Københavns Adresseavis, 1764-09-28
Anmærkninger. Forsøgt Middel for Krybbe=Bidere eller Gnavere. Dette Middel er i den Fyrstelige Stald til Anspach bleven funden gieldende. Man kand med samme afvende en Hest fra sin slemme Vane i 2 til 3 Dage. Opfindelsen bestaaer derudi, en liden Jern=Kiste eller Casse, som paa en Pille i Krybben bliver skruet fast, saaledes at Hesten ikke kand blive den vaer. Paa Kassen er en Hane, som med en Spidsrod er forsynet; Denne Hane bliver ved en Snørløsgiven og ved en anden igien opspendt. Saasnart som Hesten begynder at gave, bliver Hanen trækket løs, som da giver den af Spidsroden et emfindtlig Slag, som igientages saa ofte den begynder paa sin gamle Vane og den mærker ikke, hvorfra Straffen kommer. Den bliver altsaa ikke skye for Folk, og inden en kort Tid lader denne Feyl, som hver Gang tilbringer den en emfindtlig Straf Med samme Jnstrument kand de Heste blive afvendte, som klapper med Lipperne, stamper med Fodderne og slaaer paa Foder=Kisten &c. Resten om Kobberslangen. (S. Nr. 108.) b.) Af denne Sammenligning haaber jeg at det er soleklart, at Kobberslangen var et Forbillede paa Christum. Autor nægter dette i sær: Adresse=Contoirets Efterretninger No. 87. da han siger: "Men Skriften siger ikke udtrykkelig, at Slangen var et billede paa Christum". En det det Ord: Forbillede, Autor paastaaer, saa tilstaaes det gjerne at der staaer ikke Joh. 3, 14. Ligesom Moses ophøyede en Slange i Ørken til et Forbillede paa Christum; Men derhos maatte jeg spørge, staaer det Ord hos nogle at de andre Ting i det gamle eller nye Testamente, som dog af alle ansees, og af Skriften stadfæstes at være Forbilleder paa ham (jeg formoder ikke, at Autor vil nægte at der ere Forbilleder paa Christum) er det derimod Sagen selv, som under det Ord: Forbillede forestilles, nemlig at der i den gamle Testamente vare visse Ting, Kreature, og Personer, som i visse Ting i Gierningen og Forretninger saaledes vare skikkede, saaledes forholdte sig, som den tilkommende Messias skulle være og giøre, saa kand jeg ikke troe, at Autor kand eller vil nægte at Kobberslangen er et Forbillede paa Christus, det er, at der er en Lighed imellem begge, i den Ting, som meldes om begge; thi ellers nægter han Christi Ord, Joh. 3, 14. Ligesom Moses ophøyede en Slange i Ørken, saa bør det Menneskens Søn at ophøyes. Her giør Christus selv en Sammenligning imellem Slangen og Menneskens Søn: Ligesom der blev gjordt ved Slangen, saaledes blev og gjordt ved Menneskens Søn. Her vises Tingen, hvori denne Sammenligning giøres imellem begge, nemlig i at ophøyes. Slangen var ophøyet allerede, Menneskens Søn skulle ophøyes. Mig synes, dersom nogen ville nægte dette, den nægtede Principia. Jeg haaber, derfor, at det er unægteligt, at Kobberslangen jo er et Forbillede paa Christum. Og i sær er det saadant Forbillede, som kunde være Jsrael i deres da værende Elendighed til den allerherligste Trøst. Jsrael var nu under Guds Vrede for deres Knurren imod Gud og Moses, hvorfore de bleve straffede med denne haarde Plage af disse brændende, Slanger; Nu vistes der i dette Forbillede Forsoningen for deres Synd og Middel til deres Lægedom. Forsoningen for deres Synd kunde ikke tilveyebringes uden ved Forsonerens Død paa Korset, hvilken de nu saae i billede for deres Øyne i den ophøyede Kobberslange. Der er skeet en Død til Forløsning af Overtrædelse. Chr. 