin formedelst Pladen oplyser en god Strækning. ønskeligt var det, om de ærede Embedsmænd og flere af de agtværdige Borgere vilde følge dette Exempel, da vilde man kunne tage sig i Agt paa de halsbrækkende Fortouge, for de der opstablede Vogne, som for ere paaankede, men forgæves.
Politivennen, 1809-01-01
Hvorlænge maa Plankeværker om uopbygte Grunde staae, til Hinder for Færselen. Dette Spørgsmaal foranlediges ved paa flere Steder, men i Særdeleshed ved Vester- og Nørrevold, at see Tomter, hvorpaa der siden Jldebranden 1795 ikke er tænkt at bygge, at være indhegnede med Plankeværker lige ud nær de brede Stene paa Fortouget. Færselen om Vinteraftener, fornemmelig i Mørket, og nu herefter med halv Oplysning, er virkelig farlig paa slige Steder, og blive det endnu mere i Stormvejr, hvori man maa frygte fer at Plankeværket paa Hjørnet af St. Pederstræde skal falde ned, hvilket allerede er sket flere Gange ifjor Vinter, uden at vedkommende Ejere eller Byggere have føjet anden end saa usle Foranstaltninger til at støtte det, at man kun ved at see Jndretningerne er istand til at kunne gjore sig Begreb om samme.
Politivennen, 1798-01-01
Uordener i Filosofgangen. Siden De er en Ven af Politie - altsaa ogsaa af Orden - tør jeg vel besvære Dem med nogle saa Linier, en Uorden betreffende som i en Hast kunde hæves naar Vedkommende blive gjort opmærksomme derpaa, og NB., saa ville hæve den. Filosofgangen er, efter mit Tykke, anlagt til Brug for Fodfolk og ikke for Cavallerie og endnu langt mindre for Kjørende. Siden den blev opfyldt med Gruus, er den om Sommeren behagelig at gaae i, da Gruuset er fast at træde paa og bliver ikke, som forhen var Tilfældet, blødt som Pladder efter et Regnskyl. Men hvad nytter det Fodgjængere om den var nok saa jævn og god, og hvad nytter den gode brolagte Gade ved Siden, naar den næsten aldrig bruges uden af de Gaaende; thi de Ridende og Kjørende benytte sig af Allee Gangen, ligesom den var for den og Gaden for de Spaserende. Man maae gaae igjennem Filosofgangen paa hvilke Tider af Dagen man vil, saa skal man dog aldrig kunne undgaae den ærgerlige Omstændighed, at faae Næse og Øjne fulde af Støv, som staaer næsten stille imellem Træerne, Volden og Husene. Men hvorfor mon den Bom, som forhen lukkede for Gangen ved Vesterport, er taget bort? og hvad mon den Vagt, som staaer lige ud for Vigantsgaden, holder Vagt over? Kan De, kjære Hr. Politieven bevæge Vedkommende til at lade gjøre en Bom paa samme Sted som den forrige, saa skal jeg betale den, paa Vilkaar at Gangen bestandig bliver holdt ryddelig for Vogne og Bæster; der er altsaa lukket for den ene Ende af Spadseregangen, og for den anden kunde ovenmeldte Skildtvagt uden at forsømme noget, afvise Kjørende og Ridende. En lille P. M. i Adresavisen, maatte Vedkommende nok ogsaa formaaes til at give, paa det de fatale Støvmagere kunde læse paa Prent, at deres Vej var Gaden, saalænge de vare til Hest eller Vogns. NB. Undertiden finder man ogsaa heele Gangen fuld fra den eene Ende til den anden af Høe- og Halm- belæssede Bøndervogne, som holde der i adskillige Timer; Men hvor galt dette end er har man dog den Fordeel deraf, at det affaldne Straae og en god Deel Hestegjødning dæmper Støvet noget, naar de raskkjørende Kjøbenhavnere siden fare igjennem. Støvhader.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal angaaende det borgerlige Militær. Er en vel organiseret Borgerlig Militair Jndretning ikke en Stads Styrke i alle paakommende Tilfælde? var det da ikke at ønske: at den i saa mange Aar henlagte Plan til en bedre Jndretning blev iværksat især nu ved Stadskaptain Holsts Dødsfald, der efter Rygtet har været Gjenstanden hvorfor denne Plan ikke er udført.
