JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1803-01-01
Uordener. 1) Amaliegade fra St. Anneplads til de Kongelige Palaier er saaledes rampøreret, at enhver vover at brække Arelen af Vognen itu, hvilket Exempel for nogle Dage er skeet; man haaber at den istandsættes saaledes, at at man uden Fare kan passere samme. 2) J Knabrostræde er uden for Kapt. Martens en Fortogsflise, som i Jldebranden er sprængt, saa at et stort Stikke er borte, hvorved det skeer at mange Gaaende faae Foden ned i Skaaret og suuble. 3) Da Helsingør netop er et Sted, hvor det ofte indløber, at Personer drukne, saa maa det meget forundre enhver at samme, steds endnu ikke er anskaffet Anstalter til Truknedes Redning. Der er ingen Tvivl om at en Subskription dertil, sat i Gang af en eller anden Menneskeven, jo vil faae god Fremgang i en saa veltænkende Stad som Helsingør. 4) Saavidt det vides, er det befalet, at ved en ny Hjørnebygnings Opførelse i Kbhvn skal Hjørnet afstumpes. En rigtig Lovfortolkning troer man vil medføre, at om et Hjørne, der bestaaer af Plankeværk eller Rekværk, fornyes, skal samme ligesaavel afstumved som naar paa samme er Vagningskygning. Dette er imidlertid ikke skeet ved Reformeert Kirkegaard, der i disse Tider har faaet nyt Stakitværk. Hvad kan Aarsagen være dertil? her var det dog saa overmaade let at følge en Methode, som paa engang bidrager til Statens Siir og til en bekvemmere Færsel paa Gaderne. 5) Hos Brændeviinsmanden i Stormegaden, lige over for Statshauptmand er en Vandpost, som meget ofte, om Natten, vogner de deromkring boende, ved sin sturrende Lyd, som haabes afvendt ved en Smørrelse.
Politivennen, 1803-01-01
Lidt af det Meget, som kan siges i en lille Købstad. 1) Blandt de mange Gadeuordener, som Nestved Købstad, og maaskee andre Købstæder, udmærker sig med, giver unægtelig Østergade de fleste Exempler paa. - Om Gadens slette Brolægning vil man ikke tale, da dette synes at være tilsælles med alle Gader i Byen, men utilgiveligt bliver det nok, naar Fodgængere forbydes Fortogene ved det Tømmer, Brænde og de store Møgdynger, nogle Beboere saa omhyggelig samle, og som tillige giver et Beviis paa den liden Opmærksomhed man har for en stor Deel af Byens meest agtede Jndvaanere, som om Aftenen, for at komme i deres Klub, maae passere denne Gade, i hvilken, uden for Købmand Mørchs og Simonsens Gaarde, ere saadanne Huller, at de som oftest ligne smaae Gadekjær. Sptbr. 1803. 2) Efterkommes den Kongelige aproberede Plan for Fattigvæsenet af 15 Juni 1602, af de mange, halte, blinde og værkbrudne Tiggere, som saa gjerne indfinde sig til Markederne, og ulejlige den forbigaaende Mængde, hvoriblandt sikkerligen ere mange, som ikke kan taale Synet af legemlig Bræk og de halvforraadnede Been, disse elendige Mennesker fremvise til Skue? 3) Uagtet der forhen har været yttret det ønske i Politivennen, at der for det Sted, hvor Byens Jndvaanere lader hente Vand ved Storebro i Nestved, maatte sættes et Rækværk, som kunde forebygge flere ulykkelige Tilfælde, end de der allerede ere skeete, er herpaa dog ikke agtet.
Politivennen, 1803-01-01
Atter om Almanakfejlen: Holsten i Stedet for Slesvig. Det er engang paaanket som urigtigt, at Almanakudgiveren ansætter Haderslev for at ligge i Holsten, og saaledes bestyrker endvidere enfoldige Sønderjyder i den urimelige Formening, at de som fødte eller og boende i Haderlev og andre Stæder i Slesvig, kunne ansee sig for Holstenere. Den samme Urigtighed seer man endnu at staae i Almanakken for 1804. Og i den ne Anledning spørges; Var Almanakken for 1804 trykt før hin Paaanke skede, da Fejlen i saa Fald ej stod til at ændre, men hvis ikke, anseer man da Fejlen for saa ubetydelig, at den ikke behøver at rettes?
