Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-08-28
Politisk Oversigt. Jdag otte Dages den 21dennes) var Børsen i Paris atter i stærk Bevægelse: Man talte om Depescher fra Toulon, der skulle have været saa vigtige, at Hertugen af Orleans strax var afreist til Slottet En til sin kongel. Fader, Russerne - hed det - vare rykkede ind i Lilleasien, og Engellænderne vare gaaede igjennem Dardanellerne, efterat have besat et Punkt paa den spriske Kyst. Ved Efterretningen herom skulde dernæst Admiral Laalande med Mehemed Alis Tilladelse have besat Candia, ja Man tilføiede endog, at Ludvig Philip alt den paafølgende Dag vilde komme til Paris, for at indkalde Kamrene og mobilisere Nationalgaarden. Endelig forsikkrede Man, at det engelske Parlament var indkaldet, og at Overbefalingsmanden over den engelske Krigsmagt i Levanten havde forlangt Forstærkninger fra Gibraltar, for at beleire St. Jean d'Acre. (Augsb. Allg. Zeit. melder fra Constantinopel, at Lord Ponsonby, umiddelbart efter at have modtaget Efterretning om Qvadruppeltraktatens Afsluttelse, har befalet Admiral Stopford at begive sig til den syriske Kyst med hele Flaaden.) Disse Rygter gik, som meldt, den 21de paa Pariserbørsen, men de havde alt været stærk Uro sammesteds Dagen iforveien foranlediget af Rygtet om en Ministerforandring. Thiers skal nemlig have forlangt Oplysning af de 4 allierede Magter og hvorledes de vilde realisere Traktaten, hvortil svaredes : "naar Paschaen ikke vil underkaste sig, skal en en gelsk Eskadre beleire Alexandrien og bemægtige sig den tyrkiske Flaade, for at tilbagelevere den til Sultanen. Herpaa foreslog Thiers det Svar: "Den Dag, da en en gelsk Eskadre viser sig for Alexandrien, ville 25,000 Franske sættes iland paa Candia og tage Øen i Besiddelse." Dette Svar fandt imidlertid Ludvig Philip altfor energisk, hvorpaa Conseilspræsidenten indlevevede sin Afsked, hvilken han dog efter 24 Timers Forløb maatte tilbagetage da Grev Mole ikke troede sig stærk nok til under disse vanskelige Forhold at sammensætte et Kabinet, der vilde kunne holde sig. Thiers's Ultimatum afgik da til London, hvorpaa Engelland skal have erklæret: "Den Dag, da de Franske sætte deres Fod paa Candien, vil Engelland bemægtige sig Bourbon, Cajenne, Guadeloupe og Martinique. Om Ludvig Philips egentlige Stemning ere Bladen ikke enige. Medens der fra een Kant forsikkres, at han kun ønsker Fred og at han desaarsag har formaaet det belgiske Kong Leopold til at underhandle i London og afsendt General d'Hondetot og Grev St. Aulaire til Fyrs Metternich i samme Øiemeed, forsikkres der fra anden Haand, at Kongen er stemt for Krig. "Skriv De til Deres Herre – skal han have yttret til en af de nordiske Magters Gesandter –, at jeg ikke har kasseret min røde Hue, at jeg i Nødsfald nok vil vide at gjenfinde den, og at, hvis Man tvinger Mig til at tage den paa, det da ikke er Mig, der har Grund til at skjælve. Betænk, at naar Frankerig skriver de Ord paa sit Banner: Frihed for Nationerne og ingen Erobringer for os, kan det sætte hele Verden i Bevægelse. Vi ønske ikke Revolutioner, men de, der ville have dem, maae forsvare dem for Gud og Menneskene!" Medens der saaledes disputeres om Krig eller Fred, er det langtfra af Uvigtighed, at Rusland skal have underhandlet om et stort Laan, men at dette ikke er lykkedes, hverken hos de tydske, engelske eller franske Bankiers. Ogsaa om Preussen og Østerrig hedder det at de ruste sig stærkt, men hemmeligt; den sidstnævnte Magt skal tillige have til Hensigt, at afslutte en Alliance med samtlige italienske Stater.