Politivennen, 1809-01-01
Bekjendtgiørelse. 1) Færselen paa Volden mellem Vestreog Nørreport, er nu atter aabnet for Publikum, som derhos er advaret at fraholde sig at bestige Banketter eller Brystværn, hvilket man haaber at vorde iagttaget, da den modsatte Adfærd vilde være at ilde paaskjønne den Opmærksomhed, som ved denne Aabnelse er bevist Almenheden. 2) Ejeren af Bygningen paa Højbroplads, der støder til Fredericis Gaard, har nu, ved et nyt Rendebræts Anskaffelse, afhjulpet det i forrige Nummer paaankede Savn. 3) Man har, siden den af nogle Tegneskademiets Lærlinger paa Gaderne, ved Bortgangen fra deres Øvelser, brugte usømmelige Støjen paaankedes i disse Blade, det mærket en ønskelig Forbedring, hvorfor man er vedkommende Foresattes Opmærksomhed, megen Tak skyldig.
Politivennen, 1809-01-01
Uordener. 1) Ejeren af de i No. 66 i Skidenstræde værende 2de Binde- eller Slagterhunde, vilde behageligst holde samme indelukkede eller lænkede, for at undgaae de Ubehageligheder, som deres Løsladelse kunne stifte. 2) Uden for Traktør Møllers Gaard faldt i Tirsdags Aftes en Mand over en opstaaende Jernspidse paa et Bræt, der ligger fra Reverentsgaden over Vingaardstrædet til Kongens Nytorv, og i Faldet rev et Par nye Støvler itu. 3) Det væmmelige tydskdanske Skilde i No. 106 i Sæbekielderen paa Ulfeldtsplads er rigtignok ommalet, men efter Skjønnende paa Bogstaver og Retskrivning, af den samme Maler, og seer saaledes ud: Sæbe Kielderen hvor de Gamle Sæbe Kielder Folk er indflyttet. 4) Fra Skoubogaden løber om i Nygaden en Kisterende, med Brædder oversom Anmælderen kan huske at have været næsten i lige Vandlinie med Kørebroen men som nu staaer omtrent 3 Tommer over samme ved Gadehjørnet. Enhver af de Omboende er dagligen Vidne til de mange Fald, denne ophøjede Rende foraarsager. Beboerne af Kælderen sættes idelig i den grummeste Angst ikke allene for de faldne Menneskers Skyld, men tillige for deres egen, da et saadant ind over Fortoget styrtende Menneske let kunde falde dem ind paa Vinduerne. Man haaber, at Brolægningsvæsenet vil tage Stedet under Øjesyn.
Politivennen, 1809-01-01
Mangel ved Bagsværd Kro. Ved Bagsværd Kro er et Hus, der noget fra ligner et Bedested for Rejsende og deres Heste, men naar man kommer ind i det forhavses man. Jntet Tag er over Huset, Væggene ere indslagne og fra alle Verdens Hjørner har Vinden frit SpilKrybberne ere saa aabne, at naar man lægger Hakkelsefoder i dem, saa spildes over det halve. Det synes dog, som om den stærke Kørsel, der her Nat og Dag finder Sted, kunde kaste saameget af sig, at et bekvemt Ly, saavel for Rejsende selv, som for deres Heste kunde indrettes, uden at forarme Kroholderen.