Politivennen, 1803-01-01
Et nyt Levebrød her i København. Man seer ofte Folk her i Byen være forlægne for at faae et og andet forsendt til Provindserne eller ud i Sjælland. Skipperne skulle opsøges paa forskjællige Steder, og efterat man har fundet dem, forhale de maaskee endnu samme Dag et andet Sted hen i Havnen. Den som vil opspørge en Skipper bliver desuden ofte grovt besvaret af Søfolkene. Ligesaa slemt er det, hvis man skal opsøge Vognlejlighed, for at faae noget ud i Sjælland. Postforsendelse er kostbar. Følgen bliver, at man nødig vil tage sig Kommissioner endog for meget er. xxx som derimod en paalidelig og ordentlig Mand opkastede sig til Forsendingsmand, modtog paa et bekjendtgjort og med Skildt forsynet Forsendingskontor de Pakker og Sager Folk vilde have bort, og gav Beviser for Modtagelsen, saa vilde baade Byen være tjent, og Manden fortjene sit rigelige Udkomme, da enhver gjerne erlagde en rimelig Provision foruden Fragten. Naar denne Mand forstod sin Dont, saa vilde Kudskene fra Landet nok opsøge hans Kontor, for at fortjene sig noget paa deres Hjemrejse, og Skipperne vilde snart ligeledes falde paa at tilmelde ham deres Ankomst, for at faae Sendingsgods med. øvrigt forstaaer det sig, at han maatte holde ordentlige Bøger, hvor enhver, der havde hans Beviis for, at han af ham havde faaet Sendingsgods, kunde see efter, naar og hvorledes det var befordret.
Politivennen, 1799-01-01
Dito, det medisinske Politi angaaende. Burde ikke en Doktor, ej fuldt fire Mile fra Kjøbenhavn, have et lille Apothek i sit Huus, i Forhold til Byens Størrelse; thi Patienten kan gjerne være død, førend Medicamenterne kunne erholdes, uden at tale om Mange, som ej have Raad og Lejlighed, til at sende Bud saa lang en Vej derefter.
Politivennen, 1803-01-01
Kirke- Uorden. Ofte komme Børn paa 6, 8, 9 Aar ind i Kirkerne under Gudstjenesten. Deres Trippen frem og tilbage og Smaasladder er forstyrrende. Dette hævedes maaskee bedst, naar Vægterne ej tilstode Børn, der efter Skjønnende vare under 10 Aar, Jndgang, medmindre de vare i Vornes Følge. Mod den Vane, adskillige Voxne have: at komme ind, see dem lidt om og gaae igjen, vides ej andet Middel, end at enhver Fornuftig viser slig Opførsel den skyldige Foragt.
Politivennen, 1803-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 6 1/2 a 7 1/4 Rdl. Rug, Td. 5 1/2 Rd. Byg Td. 22 Mk. Havre Td. 13 a 14 Mk. Ærter Td. 4 1/2 a 1 1/2 Rdlr. Fersk Flesk. Lpd. 11 Mk. Æg Snesen 22 Sk. Smør Pd. 1 16 - 22 Sk.
