Københavns Adresseavis, 1769-06-13
Nogle Erindringer og Tand=Pine. Tand=Pine ansees gemeenlig ikke som nogen Sygdom, men allene som en Virkning af noget andet Ondt Dette tilstaaes gierne, som det der er grundet i Theorien, hvorfor jeg allene vil anføre, at Tand=Pine haver mange Aarsager, og hver Aarsag udfordrer sin særskilte Cuur; at udføre dem alle i sin Orden, udfordrer flere Arks Fuldskrivning hvilket ey er mit Forset, men jeg vil allene nævne, at her gives Tand=Pine, som har sin Oprindelse fra nogen i Kroppen værende Skarphed, saasom Tand=Pine af venerisk Aarsag, en anden af Forkølelse, som kaldes reumatisk, Frugtsommelige Koner har ofte Tand=Pine, som kaldes symptomatisk, ja der gives et Slags Tand=Pine, som er Periodisk hvilken kommer igien paa visse Tider. Disse med flere i sit Slags udfordrer til deres grundige Helbredelse en retskaffen Læges Bihielp, som ved flere Tegns Sammentagelse kan udforske den smertende Materies Natur og Tand=Pinnes Aarsag, og derefter foreskrive saadanne Hielpemidler, som, tilligemed en god Diæt, formaaer aldeles at udrydde den smertende Aarsag. Den Tand=Pine derimod, som foraarsages af en carieret eller angreben Tand, er det Slags, som meest forekommer i en Læges Fraværelse. Naar saa hænder, saa skulde mit enfoldige Raad være, at forsøge følgende Middel Man slaaer kogheedt Vand udi et Fad, over hvilket man holder Munden aaben, at den varme Vand=Damp kan komme ind til den verkende Tand, som lettest skeer, om man hyller et Klæde over Hovedet, da man efter nogle Minuter Forløb merker, at den verkende Tand bliver ligesom kold, samt at der rinder en heel Hob tyndt Vand udaf Munden; skulde Vandet noget hastigt blive koldt, saa kan man legge en liden gloende heed Steen derudi, men i det at man legger Stenen i Vandet, saa tager man Hovedet tilbage. Denne Cuur igientager man flere Gange, om det behøves; men man tager sig i Agt, at man ikke bliver for kold strax derefter. Dette enfoldige Middel er adskillige Gange befundet, anseelig at lindre Tandpine, naar man paa forbemeldte Maade har forholdet sig. Den som har en angreben Tand som er huul, den er aldrig sikker for Tand=Pine; men denne Plage kan en duelig Feldtskier forekomme, som nok forstaaer at borttage Caries og det angrebne, og siden at plumbere eller fylde Tanden med Vox. Paa denne Maade forekommes Tandens videre Opædelse, og derved forhindres, at de nærmeste Tænder ey tager Skade af den. Der er og en anden Maade at stille Tand=Pine paa, nemlig med Electriciteter, i det man applicerer Stødene paa den verkende Tand; men denne Maade hielper allene paa nogen Tid, og er just ikke altid applicable for alle, desuden kan man ey altid hav Adgang til Electriceer=Maskinen; og undertiden kan Mangel paa tienligt Veyrligt, giøre Kraften til intet. Saaledes bliver altid den foregaaende Cuur meere vel. Mange længes allene efter jo før jo heller at blive af med verkende Tænder, men dette er et Forhastende medens Smerten staaer paa, hvilket aldrig burde sættes i Verk uden en Læges Raad; thi ofte kan en Aareladning fordriv Tand=Pine, ofte en Spansk-Flue, og ofte udfordres en gandske lang Cuur til dens grundige Helbredelse. Mange og de fleste Gange i saadanne Tilfælde er Tanden bleven uskyldig udtrakt, uden at man har kundet see nogen Feyl paa den. En anden Sag er det, om Tanden i Roden er angreben, eller naar den har angrebet Kieftebeenet selv; dette kan Lægen best dømme om, naar man raadfører sig med ham; og det bør aldrig skee paa eens egen Risico; efterdi man ey forstaaer hvad der rester, eller hvad Middel videre skal bruges. Naar Tænderne forsømmes, saa fremkommer og vorer ofte noget saa kaldet Viinsteen paa dem. Denne Viinsicen bør ey som sædvanligt afbrydes, efterdi den med pro Cent lettelig voxer til igien. Man naaer lettere sit Øyemeed, om man daglig gnider og afvasker Tænderne med en Svamp, samt slaaer noget lidet Viinsteens Salt i Vandet, hvorudi Svampen dyppes; dette opløser saa smaalig Viinstenen, og Saltets videre Brug forhindrer, at den ey kommer igien. Jmellem stunder mærkes Tænderne at vakle eller være løse, og Tandkiødet hovner op, samt bløder ved det mindste man trykker derpaa eller rører derved, hvilket har og gjerne en slem Lugt i Følge med sig. Saadanne Omstændigheder tilkiendegiver Skiørbug, og ifald man ey har Adgang til nogen Doctor, saa kan man daglig vaske Tandkiødet med reent Vand, hvorudi man har opløst ordinairt Kiøkken=Salt i nogen liden Qvantitet. Giør man sig hertil i Førstningen nogen Motion, som efterhaanden kan forøges, saa forgaaer det Onde undertiden uden videre Medicinering. Dette er saaledes hvad jeg har fundet fornødent at anmerke, som Erindringer ved Tand=Pine.