Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-06-02
Da disse Blade ere af samme Natur, som Tobaks Blade, saa bør de førend Nattefrosten, indfalder, afskjeres med deres lange Stilker, og ophænges til at tørres under et Tag, hvor der er Trækvind; men at gjøre dem til dette Brug stærkere og smageligere, tjener følgende Middel Af omtrent 5 Lispund tørre Blade tages de tykkeste Stilker, hvilke man tilligemed en halv Notting Salt koger i Vand, til deraf bliver en brun Sonce eller Suppe; med denne Souce bestænkes de tørre Blade saa længe, til de blive temmelig fugtige, siden lægges de paa hinanden i en Hob til at svede. Saasnart de begynde at tage Hede til sig, vendes saaledes om, at de Yderste komme indvendig til nye Svedning. Naar Bladene 2 a 3 Gange saaledes have svedet, udbredes de til at tørke, hvorefter de lægges i Perse, eller og strax karves smaae og nedpakkes i et Kar, da saadan Tobak bliver baade smagelig og vellugtende. Summer ud af Landet. Saa ypperlig en Leilighed at forøge den private Velstand og med den samme tillige den Nationale, bør man ikke give Slip paa. Folkelærerne paa Landet, Embedsmænd, Officerer, Proprietairer, ombedes, at underrette den i deres Cirkel boende Almue om hiint Middel. Svarer Udfaldet ikke til Forventningen, nu saa er intet tabt, uden en liden Qvantitet Salt og Umage. Engelænderne, disse de Neutrales elskelige Venner (?) forsyne os for det meste med Tobaksblade: Hollænderne derimod med Røgtobak og med gamle udbrændte Tobakspiber som sælges for Nye. Denne Artikel har i Henseende til Qvaliteten megen Lighed med Nutidens Patriotisme (den Trondhjemske undtagen); Lugten er ikke meere saa behagelig og Smagen meget bitter. Uagtet de mange Klagemaale som i de senere Aaringer ere sendte over til myn Heeren, saa er og bliver Lugten og Smagen af den bataviske Røgtobak ganske revolutionair. Om det samme gielder om den liflige Snustobak, derom kan man fra Addresse Contoiret ikke give nogen Underretning, siden den der paa Stedet værende Næse (af Mangel paa Smag) lader alle venskabelige aabne Daaser retournere med Protest. Jkkun en Perial eller en hidsig Feber kunde formaae Næsens Eiermand til at acceptere en Prise. Højligen er det at ønske, at det ovenbeskrevne Middel at tillave nationale Tobaksblade, maatte tilvende sig velfortjent Opmærksomhed. Fort, bringt mein Gewehre; Eine saubere Røhre. Die uns Holland schickt, Knaster der recht klein zerstukt, Fidibus und was man brauchet Wenn man Tobak rauchet. trykt Anno 1725. Den i det Foregaaende angivne Maade at preparere Tobaksblade paa, fortjener at blive almindelig bekjendt for Almuen her i Landet. Den er simpel og let. Forsøget koster saare lidet, dersom det befindes probat, saa er det en sand Vinding og en af de herligste Velgierninger for Landet. Tobakken bruges her i en utrolig Mængde. For Bladene sendes meget store Til de Trondhjemske Tidender. Nu jeg ønsker Eder da til Lykke, stakkels Blade, at Eders Udgiver igjen er kommet paa rette Vei og giver Eder noget nyttigt at løbe om med; thi, ret alvorlig talt, hvad har det dog været for underlige Ting, J en rum Tid have foresnakket os, saa, f. Ex. en sygelig Præken om Dands, jo mene J at indpræke Folk sund Sands, har J Tids nok, og endnu oven i Kjøbet Præken for den raskeste, muntre ste, den meest sandselige Deel af begge Kiøn, Dands Elskere – affyrer ligesaagodt en Kanon for den Døve! – saa en Beretning om Bergens Domkirke, tomme Stole, Zion, Faar og jeg veed ei hvad mere Miskmask; – vare J ikke der selv nær komne i Knibe af Faare Hyrderne? Tænke J at begaae Eder paa slig Viis, – saa noget langvarigt Tøi om en syv Aars Krig og Franke Krigen, er det Snak, Eders Udgiver troer at tjene den Skole med, for hvilken J. svede? Ja vil J være blot Aviser og intet mere, da veed J Eders Skjebne; Aviser kjøber ingen, men alle laane dem, de læses af faa og omtales saa længe de ere friske Saa et Ræsonnement, eller hvad det var om Sabaten, det smagte jo ikke Bønder eengang Saa noget djervt Tøj mod Krigens Sønner, Mumled J ikke ved denne Lejlighed om Prygl og Krambodgaden og ligesom skjalv for Redaktørens Ryg, og endelig at jeg skal slutte denne smukke Liste over Eders Sottiser med mit eget enkelte Synes, saa snakkede J engang over De og Du saaledes, at jeg har nok Lyst til at snakke med Eder herom. Nei, Blade, som mindst komme J i Veiret paa saadan Maade; vel have i tillavet os noget Edike og røget Kjød for os i en Hast, men sligt paaskjønnes ikke i disse finere Tider, og end mindre smageligt er det paa rene Blade at tillave Gjødsel. - Hu, det lugter jo afskyeligt Dog jeg har, som sagt, begyndt med at ønske Eder til Lykke med Forbedringen og jeg skal angive mine Aarsager. J have meddelt os rørende Grunde for Skadeligheden af spæde Børns Daab i Kirkerne paa kolde Aars Tider; og er det hellig Pligt at sørge for Menneskeheld, da bør det, som i den Anledning læstes, gjemmes i ethvert omtrænkende Hjerte. J have talt varmt og med ædel Nidkierhed til Folkestyrerne om at udrydde en gyselig Gift blandt Klodens Folkeslægter; gid det dog alvorlig maatte agtes paa at det er Møyen værd at redde Menneskeliv, Og at jeg skal nedstige til det Lokale, Eders Ymten om en billig og redelig Laane-Fond for den Trængende i Nødens Øieblik, vel dvæler end Udførelsen af denne Eders gavnlige Tanke, men maaskee, naar end en Slægt er vandret til Støvet og har i sit mørke Svøb taget med sig den rovgjerrige Egennyttes nedrigste Følelser, vil med Oplysning forædlet Menneskelighed træde frem og udbrede som almindelig antaget Begreb denne menneskelige Grundsætning, at det dog er Synd at klæde Næsten nogen for at laane ham en Skilling. Og, atter engang til Lykke, Blade, hvor samholdige og runde have ikke Medborgerne rækket godvillige Hænder til Eders Forslag om Bade Anstalten. Naar denne Sundhed gavnende Jndretning engang reiser sig, skal skjønsomme Erfaringer signe dem, som fremmede og ham som optænkte Forslaget. Held med det, Held med Eder, Trondhjemske Tidender, Bliver ved med Gavnlighed og velbetænkt Opmærksomhed for det Almindelige saaledes at forædles. Eders Tilværelse skal da ikke være besmittet som Avisernes, eller upaaagtet som Flyvebladenes, eller hastig forglemt, som begges, men J skal vorde læste, bemærkede og hædrede, som nyttige Folke Blade iblandt os." Sevald Landikus.