Viborger Samler, 1835-01-31
Udenlandske Efterretninger. England Der ere nu 622 Valg bekjendte, hvoraf Reformerne tilskrive sig de 380. Paa den anden Side udtale ogsaa Torybladene deres Tilfredshed med Valgene, hvis Resultat de angive ganske anderledes; til Slutningen vil vel Udfaldet komme til at beroe paa, til hvilken Side de saakaldte Wawerers eller Vaklende – Lord Stanley og hans Parti – slaae sig. Saa meget er vist, at i de sidste 3 Dage Valgene ere for Størstedelen faldne ud til Fordeel for Toryerne, især i Jrland, hvor Heftigheden hos O'Connells Parti har skaffet Modstanderne enhver nogenledes moderat Mands Stemme. J selve Dublin seirede dog O'Connell og Ruthen imod Forventning. Valgene udfægtedes fra begge Sider til det sidste Øieblik med største Eftertryk, og begge Partier bebreidede hinanden Brugen, af ulovlige Midler, ja de Conservative agte i et Bon skrivt til Parlamentet at vise, at mange uægte Vælgere have stemt med. Flere Steder i Jrland er det kommet til høist blodige Optrin. – Ogsaa i Edinburg seirede Reformandidaterne, Hr. Abercromby, og Sir John Campbell med uhyre Majoritet, og de skotske Valg ere i det Hele faldne gunstigt ud for Re formerne. Jkke destomindre paastaae The Times. at den conservative Jnteresse har i England vundet henved 170 Stemmer, og Sir R. Peel har i en Tale til Vælgerne i Tamworth erklæret sin Overbeviisning om, at kunne med det nye Underhuus lede Landets Regjering efter conservative Grundsætninger og i hiin constitutionelle Reforms Aand, i Henseende til hvilken alle tænkende Mænd vare enige. Han gjorde sig tillige lystig over Oppositionsbladenes Angivelse af Valgenes Resultat. – J Oppositionens Sessionsplan er Valget af en anden Taler opstillet, som en uundgaaelig Nødvendighed, og de Liberale betegne Hr. Spring-Rice eller Hr. Abercromby som tilkommende Taler; da ville Partierne kunne maale sig ved Debatten over Adressen, der denne Gang som Spectator erklærer ikke vil blive en servil Gjenklang af Throntalen, men et Nationalmanifest. - The Times af 23de d. M. indeholde en Artikel over Kirkereform, og de dristige Forhandlinger, der i denne Henseende finde Sted mellem Ministrene og Biskopperne. De tilstaae, at de kirkelige Forhold fra Biskoppen af lige ned til Landsbypræsten vrimle af Misbrug, og melde, at Biskopsbænken, for Øieblikket er beskjæftiget med en Mængde Forholdsregler til Afhjælpelse af hine Klager. Hertil høre de uforholdsmæssige Jndtægter af Erkebispedommerne Canterbury og York, saavelsom af Bispedom merne London og Durham, Cumulationerne, Dom capitlerne, Pluraliteterne o. s. v. Man seer heraf, at det er Regjeringens Alvor med sine Reform-Forholdsregler. (?) – Lordmajoren af London blev den 2de, ved Udnævnelsen af en Committee for Citis Landeiendomme, efter Forslag af en Hr. Wilson, i Communeraadets Møde udelukket med 85 imod 59 Stemmer af den Grund, at, han havde viist sig som en ivrig Tory, og modsat sig sine Committenters Ønske. Lordmayoren erklærede, at denne Udelukkelse geraadede ham til Ære, og at han vilde forblive sine Grundsætninger tro. – Den 22de var paa Londons Børs uhjemlede Rygter i Omløb om en Formerelse af Landarmeen, især af Cavalleriet, formedelst Stemningen i Jrland, der skal være over al Beskrivelse frygtelig. - Hertugen af Leuchtenberg er afreist til Falmouth, hvorhen han er ankommen den 21de, og samme Dag paa Dampskibet "Monarch afseilet til Lissabon. – Den Tone, som de store Magter med Østerrig i Spidsen, haver antaget imod Schweitz, har vakt stor Sensation i London; Bladene af alle Partier opfordre England til, at tage denne Stats truede Uafhængighed i Forsvar. Spansen. De nyeste Begivenheder i dette Rige synes selv efter den spanske Hoftidendes egen Tilstaaelse at være af det betænkeligste Slags. Den carlistiske General Eraso brød den 3die fra sine Cantonneringer ved Brambilla op imod Burgos. Ved Medina deel Pomar (efter Andre ved Posada de Robero mellem Villesara og Medina) angreb og omringede han en af 540 Mand bestaaende Bataillon af Provindsialregimentet fra Granada, hvoraf kun Marquis de Campoverde med 18 Ryttere blev frelst; Resten nedhuggedes med Undtagelse af 160 Fanger, hvis Navneliste er tilføiet den carlistiske Bulletin. Jfølge Beretninger fra Bilbao af 12te ere disse Ulykkelige, blandt hvilke en Oberstlieutenant og 6 Officierer, samtlige blevne bragte til Biscaia og skudte ved Venta de Atocha, en Fjerdingvei fra Bilbao. Man var i Madrid meget bekymret over Stemningen i en stor Deel af Gammelcastilien, især da der skal herske stor Misfornøielse i Burgos. Efterretningerne fra Navarra og de baskiske Provindser ere af mindre Betydenhed. Den 12te besattes Fuentarabia af en Carlisthob, og nogle Jnsurgenter opstillede sig ved Mundingen af Bidassoa. Generalerne Lorenzo, Lopez og Oraa stode den 11te en halv Miil fra Pamplona, og General Espartero var rykket ud fra Vittoria med anseelige Stridskræfter. La Quotidienne af 21de taler og høist betænkelige Rygter over Spanien, der vare i Omløb i diplomatiske Cirkler. Den franske Regjering skal nemlig have erhuldt en Coureer fra Madrid med den Efterretning, at en revolutionair Bevægelse har fundet Sted, at General Lander har overtaget et Slags militair Dictatur, og at det var besluttet, at sende Dronningen til de baleariske Øer. Denne Beretning er aabenbart høist upaalidelig: Dog er saa meget vist, at der er passeret en Coureer igjennem Bordeaux, der har forladt Madrid den 13de, og det ministerielle Aftenblad melder fra Madrid af 11te, at Frygten for en Ministerforandring atter har hævet Martine, de la Rosa og Torreno i den offentlige Mening. Samme Blad melder, at Mina har organiseret 19 Batailloner, og ifølge Breve fra Pamplona skal han atter være rykket i Marken. Rygterne om hans Dimission ere derfor aldeles ugrundede. Det synes at bekræfte sig, at Eraso har ladet flere bundrede Mand af de kongelige Tropper skyde; men disse have heller ikke ladet det mangle paa Repressalier. – Jfølge LIndicateur har den spanske Regjering atter tilbagekaldt sin Gesandt i London, General Alava. – The Times fortælle, at Dronningens Yndling, Munnoz, er falden i Unaade.