Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-06-19
Man paastaaer, at 1500 Md. af den forrige Konges Garde havde forklædt været med paa Folkets Side, og at det var dem som havde ført Kanoner med sig. Mange uskyldige Borgere, endogsaa Fruentimmer og Børn, bleve dræbte inde i deres Huse, thi paa Pladser og Torve kunde disse ikke skaanes, desuden blev der ogsaa fra mange Huse skudt ned paa Tropperne. J Arcisgaden hvor Rebellerne havde Barrikader lige optil Husenes anden Etage, blev der skudt med Kartætsker midt ind iblandt dem J Forstaden St. Antoine, der var rundt omgivet af Barrikader, holdt de sig allertapprest. Tropperne, som havde Ordre til at rykke derind, bleve togange slagne tilbage, og maatte storme frem med 4 Kanoner foran sig, og selv disse vilde Rebellerne ikke respectere, men søgte at bemægtige sig dem, som dog ikke lykkedes. Det allersidste Sted hvor de holdt sig, var Chateletspladsen, hvor den sidste Rest maatte flygte ind i en Restauration, fra hvis Vinduer de endnu nedskjøde en Capt. Turpin i Spidsen for hans Compagnie, hvorover Soldaterne bleve saa forbittrede, at de ikke meere gav Pardon. Kl. 9 om Aftenen den 6te Juni havde Tropperne tilbageerobret alle de af Rebellerne forhen indtagne Poster. Oprørerne vare alle dræbte, fangne eller flygtede. Endnu kunde man ikke anslaae de Dræbtes og Saaredes Antal, men saameget anføres med Vished, at der laae 1400 Saarede paa Militairhospitalerne, hvoraf man kan see, at ogsaa Tropperne maae have lidt betydelige Nederlag. Man troer, at 5000 Mennesker have mistet Livet i disse to blodige Dage. De sidste Angreb kommandere des af Krigsministeren Marskal Soult selv. Ogsaa Kongen havde villet selv stille sig i Spidsen for Tropperne, men Ministrene have raadet ham derfra. Jmidlertid var han dog reden ud, for at see hvorledes det stod til, og skjøndt han kom forbi flere Barrikader, blev der ikke gjort et Skud paa ham. Officererne som fulgte ham gjorde ham opmærksom paa den store Fare han udsatte sig for, hvorpaa han svarte: "Jeg har et fortræffeligt Pandser mine 5 Børn." Fleregange raabte han til Folket: "Mine Venner, man beskylder mig for at være flygtet; til min Retfærdiggjørelse viser jeg mig for Eder!" Da Kongen reed forbi Chateau d'an sagde en saaret Nationalgardist til ham: "Sire. Jeg har kæmpet formit Fædreland, for Friheden og for Kongen; Jeg anbefaler dem mine Børn, hvorpaa Hs. Majestæt svarte: "Jeg adopterer dem!" – Den øieblikkelige Tilstand i Paris beskrives som om alle dens Jndvaanere vare opvaagnede af en frygtelig Drøm. 60,000 Soldater vaage nu over dens Rolighed. Paa Boulevarderne kampere de i Bataillons viis, i en vis Distance fra hinanden. Barrikaderne ere nedrevne, Gaderne brolagte igjen, men Fakulteterne, det medicinske og det juridiske, ere lukkede, og mange Studenter arresterede. Den polytechiske Skoles Elever havde brugt Magt for at komme ud og forene sig med Folket, der atter havde valgt disse exalterede unge Mennesker til deres Anførere, men nu er Skolen opløst og ligeledes mange af dens Elever arresterede; ikke Faa af dem vare faldne i Kampen. Ogsaa adskillige Avis trykkerier ere blevne forseglede af Politiet, og Redacteurerne fængslede. De Arresteredes Antal skal være over 1500. Om nogle Dage vilde Kongen mønstre Tropperne, og belønne dem som havde udmærket sig, med O dener og Avancements. Rygterne fortælle, at Hs. M. vil belønne Marsk. Soult, der ikke eet eneste Øieblik under hele Uroligheden havde forglemt sin gamle Fasthed og Koldblodighed, med at udnævne ham til Præsident i Ministeriet. Ogsaa Grev Montalivet, hvis personlige Hengivenhed for den kgl. Familie er velbekjendt, har viist sig som en Mand af Mod og Jndsigt. Man forsikrer, at han skal have foreslaaet i Konseilet at opløse det nuværende Deputeretkammer og øieblikkeligen sammenkalde et nyt. J samme skal det være vedtaget, at alle de polske Flygtninger skulde bringes over Grændsen formedelst deres uværdige Forhold i Paris. Aarsagen til hiint Forslag af Montalivet skal være den: at Hr. Lafitte, Odillon Barrot o. fl. Deputerede havde holdt en Forsamling og besluttet at foreslaae Kongen endeel Forandringer i Regjeringssystemet. Der forsikres endogsaa at denne Forsamling alt havde afsat Kongen.