Ribe Stifts Adresseaviser, 1813-01-19
19. Alle private Contracter og Forhandlinger om Penge, skulle, naar de ikke, som f. Ex. Vexler, lyde paa Banco eller fremmed Mynt, uden Undtagelse indgaaes og afsluttes allene i Rbpenge, som den eneste indenlandske Pengesort, der herefter for Domstolene i Vore Kongeriger og Hertugdømmer kan indtales til Betaling, da for Fremtiden ingen Paastand om nogen Pengebetaling i nogen hidtil gieldende indenlandsk Penge= eller Myntsort kan for bemeldte Domstole eller nogen offentlig Autoritet tages i Betragtning, eller noget efter samme iværksættes. 20. Det skal staae enhver frit for, at contrahere og afslutte Pengehandeler, saavel i Rigsbankpenge Sølvværdie, som i Rigsbankpenge Navneværdie, men i alle Forskrivelser, som medføre Panteret i faste Eiendomme, skal det udtrykkelig benævnes, om Betalingen er bestemt i Repenge S. B. eller N. V., da Documentet, hvis det lyder paa Penge, ellers ikke maa antages til Læsning i Kongerigerne, eller i Hertugdømmerne give Panteret i nogen fast Eiendom. J alle andre Tilfælde antages, naar Rbdaler Værdien ikke er nævnet, den Værdie at ligge til Grund, som Debitor, eller den, der har paataget sig Pengeforpligtelsen, angiver. Dog bliver Debitor, skiøndt Gielden oprindeligviis kun skulde betales i Navneværdie, pligtig at tilsvare den Sølvværdie, som Beløbet havde paa den Tid, Creditor paa lovlig Maade, søgte sin Betaling. 21. Den almindelige Rentefod ved alle Forskrivelser, som lyde paa Sølvværdie, og herefter udstædes, er 4 Procent. Hvor Forpligtelsen derimod lyder paa Navneværdie, er Creditor berettiget til at belinge sig 5 Procent. 22. Det Forhold, hvorefter Gager, Lønninger, Pensioner, bestemte Diæter, m. m., baade i dansk og slesvig holsteensk Cour, skulle udbetales, have Vi i et til Vort Finants=Collegium Dags Datum udstædt Reskript allernaadigst fastsat. B. For Kongerigerne Danmark og Norge. 23. J alle paa dansk Courant lydende private Forskrivelser, være sig med eller uden Pant, af hvad Slags de end maatte være, de undtagne, som omhandles i 6 31, omskrives Rigsdal. til Rigsbankd. Sølv=Værdie efter Forskrivelsens Alder, saaledes, at Gield efter Forskrivelser, ældre end 11 Septbr. 1807, gaaer over til at blive Gield i Rbpenge, Daler for Daler; Gield efter Forskrivelser, som ere yngre end 10 Septbr. 1807. men dog ældre end 11 Decbr. 1807, forandres til 95 Rbdal. for hvert 100 Rdlr. D. C., og saa fremdeles efter den hosføiede Tabel A, indtil de Forskrivelser, som ere yngre end 10 Decbr. 1812, i hvilke Summerne omskrives til 20 Rbdal. for hvert 100 Rdlr. D. C. Hvor en Debitor ved en ny Forskrivelse har indfriet sin ældre, skal Gieldens Alder bestemmes efter den Tid, da den først blev stiftet, og hvor en Sum efterhaanden er contraheret, efter de enkelte Posters forskiellige Alder. 