Aarhuus Stifts-Tidende, 1830-07-27
Franskmændene i Algier. Efter at der var bevilget Deyen 2 Timer til at lade sin Privat Eiendom bringe bort, tog General Bourmont med sin hele Generalstab hans Slot i Besiddelse. Da Generalen lod sig melde hos ham, spurgte han: "Kan jeg være sikker i Staden? Hvorpaa Generalen svarte Ja, men tilføiede derhos: "Dog gjorde De bedst, at begive Dem til Engelland eller Frankrige." Førend Deyen flyttede udaf Slottet og ind i et Privathuus, havde han aflagt de fyrstelige Jnsignier. "Jeg har kæmpet uden Frygt, og bukker under uden Frygt!" sagde han. Der forsikres, at man i hans Pallads har fundet Guld-og Sølvmønt, for over 50 Millioner Pjastre, og at der i de underjordiske Kieldere og Gange skal være skjult umaadelige Skatte. Desuden har man faaet uhyre Magasiner af alle mulige Slags, og foruden 2000 Kanoner, 2 Fregatter, 15 Brigger og 40 Kanoneerschalupper. Oberst v. Berthier er bleven udnævnt til Kommandant i Algier, hvor den franske Garnison bestaaer af 8000 Md. Jnfanterie, samt nogle faa Gensd'armer og Hestjægere. Resten af Hæren er leiret i Haverne omkring Staden. Førend denne overgav sig, vare 3 a 4000 Janitskarer, dragne ud derfra og havde begivet sig ind imellem Bjergene, hvor de skulle have valgt sig en ny Der, og have erklæret den gamle for en Christenslave. Et fransk Korps paa 6000 Mk. med behørigt Artillerie, var rykket efter dem. Admiral Duperre lader passe nøie paa 2 Fregatter som ligge paa Rheden, en engelsk og en hollandsk, der skulle være ladede med Diamanter og mange andre Kostbarheder. Franskmændene bivouagere paa de offentlige Pladser, og Folket strømmer hen til dem uden mindste Frygt. Halvnøgne Grupper af Arabere dandse efter Regimenternes Musik. Mænd og Qvinder kaste sig ned for Seiervinderne og kysse deres Fødder. Hvert Qvarteer af Staden er forsynet med Jernporte. Soldaterne udenfor Staden ligge som i et Paradiis. Jstedetfor Telt hvælver sig over hver Soldat et Palme= eller Platanatræe, og hele Egnen er tæt bevoxet af Rosen=Laurbærbuske, af Myrther, Viinstokke, Granat= og Figentræer, &c. Store Cisterner ere beskyggede af Accazier &c. Leiren vrimler af arabiske Landfolk, som tilbyde Levnetsmidler og forundre sig over Betalingen. Naar de have faaet deres Penge, kaste de sig med Panden ned paa Jorden, løfte Hænderne mod Himlen, og plapre nogle uforstaaelige Ord, som de franske Soldater le ret hjerteligt over. - De tyrkiske Soldater havde taget deres Koner med i Leiren, for at skaffe dem den Glæde, at skue det Blodbad, der skulde anrettes blandt de Christne. Men da de omringedes og Leiren toges, blev der ogsaa gjort nogle hundrede Fruentimmer til Fanger. Disse bleve, tillige med en heel Deel andre tyrkiske Fanger, førte til den forskandsede franske Leir, og da de vidste hvordan de franske Fanger vare blevne mishandlede af Algiererne, ventede de selv den samme Lod, og fyldte Luften med saadan græsseligt Hylen og Skrigen, at et fransk Korps, et Stykke derfra, kom ilende hid i den Formening, at det var en stor Masakre. Blandt de christne Fanger som ere blevne befriede i Algier, befandtes ogsaa henved hundrede Grækere, som i lang Tid havde vansmægtet i det saakaldte Bagno, lænkebundne ved Hænder og Fødder. De franske Fanger, blandt hvilke man ogsaa fandt Hr. Chabrol, Ministerens Søn, vare næsten gandske nøgne, og