Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-11-16
Den 1ste Novbr. d. A. paakiendtes i Høiesteret en mod afsat Sognepræst Sørensen i Barløse i Fyen og afsat Skolelærer og Kirkesanger Jochumsen sammesteds anlagt Sag, under hvilken de vare anklagede for en Mængde dem tilregnede Forseelser og deres Forhold i det Hele. Ved Baag Herreds Provsterets Dom af 17de Marts sidstleden var den Første idømt at bøde 300 Rbd. Sølv og den Sidste 50 Rbd. Sølv til Odense Amts Fattigkasse, samt den Sidste endvidere 10 Rbd. Sølv til Baags og Vends Herreders Skolehjælpelærerkasse, hvorimod de ved Fyens Stifts Landemoderet vare tilfundne at have deres Embeder forbrudte, samt Sørensen herefter formeent at bære geistlig Habit og fungere i nogen geistlig Forretning meere. Dette Sagens Udfald ved Landemodsretten er begrundet paa, at Pastor Sørensen af de mod ham (af Jochumsen) anførte 29 Klagepunkter er anseet overbeviist om, at han, efterat Slutningsbønnen var læst i Chordøren, medens Mændene stode i deres Stolestader, gik ned fra Alteret og kastede en Toskilling i en Mands Hat med de Ord der har Du Din Almisse igjen, kom ikke til Alteret oftere med Din Toskilling; at han, Dagen efter at han havde Tvist med Fattigforstanderne, katechiserede i Kirken over Fattigreglementet med Hensyn til det Passerede, for at beskæmme Fattigforstanderne, at han har udjaget Fattigcommissionen, der var samlet hos ham, med de Ord: Marsch, pak Jer ud, og ledsaget disse Ord med 2 Dundrende Slag i Bordet; at han kun læste een Gang om Ugen med sine Confirmander, at han engang i Sommeren 1836 afskedigede sine 14 Confirmander, med 14 Øresigen, et pro persona, i Kirken, da Nogle af den ikke kunde deres Lectie, at han i Underviisningstimerne førte upassende Snak med Confirmanderne og Skolelærerne, om indbyrdes Forlovelse mellem Børnene m.m.; at han har ydet mindre af Præstegaardens Jorder, end han burde, i Fattigskat, nemlig kun af 12 Tønder, skjøndt den staaer ansat for 18 Tønder; at han i Skolevæsenets Anliggender ingensinde seer paa Districts beboernes Bedste, men bestandig selvraadigt lader deres Pung undgjælde, at hans Attester og Skolelærerne ere upaalidelige og modsigende, at han har kastet en lille Pige paa Døren, fordi hun kom fra Skolelærer Jochumsen og forlangte Catechismussen til Skolebønnen; at han ikke vil conferere Ministerialbøgerne; at han lyver, er lumsk og intrigant, i hvilken Henseende det er oplyst, at han i Anledning af en af ham forfattet men i Sogne beboernes Navn indgiven og som deres Product udgiven Klage over Skolelærer Jochumsen, med beraad Hu har udsagt det, der stred imod hans Overbeviisning og imod Sandhed, ja endog tilladt, at Vidnet Gaardmand Rasmus Rasmussen, med Lovens Eed bekræftede et Udsagn, som siden blev gienkaldt som usandt, idet Tiltalte udtrykkeligt vedgik, at det af Rasmus Rasmussen aflagte edelige Vidnesbyrd var usandt, og har saaledes ikke blot ikke forebygget et falskt Vidnesbyrd, men endog constateret det saaledes, som det blev aflagt; at han uden Cancelliets Tilladelse har forliget en Æressag, i hvilken der for Retten var nedlagt Paastand, over ham om 3 Marks Bøder, ved at betale sin Contrapart 80 Rbd.; at han er trættekiær, herskesyg, hidsig og grov; at han ikke har Menighedens Agtelse og Yndest, saa at den ønsker en anden Præst. Efter det Oplyste antog Landemodet, at Lovens 249, 2-11-1, 6217, 8, 188, Frd. 15de Decbr. 1820 § 5 og 6 i Forbindelse. med Fororordningen 15 April 1840 § 10 maatte finde Anvendelse, og idømte ham den ovenanførte Straf, med det anførte Tillæg efter Rescriptet af 7de October 1750. Hvad Skolelærer Jochumsen, betræffer, da er det af de mod ham anførte 19 Anklagepunkter efter Landemodsrettens Dom beviist, at han ved et Liigfølge for Præstens Ankomst forargede Forsamlingen ved sine Udladelser, der ledsagedes af Eder, at han i Kirken, naar han tegnede Communicander, har kivedes om Offeret; at han forsømmer Skoleunderviisningen; at han under sit Kalds Forsømmelse har trodset al Subordination og vedblivende med Haan tilbageviist alle Paamindelser af Skolecommissionens Formand; at han i Skoleunderviisningstiden forlader Skolen eller overlader Børnene til dem selv og fører upassende Tale, i Skolen; at han undertiden i Hidsighed tugter Børnene paa en voldsom Maade; at han bruger Skolebørnene til sin egen Tjeneste, selv i Skoletiden; at han er kivagtig og hævngjærrig m.v. Jdet nu Landemodet, siges der i Dommen, har overbeviist sig om, i hvor høi Grad og hvor gjentagende Tiltalte har gjort sig skyldig i Lovovertrædelser, der ere uforenelige med hans Stilling som Skolelærer, og Kirkesanger, medens det ham retteligen givne Tilhold og Mulcter have viist sig aldeles uvirksomme til at frembringe den Forandring, som Embedets retlige Røgt aldeles nødvendigen kræver, maa det antages, at Tiltalte, i Overeensstemmelse med de alt citerede Lovsteder, bør have sit Embede forbrudt.