Københavns Adresseavis, 1774-08-10
Til Oplysning om den hollandske Silde Saltnings= og Nedlegnings=Maade meddeles følgende: 1) Holland salter og nedlægger alene i nye tætte EgeTræer, med 14 stærke og tørre Baand, efter Træets Størrelse, vel forsynede. 2) Det Salt, som bruges, er alene beste, af cedsorne Vragere vraget spansk eller portugisisk Salt, eller disse i Søevand i indenlandske Syderier raffinerede, hvilke Salter da kaldes Salt af Salt. Alle andre Sorter, hvidt, graat, stort eller smaat Salt, ere ved Love forbudne, og nævnes franske, Strædets og vestindiske Salter udtrykkeligen deriblant. 3) De tilladte Salter bruges baade for sig alene, og blandede. Een af de tvende første Sorter, nemlig, blandes med en Deel af det raffinerede, efter Omstændigheden, af Tiden Silden skal bevares i og Stedet, den skal sendes til 4) Man udsøger Silden, i Følge Love, for den kjendes tjenlig til Saltning. De tomme eller saa kaldede Jomfru Sild, ilde udseende, ravn melk, syge, ildelugtende og slette Sild, skilles fra de fulde, friske ubeskadigede og rette gode, hvilke allene saltes og nedlægges for Udførsel, og faaer derefter Merker paa Træerne, særskilte fra de slettere. 5) Silden ganes og nedsaltes og Bord, ubestemt til Dag og Nat, efterhaanden som den optages af Garnet, og saa hastig som mueligt, før flere, end de, som kan saltes og ordentlig nedlægges, tages inden Borde. 6) Mængden af Saltet, som skal bruges, er ikke bestemt ved Love, men kommer an paa Erfarenhed. Derimod er befalet: At ingen anden Sild maa nedlægges til Udskibning, end fulde, hele og friske Sild, og skal Silden, heder det, nedlægges med største Flid, tæt, næt, ret op, Side til Side, og langs med hinanden fra Ende til anden i Træet. 7) Silden maa ikke nedkastes i Træet med Kurve eller Kar; men skal nedlægges med Haand, og skal der ved Nedlægningen, saavidt mueligt, bruges et Haandeelag, for at treffe lige Lag, Tæthed og Nøjagtighed i Lægningen. 8) Saaledes som Sildene saltes og nedlægges og Bord udføres ikke een Tønde; men de maa alle paa offentlig Broe, eller Gade, under eedsorne Vrageres Opsigt, igjen aabnes, og, efterat de ved Optagningen i Lagen ere vaskede, af eedsorne Saltere saltes, og paa bemelte Maade for alles Øine paa ny nedlægges. 9) Bunden skal efter Nedlægningen nedtrædes med Fod, og Træet lættes, før det tilslaaes, for at erfare, om det haver den Tyngde, (som ved Øvelse let erfares) det bør have 10) Naar Træet har staaet en Nat over, efter Omsaltningen, gives det Lage, som er taget af Tønderne, og siet, og faaer det endnu eengang Lage, før det bortføres fra Salte=Stædet. 11) Jntet Træesmaa udføres, før Silden haver ligget til Dage efter Omsaltningen i Lage, og er bleven behørigen merket, hvilket hverken maa skee i Huus, eller om Natten. 12) Man gjør Forskiel paa Merkerne efter Jakobi, den 25de Julii, efter Bartholomæl, den 24de August, og efter Korsets Dag, den 14de September, for derved at kjende Fangsten og Sildens Godhed. 13) Fjorten om Bord saltede Træer regnes kun at gjøre ti efter Ompakningen, efterdi Sorteringen ved Omsaltningen endnu nøiere, end om Bord, kan lagttages. 14) Al Fangst til Saltning maa skee imellem den 7de Julii og 1ste Januarii, og uden for de hitlandske, islandske og norske Klipper. Alle andre Sild, til anden Tid fangede, røges. Resten, som kunde tilføjes blev egentlig Politie=Anstalter vedkommende, som ikke ere herhen hørende. 