JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-05
Fortsættelse af den Arabiske Fortælning. (See forrige Aviser fra Nr. 2 til 9.) Under denne ypperlige Fyrste blev saadan Grund lagt til Statens Styrke, at den ved at følge denne Plan kunde med Tiden opnaaet sin forrige Anseelse og Velstand. Han ydmygede sin krigerske stolte Naboe berigede sit Skatkammer og i alle Deele søgte at ophielpe sine ruinerede Lande. Han ærede og belønnede Fortienester hos alle Stænder. Barvinderne saae vel suurt ved at fortiente Mænd skulle tage Deel i de Æresposter, hvortil de troede endog de udueligste af dem blot ved Fødselen ene vare berettigede. Her vare nu de herligste Udsigter til Statens Styrke, Vil stand og Lyksalighed. Men under en svag Fyrste begyndte Barvinderne igien at klavre optil deres forrige Anseelse igien. De fik strax Slaveriet igien indført, De forestillede Fyrsten, at Landet ville blive liggende udyrket, om de skulle afgive saa mange Karle til Landets Forsvar; thi de ansaae nu det unge Mandskab som sin Eiendom. De erhvervede Monopolium paa at sælge Føde Vahre til de Provintser som havde Mangel; Dem blev strængelig forbudet at kiøbe uden af Barvinderne, der nu natur. ligvis solgte de sletteste Vahre for de høieste Priser, og da de engang ikke kunde forsyne dem med det nødvendige, maatte mange 1000de døe af Hunger. Andre for at undgaae Hunger eller Slaveriet rømte af Landet. Fyrsten uvidende herom; thi hvem torde skrive eller tale imod Barvinderne, var nødt til Landets Forsvar at tage saa mange Barvilder i sin Tieneste, som Staten kunde underholde. Men deels maatte de dyrt kiøbes og dyre underholdes, deels vare de et Afskum af af andre Nationer, Beduiner, Tartarer, Tyrker, Morer, Røvere Misgierningsmænd, Fredløse, som Liderlighed og Frygt for Straf havde jaget ud af deres Fædreland. Ved dette Miskmask bleve Sæderne i bund og Grund fordervede. Laster, Rygesløshed Foragt for Gud og Mennesker for Dyder og Anstændighed toge saaledes overhaand, at et dydigt Menneske havde ont ved at berge sig iblant dem; thi endog de der skulle holde over de Gemeenes Sæder, vare ofte selv saa hengivne til Laster, at den afskyeligste Hovmod, Ukydskhed, Bedragerie og Vildhed ansaaes ikke længere som Laster i deres Øine, men som Mandighed og Tapperhed. De bluedes ikke ved at have gjort et uskyldigt Fruentimmer ulykkeligt for sin hele Levetid. At bedrage ærlige Haandverks Mænd Huuse og Spise Værter var ikke nedrigt i deres Øine. De rige Jndkommer, den Ære og Anseelse de nøde, lokkede ei allene Barvinderne. til at søge de fornemste Poster iblant Barvilderne, men bragte og en stor Sverm af Fremmede, som gave sig Navn af Barvinder ind i Barvildernes Orden. Man maatte nu see Landets Børn af Hunger og Tyrannie at jages af Landet og andre Nationers Afskum for store Summer at bringes ind igien, endog saadanne som nyelig mod Eed og Troskab havde forladt deres Fædreland eller rømt af en anden Fyrstes Tieneste. Jngen torde tale eller skrive imod denne Elendighed; thi det var crimen læsæ Aristocratie, (Meere følger.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-05
Prædikanterne paa 3die Søndag i Fasten. Høimesse. Aftensang. Trinit. K. Hr. Provst Clausen. Hr. Bek. Michael. K. Hr. Provst Hasse. (dansk) Hr. Fenger.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-05