Politivennen, 1809-01-01
Tyveri paa Vesterbro. Det har hændet flere Gange i disse mørke Aftener, at Landmænd, der ere ankomne her til Staden, har ved Jndkørselen i Vesterports Revelin beklaget sig for Toldvæsenets Betjente, at de vare frarøvede Varer paa Vesterbro ved § erkørselen. Saaledes for saa Dage siden om Aftenen forklarte en Bondedreng, at da han skulde, tilligemed en voxen Broder, fra deres Vogn, der skulle overnatte i en Gaard paa Vesterbro, bringe 2 Løtter Smør ind til Staden, blev han frarøvet den ene uden for Konsumtionskontoret paa Vesterbro, imedens hans Broder var ved Kontoret for at betale Konsumtionen. - Aftenen derpaa skeer det paa samme Sted, imedens en Bonde forlader sin Vogn og henvender sig til bemældte Kontor for at konsummere sine Varer, efterladende sin Kone paa Vognen, at en Tyv i Stilhed overskjærer et Reb, hvormed Læsset var bunden, og bortstjæler 4 slagtede Gæs. Paa lige Maade blev en anden Aften 2 Gæs stjaalet. J Aftes blev ligeledes en Bonde frastjaalet uden for Frederiksberg, efterat Rebet var overskaaret paa hans Vogn, en Fjerding Smør, og atter da han kommer paa Vesterbro, imens han er ved oftmældte Kontor, nok en Fjerding. Bonden var fragtet fra Kallundborg med endel Fjerdinger Smør; hans Fragt ved dette Uhæld er ikke allene tabt, da den ikke udgjør Værdien af de tvende Fjerdinger Smør, men han er endog udsat for et betydeligt Tilskud af sin egen Lomme, for at erstatte Ejerne Værdien. Vort aarvaagne Politi, og Andre der have at holde over Orden, er man overbevist intet vil efterlade, for at trække Opmærksomheden, i Særdeleshed, til et saa farligt Sted for Landmanden, naar det kuns er kommet til Kundskab herom. D. 18de Novbr. 1808.
Politivennen, 1809-01-01
Slet Vej mellem Hirsholm og Frederiksborg. Kongevejen fra Hirsholm forbi Jsterød men fornemmelig over Aalikistebroen til de saakaldte Grønnegadehuse, er saa forkørt og i saa højst slet en Tilstand; at det i mørkt Vejrlig og daarligt Føre, næsten er umuligt at passere den. Aarsagen dertil er fornemmelig den, at foruden de mange Brændetransporter, som ideligen passere over Aalekistebroen, og hvorved Plankerne ere blevne gjennemtraadte, skeer der ogsaa daglig store Transporter med Vindfade, som fyldes af Aaen, hvorved Vejen ogsaa desformedelst er bleven forkørt, da Vognene have dannet sig Opog Nedkørsel for at holde i Agen og fylde Vand. Det var derfor at ønske, at der ved denne Nedkørsel idetmindste blev sat en Slagbom, at Broen blev brolagt med sikre Planker, at Vejen blev jævnet ved Paafyldning, og de derliggende umaadelig store Stenes Bortførelse, samt at der paa begge Sider af Vejen blev gravet Vandledningsgrøfter, da den ikke allene er meget flad, men ogsaa ligger dybere end Markerne, hvorover alt Vand efter den mindste Regn bliver staaende paa Vejen og gjør den meget ufremkommelig. Jsær fortjente vel dette i denne Tid Vedkommendes Opmærksomhed, da denne Vejs slette Tilstand kunde blive Militærtransporterne til megen Hinder, om ikke udsætte baade Mennesker og Heste for megen Fare.
Politivennen, 1809-01-01
Uordener. 1) J lille Grønnegade No. 321 staaer malet paa et Vinduesskodde. Her fælges di bæste Caffe for 6 Mk. 8 Sk. Pd. 2) Paa Hjørnet af lille Grønnegade og Kongens Nytorv fattes Gadenavnene. 3) Udenfor No. 4 i Nyhavn ligger Rendestensbrættet, som oftest, hvor det ikke skulde, paa selve Fortoget, og synes det, naar det ligger rigtigt, som det næsten var udtjent. 4) Paa Kongens Nytorv 208 og 210 er intet Ringetøj at see; en Ting, der dog vel burde findes paa hvert Hus i en stor Stad, hvor Husild let kan komme og Beboerne ikke faae det at vide udenfra førend Værelserne ere bespændte med Luer. 5) J lille Strandstræde ligefor No. 71 og 75 er en stor Fordybning i Gaden, der er istand til ret at probere hvad Vognaxler due til.
