Berlingske Tidende, 1786-09-01
Ligesom Hs. Majestæt, fra 1788 Aars Begyndelse af aldeles ikke vil lade føre nogen Handel paa Jsland for Hs. Majestæts Regning, saa skal og denne Handel fra den Tid af være aldeles friegiven, saavel for Jslænderne selv, som for alle Hs. Majestæts øvrige Undersaatter i Europa, uden allene i de Provindser, hvor octroieret Handel endnu finder Sted. Det skal altsaa være allernaadigst tilladt disse Hs. Majestæts Undersaatter, at seile til Jsland, fra hvilket inden eller udenlandsk Sted de ville, og ligeledes fra Jsland, til hvilket inden eller udenlandsk Sted de finde for godt, allene at de holde dem de Regler efterrettelige, der Almindelighed ere foreskrevne for den til et saadant Sted, førende Handel og Skibsfart. Derimod er det Hs. Majestæts allernaadigste Villie og befaling, at ingen af Hs. Majestæts Undersaatter maae Jsland handle med nogen Fremmed, som, være sig af hvad Aarsag det vilde, muelig kunde besøge bemeldte Land; til hvilken Ende den af Hs. Majestæt mod saadan uberettigeHandel udgivne Anordning af 1ste April 1776 fremdeles skal staae ved Magt, indtil noget nærmere derom kan blive bestemt i Overeensstemmelse med de under en Friehandel fornødne Forandringer. Det skal og fremdeles være alle Fremmed forbudet at handle paa de Jslandske Kyster og Strømme, og at beseile dem videre, end hidindtil haver været fastsat, ligesom og at virke deres Fisk paa Landet selv, hvortil ikke allene ingen af Landets Jndbyggere maae være dem behielpelig, men Øvrigheden meget mere see saadant afværget i Overeensstemmelse med forbemeldte Anordning. Derimod skal det, fra 1787 Aars Begyndelse af, staae alle Hs. Majestæts forbemeldte Undersaatter frit for at driv Fiskerie under de Jslandske Kyster, saaledes, som de be ville og kunne, samt at virke deres Fangst paa Landet; allene at det sidste ikke skeer, uden lovligen at have affundet sig med vedkommende Grundeier, samt at Øvrigheden haver Jnd seende med, at ingen Misbrug i den Anledning foregaaer. Ligeledes skal det staae forbemeldte Hs. Majestæts Undersaatter frit for, at beseile en eller anden Havn i Jsland allerede til Foraaret 1787, naar de derom melde sig inden dette Aars Udgang; da de og kunne vente, saavidt muelig er, at blive forsynede med alle behøvende Oplysninger om det Locale paa det Sted, som de saaledes agte at handle paa, samt at dem, efter Omstændighederne, vorder forundt en eller anden passende Benaadning, i Hensigt til Jndhandlingen af de til den Tid i Landet i Forraad værende og Hs. Majestæts Handel tilhørende Retourladninger. Dog skulle til denne Handel allene bruges indenlandske Skibe, hvorved de samme Regler skulle iagttages, som ved dem, der seile med algierske Søepasse, saaledes at Rhederne altid skulle forsyne dem med et Jslandsk Pas, hvorfor den dog, saalænge Friheds Aarene vare, ikke skal betales mere end 2 Rdlr. Expeditions=Gebyhr. Videre skulle Rhederne være pligtige til at indsende en nøiagtig Carga over Skibets Ladning, saavel ved Bortseilingen fra et indenlandsk eller fremmed fremmed Sted, som ved deres Ankomst til et indenlandsk eller fremmed Sted; det samme skulle Skipperne iagttage ved deres Ankomst til og Bortseiling fra et Jslandsk Sted, ligesom ved deres Ankomst til et indenlandsk eller fremmed Sted. Disse Cargals bør desuden være attesterede af vedkommende Toldbetiente, saasnart Skibet lades eller losses paa et indenlandsk Toldsted. Alle Skibe fra og til Island vil Hs. Majestæt for