9, 15. Her saaes den fuldkommenste Lægedom imod deres Saar, denne Lægedom var i Midlerens Saar, der for deres Skyld. blev saargjordt, hvis Blod blev udgydet til en kraftig Renselse fra Synden, hvilket de ligeledes kunde see i dette Forbillede, da Christus blev naglet til Korset, ligesom Kobber. slangen paa Stangen, og om denne Lægedom i Christi Saar vidner Propheten Esaias Cap. 53, 5. Han er saar gjordt for vore Overtrædelser, er knuset for vore Misgier, ninger, Straffen er lagt paa ham, at vi skulle nyde Fred, og vi have faaet Lægedom ved hans Saar. Her gaves dem tillige tydelig Underretning om det Middel hvorved de kunde blive deelagtige i denne Forsyning, denne Lægedom og Frelse fra Plagen, nemlig ved at see hen til Kobberslangen; thi det var Herrens befaling 4 Mos. B. 21, 8 Det skal skee, at hver den, som er bidt og seer den, han skal leve. Og Erfarenheden viste at det skeede saa V. 9. Det skeede, naar en Slange havde bidt nogen, da saae han tilden Kobberslange, og blev ved Livet. Og hvad forestiller dette at see hen til Kobberslangen, uden en levende Troe til Christum den Korsfæste, hvilket Joh. 3, 15. Christus selv tydelig forklarer; at hver den, som troer paa ham, skal ikke fortabes, men have det evige Liv. Her var altsaa: at see og at troe, det Middel paa deres Side, hvorved de kunde blive ved Live og salige, og dersom de forsømte eller foragtede dette Middel, da kunde det ikke hielpe dem enten at Kobberslangen var opreyst eller Christus ophøyet paa Korset. Vel settes dette at see og at troe undertiden imod hinanden. Chr. 11, 1. Troen er en fast Overbeviisning om de Ting, som ikke sees, 2 Cor. 5, 7. Vi omgaaes ved Troen, ikke ved Beskuelsen. Men i anden Henseende er at troe og at see eet og det samme, eller forklares med hinanden. Joh. 6, 40 Det er hans Villie, som mig udsendte, at hver den som seer Sønnen og troer paa ham, skal have et evigt Liv. Altsaa er Troen et Øye, hvormed man seer det, som er skiult for Legemets Øyne. Ved denne Troens Syn bliver baade Menneskenes Øyne henvendte til Christum, saa og Christi Øyne henvendte til Menneskene, Christus seer ligesom ned af Korset til de forlorne Mennesker, som troer, han viser dem sine blodige Saar, og forestiller dem: her er Forsoning for deres Synder, heri er Lægedom for alle deres Siele=Saar, og vil at de skal komme til ham, at de igien ved Troen skal see op til den der er ophøyet paa Korset for dem, at de ved Troen skal hælde og holde sig til ham, ved Troen tilegne sig hans Død og Forsoning, og ved Troen bliver deelagtig i den Lægedom og Sallighed, som de ved ham kunde erholde. Dette, troer jeg, er Meningen af Christi Ord, Joh. 12, 32. Og jeg, naar jeg bliver ophøyet fra Jorden, vil jeg drage alle til mig selv; thi som han V. 31. havde viist sin Seyer over Dievelen, hvilken han ved at døe paa Korset, og derved at knuse hans Hoved, havde erholdet over ham: Nu er denne Verdens Dom, nu skal denne Verdens Fyrste kastes hen ud(NB. ikke ophøyes) saa viser han nu V. 32. den Fordeel Menneskene skulle have af hans Korsfæstelse og Død, naar jeg bliver ophøyet fra Jorden, vil jeg drage alle til mig selv. Og hvorledes kunde dette skee uden ved Troen; thi derved drager Gud os til sig, og derved drages vi til Gud, og Gud til os; thi formedelst Troen vil Christus boe i eders Hierter. Eph. 3, 17. Da jeg nu har viist at Kobberslangen virkelig er et Forbillede paa