Viborger Samler, 1836-07-19
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. Den 9de Juli Kl. 2 Efterm. tilendebragte Pairsretten Debatterne i Alibauds Sag. Under Forsamlingens dybeste Taushed oplæste Præsidenten Dommen, ved hvilken Louis Alibaud dømtes til at straffes som Fadermorder, og det i Følge heraf bestemtes, at den Domfældte skulde føres barfodet, i Skjortermer, med Hovedet indhyllet i et sort Stør til Retterpladsen, under Dommens Oplæsning udstilles paa Schafottet, og derpaa henrettes med Guillotinen. Vidneforhørerne vare allerede tilendebragte i det foregaaende Møde. Vidnernes Udsagn om Aliband løde i det Hele fordeelagtigt. Den tidligere omtalte, i Perpignan arresterede Hr. Corbiere vakte Rettens Mishag først ved det af ham brugte Udtryk: "da jeg første Gang havde den Ære at gjøre Hr. Alibands Bekjendtskab, og senere ved den Letsindighed, han havde viist, ved at modtage Breve fra Alibaud, der indeholdt Trudsler mod en høi Person," uden at gjøre Angivelse herom, hvilken Letsindighed han vedblev for Retten at udvise ved at omtale den hele Tildragelse som en Bagatel. Sin Forsvarstale aabnede Hr. Le dru med at fortælle, at Aliband havde i sit Fængsel modtaget ham med de Ord: "Jeg forlanger ikke mit Liv, og jeg veed, at det ei staaer i Deres Magt at redde det; men De kan redde og giengive mig, hvad man ellers vil berøve mig, nemlig mit hidtilværende Livs Reenhed og Udadlelighed, min Families Ære. Denne Opgave udgjorde ogsaa Hovedthemaet for Hr. Ledrus Defension. Efterat denne var tilendebragt, spurgte Præsidenten den Anklagede, om han fremdeles havde Noget at anføre til sit Forsvar. Ali band erklærede herpaa, at det ikke var hans Hensigt at forsøge paa at redde sit Liv. Hans eneste Ønske, efter hans Foretagende var mislykket, havde været, ikke at falde levende i sine Fjenders Hænder; men heller ikke dette havde han seet opfyldt. Nu beklagede han sig over, at man vilde berøve ham sin Ære. Generalptocureuren sagde han - der med saadan Jver forfølger Kongens Mordere, vilde vel meget mindre trigt forfølge Folkets Mordere, men for os Folk, der ville befrie os fra Slaveriet, bliver intet andet Middel tilbage end Tyrannens Mord." Her afbrødes han af Præsidenten, der forbød ham, offentligt at foredrage slige Lærdomme. Her ere de skriftligt, sagde han, jeg indhændiger min Defenfor dette Manuscript." Dette forbød Præsidenten. Da derpaa hans anden Defensor, Hr. Bonjour, vilde tage Ordet, for at svække det ugunstige Jndtryk, Aliband ved sin egen Optrædelse havde gjort, frabad denne sig dette med følgende Ord: "Hvis De, min Hr. Defensor, vil anraabe om Medlidenhed for mig, saa hør kun op. Jeg forlanger kun mine Medborgeres Agtelse, eller hvis det saa maa være, deres Had." Da Præsidenten atter tillod ham at tale, forlangte han sit Manuscript tilbage, men efterat han havde atter forelæst et Par Linier deraf, der vedbleve at være af samme Natur, som det Ovenanførte, blev han afbrudt, hvorpaa han roligt satte sig ned med de Ord: "Der gives Sandheder, der ikke due for Hvermands Øre!" Kl. 1 traad Retten tilbage; ved Dommens Forelæsning, var, efter den ved Pairsretten brugelige Skik, den Anklagede ikke tilstede. J London havde man Efterretninger fra Paris af 10de, ifølge hvilke der endnu Jntet var bestemt om Alibauds Henrettelse. Processen selv var ikke optagen med synderlig Jnteresse, hvorimod en, Løverdag Aften fra Politiepræfecten Gisquet til Aftenbladene Garette de France og Messager udstædt, befaling havde vakt Opsigt. Herved forbydes nemlig disse tvende Blade at optage Alibauds Forsvartale (hvilken, som ovenfor anført afbrødes af Præsidenten); Journalernes Redactioner havde, uagtet deres Overbeviisning om et sligt Skridts Lovstridighed, anseet det for sikkrest at adlyde Befalingen og havde ikke aftrykt Talen, men dog underrettet Publicum om det til dem udstædte Forbud. Dette synes ikke at være udvidet til Morgenbladene om Søndagen, af hvilke Nogle erklære, at de heller ikke vilde have adlydt det, og National meddeler Alibands Tale fuldstændig. Strax efter Mødets Slutning havde man forelæst Aliband hans Dødsdom i Fængslet; han hørte paa den med megen Rolighed. Aftenen i Forveien havde han forskaffet sig en Bibel og Kemples Imitatio Christi. Sin Tale havde han selv forfattet uden Hjælp og uden sine Defenlorers Vidende.