Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-22
D. 6te Nov. forlod Keiseren Wien og tog tilBrann, Mährens Hovedstad. Dagen derpaa ankom den østerrigske General Grev Gjulai til det franske Hovedqvarteer i Ling, for i Keiserens og hans Bundsforvandtes Navn at underhandle om en Vaabenstilstand, som Forberedelse til fælles Fredsunderhandlinger. Dog, som Grundvold for en til faa Uger indskrænket Vaabenstilstand, forlangte imidlertid Napoleon, at de forbundne Tropper skulde vende tilbage til deres Fædreneland; at den ungerske Jnsurrection skulde aftakkes, og Hertugdømmet Venedig og Tyrol foreløbigen inddrømmes de, franske Tropper. – "Men Keiseren af Østerrige, hedte det i den i Brünn d. 18 Nov. udstedte Keiserlige Bekjendtgjørelse, hvoraf man egentlig erfarede Hensigten og Udfaldet af Gener. Giulais Sendelse til Linz, kunde ikke samtykke i Beringelser, der vilde have været et Hjertestød for hans Monarkie og gjort et Skaar i Forholdene med alle venskabelige Magter. Han ønsker Freden alvorligen, men aldrig vil, aldrig kan han lade sig tilbagekaste i en Værgeløsheds Tilstand, der ganske vilde overgive ham og hans Folk til en mægtig Fiendes bydende Egenraadighed. Der bliver ham altsaa intet andet tilovers, end med de store og uudtørrede Hjelpekilder, han finder i sine Folkeslags Hjerter, Velstand, Troskab og Kraft, at slutte sig til den endnu usvækkede Magt af sine høje Bundsforvandte og Venner, Keiseren af Rusland og Kongen af Preussen, og blive urokkelig i denne faste Overbeviisning, indtil Keiseren af Frankrig med hiint Maadehold, der er det skjønneste Laurbær i en stor Monarks Krands, vil indgaae Fredsbetingelser, der, ikke maa kjøbes med Opoffrelsen af en stor Stats Nationalære og Uafhængighed."J denne Forfatning overbragte Deputerede allerede den 11te Novbr. i Hatteldorff, Prinds Murat Nøglerne til Staden Wien, hvor ingen Krigsfolk fandtes. Han drog d. 18de ganske fra deligen derind. Napoleon forflyttede imidlertid sit Hovedqvarteer til Schønbrun, den østerrigske Krisers sædvanlige Sommerborg, i en yndig Egn, 1/2 Miil fra Wien. Hvo abnede vel i den første Halvdel af det attende Aarhundrede, da Marie, Theresia lod saa herlig forskjønne dette Lystslot, at en af hendes Datters Undersaattere, vilde, halve tredsindstyve Aar derefter, komme til at beboe det, som fransk Keiser og derfra foreskrive det mægtige Østerrige Love, – J Wien forefandt Murat 275 Beleiringsstykker af Metal, 1127 Feldtstykker, 61,292 Geværer, foruden en uhyre Mængde andre Vaaben og Vaabenfornødenheder. To Dage førend Murat drog ind i Wien forefaldt paa den venstre Donaubredde, ved Dier stein, en mærkværdig Fægtning imellem Russerne og de Franske. Mortier, der erfarede d. 10 Nov.,at den russiske Armee var gaaet over Donau, trode at den havde fortsat sin Vei, og brød derfor d. 11te op med 45000 Mand, i den Tanke, at naae Russernes Arriergarde, men stødte underveis paa hele den russiske Hær, 20,000 Mand stærk, i en Dal, hvor han for sildig indsaae sin Vildfarelse. Han angreb dem, skjønt Kamppladsen var saa snever, Tropperne stode hinanden saa nær, og Magten var saa overlegen. Allerede troede de Franske om Eftermiddagen at have seiret og Russerne syntes at vige, da mod Aften, nogle ny ankomne russiske Colonner faldt de Franske i Ryggen. Af Mangel paa Patroner sloges man med Stene. Men nu kom en anden fransk Division, under Di pont, angreb Russerne, der kom til at staae mellem en dobbelt Jld. Kampen var haardnakket. Mortier lykkedes det omsider at bane sig over Hobe af Liig en Vei igjennem den russiske Linie og forene sig med Dupont, men med Forliset af sine Canoner og meget Mandskab. Russerne trak sig længer tilbage af Mähren for at forene sig med de efterfølgende Tropper. Kutusom fik til Belønning Therestaordenens Storkors, men Mortier forsvandt en Tidlang ud af de franske Hærføreres Række. *) Sarrazin, der, al sin Partiskhed uagtet, dog altid, hvor Talen er om Krigsanliggender, fortjener Opmærksomhed, siger (see Berthiers Samtale med Abbe Maury S. 20) "J Fægtningen ved Dierstein har Marschal Morter faaet en Lære, som han ikke i sit hele Liv vil glemme, fordi han ikke var marscheret med alle sine Tropper. Mack spillede sin Rolle meget godt. Hvad Sarrazin, vil sige med det sidste, skjønnes ikke let. Mack var jo allerede Natten efter Ulms Overgivelse (de 20 Octbr.) afreist til Wien, og havde uden for denne Stad faaet befaling, at gaae som Statsfange til Brünn?