24. Den i forrige J nævnte Omskrivning bør skee ved en Paategning af Creditor og Debitor, dog dersom denne Sidste hertil skulde findes uvillig, eller ogsaa være saa langt fraværende, at Gieldsbrevet ikke uden Vanskelighed til ham kan oversendes, kan Creditor Paategning være tilstrækkelig, hvorom han dog i saa Fald bør underrette Debitor, og derom enten forsyne sig med hans Tilstaaelse, som kan skrives paa ustemplet Papiir, eller vidnesfast lade ham forkynde Paategningens Jndhold i en af Notarius publicus verificeret Afskrift. Skulde nogen Creditor forsømme den her befalede Paategning, kan han ved Retterne ikke vente nogen Dom for sin Fordring, men den af ham anlagte Sag vil vorde afviist. - Alle tinglæste Panteforskrivelser bør, naar de, som ovenmeldt, ere paa tegnede, forevises i Retten og Paategningens Jndhold i Pantebogen indføres. 25. Den vedhæftede Tabel Beviser, hvorledes Renterne af de i Rigsbankpenge omskrevne Capitaler skulle svares. De Fordringer nemlig, som grunde sig i ovenanførste Slags Gieldsbreve fra og efter 11 Juni 1812, forrentes med fulde 4 Procent i Sølvværdie af det omskrevne Beløb. De derimod, som grunde sig i saadanne Gieldsbreve af et ældre Datum end 11 Juni 1812, forrentes, med Hensyn til Forpligtelsens Ælde, efter Tabellens Udvisende, saaledes, at de Debitorer, hvis Gield omskrives til meere end 25 Rigsbankdaler mod 100 Rdlr. D. C., nyde en Lettelse i Renterne, som uforandret vedvarer indtil det andet Aar efter Freden, hvorefter Renterne i det 3die, 4de og 5te Aar efter Freden, efterhaanden voxe, indtil de fra det slette Aar af gaae over til de fulde 4 Procent. F. Ex, en Gield fra 11 Septbr. 1810 omskrives til 45 Rigsbankdaler S. V.; deraf svares, indtil det andet Aar efter Freden, 2 1/2 Procent eller 1 Rbdal. 25 1/2 s.; i det tredie Aar 310 Proeent eller 1 Rbdal. 38 1/2 s.; i det fierde Aar 3 1/2 Proeent eller 1 Rbdal. 51 1/2 s.; i det femte Aar 3180, Pro een eller 1 Rbdal. 64 s., og i det slette Aar fulde 4 Procent eller 1 Rbdal. 76 1/2 s. 26. Den Creditor, som vil nyde godt af de i 523 og 25 indholdte Bestemmelser, kan ikke, førend det andet Aar efter Freden er udløbet, opsige sin Capital, og skal da modtage som fuld Betaling det 25dobbelte Beløb af den aarlige Rente, som, i Følge Omskrivningsforholdet i Tabellen tilkommer ham i det Aar, hvori Udbetalingen, efter den fra hans Side skeete Opsigelse, finder Sted. 27. For opsagte eller til Betaling forfaldne, men endnu ikke betalte, Capitaler, gielder samme Udsættelse. 28. De Creditorer, som derimod strax forlange deres Capitaler udbetalte, kunne giøre deres Ret gieldende efter Forskrivelsens Jndhold, men have da ikke Krav paa større Betaling, end efter det for Courantsedlerne fastsatte Jndløsningsforhold, saaledes: at de for 100 Rdlr. D. C. erholde 163 Rbdal. N. V., eller Forskrivelsens Sum i Courantsedler, forsaavidt disse endnu maatte være i Omløb. Dette Creditor Valg, saavelsom den ham derefter, som ovenmeldt, tilkommende Sum bør utrykkeligen nævnes i den Paategning, som, i Følge foregaaende 5. 24, afgives paa Forskrivelsen, og i dette Tilfælde bør skee inden 1/2 Aar efter Forordningens Publication. Forsømmer Creditoren dette, eller omskrives Capitalen. til Rbdal, efter de ved 823 og 24 foreskrevne Regler, da har det med en saadan Capital sit Forblivende efter 826. 