Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-03-17
Fædrelandet giver en Udsigt over Stændervalgene i Slesvig, der nu ere tilendebragte og hvis Udlald er bekjendt paa 2 nær, der imidlertid neppe ville fremkringe den allermindste Forandring i den nuværende Forsamlings politiske Deeling. Af de 34 navnlig anførte DePuterede (eller, naar de to Manglende føies til, 36) kan Man - bemærker Fædrelandet – med temmelig stor Siklerhed antage, at samtlige Godseiere, de Kjøbstadbeputerede paa Flensborg nær, og meere end Halvdelen af Landdistricternes Repræsentanter hylde den schleswigholsteinske Anskuelse og ville slutte sig meere eller mindre bestemt til alle de Skridt, som Partiets Ledere bringe i Forslag; det er kun Repræsentanterne for de 3 første, det 5te og 6te Landdistrict, de 2 flensborgske og den ærøske Deputerede, der afgjort ville stemme mod alle statsopløsende Projecter, og som, med Undtagelse af de flensborgske Deputerede, ville repræsentere den danske Nationalitet og det danske Sprog i den slesvigske Stændersal; de ere alsaa 8 af 36, eller 8 mod 28, en i Sandhed ringe Majoritet i en Landsdeel, hvor fuldkommen den halve Befolkning endnu er dansk, og hvor saavel enhver Borger som enhver Embedsmand ikke mindre end andensteds burde antages for pligtig at værge Statens udelelige Bestaaen, i Stedet for at arbeide paa dens Sønderlemmelse. Dette seer altsaa meget lidet glædeligt ud; men det er dog hverken meer eller mindre, end hvad der med en Smule Eftertanke kunde forudsees. Thi Godserne i Slesvig ere jo omtrent deelte imellem Ridderskabet og indvandrede Holstenere og Tydskere i Kjøbstæderne dominere Advocater og Embedsmænd, i de tydske Districter er ikke blot den samme Jndflydelse stærk, men en stor Deel af Befolkningen er opdragen i den saalænge uforstyrret prædikede saliggjørende Tro og ved kunstige Agitationsmidler ophidset mod deres danske Landsmænd, i de blandede Districter endelig have Tydskerne ogsaa Overvægten derved, at alle Embedsmænd, alle dannede Folk ere tydske, medens de enkelte opadstræbende af Almuen naturligen maa slutte sig til disse, og den største Deel af denne, forsømt og ringeagtet, befinder sig vel ved aandelig og national Fornedrelse. De eneste Districter, hvor der fra dansk Side burde kunne været danske Candidater stillede og satte igjennem, er det 4de og det 7de, hvoraf det første er aldeles dansk og det sidste for største Deelen, men det nationale Liv, der i de sidste 56 Aar endelig er begyndt at røre sig i Nordslesvig, har endnu ikke fæstet sine velgjørende Spor dybt og varigt nok saa langt mod Syd, at der egentlig var Noget at gjøre ved og Noget at vente af disse to Districter. Man maa i det Hele taget, naar man overveier Forholdene nøie, sikkerlig indrømme, at der endda ikke er viist en ringe Energi af de danske Slesvigere for at unddrage sig det tydske Aag, og at det er al Ære værd, at Vælgerne i de heelt og afgjort danske Districter med en saadan Eenstemmighed have modsat sig Embedsmændenes, de indvandrede Tydskes, de hertugelige og ikke hertugelige Godseieres Anstrængelser, at det ikke er lykkedes en eneste af disses Candidater engang at blive Suppleant i noget af disse Districter. – Sikkert er det nu ønskeligt, at Regjeringen, forsaavidt den tænker paa at udrette Nogetsomhelst adStænderveien, vil sørge for at forstærke denne svage danske Minoritet med saamange aandelige og nationale Kræfter, som den ved sit forestaaende Valg af Deputerede kan opbringe.