Politivennen, 1803-01-01
Uordener. 1) Det var meget at ønske, at de slemme Afvisere, som staae i øverste Ende af Farvegaden bleve borttagne; de blive unægtelig farlige i disse forestaaende lange og mørke Vinteraftener, saasom de ere høje og staae langt frem i Gaden. 2) Udenfor Viintapperens Kælder i Løvstræde er et Rendesteensbræt løst, og med en dinglende Blyklump i den løse Jernkjede, ved det man gaaer paa den ene Ende, vipper det op i Vejret og Blyklumpen kunde slaae den Gaaende om Fødderne; paa samme Gaard er heller ingen Nummer over Porten. Husene No. 40 og 51 i Klosterstræde trænge begge til Rendesteensbrætter, da deres høje Trapper gaae over Fortoget, og Afstanden til Gaden er des Aarsag større. 4) Det Plankeværk, som er opført udenfor den i Bygning værende Gaard ved Holmens Canal, tæt op til Grosserer Erichsens Vaaning, truer med at skydes ud af de dertil opkastede Brokker. Da alle slige Plankeværker ere meget skrøbelige, og man har Exempel paa, at saadant er skeet før, saa ønskedes Vedkommende tilholdte, i Tide at forebygge et Tilfælde, der let kan koste Menneskers Liv. 5) Huset No. 69 i Kompagnistræde mangler et Ringetøj. 6) Uden for 162 i Skidenstræde eller Krystalgade ligger endnu den stygge Rende ud tvers over Fortoget, og gjør dette derved ganske utilgængeligt. 1) Fortogsfliserne i Skidenstræde, uden for Urteboden paa Hjørnet af st. Fiolstræde, ligge overmaade hældende. 8) J lille Kongensgade, paa den Gaard Hyrekareterne holde uden for, tæt ved Posten, er en Tagrende, som er omtr ut 1, Alen udstaaende fra Bygningen, saa at Vandet derfra overøser netop Flis rækken. J Blæst overftyrter dette Vand en stor Strækning af Fortoget. Man haaber at Ejeren er saa billig, af sig selv at raade Bod paa denne Uorden. At det er en Uorden vil han i det mindste tilstaae, hvis han forestiller sig hvorledes det vilde gaae, hvis enhver Husejer vilde eller torde lægge sig slig en Rende til. 9) Uden for No. 75 i Pilestræde er en Dørtrappe, hvis nederste Trin er saa lille, at det ikke kan være andet, end at Folk, der uden at være bekjendte dermed have Ærinde der om Aftenen, maae være udsatte for at gjøre et farligt Fejltrin; og Børn kunne kun alt for let derved komme til Skade. 1.) Man ønskede gjerne, at i Gottersgaden maatte ansættes adskillige Gadepumper, da der kun faa Steder findes Poster; de som boe nede mod Kongensnytorv, maae hente Vand i Regnegaden, og de som boe højere oppe, maae hente i Landemærket og Aaabenrag. De Beboere som ere i Besiddelse af Vandposter, tillade ej Ubekjendte at komme dertil. 2) Ligeledes ønskedes Gadeposter i Krystalgaden, da der er Mangel paa Vand og ingen Post i Nærheden. 3) Paa Østergade ved No. 36, er et meget skadeligt Rendestensbræt hvor mange falde over man ønskede gjerne Husets Ejer vilde istandsætte samme, da det ligger næsten et godt Kvarter højere end Fortoget. J forrige Ugr faldt en velklædt Mandsperson om Aftenen over dette Bræt, hvorved han tabte sin Stok, uden at finde den, og tillige blev ilde medhandlet.
Politivennen, 1803-01-01
Fortsatte Jndlæg i den for Publikum førte Sag. Hr. Professor og Stadseonducteur Ravert som Citant contra P. Floberg. (Fortsat fra No. 257.) Af denne Hr. Hansens ubestemte Paategning, som en værende Medlem baade af den forlige og nærværende Direrion i det Orkonomiske Velfærds Selskab, følgelig værende ved Udstædelsen af den benævnte Attest til Hr Professor Ravert, saa saae jeg ingen Grund til at vente Uøgen mere bestem. Paategning af de øvrige Direxions Medlemmer, uden som det af alt synes, at fornemlig de fra den Tid endnu værende Diretiret, skulde gjøre sig skyldige i en nye Selvmodsigelse, hvorfor jeg til den nærværende, dette Selskabs Direxion, indgav følgende Skrivelse:
Politivennen, 1803-01-01
