JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Svar paa Opfordringen i Politievennen No. 563 til Eierne af Madses=Klint i Phanefiord Sogn paa Møen, om at lade deres Medborgere nyde Gavn af de der opdagede Steenkul, Min Herre! Saa meget jeg, i Hensyn til Manges Fulde, ærer Deres patriotiske Jld, – og saa meget jeg er Dem forbunden for den Agtelse, hvormed De nævner mig, kan dette dog ikke forhindre, at jeg jo maa tage et Par Ord til Gjenmæle paa Deres Opfordring. Hvorledes Bladet Dagens Udgiver og Politievennen er kommen i Erfaring om, at der heri Sognet skal endnu befindes et af Naturen, i Madses=Klint, hengiemt Steenkuls=Magazin, med et Forraad af nogle tusinde Tønder, kan jeg ikke begribe. Vel var det engang ogsaa min høitspændte Formodning, men, efterat Hr. Profesfor Vad haver undersøgt Sagen, og, i forrige Aars Aviser offentlig erklæret: at de Spor af Brunkul, hvilke benævnte Klint angiver, ere ikkun høist ubetydelige Levninger af en i Østersøen hentaget Forverdens Brunkuls Fløts, er slig Formodning tilintetgjort. Altsaa burde man ikke udsætte sine Medborgere til Skue paa Forundrings=Stolen, for at lege Under over al Under med dem, uagtet disse ikkun ere Bønder; – mindre burde man snakke om deres Egensindighed, fordi de ei have sluppet alle Ting, og givet sig til at bryde Kul op, ikke heller bekiendtgjort i Aviserne, at der og der i Kiøbenhavn ere møenske Steenkul at faae tilkiøbs, til den og den Priis allermindst burde man true med Anklage. En saadan uforskyldt Fremfærd i et offentligt Blad, mod den stakkels Bonde, er ei alene en Fornærmelse, men en virkelig Anklage eller rettere Denonciation for Nationen og for Hans Majestæt Kongen selv; ikkun at den er maskeret. Thi naar man ikke, i Tider som disse, efterlever – uden at opfordres i Politievennen - den Viisdoms-Regel Samler de overblevne Levninger tilsammen, saa at intet spildes; – og, dersom man af Ladhed eller Ligegyldighed for Fædrenelandets Vel, lader Skatte, som Naturen haver skænket, og hvilke saakyndige Mænd have anviist, ligge uopgravne, for at Landsmænd ei skulle faae Adgang dertil, saa er det, i enhver Henseende, skurkmæssigt. Den eller de, paa hvilke en saadan ubeføiet Mistanke offentligen henkastes, ere altsaa offentlig fornærmede, anklagede, denoncerte. Paa mine brave Sognemænds Vegne giver jeg mig derfor den Frihed igien at opfordre Hr. Udgiveren af Dagen og Politievennen til at nævne offentlig den Person, der haver indbildt ham, at der i Mads Klinten er et Forraad af nogle tusinde Tønder Steenkul og saaledes forledet Dem, min Herre, til Deres excentriske Opfordring. Behag De derimod selv at spørge Hr. Professor Vad. og Han vil anderledes undervise Dem. Han vil gientage sine Ord saavel til mig, som til Bonden Jacob Hemmingsen af Vindebek – Eieren af bemeldte Grund: "At det paa ingen Maade kan gavne Fædrenelandet eller lønne Umagen at grave der efter det Mineral.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Hvorledes skulde ogsaa denne fortræffelige Geolog, og Landets høieste, patriotisk handlende Øvrighed, til hvem Sagen sikkert er refereret, have forbigaaet, videre at antage sig et saa vigtigt Værk, dersom det var af den Betydenhed, som De, m. H. synes at være overbeviist om. Men Overbeviisning af denne Slags beroer paa Lokal Kundskab og Undersøgelse. Den kommer ikke med Andres Snak den staaer sig ikke, ved at være hentet i Jndbildningen og med skarp Pen indskrevet et Flyveblad. Overalt er det intet Beviis paa egen ægte Patriotisme, at bebreide Andre Mangel derpaa. Jeg forsikkrer Dem og det hele vildledede Publikum, at der hverken er Værdie for 100 Rigsdaler, eller for 20,000 af Brunkul begravet i den videnskabelig og praktisk randsagede Klint. Naar Eieren endog – som enfoldig Mand – antog Deres Sætning "Hvad enten der ligger Steenkul i min Jord, eller reen Guld og Sølv, er det Et og det Samme," saa vilde den Berigelse De lover ham, uagtet han er en fattig og særdeles virksom Mand, slet ikke friste ham. Thi det kommer saare meget an paa, hvordan Steenkul og Guld ligger i