Ribe Stifts Adresseaviser, 1803-02-04
Da det er bragt i Erfaring, at en Deel af det unge Mandskab, som med Amtspas har opholdt sig i Kiøbsted, forat lære et Haandværk, har misbrugt den dem forundte Tilladelse, ved, paa ulovlig Maade, at forlade Distriktet, naar de have udlært deres Professioner, samt, at de lovbefalede Kautionister undertiden ere befundne, at have været uvederhæftige Mænd, der ikke vare i Stand til at opfylde den af dem udstedte Koution, saa bør: a) DeHerrer Amtmænd overholde, at ingen antages til Kautionist, i Særdeleshed for en Reserve, under 24 Aars Lægdsrullealder, og som følgeligt endnu kan vente at blive udskreven til Krigstienesteen, der ei er fuldkommen vederhæftig, til at stille en anden Mand, i Følge Forordningen af 20 Juni 178886, i Tilfælde af, at den, han var Borgen for, ulovligen skulde forlade Distriktet, eller vægre sig for at møde der, hvor han til den kongelige Tieneste beordres til at fremstille sig. b) Alle de Reserver som meddeles Amtspas, til at opholde sig i Kiøbstæderne, for sammesteds at lære et Haandværk, bør, saasnart deres Hensigt er opdaget, af Land= og Søekrigs=Kommissairerne foranstaltes indkaldede til næste Landmilice Session, for der aflægge den Eed, som ved Forordningen af 20 Junii 1788 J 19, er paalagt det unge Mandskab i Almindelighed, men som, ved allerhøieste Resolution af 24 August 1794, indtil videre blev udsat. J øvrigt maa det fremdeles have sit Forblivende ved den hidtil gieldende Anordning, at en Reserve forbiegaaes ved Udskrivningen, saalænge han staaer i Lære, dog med den Jndskrænkning: at den, der ei giver sig saa tidligt i Lære, at Læretiden kan være udløben, naar han har fyldt sit 24 Aars LægdsrulleAar, bør, uden videre Henstand, behandles ved Udskrivningen med 24 Aars Alder, c) For at forebygge, at værnepligtige Forældre ikke skulle kunne unddrage deres Sønner for Værnepligt, fordi de selv, med Amtspas, opholde sig i Kiøbstæd, og siden bevise: at deres Sønner, der have fyldt det 4 Aar, fastsættes det herved, som ufravigelig Grundregel, at 4de Aars Fylde i Kiøbsted herefter ei bør fritage nogen for Værnepligt, undtagen i det eneste Tilfælde, at en i Kiøbsted født Dreng, som sammesteds beviisligen har fyldt sit 4de Leveaar, søger Ophold paa Landet og, paa denne Maade, indføres i Lægdsrullen som opdaget; dog bør lovligt Beviis om denne frie Fødsel føres ved paa følgende Session, efterat Drengen er tilført Rullen, som opdaget; til hvilken Ende Lægdsforstander og Lægdsmænd bør være pligtige, at underrette Vedkommende, saasnart han af dem er tilført Lægdsrullen, og, skulde den Opdagede ei, ved paa følgende Session, bevise sin frie Fødsel i Kiøbsted, bør Sessionen vidnesfast tilkiendegive ham, at sligt senest, ved paa følgende Aars Session, af ham bør bevises. d) Naar det tillades en værnepligtig Reserve, med Amtspas imod Kaution, at opholde sig med sine Sønner i Kiøbsted, bør de af ham der avlede Sønner alligevel være værnepligtige og indføres i Lægdsrullen, med Vedtegning, om Aarsagen til deres Fødsel i Kiøbsted; til hvilken Ende Sessionerne aarligt bør af vedkommende Magistrater og Byfogder fordre Oplysning, om de sig i Kiøbstæderne opholdende værnepligtige Fædre have, i det løbende Aar, avlet værnepligtige Sønner, samt foranstalte, at disse vedbørligen tilfores Lægdsrullen, e) I de af Amtmændene udstedende Amtspasser bør de anføre Stedet, hvor Paseieren har Tilladelse at opholde sig, paa det at dette Opholdsted kan vorde Lægdsrullen tilført, og bar Kautionisten paalægges den Forpligt, at fremstille den, han er Borgen for, ved den offentlige Landmilice Session, hvor Amtspasset bør afgives mod Kautionens Tilbagegivelse, da ingen Reserves Tilbagekomst til Lægdet bør antages for gyldig, førend han af Kautionisten personligen er fremstillet for Sessionen. Dersom den, der har havt Amtspas, skulde til den Tid, angive, at dette var tabt, eller paa anden Maade ham frakommet, da bør han, siden Passet mueligt kan være tilhændekommet en Uberettiget, som derved kan faae Leilighed til, ulovligen at forlade Distriktet, til Tab for Rekruteringen, strax og uden Lodtrækning udskrives til Soldat. Er Paseieren af den Alder, at han alligevel skulde udskrives til Krigstienesteen, bør Kautionistens Kaution tilbageholdes, indtil han tilveiebringer, det derimod udstedte Amtspas, og, skulde han ei være i Stand til at tilveiebringe Passet inden næste Session, bor Sagen indberettes her til Kancelliet, og dette Kollegiums Resolution indhentes, hvorledes med Kaution, sten videre bør forholdes. J 2. Da den 22 8 i Forordningen af 20 Juni 1788, befaler: at saalænge der haves andet dygtigt Mandskab i Distriktet, skulle de Huusmænd, der ere gifte og fortrinligen de, som have Børn, ikke udskrives til Soldater, samt, at en gammel Gaardmands eller gaardbrugende Enkes eneste Søn skal, i lige Tilfælde, være befriet, saa bør, som Følge heraf a) Huusmænd, som attraae Befrielse for Udskrivning, være pligtige, ved Sessionen, at fremlægge deres Fæstebreve, elle tinglyste Skiøder, til Beviis for, at de virkeligen ere Huusmænd, saa og Præsteattest om, at de ere gifte, samt hvor mange Børnde have, og, naar en Huusmand, paa Grund af slige fremlagte Beviisligheder, befries, bør ham derom i Lægdorullen gives følgende Vedtegning : Huusmand efter Fæste (tinglyst Skiøde) af (Dato) (Aar) er gift og har (Tallet) Børn efter Præstens Attest. b) Jngen Gaardmand bør antages for gammel Mand, der ei med Udskrift af Kirkebogen beviser, at han er over 60 Aar, naar hans Søn, med 20 Aars Alder, er pligtig til Udskrivning, og bør Mandens Alder, i den af Præsten udstedende Attest, anføres, saavel med Ziffre, som med Bogstaver; Attesten bør tillige opgive, hvor mange Sønner han har, samt disses Navne og Døbetid, den sidste, ligesom Faderens Alder, baade med Tal og Bogstaver, paa det at deraf kan erfares, om Faderen er berettiget til den af ham begjærte Søn. Har Faderen Stedsønner, bør de ligeledes være navngivne i Attesten, paa ommældte Maade, siden de i et og alt ansees lige med Faderens egne Sønner. Da samtlige biskopper herfra ere tilskrevne, at paalægge Præsterne, i de af dem, i slige Tilfælde, udstedende Attester at anføre Vedkommendes Alder, baade med Tal og med Bogstaver, saa bør herefter ingen andre end slige Attester af Sessionerne antages, end de, hvori saadan dobbelt Anførelse findes.