Pro Memoria! Det kan vel ikke forekomme D Hrr. Direktører i det Dekonomiske Velfærdsselskab uventet, naar jeg forsitiei, at jeg med megen Forundring, saae Hr. Professor Raverts publiserede ikke mindre besynderlige Skrivelser dat. 18 Juni 1600 og 23 April d. A. med den af de respektive Herrer nuværende Direktører ham derpaa meddelte Bekræftelse og Atest, som velbemeldte Hr. Prof. fremlægger for derefter at erholde Publikums Dom, enten Hr. Prof. eller jeg skal ansees for den sande Opfinder af de under mit Navn benævnte Stueovne, og dette alt uagtet at baade Hr. Prof. selv med de flere Selskabets Commiterede, allerede for 2de Aar siden højtideligen med Sandheden overenstemmende har betræftet mig, som Opfinder af de nu med Hr. Prof. omtvistede, uden at hverken Hr. Prof. eller nogen anden at Selskabet til mig derom har meldt det allermindste, forinden jeg nu ved det af Hr. Prof. Derom offentlig bekiendtgjorte erfarer denne ikke mindre besynderlige end ganske uventede Begivenhed, nemlig, at Hr. Prof. Ravert allerede 2de Maaneder forinden jeg, skal ved Tegninger og Beskrivelser have indgivet den her omhandlede Opfindelse. Dette synes saa meget mere utroeligt, som jeg allerede ihændehaver nogle af de den Tid værende Direktørers skrivtlige Bekræftelse, at intet hverken den Tid eller nu har existeret eller findes i Selskabets Protokoller derom anført: hvorledes hermed har tilgaaet og forholder sig, troer jeg mig saa meget mere berettiget til Efterspørgsel og Undersøgning dette angaaende, som jeg haaber, at samme mig saa meget mindre vil nægtes, eftersom det for det første saa meget gjelder den Oplysning, som jeg formoder Direktionen ikke mindre end jeg, af Sagens Fremstillelse skylder Publikum, til Sandhedens Fremme, Selskabets og min egen Retfærdiggjørelse, som den saa aldeles uskyldig Angrebne og Fornærmede, for det andet gjelder det min Opfindelse, Ejendom og Retfærd, som jeg saa bonafide uden mindste Forbeholdenhed, Selskabets Værge har overgivet og som nu ved en saadan Omgangsmaade og Forhold søges ganske at berøves mig, og det ikke allene ved en af Selskabets egne Medlemmer, men endogsaa af den som af Selskabet blev ansat til Formand ved den anordnede Commission ved alle foretagne Prøver og Undersøgelser dette betræffende, og det uagtet at Hr. Prof. Ravert efter det offentlig bekiendtgjorte med Selskabets Vidende, var i dette Tilfælde min Coneurent, hvilket i intet Henseende synes overeensstemmende med den Retfærd, billighed og Upartiskhed, som et Selskab af saa mange Agtværdige og Retskafne skylder sig selv, det Almindelige og enhver der i lige Begivenhed med mig, henvender sig og med saa uindskrænket Tillid betroer sig og sin Velfærd i Selskabets Værge og Varetegt. J denne endnu værende Beroligelse er det jeg ikke tvivler at joden respektive Direxion paa det nøjagtigste undersøger denne Begivenheds sande Forhold, lige som jeg haaber at mig, med første som skee kan, ved nogle Kommiterede vorder af Selskabets Protokolle og Arkive forevist hvad der i denne Begivenhed af Skrivelser og Tegninger kan forefindes denne Sag betreffende og mig det fornødne meddelt.
Politivennen, 1803-01-01
Spørgsmaal. Hvad kan være Aarsag at den Pompe som staaer uden for Bryggernes Langshuus ej har givet Vand nu i en Maaneds Tid? Da dette er højst ubehageligt for de Omkringboende, der intet Vand har i Gaardene, saa ønskede man dette som snarest afhjulpet.
Politivennen, 1803-01-01
Parterre-Unode. Man vil ikke her omtale den Uskik med sin pudrede og pomadeklinte Hat at tilsøle sine Medtilskuere, - ikke det Lapsevæsen at falde alle omstaaende besværlig med sine Kritikker over Spillet, ikke den Pøbelagtighed, hvormed saa mangen Hanekylling imellem Akterne omtaler de i Logerne siddende Damer - og hvor vilde man faae Ende derpaa, hvis man vilde røre ved alt det Uvæsen, som næsten gjør Parterret ledt for den Veltænkende, men man vil blot udpæge den, som det synes, nye Tølperagtighed, at sætte Hatten paa under Spillet. Paa et hvert andet Sted vilde en saadan Anstændigheds Fornærmer høre Skrig, eller føle en advarende Stok ved sin Hat, men hos es spildes saa mangen uskyldig offentlig Glæde, fordi de Skikkelige undsee sig ved at sætte de Uskikkelige tilrette. Der er imidlertid intet andet Raad levnet mod dette Slags Onde, end at enhver, der føler sig fornærmet, troer sig berettiget til at straffe Fornærmeren.
