Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-08-19
Udenlandske Efterretninger. Stænderforsamlingen i Viborg. Saaer angaaende Ribe Byes Jndvaaneres Andragende betræffende Toldvæsenet i denne By m. m. Den Kongelige Tilforordnede, Statsraad og Deputeret Bech, som var tilstede ved Forhandlingerne over denne Sag, oplyste, at det ved de Undersøgelser, som fremkaldtes i 1828 ved gjentagne Klager over den aftagende Handel og Næringsdrift i Ribe, blev saavel af daværende Stiftamtmand som af de forskjellige Embedsmænd og Borgere, der opfordredes til at vittre sig herom. eenstemmigen erkjendt, at Hovedaarsagerne til at Byen, ikke havde nogen Afsætning af toldbare Varer til det der omgivende Opland sønden for Toldgrændsen væsenligst maatte søges deels i den store Mængde af der concessionerede Høkere, hvis Antal i en Afstand af 2 Mile fra Byen befandtes at udgjøre ikke mindre end 36, deels i den saa godt som afgiitsfrie Brændeviinsbrænden i de privilegerede Brænderier i dette Opland, da begge Deele maatte henvise Landmændene til at søge til de dem nærmere boende Høkere, saavel for at afsætte deres Kornvarer som for at indkjøbe Brændeviin og andre Fornøden, hedsvarer. At de i Danmark stempelpligtige Manufakturvarer ved den høie paa dem hvilende Told og Besværligheden ved deres Fortoldning vare udelukkede fra Afsætningen til Landboerne sønden for Toldgrændsen, og at dette meere eller mindre fandt Sted med de Varer, som efter den danske Toldtarii vare ansatte til høiere Jndførselstold end i Hertugdømmene, ligesom og at Huden og Skind vare undergivne en høiere Udførselstold i Ribe end i de slesvigske Toldsteder og saaledes ogsaa udelukke de fra Omsætningen, ansaaes ligeledes som en medvirkende Aarsag til Handelens Afmagt der i Byen. For at bortfjerne disse hindringer for Byens Opkomst bleve de begunstigende Bestemmelser, som indeholdes i de af Committeen omtalte Resolutioner af 28de August 1822 og 12te Mai 1829 bragte i Forslag og senere allernaadigst approberede. Hvad Høkerhandelen i Lunddistriktet angik, da maatte de Embedsmænd, som vare kaldte til at vttre sig over denne Gienstand, indskrænke sig til at anbefale, at det maatte tages under nøie Overveielse, hvorledes de af denne Handels Udvidelse over dens lovlige Grændser, fremstaaende Jndgreb i Ribe Borgeres Handelsrettighed kunde forebygges ved at give de forurettede Handlende en lettere Adgang til at beviisliggjøre og fremkalde anordningsmæssig Straf for Høkernes ulovlige Handel. Det bemærkedes i denne Henseende, at for at en Kjøbmani Ribe skulde kunne tilveiebringe Beviis for at en Høker havde overskredet sin Handelsrettighed, efter de bestaaende Forhold udfordredes, at der skulde erhverves Jnqvisitionsordre fra den i Haderslev boende, altsaa 7 Mile, bortjernede, Amtmand, hvilken da skulde bringes til en af de vedkommende Slesvigske Justitsbetjente, hvoraf de nærmeste vare bosatte, den ene i en Afstand af 3, den anden af 4 Mile fra Ribe, saa at der medgik saa lang Tid inden Jnqvisitionen kunde anstilles, at den som oftest var unyttig, hvorhos den for Reqvirenten var forbunden med uforholdsmæssige Omkostninger. Disse Forhold ere endnu uforandrede de samme, da de Forhandlinger, som have været indledede med det kongelige Slesvigeholsteenske Cancellie og af dette med de slesvigske Autoriteter, ikke have ledet til at formerne for Jværksættelsen af de fornødne Jnqvisitioner have kunne forandres, heller ikke, at Ribe Kjøbstad, i Liighed med de slesvigske Kjøbstæder, har kunne tillægges et saakaldet Banudistrikt d. er et Distrikt i en vis Afstand omkring Byen, hvor ingen eller ikkun meget indskrænkede Høkerconcessioner meddeles.