Ribe Stifts Adresseaviser, 1837-02-03
Udenlandske Efterretninger. Spanien. En telegraphisk Depesche fra Perpignan beretter, at da den bekiendte Lov af 2den December, hvorved Regjeringen blev udrustet med en overordentlig Myndighed til at deportere mistænkelige Personer osv., var bleven kundgjort i Barcellona, gjorde 2 Batailloner af den derværende Nationalgaarde d. 13de f. M. Opstand. Denne blev imidlertid snart dæmpet; thi, efter at General Serano havde publiceret Krigsloven og erklæret Barcellona paany i Beleiringsstand, bleve de oprørske Batailloner afvæbnede og flere Fængslinger foretagne. - Jfølge Beretninger fra Madrid, var man der meget bekymret over Urolighederne paa Cuba, og Cortes holdt d. 17de Jan. et hemmeligt Møde, hvori man især beskjeftigede sig med denne Gienstand. – Da Constitutionen af 1812 bestemmer, at ingen Deputeret tør modtage en Ansættelse af Regjeringen, og at, som en Følge deraf, den Embedsmand, der vælges til Deputeret, enten maa afslaae Valget eller nedlægge sit Embede, saa var det i Mødet d. 13de en Gienstand for levende Debatter, og Jndenrigsministeren Lopez, paa hvem et saadant Valg er faldet, kunde optages blandt NationalrepræsentationensMedlemmer. Resultatet blev imidlertid, at Valget af Ministeren blev, med 98 Stemmer mod 46, billiget. J samme Møde kom det Spørgsmaal under Overveielse, om man skulde giøre videre Forsøg paa i Mindelighed at bevæge Paven til at anerkjende og investere de af Regjeringen udnævnte spanske Biskopper. Ved denne Leilighed bleve vældige Angreb gjorte paa det romerske Hofs Anmasselser; men Sagen blev i dette Møde ikke bragt til noget endeligt Udfald. – Det synes, som om det constitutionelle Spanien herefter kan vente en mere venskabelig Behandling fra den franske Regjerings Side. Jfølge Quadruple-Alliancetractaten var det nemlig ved Ordonnants af 3die Juli 1835 forbudet at føre Korn, Meel og overhovedet Levnetsmidler af enhver Art over Pyrenæergrændsen, paa alle de Puncter, hvor det tilgrændsende spanske Gebeet var besat af Carlisterne. Dette Forbud blev siden, d. 28de Marts 1836, igien ophævet, fordi Grændseboerne besværede sig over det store Tab, deres Handel og Erhverv derved maatte lide. Nu derimod er ved en Ordonnants af 23de Januar hiint Forbud igjen for saavidt sat i Kraft, som det er anordnet, at ingen Udførsel herefter maa finde Sted, uden at speciel Tilladelse først er indhentet, og anfører Finantsministeren, Hr. Duchatel, som Grund til denne Bestemmelse, at de oprørske spanske Provindser netop for Øieblikket lide Mangel paa Levnetsmidler, og at det derfor vil være at vise Dronningens Sag en betydelig Tjeneste, naar man hindrer Carlisterne i at proviantere sig fra Frankerig. To Omstændigheder – mener man- have sammenvirket til at frembringe denne Forandring i den franske Regjerings Forhold: den ene, at dHrr. Mole og Guizet faae sig under de nylige Debatter om de spanske Anliggender nødte til at love, at Frankerigs Understøttelse herefter ikke skulde bestaa blot i Ønsker; den anden, at den franske Regjering frygter for, at, hvis man fremturede i den hidtil udviste Lunkenhed, turde Hr. Thiers's Spaadom opfyldes, at Engelland ikke blot vilde blive misfornøiet med Frankerigs Forhold, men at Misfornøielsen endog vilde blive udtalet i den engelske Konges Trontale ved Parlamentets forestaaende Aabning. Ligesom man nu mener, at hiin Ordonnants er udkommen, for at forebygge denne Udehagelighed, saa tillægger man en Anmældelse i Journal des Debats en lignende Hensigt. Dette Blad beretter nemlig, at Hr. LatourMaubourg har ved sine indstændige Forestillinger bevirket, at den spanske Regjering har udbetalt Fremmed legionens Sold for Decbr. med 40000 Piaster og fik kret den en lignende Sumfor Januar, hvilket anføres, som et tilstrækkeligt Beviis for, at den franske Regjering ikke, som man har beskyldt den for, overlader Legionen til dens egen Skjebne, men anvender sin hele Jndflydelse, forat forskaffe Legionen Alt, hvad der under de spanske Finantsers nærværende sørgelige Tilstand er muligt.