Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-04-24
Den 9 Februar. Fremlagdes Skrivelse fra Generalmajor, Brigadechef v. Castenschiold, hvori han tilkjendegiver Repræsentationen sin og Families Tak for den viste Opmærksomhed at ledsage hans afdøde Broder, Fyens forhenværende Stiftamtmand, Kammerherre v. Castenschiold til dennes sidste Hvilested. - Efterat Consul Fuglebergs Andragende angaaende Kjøb og Betryggelse af et Jordsmon udenfor Vesterport, særligt havde circuleret iblandt Repræsentanterne, foretoges Sagen paa ny, og Forsamlingen kom da til det Resultat, at Communen skulde benytte Leiligheden til at afhænde Pladsen paa passende Vilkaar, som nærmere kunde bestemmes i et Fælledssmøde med Magistraten, og, saafremt de maatte antages af Vedkommende, indstilles til Approbation af det Kongl. Danske Cancelli. – Jgjennem Stiftamtet og Magistraten modtoges Communication af det Kongl. Danske Cancellies Skrivelse af 25 Januar, hvorefter der er anviist Odense Commune en extraordinair Jndqvarterings-Godtgjørelse af 1050 Rbd. Den 16 Februar. For Repræsentationens Vedkommende indrømmede man, at den mindre Raadhuussal maatte overlades Hr. Gøgevad til Foreviisning af et Cosmorama, imod en Godtgjørelse af 1 Rbd. for hver Aften, og imod at han rømmer den i det Tilfælde, at Communen selv maatte have nødvendig Brug for samme. - Magistratens Udkast til Communalbestyrelsens Erklæring angaaende det Retsforhold, hvori Tømmersvend P. Hansen staaer til Byen som Besidder af Huset No. 351 B. udenfor Vesterport og en derved liggende Jordstrimmel, bifaldtes af Repræsentationen. - Magistraten havde forlangt Repræsentationens Betænkning over et til Stiftamtet indgivet Andragende fra Odense Vognmandslang, hvori det besværer sig over, at Marschhandiser Nakskov flere Gange har befordret Byens Sprøiter i Jldebrandstilfælde paa Landet, uden at den for Tour til denne Befordring staaende Vognmand har kunne erholde den derfor tilstaaede Betaling, om han end er mødt saa hurtigt som muligt, hvilket Andragende var ledsaget af Brandcorpsets anbefalende Erklæring for Marschhandiser Nakskov. Efterat denne Sag var discutteret, overdroges det Viceformanden at forfatte Udkast til Repræsentationens Betænkning, der overeensstemmende med dette afgaves saalydende: "Jdet vi herved have den Ære at afgive denne Betænkning, tage vi derved tillige Hensyn til den medfølgende Erklæring, som Brandcorpset, efter Magistratens Foranstaltning, har afgivet over dette Andragende: Det er Magistraten bekjendt, hvorledes, efter omhyggelig Overveielse fra de forskjellige Autoriteters Side, den Bestemmelse, med Approbation af Hs. Kongl. Høihed, Gouverneuren, er tagen, ved hvilken det er paalagt Odense Vognmænd, som de ogsaa i deres Andragende anføre, skifteviis at holde Heste og Vogne rede til enhver Tid, for øieblikkeligen, naar Jldsvaade indtræffer, at kunne mod en reglementeret Betaling befordre Sprøiterne, hvorimod de i Forsømmelsestilfælde straffes med Mulct, samt at det er paalagt Brandcorpset jevnlig at forvisse sig om, at ingen Forsømmelse i saa Henseende finder Sted. Vil nu Communen gjøre sin Ret til at mulctere Vedkommende, i Tilfælde af Forsømmelse, gieldende, da forekommer det os, at den ogsaa maa søge Vognmændenes Ret til at erholde den stipulerede Betaling, naar de ikke gjøre sig skyldige i nogen Forsømmelse, bevaret ukrænket. Hensigten med det givne Paalæg er ikke alene at have en hurtig, men ogsaa en sikker Befordring, og det kunde let skee, at denne Hensigt blev forfeilet, naar Vognmændenene fra de fjernere Dele af Staden idelig maatte gjøre den Erfaring, at Sprøiten var udleveret til den nærmere boende Nakskov, og de derved forlededes til Sløvhed i Opfyldelsen af deres Forpligtelse, idet de maatte antage, dog at ville møde forgiæves, om de end have Befordring paa rede Haand og Alt i den bedste Orden. J saa Tilfælde vil Communen, saafremt Nakskov udebliver, ikke kunne holde sig til ham, og det skal jo allerede have viist sig, at han ikke til enhver Tid er rede til at afgive denne Befordring, men kun naar det convenerer ham selv. At Vognmændene ogsaa i Regelen langt bedre end Nakskov ere istand til at afgive en hurtig Befordring, om de end, paa Grund af længere Frastand og sildigere Tilsigelse af Vægterne, møde nogle Minutter sildigere, er nok udenfor al Tvivl. Jøvrigt ansee vi det for en Selvfølge, at Brandcorpset maa, saafremt vedkommende Vognmænd ikke møder i rette Tid, være berettiget til at tage Befordring hvor den kan faaes, paa den Udeblivendes Regning, men vi maa ansee det for meget ubilligt, at tage den bestemte Betaling fra den, som den tilkommer, naar han møder saa hurtigt som muligt, og af hvem man med Strænghed fordrer de indgaaede Forpligtelser opfyldte, forat give den til en Anden, som i enkelte Tilfælde muligen kan være lidt hurtigere ved Haanden, uden at man dog kan gjøre ham det til Pligt, i ethvert Tilfælde at befordre Sprøiteen.