Christum, og et saa nyttigt, saa beqvemt Forbillede, at det kunde være Jsrael, i deres bedrøvelige Omstændigheder til fuldkommen Trøst og Sallighed, saa kand ikke heller see. B.) At der i dette Forbillede er noget sælsomt og undturligt. Dette er det, som har bevæget den høylærde Autor til at antage den sælsomme og unaturlige Meening, at giøre Kobberslangen til et Billede paa Dievlen, som han i Begyndelsen siger: "Det synes ikke mindre i sig selv et alt "for sælsomt og unaturligt Forbillede, helst Slangen efter Skriftens eget Vidnesbyrd er et billede paa Dievlen, ja 2det nogen Slange udtrykkelig tillegges Dievlen, saasom 1 Mos. 3, 1. Cap. 11, 3. Aab. 12, 9 og i AdresseContoirets Efterretninger No. 87, siger Autor skulle devres Meening være den rette, da maatte man dog vide hvorledes en Slange med god Grund uden Christi Fornærmelse kunde forklares som et Forbillede paa Christum. Og siden, men jeg begriber ikke hvorledes Christus i sin Ophøyelse paa Korset kand lignes ved en Slange, eller som Antitypus svare til en Slange, som just er den Sag her skal bevises. Her forkaster Autor dette Forbillede fordi Slangen er et billede paa Dievelen og Christo fornærmelig; men denne Aarsag er deels ikke saaledes, deels er den aldeles ikke gyldig; thi deels gaaer det vel over mit og andres Begreb, at dømme om hvorfor Gud og Christus i Skriften har villet forestille sig under billeder af Dyr, ja vel Udyr, og livløse Ting, men da Skriften har fundet det ikke var Gud fornærmelig og uanstændig, saa tænker jeg, det er vores Skyldighed saaledes at forklare og saaledes at ansee dem, som de der ikke ere Gud fornærmelige og uanstændige. Deels har jeg vel tilstaaet, at Slanger, og i sær disse forgiftige Slanger hvoraf Jsrael i Ørken bleve plagede, ere et billede paa Dierelen, men derhos nægtet, at Kobberslangen ikke var det efterdi den ikke havde med de øvrige Slanger at bestille, eller havde nogen Liighed med dem, uden i den udvortes Skikkelse. Deels, om det endog maatte tilstaaes at Kobberslangen var et Billed, paa Dievlen, som dog ingenlunde bør skee, saa var den dog derfor ikke et sælsomt og unaturligt Forbillede paa Christus. Jeg kalder det sælsomt, hvorpaa intet ligesaadant Exempel haves, og er altsaa sær og besynderlig i sit Slags. Unaturlig kalder jeg det, som strider imod Tingens Natur, eller kand ikke forenes eller komme overeens dermed. Er Autor enig med mig i at bestemme disse to Ord saaledes, saa nægter jeg det gandske, at Kobberslangen ikke er et sælsomt og unaturligt Forbillede paa Christus. Thi hvor mange Exempler findes paa saadanne Kreature, der snart bruges til at forestille Dievlen, snart til at forestille Christum, for ex. Psal. 22, 7, siger han jeg er en Orm. Hos. 13, 14. Jeg vil være dine Pestilenzer. Aab. 5, 5, kaldes han Løven af Jnde Stamme, og ligesaa kaldes Dievlen 1 Petr. 5, 8. Eders Modstandere Dievlen gaaer omkring som en brølende Løve. Aab. 3, 3 ligner sig Jesus med en Tyv, jeg skal komme over dig som en Tyv, og det samme bruges om Dievlen, og dem som lade sig føre af Dievlen. Joh. 10, 10. Tyven kommer ikke uden at han kand stiele, myrde og forderve. (NB. Her tales vel om falske Lærere, men kand og gierne appliceres paa Dievleu. Tillige er Christus forestillet under Forsonings Bukken, som paa den store Forsynings Dag skulle slagtes og offres. 3 os. 166. 9. sk. og ligesaa kaldes de Bukke, som stilles hos Christi venstre Side, til hvilke han vil sige Matth. 