Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-12-07
Arvefæster Schroll: Andragende fra 67 Landboere i Vesteraaby og Aastrup Sogne i Fyen om Selveiendoms Fremme. - Endvidere tilkjendegav Præsidenten, at han havde modtaget Comiteebetænkning over Udkast til en Forordning angaaende nogle Forandringer i Lovgivningen om Arv, samt over det af Professor Larsen med Flere indgivne Andragende om Foranstaltninger i Slesvig til den danske Nationalitets Opretholdelse og Udvikling. Til endelig Behandling blev foretaget Sagen, betræffende det af Professor David indgivne Andragende om Toldgrændsens Ophævelse. Ved Afstemningen blev Comiteens forandrede Jndstilling: At Forsamlingen vilde petitionere om: At en Commission allernaadigst maatte blive nedsat med det Hverv, at udarbeide et Forslag til Consumtionens Ophævelse i Kongeriget til en eensartet Toldlovgivning og Brændeviinsafgift for den hele Stat, samt til en saadan Omregulering af den øvrige Beskatning, at Finantserne derved kunne skadesløsholdes, uden at nogen Deel af Staten bliver overbebyrdet, og endelig til den heraf følgende Ophævelse af ethvert Baand paa Samfærselen mellem Kongeriget og Hertugdommene, samt at et herpaa støttet Lovudkast maatte vorde forelagt Stænderforsamlingerne; eenstemmig antaget med 55 Stemmer. Niogtredivte Møde Præsidenten. anmeldte, at han fra Prof. Schouwhavde modtaget Exmplarer af 2 Artikler af Dansk Ugeskrift, angaaende den danske Nationalitet i Slesvig til Om deling blandt Forsamlingens Medlemmer. – Fremdeles anmeldte Præsidenten, at han havde modtaget Comiteebetænkninger over Lovudkastene om Jndførelse af almindelig Værnepligt, og om Rigtigholdelsen over det i Kjøbenhavn sig opholdende værnepligtige Mandskab. Der er mangfoldige Gange blevet klaget over det afskyelige Prygleri, der har fundet Sted paa flere af vore Orlogskibe. Man har med Grund gjort opmærksom paa det Mennesket Nedværdigende, der ligger i at behandle et Medmenneske som et umælende Dyr, og hvilken Raahed, Mangel paa Dannelse og Tillid til ved en fornuftig Opførsel at kunne gjøre sin Villie gjældende, det vidner om, naar man nedlader sig til en saa bestialsk Fremfærd, som ikke at sætte nogen befaling i Udførelse uden de groveste Skjeldsord, Eder, Slag, Tamp, Spark, og alle de Mishandlinger, som uindskrænket Vilkaarlighed, forenet med en voldsom og utæmmet Characteer, stedse leder til. Men ligesaa ofte har man maattet høre den gamle Snak gjentage, at man taler som den Blinde og Farverne; at det kan see godt nok ud i Theorien, men at det ikke gaaer i Praxis; at det ikke gaaer ordentlig til i de Landes Skibe, hvor Prygl ikke taales; at hvad der gielder om andre Landes Matroser, ikke gjelder om vore, osv. osv. Det er nu meget ubeqvemt for Prygle systemets Forsvarere, at der for nylig er vendt 2de af vore Orlogskibe hjem, Thetis og Gesion", hvoraf der er blevet pryglet paa det sidste, men ikke paa det første. Systemet har ikke ladet sig uden Vidnesbyrd. Mandskabet fra Thetis tilkjendegav sin Tilfredshed ved offentlig at bringe Chefen, Capitain Aschehoug sin taknemmelige Hyldest. Mod Commandeur Garde eller Capitain-Lieutenant Muroll, – til Næstcommanderende er det vel især slet Behandling af Mandskabet falder til Last have vi derimod hørt Tale om, at man kunde have Lyst at vise sit Sindelag paa en ganske modsat Maade; der skal have hersket Misstemning paa den største Deel af Reisen; der er af Folkene klaget over Kosten og Behandlingen i det Hele; der har været en heel Deel Syge og ikke mindre end 4 Døde. Dette Sidste betragte vi som tilfældigt, men hvad der ikke er tilfældigt, og hvad vi i Menneskelighedens Navn fordre paa det Strengeste undersøgt, er Lærlingen Carl Jpsens Behandling. Han er efter Hjemkomsten indlagt paa Hospitalet, hvor han er død af en typhos Feber. Under sit Sygeleie klagede han over Mishandling ombord, og da han blev obduceret, viste det sig, med hvor megen Grund. Et af de øverste Ribbeen var ituslaaet og Stumpen var trængt ned i Lungen. Lægerne ville kunne give Attest for, at dette kun kan være skeet ved en høi Grad af ydre Vold, som et frygteligt Slag eller Spark. Var den Ulykkelige altsaa ikke død af Typhus, vilde sandsynlig en Svindsot have endt hans Dage, og det kunde han takke Behandlingen for ombord paa et dansk Orlogskib. Historien er saa forfærdelig, at enhver bemærkning er overflødig. Staten nøder Forældre til at overgive deres Børn, deres Fremtids Haab, til dens Tjeneste, og de bilde sig ind, at Børnene betroes til dannede Menneskers Opsigt og Styrelse, men Børnene vende tilbage dødssyge, med en ulægelig Brøst, og dette er forvoldet ved Mishandling. – Vi have selv villet bringe denne Sag under Omtale, thi det vilikke vare længe, inden vi fra de holsteenske og slesvigske Blade ville høre Beklagelser over den lidte Behandling. Vi ville haabe for Vedkommende, at hvad de kunne berette, ikke maa ligne nærværende Factum. (Fædrel.)J Anledning af Ovenstaaende siger Berl. Tid. Følgende: Fædrelandet for i Torsdags giver en Beretning om Mishandling, som en Lærling, der var med Gesion i Middelhavet, skal have lidt ombord. Vi ville haabe, at navnlig de i Artiklen nævnte Officerer ikke lade det udbredte Rygte være nændset, men træffe de fornødne Skridt til deres Retfærdiggjørelse. Sagen er af den Vigtighed, at Publicum efter vor Formening, er berettiget til at faae den fuldstændigt oplyst, og dette forekommer os ogsaa i høi Grad at være i de Vedkommendes egen sande Jnteresse.