Politivennen, 1803-01-01
Til S. T. Overrabineren af den Jødiske Menighed her i København. Fredagen d. 30 September om Eftermiddagen Kl. 3, gik jeg hændelsesvis over Købmagergaden, jeg saae paa samme Tid endeel Mennesker forsamlede, og ved at erkyndige mig om hvad der var paa færde, fik jeg at vide at det var Vexler Elkans Kone, af den jødiske Menighed, som skulde begraves, men hvor forfærdedes jeg ikke da jeg tillige fik at vide, at denne Kone døde først samme Middag Kl. 12, og nu Timer derefter allerede skulle begraves; Rummet tillader ikke her at skildre det farlige ved en saa hastig Begravelse heller ikke at beviise, hvorvidt det, selv efter den Jødiske Religions Love, er tilladt at lade de Døde henligge i 2 til 3 Dage, men man behøver kuns at gjennemlæse det for en Tiid af 6 til 7 Aar siden i Berlin af Hofraad og Professor Marens Hers Udkommene Skrift: Ueber die frihe Beerdigung der Jnden, saa vil man finde hvor urigtigt og farligt det er at begrave et Menneske saa hastigt efter Døden, som det hidentil har været Brug hos den Jødiske Menighed. Som fornuftig og veltænkende Mand haaber man at Deres Velædelhed vil anbefale til Medlemmerne af Deres Meenighed, ved indtræffende Dødsfald ikke at lade nogen begrave førend i det mindste 24 Timer derefter.
Politivennen, 1803-01-01
Bekjendtgjørelser. 1) De tilsendte tvende Bidrag imod gynnastiske Øvelser ere ikke indrykkede, fordi de stride ganske imod Udgiverens Overbevisning. Han troer at det langtfra ikke endnu er kommen saavidt med Legemsøvelserne hos os at man burde stræbe imod dem. Et enkelt Ulykkestilfælde troer han beviser ligesaalidet imod Gymnestiken, som et Skibbrud imod Søfarten. 2) Den i forrige Ne. paaankede løse Jernkæde paa Rendestensbrættet udenfor Vintapperens Kælder paa Hiørnet af Løvstræde, er fastgjort. 3) Efter Ordre fra Amtmanden er det i Frederiksbergbyes Alleegade værende Gadekær, hvorom i Politivennen var ført Anke, strax blevet renset. Ligeledes tildeels det Gadekær imellem Bredgaden og Smalgaden.
Politivennen, 1803-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 6 1/2 a 7 3/4 Rdl. Rug, Td. 5 1/2 Rd. a 5 Rd. 4 Mk. Byg Td. 22 Mk. 4555 Havre Td. - 13 a 14 Mk. Ærter Td. 4. a 1 1/2 Rdlr. Fersk Flesk. Lpd. 11 Mk. Æg Snesen i 22 Sk. Smør Pd. 16 - 22 Sk.
