Berlingske Tidende, 1831-04-01
Hr. Saladin, som har en Mission fra den provisoriske Regjering i Jtaliens forenede (insurgerede) Provindser ankom i Søndags til Paris. Den Sardiniske Minister i Florenz havde nægtet ham Pas igjennem Piemont; han var derfor nødt til at indskibe sig i Livorno, hvilket forsinkede hans Reise til Frankrige. Hvor kompakt og hvor lidet beterogent i Sæder og Sprog et Land, der, udstrækkende sig over 14 Længde= og 9 Bredegrader, indeholder 10,000 Quadratmile og 32 Mill. Jndvaanere, end kan være, og hvor meget mangeaarig konseqvent Politik kan have tilveiebragt Eenshed i det. - saa frembyder det dog forskjellige Menings=Skatteringer, allerhelst, naar hver Enkelt tør have en særskildt Mening og - yttre den. Men der gives et Bindemiddel, hvormed man paa eengang kan omskabe de chaotisk blandt hverandre kastede og hverandre gjensidigen frastødende Meninger til een eneste. J denne Henseende behøver man i Frankrige blot at tale om Carlister, øjeblikkeligen forbinde sig da alle de heterogenne Elementer ; ikkun i Syden bliver et fremmed Bundfald, og paa den vestlige Rand en mørk Materie, tilbage. De franske Politikere benytte tildeels dette chemiske Middel, udbryder Uenighed, - ligemeget i Vinennes, i Luxembourg eller i Sorbonne, - sur kaste de en Døsts Carlistpulver i Gjærings processen, - og Frankrige fremstaaer da pludselig som een Mand, ret ligesom om en Jnvasion eller Cholera rykkede det imøde. Udenlands har man maaskee taget alt for mange Artikler fra Paris og Carlisterne for ramme Alvor, i Paris derimod finde Tilskuerne bag Koulisserne Gøglespillet latterligt. Sandt noer det. Carlisternes Virksomhed ophører ikke, de besværge alle himmelske og jordiske Magter, at hjelpe dem, men dermed har det ingen Fare. - Jmidlertid er det Carlistiske Partie dog ingenlunde ubetydeligt. Kaster man et Blik paa Kaartet over Frankrige, saa finder man ganske Sydligt, nær den spanske Grændse, den ominøse Golf de Lyon, hvor det overvundne Partie nyser af Hevngierrighed. - I det folkerige Marseille bliver vel Detailhandleres saa kaldte Royalisme neutraliseret ved Nationalgarden og kun i den Deel af Marseille, der kaldes Gammelbyen, er Almuen fanatik; men i Toulon er det Carlistiske Partie saare mægtig; i Nismes have atter været heftige Fjendtligheder, og disse vilde vorde end betænkeligere, dersom ikke Bjergbeboere i Omegnen, Alle af den protestantiske Troesbekjendelse, beskyttede den trefarvede Fane. Hele Kystbeltet, som omgiver Golf de Lyon, er i Gjæring, og der behøver en kraftfuld Haand til at holde Arles, Beaucaire, St. Gilles, la Camargue, Aigues=Mortes, Montpellier, Lunel, Sommeres i Ave. Mod Vesten, snorlige nordligen for den østlige Halvdeel af Pyrenæerne, ere Carlisterne mindre talrige; saaledes i Perpignan, Karcassom, Narbonne, Kastres og i Begiers, kort henad det høiere liggende Languedoc. Man har gjort den bemærkning, at de nysnævnte Egne fordum var Skuepladsen for Albigenserkrigen. - Toulouse har en stærk Besætning og der ere endeel Studenter, men Omegnen hører til det Carlistiske Partie. I Departementerne Arringe, Gers og Tarn ere Carlisterne meget talrige. J Tarn er derfor ved en Ordonants af 22de Jan. d. A. Hr. Syeyes udnævnt til Præsekt i Hr. Saladins Sted; ogsaa i Garonne blev et Præsektskiftenødvendigt, fordi Montauban er uroeligt. Dette hele Strog er ved ikke af synderlig Betydenhed i Sammenligning med det øvrige Frankrige. men maa dog bevogtes, og naar Tropper sendes til Syden, behøver man ikke strax at tænke paa en spansk Invasion. Af Vigtighed er vistnok Modstanden i Syden, sammenlignet med den i Morbihan og nogle andre vestlige Egne. Man mindes jo endnu hvor meget hiint sydlige Strøg for femten Aar siden gjærede; hvorledes Plyndring og Mordbrand dengang hørte til Dagens Orden i Monippellier; hvor meget Blod, der flød i Nismes, Marseille, Toulouse, Montpellier, og at Hr. Voyer d'Argenson, som i de Deputeredes Kammer klagede derover, blev paabudet Tavshed, Adel, Klerisie, Almue og Pøbel vare i lige Grad grusomme mod Bourbonernes Fjender. De "Revolutionære Jakobiner. - med hvilke Og navne man i en Række af Aar haaned, Modpartiet - vare i Aaret 1830 og ere endnu, uagtet man tirrer dem, ikke saa grusomme, som Forsvarerne af droit divme denne Retfærdighed har Europas eenstemmige Dom ladet dem vederfares. Carlisterne har man ikke engang udelukket fra Tjeneste i Nationalgaden, enkelte Tilfælde undtagne, for 16 Aar siden turde derimod de saakaldte Patrioter ikke deeltage i denne Tjeneste. Dersom Carlisterne dannede Pluraliteten i et stort Antal af Departementer, saa vilde denne Forholdsregel aabenbar være farlig: men hiine Departementers Antal er ringe og det er let, at gjøre dem Modstand. Desuagtet fremture Carlisterne i deres Gjenstridighed, og saa ofte en Post udebliver i den sydlige Deel af Frankrige, troe de, at de atter ere Herrer. Adelen og Klerisiet gjøre fælleds Sag ; i Øvre=Languedoe og i Gascogne er Adelens Vilke, somhed stor, Klertsiets end større i Provence, i Nedre=Languedo- og nordligere i Juraegnen. - Adelen kan sandsynligviis endnu bringe det dertil, at den Reaction imod Aristokraterne, som Ministeriet hidtil har søgt at undgaae, endnu kan komme i Stand, Radikalerne see gjerne, at Adelen gjør Prætensioner; thi naar Adelen er den angribende Deel, kunne de desto lettere fælde den I den tidligere Revolutionsperiode have de Pariser Partier undertiden oppustet Gnisten til Oprør i Provindserne, for at statuere et Exempel ved at dæmpe det; denne Politik have nogle af Restaurationens Ministre anvendt. Nu kommer derimod Oprøret af sig selv, men Regjeringen er beredt paa at undertrykke det.