Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-11-25
21. Efter Jndstilling fra Kammerraad Amtsforvalter Eller bevilgede Amtsraadet, at et Beløb af 31 Rbd. 46 s., som han har anvendt til at skaffe sig den fornødne Assistance m. v. ved Ordningen af Befordringsvæsenet i Anledning af Deres Majestæter Kongens og Dronningens Reise i afvigte Sommer, maa føres til Udgift for Amtsrepartitionsfonden. 22. Cancelliet havde forlangt Amtsraadets Betænkning med Hensyn til en af Communalbestyrelsen i Saxkjøbing ansøgt Forandring med Markederne der i Byen, saaledes at foraarsmarkedet i Slutningen af Februar eller Begyndelsen af Marts Maaned bortfalder og i dets Sted oprettes 3 Heste og Qvægmarkeder paa den 3die og 5te Tirsdag i Fasten samt den 7de November eller en af de Dage, der komme denne Dato nærmest. Det vedtoges i Anledning heraf at yttre, at foraarsmarkedet i Saxkjøbing, efter Almanakkens Udvisende, kun er bestemt for Heste og Kjøbmandsvarer, saa at der, naar det er paaberaabt, at dette Marked nu kun er Nabobyernes og navnlig Nakskovs Haandværkere, især Skomagere, til Afsætning, maa finde et Misbrug Sted, som kunde afskaffes uden at Markedet derfor behøver at hæves, men at det forøvrigt maa erkjendes, at et Marked for Kjøbmandsvarer paa en saa ugunstig Aarstid ei er til nogen Nytte, medens nogle flere Heste- og Qvægmarkeder, ved hvilke Landmanden tillige kunde falholde sine øvrige Producter, synes at ville være mere til Fordeel saavel for Kjøbstaden som for Landet, og at der saaledes formenes at være Grund til at opfylde Saxkjøbings Borgeres Ønske, især da en lignende Forandring nylig er bevilget for Maribo; hvorhos det bemærkedes, at dette vil kunne skee, uden at Collision med andre Markeder opstaaer. 23. Den af Amtsraadet i forrige Møde afgivne Bestemmelse om, at Kammerraad Forpagter Nyholms Valg til Medlem af Sogneforstanderskabet for Maglebrænde Sogn ikke kunde ansees for gyldigt, efterdi han boer udenfor Sognet, var af Stiftamtet, i Henhold til Anordningen af 13de August 1841 § 33, bleven forelagt Cancelliet, med Hensyn til at bemeldte Collegium i en Skrivelse af 6te Januar f. A., som findes i Collegialtidenden Side 230 Noten, har erkjendt Gyldigheden af et lignende Valg, der var falden paa En, som ved ikke havde stadigt Ophold i Communen, men lod sin der beliggende Eiendom drive for egen Regning og paa samme havde Huusholdning, hvilket ganske passer paa Kammerraad Nyholm, som Eier af Gaarden Liselund i Maglebrænde Sogn, og Cancelliet havde derpaa under 12te September d. A. tilkjendegivet, at Kammerraad Nyholm i den omhandlede Henseende maa ansees som Beboer af Maglebrænde Sogn. Efterat denne Hindring for Valgets Gyldighed saaledes er hævet, fandt Amtsraadet intet imod samme at erindre. 24. Det fra Sogneforstanderskabet for Maibølle Sogn indkomne og i sidste Møde fremlagte Andragende om at Amtsraadet vilde søge at udvirke en Forandring i den kongelige Resolution af 31 Juli 1839, hvorefter enhver Jurisdiction, der ikke selv er i Besiddelse af et Arresthuus, skal udrede den Arresthuusleiesom betales for Brugen af andre Jurisdictioners Arrester saaledes at Arresthuusleien for Fremtiden udredes af Amtsrepartitionsfonden og de Jurisdictioner, som selv have Arrester, af denne Fond erholde den samme Godtgjørelse for hver Arrestant, som for hine ydes i Arresthuusleie, blev paany foretaget tilligemed Andragender af samme Art fra Sogneforstanderskaberne for Taars, Vixnæs og Saxkjøbing Sogne samt en Forestilling af lignende Jndhold fra Birket, Halsted og Av nede Sogne. - Skjøndt Amtsraadet maatte erkjende, at Opkrævningen af Arresthuusleien nu er forbunden med en Deel Vidtløftighed, kunde man paa den anden Side ikke finde, at den fremførte Klage over Arresthuusleiens Byrdefuldhed og yttrede Frygt for at den skulde kunne bevirke, at man afholdt