Viborger Samler, 1840-09-10
En Beretning fra Marschal Valee til Krigsministeren, Gen. Cubieres, meddeler Jndholdet af de nyeste Depescher fra Gen. Galbois i Provindsen Constantine. Abdel Kaders Broder, Sidi-MustaphaUlid Mahiddin, organiserede i Sidi-Assa en Colonne, med hvilken han vilde trænge ind i Districtet Medschana, tage Hevn over de derværende Stammer, dehavde underkastet sig den franske Regjering, og angribe Staden Setif. Gen. Galbois afsendte strax et Detaschement under Oberst Levasseurs Befaling. Tropperne ankom til Rassel-Uad, Syd for Setif, og forenede sig med Scheik Muhammed-el-Sereir imod UladSidi-Achmets Stamme, der er paa Abdel Kaders Parti. Denne Stamme sloges aldeles paa Flugt, bad om Aman (Naade) og underkastede sig. Hidtil havde de franske Tropper aldrig trængt saa langt frem i sydlig Retning; de benyttede derfor Leiligheden, for at foretage en Recognoscering imellem Atlasbjergene, fra hvis Tinder de opdagede Sletterne i Belad-alDscherid (Daddellandet), beliggende imellem Atlas og den store, sydligere Ørken (Sahara). Efter denne lykkelige Expedition vendte de modige Krigere, tilbage til Setif, og gjorde Anstalter til en Marsch til Bordschi=Medschana, hvor den Franskmændene hengivne Chalif i Medschana har sin Leir. Toget op gaves imidlertid; thi der indløb Efterretning om, at de Kabyler, der beboe Bjergdistrictet ved Biban, havde afslaaet Abdel Kaders Broder Gjennemgangen igjennem det snevre Bjergpas. Med Klippestykker og store Træstammer barricaderede Kabylerne "Jernportene, saa at Sidi Mustapha ikke kunde bane sig Vei ind i Provindsen Constantine. Men havde endog dette Jndfald fundet Sted, da var Gen. Galbois ogsaa rustet til at bryde op til Medschana i Spidsen for en stærk Colonne, med hvilken et talrigt arabisk Cavallerie havde forenet sig. Den mægtige Høvding Bu-Akkas og Scheiken El-Arab havde tilbudet General Galbois deres Bistand. Overhovedet er Tilstanden i Provindsen Constantine meget fordeelagtig for de Franske. "La Presse," det saakaldte Hoforgan, har i en Artikel meddeelt bemærkninger til de mange Fortællinger om de Franskes Konges krigerske Stemning. Thiers er efter denne Journal en Mand, som har ville udelukke Kongen fra Regjeringen, og som, for at naae sin Hensigt, har organiseret Coalitionen. "Men Europa, siger la Pr., har ingen Tillid til denne Dictator, der snart har udspillet sin Rolle, og i hvem Europa ikke vil see Frankerigs Personification. De forvovne Empirikere, der i dette Øieblik have Fædrelandets Skjebne i deres Hænder, vilde saa gjerner, at Kongen i Europas Øine skulde ansees som Thiers's Drabant, at Kongen skulde tale til de fremmede Gesandter saaledes, som Thiers vilde rødme ved at tilskrive dem, at Kongen offentlig skulde give Regjeringer, der repræsenteres ved disse Gesandter, til Priis. for Foragt, at Kongen skulde behandle Regjeringernes Overhoveder som betændte Hjerner. Vare Eders Fortællinger rigtige, var det sandt, at Kongen virkelig havde betjent sig af de Udtryk, J tillægge ham, saa ere J enten store Skjelmer eller store Taaber, at J endnu lade Eders Gesandter underhandle, Langt bedre vilde det da være at løslade Eders Hære og Flaader, og at proclamere Krig med hele Verden, aaben Krig paa Liv og Død, Thi efter saadanne Demonstrationer har man ikke længere Ret til at underhandle og drøfte; Jntet er tilbage, uden at kæmpe!