Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1824-11-11
Adskilligt. Regjeringsforretningerne i Algier besørges under Deyens Opsyn af flere Stats-Embedsmænd. De vigtigste Poster, ere Ministerens for de udenlandske Anliggender og Marinen, derefter Admiralen, Kjayen eller Regentens Lieutenant, Agaen eller Armeens Anfører, Kavallerie-Generalen og Aga Baston, som uddeler Stokkepryglene, der ere en stærk Drivfjeder i det Afrikanske Riges Statsmaskine; ogsaa haves her en Justits=Chef, adskillige Politie=Embedsmænd, Dragomans eller Tolke, en Havne=Kapitain, der visiterer alle afseilende Skibe, for at være overbeviist om at de ingen Slaver bortføre, og et stort Antal Cadis eller Dommere. Alle disse Embedsmænd faae ingen Løn; de maae da søge ved alleslags utilladelige Midler at holde sig skadesløse for deres Umage; hvorfor der heller ingen Ende er paa de Udsuelser, for hvilke Man er udsat i Algier Provindserne beherskes af 3 Beyer, af hvilke de To residere i Stæderne Oran og Constantin, den Tredie i de sydlige Provindser. Regjeringens almindelige Jndkomster bestaae i en Tiendedeel af alle Produkter, som det paalægges Berberne og Beduinerne at yde i Skat, i deres Efterladenskaber som døe uden at efterlade sig Børn, i Ind- og Udførselstolden og i Konfiskationer. For at inddrive Skatterne, udsen, des hvert Aar 3 Troppekorps fra Algier til Provindserne. Paa disse Tog bliver plyndret mere end der indsamles i Skatkamret. En anden indbringende Finantskilde er Søe. røveriet, saavelsom den Tribut flere Europas Magter, under Navn af Foræring, maae betale til denne Røverstat. En Deel af det opbragte Bytte tilhører Rhederne; en anden Regjeringen. Saasnart de gjorte Fanger ere komne til Algier, blive de udskibede og, under Skjældsord af en Mængde Mennesker, ledsagede til Marinens Justits=Pallais. Her blive de indførte i Audientssalen for Dommerne fra hvem de adskilles ved et Dække, der dog trækkes tilside saasnart Retten begynder. Fangerne staae ligeoverfor Dommerne; disse bestaae af Ullemas eller Lovens Fortolkere, Divanets første Aga og den Algierske Regjerings Medlemmer, hvilke med barbarisk Stolthed og frygtelig Værdighed, sidde overfor hine. Nu blive Fangernes Papirer dem fra tagne og nøie undersøgte, saa det synes som selv de voldsomste Handlinger ikke kunne undvære Skin af Retfærdighed. De europæiske Konsuler ere tilstæde ved disse Forhandlinger, for at attestere Ægtheden af Passer og øvrige Papirer. Havne=Kapitainen beklæder en Fiskals og offentlig Anklagers Poster, fører Vidner, citerer Søerøveriets barbariske Grundsætninger, og anfører Forskjellen imellem et Lands Jndvaanere og dets virkelige Undersaatter. Saavel Christen som Tyrk venter med Rædsel Rettens Kiendelse. Bliver Skibet kjendt for god Prise og Mandskabet for Fanger og Slaver, da udraaber Pøbelen med vild Glæde Dommen, og de ulykkelige Kristne blive, uden Hensyn til Rang eller Alder, lagte i Lænker og iførte Slavedragten. Den skrækkelige Skjebne, som venter dem i dette Slaverie, overgaaer al Beskrivelse og lader sig neppe udtrykke med Ord; ingen Lastdyr bliver grusommere behandlet. De Europæiske Magter have ofte sluttet Traktater med Barbarerne. ved hvilke de haabede at sikkre deres Undersaatter imod disse Pirater; men deres Forventning blev ikke opfyldt. Selv de hyppige Tugtelser, Algier har lidt, da Staden flere Gange er bleven lagt i Aske, har ikke kunnet bevæge Deyen, til at holde de indgaaede Traktater. Ofte er han bleven tvungenaf sine Tropper til at give efter for deres Ønske og bryde Freden; thi Vægring vilde koste ham Trone og Liv. Hvilken rovgierrig Tænkemaade disse Barbarer besidde, viser det Svar, Deyen gav en Kongelig Gesandt, der i sin Herres Navn truede med at lade Staden Algier bombardere og lægge i Aske, ved blot at spørge ham: hvormeget denne Beleiring vilde koste, 600,000 Piastre var Gesandtens Svar. Giv mig 300,000 gientog Deyen, da vil jeg selv med egen Haand antænde Staden paa alle fire Hjørner, a J nogle Aar har Man i Engelland udfundet at forfærdige ved Maskiner Tønder og Foustager af alle Dimensioner meget fuldkomment og med overordentlig Hurtighed. Der er en saadan Fabrik i Glasgow, hvor 12 til 15 Arbeidere beskjæftiges og hvor dagligen mere end 600 Fade af alle Størrelser forarbeides. Ogsaa i Frankerig har Man forsøgt at indføre denne Jndustrie. En Beskrivelse derover med Kobber læses i Magaz. d. neuest. Erfind. Neue Folge No. 12.