Politivennen, 1798-01-01
Der kommer Politiet! Et Par Ord til nærmere Eftertanke. Skrevne den store Bededag 1798. Der kommer Politiet! hørte jeg nogle Børn som gik og legede paa Gaden skrige udenfor mine Vinduer i Dag (en Dag, paa hvilken mange bede, uden at vide hvorfor; mange gjøre Bod, uden at have syndet; mange synde uden at gjøre Bod.) Jeg studsede. Skal da Politiet, tænkte jeg, ogsaa være en Skræk for Børn? Skal disse skyldfrie Skabninger ogsaa fordømmes til Bod og Poenitentse? Det kom. Spillet var ophørt, Glæden taug, og det var som om der aldrig havde været spillet. Men neppe havde disse frygtelige Væsener vendt Ryggen, før Frygten forsvandt, Munterheden kom tilbage, og Spillet gik for sig som før. - O afmægtige Almagt! - O Love af Spindelvæv! tænkte jeg, tog min Pen, og satte mig ved mit Schatol. Fra alle Kanter høres dette Raab. Der kommer Politiet! hører jeg den flitige Handværker raabe; og strax forlader han sit Arbeide. Strax aabner Pandora sin Æske, og Ledigang, Udsvævelse og allehaande Laster træde i Flittighedens Sted. O falske Politik! som dræber Dyden paa sit Værksted. Der er Politiet! raaber Urtekræmeren; og lukker (eller lader som han lukker) sin Bod - og Spækhøkeren sin Kjelder, for at kjede sig hjemme, eller fordrive Tiden i et Vertshuus eller paa en Vinkjelder; thi der gives alletider Bagdørre, hvor Lovens Overtrædere (især naar den har den offentlige Mening imod sig) kunne smutte igjennem. Er Næringsdrift da en Last siden den er under, Politiets Forfølgelse? bestaaer Gudsfrygt den sande) da i at gaae flittig i Kirken? Beder, og J skulle faae, siger den andægtige Sværmer - arbeider, og eders Flid skal belønnes, siger den fornuftige Tænker. Der er Politiet! hører man allevegne; og dog skal man ikke kunne lovtale en Politie: Indretning som denne. Disse vare de Jdeer som ovennævnte Scene vakte i min Sjæl. Jeg betroede dem til Papiret. De fremsættes her til nøjere Eftertanke. De fremsættes med Frimodighed og Anstændighed, som det egner tænkende Menneske og Borger, og - uden Frygt for at mistydes. Her Tankens Yttring er som selve Tanken frie. Maatte Regieringen ved disse Linier blive gjort opmærksom paa en Lovgivning der synes at gjøre unødvendigt Jndgreb i Borgerfriheden, der qvæler Vindskibeligheden uden at befordre Dyden, der skader mere end den gavner (saa meget end dens Hensigt kan have været at gavne,) der saa let kan skuffes (illuderes) - maatte Regjeringen, siger jeg, blive gjort opmærksom paa en Lovgivning, der, da den har saa betydelige Feil, umueligen kan være bygget paa rigtige Grundsætninger, saa havde Fotfatteren til disse Par Ord naaet sit Ønske, thi han har da det Haab, at de her paaankede Feil i Politieindretningen, hvis de maatte findes at være grundede i Saadhed, vorde hævede. - Her var ikke Stedet at indlade sig i nogen videre Undersøgelse over denne Punkt. Her vilde han blot i Overenstemmelse med dette Blads Hensigt, give Vink, og ikke - skrive en Afhandling.
Politivennen, 1799-01-01
Bondeuorden paa Vestergade. Da Politivennen saa rosværdig ivrer mod Uorden paa Stadens Fortoge, saa var det meget ønskeligt om der maatte haves Øje med nogle Stæder paa Vestergade, især No. 27, hvor Bøndernes Heste og Vogne gjør det som oftest umligt at passere Fortoget, uden at tilsmøre sig med Tjære og Skarn af Vognene, ja at faae sine Lemmer beskadigede af Hestene, for hvilket at undgaae man maae afvige ud paa den skidne Gade, der for enhver er saare uangenemt.
Politivennen, 1803-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnet af Graabrødre og Ulfeldsplads No. 117 er en Tagrende, som endes over Kælderen, da den formodentlig ogsaa er Vadskerende. Da Anmælderen d. 8 October om Morgenen nær var bleven overstænket af endeel ureent Vand, som kom derud af; saa ønskede man, at den maatte forlænges til ned paa Fortoget, at Uvidende ej skulde faae deres Klæder fordærvede, ved at gaae der forbi. 2) Uden for Huset No. 125 paa Ulfeldtsplads er et Rendestensbræt med to løse Jernkæder. 3) Det var at ønske at Addresse Contoirets Efterretninger bleve trykkede nu, som 4556 i Aaret 1794, dets 36 Aargang, da Caractererne dengang vare meget tydeligere end for nærværende Tiid. Anmærkeren haaber at Vedkommende vil tage det i Betragtning. 4) Uden for No. 131 og 132 i store Strandstræde er et Rendesteensbræt og Kæde itu.
