Aarhuus Stifts-Tidende, 1833-05-16
Veile, den 9de Mai. Det var et daarligt Vaar marked, det Jntet Mærkeligt, hverken for Syn eller Sagn, Første Dag kunde endda passere: Bønder i Hobetal, raske Karle og vevre Piger, og naturligviis mange forliebte Øiekast Kjøbmandskab er nuomstunder en Biting paa Markederne –, men anden Dag var det uhyre "tørt, Jngen Handel og ingen Vandel; den prosaiske Jord stak hæsligt af mod den lyseblaa, vaarmilde, poetiske Himmel. - Men at Kjøbmandskabet var en Biting, var dog neppe Kjøbernes Skyld; kun faa gode Varer havde Sælgerne medbragt; de fleste vare forliggede, forældede, paa de forrige Markeder alt ofte betragtede Rariteter. Ville Markeds=Kjøbmænd vente Kjøbere, da maa de medbringe bedre, men ikke ringere Varer, end dem, vore egne Kjøbmænd kunne lægge til Skue. En Undtagelse fra denne flane Handel gjorde imidlertid. de Damer, der solgte Peberkager en Artikel, vo Ungdom synes at bære stor Forkjærlighed for - og de Kjøbmænd, der handlede med musikalske Heste. (VAv.) Frederikshavn, den 6te Mai, Kl. 3 Eftermidd. Prinds Frederik Carl Christian forlod i dette Øieblik, paa den af Høists. kommanderede Orlogs skonnert vor Havn. Mange af Byens Jndv. havde Efterretningen om den elskede Fyrstes Afreise kaldet til Stranden, og et hjerteligt af et tredobbelt Hurra ledsaget "længe leve Prinds Frederik til Danmark, Held følge ham," tonede fra alle Læber. Paa en Hs. K. H. eiendommelig huldrig Maade besvaredes den udtalte Hilsen, hvorpaa fra Publikums Side et gjentaget tredobbelt Hurra blandede sig med Kanontordenen fra Delphinen og Fæstningen. Kun omtrent 3 Etmaal blev det os forundt at see den elskede Fyrste iblandt os, men stedse ville disse Dage af Gamle og Unge med Glæde mindes, og med undslettelige Træk har han, den vennehulde Prinds, gamle Danmarks Lyst og Haab, vidst at tegne sit Navn i hvert for Kongehuus og Fædreland bankende Bryst. Det fortjener udentvivl at bemærkes, at Hs. K. H. er Par Timer efter at være anløbet vor Havn, og umiddelbar efter at have taget Frokost i Citadellet Fladstrand hos Artilleriellieutn. v. d. Pahlen, aflagde et Besøg hos den iblandt os saare yndede Enkefrue Flindt der i den fremfarne Tid nogle Gange havde den Ære at være Prindsens Vertinde. Senere modtog ogsaa Justitsraad Krohn, som ved Upasselighed hindredes fra med Byens øvrige Embedsmænd og Honoratiores at complimentere Prindsen, et Besøg af Høistsamme. Saavel Ankomstdagen den 3die, som de følgende Dage behagede det Hs. K. H. at dinere hos Hr. Consul og Grosserer v. d. Pahlen. Den 4de om Morgenen gjorde Prindsen en Excursion i Omegnen, og behagede paa denne Tour at tage Forfrisk ning paa Hovedgaarden Knivholt. Samme Dags Aften Kl. 10 afreiste Hs. Kgl. H. til Skagen, hvilken fatigerende Tour dog ikke hindrede Høistsamme, i den følgende Nat at tage Deel i et til Ære for Ham, ved Politiemesteren og Byens Repræsentanter foranstaltet Bal. De Skaaler, der ved denne Leilighed over Taflet udbragtes, vare "Hs. M. Kongen!" ved Hs. K. H. Prindsen; "Hs. K. H. Prinds Frederik ved Hr. Amtmanden; "De brave Frederikshavnere!" ved Hs. K. H.; "Damerne ved Samme, og "Amtmand Graah!" ved Justitsraad Juel. Forinden Prindsens Skaal udbragtes blev afsjunget en Sang til Hs. K. H. Ære. - En Omstændighed, paa hvilken Hs. K. H. discousive selv skal have lagt nogen Vægt, er nemlig denne: det første Orlogskib har anløbet Frederikshavns nye Havn, og dette Skib kommanderedes af en Prinds af det danske Kongehuus. (Aalb. Av.)