halvtforhungrede. - Blandt Beduinerne havde været udspredt det Rygte, at Franskmændene vare komne til Algier for at hente sig Koner, da en Epedemie havde bortrevet deres egne. En beduinsk Kone, som man spurgte derom, bejaede det, og tilføiede med en naiv Aabenhiertighed: "Her maa J ikke hente Jer dem, her ere de for hæslige for Jer, gaae hellere til Tunis, der findes de smukkere." Keiserfortet var bleven bombarderet i hele 7 Timer, og da Størstedelen af Garnisonen ikke længere havde kunnet udholde det, var den retireret ind i Staden. Men Deyen havde rasende forladt sin Kassaba, ladet skjære Hovederne af adskillige af de modløse Soldater, og jager Resten igjen tilbage paa Voldene. Da Breschen var bleven skudt saa stor, at de Franske kunde passere derigjennem, sprængte Araberne Fortet i Luften, endnu førende det var bleven gandske rømmet. Mange af deres egne bleve derfor begravet under Ruinerne. Ti franske Batailloner, som just vare i Begreb med at storme, vare lykkeligviis endnu saa langt derfra, at de ikke leed nogen Skade. Hele Forter med sit høie Taarn var forvandlet til en Gruushob. Franskmændene ere nu ivrigt beskjæftigede med at bygge Keiser fortet op igjen, og med at reparere Søebatterierne. Under Algiers Bombardement var Krudtdampen saa tyk og sort, at man hverken kunde se Stad, Volde eller Batterier. I Haverne rundt omkring Staden fandtes en Mængde Jøder, som Deyen, havde jaget ud. Engelske Aviser tyde paa, som om de mene, der var skeet Forræderie ved Algiers Kapitulation Mod Deyen kan det gjerne være, thi den første Deputation som indfandt sig hos Bourmont, var afsendt af Jndvaanerne uden Deyens Vidende. Der fortælles jo rig tignok ogsaa, at man troer at kunne takke den forhenværende franske Oberst Suleau, som Deyen havde betroet Stadens Forsvar, for at have bidraget ikke lidet til Stadens hurtige Overgivelse. Med al sin Hengivenhed for Deyen og hans bittre Had til den franske Regjering, havde hans Fædrelandskjærlighedsfølelse dog seiret, saa han skal have været den egentlige Stifter af de tre Jnsurrectioner som bevirkede Stadens Overgivelse. - Da en af Consulerne havde nylig spurgt Deyen, om det nu ikke fortrød ham, at han havde været saa haardnakken, svarte han: "Den fortryder mig kun, at jeg ikke huggede Hovedet af den infame Deval!" (Den franske Consul som, ved det Vifte slag han fik af Deyen, har givet Anledning til Krigen. En nordisk Consul vilde kort iforveien erlægge sin halv aarlige Tribut. "Bi, sagde Deyen: til jeg har faaet tugtet og bortjaget de franske Tiggere, saa ville vi opgiøre vor Mellemregning! Det forsikres at have været Deyens Hensigt, i Tilfælde af han seirede, at de europæiske Magter skulde have erstattet ham hans Krigsomkostninger. - Jfølge den allernyeste Beretning havde der viist sig nogle talrige Beduinerhobe ved Sidi Feruschi Ryggen af den franske Hær, dog havde ingen af den endnu vovet at foretage sig noget. Man havde 36 Gr. Hede. - Den franske Reservehær som var ifærd med at indskibe sig fra Toulon, havde ved Efterretninger om Algiers Erobring faaet Contraordre, men nu sener har dog en Deel deraf faaet ny Ordre til at indskibe sig. En Brig var afseilet fra Toullon til Algier, med over tusinde Avancements og Ordenstegn. General Bourmont er bleven ophøiet til Marskalk af Frankrige, og Admiral Duperre til Pair.