29. Den Debitorerne ved F 26 forundte Udsættelse. med Betalingen af de skyldige Capitaler ophører, naar Debitor ikke i et Aar har betalt de forefaldne Renter, og naar det ved Gieldsbrevet givne Pant saaledes forringes, at det, efter kyndige og uvillige Mænds Skiøn, ei længer er Sikkerhed for Gielden. Naar Pantet kommer i en andens Eie, maa Creditor lade sig nøie med samme Sikkerhed og Vilkaar, som hos den forrige Eier. 30, Naar en chirographarisk Debitor døer, opbyder, sit Gods eller fallerer, og naar der ved en Gieldsforskrivelse, enten med eller uden Pant, tillige er givet Caution, og Cautionisten enten døer, opbyder eller fallerer, er Creditor berettiget til, naar saadan reel Sikkerhed, ikke kan stilles, som er foreskreven for Umyndiges Midler, at erholde enten Gieldens Beløb i Navneværdie, eller Renternes 25dobbelte Beløb i Sølvværdie - Debitor staaer det til alle Tider frit for, saaledes som det i Forskrivelsen maatte være bestemt, at udbetale eller opsige Capitalen, der da af ham bliver at til svare i Rbdal. S. V. efter Omskrivningsforholdet i Tabellen. 31. For Gield efter Anviisninger, Anfordringssedler, for Regningsgield og Boggield, tilstaaes Debitor et Tidsrum af 4 Uger, efterat Creditor i Følge denne Forordning, har forlangt hans Erklæring, i hvilke ham indrømmes Ret til, uden videre Hensyn paa Kravets Ælde, at afgiøre Gielden med Betaling i D. C. eller i Rbdal. efter Jndløsningsforholdet af 1 for 6. Al saadan Gield, som ikke inden bemeldte Frist afgiøres bliver at omskrive til Rbdal, efter de samme Forskrifter, som gielde for de i §. 23 omtalte Gieldsbreve, og regnes saadan Gields Ælde fra den Tid, da den beviisligen er krævet. 32. Naar i Forskrivelserne ere bestemte visse Betalingstider, enten for det Hele eller for en Deel, og Creditor ikke efter ; 28 forlanger Gielden betalt, saa blive disse Forfaldstider at beregne fra det udløbne andet Aar efter Freden. 33. Kiøbe Contracter, som ved Forordningens Bekiendtgiørelse endnu maatte være uopfyldte, skulle, om end Eiendommen maatte være tiltraadt, paa Kiøberens Forlangende, gaae tilbage, saafremt Sælgeren ikke seer sig i Stand til at forskaffe de paa Eiendommen hæftede ældre Prioritetsforskrivelser omskrevne til at gielde fra et Datum, som ikke er ældre end Afslutningen og Kiøbet. Kan derimod Sælgeren forskaffe en saadan Omskrivning af de tilligemed Eiendommen overdragne Prioritetshæftelser, saa bliver Kiøbet uforandret. Skal ved saadant Kiøbs Ophævelse en allerede betalt Deel af Kiøbesummen tilbagebetales, saa blive i den Henseende at anvende de samme Grundsætninger, som for andre Betalinger ere fastsatte. 34. Den Debitor, som indfrier en i hans faste Eiendom prioriteret Gieldsfordring, skal være berettiget til, denne Eiendom at give samme Prioritets=Panteret til en ny Creditor for en Sum i Rbdal., som er lig med den, som, i Følge Omskrivningsforholdet i Tabellen, tilkom den udløste Creditor, dog under samme Betingelser i Henseende til Forretning og Tilbagebetaling. som for denne vilde have været gyldige, naar i øvrigt ingen yngre Panthaver er forbeholden Ret til at oprykke i den udløste ældre Panthavers Sted. 35. Den i faste Eiendomme indestaaende Pantegield. som af forrige Eier har været contraheret, men hvilken den nuværende Eier, ved det af ham modtagne Skiøde, har indgaaet at tilsvare, bør, naar Creditor har samtykket i Debitors Forandring, betragtes som et nyt Laan fra Skiødets Datum, og følgeligen, uden Hensyn til Forskrivningens Ælde, omskrives til Rbdal., alen. efter den for Skiødets Datum gieldende Regel. 