Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-03
J Kiøbenhavnske lærde Efterretninger for Aar 1791, Side 826, læses da værende Decant, Conferenceraad Obelitz, Brev til Prof. Eggers, som godtgiør det Modsatte af Hr. Conferenceraad Schlegels Sigende. Ordene ere disse: "da det ved slige Leiligheder, stedse har været Skik, at Graden er bleven de Professores tilbuden, som paa den Tid ikke endnu vare Doctores, saa kan jeg ikke unde lade, hermed at tilbyde Dem denne akademiske Værdighed i Lovkyndigheden." Dette Brevs Ægthed er aldrig modsagt, og kan vel heller ikke modsiges. *) Enhver fordomsfrie Mand finder at der ingen væsentlig Forskiel er imellem Hr. Etatsraad Ørsteds Svar og mit. Han undskylder sig med Tidens Korthed og Utilstrækkelighed. Jeg ligesaa Han tilkiendegiver, at han sætter høi Priis paa den ham tilbudne Dortergrad, og kalder Jnbydelsen hædrende. Jeg takker for Fakultetets artige Opmærksomhed, og kalder Tilbudet behageligt. Ogsaa i denne Virak, er, synes mig, slet ingen Forskiel. Men efter Hr. Conferenceraad Schlegels Brev af 18. Aug., skal der være funden saa stor en Forskiel paa Hr. Etatsr. Ørsteds Svar af 30te og mid af 16de Juni, at Fakultetet paa Grund deraf troede at burde gjøre Jndstilling til DirektioOmtrent midt i Juli blev mig af en Mand, som paastod at være fuldkommen underrettet, fortalt og med største Tilforladelighed forsikkret, at det juridiske Fakultet havde besluttet at indgaae med Forestilling om at meddele Hr. E. D. og mig Æres Diplomer som Doctores juris, da Tidens Korthed forbød os i Forveien at udarbeide og holde nogen Disputats. Formedelst Mandens alvorlige og gientagne Forsikkringer fæstede jeg Liid hertil. Snart blev dette Rygte almindelig udbredt, og adskillige af mine Bekiendtere berettede mig det samme (2). Da Promotionsdagen nærmede sig, og jeg erfarede at være tilsidesat, begiærede jeg af Hr. Conference-Raad Schlegel at blive underrettet om Aarsagen til denne paafaldende og krænkende Forandring. Jndholdet af Hr. Conference-Raa dens Svar, dat. 14de Aug., har jeg foran nævnet her og der, men især i Not. 7. Følgende Dag har jeg i mit Giensvar til Hr. Conferencer, tilLiendegivet min Forundring over, at mit Svar til nen for Universitetet om at udvirke en speciel Kongel. Bevilling til at maatte conferere Hr. Statsr. Pr. Doctorgraden, uden foregaaende, offentlige Forsvar af en Jnaugural=Disser tation o. s. v., men saae sig nødt til i sin formelige Jndberetning til Direktionen at melde, at man havde tilbudet mig Doctorværdigheden paa de i Universitets=Fundationen, bestemte Vilkaar, men at jeg derpaa havde svaret, at jeg ikke ønskede at erholde denne academiske Grad. Om denne aabenbare Mistydning af mine Ord har jeg erklæret mig i Not. 7. 16) Om Rygtet var sandt, og der virkelig i Hensigt til mig har været fattet saadan Beslutning, som siden er bleven forandret, har jeg ikke medJished kunne erfare, men det er aabenbart, at den Forskiel, som er giort imellem 2de, hvilke der var gjort lige Tilbud, maa vække ufordeelagtige Domme om den Tilsidesatte, og medføre for ham en virkelig Prostitution. Man maa troe, at han ved nøiere Prøve er befunden uværdig, thi ingen lader sig blænde af det Paaskud, at han ubetinget har nægber at villie modtage Graden.