Ribe Stifts Adresseaviser, 1823-09-02
Jndenlandske Efterretninger. Reikevig, den 16de Julii. Det mærkeligste nyt fra vor Ø, indbefattes kortelig i følgende: Fiskeriet indfandt sig meget rigt over alt, og continuerede saaledes til i denne Maaned; men Torskesiskeriet, bragte ikkuns mavre og usædvanlig tynde Fisk til vore Kyster, næsten aldeles uden Lever, hvis Aarsag Tran Udførsel fra Jsland nu vil blive almindelig ringe af Torske=Tran, men som sædvanlig af Sælhunde og Hav kalve samt noget Hval=Tran. Den allermildeste Vinter vedblev lige indtil Foraaret og Sommeren, begge temmelig kolde og vedholdende tørre, afløste den, men Vinterens usædvanlige Mildhed over hele Landet bebuddede nu og, som ofte før, især 1783, er forestaaende heftigt Udbrud af en af vore farligste og meest active Vulcaner, nemlig den i Myrdals Jøkelen af Gabet eller Crateren, Karlugian i bemeldte Jisbierg. Den havde i 68 Aar. holdt sig rolig, nemlig fra 1755, da den anrettede de største Ødelæggelser i Landet, hvorom henvises til Conferenceraad Dr. M. Stephensens Skrivt: Jsland i det 18de Aarhundrede, hvoraf der sees: at i de paafulgte haar, for en stor Deel Følger af bemeldte Korlugjans Omvæltelser, indsvandt Jslands Folketal henved 9744. Mennesker. Nu bebudede heftige Knald, Raslen i Jis bierget, Myrdals Jøkel, og stærk Lynen allerede den 22de Juni 1823 dets indre Urolighed, som dog først kom til alvorligt Udbrud den 26de i f. M., da en stor Mængde Aske og Pimpsteen udkastedes over den underliggende Bøigd, den vestligere Myrdal; Røg= og Damp Støtter, indhyldede Biergene og formørkede Luften, der ikkun oplystes ved idelige Lyn, hvormed fulgte heftig Torden og Jordskiælv; endelig sprængte disse hele Fieldmasser af Biergets Jis, henslængte dem over den underliggende Bøigd og Sandørkner, og, med gyselige Vandflod og Strømme, førte en Mængde af disse Field=Jismasser, lige ud i Havet, men bedækkede Jorden og Bøigden med en Dynd, som Grød, af vulcanisk Aske og Pimpsteen, saaledes: at 3 af de bedste Gaarde, deriblandt den store og ypperlige Gaard Sølheimar (eller Solhiemmet) blev for nogle Aar i det mindste aldeles ødelagt, nogle Kreaturer omkom, alle Folk flygtede bort med de øvrige til de mindre farlige Naboe=Egne, og ligesaa fra de øvrige 2 ødelagte. Jngen Menneskeer kom til Skade, Egnen fattes for en stor Deel under Dynd af aske og Vand. Handelskibe i 20 Miles Afstand fra Landet bleve stærk bedækkede med den udkastede vulcaniske Aske. Veien over Myrdalen og Sønden og Jisbiergene blev ubefarlig formedelst Vandflod og de hvert Øieblik befrygtede Udbrud af Aske og Vandstyrtninger, hvorvel denne er Ulfareveien fra hele Skaptefields Syssel. Med stor Besværlighed maatte en lang Omvei søges Norden for den store Fieldstrækning af Jisbierge, kort fra Gabet Kolugjan. Man regner ellers ikkun 3 meget store og heftige Udbrud og Udkastelser af Aske, Stene, Gruus, Pimpstene og Vandstyrtninger at have endnu fundet Sted, og Vulcanen siden at have forholdt sig noget roligere. Bestandig N. V. Vind har og - til Lykke - ført Asken alene over den samme Egn, Vester=Myrdal ud til Havet, og endnu ladet de øvrige Egne ikkun lidet beskadigede. Jøvrigt har det bestandig tørre og kolde Foraar og nu stærk Hede i Juli, i Landets fleste Egne gjort Jordens Afgrøde saare ringe, hvortil kommer, at den Grønlandske Jis i Foraaret nu skal have lukket og tilsluttet de nordvestlige Landes Egne, er længe bleven seet udenfor Nord landets Kyster, og siges nu i Juli Maaned nyelig at have opfyldt Havet lige til Kysterne af Hunevands Syssel. Paa Nordlandet spores Trang i mange Egne. Sundhed har ellers blomstret overalt blandt Menneskeer; men kraftesløst Vinterfoder i en stor Strækning af Landet, meget udmavret Kreaturerne, hvoraf - især Faar - en stor Mængde stortede i Foraaret; de øvrige give en usædvanlig ringe Melk og bebude en ny Trang paa Fedevare.