Bekiendtgiørelser. Jeri Staden er ved Døden afgangen forrige, . Cursmed Johan Gotschalk, hvis Stervboe vi have taget under lovlig Skifte=Behandling, men da det derunder er bragt i Erfaring, at han skal have efterladt sig tvende Sønner, navnlig Johan Martin og Gotlib Gotschalk, og en Datter, af hvilke de tvende førstes Opholds Steder ere os ubekiendte; Saa indkaldes disse herved trende Gange, at melde sig hos os inden de i Loven befalede Tider for at lagttage deres Arve=Ret. Med samme Varsel indkaldes Stervboens Credi og Debitorer, siden Stervboen ikke formaaer at bekoste andet Proclama. Fridericia den 12te Februarii 1790. Bruun. Lorenzen. Buhl. Geelmuyden.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-05
Aller meest brugelige Sorter Haugefrøe af beste 2 Slags, er at faae for billigste Priis hos C. A. Petersen ved den Danske Kirke.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Rom, den 6te Februar. Man paastaar endnu, at den arresterte Kapuziner Munk og Tilhænger af Cagliostro har aabenbaret for Regieringen denne sidstes heele Plan, og at han derfor vil slippe uden Straf.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Her blive endnu mistænkelige Personer arresterede, og i afvigte Nat havde storten denne Skiebne. Madame Cagliostro har undertiden Tilladelse, dog under sikker Geleide at kiøre udMan har især et vaaget Øie paa de mange herværende Franske. Det skal være dem forbudet at indfinde sig paa noget Sted hvorhen Paven begiver sig. Paa Maria Renselses Dag bleve nogle med Magt bortjagede, som vilde trænge sig ind i det Sirtinske Capel.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Rom den 10de Februar. J Aaret 1696 døde paa Engelsburg Joseph. Frants Borri, en Majlænder, der i mange Stykker lignede Cagliostro, saasom han bedrog mange Folk, iblandt andre Dronning Christina af Sverrig, som da opholdt sig i Hamburg, og nok en anden Monarch, ved at foregive, at han besad de Viises Steen. Hans Tilhængere maatte især underkaste sig Armods Løvte, overgive ham deres Formue, og tillige sværge at befordre af alle Kræfter Guds Rige, der efter hans Foregivende skulde udbredes i den heele Verden, ved en Hær, for hvilken han skulde være Anfører. J Ungarn blev han efter den Pavelige Nuntius's Forlangende udleveret, og dømt til evig Fængsel, og døde endelig i det Værelse, hvori Cagliostro nu sider. Jmidlertid arresteres. endnu Personer af Stand og Anseelse, uden at man erfarer noget og Aarsagen, da saadan drives med ligesaa stor Tanshed, som Hurtighed.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Wien, den 18de Februar. Erkehertuginde Elisabeth, som i Gaar Aftes blev forløst med en Prindsesse, døde i Dag Morges tidlig. Hun skal have havt en meget besværlig Barnefødsel, og man maatte bruge Jnstrumenter.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Den Ungarske Krone blev i Dag af de 2de Kron vogtere Græverne Nadasdi og Keglevies samt 6 Ungarske, Noblegardister bragt herfra til Ofen.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Wien den 20de Februar. Erkehertug Frants er allerede reist for at møde sin Fader Storhertugen den nu værende Konge, af Ungarn og Bøhmen, Erkebertug af Østerrig o. s. v.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Den nyefødte Erkehertuginde blev døbt den 19de sidstafvigte om Formiddagen Kl. 11 i hans Kongelige Høyheds Erkehertugens Kabinet, og blev kaldet Aloysia Francisca Elisabeth. Hun befinder sig vel.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
