Berlingske Tidende, 1776-11-22
London, den 1ste Nov. Den 31te Oct om Middagen Kl. 2 begav Hs. Majest, sig med sædvanlig Hof=Staat til Oberhuuset, og efter at Underhuuset var der bleven samlet, aabnede Høystsamme Parlements Sessionen med følgende Tale fra Tronen. Mylords og Ædle. Jntet skulle have forskaffet mig større Fornøyelse, end om jeg havde været i Stand til, at kunde ved denne Sessions Aabning have meddeelt Dem den Efterretning, at de Uroligheder, som i saa lang Tid have forvirret mine Colonier i Nord=America, vare ophørte, og at mine ulykkelige Undersaattere der havde vendt tilbage fra deres Forvildelse, unddraget sig fra deres Anføreres Undertrykkelse, og igien Efterkommet deres Pligt. Men saa formasteligt, og saa fortvivlet er disse Anføreres Sindelav, hvis Hensigt altiil er gaaet ud paa Herredømme og Magt, at de nu offentlig have frasagt sig deres Dependence af Kronen, og al Politisk Forbindelse med dette Land. De have med uanstændige og fornærmende Omstændigheder forkastet de under vor Commissions Autoritet dem tilbudne Forliigs Midler, og ubeindigen oprettet deres rebelliske Confoederationer til uafhæn lige Staater. Dersom det tillades deres Forræderie, at fæste Rødder, saa vil deraf reyse sig megen Ulykke for mine froe Coloniers Sikkerhed, for mine Rigers Handling, og birkelig for heele Europæ nu værende System. Men det saae dog blive os til stor Fordeel, at, da Rebellernes Hensigt er aabenbare klar og tydelig, vi hos os skal besidde en Samdrægtighed, som er grundet paa den almindelige Overleviisning om vore Messyrers billighed og Nødvendighed. Det er mig kiært, at kunde give dem Underretnig om, at brmedelst det Gudommelige Forsyns Velsignelse over mine Officierers og mine Søe= og Land=Troppers gode Forhold og Tapperhed, samt de i min Tieneste staaende Hielpe-Trop lers Jver og Bravoure, Canada igien er tilbage vundet, og at, endskiønt formedest uundgaaelige Forhalinger, Opesationerne i Nye=Pork ikke have kundet begyndes førend i Augusti Maaned, den lykkelige Fremgang i denne Provinz har været saa betydelig, at man kan have det største Haab om de lykkeligste og meest afgiørende Følger. Men uagtet dette smigrende Udseende maae vi i al Fald udruste og til et nyt Feldttog. Jeg erholder stedse Venskabs Forsikringer fra adskillige Europæiske Hoffer, og jeg anvender alle mine Bestrebelser paa at bielægge de imellem tvende Naboe Magter opkomne Stridigheder, haaber og, at alle Uenigheder skal blive hævede, og Europa fremdeles nyde Fredens uskatterlige Velsignelser. Dog troer jeg, at det udi Sagernes nu værende Tilstand er nyttigt, at vi ere i en anseelig indenlandsk Forsvars Stand. Ædle af Underhuuset. Jeg skal give Ordre, at Fortegnelserne paa Omkostningerne for det tilkommende Aar skal blive Dem forelagte. Det giør mig virkeligiont, at de vigtige Sager, som jeg har forestillet Dem, vil nødvendig udkræve store Udgifter. Men jeg tvivler dog aldeles ikke paa, at jo mit troe Underhuus villig og hiertelig gierne skal bevilge mig saadanne Subsidier, som min Krones Ære, mit Parlements Lovmæssige Rettigheders Handthævelse, og det almindelige Beste maatte eragtes at udkræve. Mylords og Ædle. Udi denne hidsige Tvistighed kan jeg ey have anden Hensigt, end at befordre alle mine Undersaatteres sande Gavn. Jntet Folk har nogen Tiid besiddet større Lyksalighed, eller levet under en mildere Regiering, end de nu i Oprør værende Provinzer. Den Fremgang i alle Kunster, som de rose sig af, bevidner saadant. Deres Folkemængde, deres Rigdomme, deres Styrke til Lands og Vands, hvormed de troe, at kunde byde deres gamle Fædrenelands heele Magt Spidsen, ere uimodsigelige Beviser derpaa. Min Attraae gaaer derud paa, igjen at give dem de Lovenes og Frihedens Velsignelser, som enhver Brittisk Undersaat nyder, og hvike de ulykkeligviis og som rasende havde ombyttet mod Krigens Trængsler, og deres Anføreres vilkaarlige Tyrannie. - Efter at Hs. Majest. derpaa havde begivet sig tilbage til St. James, toge begge Parlements Huse, hver for sig Kongens deri over forrum Kiør hen. . Tale i nærmere Overveielse, for at opsætte en Adresse. Ober huusets Adresse blev foreslaget af Lord Carlisle og Underhusets af Hr. Neville. Men paa begge Stæder reyste sig strax her tige Debatter, som vedvarede til Midnat. Af Oppositions Lemmerne udi begge Kamrene blev paastaaet, at, da at Kongens Tale kunde erfares, at et Brud imellem Spanien og Portugal, og en Krig imellem Engelland og Frankerig var at befrygte, og at Uroelighederne i America skulle vedvare, saa maatte den foreslagne Taksigelses Adresse opsettes og en anden overlevests, hvorudi man havde at anmode Hs. Majest. om, ved sit Parlement at undersøge Nationens Tilstand, og det snareste mueligt at lade foreslaae Vilkaar til Forliig med Colonierne. Oppositionen forsømte ikke ved denne Leylighed at igientage alle forhen gjorte Bebreydelser, og at spørge, om den ikke havde forudsagt alt hvad som nu tildrager sig. Udi lange Taler bleve gjorte de bitterste Anmerkninger over det heele Forhold mod Americanerne, over de store derved foraarsagede Omkostninger og over den utaalelige Byrde, som derved er paalagt Folket. Anførernes og Troppernes Forhold mod Americanerne blev af nogle afskildret som barbarisk. I Underhuuset talede frem for andre Oberst Barre og Hr. Wilkes meget eftertrykkelig. Ministerne og deres Venner, og i sær Lord North i Underhuuset forsvare, de derimod med stor Færdighed, de forrige og nu tagende Messerers Nødvendighed og erklærede derhos: det var at haabe, at en Krig ikke er nær. Men man maatte dog holde sig i Beredskab mod hvad som kunde møde, og vor Søemagt er stærkere end Naboe Magternes. Oppositionens Forslag blev endelig i Oberhuuset forkastet med 91 mod 26 Stemmer, og i Underhuuset med 242 mod 87, og i dette sidste Huus blev med 232 mod 83 Stemmer besluttet at opsætte en Taksigelse Adresse. Oberhuuset har i Dag overleveret sin Adresse.