Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-03-27
Udenlandske Efterretninger. Starbrittannien og Jrland. Den store Misfornøielse, som i Underhuset blev yttret derover, at Marquis Londonderry var udnævnt til Gesandt i Petersborg, har bevæget denne til frivillig at nedlægge den ham tiltænkte Værdighed, hvilken Beslutning han tilkjendegav i Underhuset d. 16de, hvorhos han dog tillige erklærede sine Modstanderes ondskabsfulde beskyldninger for grundløse og opfordrede dem til, om de kunde, at paavise een eneste Plet paa hans politiske Charakteer i hans 30aarige Tjenestetid. Da Hertugen af Wellington, som Udentigsminister, greb denne Leilighed til at forsvare Valget af Londonderry, der, efter hans Mening, baade, som Gesandt i London, havde givet Prøver paa sin diplomatiske Dygtighed, og desuden, som udmærket Militær, særdeles passede til Gesandtskabsposten i Petersborg: saa optraadte Marquis Lansdowne mod Hertugen, Han inddrømmede, at Enhver maatte agte Londonderrys, personlige Charakteer, men retfærdiggjorde tillige Underhusets Forhold, saavel paa Grund af Marquiens politiske Anskuelser i Almindelighed, der ikke lode sig forene med en fremstræbende Tids liberale Jdeer og Fordringer, som i Særdeleshed paa Grund af hans Modbydelighed for Alliancen mellem Engelland og Frankerig, hvorved naturligviis grundet Bekymring, maatte vækkes hos dem, som i denne Alliances Vedvaren saae det eneste Middel til at opretholde Freden i Europa uforstyrret. Da Sir Peel samme Dag, paa Lord Russels Forespørgsel, underrettede Underhuset og Marquiens Resignation, tog Lorden deraf Anledning til nogle bemærkninger om Ministeriets usikkre Tilstand, hvorved endog Kronens Prærogativer og Værdighed kom i Fare, thi at Huset havde anseet det for sin Pligt at udtale sig imod Udnævnelsen af en Gesandt, en Foranstaltning, hvortil Kronen dog ene og alene var beføiet, kunde man ikke tilskrive anden Grund end Mangel af Tiltro til Ministeriet. Herved foranlediges en langvarig Strid mellem Oppositionen, og dens Modstandere om Mistro og Tiltro til Ministeriet. Da endelig Sir Hobhouse yttrede den Mening, at Sir Peel hellere selv havde maattet resignere, end modtage Marquis Londonders Resignation, og da Lord Russel erklærede, at Ministeriet umulig kunde vinde Tiltro, da det ikke havde benyttet sin Prøvetid til at bringe en eneste af de belovede reformerende Forholdsregler i Forslag, saa tabte Sir Peel Taalmodigheden og erklærede, at han var kjed af disse idelige Mundhuggerier og Trusler, at han ret længtes efter den af Hr. Hume bebudede Motion, hvorved Huset skulde fuldstændig udtale sin Mangel paa Tillid til Ministeriet, og at han selv gjerne vilde være Hr. Hume behjælpelig med at finde en passende Tid dertil. Jøvrigt lod han Huset vide, at han var i Begreb med at indføre en Bil, sigtende til at hæve hindringerne for Ægteskaber blandt Dissenter, og endnu to andre Biller angaaende Tiendesagen baade i Engelland og Jrland. Førstnævnte indbragte han virkelig Dagen efter, og den fandt almindeligt bifald. John Russels vigtige Motion om Anvendelsen af det irlandske Kirkegods er bebudet til d. 30te d. M. - Den nye Pair, Viscount Canterburp (Sir Manners Sutton), er udnævnt til kongelig Commissær i de canadiske Anliggender og skal i de sidste Dage af denne Maaned afreise til Canada. Morgenposten nævner nu Grev Jersen som tilkommende Gesandt i Petetsborg. - Sebastiani et kommen tilbage til London. - Efterretningerne fra Cap lyde nu mere beroligende.