Aalborg Stiftstidende, 1837-02-01
Saavidt det russiske Blad. Journal des Debats" svar ge rer herpaa. Vi have aftrykt hiin Artikel, fordi den staaerisk i et officielt Blad. J et uafhængigt Blad, i hvilket been Redactions individuelle Anskuelser udtale sig uden Tvangne eller Hindring, vilde den ikke være af nogen Betydning, da ha vor Konges Trontaler saameget mindre kunne giøre Fordring, P. paa at behage al Verden, som de ikke engang optages med de almindeligt Bifald i Frankrig selv, hvortil de heller aldelessen ikke ere bestemte. Derimod maa en saadan Artikel have Beomtydning, naar den finder Plads i et Blad, i et Land, der 6 kun har officielle og censurerede Blade. Den giver Ondtimfra sig og vi forske med Føie efter Anledningen til en saa=Et dan ondartet Stemning hos den officielle russiske Journal. O Gjaldt det om at critisere de Deputeredes Kammers Adresse, noda kunde vi vel begride en saadan Stemning, fordi dette Kammer aldrig undlader at erindre om Polens Nationalitet. N. J Trontalen derimod forekommer intet Ord om Polen. Hvor ha for da dette Udfald i det russiske Blad, hvortil denne usømme He melige Anmasselse, at ville fremstille Frankrig, som svagtsov- og kraftesløst, og saaledes nedværdige det? Hvortil den haane lige Spot, der ledsager hver Phrase i Trontalen? Desuden Be rimler baade denne Spot og disse Discussioner lykkedes det of ne ficielle Blad meget maadeligt. Paa Spotten seer man, at i den er henkastet efter Ordre, ligesom man paa Discussiodet nerne seer, at de stamme fra et Land, i hvilket der ikke dis i gieuteres. Naar nu hiint Blad mener, at vi ikke skulde tale ne om den almindelige Fred, fordi vi fægte i Aftika og saaledes vil erindrer os om vort der lidte Uheld, saa svare vi derpaa, at vi vilstide vise os meget tolerantere, hvis det engang faldt Keiseren na af Rusland ind at sige noget til sit stumme Senat om ne den Fred, som Rusland nyder. Vi skulde sandelig ikke en minde Russerne paa deres Kamp ved Caucasus, der allere es de har varet længere, end hele vor Ocupation af Algier, og le, dog ikke endnu er tilende. Ligesaalidet vilde vi hovere overos de Tab, som Russerne notorisk have lidt i denne Kamp. de Det er mærkeligt, at hiint Blad, skjøndt det er saa fjendtkalligt stemt mod os, formodentlig formedelst vort Regjeringsnelsystem, dog røber saa meget Ømhed for de amerikanske itz Fristater. Det paastaaer jo, at vi have betalt de 25 en Millioner, ikke fordi vi vare dem skyldige, men fordi vi lode selos skræmme ved Trusler. Er dette saa, da skulde Rus at land tage Exempel heraf. Det paastaaer jo at have Fordringer til os, som stamme fra vore fortidige Forhold til Warrelschau, Fordringer, som Fyrst Lübecki har skullet inddrive i Paris. Har han nu ikke formaaet at udrette Noget, saa at hidrører dette formodentlig fra, at han ikke har truet nok. er Nu kan Rusland jo forsøge, hvor meget det kan udrette ne hos os med Trusler eller, rettere sagt, Forsøget er allerede 1 gjort og har havt den Virkning, at Underhandleren med luforrettet Sag er vendt tilbage til Rusland. Det er maa elske dette hans Vanheld, der har sat det russiske Blad i ondt Lune, maaske hidrører dets Forkjærlighed for de nordnamerikanske Fristater ogsaa derfra, at de, idet mindste deri have Lighed med Rusland, at Slaveriet hersker i begge et Stater. Rusland tilgiver Amerikanerne deres Demokraselter for Slavernes Skyld og Amerika tilgiver Rusland dets Despotter for dets Livegnes Skyld. Vi ville ikke 1 gaae videre i at anatomere denne snurrige Artikel; men, erskjøndt den i og for sig selv forekommer os snurrig, sætter den os dog ikke i Forhauselse, thi vi have aldrig næret nogen anden Overbeviisning end den, at vi omtrent endnu have de samme Fiender og de samme Venner, de samme Modstandere og de samme Velyndere i Europa, som vi havde for 6 Aar siden." - Denne sidste Phrase, der uvilkaarlig undslipper Journal des Debats, synes at vidne som, at Oppositionen har havt Ret, naar den uafladelig i 16 Aar har tilraabt Regjeringen: "Vær ikke for gavmild med Concessioner til de absolu stiske Regjeringer, det nytter Eder dog til Ingenting; tænk paa Napoleons Valgsprog. De hvide vedblive at være hvide, saaledes ville de blaa nok ogsaa vedblive at være blaal!