Jorden, – og om de givne physiske Kræfter ere istand til at bringe det for Lyset; Tilmed veed De nok ikke, at Smedde, Brændeviins mænd a. vilde giøre store Øine, naar de saae det Slags - saakaldte - Steenkul, der seer ud som krumtørret Sollelæder eller Jydepotte=Skaar, sammenkittet, med en god Deel Jord imellem. Manden, som forlangte Steenkuls Priis, vilde i det ringste blive udlet. Got og vel, om han for en Tønde deraf fik, – for man lærte at kiende det, – hvad en Grønholts Kulsvier faaer for en Tønde Rod=Trækul. Lad ham nu tage fem Tønder til Læs, og kiøre tredive Mile, – foruden hvad han skal seile, – frem og tilbage; thi det er den dobbelte Veis Længde imellem Kiøbenhavn og Vinde bek; saa vil De mathematisk komme til Overbeviisning om, hvordan det lønner sig, at lade den Smule Brunkul her er, – og som ikke skal blive spildt, – føre paa Axel fra Møen til Kiøbenhavn. Man kan der sidde og sqvatte om saa meget, Tankerne om Møens Varetilførsel under en Blokade (i Opfordrings Nummeret) har og et Stænk deraf. - Væ den Elendige, som ikke er Patriot, men Sværmerie og Zelotisme forderver alleting. - Jeg burde maaskee ikke have taget mig den Ting saa nær, og det saa meget destomindre, som jeg for min egen Person ingenlunde er bleven fornærmet, meget mere hæderligen omtalt. Men enhver Vildfarelse bør igiendrives. Desuden har jeg nu engang den Troe, at Bonden ikke heller bør fornærmes eller trues og kues uforskyldt. Hans Patriotisme, som mangegange kan være udmærket exemplarisk, bør ligesaalidet tiene Andre til deres Fødders Fodskammel. Man bliver ikke Selv et Haarbred høiere, fordi man staaer paa en Skammel. - Suum Cuqve er en gylden Regel. Kraft deraf er jeg med Agtelse for Deres muligen meget gode Hensigt, min Herre! Deres, o. s. v. Phanefiord Præstegaard paa Møen, d. 28 Febr. 1809. Paludan,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Det er i sin Tid omtalt i dette Blad, at Talen, som Hr. Professor Treschov i forrige Sommer holdt ved Universitets-Rectoratets Nedlæggelse, vilde af de Hr. Justitsraad Hee Wadum og Stiftsprovst Plum blive udgivet i Trykken til Fordeel for vore norske Brødre, som have kæmpet saa hæderligen for Fædrenelandet. Dette Foretagende har havt en saa heldig Fremgang, at Udgiverne ved Slutningen af Januarii, kunde aflevere 612 Rdlr. til den for de norske Krigeres Understøttelse nedsatte Commission. Hans Majestæt Kongen havde dertil skienket 100 Rdlr. Detailleret Fortegnelse over dem, som ved Subskription, have befordret denne gode Sag, maae nu ventes fra Commissionen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
J Løverdags opførtes paa den Kongelige Skueplads Lagertha, og Kierlighed uden Strømper, samt en pantommisk Epilog, til Fordeel for Hr. Balletmester Galeotti. J Epilogen fremtraadte Hr. Galeotti selv og anførte det dansende Personale, der bestod af lutter Nationale og dannede ved de skjønneste Grouper følgende Ord, som siden fremkom i Transperent paa et i Baggrunden, staaende Alter. Dannerfolk Konstens Ven Dette min Tak udtrykker Hos det jeg fandt igjen Fædreneland Borgerlykke. Huset gjenlod af Klap og Bravoraab, som aldrig er bleven værdigere ydet end denne Gang. Der kan kun være een Stemme om, hvad denne talentfulde Konstner har virket for vor Skueplads og hvad Dansen er bleven til under hans Bestyrelse. Alle vore Dansere og Danserinder, paa Hr. Bournonville og Dahlen nær, ere dannede af ham og kunne takke ham for hvad de nu ere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
J Christiania er udkommen: Nytaarsgave for 1809, udgivet af Student Schonning, indeholdende Romanzer, Oder, Sange, m.v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Stiftamtmand Morgenstjerne har udgivet et lidet Skrivt, under Titel af: Opfordringer til Lollands og Falsters Stifts Bondestand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