J Morges Klokken 6, har Hans Majestæt, Keiser Joseph den anden omskiftet Tiden med Evigheden. Alting forenede sig for at forøge denne elskende Herres Lidelser; thi endnu 2 Dage før hans Død, maatte han opleve den Sorg at see den forlade det Timelige, imod hvilken han var den ømmeste Fader, den almindelige elskede Erkehertuginde Elisabeth. Efter Aftenen tilforn at være bleven forløst med en Princesse, indgik hun for ham i Evigheden, og derefter maatte han endnu og erfare den før gelige Efterretning, at Prindsen af Coburg; som havde bidraget saa meget at forøge Hans Vaabens Seier, ligger saa farlig syg, at meget paatvivles hans Sundhed; i al dette har Monarchen viist sig stanhaftig under den sørgelige Betragtning: At Thronens Glands ikke udgiør Menneskets Lyksalighed; Wien, den 24de Februarii.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Hans Majestæt Konge Leopold er endnu ikke ankommen, men ventes daglig.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Keiseren blev den 22de sidstafvigte om Aftenen Kl. 7 bisat i den Keiserlige Begravelse, i Kapuziner Kirken.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Printsen af Coburg, som laae farlig syg Bukarest, er efter Rygtet lykkelig helbredet.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Paris, den 26de Februar. Marqvis de Favras blev den 18de i denne Maaned dømt til at udstaae offentlig Kirke Disciplin, og derefter at hænges. Dommen blev strax Dagen derpaa fuldbyrdet. Da han for Cathedral Kirken udstod Kirke=Disciplinen, holdt han en brændende Fakkel i Haanden, og havde en Tavle paa Brystet og paa Ryggen, hvorpaa stode disse Ord: Sammenrotter imod Staten. Om Aftenen Klokken 8 blev han henrettet. Hans døde Legeme blev efter Begiering overleveret til hans Familie, som strax lod det begrave i Kirken St. Jean en Greve. Det standhaftige og roelige Sind, hvormed denne Forbryder udstod sin Straf, er noget nyt i Frankerig, og man har nok at snakke derom i denne heele Stad.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Roterdam, den 27 Februar. Fra Trier er indløben Efterretning, at General Greve de Alton er efter en kort Sygdom sammesteds død den 16de i denne Maaned.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Af en Skrivelse fra Warschan, den 17de Febr. Forrige Postdag tilsente jeg Dem Præliminair Artiklerne til den imellem Rusland og Porten sluttende Fred; men nu seer man en endnu nøiere Bestemmelse af samme, der lyder saaledes: 1) At Porten og Sverrig skulle erklære, hvorfor de have forkyndet Rusland Krig uden skiellig Aarsag, 2) At Aanliggenderne med Porten ikke skulle blandes med de Svenske, og ingen Forbindelse have med hinanden. 3) At Sverrig, skal igien antage den i Aaret 1772 havte Regieringsform og forsikre Russerne en varig Fred. Til ydermeere Sikkerhed herfor skal der giøres en Constitution, i Følge hvilken Kongen ikke maae erklære nogen of= eller defensiv Krig, uden Samtykke af de paa Rigsdagene forsamlede Stænder, 4) Porten skal igientage sin Afstaaelse af Krim; og for evig frasige sig til Rusland de imellem Bogg og Oniester liggende Lande, med Jndbegreb af Fæstningerne Oczakow og Akierman, 5) Bessarabien, Moldau og Wallachiet, indtil Floden Aluta, skulle fra nu af erklæres for et ganske uafhængende Land. 6) Regieringen over bemeldte Land skal arvelig anFortroes en Fyrste af aræsk Religion. 7) Rusland forlanger 60 Millioner i Skadesløsholdelse for havte Krigsomkostninger, men eftergiver af særdeles Ædelmodighed denne Summa, naar ovenmeldte Punkter opfyldes. 8) Keiseren beholder Choczim tilligemed Egnen af Belgrad og de i Passarowitz=Tractaten fastsatte Grændser.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Fortsættelse af den Arabiske Fortælning. (See forrige Aviser fra Nr. 2 til 10.