Viborger Samler, 1844-09-05
Nyeste Postefterretninger. Frankerig. J Forventning om den udførlige Beretning fra Marschal Bugeaud om Slaget ved Jsly meddeler Journ, des Deb nogle Details om de maroccanske Hæres Bestanddele og Taktik. Deres Maade at føre Krig paa, kjender de Franske fra Algerien; dog findes der hos Maroccanerne større Eenhed og langt større Sammen virken. Enhver Provindsgouverneur anfører det af Stammerne i hans District stillede Contingent, men adlyder i Regelen ubetinget Hærens Overbefalingsmand, der danner om sin Person en Stab, bestaaende af Officierer, Talabs, Udajabs eller udvalgte Ryttere, der overbring. hans Befalinger. Sultanen holder en Hær af c. 15000 Md., af hvilke 6000 Md. udgjøre hans Garde. Gjør en Provinds Oprør, saa opbyder Keiseren Contingenterne fra de tilgrændsende, troblevne Provindser, og afsender desuden en 1500 a 2000 Md. af sin stedse marschfærdige Garde for at bekæmpe Rebellerne. Udajabs og de sorte Ryttere udgjorde forhen talrige Corps, og fore skreve, ligesom Prætorianerne, Keiserne Love. J det sidste Seculum er deres Magt brudt, dog danne de endnu Kjærnen af den maroccanske Hær. Men de tappreste og meest frygtelige Krigere ere de saakaldte Lifahs, d. er Bjergboerne i Provindsen Rif, der ligger imellem Tetuar og Teza. Tropperne inddeles i Centurier, der commanderes af en Kaid. Solden er lille, – 80 Fres. om Aaret til en Gemeen, og 1200 Fres, til de høieste Officierer, dog anvises der dem ogsaa Landeiendomme, som de lade dyrke af Fellabs eller Bønder. Keiseren nemlig tilhøre alle de Landstrækninger, der ikke indesluttes af Mure, og han kan overlade samme at dyrke til hvem han vil. Enhver Stamme, der rykker i Felten, fører Levnetsmidler for 8 Dage med sig. Er det medbragte Forraad fortæret, saa requirerer man, eller foranstaltet Razzias, eller plyndrer de saakaldte Silos, d. c. Korn gruber, hvor man støder paa dem, eller afmeier det endnu paa Markerne staaende Korn. Saaledes udmarves en Egn i en Tid af 30 a 40 Dage i den Grad, at Hæren enten maa opløse sig eller opsøge andre Egne. Regelmæssig Tilførsel paa Regjeringens Bekostning kjender man ikke til. Keiseren kan altsaa let samle store Hære (man tæller i hele Riget 300,000 Md.), men ikke holde dem længe samlede paa eet og samme Sted Opslaaes en Leir, da tages der mere Hensyn til Nærhed af Vand og Græsgange end til andre taktiske Regler. Enhver Stamme danner en Kreds for sig, i hvis Midte Hestene og Lastdyrene befinde sig om Natten. Den Høistcommanderendes Telt er opslaaet i Leirens Midte; om samme gruppere sig Garderne og Contingenterne, ethvert efter sin eengang for alle bestemte Rang, og med saa stor Vidtløftighed, at 25,000 Md. indtage Rummet af en Stad af en dobbelt saa stor Folkemængde. Rytterie udgjør den maroccanske Hærs egentlige Styrke; kun i Bjergegnene ændses Jnfanteriet. Paa Kammeler føre de Trepundere med sig; men de ere ogsaa i Besiddelse af 6 og 8 pundige Feltstykker og Haubitzer, som de have erholdt til Foræring eller som Tribut af europæiske Magter. Men de forstaae ikke at betjene Skydset, og have ikke nogen Tillid til Renegaterne, der danne Kjærnen af deres Artillerister. – Rytteren er forsynet med en lang Flint, en krum Sabel og en Yatagan (en lang Dolk); kun nogle Anførere have Pistoler. Udajabs have Bajonetter paa deres Flinter. Til at lade bruge de ikke Patroner, af hvilken Grund Nytteren ogsaa galopperer tilbage, naar han skal lade, og denne Manoeuvre medtager flere Minuter. Den maroccanske Hær opstiller sig stedse i en Halvmaane; Kjærnetropperne og Artilleriet i Centret Fløiene udstrakte saa meget som muligt. Deres Taktik bestaaer i at omringe deres Fiende og forurolige ham paa alle Sider med Skud. Tirailleurs aabne Kampen, og søge ved Hurtigheden af deres individuelle Evolutioner at bedøve Fienden. Derefter styrter den første Linie af deres Rytterie i Galop ind paa Fienden, affyrer sine Flinter og trækker sig tilbage i Galop for at lade paa ny. J samme Øieblik stormer den anden, og derefter den tredie Linie frem. Man indseer let, at ved saadan en Taktik er Fordelen ganske paa vort i Quarrees opstillede Jnfanteries Side; dette lader 3 a 4 Gange i hvert Minut, sigter med større Sikkerhed og har desuden til Bistand, Brugen af den af Cavalleriet saa meget frygtede Bajonet. - Det maroccanske Cavallerie kan ligesaa lidt som det algierske udholde et Cavallerie angreb. Uforfærdede under Skydningen, er det forbi med dem, naar man med Eftertryk og Uforfærdethed angriber dem med Sablen i Haanden. Saaledes lader det sig forklare, hvorledes en heel Armee af maroccanske Ryttere har lidt et fuldstændigt Nederlag af 2000 franske Jnfanterister og 1500 franske Ryttere. Tabet af Leiren er den største Skjændsel for den maroccanske Hær; dette Tab gjør det i længere Tid umuligt for den at kunne samt sig i store Masser, da Maroccaneren ei kan undvære site Telt hverken imod Dagens Hede eller imod Nattens Kjølighed. Den paa en og samme Tid til Lands og Vands af Marschallen og Prindsen, udviklede Kraft vil dæmpe hine Halvbarbarers og deres Fyrstes krigerske Mod; dog ere vi beredte til at give dem nye Lectioner.