En Hornbekker har ved Kullen taget et stort Skib, under Preussisk Flag, the Satisfaction kaldet, ført af Capit. Becher, og indbragt det til Frederiksværk. Det har en Ladning inde af 2000 Skippund Hamp og 2000 Skippund Jern. Man har allerede begyndt at losse. - Det er 66 Alen lang, og eet af de tre Skibe, som i Vinter havde strøget for vore Canoner, men som undkom til Landscrona.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
J Christiania Avis leveres Regnskabet over det ældre Dramatiske Selskabs Jndtægter og Udgivter af dets Forestillinger til Bedste for de Familier, hvis Forsørgere enten ere udcommanderede til Landets Forsvar eller opbragte af Fienden, i første Termin i Aaret 1807. Jndtægten var 2273 Rdlr. 4 s. og naar Udgivten fradrages, vare 706 Rdlr. 52 s. pr. Saldo i Behold. Man kan ikke andet end rose den Norske Veldædighed, naar man seer, at en eneste Forestilling har indbragt 86 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Forstanderen for det Kongel. Døvstumme-Jnstitut i Kjøbenhavn, Dr. Castberg, har fra en af sine Ungdoms=Venner indsendt til afdøde Etatsraad Falsen en poetisk Bearbeidelse af de i Budstikken, kundgjorte Krigsefterretninger, under Titel af: Den norske Budstikke, *) et poetisk Forsøg ved C. H. Tregder, forhen Gardein ved Mynten paa Kongsberg. Den værdige Forfatter, der ogsaa ønskede at vise sin Deeltagelse i Fædrenelandets og dets brave Krigeres Skjebne, har skienket Fordelen af sit udarbeidede Digt til Norges Krigere og deres Efterladte. Regjerings-Commissionen 1) Brudstykker af dette Digt findes i No. 20, 28 og 36 af Skilderiet. har derfor overdraget Budstikkens Udgiver at besørge Skriftet trykt og afsat overeensstemmende med Forfatterens Ønske. Digtet er allerede under Pressen, og vil med det første udkomme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Arendal d. 9 Jan. En Svensk Caper, ved Navn Rinaldino fra Gothenborg, commanderet af Capitain C. G. Synnerberg, med 23 Mands Besætning og armeret med en Apundig og 2 3pundige Canoner, er d. 6te d. M. tilligemed to med Jern og Trælast ladede Norske Brigger, fra Laurvig og Kragerøe, af Hav-Jsen bleven inddreven tilligemed Priserne paa Kysten ved Kalvesund, 1 Miil Østen for Arendal, hvor Kystværnet tog dem i Besiddelse. Hav-Jsen har i denne Tid lagt sig langs med den Norske Kyst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Stavanger d. 20 Jan. J Begyndelsen af denne Maaned blev af den herværende Roflottilles Folk i aaben Søetaget og indbragt en Hollandsk Fiskersmakke, som under Papenporger Papirer og Flag er udklareret fra Flatingen, hvor Skibet har hjemme, for at gaae paa Fiskerie, og foregives (thi Adressebreve eller andre Papirer herpaa haves ikke),at det nu skulde gaae til Bergen, for at faae en Ladning Fisk og Tran. Ved Skibets Undersøgelse fandtes intet i samme uden 2 Tønder Salt og endeel Egetønder, fyldte med Sand, isteden for Ballast. De faa Skibspapirer, som Skibet havde, ere indsendte til Stiftet, og Skibet imidlertid stoppet. - Den 17de d. M. indkom her i Havnen et Smakskib, som af 4 Lodser fra Skudesnæs var indbjerget paa Vestsiden af Karmøen, hvorfra det efter Amtets Ordre hertil blev indbragt og dets indehavende Ladning, bestaaende af Bræder og anden Trælast, lidt Sild, Jern og andre Norske Varer, her udlosset. Skibet var bemandet af 5 Svenske, som gave sig ud for Fiskere og sagde, at have fundet det drivende i Søen uden Folk og at være hiddreven uden at vide, hvor de vare. Skibet var meget udplyndret og manglede de nødvendigste Ting. Det havde ingen Papirer, hvoraf man kunde faae mindste Kundskab om Skibets Navn, Eiermand eller Hjemmested. – Veirliget har i afvigte Maaned været mere roligt end i den forrige. Vi har havt stærk Frost og til Fields er falden megen Snee.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Coursen paa Hamborg er med sidste Post 227 PC. 2 M. Den er altsaa i tre Postdage, falden 23 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Kjøbenhavn, den 7 Martii. Cours. Danske Bancosedler mod Species 212 3/4 PC., som udgjør for 1 Rdlr. Spec. 2 Rdlr. 12 s. D. C. Hamb. 222. to Maaneder, 224 a vista, Postefterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Den overordentlig befuldmægtigede Ambassadeur ved det Østerrigske Hof, Førsten af Schwarzenberg, er ankommen til Petersborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Storherren har afsat Storveziren MehmikPascha. Man veed endnu ikke hvem der vil blive hans Eftermand. Kaimakan Aly Pascha beklæder indtil videre hans Post.