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Det var nu bleven en almindelig Syge over ganske Arabien, at alle Fyrster toge saa mange Barvilder i sin Tieneste, som mueligt var at bekomme. Enhver Fyrste var af den Formenning: jo flere Barvilder, jo mægtige Stat. Man tog Derviser, Landstrygere, Lediggængere og hvem der var tilfald og forvandlede dem til Barvilder. De ansaae sig selv som Landets Styrke og Forsvar. Jo meer anseelse de nøde, jo høiere Tanker fattede de og sig selv. Vilde Sæder og Laster ansaae de som Tapperhed, og manglede Leilighed til at øve Overmod og Udsvevelser imod Borgerne, saa viiste de den paa sig selv indbyrdes. Hvem der saaledes lod see den tøileløseste Vildhed, besad i det mindste i sine egne og ligesindede Brødres Øine fortrinligt Mod og Mandhaftighed; de derimod, som havde meere Agt for Religionen, og Landets Love, bleve af de andre erklærede uværdige til det hæderlige Navn af Barvilder, eller til at staae i Tieneste med dem. Det latterligste var at høre disse Barvilder fra Lybiens sandige Marker, fra de Tartariske Ørkener at ophøie deres Fædre=Egne som paradisiske Haver imod deres nu værende Opholdstæd, hvor intet stod dem an uden Landets gode Føde og deres rige Underholdning. De sloge paa Næsen blot ved at høre Landets Sprog, det de hverken vilde eller kunde lære, de vare desuden alt for meget indtagne af deres eget barbariske. At melde om de mægtige Barvinder, da stode de i den høieste Anseelse. De besadde de høieste Poster ved Hoffet, i Staten og blant Barvilderne. Under disse Omstændigheder opstod en munter og indsigtsfuld Fyrste, som troede det billigt og sine Stater nyttigt, at have fri og ædeltænkende Undersaatter; lod derfor erklære en almindelig Friehed for alle Stænder til at yttre sine Tanker og hvad der maatte være, det forstaaer sig selv, at enhver maatte staae til Ansvar, om han fornærmede nogen paa sit ærlige Navn og Rygte, eller i andre Maader udspreddede noget anstødeligt. Men almindelige Sandheder, almindelige Feil maatte de ubehindret udlade sig med, uden at spørge nogen, frygte for nogen eller at binde sig til Andres Tanker. Fornuften løst af sine Slave=Lænker, begyndte at rase forskrækkelig, saa at mange bleve forfærdede og befrygtede større Fare af dette rasende Dyr end af galne Hunde, naar de tillades at gaae løse.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Prædikanterne paa Midfaste Søndag. Høimesse. Aftensang. Trinit. K. Hr. Provst Clausen. Hr. Bek. Michael. K. Hr. Provst Hasse. (tydsk, Hr. Fenger.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Bekiendtgiørelser. Heri Staden er ved Døden afgangen forrige 1 Cursmed Johan Gotschalk, hvis Stervboe vi have taget under lovlig Skifte=Behandling, men da det derunder er bragt i Erfaring, at han skal have efterladt sig tvende Sønner, navnlig Johan Martin og Gotlib Gotschalk, og en Datter, af hvilke de tvende førstes Opholds Steder ere os ubekiendte; Saa indkaldes disse herved trende Gange, at melde sig hos os inden de i Loven befalede Tider for at lagttage deres Arve=Ret. Med samme Varsel indkaldes Stervboens Credi og Debitorer, siden Stervboen ikke formaaer at bekoste andet Proclama. Fridericia den 12te Februarii 1790. Bruun. Lorenzen. Buhl. Geelmuyden.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-12
