Berlingske Tidende, 1821-09-14
En ridende Borgergardist i Noveldt, Navarto, havde af Regieringen faaet 1000 Realer, fordi han med egen Haand havde dræbt den berygtede Marana, Chef for en af de Bander, der staae under James Overcommando, og der blev derhos udsee en Priis af 300 Realer for den, der kunde bringe Jans saa 10 Cod Realer paa enhver af hans ældste Staldbrødre og 6 paa de øvrige. - Men i disse Dage fik Jalme fat paa Novartos Søn, og fordrer nu 2,000 Pisos i Lønspenge for ham, da han i andet Fald vilde blive levende slaaet. Summen bliver maaskee sammenskudt af deeltagende Mennesker, men Jamme fastsætter endnu den frygtelige Betingelse, at Faderen gandske ene skal bringe ham Pengene til et vist Sted. I Alicante er der landsat en Bataillon af det første lette Forregiment fra Majoren. Man troer det bestemt til at fange JanuDen 23de August. Roligheden er desværre bleven alvorlig forstyrret her den 20de dennes, om Aftenen sildig. Nogl af Indvaanerne, som befandt dem ved det forhenværende Martinskinner, hvor der endnu sidde nogle Livgardister i Fængsel fra Februar Maaned, mørede dem med patriotiske Sange. Dette troede den der vogthavende Officer ikke at burde taale, og da Mængden ikke paa hans gi tagne Ordre vilde gaae fra hinanden, adspredte han dem med Magt. Derover opstod en stor Forbittrelse. En meget større Hob samledes, og gav dens Udt 4 tilkiende. Officeren lod melde General Capitain Morio, at Mængden truede Fangslet og Fangernes Liv, og det samme meldte Alcalden til Landsløvdingen. Denne kom først til, og gjorde sig Umage for at stille Folket tilfreds, hvilket sandsynligvies ogsaa and været lykkedes ham, dersom ikke Generalcapitainen var kommet at med en Afdeling Infanterie og Kaarden i Haanden, for Magt at adsplitte Folk t. Han skal rig have uddeelt et Par Slag erden flade Klinge, og Kl. 3 og Morgenen gik endelig Forket fra hinanden, efterat General Morik, da han var bleven underrettet om Sagens Gammenhæng, havde ladet den vagthavende Officer, sætte i Arrest. Folkets Stemning var meget imod Generalcapitainen, og de heftigste Tallere i Fontona Clubben have forlangt denne berømte Mands Afskedigelse. Jmidlertid tvivler man paa; at Hs. Majestæt saa lat vil give sit Minde dertil, endskiøndt Landshøvdingen ved en Proclamation af 21de dennes lod bekiendtgiør, at Generale selv havde begiæret sin Afsked, og at General Montemajor indtil nærmere Ordre fra Hs. Majestæt fundrede i hans Sted. Dette beroligede Folket nogenledes, men det er dog endnu bestandig i Giæring, og forlanger Morillos og Ministernes Hoveder. Generalen har i en Proclamation modsagt, at han ved Opløbe havde brugt sin Cabe, den han paastaaer aldtig at have benyttes uden imod Fædrenelandets Fiender. Du Lid lod Morito sig see i borgerlig Klædning i Prado, brod han spadserede, til ud paa Aftenen med en Oberst under Armen Jngen vovede at insultere ham. Derpaa gik han til Casernen. Regimentet Sagum opsagde ham Huldskab og Troskab, og som det synes, kan han ei stole paa andre Regimenter end paa Garden og Regimenterne D. Carlos og Principe. Just en Kl. 10 om Aftenen, er fater man, at Kongens Svar er ankommet, og at han ikke indvilliger i General Morias Resignation, men forordner, at der skal holdes en Krigsret over ham. Folket veed endnu ikke dette fald. En uhyre Mængde bevækket Gaderne.