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Den Franske Charge d'Affaire, Maubourg, har ofte Conferencer med Portens Ministere i Constantinopel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Fra Augsburg skrives under d. 4 Febr., at der i de Rhinforbundslande, der ligge Østerrige nærmest, foregaaer store Bevægelser, der sigte til store Troppecorpsers Sammentrækning og Mobilgjørelse. Det skal være Tilfældet i Sachsen, Bayern, Würtemberg og de øvrige Stænder af Forbundet, som endnu ikke have sendt deres Contingenter til Spanien. Efter andre Beretninger strække disse Bevægelser sig til de Franske Rhingrændser og Jtalien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
De offentlige Fonds i Østerrige ere hidtil faldne. Bank-Obligationerne ere sjunkne fra 84 til 77, og de andre i samme Forhold. Ogsaa Servierne have sendt Deputerede til Jassy. Det er dem fornemmelig overdraget, at udvirke Landets Uafhængighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Prof. Grindel i Petersborg modtager nu Prænumeration af tre Ducater eller 20 Rubler paa en Afhandling om det af ham opfundne China Surrogat.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Grev Romanzow var paa sin Tilbagereise til Petersborg ankommen d. 22 Febr. til Frankfurt. De Foræringer, han har faaet af Keiser Napoleon, bestaae af to store Goblins Tapeter, et meget smukt Service, to meget store Vaser, Keiserens og adskillige berømte Mænds Brystbilleder af Sevres Porcellain, samt de skjønneste Udgaver af de bedste Franske Forfatteres Værker, hvilke sidste allene vurderes for 30 til 40,000 Fr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Fra Maynz skrives under den 24 Febr., at efter Forlydende, atter 80,000 Mand skulle marchere til Spanien, men at disse blot ere bestemte til at besætte Kyststrækningerne og beskytte dem mod ny Engelske Jndfald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Til Jtalien og Rhinen afgaae endnu bestandig Tropper. Det hedder, at Marchal Massena faaer en Commando. Til General Ondinots Corps ere 4000 Mand afgaaede fra Paris. Det hedder ogsaa, at Hertugen af Danzig vil faae en Commando ved Armeen i Tydskland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Den Danske Minister v. Bourke er den 31 Jan, atter ankommen til Madrid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
J Dison opholde sig i denne Tid over 400 Spanske Officierer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Persien gjør den ny Taktik store Fremskridt. Over 6000 Mand af Prinds Abaz Mirzas Armee ere fuldkommen exercerede paa Europæisk Viis. De ved den Franske Ambassade ansatte Officierer Lami og Verdier exercere de Persiske Tropper.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Kongerne af Würtemberg og Bayern vente et Besøg af Keiser Napoleon.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Udenlandske Efterretninger. Efter Hr. Werdles Forslag undersøgte nyligen en Committee i det Engelske Underhuus Hertugen, af York Adfærd i Henseende til Commissionernes Fordeling i Armeen. Anledningen dertil er den Paastand, at en vis Mad. Clarke i Aaret 1805 med Hertugens Vidende har faaet 200 Pd. St. for at udvirke, at Obersterne Knight og Broke kunde bytte med deres Regiments Commando. Mad. Clarke tilstod den anførte Paastand, men opførte sig saa uanstændig, at Præsidenten maatte true hende med en skarp Jrettesættelse, dersom hun ikke brugte anstændigere Udtryk. - Dr. Andre Thyne, det første Vidne, forklarede, at han havde betalt denne Madame 200 Pd. St. for at udvirke de to Obersters Forflyttelse. Et andet Vidne, Robert Knight, gjorde samme Forklaring og føiede til, at Mad. Clarke havde beklaget sig for ham, at Hertugen havde behandlet hende ilde og styrtet hende i en Gield af 2000 Pd. St., og