Aalborg Stiftstidende, 1837-01-09
udgivet af J. Chr. Borch A. A. Ph. Urs Enke. - Redigeret af Capitain v. Foderberg, Rd. af D. (Fortsat. Havets Dronning, Frankrigs troe Bundsforvandte, hendrager paa en anden Maade den offentlige Opmærksomhed paa sin Færd i det svundne Aars Løb. Ogsaa i Albions Hjem ere store Jnteresser at jevne og bringe i Harmoni med hinanden, men man har Greb paa at nytte de constitutionelle Former, der nu i Aarhundreder have været dette vidunderlige Lands Grundpiller og under hvis Ægide et forholdsmæssigt lidet Folk har erhvervet sig en Magt, et Navn og en Jndflydelse, som Samtid og Eftertid maa beundre. Hemmeligheden, ligger i, at Folket agter Lovene og Lovene agte Friheden. Ogsaa der ere skrigende Misbrug at afhjælpe. Velgiørende, Foranstaltninger til deres Afskaffelse foreslaaes af Ministeriet, og antages af Underhuset, men Alt strander paa Torvernes Majoritet i Overhuset. Saaledes gaaer Alt sin naturlige og constitutionelle Gang. Det rige og mægtige Aristocratil og Hierarki holder paa, hvad det har, saalænge det kan. Folket vil Reformer og Afskaffelsen af Misbrug, det længe har sukket under; dette er Alt i sin Orden, men ingen af Parterne vover sig et Skridt udenfor den constitutionelle Vei Agtelse for Love og Former gaae Haand i Haand med Lidenskaberne og holde deres Opbruusning tilbage. Dette er Billedet af den Gang, vi have seet Kampen om Englands indre Anliggender tage i Aarets Løb; den irske Municipalbill var en Prøvesteen for de constitutionelle Magters Sindighed og her saae man, hvorvidt de vare hinanden voxne. Fra ingen Side noget Misgreb, fra alle Sider Conseqvents og constitutionel Jntelligents. Billen gik frem og tilbage mellem begge Huse flere Gange, men med samme Resultat. Da selv en afholdt Conferents mellem begge Huse ingen Enighed tilveiebragte, nu vel! da lod Ministeriet Billen falde til næste Session. Kommer Tid, kommer Raad; i næste Aar kan man altsaa vente en haard Kamp, hvis Udfald velse bliver tvivlsomt, men, at Forhandlingerne atter ville blive lov og constitutionsmæssige, derom kan man ikke tvivle. Mellemtiden er imidlertid ikke spildt. Folket er af OConneil og hans Staldbrødre bleven stemt for en Reform af: Overhuset, og selv i England og Skotland er denne Agitator, i skjøndt han er Jrlænder og Catholik, bleven modtaget med Jubel af uhyre Folkemasser, der have lyttet med Bifald til hans Forslag om at operere Statslegemet for denKræftbyld, der tærer paa dets Marv s. I den udvortes Politik, navnlig med Hensyn til Rusland, saae det i Aarets Begyndelse noget mørkt ud, men en simelpel Erklæring fra Udenrigsministeren, at den engelske Flaade Forstærkning ingen fjendtlig Tendents havde, var nok til at berolige Rusland, og med Hensyn til Ruslands Rustninger beroligede Lord Palmerston sig og Andre med den Ytetring, at de for England ei kunde være at frygtet. Fast knyttet til Frankrig maa den engelske Diplomatiks Sprecnaturligviis faae meer og mere Vægt i Orienten. Det viste sig ogsaa i Aarets Løb baade i Constantinopel og Teheran, sat en engelsk Gesandt kan tale et stort Ord, enten han taler een enkelt betrængt engelsk Undersaats Sag, eller han pladeren større Jnteresser. J Constantinopel maatte Sultanen gire efter i den Churchiliske Sag; i Teheran lader det til, at Expeditionen er strandet paa samme engelske Veltalenhed. Aaret var et Fredens Aar for England og benyttedes med de flere henrundne til at ordne den indre Huusholdning, i hvilket vigtige Gjenfodelsesværk, der, især i de sidste 5 Aar, skal være gjort Kæmpeskridt fremad. Lad Fjenderne da kom rime, paa en saadan Basis kan en uovervindelig Magt ruste sig under Bannerne i Vesten. Den store Colos i Østen, hvis Grændser strække sig fra Jishavet til Euphrat og fra de japanske Vande til dybt ind i Europa, har, i det forløbne som i de forudgaaende Aar, vaaget over den gamle Verdens Orden, i hvis Opretheldelse denne colossalske Stat ogsaa maa være meest interesseriret. J imponerende Kraft staaer det ikke tilbage for nogen af de Magter, med hvilken det kunde komme til at maale sig; det er, i Følelsen af denne Kraft, Keiser Nicolai har afslaaet alle af England forlangte Concessioner. Det har været roligt paa dette store Gebeet, naar man undtager en liden Plet i Syden, hvor et lidet, kjækt Folk beboer de Kyst lande i Asien ved det sorte Hav, som Tyrkiet i sidste Krig maatte afstaae til Seierherren. En Blokade=Erklæring paa disse Kyster har vel Sanitetsforholdsregler til Paaskud, men det synes, som om det ligger England paa Hjerte, at komme funder Veir med, hvorvidt det er alvorligt meent. Nogle Skibe, ladede med Krudt, ere henkastede som Lokkemad, og de russiske Krydseres Adfærd mod disse vil afgiøre, om der skal opstaae en Collision eller ikke. Opstaaer den, kunde den let blive farlig. Aarets Begyndelse betegnede Keiseren ved Naadeshandlinger mod flere af de Statsforbrydere, der deeltoge i Sammensværgelsen, dengang han besteg sine Fædres i Trone. Mod det ulykkelige Polen har ingen vidtudstrakt Naadeshandling endnu fundet Sted, men Klagerne fra Statrosternes og Voyvoodernes, fra Kosiuskos og Poniatowskys Fødeland forstumme efterhaanden. J Besætningen af Krakau, for derfra at fordrive især politiske Flygtninge, deeltog Keiseren med sine Bundsforvandte, Keiser Ferdinand. og Kong Frederik Wilhelm.