Viborger Samler, 1848-12-18
Alle Notarier i Paris og hele Advocatstanden sammesteds, have med Undtagelse af tre, erklæret sig for Louis Napoleon. Nationalforsamlingens Møde den 7de Decbr. Senard, en af de sidst aftraadte Ministre, bestiger under dyb Taushed Talerstolen: "Jeg tør intet Øieblik tie stille til et Factum, der igaar udvikledes paa denne Talerstol, Jeg var ikke her tilstede, da Jndenrigsministeren forelagde en Beslutning, der tager tilbage et Decret, som udtaler sig om Nationalbelønninger, og som i sin Tid bevirkedes ved mig - den daværende Jndenrigsminister. Jeg har læst Hr. Laroche Jacquelins bittre Erklæring, og ønsker at Debatten om dette Anliggende maa fortsættes. Allerførst erklærer jeg, at jeg havde aldeles ingen Kundskab om disse Listers Jndhold, til hvilke Decretet af 19de Septbr. refererede sig. Havde jeg kjendt Jndholdet af disse Papirer, som ledsagede Andragendet om Nationalbelønninger, da vilde jeg ikke have bevirket hiint Decret. Snigmordere tilkomme ingen Nationalbelønninger; ligesaa lidt løsladte Forbrydere. Vor Hensigt var god. Til enhver Tid udsatte man Nationalbelønninger for dem, der opoffrede sig for en politisk Parti, hvis Seier de hialp at tilkæmpe. De gamle Bourbonner gjorde det Samme ved deres Tilbagekomst efter Napoleons Fald, i det de udbetalte Emigranterne 1000 Millioner Francs. Jøvrigt beroede Decretet af 19de Septbr. paa en Forordning fra den provisoriske Regjerings Tid. Tre Commissioner vare nedsatte, der beskjæftigede sig med at gjennemgaae Papirerne. J Spidsen for disse Commissioner stode Albert, Guinard og Andre. De tre Commissioner opererede isolerede. De indsattes den 5te Mai. Deres Arbeide læses idag i Bladene. Mange af de Jndskrevne undrede sig ikke lidet ved at see sig stillede ved Siden af Nina Lassave (Fieschis Maitresse). - De have hverken forlangt eller erholdt Belønninger. (Tvivl til Høire.) – Antallet af alle de Jndskrevne udgjorde 7504; det reduceredes til omtrent 4500; de Understøttelser og Pengesummer, som hidtil udbetaltes, vare kun provisoriske. Omtrent 850,000 Fres. kunde endnu være pr. Kassa, da Præsidenterne for Comiteerne besøgte mig i Ministeriet og overrakte mig deres Dossiers, der vare inddeelte i Afdelinger, nemlig: 1) FebruarKæmpere, 2) Februar=Saarede, 3) politiske Domfældte, og 4) politiske Fanger. Hæfternes Antal kunde anslaaes til 4 a 600. Jeg gjennemløb dem kun overfladisk, og aflagde Beretning om dem i Ministerraadet. Det blev besluttet at udvirke September Decretet saaledes som den provisoriske Regjering havde attraaet det. Dette er skeet, og at jeg ikke anede nogen Faldgrube, fremgaaer af mit Andragende om at meddele Nationalforsamlingen alle hine Actstykker, for at denne kunde udnævne en Commission for at prøve enhver Pension og bekjendtgjøre samme i Moniteuren. Hvor stor var desaarsag min Forbauselse, da jeg ved nærmere at undersøge Listerne indsaae, at jeg havde bevirket hiint Decret for Røvere, Mordere, Galeislaver og Maitresser hos Kongemordere. Jeg tænkte aldrig paa at andrage Pensioner for Alibands, Fieschis og Lecomtes Paarørende. Den nuværende Minister har tilintetgjort hiint Decret, og deri har han handlet vel." (Stærk Bevægelse fulgte efter denne Tale). Guinard eller Guigaard forsvarer den i Vincennesfangne Albert. Har Republiken maaskee ingen Ret til at understøtte sine Tilhængere, Betalte Monarchiet, ikke Pensioner til de Verdets, Marschal Brunes Mordere, (Storm til Høire). De, Hr. Thiers, under hvis Magt jeg blev kastet i Fængslet, kan fortælle os Mere derom!" Thiers: "De var ikke min, men Lovens Fange!" Gnignards: "Ligemeget, J Hovedsagen tilføier, jeg, at Listerne endnu vare ufuldendte, og at det er paafaldende at de i en saadan Tilstand ere meddeelte Nationalforsamlingen og Pressen!" Dusaure betegnede Bekjendtgjørelsen som et ondskabsfuldt Valgmanøver. Resultatet er meddeelt.