Jyske Efterretninger, 1786-07-07
(Fra Landet indsendt.) Noget i Anledning af Nr. 25. i de Aalborgske Jydske, Efterretninger om den nye Psalme Bog. Jen redelige og medlidende Patriot, bevæget af LandAlmuens trykkende Mangel sukker ikke blot i Aanden; men raaber offentlig, som en almindelig Ulykke var paa Færde, om Kongelig Naade, at den nye Psalme=Bog, før den til Brug bliver indført paa Landet, maae efter en nøiere Prøvelse, saaledes indskrænkes, at Almuen kunde formaae at kiøbe den, og bruge den med Nytte (Bogens Jndskrænkning skal altsaa være god for begge Deele) det tænkte jeg ellers nok, der skulle synges i den gamle Tone, naar en gudelig Bog skal bekostes, var det ikke at ønske, at samme Melodie blev brugt, naar Krammen, som Forordningen forbyder paa Landet, holdes til Fals. Laden os nu bemærke Jndskrænkningen, som giøres til Landets Tarv og Trøst. J Stand bliver Almuen til at kjøbe Psalme=Bogen, naar disse Palmer, som overflødige, een efter Barnedaab, een ved Communionen, 3 til Syvslets Prædiken, som udgiør just et Blad i Bogen med den større Stiil, 2de andre, som ei ere af de lange, og dernæst et o. s. v. bliver fratagne; dog denne Fratagelse, som Forfatteren selv strax indseer, er dog endnu ikke tilstrækkelig til hans velmeente Hensigts Opnaaelse, derfor ønskes endog alle Aftensangs Palmer, 4re Dages undtagen, Landet forviist, som der ubrugelige, var det ikke at ønske, at disse, skiønt de ei bruges i Kirken, dog brugtes i Husene, og derimod spartes paa andre Ting, hvorved fleere Penge forødes, end heele Bogen, uden Jndskrænkning, kan koste; men kan da nu Psalme=Bogen kjøbes, og med Nytte bruges af Land=Almuen? – Nei, et Ønske maae endnu forinden giøres: Jkkun Palmer med bekiendte og lette Melodier maatte den indeholde; det er altsaa ikke Psalmernes Jndhold, der fornemmelig skulde med under den nøiere Prøvelse; men nu at forbiegaae, at de fleestes Melodier ei ere ubekiendte, saa tillad mig at spørge, har de Palmer, hvis Nelodier vi kiende, altid været bekiendte, eller have vi faaet Kundskaben ved Øret? Lad dem, som forestaae Sangen i Kirken, gjøre sig Melodierne bekiendt, lad dem foresynge deres Disciple ved Morgen= og Aftenbøn i Skolerne disse Palmer, og derved øve sig selv og dem i Sangen, lad dem og tage de bedste Sangere med sig i Kirken, at Meloderne desbedre kan høres, samme bliver da Meenighederne nok omsider bekiendt. Nu er PsalmeBogen tilbørligen indrettet, dersom den kun var vel trykt, men dertil udfordres, at Bøgerne trykkes med maadelig stor Stiil, (her tabes Bøndernes Fattigdom afsyne, imedens Øiet staaer stivt henvendt paa den Dumhed, som skal falde de fleeste af dem paa Øinene, saasnart de ere over 40 Aars Alder, og derved sætte dem uden Stand til at læse Palmer trykt med smaa Stiil, maaskee om de havde lært bedre at læse i deres yngre Aar, og derefter bestandig øvet sig i Læsningen ved Leilighed, i sær de lange Vinter=Aftener, som sædvanlig af Mandkiønnet fordrives med intet, de fleeste dumme Landsbye=Øine da kunne læse den smaa Stiil lige saavel, som de i Kiøbstæderne af lige Alder; men hvad Snak, den sande Aarsag er jo den i Almindelighed tilig faldende Dumhed paa Bøndernes Øine. Til denne Troes Bestyrkelse var kanskee Øiesynet det beste Middel, at man under de rynkede Pander kunde blive nogle fleere Glar vaer for Øinene iblandt Bønderne i Kirken; men maaskee de med Bogen i Haanden læseEvangeliumet og synge Palmerne uden ad; thi saa forsynlig ere jo de fleste af vor Landungdom, at de lære Pfalmerne uden ad af Frygt for hiin tidlige Dumhed, mon jeg og skal troe, at de selv veed at angive vor Forfatteres Aarsag til deres Udenadlæren, i det ringeste torde jeg ikke, uden Frygt, for at blive beleet, paa hans Ord gjøre dette Spørgsmaal til dem, Have J lært Palmer uden ad, fordi J vidste, at J snart skulle blive dumme, paa Øinene? Naar han derefter befrygter en almindelig Tavshed, dog ikke med Sangen; men under Sangen, saa er denne Frygt vilkaarlig, dersom Kongen ikke bønhører hans patriotiske Suk, men denne Frygt uddrives af et Haab, som er grundet paa, at ikke 10 Huse i mange, endog store Meenigheder formaaer at kjøbe en Psalme=Bog; hvortil da sammes Jndskrænkning? - dog kanskee der meenes, at ikke 10 Huusfolk ere formuende dertil, i det mindste synes det rimelig, at ei alle Gaard og Tienestefolk ere indfattede under Beregningen. Endelig tænker han dog ved sit saa velgrundet Haab, viiselig efter, om der ei maatte være noget, som kunde kuldkaste dette Haab; men tænk eengang, Den eneste Hindring, man kan tænke for dette Forslag er det store Oplag af de allerede trykte Bøger; men disse sælges nok med Tiden, dermed er den hindring strax ryddet af Veien, og hans Haab bliver staaende fast og ubevægelig. J det øvrige er det meere at ønske, som og allerunderdanigst kan være at forvente, at Hans Majestæt allernaadigst skiænker nogle Psalme=Bøger til de meest Trængende og Fattige i Sognene paa Landet, hvilken høikongelig Naade er allerede viist imod Kiøbstæderne.