det første i 20 Aar allernaadigst have befriet for Lastepenge i de Danske, Norske og Hertugdømmenes Havne; og alle de Skibe, som directe fra og til Jsland forbiseile Capo Finisterre. skulle i lige Tid være befriede for de denne Fart ellers paaliggende Slave, Laste= og Ranzons=Penge. Ligeledes skulle for det første i 20 Aar alle til Jsland ind førende Vahrer, inden og udenlandske, af hvad Slags de endere, være aldeles frie fra al Told og Consumtion i Jsland, hvad enten de indføres fra indenlandske eller udenlandske Stæder; ligesom og alle Jslandske Vharer maae udføres derfra uden al Told, hvad enten de udføres til indenlandske eller fremmede Stæder. Alle fra Jsland hiemkommende Jslandske Vahrer maae ligeledes i 20 Aar nyde Told-, Accise= og Licent-Frihed, overalt ved Toldstæderne i Rigerne og Hertugdømmene, som og, indtil videre, Consumtions-Friehed i de Danske og Norske Stæder, hvorhen de føres; derimod betales deraf, naar de derfra igien udføres til fremmede Stæder, den hidindtil paabudne 1 Procento, i Stedet for udgaaende Told. Alle fra Danmark, Norge eller Hertugdømmene til Jsland udgaaende Vharer skulle, uden Forskiel fra hvilken Provinds eller fra hvilket Sted de ere, være i bemeldte 20 Aar aldeles frie for udgaaende og Mellemrigs=Told; dog at der tilveiebringes Attest fra vedkommende Steds Øvrighed, i Island, hvor de losses, at de der ere indførte til at forblive i Landet. Derhos godtgiøres Consumtionen paa de udgaaende Fødevarer, som sædvanlig, ligesom og de her fabrikeerte Tobakker nyde, naar de bringes til Jsland, den ved Hs. Majestæts allernaadigste Forordning af 12te April 1786. bestemte Godtgiørelse; derimod ophører aldeles fra ult. April 1787 den Godtgiørelse, som hidindtil haver fundet Sted paa indenlandsk Brændeviin. For saa meget mere at opmuntre og befordre denne Handel, og for at den saa meget før fra Jsland af skal kunne drives med nogen Eftertryk, vil Hs. Majestæt allernaadigst forunde de sex Handelspladse i Jsland, Reikiaviik, Vest mannøe, Eskefiord, Eia= eller Øefiord, Skutils= eller Jsefiord, og Grundar= eller Grønnefiord, Kiøbsteds-Re og Frieheder, hvilke Hs. Majestæt ved en derom især nærmere udgivende Anordning allernaadigst ville bekiendtgiøre. og hvorved disse Stæder blive tillagte saadanne Benaadninger, som Hs. Majestæt agter tilstrækkelige til at kunne formaae saavel nogle af Fremmede, som Hs. Majestæts egne Undersaatter, til der at boesætte sig, for at benytte de Fordele, som de Jslandske Produkter kunde tilbyde. For endnu videre at udbrede Handelen omkring alle Landets Kyster, samt for at skaffe Jndbyggerne i Jsland jo fø jo heller Leilighed til activ Handel, maae ogsaa nu saa mange af disse Kiøbsteds Borgere, som ville, have Friehed, som Udliggere at giøre mindre Handels-Anlæg i det til hver Kiøbsted hørende Distrikt, naar de have vundet Borgerskab paa Handelen i samme Kiøbsted, samt bevise for Stedets Øvrighed, at være forsynede med behøvende Forraad af de til Jndbyggernes Livs ophold og Næringernes Drift fornødne Vahrer. Saadanne Handlende eller Udliggere skulle for det første i 20 Aar have Friehed til, ei allene at handle med hvilket Udliggersted og Kiøbsted de finde for godt, men og directe at forskrive Ladninger, fra hvilket Sted i Hs. Majestæts Riger og Lande de selv ville, samt igien at expedere Ladninger, hvorhen de finde tienligst; allene, at de iagttage de samme Regler, som i Almindelighed ere bestemte for alle andre Handlende der i Landet.