Berlingske Tidende, 1830-06-14
Bilag. Skrivelse fra Grækenlands Præsident, Grev Capodistrias, til Hs. K. H. Prinds Leopold, dateret Napoli den 25de Marts (n. St. 6te April) 1820. Min Fyrstel Grækenland vorder ikke forladt af Forsynet. Derpaa har jeg modtaget et nyt Beviis i det Ædelmod, der har bevæget D. K. H. til at forsvare dette Lands Jnteresse i det Øjeblik, da dets Skjebne skulde afgjøres. Det Brev af 28de Febr. d. A., hvormed D. K. H. beærede mig, indeholder Forsikkringer, der ere særdeles opmuntrende for Grækenland, i Henseende til dettes fremtidige Skjebne. Grækenland erkjender disse Forsikkringers Sandhed i Deres Bestræbelser for at udvirke, at dets Grændser maatte fastsættes paa en Maade, der mere svarede til dets Ønsker, og at det selv maatte deeltage i Valget af dets Souverain. Protskollen af 3die Febr. og det med samme følgende Aftstykkeskulle strax officielt meddeles den græske Regjering. Noget Nøjerer mig endnu ikke bekjendt, dog slutter jeg af fortroelige Erklæringer, der have fundet Sted mellem mig og de tre Hoffers herværende Residenter, at disse Herrer fordre, at de Forskrifter, som de have erholdt, nojagtigen skulle iagttages, og at aldeles ingen Underhandling tilstædes, end ikke en saadan, ved hvilken de Former fastsættes, efter hvilke Magternes Bestemmelser skulle fuldbyrdes. Maatte det behage Deres Kongelige Høihed at kaste et Blik paa de af Kongressen i Argos udstædte Decreter saa ville de (Art. 3 af 1ste Decbr.) overtyde Dem om, at jeg ikke er bemyndiget til at indlade mig paa nogen Forpligtelse i Grækenlands Navn, angaaende de desimtive Bestemmelser, om hvilke her er Spørgsmaalet, med mindre de befuldmægtigede Deputerede er blevne underrettede derom, og have ratificeret dem. Men, da nu den Synspunkt, paa hvilken Kongressen i Argos maatte betragte Tractaten af 6te Juli, er saare væsentligen forskjellig fra den, som de høie contraherede Magter have fundet hensigtsmæssigst at vælge til Rettesnoer for deres Stipulationer i Februar Maaned, fremdeles, da den græske Regjering, uagtet dens gjentagne Bønner, ikke er bleven opfordret til at tage Deel i de sidste Underhandlinger, saa kan den heller ikke samtykke disses Resultat, uden først at have sammenkaldt Nationalcongressen til en Forsamling, og saaledes fralagt sig den Bebreidelse, at den har comprommitteren sin Eed, Nationens Værdighed og Rettigheder. Og virkelig vilde de Provincial-Deputerede, der vare forsamlede i Congressen, for at modtage Meddelelsen af de Londonske Conferentsprotocoller, i Henseende til de Paragrapher, der angaae Grændsebestemmelsen, have fundet sig i det piinagtige Alternativ : enten at krænke de hellige Pligter, som de skylde deres Constituenter, eller ikke at opfylde de Pligter, som Grækernes Taknemmelighed mod deres ophøiede Velgjørere saa uimodsigeligen gjøre dem til Pligt. Paa den anden Side vilde ogsaa Følelsen af disse Pligter der er dybt indprægede i Nationens Repræsentanters Hjerte, have bevæget disse til at antage med Taknemmelighed alle de øvrige Bestemmelser, der betrygge dem uvurderlige Fordele, og Deres Kongelige Høihed vilde ogsaa da have den fyldestgiørelse med Nationalforsamlingens høitidelige og eendrægtige Stemme at være kaldet til at fuldende Grækenlands Gjenoprettelse under de Jnstitutioners Beskyttelse, hvilke Congressen i Argos har grundlagt 1 under de Omstændigheder, som nu finde Sted, paalægger de nys omtalte Hensyn og den Maade, hvorpaa de allierede Magter have besluttet at iværksætte deres Beslutninger, mig den Forpligtelse, ufortøvet at besvare de Meddelelser, som jeg har modtaget, og opgive mit Forsæt, at sammenkalde Congressen. Jeg vil kundgjøre Senatet og Nationen de Motiver, der nøde mig til at paatage mig et saa stort Ansvar, og jeg haaber, at Senatet vil dele dette med mig, thi ogsaa det tager Deel i den ubegrændsede Tillid, som jeg bærer for D. K. H. ædle, høimodige Hensigter, hvilke saa tydeligen tilkjendegives i Deres Brev af 16de (28de) Februar. Jeg holder det for saa vigtigt, at gjøre D. K. H. forukbekjendt med den Plan, som det er min Agt, at følge, at den skeer endog før jeg har modtaget Residenternes officielle Meddelelser, og før jeg endnu har underrettet Senatet om disse vigtig Anliggender. Hvor meget end de tre allierede Magters Gesandter i Constantinopel mueligen ere begeistrede af det Ønske, tilfulde at røgte deres Hverv, tvivler jeg dog om, at Enboea og Attika saa hun tigen ville kunne rømmes, som de ved den græske Regjering, accrediterede Residenter synes at troe. Selv om vi antage, at Porten allerede dertil har udstædt de fornødne Firmaner, kan dog ikke forudsættes, at Omer=Pascha og Commandanten i Atherskulle findes villige til at iværksætte disse uden Vanskeligheder, eller Dvælen. - Rømningen af de Territorier, som Grækerne have besat, vil efter mit Skjønnende, atter vorde en Kilde til Uroeligheder i Grækenland, dersom den ikke skeer under følgende Betingelser : 1) Den skal finde Sted fremtidigen med Tyrkernes Tilbagemarskfra de Territorier, der ere den nye græske Stat anviiste. 2) De i §. 9 af den Londonske Protocol af 3die Februar omtalte Commissarier til Grændsernes nærmere Betingelse skulle forsynes med Jnstructioner, der tage Hensyn paa denne Termin for de tyrkiske og græske Troppers Bortmarsch. 3) Tilstrækkelige Fonds skulle anvises til Regjeringens Disposition, hvorved den kan sættes i Stand til at understytte de talrige Familier, der uden Tvivl ville søge et Tilflugtsted i Grækenland. (Fortsættes.)