Berlingske Tidende, 1816-09-23
Wien, den 6te September. Vi have allerede oftere i vore Blade hævet Stemmen imod hine mod Folkeretten stridende Misbrug af Trykkefriheden, hvormed især adskillige i Nederlandene af franske Flygtninger udgivne Tidenden og Journaler ikke blot paa en høist uanstændig Maade dadle enkelte Skridt i Naboregieringernes Forholdsregler, men endog med uhørt Frækhed søge at opægge deres Undersaatter til Oprør og til Rebellion mod den stedfindende, af alle europælske Magter høitidelig sanctionerede Tingenes Orden. Dette gielder, skjønt ogsaa andre Regenter (Processen mod Udgiveren af Mercur-Surveillant leveret et mærkværdigt Exempel derpaa) stundom ikke blive behandlede meere lemfældig, fornemmelig om de i bemeldte Tidsskrivter indeholdte Artikler mod den franske Regiering, hvis tøileløse Skjælden bestandig udgiør Grundtexten for alle disse oprørske Libeller. Allerede de Farver, til hvilke de sværge, og tildeels deres Navn, som de under mangehaande Modificationer have overført fra Frankrigs nyeste Revolutionsperiode, vidne om den slette Aand, der leder dem. Det vilde være latterligt at paastaae, at den franske Regiering. eller de allerede Magter, som, efter alle de Storme, hvormed den truedes, saa væsentlig have bidraget til dens Gjenindsættelse, skulde nære noget særegent Had til visse Farver, som saadanne, naar ikke netop disse Farver ei vare andet end Symbol og Løsen for Tilhængerne af hine Grundsætninger, som disse Magter, med forenet Anstrængelse, med Opoffrelse af deres Undersaatters Gods og Blod, saa seiertig bekjæmpede, og hvis Pligt og Ære forglemmende Forsvarere vare indbefattede under den europæiske Bandstraale, der blev slynger mod den store Rolighedsforstyrrers Hoved paa en Tid, da han just begyndte at høste de uheldbringende Frugter af dette Forræderi, som alene igjen bande ham Vei til Døgnitronen. Et af de Hovedargumenter, hvormed disse Nutidens revolutionaire Skribenter tragte efter at opbringe deres, fra den frygteligste, ikke blot paa Frankrig, men paa den største Deel af Europa tungt hvilende Militairdespotismus, saa lykkeligen befriede Landsmænd, mod deres retmæssige Monarks fredelskende og faderlige Regiering, er den idelig gientagne Klage over Armeens Forfald, over den militaire Æres Krænkelse, og over Tabet af den frigelske Hæder, som Frankrig i saa høi Grad har erhvervet sig i alle indvortes Storme. Det er vel ikke faldet Nogen ind, allermindst udenfor Frankrig, at træde de franske Hæres militaire Hæder eller personlige Tapperhed for nær, som de saa glimrende lagde for Dagen selv paa Tider, da de kiæmpede for en naturstridig Friheds og Liigheds Phantom, eller siden maatte tiene en erobringssog Herskers ærgierrige Planer. Enhver veed, at der gaves en Tidspunkt, da Frankrig under dets Demagogers Tyrranni (hvilke endnu i afvigte Aar paa ny vilde hæve deres Hoved) var nedsunken i en saa uhyre Afgrund af Elendighed, Forhaanelse og Skiændsel, at Æren kun endnu kunde finde Tilflugtsted paa Skafotterne eller i Felticirene. Men er det ikke en af de ugudeligste og meest æreglemmende Forvirringer i Begreberne, nu, efter at Frankrig er befriet fra alle Revolutionens Rædsler og fra Militairtyranniets Jernscepter, at søge den militaire Ære i Meeneed mod en af alle Magter anerkiendt retmæssig Monark, altsaa Æteløshed, og at klage over de franske Hæres ydmygende Nedværdigelse, fordi de ikke meere maae tienen revolutionair Afsindigheds tøileløse Bud, eller en despotisk Frobrers Luner og Lyster, Frankrig har ved det henrundne Aars sørgelige Begivenheder for dyrt bødet for dette Feilgreb til at det ikke, fuldkommen helbredet for denne forbryderske Vildfarelse, med Afsky og Gru skulde afvise hvad slige Raadgivere troløst hviske dem i Øre. Jkke desto mindre er og bliver det et ligesaa paafaldende som uforklarligt Phænden, at der i en umiddelbar til Frankrig grændsende, af lutter forhen med det nopoleonske Frankrig (Empire Francais) forenede Provindser, - i en Stat, hvis vel forstaaede Jnteresse selv formeget er knyttet til Fastheden af den nærværende, af de allierede Magter garanterede Tingenes Orden Frankrig, prædikes Grundsætninger af den Art, hvilke udbredes daglig tilligemed de skiændigste Bagvaskelser mod den franske Regiering, samt de meest ugrundede og ondskabsfulde Opdigtelsen, om de europæiske Staters Forholde :