at hun havde yttret den Beslutning, at gjøre det bekjendt, dersom han ikke vilde søge at afgjøre Sagen i Mindelighed. - Hr. Adam, et tredie Vidne, sagde, at han i Aaret 1805 havde hørt, at Mad. Clarkes Mand havde truet at saggive Hertugen for Ægteskabsbrud og at denne havde lovet Madamen en Pension af 400 Pd., dersom hun vilde føre sig vel op Den bekjendte Brygger Santerre er død i meget lav Stand. Han opsvingede sig til Genetal over Nationalgarden i Paris og Armeen i Vende, ved at understøtte og udføre alle de Planer, hiin Periodes Rædselsmænd udklækkede. Tilsidst syntes han ikke at være dem energisk nok og faldt i Unaade hos dem. Henriot fulgte ham i Commando. Derfor blev denne et Offer for Guillotinen, medens Santerre, der havde trukket sig tilbage i sit Ølbryggerie, reddede sit Liv. Regjeringen har ladet ham udbetale hans Generalpension lige til hans Død. Til Den, som skrev det Par Linier over Fattigbøssen paa Hoftheatret den 12te Februarii 1809. *) Tantæne animis colestibus iræUdgiveren af Penia beder Enhver som har læst No. 42 af Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn, at ville med stræng Opmærksomhed læse Penia No. 4, førend han fælder nogen afgjørende Dom imellem hine Liniers Forfatter og ham. Om hint Blad, viser saa stor Ubesindighed, som Liniernes Forfatter formener, kan først da bedømmes. Udgiveren bemærker blot her, at han i Peniahar benægtet, deels, at den Linie, hvori stod om den kummerfulde Moders Smaa at de hungrige maa lægge sig paa Straa, indeholder Sandhed i Ordets egentlige Forstand, og deels, at saadan Nød er til, eller kan være til i Kjøbenhavn. Herpaa, og dette er Hovedsagen, har Liniernes Forfatter aldeles ikke indladt sig i sin Anke. Han har ikke imodsagt Udgiverens Formening, at ingen Børn af Brandlidte lide Sult og ligge paa Straa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
J See Kjøbenhavns Skilderie og Dagen for 11te Febr., samt Penia No. 4. Efter Dagen No. 40 maa Forfatteren antages at være Medlem af Kommissionen for de Brandlidte. Men nu maa man dog vel antage et af to: enten at saadan Nød finder Sted, eller at den ikke finder Sted. Finder saadan Nød Sted, hvilken Linien nævner, da komme Ansvaret derfor over Forfatteren og over den Kommission, hvis Pligt det er at afhielpe den Forfatteren havde i dette Tilfælde gjort bedre i at tie. Finder den ikke Sted – og dette var Udgiverens Mening - kan om Linien vel ikke fældes en lemfældigere Dom, end Udgiverens S. 66. Han kaldte Udtrykket blot uforsigtigt – ikke ubesindigt. Som en Følge deraf, at Forfatteren har sprunget Hovedsagen forbi, indlader Udgiveren sig aldeles ikke i hvad Forfatteren saaledes skrev imod ham i Kjøbenhavns Skilderie, ikke fordi Forfatteren skrev anonymt, men fornemmelig, fordi det blev for vidtløftigt her at drage det ret frem for Lyset, og at vise, hvorledes Forfatteren maa i Hast have gjennemlæst Penia No. 4, da han paadigter Udgiveren Meninger, som han ikke yttrede der; vise, at han tillægger Udgiveren en Uvidenhed, som selve Penia paa flere Steder maatte overbevise Forfatteren om, at Udgiveren ikke besad vise, at Udgiveren maaskee veed mere Besked om den Nød, som Kommissionen skal afhielpe, end Forfatteren troer, og at Meget af Det, som Forfatteren sammenskrev, mere sigter til at røre, end til at overbevise, dette Skribentens vigtige Kald, visse endelig, deels, at især Slutningen ikke er skrevet i en Tone, som sømmer sig for en Skribent, der intet vil uden Sandhed, og dels, at Kongens og Fædrelandets store Anliggender aldrig kunne trives i et Land, hvor oplyste Mænd synes at lade haan om, at et ubetydeligt Jndivid, som Udgiveren, drister sig til beskedent at kige ind i disse Anliggender, der dog vel tillige ere hans og enhver Borgers Anliggender.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Nogle almindelige bemærkninger i Hr. Forfatterens Angreb, hvilke vedkomme Penias Fag, men som udentvivl trænge til Berigtigelse, ville med Tiden vorde drøftede i det Blad, som bærer hendes Navn. Her tilføier Udgiveren alene, at han, som Medlem af Direksionen for Kjøbenhavns Fattigvæsen, under alle Omstændigheder maatte være berettiget til at paatale Hr. Forfatterens lidt ubetænksomt henskrevne Linie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-07
