Berlingske Tidende, 1791-07-29
Paris, den 15de Julii. Siden Kongens Anholdelse have Monarchiets Fiender ladet sig være meget angelegen, at bruge hans Undvigelse som et Paaskud til en republicansk Regieringsforms Jndførelse. Dette Partie, som var svagt i Begyndelsen, haver i faa Dage faaet mere Styrke, og, dersom Nationalforsamlingen ikke iler med at giøre Ende paa den republicanske Mellemtid, som, saa længe Kongens strenge Fangenskab varer, finder Sted, vil dette Partie, der har sit Hovedsæde hos Jacobinerne, blive frygteligt, og tillige meget farligt; thi da maatte Constitutionen ganske omstøbes. Hr. Brissot, som er Siælen i dette Partie, da derimod andre, der ikke offentlig lade sig see, ere de Handlende derved, har ladet sin Tale trykke, som han har holdt hos Ja cobinerne. Han paastaaer den, at Kongen, da han ved sin Undvigelse har brokket sin Eed, bør fremstilles for Retten og afsættes; han bestrider Kongens personlige Hellighed, og paastaaer, at da 5 Siettedele af Constitutionen er formet efter republicanske Grundsætninger, skal det ingen slemme Følger kunne have, om man fuldbragte den just efter selvsamme Mynster. Men de fremmede Magters Sindelav foraarsager nogen Bekymring. Hr. Brissot undersøger derfor, om de ere i Stand til at angribe os, og yttrer sig herover paa en Maade, som vel neppe vil vinde deres Biefald, som bedre ere underrettede om disse Magters Kræfter. - Nationalforsamlingen har imidlertid besluttet, at Armeen skal formeres indtil 239000 Mand, nemlig 163000 Mand Jnfanterie, 37000 Mand Cavallerie, 12000 Mand Artillerie og 26000 Mand Nationalgade. Det er allerede meldt, at siden Kongens Anholdelse har Folkets Meninger om den Kongelige Families Flugt været meget vaklende, og at de fleste have holdet for, at Nationalforsamlingen burde undersøge denne Forbrydelse. J forskiellige Skrifter har man paastaaet, at Hovedmanden for den fuldførende Magt burde straffes med Suspension. Denne Suspension er og virkelig, som bekiendt, alt tilforn bleven besluttet, men tillige overdraget til de 7 forre nede Deputerte, at forfærdige en Beretning om de Gierninger, der kunde bestemme Nationalforsamlingens Ret i saadanne Omstændigheder. Jmidlertid har det republicanske System funden nogle Tilhængere. Regieringens nisse Tilstand kunde ikke forlænges uden stor Fare, og de Deputerte have sluttet deres Arbeide i Henseende til en af de vigtigste constitutionelle Spørsmaale som nogen Tid kunde opkomme. Den 12te har Hr. Mügnet de Nantor forfærdiget Beretning desangaaende. Efterat Referenten havde anført Omstændighederne ved Kongens Flugt, undersøgte han, 1) om man kunde beskylde Kongen for en Forseelse, 2) Om Kongens Undvigelse var en Forbrydelse. Hvad den første Punkt angaaer, da gaaer Commissionens Kiendelse derud paa, at Kongen er i Lovens Øine ikke strafskyldig, og at, om han var det, maatte dog hans personlige Hellighed opløfte ham over Forseelse. J Henseende til den anden Punct er Commissionen af den Mening, at imod dem, der ere skyldige i Kongens Bortførelse, bør anlægges en Criminalproces, og at de bør anklages for Forræderie. J Spil sen for denne Bortførelse staaer Hr. von Bouille og andre Generaler, som have ladet sig bruge under ham dertil. Madame Tourtzel skal forblive i Fængsel; men begge Kammer fruerne skulle sættes i Frihed; de øvrige Anklagte skulle føres til Orleans og der holdes Ret over dem. Man forlangte, at denne Beretning maatte trykkes, og den senere Undersøgelse bestemmes til en vis Dag. Det sidste blev ikke tilstaaet. Hr. Pethion havde nu først forlangt at tale, og begyndte dermed at han paastod, at Kongens personlige Hellighed var en farlig Urimelighed, at i en frie Stat maatte enhver Borger, enhver offentlig Betient være Loven underkastet, og at den, der var opløftet over samme, skulde være en virkelig Despot. Han erklærede, at en Konge, der ved sin Thronbestigelse ikke vilde berdige sin Tiltrædelse til Constitutionen, kunde ikke antages i denne Qvantet, og at den, der har brækket sin Eed, befinder sig i en endnu værre Forfatning. Heraf drog han den Stueening, at Kongen burde stilles for Nationalforsamlingen eller for enhver anden Domstoel. De 290 Medlemmer af Nationalforsamlingen, deres Protestation har meget opbragt Folket imod dem, og foraarsaget, at Hr. Pethions Mening, som er imod Protestationen og de Deputertes Kiendelse, bliver optaget med en Al Tilfredshed. De følgende Undersøgelser ville blive uerdiginteressante, og omendskiøndt Commissionen har ved Natnalforsamlingen drevet paa, at de i den kritiske Omstændigheder, hvorudi den befinder sig, maatte blive ligegyldig, er ikke lade sig henrive af Lidenskab; saa holde de hinanden med satte Partier, i Henseende til det vigtige Spørsmaal, om at beholde Monarkiet og Monarken, sig færdige til at bestridhinanden paa det hidsiaste, ja endogsaa til at gribe til Vaa imod den offentlige Mening. Den almindelige Mening: dog denne, at den Monarkiske Constitutions Beholdelsen, faae Overhaanden, og Enigheden indskrænke sig til den Beholdelses Maade.