36. For alle paa Species eller flesv. holst. Courant udstedte private Forskrivelser gielde de samme Vestemmelser, som i det Følgende for Hertugdømmene ere fastsatte. 37. I Henseende til Fæsteafgifter, Forpagtningsafgifter, Tiendeafgifter eller andre aarlige Pengeafgifter, som maatte være betingede i D. C. af Jordeindomme, da blive de, forsaavidt de forfalde til Betaling i den første Halvdeel af Aaret 1813, at til svare med 1 Rbdal. S.V. for hver 4 Rdlr. D. C. Efter den 1ste Julii 1818. tilsvares de derimod i Rbpenge efter Omskrivningsforholdet i Tabellen A, hvorved Contractens Alder tages til Rettesnor. 38. Det skal dog være Afgiftsyderen tilladt, om han heller skulde ønske det, at faae Afgiften bestemt til at erlægges i Kornværdie paa følgende Maade: Pengeafgiftens Beløb beregnes halvt til Rug, halvt til Byg efter Giennemsnitspriis af de Capittelstaxter, som for Provindsen eller Egnen have været satte i de tre Aar, der nærmest have foregaaet Contractens Afslutningstid. Dette Qvantum Rug og Byg betales derefter aarligen i Repenge, ligeledes efter Giennemsnitsprisen af Provindsens eller Egnens Capitelstaxter i de nærmeste 3 Aar førend Betalingsterminen. Ved denne Beregning ansees i de hidtil satte Capitelstaxtspriser 5 Rdlr. D. C. lige med 1 Rbdal. Vælger Afgiftsyderen denne Betalingsmaade, skal han derom inden 1 Julii d. A. engang for alle erklære sig. J øvrigt blive Contracterne selv, saavel i Henseende til Opsigelse, som i andre Maader, uforandrede efter deres Jndhold og de hidtil gieldende Anordninger. - Alt Foregaaende anvendes ligeledes paa Arvefæster, samt paa Leiecontracter og Kiøbstedjord. 39. Den ved Leiecontracter og Huusværelser, eller om Brugen af andet urørlig Eiendom end Jord, betingede Leie bliver, forsaavidt den forfalder til Betal, indtil første Fardag efter den lovbestemte Opsigelsestid fra denne Forordnings Bekiendtgiørelse af, at tilsvare med 1 Rbdal. for hver 4 Rdlr. D. C., naar Leiecontrakten er ældre end 11 Junii 1812, men er den fra 11 Junii 1812. eller yngre, beregnes 1 Rbdal. for 5 Rd. D. C. Leie, som, i Følge Contract paa flere Aar, forfalder senere end 1 Julii 1813, tilsvares efter Omskrivningsforholdet i Tabellen med Hensyn til Contractens Ælde. J øvet rigt blive alle Leiecontracter, saavel i Henseende til Opsigelsestiden, som i andre Maader, uforandrede efter deres Jndhold og hidtil gieldende Anordninger. 40. Løn, som forfalder til Betaling i første Halvdeel. af Aaret 1813, betales med 1 Rbdal. for hver 4 Rdlr. D. C. Skulde den være betinget som staaende for længere Tid, da bliver den efter den 1ste Julii 1813 at tilsvare efter Omskrivningsforholdet i Tabellen, med Hen re syn til Courantens Alder. 41. Paa Landskyld og Tredie Aars Tage blive at anvende samme Bestemmelser, som ovenfor ere fastsatte for Fæste og Leie af Jord. 42. Enhver Dom, eller anden offentlig Retshandling, hvorved nogen paalægges en Pengebetaling, affattes og beregnes i Rigsbankpenge, hvorved de foran bestemte Grundsætninger følges, forsaavidt Betalingen hidrører fra en Forpligtelse, der oprindeligen er paadragen eller indgaaet i den hidtil gieldende danske Courant. 