Jyllandsposten, 1841-08-13
Hørfrø pr. Td. Land. J Frederiksborg Amt, hedder det, staaer Høravlen tilligemed Hampavlen overordentlig tilbage, en Mængde udenlandsk Hør afsættes aarlig til Bønderne. Aarsagen dertil er mindre, at man forsømmer at saae Hør, end at den, fra Frøet nedlægges i Jorden indtil den er tjenlig til at spindes, behandles yderst slet. J Præsts Amt dyrkes Hørren kun i det Smaa, naar undtages paa nogle enkelte Gaarde, hvorfra har været leveret Hør til KjøngsFabrik. Paa Møen saaer hver Bonde 2 a 3 Skpr. Hørfrø til eget Brug. J Nærheden af Kjøng er Forholdet dog anderledes. J de 4 Selveierbyer, Kjøng, Bing, Sallerup og Kolstræde saae de fleste Bønder fra 13 Tdr. Hørfrø, ihvorvel de ikke have meer end 3040 Tdr. Pløieland, og behandle det selv, for endeel ved Hjælp af de fra Jnstitutet udlærte Hørbønder, og med til Arbeidet øvede Huusmænd. Holbeks Amt staaer paa samme Fod, hvad Høravlen angaaer, som de andre Amter. Før Krigen pleiede man i Bornholm Amt at saae til hver Gaard 1 a 2 Skpr. Frø, af Hamp 1/2 a 1 Skp., men med begge Slags er Avlen senere gaaet tilbage. J Lollands-Falsters Stif avles meget lidet, Faa have til egen Fornødenhed, de Fleste maae kjøbe. Jblandt de danske Provindser ere Fyens Stifts tvende Amter de, hvori Høravlen er meest udbredt. Paa en Bondegaard kan faaes 8-10 Skpr. Hørfrø. J Lunde Herred er Avlen særdeles meget udbredt, ligesom paa hele Sletten. Østrup Sogn er meest berømt, der er den største Hørudsæd. J Lumbr er bleven avlet 34 Lpd. reenskjættet Hør efter 10 Skpr. Sæd. Hørren saaes her paa Sletten i hvilet Jord og allerhelst i udtørret Engbund. J Svendborg Amer Høravlen ogsaa udbredt, men paa Smaaøerne vil Høravlen ikke ret fremmes Lykkenssæde er en Arvefæstegaard under Brahetrolleborg, af Henning Schrall i 1793 indrettet til Høravlings Jnstitut. Til denne Gaard høre 136 Tdr. Land Ager og Eng, fordetmeste bestaaende af Leer elle leerholdig Jord. Her dyrkes aarlig 15 Tdr. Land Hør da en Parcel paa 32 Tdr. Land dermed senere af Sønnen er forenet. For at Høravlings-Jnstitutet skulde vedblive paa Lykkenssæde under dens nuværende Besidder, tilstodes ham ved kgl. Resolution af 4de Mai 1836 under Forpligtelse at undervise og underholde 40 Lærlinge og aarlig dyrke 12 til 20 Tdr. Land med Hør i 12 Aar fra 1ste Mai 1836 at regne i aarlig Gratification 300 Rbd., samt for hver Lærling i de 2 først Aar af Læretiden i Godtgjørelse 20 Rbd. aarligen. Afde ved Lykkenssæde førte Tabeller sees det, at Udgifterne paa 1 Td. Land have været i Gjennemsnit 58 Rbd. og den rene Fordeel 80 1/2 Rbd. Det Mindste, der er avlet pr. Td. Land, er 1 1/2 Td. Hørfrø, nemlig i 1836, og 12 1/2 Lpd. Hør, samt 3 12 Lpd. Svingeblaar i 1839, det Meste 3/2 Td. Hørfrø i 1835, og 261 1/2 Lpd. Hør, samt 2 Lpd. Svingeblaar i 1838. Endskjøndt gammel Muldjord, som første Gang brakkes, kan give et overordentligt Udbytte, er det dog nødvendigt og betaler sig rigeligt, at give Hørren en kraftfuld og reen Jord. Paa Lykkenssæde saaes Hørren efter gjødet Brakrug. Jnstitutets Hør har en rivende Afsætning, og Frøet sælges stedse i Provindsen, som Sædefrø. Flere af de Høravlere, som ere udgaaede fra Jnstitutet, afsætte med Lethed deres Varer, som endog søges til Kjøbenhavn og Holsteen. Alt, hvad de producere, kan afsættes til Priser, som ere høiere end de russiske, og ofte kunne maale sig med de nederlandske, naar Hørren er behandlet som paa Lykkens sæde.