Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1807-08-26
Efter det af Landvæsenscommissionen den 14de Junii 1800ved Næsbyehoveds Mølle bestemte Flodemaal, staaer Vandet nu saa højt i Aaen der gaaer til Møllen, at det strømmer over alle Bredder og staaer som en Søe paa de tilgrændsende Lodsejeres Enge og Moser, som derved lider et ubodeligt Tab, J Forsommeren indtraf ualmindelig stærk Tørke men desutagte var Vandet dog endnu den 28de Maj saa højt at mine Karle kunde seile omkring paa mik Enge og Moeser hvor vi forhen ved disse Tider pleie at unne slaaet da Græsset groer meget tidlig og stærk paa disse Steder. Den 29de f. M. bekom Lodsejerne Ordre at rense Aaen, men det var ikke muelig at komme til Aaen for Vand; men nu indtraf det at Møllekarmen strax efter skulde repareres og Vandet altsaa tildeels maatte udlades, hvilket foraarsagede at Vandet den 17de Junii var af Eng og Morser undtagen paa de sidde Steder. Den 22de Junii begyndte vi derfor at slaae og hastede med at faae den smule Høe indsamlet, som der efter Omstændighederne kunde blive, siden man vidste, at der om nogle Dage igjen skulle sættes for Vandet og frygtede derfor at det skulle gaae ligesom forrige Sommer, at man havde laaet paa de høy efte Steder, og just som Høet var tørt blev Vandet opsat og ødelagte det. Den 27de Junii var Vandet ved den stærke Tørke alt bleve høiere, og jeg maatte lade meere en 10 Læs Grøde staae, Hvor forfærdelig fordærvet Eng og Moeser var, nu da Vandet var borte, er ubeskrivelig; Vunden var overtrykken med en Hind eller Skorpe, nogle Steder var et Qvarteer Mos andre Steder Dynd og bundløs Morads, hvor man tilfor kunde kjøre med Heste og Vogn, kunde det nu ikke bære Menneskeer; hvor forhen groede Kløver og det bedste Græs, groer nu Si veer, Rør, Flek og deslige Vandarter, foruden at Vandet har gjort store Huller og i det hele undermineret Grunden. En Holm, hvorpaa stod Skov er reven løs fra min Grund af Vandet, og dreven over til Aalykkegaards Grund, og flere er dreven andre Steder hen eller kastet tilbage op paa min Enge. Megen Skov er herforuden udgaaet, særdeles unge Bøge og en Deel andet som jeg havde plantet nærmest Engene saa at denne frugtbare og behagelige Egn bliver til den fæleste Ørk og bundløse Morads i Fald denne Oversvømmelse skal vedvare. Efter et Tingsvidne jeg har erhvervet om den Skade Vandet giør, taber jeg for min Deel hver Aar 60 Læs Høe og 20 Læs Skov, mit bedste Avretsgræs og selv Korn hvor Vandet staaer op paa Pløie-Jord ved Kreatur=Foer- og ved Gødnings Aftagelse foruden Tørv, i en meget betydelig Mose over 30 Tønder Land stoer, og denne Skade strækker sig paa mange Mile omkring ved Aaen, saa at der skal tabes om Aaret 2000 Læs Høe, foruden Korn, Græs, Tørv og Skov følgelig ødelægges dobbelt saa meget et Aar som heele Vand møllen er værd. Var Møllen derimod efter min ved Kanalgravningens Begyndelse gjorte Forestilling bleven nedlagt imod at Eieren havde faaet Godtgjørelse derfor, var Egnen her bleven lykkelig og den store Bekostning paa den nye Dæmning var bleven sparet, og mange 100 Tønder Grund var bleven tørre Fordeelen var bleven stor og af Tønder Gulds Værdie, derimod giør nu Flodemaalet Lodsejerne ved Oversvømmelsen en ubeskrivelig Skade; men min Forestilling blev ikke reflekteret, skjønt billighed og selv Anordningerne og skadelig Vands Afledning talede saameget derfor, da Møl leieren foruden Vandmøllen nu har faaet en stor Hollandsk Veirmølle, hvorved Malingen kunde godt bestrides.