Aarhuus Stifts-Tidende, 1831-11-05
Blandinger. Cholera og Jslamismen ere komne i en forunderlig Berørelse med hinanden; hiin udbrød i den hellige Stad Mekka i Mai, paa en Tid da Pilgrimme strømmede dertil fra alle Kanter; den yttrede sig paa en græsselig Maade: Menneskene styrtede omkuld paa Jorden, brækkede sig, bleve kolde, og døde paa Stedet. Man meente først, at det var Pesten; men de Ulemas, Scheicherne og de mahomedanske Læger beviste af Koranen: at Profeten havde forkyndet, at Pesten var bestandig forviist fra de hellige Steder. Man formodede, at dette Onde var en Virkning af den Vandmangel som da herskede i Staden; men Obersten for det ægyptiske Regiment, som laae der i Garnison, meente at det blev foraarsaget af, at man brugte Trommer og andre christelige Krigsinstrumenter, hvorover Gud var bleven fortørnet, og havde vel ikke sendt Pesten for ikke at bryde sit Ord, som han havde givet Profeten, men i dens Sted en anden smitsom Sygdom, og Trommerne bleve nu forbudte. Men Sygdommen havde langt naturligere Aarsager. Heden var skrækkelig og Thermometre stod aldrig under 340 Reaumur; der faldt megen og lummer Regn; uhyre mange Pillegrime vare strømmede sammen og pakkede sammen i snevre Rum, og levede af umodne Frugter og slette Fødemidler; Mekka ligger desuden mellem nøgne Fjelde, som ere udsatte for den brændende Sol. J de 3 Dage førend Festen KurbanBairam begave alle Jndvaanerne i Mekka, alle Pilegrimme og hele Garnisonen sig til Bjerget Arafat; her stode over 100,000 Mennesker i religiøs Andagt pakke de paa hinanden og uden at røre sig, blot indhyllede i en hvid Lærreds=Kappe. Paa den tredie Dag bleve de overfaldne af en uhyre Pladskregn; men de maatte ikke røre sig, thi det var just paa den Tid der skulde bedes for Adam og Eva efter deres Udgang af Paradiset. Antallet af de Døde havde i de foregaaende Dage været betydeligt; men nu tog det til i en skrækkelig Grad, især naar Regnen strømmede stærkest ned Ligene bleve liggende hvor Døden havde truffet dem, da Jngen havde Tid til at begrave dem, fordi Folkemassen, maatte skynde sig med at begive sig til Mina for at kaste Stene op mod de tre store Aander, som Profeten der har indespærret. Ved Festen i Mina skal enhver velhavende Muselmand slagte et Faar, og 30,000 af disse Dyr blive skilte ved Livet; Jndvoldene og Blodet. bleve kastede ud paa Gaderne og forraadnede; Vinden blæste fra Bjerget Arafat, som var bedækket med Liig; nu tog Sygdommen græsselig til; hvert Øieblik saae man Mennesker falde døde omkuld paa Gaderne; en almindelig Skræk udbredte sig, alle Mennesker toge Flugten, forlode de Døde og de Døende, og udstødte en rædsom Hylen. Ogsaa i Mekka selv tog Sygdommen til; i et Par Dage vare de raskeste Mennesker revne bort. Gouverneuren i Mekka, Abdin Bey, havde begivet sig til Mina for at offre Faar og kaste Stene efter de onde Aander, men ogsaa han blev om Natten angrebet af Cholera og var død den næste Morgen. Man antager, at henimod 12,000 Mennesker omkom ved denne Fest Den St. Barbados's Ødelæggelse ved Orkand- og Jordskjælv den 10de August har været over al Beskrivelse rædsom. Allerede Aftenen iforveien bebudede Uveiret sig, men Jngen afnede dengang sin Undergang saa nær. Efter at Stormen fleregange havde reist sig fra forskjellige Kanter, men igjen var sagtnet, blev den plud seligt Kl. 3 om Natten til en Orkan, som raste indtil Kl. 5 med en uhørt heftighed, medens Lynstraalerne, som gjennemfurede den mørke Himmel, kastede en forfærde lig Glands over denne gruelige Jammerseene. Husenstyrtedes omkuld og begrov Jndvaanerne under sine Ruiner; de største Træer, selv den majestætiske Kokus, sønderbrødes med forfærdeligt Brag eller rykkedes op med Rode; de Mennesker som vare undgaaede Døden under deres sammenstyrtede Levninger ihielsloges af de i enhver Retning omkringslyngede Stykker. Endog under selve Orkanen sprang Vinden flere gange omkring. Da Dagslyset frembrød gjennem det frygtelige Mørke, aabnede sig en hjerteskjærende Ødelæggelses-Scene: Qvæstedes og Døendes Jammer, de Overlevendes Klageskrig, medens deres Slægtninges og Venners lemlæstede Liig droges frem af Ruinerne. Markerne, som Dagen iforveien havde frembudt et saa frydeligt Syn, vare aldeles forvandlede til en Ørken; Huse, Møller, Alt omstyrtet og bortført til en forbansende Afstand. Af de Dødes Legemer vare alt omtrent 4000 trukne frem af Ruinerne, de Saaredes Antal anslaaes til henimod 20,000. De Jhielslagnes Liig, Menneskers og Dyrs, truer os saaledes meldes i Beretningen i dette hede Clima, med Pest, og uden det guddommelige Forsyns Mellemkomst, og Tilførselen af et betydeligt Forraad Levnetsmidler, maae vi snart døe af Hunger." Gouverneuren havde frelst sit Liv i en dyb underjordisk Kielder. Af den engelske Garnison i Bringetown vare 291 Md. blevne dræbte eller saarede.