13. For den største Mængde Sild, ikke mindre end 40, Fjerdinger, behandlede paa efterfølgende fire Maader. Ti Fjerdinger saltede med St. Hybes Salt alene, uden videre Omsaltning. Ti Fjerdinger saltede med to tredie Deel af St. Hybes og en tredie Deel af Lyneborg Salt, ligeledes uden Omsaltning eller Omlægning. Ti Fjerdinger nøgagtig saltede, som først meldte; men omsaltede og nedlagde med samme Sort Salt, i det mindste storten Dage efter første Saltning. Ti Fjerdinger ligeledes paa det nøieste saltede, som anden meldte Fjerdinger; men omsaltede og nedlagde med samme Blanding af Salt efter første Nedlægning. For dette Antal Sild paa saadan Maade saltede, og nedsendte fra Norge til Forhandling i Kjøbenhavn, udsætter Selskabet sin mindre Guld=Medalje eller 500 Rigsdaler. Nedsendingen behøves ikke, naar Skibs=Leilighed er derimod, at skee med samme Fartøi, da Selskabet agter at lade de paa forbemeldte fire Maader nedsaltede Sild paa engang bedømme, saa det altsaa oppebier de førstes Bedømmelse for de sidstes Skyld, for ved dem tillige at naae den tilsigtede Vished og Oplysning. Man skjønner lettelig, at der udkræves særdeles nøjagtige Attester til at bevise, at Silden, for hvilke Premie æskes, er behandlet, som foreskreven staaer. bemeldte Attester maatte derfor nok være udstædte af nogen af Selskabets Medlemmer, geistlige eller verdslige Ovrigheds=Personer, eller i Fald de af nogen af Almuen meddeles til Tinge være beedigede. Premien æskes inden Aarets Udgang. 14. For den største Mængde, ikke mindre end 50 Fjerdinger, i de norske Farvande fangen og i lukt Fartøi strax virket og best nedsaltet feed Høst=Sild, Selskabets større Guld=Medalje, eller 100 Rigsdaler. Premien maatte æskes inden dette Aars Udgang, og i det mindste maatte af forbemeldte Mængde til Selskabets Eftersyn og Undersøgning nedsendes 5 Fjerdinger. Attesterne maa ei alene formeligen og ordentligen got gjøre, at Silden er fangen i benævnte Farvande, samt ga net, virket og nedlagt i et saadant Fartøi, som forhen meldt er, men de maatte endog tydeligen bevidne, at Fangsten og Behandlingen er foranstaltet af danske eller norske Redere, samt at den hele Mængde virkeligen er fisket ved et og det samme Fartøi. Ved Æskningernes Bedømmelse vil den have Fortrinnet, som, naar alle øvrige Omstændigheder ere lige, tillige meddeler en ordentlig og tilforladelig Efterretning om den brugte Maade i at fange og behandle Sildene, som og omdet dertil anvendte Redskab, saavelsom om Fartøiets Størrelse og beskaffenhed, samt og hvor og hvor langt fra Kysten Fangsten er skeet. 15. Da man har merket, at Spinderier, tjenlige for Manufakturister og Fabrikører, ere kun i en heel maadelig Drift i Sielland og paa Møen, ja fast ikke til, med mindre de drives fra Hovedstaden; men det dog er baade mueligt og for Anlæggere af samme meget fordeelagtigt, samt for Spindere og Spindersker en vigtig Næring, naar slige ordentlige Spinderier kunde komme ret i Gang, især naar Manufaktur= og Fabrik=Arbeiderne, i vedbørlig Forhold derefter, arbeider og kan afsætte sine Vare, som Selskabet agter efter Muelighed at opmuntre, saa udsættes følgende Premier for bemeldte Lande, Sielland og Møen, Kjøbenhavn undtagen: For den Kjøbmand, Proprietær, Præstemand eller anden, i Kjøbstæderne eller paa Landet, som paa egen Regning, og uden anden Opmuntring eller Betaling, anlægger eller vedligeholder de største Spinderier, (de være tilforn anlagde og begyndte eller ikke, og deraf erhverver det meste og best spundne Garn af dansk Uld, inden den 1ste October 1775. For den største Mængde, ikke mindre end 400 Pund, Selskabets større Guld=Medalje eller 100 Rdlr. For næste Mængde, ikke mindre end 300 Pund, Selskabets mindre Guld=Medalje eller 500 Rdlr. For næste Mængde derefter, ikke mindre end 200 Pund, 25 Rdlr. Attester af vedbørlig Paalidelighed maa indsendes til Selskabet inden den 1ste October 1775. J samme maa bevidnes af troeværdige Vidner, som har seet og undersøgt Tingen, at den Mængde Spind, som Attesten gives om, virkelig findes paa Stedet, eller er da funden der, spunden i Vedkommendes anlagde Spinderier efter denne Premies Bekiendtgiørelse, at Finhed og Godhed af Garnet i alt svarer til den eller de Prøver, som maa følge Attesteen, Selskabet til Efterretning. Derhos maa tillige meldes den Mængde Garn, som af Pundet er udbragt, tillige med det hele Spinderiets Hænder efter Kjøn og Alder, denne regnet til Ungdom under tretten Aar, Middelalder derfra til fyrretive Aar, og Alderdom derover.