Allermeest brugelige Sorter Haugefrøe af beste Slags, er at faae for billigste Priis hos C. A. Petersen ved den Danske Kirke.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Endskiøndt man i Statsklogskaben er kommen fra Dunkelhed til mere Oglysning, fra Begierlighed til at beherske Verden til meere indskrænkede Hensigter og nærmere Ligevægt imellem Magterne; saa ere dog Krige, da de ere blodige og ødelæggende, forbundne med en billig Afsky. Derfor have frie Nationer forbeholdt sig saadanne Betingelser, som ere desto helligere, da Folkets Frihed og Rettigheder, skulde uden samme gaae forlorne. – J Engeland kan en Konge begynde og fortsætte en Krig, men ikke paalægge Skatter, ei heller sætte Nationen i Gield; Kongen af Sverrig kan intet af begge; Virkningen bliver den samme, og Forskiellen i Betingelserne er at søge i begge Rigers ulige Situation, i Folkemængden, Hielpekilderne, Nationalcharakteren med mere.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Engeland er stærk nok til at holde en Fiende fra sine Kyster ved sin Søemagt, den er en Øe, paa hvilken en Landgang i ethvert Tilfælde er forenet med megen Fare. Sverrig er derimod et aabent, med Klipper omringet Land, og af Rusland og Dannemark indsluttet, saasnart Fienden har Overmagten til Søes. Den Svenske Nation udruster og rekrytterer hele Armeen, Cavallerie og Infanterie, saavelsom Matroserne, da Engelænderne intet veed af saadan Byrde, men kiender destobedre sine Rettigheder. J Sverrig derimod kiender den store Haab, trykket af Armod, lit til sine Rettigheder, som den for det meste ikke kan benytte sig af, og ved alt dette er der, med et Ord, ingen fra Palait af indtil den ringeste Hytte, sikker for Mord og Brand. Skatter og Krigstyrtrykke de meest Formuende, og bringe de øvrige til Bettelstaven, da derimod en Engelænder intet har at frygte for sin Casse eller Eiendom, hvorledes endog hans Formue er beskaffen. Efter nærværende Regieringsforfatning, efterat Constitutionen eller Charta magna har faaet sin rette Fasthed, forlanger Kongen ingen Subsidier, ikke heller modtager dem til at føre en Krig, naar samme ikke er behagelig for Nationen; en Nation, som gaaer vidt i Hengivenhed for deres Konge, men endnu videre for Fædrenelandets Roe og Friheden. Hvad beviser alt dette andet, en at den Engelske Nation har i Henseende til Krig befæstet sine Rettigheder ved det Forbehold, at giøre Paalæg og Gield; da derimod alt, Friehed, Liv og Eiendom, skulde være forloret for den Svenske Nation, dersom ikke følgende Betingelser vare gjorte i den 48 Paragraph af Regieringformen.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Kongen maae uden Rigets Stænders Bevilling og Samtykke ikke foretage nogen Krig. Dette betyder her en angribende Krig, thi at forsvare sig mod Overfald er indplantet Nationen selv, og er en Menneskene og Staten tilhørende Ret, hvorom den 45 §. særskilt handler. - Om den nærværende Krig, efter sin Ar og Beskaffenhed, er en offensiv eller defensiv Krig, kan ikke anderledes blive undersøgt og afgjort, end ved at sammenligne benævnte Paragrapher med Hs. Kongel. Majestæts Erklæring, som just indeholder denne Gienstand. Som en imod Lovene lydig Undersaat og Medborger indskrænker jeg mig til de Propositioner, som Hs. Majestæt i Naade har behaget at forelægge Rigets Stænder. Men hvad skulde vor Regierings=Lov nytte et frit Folk, dersom denne Undersøgelse skulde udeblive, hvorpaa Efterkommernes Rettigheder og Sikkerhed saa væsentlig beroer, Dette maae ikke sætte mig i Mistanke for, at jeg tager en Fiendes Partie, for hvilken man med rette maae være bange, da Riget paa nærværende Tid finder, med hvilken Eftertryk han udfører sin Sag; men jeg skriver og taler kun for mine Medborgere og mine medfødte Rettigheder, som jeg ved en uventet Krig, paa det omfindtligste seer krænkede. At forsvare sig har stedse hos et frit Folk været en ærefuld Pligt, og er det endnu, for hvilken jeg er bereed til at opofre alt, og som i Lykke og Ulykke, efter Tidsomstændighederne, da Berømmelse og Daddel afvexle, bestandig beholder sin Værd. (Fortsættelsen følger.