Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-09-02
Den 19de August indbragte Generalprocureuren i Overhuset den officielle juridiske Anklage imod Dronningen. Ligesom han vilde begynde at tale foer en Lynildstraale ned forbi Huset og et stærkt Tordenslag paafulgte; efterat han havde holdt en Jndledning og gjort Deres Herligheder opmærksom paa Sagens Vigtighed, og giort den bemærkning, at han ifølge sit Embede var nødt til at meddele Fortællinger, som maatte opvække Ækkelhed og Afskye hos ethvert sædeligt Menneske, foredrog han Klagen selv, som bestod af en historisk Fortælling der var saa lang at han ikke blev færdig uden med Halvdelen den første Dag, og som indeholdt alle de før gelige og stødende Begivenheder, som lægges Dronningen til Last, hvorved han flere Gange tilføiede det Spørgsmaal til Deres Herligheder; om disse Begivenheder vel anderledes kunne udtydes end om en ægteskabsforbryderisk Omgang med BergamiDet væsentlige i denne saare vidløftige Anklage bestaaer i følgende: J 1814 forlod Hs. Majestæt med egen frie Villie England for at besøge Fastlandets forskiellige Lande; hun gik først til Brunsvig, efter et kort Ophold begav hun sig derfra til Jtalien og ankom den 9de October til Mailand; da hun forlod England var hun ledsaget af Personer, som svarede til hendes høie Rang, og som stode i Forbindelse med de anseeligste Familier i Kongeriget; nemlig Hofdamerne Lady Charlotte Lindsay og Elisabeth Forbes. Kammerherrerne St. Leger, Sir William Gell og Tramen; Staldmesteren Capitain Hesse og Lægen Doctor Holland; hun opholdt sig 3 Maaneder i Mayland; her tog hun Bergami, som dengang var Coureer, i sin Tieneste som Lakei; han hav før været i General Pinds Tieneste. 14 Dage derefter havde Dronningen forladt Mailland og afreiste til Rom og derpaa til Neapel, hvor hun ankom den 8de November 1814. Den unge William Austin var ogsaa i hendes Følge; hun havde stedse viist ham den største Opmærk somhed, og indtil hendes Ankomst i Neapel havde denne Dreng stedse sovet i Hendes Majestæts Værelse. Da hun kom til Neapel tog hun sit Sovekammer i et Fløi af det Pallast, som hun beboede, og hendes mandlige Betientere fik deres Soveværelser i et andet Fløi deraf; i den første Nat den 8de November for Bergam- ogsaa der, og den unge Austin i Hs. Majestæts Værelser; men næste Dag forbausedes hendes Tienestefolk over at høre, at Bergami skulde nu sove i et Værelse, som havde en frie Communication med Hs. Majestæts Sovekammer, formedelst en Corridor. Dronningen anordnede derimod, at den unge Austin, paa Grund af, at han nu var for gammel dertil, ikke skulde længere sove i hendes Værelse Bergam vedblev at have sit Sovekammer paa en saadan Maade fra nu af og indtil han forlod Hs. Majestæts Tieneste. Samme Aften den 9de begav Dronningen sig til Operahuset; men kom meget tidlig derfra; hendes Kammerpige bemærkede hos hende en ængstelig Uroelighed; hun ilede til sit Sovekammer og befalede paa det strengeste, at den unge Austin ikke maatte komme til hende; Pigen saae hende derpaa at gaae til Bergamis Værelse; hun lod derpaa Kammerpigen gaae og sagde, at hun ikke denne Aften behøvede hendes Opvartning; følgende Morgen bemærkede hun, at Hs. Kongelige Høihed ikke kom ud af sine Gemakker paa den sædvanlige Tid, ogsaa Bergami forblev længere i sit Værelse end han pleiede; Bergami tillod sig fra denne Tid af en usædvanlig Frækhed i sin Omgang. - Nogle Dage derefter gav Hs. Kongelige Høihed en Maskerade i den daværende Konge af Neapels Pallast; hun viiste sig der i en Neapolitansk Bondepiges Dragt; men hun forlod kort derpaa Ballet og begav sig til et afsides Værelse, hvor hun lod Bergami komme til sig; i hans Overværelse og uden at betiene sig af sine qvindelige Opvartersker omklædte hun sig til en nye og meget uanstændig Characteerdragt, som skulde forestille Historiens Muse. Hs. Majestæt omklædte sig siden som en Tyrkisk Bondekone, og Bergamt, ledsagede hende ind i Balsalen, forklædt som en Tyrkisk Bonde, dog blev han der ikke længe; der mødte ham noget ubehageligt, og han begav sig hiem; hun fulgte snart efter ham, og søgde forgiæves at formaae ham til at komme tilbage paa Ballet. – Hendes Majestæts Tienestefolk bemærkede, at hun stod op paa samme Tid som Bergami, og at hun spiiste Froekost allene med ham, dog var han endnu stedse ikke noget videre end hendes Coureer og vartede op ved Bordet. Man saae hende imidlertid ofte spadsere paa Terrassen og i Fortroelighed at læne sig paa Bergamis Arm. Bergamblev engang slaget af en Hest, hun leiede derpaa en Betient for at passe ham i hans Sygdom, denne Mand sov tæt ved Bergamis Værelse og bemærkede, efterat de øvrige Tienestefolk vare gaaede til Sengs, at Hs. Majestæt gik 3 til 4 Gange med stor Forsigtighed til Bergamis Værelse, hvor hun holdt sig længe op. Jeg kan sige Deres Herligheder, bemærkede General=Procureuren her i sin Tale: at Vidner kunne bekræfte det, at denne Mand har tydeligt hørt dem kysse hinanden, efterat hun var kommen ind i Bergamis Værelse. (Nu saa man i hele Huset et tydeligt Tegn paa Forbauselse.) – Hs. Majestæt forblev i Neapel fra November til næste Marts.