Politivennen, 1809-01-01
Et Ønske til Bedste for Kaperne. Ved Parlamentær kan let indløbe adskillige Omstændigheder, der alle maatte ønskes umulige. Først nemlig, at en Kaper kan have Mistanke til et Fartøj, der gaaer med Parlamentærslag, og i sin Jver for at tjene sit Land komme til at synes fornærmende mod en virkelig Parlamentær. Dernæst den, at et fjendtligt Fartøj kan benytte sig af at sætte Parlam utærslag til, naar det itide seer en af vore Kapere, for saaledes at undgaae ham, dersom han, af Frygt for at fornærme en saadan forment Parlamentær, ikke tør anstille Undersøgelse ombord hos ham. Endelig den, at et lastet Fartøj af Fjendens, der gaaer til stendtlige Havne, kan paa Tider, da andre lastede. Fartøjer af Fjendens, bestemte til en dansk Havn, ere frie under Parlamentærslag, benytte sig af Lejligheden, som man veed ogsaa at være skeet. Neppe kan tænkes bedre Udvej til at undgaae alle disse Tilfælde, end 1) at enhver Kaper maatte have Lov at undersøge et under Parlamentærslag gaaende Skib, for at opbringe det, ifald det ei kan godtgjøre sin Rigtighed, og at denne Undersøgelse, der altid maatte skee paa en ufornærmende og høflig Maade, ikke skulde ansees for nogen Krænkelse af Parlamentærslaget i Tilfælde af sammes Rigtighed, eller føre Kaperen i nogen Straf. Ligesom og at en vis Afstand bestemtes, i hvilken et Skib under Parlamentærslag skulde lægge bak, naar en Kaper ved Skud tilkjendegav, at den vilde det ombord, uden at den derved skete Forsinkelse, i Tilfælde af Rigtighed, blev Kaperen at tilregne som en Forbrydelse. 2) At, i Tilfældet af Tilladelsen til kjendtligt lastet Fartøj at anløbe dansk Havn under Parlamentærslag, al Efterretning om saadanne Fartøjers Antal og Ladnings Natur ikke allene strax gaves alle Kapere, der kefandtes i Havn eller nær Fæstning, eller Vagt, men ogsaa de i Søen befindtlige, hvortil det foreslaaes at et Tegn gjordes fra Kysterne hvergang nogen saadan eller anden lignende Underretning ønskedes Kaperne givet, for at disse da strax kunde søge nærmest Land og erfare den. Og troer man, at en vis Stilling af Bannernes Tverstang kunde hertil bruges som Signal.
Politivennen, 1809-01-01
Uorden paa Vejen mellem Vibenshus og Lundehuset. Paa denne Vej, og imellem Milepælen og Lundehuset, laae i Mandags og Tirsdags en død Hest i den højre (herfra) Grøvt. Om den senere er borttaget vides ej, men bør haabes. Skulde dette ej være saa, skeer denne Bekjendtgjørelse til Vedkommendes Efterretning, for at Vejen ikke allene kan befries fra en saa hæslig Utilbørlighed, men Fare afværges, da en Hest ved Synet af samme om Aftenen let kan blive sky.
Politivennen, 1799-01-01
Bekjendtgjørelser. 1) De i disse Blade ofte paaklagede Lotstønder og Rustvogne paa Fortoget i lille Grønnegade ere borttagne. 2) J No. 3 af disse Blade er et Stykke indrykket under Navn af Soldaterpoliti, hvortil et Slagsnaal paa Knippelsbro imellen Vertshusholder Henriksen og Underofficeer Andreas Falek af Kronprinsens Regiment gav Anledning. Da heraf blev Sag, lovede Udgiveren at Publikum skulde underrettes om Udfaldet, som her skeer ved at aftrykke Retskjendelsen i Hof- og Stadsrettens Dom den 4de Junii 98. Thi kjendes for Ret: Contraklageren, Vertshusholder Andreas Henrichsen bør for de Hovedklageren tilføiede Saar i Panden og paa Næsen bøde trende Gange 8de 4 1/2 Lod Sølv, samt for Haargreb og Jordskuf 2de Gange 3de 6 Lod Sølv. Derimod bør Hovedklageren for Contraklagerens Tiltale i denne Sag fri at være. At efterkommes inden 15 Dage efter denne Doms lovlige Forkyndelse, under Adfærd efter Loven.
