Berlingske Tidende, 1835-03-13
Tydskland. Vien, den 3die Marts. – Den Østerrigske Jagttager for Dag indeholder følgende Artikkel; Det allerhøieste Hof, Hofstaten og alle Classer af Hovedstadens Jndvaanere ere ved Hs. Majestæt Keiser Frants l's Dødsfald nedsjunkne i en Sorg, der kun kan sammenlignes med den begeistrede Kjærlighed og Troskab, hvormed enhver af Hans Undersaatter hang ved den høistsalige Monark. Hans Folkeslag, som Han omfattede med sin inderligste og dybeste Kjærlighed, sørge i Ham ikke alene over den mynsterværdige Hersker; hver Enkelt græder for Ham, som for den elskede Fader af en stor, hele Staten omfattende Familie. Men Europa taber i den ophøiede Hedenfarne en af de mynsterfuldeste og ærværdigste Regenter, som nogensinde prydede en Trone. – Den høistsalige Keiser var født i Florenz den 12te Februar 1768 og kom til Arvelandenes Regjering den 1ste Marts 1792. Til Romersk Tydsk Keiser blev han valgt den 7de Juli, og som saadan kronet i Frankfort den 14de Julii. Han erklærede sig for Oster rigs Keiser den 11te August 1804, blev som saadan proclameret i Vien den 7de December samme Aar, og nedlagde, da Tidsomstændighederne medførte det tydske Riges Opløsning, den Tydske Kejserkrone den 6te August 1806. Nu har Gud bortkaldt Ham fra dette Liv i Hans for kort siden indtraadte otte og tredsindstyvende Leveaar, og efter at han just fuldendte det tre og fyrretyvende Aar af Hans mindeværdige Regjering. Den Høistsalige fik det dobbelte høje Kald, meer end een Gang at redde Osterrig, ubeskaaret, af de meest trykkende Farer og de vanskeligste Forhold, og efter mangfoldige og tunge Prøvelser, som Forsynet skikkede over dette store Rige, som over hele Europa, – at forskaffe Kejserstaten ved sin vise Regjering, under en næsten tyveaarig uafbrudt Periode af almindelig Fred, som den høistsalige Kejser Frants til alle Tider ivrigt bestræbte sig for at vedligeholde, en Grad af Magt, Velstand og Agtelse i hele Europa, hvorved just dette Tidsrum er blevet et af de meest glimrende og lykkeligste i den fædrelandske Historie. – De Regentbyder, hvormed den høistsalige Keiser fremvirkede denne lykkelige og minderige Tilstand, var en oprigtig dyb Fromhed i Hjertet, forenet med en urokkelig, tro Vedhængen ved Hans Fædres Tro, en uforanderlig, sig stedse liig blivende Kjærlighed til Retfærdighed, som erkjendte i Retten og dens Haandhævelse den vigtigste Grundsteen for al jordiske Herskab, en i alle Livets Forhold til denne Overbeviisning svarende Handlemaade, en uafbrudt Omsorg for de til Ham betroede Folkeslags Vel, hvis Befordring var Hans Livs Opgave og hver Dags Forretning i Hans Regjering, endelig en af Hans dybe Bevidsthed om Hans Pligter mod Gud fremlysende Huld og Nedladenhed, som uimodstaaelig vandt Hjertet hos Enhver, der nærmede sig den høistsalige Keiser, der aldrig afslog nogen af sine Undesaatter Nærmelsen til sin Person. Disse vare de i Lykke og Ulykke uforanderlige Egenskaber, som Fædrelandet elskede og beundrede hos den højsalige Herre, og hvilket ogsaa det fjerneste Udland anerkjendte med Ærefrygt og Tiltro. – J Undersaatternes retfærdige Smerte over Tabet af en saadan Hersker blander sig imidlertid en fast og urokkelig Tiltro paa Fremtiden. Først og fremmest stole de paa den Allerhøiestes Beskyttelse, som til alle Tider synlig har svævet over Arvehuset Østerrig, dernæst paa de i denne ophøiede Slægt arvelige Dyder hos Hs. Majestæt, den nu regjerende Keiser Ferdinand 1, hvis Fromhed, Characteerfasthed og tro Kjærlighed til Hans Allerhøiste, nu i Gud hvilende Hr. Fader, ere alle Hans troe Undersaatters Haab. Paa disse høie Egenskaber grunder sig den Forviisning, at Allerhøistsamme vil fortsætte Regjeringen i den høistsalige Monarks Aand, og dette saa meget desto vissere, som den hidtil førte tre og fyrretyveaarige Regjerings Periode har uddannet og befæstet Forvaltningens Characteer i Osterrigs indre og udenlandske Anliggender paa en Maade, at Aanden i den høistsalige Monarks Regjering ogsaa efter Hans Hedengang kan vedblive at leve München, den 1ste Marts. – Man har nu paa det strengeste forbudt de Bajerske Haandværksvende, ikke alene Vandringen i Svejz, men ogsaa i Belgien, Frankerig og England.