Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-27
Bidrag til den danske Kunsthistorie. (Fortsat fra Nr. 74.) angaadan XXXV. Eigtved Nicolai. Architect. Han blev fød 27 Juni 1791 paa en enlig Gaard nær ved Skjoldenæsholm i Sjælland, hvor hans Fader var Bonde. Han havde i sin Ungdom Tilbøielighed for, og fik Leilighed til at beskjæftige sig med Havedyrkning; og arbeidede tillige ved Bygningsvæsenet. Han begav sig ud paa Reiser, og arbeidede blandt andre Steder en Tid lang i Merseburg i i Berlin, som Gartnersvend. Fra sidstnævnte Sted gik han 1725 til Warschau. En Oberst Poppelmann i Sachsen blev opmærksom paa hans Anlæg til Bygningskunsten, og antog ham 1726 som Bygnings Conducteur. 1729 blev han Ingenieur=Lieutenant; og i det paafølgende Aar fandt han, i en i den Tids Krønike mærkværdig Leir ved Zeithavn, Leilighed til at lægge sin Duelighed forDagen ved Aftegning af samme. Den danske General Løvenørn indtraf hertil, og lærte her at kjende Eigtved, hvis Hjemkomst til Fædrenelandet vist nok derved blev forberedet. Efter Kong Augusts Død begierede Eigtved sin Afskeed, og fik den som Capitain, og tre Aar derefter kaldtes han af K. Christian 6 til dansk Tjeneste; dog maatte han først gjøre en Reise til Jtalien, og see Rom. Her anvendte han tre Aar af sin Tid og endeligen kom tilbage til Danmark, hvor han først ansattes som Capitain ved Ingenieurerne, blev siden Oberstlieutenant og endeligen Oberst. Han blev Hof bygmester, og var nu til sin Død beskjæftiget med store Bygningsarbeider; dertil høre Slottet Sophienberg; de fire Palater, der danne Frederikspladsen i Kjøbenhavn, Portalerne uden for Christiansborg Slot. Han forestod Opførelsen af Castrum doloris for Christian d. 6te, ligeledes for Dronning Lovise; fremdeles Indretningerne ved Frederik 5tes Kroning. Ved Amalienborg-Pladsens Bebyggelse eller Frederiksstads Anlæg havde han meget Arbejde.*) Den tydske Kirke paa Christianshavn blev anlagt efter hans Tegning og skulde have været opført under hans Bestyrelse, men han døde førend Arbeidet tog sin Begyndelse. Han blev, ved Kunstakademiets Stiftelse 1754, dets første Direkteur, men var det kun i faa Maaneder, da han døde d. 7 Juni 1754. Han var gift med Sophie Christine Waltern i 11 Aar, og efterlod sig en Søn og tre Døttre. Han blev begravet paa Petri Kirkegaard, hvor et Monument over ham blev forfærdiget af Pezold; men i Bombardementet 1807 blev det af en Bombe sønderslaaet. Efter Buschings Nachrichten I. 7024 og *) Generalplanen og Grundtegningen var af ham. See Rescr. 10 Oct. 1749. f. Thaarups Journal for Kjøbenhavnere. 8 H. 395 o. s. Weinwich. Randohr har (i Studien S. 89) dadlet hans fire Palaier paa Frederikspladsen. "De have alle tvende Pavillons og Glasdøre i Midten, ere overlæssede med Zirater, og af slet Smag, ligne Landhuse, og svare ikke til den Værdighed, som denne Plads fordrer. XXXVI. v. Haven, Salomon, nedstammer fra den Henrik v. Haven som af Kranzius i Vand. I. XI. c. 12, og derefter af Holberg i Danmarks Hist. 1ste Deel omtales, der levede i det 15de Aar hundrede. Salom. v. Haven nedsatte sig, efter forskjellige Reiser, i Bergen; i hvilken Stad han under Navn af Salomon Skildrer findes 1636 at have, tilligemed nogle Studenter ageret to hedenske Historier i Nykirken, (efter Hofnagels Bergenske Krønike.) Han lagde sig efter Billedhuggerie og Malerie, og havde et Talent til at ud klæde Billeder, hvilket behagede K. Christian 4de saa særdeles, at han tilbød ham Tjeneste ved Hoffet, men han frabad sig dette formedelst sin Alder. Efter hans Død antog Kongen, Frederik 3die, sig begge hans Sønner, og lod dem paa sin Bekostning reise udenlands. Buschings Nachr. II. 175. XXXVIII. v. Haven, Lambert. Søn af nysnævnte, fød d. 16 Apr. 1630 i Bergen. Kong Frederik 3die lod ham 1653 reise til Jtalien for at studere Kunsten. 1670 kaldte Kong Christian 5te, efter tiltraadt Regjering, ham tilbage, og beskikkede ham 1671 til Generalbygmester og Jnspektør over Pictura, sculptura og alle de dertil hørende Kunster, efter Bestallingens Udtryk, og gav ham 1500 Rdl. i aarlig Lønning. Han forestod Bygningen af vor Frelsers Kirke paa Christianshavn, som begyndte 1682 og fuldførtes 1694. Han døde d. 5 May 1695. Af hans Malerier ere to stukne i Kobber af H. Schaten. Om det ene et døende Fruentimmer, paa Dødssengen omgivet af sine Slægtninger, (en Bielke eller Ulfeld 2) i Patentformat, siger Sandvig, at det er et himmelsk Stykke; det andet er et Portrait af en Generallieutenant Hans v. Løvenhielm 1689. Han har og malet Kong Christian d. 5 i Salvingsdragt, stukket 1674 af v. d. Lagh. (Bilschings Nachr. I. 4345 og Sandvig.) XXXVIII. v. Haven, Michael, Broder til Lambert, reiste, som ovenfor sagt, udenlands paa kongelig Bekostning. Han blev d. 28 Jan. 1674 confirmeret at være Contrefeier i Sorø, hvor han allerede fra Kong Frederik 3dies Tid havde lært Ungdommen at ridse og tegne. Siden blev han Slotsforvalter paa Frederiksborg, i hvilken Post han døde. Han skal have malet Altertavler; men det skjønneste Værk fra hans Haand var et 2 Alen højt, 3 Alen bredt Malerie, som forestillede det hele Optog af den 1660 foregaaede Souverainitets Handling, og hvorpaa nogle 100 Ansigter vare malede, det eiedes af Greve Christian v. Ranzau. (Hvor er det nu?) Buschings Nachr. II. 175. XXXIX. Jones, Jnigo. Om den Livsperiode i hvilken denne Kunstner lagde Grunden til sin senere Berømmelse har man kun faae Efterretninger. Han blev født i London, hvor hans Fader var Uldmanufacturist. Han blev sat i Lære hos en Snedker, og han skulde sandsynligen have ført et obscurt Liv naar ikke nogle Landskabstegninger fra hans Haand vare komne i en Greve Arundel's, eller, som andre sige, Greve Will. Pembroke's Hænder. En af disse Lords, sandsynlig den første, lod ham reise paa sin Bekostning til Frankrig, Flandern, Tydskland og Jtalien for at lære Landskabsmalerie; hans Genie udviklede sig, og han beskjæftigede sig udelukkende med Bygningskunsten. Efter at have længe i det Venetianske studeret Palladio's Mesterværker, og erhvervet sig et Navn, blev han af Kong Christian 4de kaldet til Kjøbenhavn, hvor han byggede Rosenborg Slot.