Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1737-08-01
Det Romersk Kæyserlige Hoff er nu bleven vaer, at den Ottomanniske Port hidindtil intet mindre har haft i Sinde endsom Fred; Man har af Gierningen seet, at Muselmændene, med ald deres foregivne Tilbøyelighed til Fred, ikkun har tragtet efter at vinde Tiid, faae deres heele Magt udi Europa samlet, og at sætte sig udi saadan Positur, at de kunde holde det ud mod Russerne og de Kæyserlige. Af den Aarsags Skyld er det Kæyserlige Krigs-Manifest, som man saa længe har været sig forventende, saavel udi Ungarn ved Armeerne, som til Wien og Regensborg udi Rigs-Forsamlingen solenniter bleven publiceret, og dervanafskikket til adskillige høye Hoffer, hvorefter da de KæyserligArmeer den 12 Julii, som paa den til Fiendtlighedernes gl. aar 12 Aar. Aar 1797. kyndelse bestemte Dag, paa 3 Stæder have indbrudt udi de Tyrkiske Lande og Provintzer. Herved er det meget mærkeligt, at i Følge af alle Efterretninger, Tyrkerne have beklaget sig over dette saa pludselige Overfald, foregivende: "De forhaabede, at Hans Kæyserl. Majestæt skulde have holdet den Passarowitziskee 24 Aars Stilstand, hvilken de saa hellig, (efter deres Meening) havde i Agt taget; De søgte ikkun Fred og saadant meere. Herunder have de spillet en stoer Staats-Maxime, efterdi man har sikker Efterretning, og Gierningen dertilmed selv udviser det, at de forlænge siden have været sig de Kæyserliges Besøgelse udi deres Grændse-Provintzier forventende, og de derfor allerede den Tiid have haft Folk nok samlede, til at imodstaae de Kæyserliges Vaaben, undtagen udi Moldau og Wallachiet, hvor det synes, at de Kæyserlige ikke finde synderlig Modstand, i det de giøre hvad dem selv lyster, baade med at udskrive anseelige Contributioner, som og med at indtage og besætte de smaa Stæder, saa Førsterne udi disse 2 Lande have holdet for raadeligt at salvere sig med Flugten, og man altsaa kand slutte, at Græve Wallis hans Jndfald fra Siebenburgen udi bemeldte 2 Førstendomme har været dem meget u-formodende. Hvad sig hernest den Kæyserlige Hoved Armee under Græven af Seckendorff betreffer, saa har vel sammes Jndfald udi Kongeriget Servien været saa lykkelig, at den store og vigtige Fæstning Nr. saa har maattet overgive sig til de Kæyserlige, og det uden nogen Modstand, saa de Kæyserl. ikke herved have tabt nogen Mand Men den Tiid Græven af Seckendorff nyeligen udskikte Græven af Khevenhuller med et Corps hen til den vel befæstede og stærkt besatte Stad Widdin, har Lykken vendet sig, saa at bemeldte Hr. General Khevenhuller, efter forefalden Trefning med Fienden har maattet trække sig tilbage, hvorfore Hans Excellence af Seckendorff har besluttet med heele Armeen ikke allene at gaae ligge for Fæstningen, men og, at Tyrkerne ikke skal være ham for Mand stærke, skal den Siebenburgske Armee under Græven af Wallis støde til Hoved Armeen, da det lett kand komme til en Hoved Action med den Talrige Fiende, der nu over denne er hol For August Maaned Aar 1787. er fødet noddenet Græves af Leveshiner hans Corpser leven nommodig, hvilket dog, nest Guds Bistand, rand tiene tilhans egen Ulykke. Paa der 3die Sted udi Bosnien har Krigsveditionen for de Kæyserlige hidindtil, desværrel været heel mykkelig. Først da General Misfling var udsendt hen til Haved Staden Banialra for at recognoscere samme, blev han slagen af et stærkt Tyrkisk Parthie, selv saaret, og maatte lade et temmeligt Antall af Sine paa Pladsen. Dernest var Oberste Rannach med sit Commando af 600 Tydske og 4000 Land-Milice saa ulykkelig, at blive overfalden af en stoer Sværm Tyrker, og i denne Farlighed at blive forladt af sine egne Folk, i det bemeldte Land Militz saa strax ved Tyrkernes Ankomst skammeligen tog Flugten, og ded deres Chef med sine underhavende Tydske i stikken; Endskiønt nu bemeldte Oberste med sine regnlerte Tropper forsvarede sig som dappre Folk, og gjorde den alleryderste Modstand, kunde det dog ikke hielpe, efterdi den tall riige Fiende omsider fik Overhaand, og nedsablede dem samtligen uden at give Pardon, tilligemed Obersten, undtagen omtrent 100, som formedelst en anrykkende Kæyserlig Succurs endnu bleve reddede. Endeligen da Printzen af Hildburghausen, selv med sin heele underhavende Armee gik for bemeldte Fæstning Banialuca, og af all Magt beleyrede det vel befæstede Slott, Staden, hændte sig den Faralitæt, at han af en stoer Mængde Fiender blev overfalden, og, uagtet all mandig Modværge, blev slagen, saa at Hans Durchl. ikke allerne, med nogle 1000de Mænds Forliis af Sine, har maattet ophæve Beleyringen, men og trække sig udi sin gamle Leyr ved Gradisca tilbage. Ud denne Battaille har Fienden, i Følge af de derfra indløbne Eterretninger, været over 3 gang saa stærk, som Printzen, der udi sin Retirade over en Flood havde den ulykkelige Tilfælde, at Broen over Floden sønderbrudtes, og en stoer Hob Kæyserlige derover ynkeligen i Vandet maatte omkomme. Det var nu at ønske, at Høybemeldte Printz, efter Ankomsten af den begjært Succurs a 10 til 12000 Mænd, maatte hævne sig paa Christenhedens Arve-Fiende, hvortil den Naadige Gud vilde forunde ham sin kraftige og mægtige Bistand!!!