Berlingske Tidende, 1794-12-05
Paris, den 14de November. Den 12te er det af de 4 Commissioner foreslaaede Decret: At ophæve Jacobinernes Forsamling, strax tillukke deres Sahl, levere Nøglen dertil i Sikkerheds Commissionen og lade Politiet vaage strengt over dette Decret;" bleven besluttet i Conventen under er usædvanligt, ofte igientaget og undertiden i nogle Minuter vedholdende Bravo Glædes= og Biefalds=Raab. Laignelot førte i de 4 Commissioners Navn Ordet: Lidenskab, sagde han, er ikke ved dette Decret, det har allene det offentlige Vel til Hensigt. Det gode som Jacobinerne have gjort, have vi ladet vederfares Ret. Nu tillukke vi af Agtelse for vore fremlagte Grundsætninger deres Sahl, saasom visee, at de ikke længer ere noget reent forkeselskab. Vi see Mennesker deri, som i Revolutionen neppe vare bekiendte og styres af nogle Mennesker, som kun ere alt for bekiendte, men hvis Jndflydelse endelig maa tilintetgiøres, paa det den ikke skal blive Republiken skadelig (ved dette vistes dobbelt Biefald.) Vi have troet, det var ulykkeligt for Frankrig og skammeligt for Conventen, at lade en Haandfuld usædelige og upatriotiske Mennesker længer forestille Conventens Rivaler, (her hørtes Bravo, Bravo fra alle Sider.) Jacobinerne bleve beskyttede, saalænge de allene kappedes med Conventen om Patriotisme ikke om Magt. J hvilken Republik saae man nogentid en Regiering ved siden af den anden, en egenmægtig af ingen antaget Myndighed ved Siden af den retmæssige Vare Jacobinerne ikke den 28de Julii i fuldt Oprør, (Ja, ja, raabte man fra alle Sider.) Have de ikke siden den 28de Julii fortsat deres Revolte, ligesom Conventen hverken havde Mod eller Characteer og torde ikke røre den som et helligt Palladium, Have de ikke sagt, at de stode paa Brechen og vare færdige til Kampen? Jacobinerne ere kun en Faction, og enhver Faction er strafværdig. De 4 Commissioner have derfor holdt det for høistnødvendigt. at tilintetgiøre dette Brændepunct for Uenighed og Factioner, og at Folket maae give disse Foranstaltninger lydeligt Biefald. Alle Folkeselskaber, i Sectionerne skulle derimod vedblive og vedligeholdes."Man raabte fra alle Sider: Til Stemmegivning. Jacobineren Chales forlangte Navneopraabelse. Ja, ja raabte man, ogsaa Navn opraabelse. Nu opfordrede Præsidenten Stemmerne, og Decretet blev udstedt mesten eenstemmig med det meest larmende biefald og Raab: Conventen leve! Republiken leve. Jacobinernes Sahl er altsaa nu virkelig tillukt og Nøglerne ligge i Sikkerheds=Commissionen. De sidste Taler, som bleve holdte i samme den 9de om Aftenen førend Tumulten sammesteds begyndte, vare af Leonard Bourdon og Dühem, som lydelig beskyldte Tallien for, at han vilde giøre en partiel Fred og føre Frankrig tilbage inden. sine gamle Grændser, da Besiddelsen af den hele venstre Rhiinbredde dog var saa fordeelagtig til Republikens Forsvar og Proviantering, saavelsom til Assignaternes Udbredelse Carrier sendte i Gaar fra sin Huusarrest den Besværing til Conventen, at de Gens d'Armere som bevogtede ham hverken vilde tillade ham at have sin Secretair eller andre at besøge ham. Conventen tilled ham Secretair og Visiter. Under lydeligt Biefald blev den merkværdige Sieyes, som hidtil nesten slet ikke havde været i Conventen og Lacanal udnævnte til som Folkerepræsentantere at have Opsyn over den nye Normalskole. - Carnot meldte Conventen i Forgaars i Velfærdscommissionens Navn: At Nordarmeen havde indtaget Nymmegen og Fortet Schenkenschanz, at Admiral Nielly havde erobret det engelske Linieskib Alerander paa 74 Kanoner, og at Republikens Fregatter og Kapere havde deels taget deels ødelagt 43 fiendtlige Kiøbmandskibe. "Carnot tog heraf Leilighed til, at tale heftig mod Tallien, Freron og andre moderate Journalister, som for kort Tid siden havde haardt angrebet ham, som Medlem af Velfærdscommissionen under Robespierre." Factionernes Fiende, sagde han, trodser lige stærk Morderens Dolk og Baatalerens Mund, han afskyer lige stærk dem, som leve af Blod og dem som leve af Galde. Den Bebreidelsesfrie Mand støtter sig roelig ved sit Samvittighed, og frygter kun for Bagtalelsen, fordi den drager ham ud af sin forønske Udekiendthed, og saa ureen deres Kilde endog er, saa bedrøver den ham dog, fordi den fornærmer Retskaffenheden, fører Patrioterne i Vildfarelse, fornedre og bespottet Nationalrepræsentationen." Et Brev fra de Deputerte laCombe og Bellegarde meldte herpaa: "at i Nümmegen vare fundne 80 meest Metal=Kanoner, megen Monition og Proviant og 1200 Mand tagne til Fanger; at General Moreaus gode Dispositioner og Jndtagelsen af Schenkenschanz havde befordret denne Erobring; at de engelske Tropper først vare gangne tilbage over Waal, og derefte havde skudt paa de hollandske Tropper som fulgte dem, og ødelagt Broen, saa at Hollænderne havde maattet givet sig til Fanger." Nu blev meldt,, at blandt 28 engelske Skibe, som vare opbragte til Brest befandt sig Alerander paa 74 Kanoner og et med 400000 Lierer rede Pinge. Herpaa fremkom 36 erobeede Fane for Skranken, hvoriblandt 30 fra Garnisonen i Mastricht. Ligeledes blev angivet, at der i Mastricht vare fundne 352 Kanoner, hvoriblandt 302 store af Metal, 380000 Pund Krudt og 14000 glinder (foruden Carnisonens) Kanonerne havde ikke alle henhørt til Fæstningen, men en Deel af samme er østerrigsk Beleringsartillerie, som der er bleven efterladt. Man havde ogsaa i Mastricht fundet de berømte Krokodilhoved, som en af de smukkeste bekiendte Naturalier. - Conventen decreterte herpaa, at Nordarmeen og Admiral Nirellys Dirision havde gjort sig vel fortient af Fædrenelandet.