Udgiveren af Penta¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-11
Nyeste derie af Kjøbenhavn. Ski hos Kasse Sjette Aargang. No. 44. Udgivet og forlagt af J. Werfel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Höeckes Enke. Løverdagen den 11 Martii, 1809.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-11
Jndbydelse til et Selskab for Tarvelighede Opmuntring. Tarvelighed beriger, Yppighed ødelægger de mægtigste Stater. Den Tarvelige kan aldrig blive fattig, den Yppige kan aldrig blive rig. Kaster man et Øie paa Naturens store Huusholdning, saa finder man, at Tarvelighed er een af dens første Love. Jntet Sædkorn, som Vinden fører bort med sig, er spildt. Det spirer, voxer og trives fjern fra sin Moderstamme. Jntet Solgran bliver unyttet. Alting samles og forædles ved viis Sparsommelighed. Saaledes handler Naturen og saaledes bør ogsaa Menneskene handle, naar de ville nærme sig denne hulde Moder, hvis ømme Haand leder til Lyksalighed. Ædle Dannemænd og Danneqvinder, Aldrig har Fædrenelandet havt noget helligere Krav paa vor Deeltagelse end i dette Øieblik, hvor det, ægget til Strid, krænket i sine Rettigheder, mishandlet af en overmodig Fiende, trænger til Borgere, der ved Tarvelighed og Opoffrelse kunne hielve det at udholde Kampen og bane det Veien til en hæderlig Fred. - Men jo mere Staten behøver for at fortsætte den retfærdigste Krig, der nogensinde er bleven ført, jo mere dens Hielpekilder stoppes og dens Jndkomster forringes, des større Pligt er det foralle dens Sønner, ved klog Tarvelighed og Sparsommelighed, paa den ene Side at vinde hvad det paa den anden nødvendigen maa tabes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-11
Det Danske Fok har fra umindelige Tider viist, at det agter intet Offer for stort, naar det kommer an paa at fremme Landets og Kongens Bedste. Endnu lever hine Danneqvinders Mindei frisk Erindring, der hengave deres skjønneste Smykker for at befrie deres Konge fra Lænker, overbeviste om, at sand nordisk Tarvelighed og ædel Opoffrelse til Landets Gavn, klæder en Dansk Qvinde bedre end det fineste Guld og de kostbareste Ædelstene. Endnu ere vi de samme Danske som under Svend Tveskjæg, endnu flyder det samme Blod i vore Aarer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-11
En indfødt Dansk Mand, hvis Hjerte slaaer varmt for alt hvad der kan fremme hans Lands og Konges Hæder og Gavn, indbyder alle de af hans Medborgere og Medborgerinder, der besjeles af samme Aand og samme Følelser, til at sammentræde i et Selskab for Tarveligheds Opmuntring i de Danske Stater. Dette Selskabs Øiemed skal især være, ved Præmier at belønne udmærket Tarvelighed blandt alle Stænder, ved populaire og nyttige Skrifters Udgivelse og Udbredelse at befordre Tarvelighed; ved en indbyrdes Overeenskomst at forpligte sig til, ikke allene at indføre Tarvelighed i sin egen huuslige Kreds, men ogsaa paa alle muelige Maader at anbefale og fremme den, hvor gode Raad, Vink og Advarsler kunne være af nogen Vægt og Jndflydelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-03-11
Forfatteren af nærværende Jndbydelse er den samme, der kort førend Krigens Udbrydelse indbøde til et Selskab for Oplysning og Humaniter, som allerede talte en Deel agtværdige Medlemmer, men ved den indtrufne Ufred hindredes fra at komme til Fuldkommenhed. Han tilbyder endnu, ligesom den Gang, at bidrage for sin Person 50 Rdlr. til et Selskab for Tarveligheds Opmuntring, og haaber, at de Herrer, der havde tegnet sig som Medlemmer for hiint, ogsaa vil deeltage i dette. Det overlades til enhver at bestemme, hvor meget eller lidet han vil bidrage. Enhver Stand og ethvert Kjøn kan blive Medlem af Selskabet. De, som ville indtræde deri, behage at indsende skrivtlig Anmeldelse desangaaende til Mad. Höecke, boende i store Helliggeiststrædet No. 144.