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Warschau, den 24de Februar. Efter Beretning fra Petersburg driver Printsen af Nassau med største Iver paa at bygge og forbedre svimmende Batterier, Galerer, Schebecker og Canonerbaade i Cronstadt, Wiburg. og Frederichshamn. Generallieutenant Numsen, er reist til Finland for at besee de Russiske Posteringer paa den Svensk=Findlandske Kyst, og at forstærke samme, hvor det behøves. Til Archangel er udstedt Ordre at sette alle der værende Krigskibe og Fregatter i seilfærdig Stand. Det hertil fornødne Artillerie og Munition er paa Slæder bragt derhen fra Petersburg. Antallet paa Krigskibene angives at være 10 a 11. og Fregatterne 5 a 6. Ligeledes lader Fyrste Potemkin bygge mange flade Fartøier i Havnene ved det sorte Hav, saa at 200 af disse Fartøier, om Freden med Tyrken ikke kommer i Stand, kunde, under bedækning af de der værende 12. Linie=Skibe og et anseeligt Antal af Fregatter, Galerer, Schebekker og Canonerbaade, seile med et stærk Corps Landtropper til Warna, eller Constantinopel, der giøre Landgang, og udføre et af de vigtigste Foretagender.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Wien, den 3 Martii. Erkehertug Frants, som var reist hans kongelige Majestæt imøde, fik underveis en Coureer med den Tidende, at hans Kongelige Majestæt først den 28 Februar reiste fra Florents, og agtede de 6 eller 7 i denne Maaned at indtreffe i Wien. Erkehertugen kom altsaa tilbage hertil i Overgaars. Kongen har frabedet sig alle Høytideligheder, saavel underveis, som ved sin Ankomst hertil, og vil komme i al Stilhed. Dronningen og den kongelige Familie kommer først hertil i Mai Maaned.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Haag, den 6te Martii. Den Svenske Gesandt Greve Løwenhielm er efter en temmelig lang Fraværelse kommen tilbage hertil. Han har været i Amsterdam, og man meener tillige i andre Stæder. Om han i sit Førehavende, der skal have angaaet Pengesager, har været lykkelig, veed man ikke.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Stats=Sekretairen ved de nye forenede Belgiske Stater Hr. van Eupen er i disse Dage gjort latterlig ved et Kobberstykke, der offentlig selges, som forestiller ham ridende paa et Asen med en Standart og denne Devise, nos stult propter Christum.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Blandede Efterretninger. Et offentligt Blad beretter, at Preussens Plan har været, naar den Østerrigske Hovedarmee var trængt dybt ind i Vallachiet og Bulgarien, da i Forening med Polen at falde indi Bøhmen, Mæhren og Gallicien. Men denne Plan, hvortil Engelland, Holland og Sverrig, havde samtykket, skal ved een af disse Magters Ministre være bleven forraadt til det Petersburgske Hof. Dette skal være Aarsagen, hvorfor en stor Deel af de mod Tyrken bestemte Østerrigske Tropper marschere tilbage til Bøhmen og Gallicien.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Om den hidtil i Constantinopel værende Preusiske Minister, Hr. von Die, løbe i Berlin adskillige, tildeels stridige Rygter. Nogle sige, at han har opført sig uforsigtig, og udladt sig for meget til nogle andre Gesandte, hvorved han har skadet adskillige Planer og Hensigter. Andre tale endnu om en endnu større Uforsigtighed. Andre derimod paastaae at han er uskyldig, og har aldeles retfærdiggjort sig. Saa meget er vist, at noget er indtruffet, siden Major von Knobelsdorf gaaer til Constantinopel for at afløse Hr. von Diet. At Hr. von Die i en Hast har erhvervet sig en anseelig Formue, forsikkres vel, men at han vil gaae til Rusland, synes ikke troeligt.