Politivennen, 1804-01-01
Slemme Hunde. Paa en Skibsvært Plads, nær ved Christianshavns Kirke, er, til Tjeneste for Nattevagten 4 a 6 løse Pudelhunde, som maaskee kan være fornødne om Natten, men for overflødige om Dagen; disse Hunde tude fast hele Nætter igjennem, og derved forulejlige Beboerne i Nabo og Gjenbolauget, og vække dem i deres bedste Søvn; og da man tør formode, at deres Tuden foraarsages af kjendbar Hunger, efterdi de saasnart Porten aabnes, forlide Pladsen, søge i andres Gaarde for at tilfredsstille deres Trang, og stjæle den Føde som er hensat for Ejernes Hunde og Katte; saa anmodes Vedkommende, at afhielpe denne Uorden, ved at give dem saa tilstrækkelig Føde, at de om Natten ikke skal græde for Brød, og desformedelst om Dagen af Nødvendighed være tvungne til Tyverier.
Politivennen, 1804-01-01
Klokker paa Døre. Gives der nogen Anordning, som paalægger enhver Husejer at anbringe en Klokke paa sin Port eller Dør, for derved i paakommende Tilfælde f. Ex. Jldsvaade, Sygdomme c. at kunne vække vedkommende Husbeboere, uden tillige ved Banken at forurolige andre i Nabolauget? og dersom en saadan Anordning existerer - saa spørges endvidere. Hvad er Aarsagen til, at Klokker mangle paa adskillige Bygninger i St. Pederstrædet, Mikkelbryggersgade og andre Gader? Jkke kan man troe, at der skulde findes nogen Borger, som jo indsaae Nytten af en saadan Jndretning, eller som enten af en utidig Sparsomhed eller utilgivelig Ligegyldighed saavel for sit eget som andres Vel, efterlod en Anordning saa viis og saa nødvendig.
Politivennen, 1804-01-01
Ønske i Anledning af den nye Bygnings Skat. Da denne Skat for et Aar siden blev paabuden, ventedes formodentlig ikke, at de Opmaalinger og Beregninger, der maatte fuldendes, forinden det kunde bestemmes til Oppebørsel, skulde medtage et halvt mindre et heelt Aar. Da imidl ud 2 Flytninger ere foregaaede her i Kjøb havn, uden at Verterne eller Husejerne have vidst hvormeget de havde at indkræve af de Flyttende, saa maae dette lede til et Tab, undertiden ikke lidet, for de Husejere, fra hvem Lejere ere bortflyttede ud af Staden, eller endog ud af Landet, da Husejerne ere de som Oppebørselen allene holder sig til. Af de Bortflyttere selv, som ere blevne i Staden, er det ikke altid afgjort, at deres forrige Husejere kan indhente Skadesløsholdelse, da nogle kunne være døde, andre geraadede i slette Omstændigheder. Da det imidlertid vist ikke kan tænkes, at een Klasse skulde være paalagt større Byrde, end en anden, ved en Forordning, som netop bærer de tydeligste Præg af den Upartiskhed, der i alle senere Skattebud hædrer den danske Regjering, saa tør man des sikrere vente det Ønske allernaadigst bønhørt, at det skulde staae den Husejer, fra hvem Lejere ere udflyttede i de to sidste Flytninger, frit for, enten at betale for dem, eller at give Oppebørselen en Anvisning for det Beløb disse tilkom at betale. Denne Anvisning maatte være forsynet med Rodemesterens Paategning, at de virkelig vare udflyttede fra denne Mands Hus eller Gaard paa omtalte Tid, og maatte ligeledes opgive deres nuværende Opholdssted. De kongelige Oppebørseler vilde da langt lettere kunne hæve disse anviste Skattepenge, end det nogensinde blev en privat Mand muligt. Skatten indkom, og ingen Mand leed. Det eneste Tilfælde, hvori denne her foreslagne Udvej var uanvendeligt, var det, om den udflyttede Lejers Opholdssted ikke var at opgive. Dette vilde dog kun yderst sjeldent forefalde, og hvor det indløb, vilde det vist af vor retfærdige Regiering findes billigt, at Oppebørselen leed Tabet og ikke den uskyldige Husejer.