Viborger Samler, 1805-04-11
London den 26de Marts. I Gaar var der i begge Parlamentshusene et mærkværdigt Optrin da to vigtige Oppositionsmænd forelagde den forhen omtalte Ansøgning fra Katolikerne i Jrland. Lord Grenville forelagde Overhuset den og Hr. For leverede den i Underhuset. Han erklærede derhos, at han med Fornøielse opfyldte denne Embedspligt, og var glad ved at fremlægge en Ansøgning, som gav beroligende Beviser paa, at Katolikerne ved at henvende sig med deres Besværinger til Rigsparlammentet, benyttede sig af de ærefulde Midler Konstitutionen gav dem i Hænderne. 8 Lorder, 91 Baroner og andre irlandske Herrer, hvoriblant en Deel Doct. Medicinæ, have underskrevet den. Dens væsentlige Jndhold er følgende Undertegnede ere det ergelske Kongehuus paa det oprigtigste hengivne; med Taknemlig hed erkjende de alle de milde Love der ere givne for at forbedre deres Tilstand; de have aflagt og holdt den foreskrevne Eed som Borgen for deres politiske og moralske Grundsætninger. Ved denne frygtelige Eed, forbindes vi til, at være vor naadigste Konge troe, afværge alle Anslag imod hans Throne og de retmæssige Thronarvinger, vi forbindes endvidere der til, ikke at fornærme nogen, som er af anden Religion, paa den Grund, at han er en Kietter, vi forkaste den Mening, at Paven kan sætte en Fyrste i Band ligeledes at Paven eller nogen fremmed verdslig og geistlig Fyrste har nogen Jurisdiction i Jrland; vi troe heller ikke, at ugudelige og uretfærdige Handlinger kand undskyldes med befaling fra den geistlige Magt, ligesom vi heller ikke antage, at Paven er ufeilbar eller at vi bør lyde om han befalede os noget uretfærdigt, vi troe heller ikke, at Paven eller den Geistlige kan forlade os en begaaet Synd og, antage Absolutionen uden Hjertets Forbedring, for en Synd imod Sakramentet selv; endelig have vi derved forbundet os til at forsvare Jrland af alle Kræfter og ikke forsøge at omstyrte den nuværende Kirkeforfatning for at indføre den katolske Religion." Det er smerteligt for os, at man troer sig nødsaget til at fordre denne gyselige Eed af de Katolske, fremfor af andre Religioners Bekjendere; men da denne stemmer overeens med vore Grundsætninger og vor Religion, saa troe vi og, at den Religion, der tillader os at aflægge saadan Eed, af Parlamentet erklæres berettiget til en fuldstændig Tolerants og at man anseer os, for Undersaattere, som Staten sikkert kan stole paa. Det er nu 26 Aar siden at vores naadigste Konge erklærede i begge de irlandske Parlamentshuse, at Katolikernes rolige Opførsel berettigede dem til at vente deres Besværinger afhiulpne. Dette er endnu ikke skeet. Vi maae ydmygst andrage, at Katolikerne i Jrland, der ere saa talrig ge og bidrage saa anseelige Summer til Statsudgivterne, endnu sukke under de forrige Byrder og Trængsler - Saaledes have de endnu hverken Stemme eller Sæde i Parlamentet; de ere bestandig udelukte fra de største og mindste Magistratsembeder, fra adskillige Statens Æreposter og fra de høje Officeersposter i Søe og Landetaten, og næsten fra alle Ærestitler og Lønninger. Denne fornedrende Udelukkelse, der giør den Katolske saa nedværdiget i hans Landsmænds Øjne, bede vi Parlamentet paa det nøieste ville overveie. Paa det bestemteste erklære vi, at vi aldeles ikke have til Hensigt at forringe de protestantiske Biskoppers og Geist ges Jndkomster; men blot det Ønske at deeltage med andre Medborgere i de velgjørende brittiske Lov for derved at giøre Ende paa al Uenighed og Misfornøielse, da det brittiske Riges Fjender, som ønske Jrland under Aager, blot sætte Haab til denne Jndvaanernes Uenighed, hvorfor intet er mere nødvendigt, end at udflukke ald Religionshad og oplive alle Undersaaterne til med Enthusiasme at forsvare den vise Landets Jndretning. Suplikanterne have det visse ærefrygtsfulde Haab, at Parlamentets Viisdom og Godhed ikke holder det nødvendigt, at Katolikerne i Jrland længere trykkes af disse Love; men at de tilstaaes lige Rettigheder med de andre brittiske Undersaattere."