Københavns Adresseavis, 1776-09-10
Landhuusholdings=Selskabet. Næstkommende Torsdag den 12 September holder det Kongel. Landhuusholdings Selskab sit ordentlige ugentlige Møde paa det sædvanlige Sted om Eftermiddagen Klokken 5 Slet. Kiøbenhavn, den 10de September 1776. H. Gerner, Selskabets President. Slutningen om Nillikers Rygt. (See No. 145.) Ere Afleggerne for svage i Rellikernes Flor, saa at manikke kan aflegge dem, saa maae man bie til det tilkommende Aar; thi jeg har allerede viist, at det er ikke fordeelagtigt, at aflegge om Efterhøsten. Desuagtet kan man formere Stokken det tilkommende Foraar. Jeg har herved gjort et dobbelt lykkeligt Forsøg: Jeg havde to gamle Stokke med mange uaflagte Afleggere. Disse skar jeg tvertigiennem fra hinanden i Midten, hvor BlomsterStængelen det foregaaende Aar havde staaet, og deelte altsaa hver Stok i to Stokke, satte hver i en Potte forsig selv, de voxte meget got og kom til Flor. Jeg har derved endnu en særdeles Fordeel. Den ene af disse Sorter er tilbøyelig til Raadnelse, og jeg har derfor hvert Aar neppe kundet redde een af tre, fire eller endda flere Afleggere. Nu blev den ene af disse giennemskaarne Stokke indvendig huul, og gik ud, da den allerede havde vist sine Knopper, den anden derimod blev frisk, da de dog begge gandske vist havde gaaet ud, om jeg ikke havde skildt dem ad. Nelliker ere udsatte for mange Slags Sygdomme: for Luus, Raadnelse, Kræft og Kaal=Orm. Lusene ere smaa grønne Jnsecter, som sette sig paa Bladene af Nellikestokken, og udsuger Marven deraf. Thi saafremt man ikke kommer Nellikerne til Hielp, bliver Bladene gule, (hvorpaa man ogsaa kiender denne Sygdom, og viisne, og Stokken forderves. De opholde sig gemeenlig under Bladene, og skiuler sig i de spæde Afleggere, hvor man vanskelig kan komme til dem. Om Morgenen og om Aftenen legge de sig i stor Mængde sammen paa Bladene, men Dagen over brede de sig ud. Man kan ikke paa anden Maade udrydde dem, end naar man afpiller og dræber dem; hvilket kan skee med en liden Sax, eller en lang Pennekniv. Raadnelse er langt farligere for Nellikestokken, thi den opkommer indvendig i Marven, og man bliver den ikke vaer, førend den hulle Stok svolmer ud neden til, og sprekker. Undertiden gaaer det saa langsom, at Stokken voxer indtil at sette Knopper, førend man merker Raad nelsen. Herfor er ingen Redning, men naar man merker det i Tide, giør man best, at man strax afskierer Blomsterstængelen, og aflegger Afleggere, da man undertiden kan redde nogle Afleggere, i sær naar man strax afskierer dem fra den syge Stok, saa snart de have slaaet nogle smaa Rødder. Raadnelsen bringer Nellikerne med sig fra Vinterværelset i Haven. Den kommer af for megen Væde. Naar man nu om Høsten og Vinteren rygter Afleggerne saaledes som forhen er erindret, saa vil Nelliken ikke let raadne. Naar man lod Nellikerne og Høsten blive gandske tørre, kunde Nellikestokken maaskee endda bedre imodstaae Raadnelsen; men den er derved udsat for andre langt større Farer, som jeg forhen har erindret. Mit angivne Middel vil og være tilstrækkeligt, at bevare Stokken derfor. Dog kommer det derhos meget an paa Veyrligets Beskaffenhed og Vinteren. Naar den i Begyndelsen er vaad og kold, saa er Stokken meest underkastet Raadnelnelsen. Derfor maae man have et Værelse, som ikke er alt for koldt, og som man kan give Luft, naar det er varm, saa bliver Raadnelsen forhindret. Kræse er en udvortes Sygdom ved Nellikerne. Den setter sig paa Stængelen, og seer fortagtig ud. Den æder og sig; og dersom man ikke kommer Nelliken til Hielp, førend den angriber Hiertet eller Marverøret, saa forderves Stokken gandske vist. Derfor maae man vel give Agt paa, naar der sætter sig saadan Kræft paa Stængelen, og strax i Begyndelsen skrabe den af med en Pennekniv saa længe, indtil der fremkommer en grøn og frisk Skalle, samt flittig see efter, om der skulde ansette sig en nye Kræft; da man atter maae gaae saaledes tilværks. Kaal=Ormen i sær den grønne, setter sig ogsaa gierne paa Nelliken, og findes i sær i de Haver hvor der staaer Træer eller Kaal, eller Frøestokke. Dersom man ikke her kommer til Hielp, saa opæde de Bladene, og tilsidst Knoppen. Her er det eneste Middel, at man aftager og dræber dem.