Berlingske Tidende, 1836-03-07
At Hovedlandeveienes Jstandsættelse har været til stor Gavn for dem, som skulle befare samme, er en uomtvistelig Sandhed. Landmanden, som boer i Nærheden, har især en stor Gavn deraf, men naar han først har istandsat Veien, skal han vedligeholde samme og siden betale Bompenge, for at kjøre paa den af ham selv istandsatte og vedligeholdte Vei. Dette synes ei billigt og kunde vistnok forandres til almindeligt Gavn paa en Maade, jeg nedenfor skal tillade mig at fremsætte. Der ere mange Byer og Gaarde saaledes beliggende, at Beboerne neppe komme ind paa Hoved=Landeveien, førend de maae betale Bompenge, omendskjøndt de neppe kjøre 100 Favne, førend de dreie af paa Biveie eller mindre Landeveie. Det har ogsaa ofte været Tilfældet, at den Reisende, som har havt et Ærinde ved Siden af Hovedlandeveien, er bleven anholdt af Bomforpagteren, som troede, at han vilde kjøre udenom Bommen, forat blive fri for Bompenge. Det er fremdeles ubehageligt for den Reisende at skulle holde stille ved Bommen og ofte vække Bomforpagteren og Natten; heller ikke synes det at kunne bestaae med Billighed, at, efterat de Beboere, som boe ved Hovedlandeveiene, have været behjælpelige med at istandsætte de mindre Landeveie mellem Kjøbstæderne, saa at disse ere ligesaa gode at befare, ja ofte end- ogsaa bedre end Hovedlandeveiene, da de Beboere, som boe ved disse saaledes istandsatte Veie, ere mere fritagne for at betale Bompengene end dem, som boe ved Hovedlandeveien. De Kjøbstæder, som ere beliggende, hvor en saadan Hovedlandevei gaaer igjennem, lide ogsaa derved, ikke alene fordi de maae betale Bompenge, men ogsaa fordi alle de Producter, som skulle hidføres fra de Egne, der maae betale for at kjøre paa disse Veie, derved blive dyrere. Naar man antager, at der til at opkræve Bompengene i de 24 Bomme fra Kjøbenhavn til Middelfart holdes ligesaa mange Oppebørselsbetjente, saa er der vel neppe af Statens Jndtægter nogen mere bekostelig Jncassation at opvise end denne, og jeg troer med Vished, at Staten lider ved at holde saamange Mennesker, der for endeel afdrages fra en meere hensigtsmæssig Beskjæftigelse, og at ikke saa af disse, om de ikke allerede ere, saa dog i Fremtiden ville blive, Communerne til Byrdet. vover derfor at andrage for den ærede Stænderforsamling, at den vil tage i Overveielse, om det kunde være hensigtsmæssigt, at Bommene bleve ophævede, og at den Beholdningsindtægt, som nu er, maatte vorde fordeelt paa Landets frie og ufrie Hartkorn, saavelsom paa Kjøbstæderne, samt at de Rei seende herefter erlagde en passende Betaling ved Poststationerne istedetfor Bompenge, hvilken Sag efter Stændernes Overveielse bedes indstillet til Hans Majestæts allernaadigste Jndvigelser. Til at tage denne Sag under Overveielse nedsatte Forsamlingen en, af 5 Medlemmer, bestaaende, Committee (Povelsen, Friis, Rosenørn-Lehn, Madsen, Haastrup, som under 4de Februar afgav sin Betænkning, hvorefter Sagen blev discutteret i tvende Plenarmøder den 9de og 13de Februar. Committeen havde indstillet: 1) "At alle Bomme paa Hovedlandeveiene i Sjælland og Fyen, med Undtagelse af fire Bomme, som findes paa gamle Kjøbenhavns Amt, og Bommen paa Amager, nedlægges i enhver af Provindserne for sig ved Udløbet af den paa den længste Tid lydende Forpagtningscontract, og at Passagepengene ved de nedlæggende Bomsteder fra samme Tid bortfalde. 2) At af alle Postbefordringer dog fremdeles bliver at erlægge Passagepenge efter de hidtil gieldende Regler, saaledes at disse Passagepenge blive at beregne og betale i Forbindelse med Fragten, og igjennem den kongelige GeneralPostdirection at distribuere til vedkommende Veikasser og Veicommuner, 3) At det Savn i Veivæsenets Jndtægter, der flyder af Bom menes Nedlæggelse, forsaavidt det maatte findes nødvendigt særligt at dække samme, reparteres paa alt privilegeret og contribuabelt Hartkorn i Sjælland og Fyen hver for si dog med Undtagelse af samle Kjøbenhavns Amt og Amager Land, saaledes at det privilegerede Agers og Engs Hartkorn pr. Tøndepaalignes dobbelt saa meget som det uprivilegerede, og Skov- og Mølleskylden halveret betragtes som Agers og Engs Hartkorn. 4) At Bomhusene, forsaavidt disse tilhøre det Offentlige, ved offentlige Auctioner bortsælges ved Bommenes Afskaffelse til Fordeel for den almindelige Veikasse. Derhos havde Committeen henstillet: "om og under hvilke Betingelser Bommen paa Amager maatte kunne være at afskaffe.