Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-07-31
Nyeste Post-Efterretninger. Den 23de Juli Kl. 2 om Eftermiddagen, blev det Engelske Parlaments Session prorogeret af Kongen i egen Person ved følgende Tale: Mylords og Gentlemen. Det er mig frem for alt kjært ved vor første Sammenkomst at bevidne dem personlig min hiertelige Taksigelse for de Forsikkringer om oprigtig Deeltagelse og inderlig Hengivenhed, som de have givet mig ved min Sorg over min Broders Død og ved min Ophøielse paa mine Forgiængeres Throne. Jeg bestiger denne Throne opfyldt af en dyb Følelse af de hellige Pligter, som nu paaligge mig, af en fast Tillid til mine troe Undersaatters Kierlighed, ligesom til Parlamentets Biestand og Medvirkning, og med den ydmyge og alvorlige Bøn til den Almægtige, at han vil skiænke min omhyggelige Bestræbelse for at befordre mit frie og brave Folks Lykke, sin Velsignelse. Det er mig især behageligt at kunne ønske Dem til Lykke til Europas almindelige Rolighed; det vil blive Formaalet for mine uafladelige Bestræbelser at holde denne Roelighed opret; og de Forsikkringer, som jeg modtager fra mine Allierede og fra alle udenlandske Magter, lyde i den samme Aand. Jeg nærer den Tillid, at den gode Forstaaelse, som finder Sted angaaende Gienstanden for den almindelige Jnterresse, og den høie Grad af Vigtighed for enhver Stat at holde den almindelige Fred vedlige, vil betrygge en tilfredsstillende Afgiørelse af de Qvæstioner, som hidindtil ikke ere blevne definitiv afgjorte. Gentlemen af Underhuset. Jeg takker Dem for De Pengesummer De har, voteret, ligesom for Bevilgningerne for at befordre flere Grene af Statens Tieneste i Perioden af det indeværende Aar. Jeg ønsker Dem inderlig til Lykke til den Formindskelse, som har fundet Sted i Statens Udgifter, til Nedsættelsen, af Byrderne som Statsgielden foraarsager og til den Lettelse, som De have forskaffet mit Folk ved Ophævelsen af nogle af de Skatte, som hidindtil have tynget paa det. De kunne forlade Dem paa min forsigtige og bekonomiske Bestyrelse af de Pengesummer, som ere stillede til min Disposition, ligesom paa min Beredvillighed i at medvirke til enhver Formindskelse af de offentlige Byrder, som lade sig tilveiebringe uden at skade Kronens Værdighed, den nationale Æres Opretholdese og Landets varige Jnterresse. Mylords og Gentlemen. Jeg kan ikke slutte denne Session og tage Afskeed fra det nærværende Parlament uden at yttre min hiertelige Taksigelse for den Jver, som De ved saamange Leiligheder have lagt for Dagen for mit Folks Vel. De have med Viisdom benyttet den lykkelige Omstændighed, at der hersker en almindelig Fred og indvortes Rolighed, for at tage mange af dette Lands Love og Rets gienstande under en grundig Overveielse, og De have indført saa forsigtige og vel overveiede Reformer, som lade sig forene med vore ærværdige Jnstitutioners Aand, og som ere skikkede til at lette og befordre Retspleien; De have ophævet de borgerlige Jndskrænkninger, som talrige og anseelige af mit Folks Classer have været underkastede. Jmedens jeg ved denne høitidelige Leilighed giver min faste Beslutning tilkiende, at holde den lovmæssigt indførte protestantiske reformeerte Religion opret, saavidt det staaer i min Magt saa seer jeg mig tillige foranlediget til at yttre det alvorlige Haab, at de fiendtlige Folelser, som finde Sted formedelst forskiellige religiøse Overbeviisninger ville blive forglemte; og at, da Parlamentets Decision angaaende disse Differencer er ugienkaldeligen blever udtalet, at da mine troe Undersaatter ville forene sig med mig for at befordre det store Formaal, som Lovgivningen havde for Øie og nære den indenlandske Enigheds og den indvortes Freds Aand, som udgiør den sikkerste Grundvold for vor Nations Kraft og Lykke. . .