Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-03-06
Jndenlandske Efterretninger. Nykjøbing, den 6te Marts. Det forhen bebudede Møde i det danske Samfund paa Falster afholdte paa Gjæstgivergaarden her i Byen i Onsdags og havde samlet en meget talrig Kreds af Bønder og Kjøbstadborgere af begge Kjøn, men kun meget faa Embedsmænd. Den propfulde Sal, som desværre var maadeligt oplys var prydet med Nationalflag og Grønt. Efterat et godt Musikcorps under Hr. Organist Braases Anførsel havde udført et Jndledningstykke og Sangen Danmark deiligst Vang og Vænge var afsungen, besteg Catechet Mørch Hansen Talerstolen og bød Forsamlingen Velkommen i et Foredrag om Samfundets Hensigt og Betydning. Efterat have udviklet, hvorledes vi alle fra Vuggen af ere naturlige Medlemmer af det store danske Samfund, paaviste han den Trang til at styrkes i ægte dansk Sind og Hjertelag, som nu begynder at vaagne allevegne, og hvorom Forsamlingens Talrighed maatte antages at vidne. Fremmedes Angreb paa Modersmaalet og Nationaliteten havde ei blot kaldet Folket til Bevidsthed om Faren, men ogsaa vakt den længe slumrende folkelige Samvittighed af Dvale, saa at de Danske følte, hvorledes de selv og deres nærmeste Forfædre havde ringeagtet Modersmaalet og bole med fremmede Guder. At nære denne vaagnende Kjærlighed til Mødrenes Maal og Fædrenes Minder, at oplyse Folket om den af dets Natur og Historie anviste eiendommelige Udvikling af Folkelivet, skulde være det danske Samfunds Formaal. Derefter blev Poul Rytters Sang: "Du Danske, som kan høre, afsungen, hvorpaa Cand. Barfod talte. Efterat have fortalt Mythen omJdunna, som Lokke bortførte til Jothunheim, men hentede igjen i Freias Fjederham, gjorde han Anvendelsen paa Modersmaalet og Folkefangen, der af den falske (latinske og tydske) Dannelse gjordes til Fremmedes Trælqvinde, men nu atter, bevaret ved de danske Qvinders Kjærlighed, af den sunde Dannelse førtes tilbage. Man sang nu Grundtvigs "Modersmaalet, hvorpaa saamange af de Tilstedeværende, som paa nogen Maade, kunde rummes i Hr. Thomsens nye Sal og de tilstødende Værelser, deeltoge i et tarveligt Aftensmaaltid, Ligesom Beværtningen og Opvartningen lode en Deel tilbage at ønske, saaledes maatte man atter ved denne Leilighed beklage, at Eieren af Byens eneste og monopoliserede Gjæstgivergaard ikke i sin nylig opførte Bygning har sørget for, at indrette en meere rummelig Sal. Men hvad der i disse Henseender savnedes, blev erstattet ved den frie og livlige Munterhed, den ægte danske Liighedsfølelse, som besjælede Alle og vistnok for alle Deeltagerne gjorde Aftenen til en af de behageligste og nydelsesrigeste, de i lang Tid have tilbragt. Ved Bordet bleve følgende Skaaler udbragte. For Kongen, ved Stænderdeputeret J. Sidenius; for Kronprindsen, ved Skolelærer Sidenius fra Skovby for vort Fædreland, det skandinaviske Norden, ved Cand. Barfod; for en ubunden Foreningsfrihed i dette Stift, ved Hans Olesen fra Sæddinge; for Bondestanden, ved Pastor Hansen fra Ønslev, som i Anledning af den af H. Olesen anførte og af flere Tilstedeværende bekræftede Kjendsgierning, at der indtil for faa Aar siden havde hersket Had og Fjendskab mellem falsterske og lollandske Bønder, - bemærkede, at dette de maatte have sin Grund i den samme Raahed, som havde bevirket, at man ingen Torvedags Aften kunde reise til Kjøbstaden uden at finde drukne Bønder i Veigrøfterne, og at intet Gilde kunde hengaae uden Slagsmaal. Alt dette var nu paa den glædeligste Maade forandret: den tiltagende Oplysning havde fremkaldt Sædelighed og Ædruelighed, og Bondestanden havde Mænd, som den foregaaende Taler, der kunde fremsætte sunde og rigtige Tanke i passende og velvalgte Ord. Han ønskede derfor, at denne Stand stedse meere vilde gaae frem i Oplysning og Sædelighed, og derhos vel vogte sig for de Feil, som tiltagende Velstand saa let kunde medføre, for Hovmod, Overdaadighed og Haardhed mod de Fattige og Ringe. for Qvinderne, ved Catechet Mørch Hansen; for Borgerstanden i Nykjøbing og Stubbekjøbing, ved Fuldmægtig J. Wilken, for de troe og brave Kjøbenhavnere, som saa ofte med Heltemod havde forsvaret Konge, Stad og Land mod Adelens Undertrykkelser og fremmede Fjenders Vold, navnlig under Folkekongen Christian den Anden og under Frederik den Tredie, ved Ole Kæmpe fra Tjæreby, for Niels Ebbesens Minde, ved Redacteur Jørgensen; for det frie Ord, ved Adjunct, Hansen; for alle Kjøbstadborgere, ved H. Olesen; for den falsterske Bondestands Deputerede P. Steffensen, og Suppleant J. Dyrløv, ved Fuldm. Wilken, for Talerne ved det forudgaaede Møde, dHrr. Morch Hansen og Barfod, ved Skolelærer Side ning for Kjøbstaddistrictets Deputerede J. Sidenius, og Suppleant P. Wulff, ved Fuldmægtig Lindholm; denne Skaal besvarede J. Sidenius; for Hanmark, ved practicerende Læge Voltelen; for de tilstedeværende Selskab, ved Morch Hansen; for de danske Samfunds Bestyrelse som Festordnere, Boghandler Berggreen. Jmellem adskillige af disse skaaler, som alle vare ledsagede af passende Ord, bleve relandske Sange afsungne efter et lidet til denne Dag mykt Hefte, som blev omdeelt til Medlemmerne. Efter Maaltidet samledes en Deel af Selskabets Medlemmer i den først afbenyttede Sal omkring en kæmpemæssig Bolle, g tilbragte endnu et Par Timer under Sang, Tale og Lands i uforstyrret Glæde og Munterhed.