25,32. 41. Gaaer bort fra mig J Forbandede, i den evige Jld, som er beredt Dievelen og hans Engle. Alle disse Exempler viser det tydeligt, at Kobberslangen ikke er saa sælsomt et Forbillede; thi det er ikke et eneste af det Slags. Heller ikke er det unaturligt; thi deslige Kreature og Ting, der vare Forbilleder paa Christum, havde tvende Slags Egenskaber, nogle onde, nogle gode, i de onde Egenskaber, vare de billeder paa Dievelen, i de gode Egenskaber vare de Forbilleder paa Christum, som f. Ex. Løven var et Billede paa Dievelen i den Vold og Røven, hvormed den berøvede de andre Kreature Livet, der var svagere end den. Den var derimod et Forbillede paa Christum i dens Styrke og uforfærdede Mod til at overvinde sin Fiende Aab. 5 Tyven er et billede paa Dievelen i at røve andre det fra, som dem tilhøre, men et Billede paa Christus, i den, for Hosbonden ubekiendte Tid, naar han vil komme, hvilken Sammenligning Christus selv giør, Luc. 12, 39. 40. Dette skal J vide, at dersom Hosbonden vidste, hvad foren Time Tyven ville komme, da vaagede han, og lod ikke bryde ind i sit Huus; derfor vorder og J beredte; thi Menneskens Son kommer paa den Time, som J ikke meene, conf. Aab. 3, 3. Ligesaa er det og med Slangen, den er et billede paa Dievelen i det den bider, forgifter og skader, men jeg har forhen meldet, den har og gode Egenskaber, er snild, klog, vittig, 1 Mos B. 3, 1. og i denne Snildhed befaler Christus sine Discipler at ligne den, Matth. 10, 16. Vorder snilde som Slanger. Jeg har og forhen meldet at Slanger bleve anseete af de Gamle som Sindbilleder paa Sundhed, paa et langt Levnet, paa Alderdom, maaskee om nogen vilde af Alderdommen og andre Videnskaber bevise og stadfæste det, at derved kunde gives noget meere Lys til dette Forbillede, at det ikke skulde see saa unaturligt ud. Maaskee Kobberslangens Ophøyelse synes unaturlig, men da maa jeg svare: Om saa var, da var det ikke Under, siden den skulle forestille den allerunaturligste og ugudeligste Gierning, som nogensinde er foretaget i Verden, nemlig Menneskens Søns Ophøyelse paa Korset. Dog synes mig at see heri en med Christi Høyhed midt i hans dybeste Fornedrelse, allernærmest overeenstemmende Liighed. Blev Kobberslangen sat paa en Stang, da var det et billede paa Christi Korfæstelse, hvilket var en Straf, de foragteligste Trælle og de største Misdædere skulle udstaae, hvilken og var en Forbandelse, og saaledes blev Christus ved sin Korsfæstelse, Gall. 3, 13. Han blev en Forbandelse for os. Men at Kobberslangen blev ophøyet paa Stangen, viiste Christi Ophøyelse paa dette forbandede Korsets Træ, altsaa var hos ham Høyhed midt i Fornedrelse, Ære midt i Skam, Regiering midt i Afmagt, saa han herskede af Træet. At Jfrael ved at see paa Kobberslangen bleve ved Live, og friede fra Forgiften hvormed de gloende Slanger havde saaret dem, det gav tilkiende at Christus har borttaget Forbandelsen fra os, og igien skienket os, som troe, Velsignelsen. Gal. 3, 13. 14. Christus har frikiøbt os fra Lovens Forbandelse, der han blev en Forbandelse for os; thi der er skrevet, forbandet er hver den som hænger paa et Træ, at Abrahams Velsignelse skulde komme paa Hedningene i Christo Jesu, at vi skulle faae Aandens Forsættelse formedelst Troen. Jeg er i det øvrige med al Høyagtelse Høylærde Hr. Autors forbundne Tiener. Randsageren.