sig fra at søge Forbrydere afstraffede, har nogen Realitet, naar der sees hen til, at Arresthuusleien i det siden 31te Juli 1839 forløbne Tidsrum af 3 1/2 Aar indtil Begyndelsen af Aaret 1843, efter de erhvervede Oplysninger, kun har udgjort for den mest bebyrdede Jurisdiction i Amtet 12 1/2 s. pr. Td. Hartkorn, eller omtrent 4 s. aarlig, medens den i samme Tidsrum for den mindst bebyrdede Jurisdiction kun har udgjort 2 s. pr. Tønde Hartkorn eller omtrent 2/3 s. aarlig, og da det er høist usandsynligt, at der kan opnaaes en Tilbagekaldelse af den omhandlede kongelige Resolution, som ikke en bleven givet uden efter den nøieste Overveielse, hvorom et Referat indeholdes i Collegialtidenden, besluttedes det at tilkjendegive Vedkommende, at man ei saae sig foranlediget til at gjøre nogen Indstilling angaaende denne Gjenstand. 25. Cancelliet havde ved Circulair=Skrivelse af 21de Septbr. d. A. forlangt Amtsraadets Betænkning med Hensytil et Forslag fra Directionen for Universitetet og de lærde Skoler og at det ved et Lovbud maa blive gjort de Grundeiere, som have ubebygget Jord liggende op til Kirkegaarde, til Pligt, at afgive samme til den af vedkommende Autoriteter, navnlig ved upaaanket Kirkesyn, nødvendig befundne Udvidelse af bemeldte Kirkegaarde, mod at vedkommende Kirkeeiere contant erlægge fuldt Vederlag for den afgivne Jords Værdi efter lovlig Taxation, hvilket Forslag er grundet paa, at Universiteteligesom flere andre Eiere af Landsbykirker oftere har maattet betale en aldeles uforholdsmæssig Kjøbesum for det fornødne Areal til Kirkegaardenes Udvidelse, paa hvilket Eierne i forekommende Tilfælde opskrue Priserne, ligesom de, ved aldeles at nægte Afhændelsen, kunne gjøre Udvidelsen umulig, saa at der ikke bliver anden Udvei end at anlægge Assistentskirkegaarde paa fraliggende Steder, hvilke af Landalmuen ville betragtes med Misfornøielse. I Anledning heraf vedtoges det at yttre, at hvorvel den ved Placaten af 31te Juli 1801 hjemlede Expropriation af Grundstykker neppe kan ansees for directe anvendelig paa det foreliggende Tilfælde, hvor det ei er Staten men den private Kirkeeier, under hvilket Begreb og saa maa henføres Statskassen og offentlige Stiftelser som Eiere af Kirker, der, for at opfylde en ham paahvilende Forpligtelse, kræver et Grundstykkes Afstaaelse, synes det dog ikke at stride imod Beskaffenheden af Statens Overeiendomsret, at denne gjøres gjældende til Fordeel for Private, naar et almeen nyttigt Øiemeds Udførelse derved tilsigtes, og om end ikke den her omhandlede kan henføres til de offentlige Foranstaltninger, der nævnes i Placaten af 31te Juli 1801, er der dog formeentlig Grund til, ved en Lovbestemmelse som den foreslaaede, at bringe sammes Princip analogisk til Anvendelse, i hvilken Henseende det ogsaa fortjener at bemærkes, at Kirkeeierne ere underkastede Regjeringens Tilsyn med den dem paahvilende Forpligtelse til at vedligeholde Kirkerne og de dermed forbundne Indretninger, saa at de maae følge Autoriteternes Bestemmelser angaaende de Forbedringer og Forandringer, som i saadant Øiemed skulle udføres. Det er imidlertid en Selvfølge, at en saadan Udvidelse af Kirkegaardene ved Grundstykker, der fratages tilstødende Lodseiere, kun bør skee, hvor de af den dertil competente Autoritet findes nødvendige, og navnlig naar dette eragtes ved de befalede aarlige Kirkesyn, ligesom det, for at undgaae enhver Vilkaarlighed, formeentlig bør gjøres afhængigt af Prvosten og Kirkesynsmændenes Skjøn, hvilken af Naborme der bør afgive det fornødne Terrain til Kirkegaardens Udvidelse, saa at det ikke overlades Kirkeeieren selv at vælge til hvilken Side han vil lade Udvidelsen foregaae, og saafremt Jndsigelse skeer fra vedkommende Grundeiers Side, maa Sagen være endelig at afgjøre af Stiftsøvrigheden eller Cancelliet. Ved Taxationen af den Erstatning, som skal gives Eieren, bør endelig ikke blot tages Hensyn til den afgivne Jords ubsolute Værdi, men ogsaa saadanne Omstændigheder bør komme i Betragtning, som mulig kunne bevirke, at et særegent Tab paaføres ham ved dens Afsavn. 