43. Hvor i Loven og Anordningerne Bøder eller andre Størrelser, saasom Appellationssummer, Grændse bestemmelser for visse Gaver, Underholdnings= og Varetægtspenge, fast sættes til en vis Pengesum, bør samme Sum nu forstaaes i Rbdal., dog at de Forhøielser, som efter Krigens Udbrud ere foreskrevne i nogle af disse Tilfælde, derved bortfalde, og at denne ny Anordning ikke giør Forandring i Henseende til de inden dens Bekiendtgiørelse allerede forfalne Summer af fornævnte Slags eller, hvad Appellationssummerne især angaaer, kan anvendes paa de lovligen indstævnte Sager. C. For Hertugdømmerne Slesvig og Holsteen. 44. Alle lovbestemte Summer, saavelsom Fordringer paa Slesv. holst. Cour. eller Species, for Capitaler, Renter, Penge=Præstationer, af hvad Navn nævnes kan, gaae over til at vorde Fordringer i Rbpenge, 2 Rbdal. S. V. for hver 1 Species. - Paa Gield eller Forpligtelser, cantraherte i nogen anden Pengesort eller Værdie, end S. H. C. eller Species, skulle de her foreskrevne Bestemmelser ikke anvendes. 45. J alle de Tilfælde, som her ikke udtrykkeligen undtages, skulle de i 5 12 nævnte Betalingsmidler antages som god Betaling. Alle efter denne Forordnings Bekiendtgiørelse eller fra den 1ste Januarii 1813 af for faldende Rentebetalinger eller Fordringer, Kapitalbetalinger enten heelt eller for en Deel undtagne, skulle derfor uværgerligen antages i Rbpenge efter den 12te J. Da denne Bestemmelse tillige gielder for Omslaget 1813. saa skulle dog alle førend denne Forordnings Bekiendtgiørelse forefaldne Fordringer i enhver Henseende afgiøres efter de forhen gieldende Anordninger. 46. Hvad her bestemmes og skyldige Capitaler, gielder uden Undtagelse om enhver Slags Gieldsforskrivelser, Dog skal paa de Steder, hvor streng Vexelret gielder, samme forblive i fuld Kraft. Men Betalingen af alle efter denne Forordnings Bekiendtgiørelse forefale, paa Species eller S. H. C. lydende, Vexler skeer med Rbenge efter J 12. 47. Ved alle Capitalbetalinger uden Undtagelse, de skulle skee i Omslaget 1813 i S. H. C. klingende Mynt, eller Species, er Creditor ikke forpligtet til at modtage andet, end saadan Mynt. Ligeledes kan den, der har betinget sig en Capital i Sølv, ikke forpligtes at modtage noget andet Betalingsmiddel. Paastaaer Creditor derimod Betalingen til bestemt Tid, saa er han ikke berettiget til at fordre uden Rbpenge efter J 12, og skal endog være forpligtet at modtage de Anviisninger, som for Laan paa deponerte Skatkammerbeviser paa 200 Rd. S.H. C. udstedes i Følge 810. Det samme gielder, naar en til næste Omslag lovet Capital paastaaes nu tilveiebragt. 48. Kun i Tilfælde af, at der, ved et efter Junii Maaned 1812 sluttet Kiøb, er i Omslaget 1813 betinget en vis Sum i rede Mynt, skal Forpligtelsen for saavidt blive i Kraft, at naar Kiøberen ei kan eller vil betale den betingede Sum i Sølv, gaaer Kiøbet, paa Sælgerens Forlangende, tilbage, og hvad der mueligen af Kiøberen er erlagt, skal Sælgeren ufortøvet tilbagebetale paa den i a 12 foreskrevne Maade. Men efterkommer Kiøberen Vilkaarerne i dette Omslag, saa er Sælgeren for Fremtiden underkastet de i det Følgende foreskrevne Jndskrænkninger. 49. Hvor en anden Betalingstermin end Omslaget finder Sted, skal det, som i 98 47 og 48 er bestemt, anvendes paa den første Termin efter Forordningens