Politivennen, 1809-01-01
Uordener. 1) Uden for Posthuset paa store Købmagergade er et saa stort Hul i højre Side af Gadebrettet, at en Hest, ved at drejes til Siden, lettelig deri kan brække Benet, hvilket og nær var Tilfældet med en af de fire raske Heste, der med den nye indrettede Pakkevogn afgaaer med Forlendingsgods til Provindserne. 2) Paa Strandvejen ligger der, imellem Skovshoved og Hvidøre, uctop midt i Vognsporet, to meget store og farligt opstaaende Kampestene, hvorpaa en Vogn meget let kan vælte, men altid faaer et slemt Brud paa Hjulene, ligesom de Agende et meget ubehageligt Stød. Man bør haabe, at da denne Vej i Aar har tildraget sig Opmærksomheden ogsaa disse Stene ville vorde borttagne. - Ved at forfølge Vejen udad vil man endnu et Par andre Steder finde lignende store Kampestene liggende i Vejbanen, som man maatte ønske borttagne, da de om Natten, eller naar løs Snee bedækker dem, ikke let kunne undgaaes.
Politivennen, 1809-01-01
Uordentlig Postgang til Helsingør. Saavel Dagposten som Kareten har en Tidlang ofte kommet sildig til Helsingør, undertiden endog næsten 2 Timer sildigere end efter Anordningerne. Den 28de Nov. kom Kareten først mod Kl. 8, og Hestene vare saa udmattede, at Kareten den følgende Dag maatte blive tilbage uden Befordring til Kbhavn, En slig Uorden, der er meget ubehagelig for Rejsende, burde mældes for Vedkommende, som ufejlbarlig ogsaa ville paaste og hæve samme.
Politivennen, 1809-01-01
Skændige Lapser der antaste skikkelige Fruentimmer paa Gaden, og udigt Premie for deres Opdagelse. J Søndags Aftes d. 27de Nov. Kl. herimod 11, havde en agthar Borgers Kone og Pige fulgt hans gamle Svigermoder hjem. Paa Tilbagevejen blev hun udenfor Vinhandler Vegeners paa Kongens Nytorv antastet af 3 unge Lapser paa det uanstændigste. Den ene var iklædt en brun Frakke, høj af Vext og saavidt kunde sees kopartet; den anden havde en blaa Sjenillie med hvide Hager, liden af Vext; den tredie havde en lys Sjenillie og efter hans Udtale en Tydsker. Da hun ikke kunde eller vilde udholde deres Uartigheder, truede de at kaste hende i Rendestenen og flere skændige Ting; de forfulgte hende til Gottersgaden og derfra gik de efter Sigende til Spangs; paa deres Opfordring maatte hun opgive hvor hun boede, og da først forlod de hende og Pigen; den første havde imidlertid faaet et Slag i Næse og Mund af Konen, hvorved han fandt sig meget fornærmet, gjerne ønskede ovenmældte Kones Mand, at tale med nogen af disse Horrer, og med Fornøielse betaler han 5 Rd. for Oplysning om, hvem de er.
Politivennen, 1809-01-01
Ufejlbarligt Middel for ethvert Land, imod en stadelig Kurs paa Udlandet. Det Land, som lider under det i Rubrikken nævnte Onde, og som Omstændigheder forbyde at anvende det sikkre Middel, ved promte Vexling af Sedler mod Sølv, at holde dem al Pari, har dog endnu eet Middel: At afbryde al Jndførsel af Udlandets Varer." Kun de Varer at gjøre en Udtagelse, der behøvedes til Regjeringens Behov. Et stærkt Middel, men just derfor det store Formaal voxent! Efterhaanden vilde dette Skridt vise sig tillige det herligste Middel til at fremtvinge Nationens egen Flid.