26. Formanden bemærkede, at han, i Henhold til Rentekammerets Resolution af 17de Juni d. A. angaaende Broen over Færgestedet ved Svinholm, havde, efter indhentet Erklæring fra Broens Eier, indstillet til Generalpostdirectionens Afgjørelse, om den for ønskelig anseete Nedsættelse af Passagepengene for Gaaende over bemeldte Bro til det Halve kunde finde Sted, og at Directionen derpaa i Skrivelse af 7de Octbr. d. A. havde svaret, at en saadan Nedsættelse ikke kan skee mod Eierens Villie, da Bropengene maae ansees uforanderlig bestemte ved den allerhøieste Bevilling af 8de August 1821 til den i Taxten for Færgestedet af 21de April samme Aar fastsatte Størrelse og bemeldte Taxt saaledes ei kan være nogen Modification undergiven, ligesom Directionen, forsaavidt det var foreslaaet, at i det mindste de, der tilsiges til at møde i Retten som Vidner, maatte fritages for Bropenge, havde formeent, at en saadan Fritagelse, som aldeles ikke hjemles i Bevillingen, eiheller kan finde Sted. 27. Rentekammeret havde ved Circulaire af 7de October d. A. forlangt Amtsraadets Betænkning over et af Kammeret forfattet Udkast til en Anordning angaaende deels nogle nærmere Bestemmelser ved Forordningen af 25de Juni 1790 om skadeligt Vands Afledning til Agres, Enges og Mosers Forbedring, deels Forskrifter for Vands Afbenyttelse i lige Øiemed. For at overveie denne vigtige Sag blev nedsat en Comitee, bestaaende af 3 Medlemmer, nemlig Kammerraad Friderichsen, Justitsraad Wilhelm og Justitsraad Stampe, til hvilken de Betænkninger, der ville blive afgivne af adskillige sagkyndige Mænd uden for Amtsraadet, afleveres. 28. Sogneforstanderskabet for Utterslev Sogn havde forespurgt, om ikke 17 Tdr. 1 Skp. 1 Fdkr. 1 1/2 Alb. uprivilegeret Hartkorn, henhørende under Hovedgaarden Vintersborg, bør deeltage lige med Sognets øvrige ufrie Hartkorn i Kjørsler og Veiarbeide paa Biveiene, som ikke hidtil deraf har været præsteret. I Anledning heraf besluttedes det, hvad Veiarbeidet angaaer, at henvise til Bestemmelserne i Forordningen af 29de September 1841 8828, 272 og 10, med Tilføiende, at det, ifølge Anordningen af 13de August 1841 § 17 og Placaten af 25de November 1829, er Domstolenes Sag at afgjøre, om Veiarbeide, som hidtil ikke har været forrettet at Hartkornet, nu kan paalægges det, samt at yttre, at andre offentlige Kjørseler i Almindelighed paahvile alt ufrit Hartkorn, altsaa ogsaa dette. 29. Paa den skete Anmodning til Directionen for Møens Tugt- og Forbedringshuus om at Lollands=Falsters Stift maatte erholde retlig Adgang til at indlægge sine uhelbredelige Afsindige i den med Straffeanstalten forenede Daarekiste for den samme Betaling som hidtil, var indløbet Svar fra Directionen, hvorefter de omhandlede Afsindige kunne ventes modtagne i Anstalten ligesom hidtil, forsaavidt der er Plads, men at bestemt Tilsagn om stedse at modtage alle Afsindige her fra Amtet ikke kan gives, uden at en Udvidelse finder Sted, hvortil der ei hidtil har været Anledning. Dette Svar besluttedes det at indsende til Cancelliet med bemærkning, at da der ikke fortiden er nogen Trang i Henseende til de Afsindiges Anbringelse og man, naar Nødvendigheden skulde kræve det, ventelig ogsaa vil kunne erholde Plads i Præste Amts Daareanstalt, maa man fremdeles vedblive den Anskuelse, at en særskilt Anstalt af denne Art ikke bør indrettes her i Amtet. Amtsraadets næste Møde holdes d. 6 Febr. 1844, saafremt det ikke nærmere maatte blive vedtaget at udsætte det til en senere Dag. Stiftamtet for Lolland og Falster, Nykjøbing den 14de NoR. v. Jessen. vember 1843.