Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-10-29
Stænderforsamlingen i Viborg. 2det Møde 22 October. Præsidenten tog først Ordet saaledes: "Nogle Ord være mig tilladte, førend der gaaes over til Dagens Orden. Af den kgl. Bekjendtgjørelse vil den ærede Forsamling, ved at have henvendt sin Opmærksomhed paa samme, have erfaret, hvorledes der yttres, at Forsamlingen, ved at indlade sig paa Forhandlinger, der vedkomme andre Statsdele, har befattet sig med Gjenstande, der ligge udenfor dens Virkekreds. Det er den ærede Forsamling bekjendt, at Østifternes Stænderforsamling i Anledning af nogle lignende, dermed beslægtede, Yttringer har fundet sig opfordret til at lade en Erklæring i saa Henseende tage til Protocollen. Jeg er beføiet til at antage, at den jydske Forsamling, der deels eenstemmig med 46 Stemmer, deels med 46 St. mod 1, besluttede de Andragender, hvortil der i den kgl. Bekjendtgjørelse nærmest er sigtet, vil finde, at der er Anledning til, at en noget lignende Erklæring afgives for denne Forsamlings Vedkommende, en Erklæring, der maatte sigte til at opretholde de stændiske Rettigheder samt tillige være en Retfærdiggjørelse for den Mening, som denne Forsamling har antaget angaaende Omfanget af disse Rettigheder i det Hele. Det er vistnok Forsamlingens Pligt ikke at undlade nogen Forvaring med Hensyn til de stændiske Rettigheder, en Forvaring, der, undladt, vel ikke kunde have nogen Jndflydelse paa de kommende Stænderforsamlingers Ret, men dog, naar den tages, vil afværge enhver urigtig Slutning. Da jeg ikke kan andet end antage, at Forsamlingen i saa Henseende ønsker at handle i Overeensstemmelse med Østifternes Forsamling, har jeg tilladt mig at affatte en Erklæring, som i det Væsentlige kommer overeens med, hvad Østifternes Forsamling i saa Henseende har yttret, og det har jeg saameget mere fundet mig beføiet til, som dennes Erklæring er nærværende Forsamling bekjendt af Østifternes Stændertidende. Jeg maa forøvrigt tillade mig at bemærke, at der om denne Gjenstand ikke kan finde nogen Discussion Sted i Forsamlingen, og at det, som følge heraf, ikke heller vilde være paa sit rette Sted, at ville indlade sig paa, ved en yderligere Udvikling at begrunde den Mening, som ligger til Grund for Erklæringen, men at det iøvrigt naturligviis beroer paa Forsamlingen, hvorvidt den vil tiltræde denne Erklæring eller ikke, og jeg skal derfor i Henhold hertil, naar jeg har oplæst Erklæringen, lade afstemme over, om Forsamlingen tiltræder den, hvilket kan skee paa sædvanlig Maade derved, at Enhver, som er enig i Erklæringen, reiser sig for den. Denne Erklæring, som vil være at tage til Protocollen, skal jeg nu tillade mig at forelæse. Den lyder saaledes: "Forsaavidt det i den kgl. Bekjendtgjørelse til nærværende Stænderforsamling er yttret, at Forsamlingen, ved at indlade sig paa Forhold, der vedkomme andre Statsdele end Kongeriget, skulde have overskredet den Stænderne ved Anordningen af 28 Mai 1831 anviste Virkekreds, finder den jydske Stænderforsamling sig opfordret til den Erklæring, at Forsamlingen, i Henhold til denne Anordnings Præmisser, og 5te § og den Maade, hvorpaa Anordningen hidtil er bleven forstaaet og bragt i Anvendelse, ikke alene afde forskjellige Stænderforsamlinger, men ogsaa af Regjeringen selv, maa antage at være i sin gode Ret, naar den tager saadanne Anliggender under Forhandling, ved hvilke den enkelte Statsdeels Jnteresse ikke kan skilles fra den hele Stats." Den saaledes oplæste Erklæring blev af Forsamlingen eenstemmigen tiltraadt med 42 Stemmer. Den kgl. Commissarius: "Jeg skal ikke nærmere indlade mig paa de bemærkninger, hvormed den meget ærede Præsident har indledet det af ham fremsatte og nu af Forsamlingen tiltraadte Forslag; men jeg maa i Anledning af det Passerede i enhver Henseende henvise til den i allern. Kundgjørelse af 13 ds, givne Meddelelse, hvorved kun er benyttet den ingensinde opgivne Ret til at fordre de Grændser iagttagne, som Loven foreskriver for de alene for Kongeriget Danmark ved Frdn. af 28 Mai 1831 anordnede danske Provindsial stænderforsamlingers Virksomhed, og vil det være den kgl. Commissarii ufravigelige Pligt, forsaavidt ham vedkommer, at opretholde berørte allerhøieste Tilkjende givelse." Den kgl. Commissarius forelagde derpaa 7 Lovudkast tilligemed deres Motiver, hvortil udnævntes Committeer. 3die Møde 23 October. Præsidenten anmeldte, at han havde modtaget følgende private Andragender: 1) Prof. Larsen: Andr. om Lovudkast, sigtende til en Ophævelse og Forandring af den patrimonielle Jurisdiction og Øvrigheds Magt m.v.; 2) Overretsprok. Jespersen: Andr. ang. et paa omhyggelige lokale Undersøgelser bygget Lovudkast til en fuldstændig Emancipation af de Ufrie i de dansk-vestindiske Kolonier; 3) Samme: Andr. ang., at Organisationen af Landsoverretten i Viborg forandres derhen, at 5 Tilforordnede votere i enhver Retssag m. v.; 4) Kjøbmand Ree: Andr. ang., at der ved Sorø Akademie, overeensstemmende med dets Statuter af 28 Jan. 1827, oprettes et videnskabeligt theoretisk og praktisk Agerdyrknings-Jnstitut m.v.; 5) Overkrigscommissair Holst: Andr. om, at et Lovudkast, sigtende til Ophævelse af Portconsumtionen og Formalingsafgiften, maa blive forelagt Stændernes næste Forsamling. Den kgl. Cammissarius forelagde derpaa 13 Lovudkast tilligemed deres Motiver, hvortil udnævntes Committeer.