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Fortsættelse af den Arabiske Fortælning (See forrige Aviser fra Nr. 2 til 11.) Fornuften opvaagnet ligesom af en Ruus begyndte nu, at giøre modnere Overlæg, følede Sødheden af sin egen Friehed og erindrede Bitterheden af sin forrige Trældom. En besang den ædle Friehed som Himmelens yndigste Døtter: en anden afskildrede Slaverie og Trældom som Afgrundens afskyeligste Foster. Andre viiste sit føelsomme Hierte over sine Medbrødre, som maatte sukke under et haardt Jern=Aag. De bejamrede deres Tilstand saa meget meere, som de for at underholde den ganske Stat, skulle betales og giengieldes med et haardt Slaverie.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
De mægtige Barvinder som herved fandt sig trufne, raadede Fyrsten, at stoppe Munden paa disse utidige Friehed, Prædikantere. Fyrsten, istæden for at lægge Tømme og Kapsun paa Friheden, anhørde deres Raab med Opmærksomhed, og lod Sagen komme til Overveielse. Nu var Feldttoget aabnet. Barvinderne selv ubeqvemme til at forsvare deres Sag, leiede og opfordrede alle, som ville og kunde forsvare den med Løfter om Belønning, truede derimod med evig Udelukkelse af al Befordring alle dem som tog Pen i Haand til at skrive imod dem. De søgte deels at giøre alle deres Modstandere forhadte, fegtede, ligesom Peter Degn i Comoedien med Skieldsord, kaldte dem uerfarne, misundelige Staadere, unyttige Projectmagere, deels gave de Trældommen og Slaveriet et andet Navn, tvrede selv imod Trældom, der aldrig existerede uden i deres misundelige Modstanderes Hierne. De ophøiede sine Velgierninger til Himlene, kaldte sig de fattige Arbeidendes Fader og Forsørgere, ansaae sig som Landets Styrke og forsikrede, at disse faderløse ville rømme ud af Landet, om de bleve befriede fra deres haarde Aag. Du leer min Læser ved at høre saa barnagtigt Forsvar, at Fornuftige skulle rømme et Land, som aabnede dem alle sine Velsignelses Kilder og de allene skulle have Lyst at blive tilbage, som saae alle Kilder tilstoppede uden et sumpigt Dynd, naar Udgangen var lige aaben foralle; men du maae vide, at det var kun i Arabien, hvor man turde fremkomme med saadan elændigt Tøi, og det endda kun de Barvindige. Dette usammenhængende Tøi galdt dog saalænge Fornuften var fængslet. De saae nok at Fornuftens Domstoel ville tabe deres Sag, forestillede derfor Fyrsten underhaanden, at Statens Undergang var uundgaaelig, om den ringere Almue fik Friehed. Den ville blive doven og efterladen, ja oprørsk og ustyrlig. De beraabte sig paa lovlig Hærd og Medhold af Løvene. Med faa Ord: De opbøde alle Skingrunde som en leiet Hær til at forsvare deres tiltagne Herredømme, over deres Medborgere. (Fortsættelsen følger.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Prædikanterne paa 5te Søndag i Fasten. Høimesse. Aftensang. Trinit. K. Hr. Provst Clausen. Hr. Bek. Michael. K. Hr. Provst Hasse. (dansk) Hr. Fenger.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-19
Bekiendtgiørelser. Skipper Johan Henrich Rann af Fridericia lader herved til alles Efterretning bekiendtgiøre, at han agter sidst i næstkommende Uge at afseile herfra til Kiøbenhavn; alle Vedkommende som vilde have enten Stykgods eller andet herfra med ham vilde jo før jo hellere og i seneste til ommeldte Tid melde sig hos ham, ligesom han og medtager Passagerer, naar de betimeligen tilkiendegiver ham samme.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Fortsættelse af Rigsraadens Grev Herman sons Tanker om Sverrigs Tilstand ved den. opkomne ulykkelige Krig med Rusland.