Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1821-02-09
Forlangt Jndrykkelse. Hvad Man allerede bemærkede i No. 4 af disse Aviser: at det er spildt Umage, at ville tale sig tilrette med Folk, der stille sig an at have en Skrue løs, er noksom stadfæstet ved den lange Harangue, som figuterer paa hele Bagsiden af den Jversenske Avis No. 14, hvis Forfatter, som en drabelig Helt, skaber, der ene Luftsyn efter det andet, for at kunne have noget at svinge sit Glavind imod. Men, som det allene har været Anmelderens Hensigt, at vække Opmærksomheden paa et Foretagende, der er lige lovstridigt og dumdristigt, saa behøver han blot at henvise til hiint Stykke selv, for deri at finde Bestyrkelse for sin Paastand. Thi kan vel noget smage meere af det bizarreste Jntolerance og den ukristeligste Hoffærdighed, en naar denne Sekkens offentlige Ordfører, fordi Man har paa talt den Uskik, at Skomagere, Snedkere og slige Lægfolk i vor Dage vove at stifte et Slags Menigheder, hvis Lærerede opkaste sig til at være, tør fælde Domme, som ene tilkomme den Alseende, ophøie sig selv over Andre og erklære sin Sa for Sandhedens, Lysets, Troens og Dydens, medens han beskylder Modpartiet for at hylde Løgnen, Vantroen og Synden, Jdet disse opblæste Zelotter formene Andre at dømme, beraabe de sig paa Kirkefædrenes Autoritet, for selv at have Lov til baade at forkjettre og fordømme. Hva Sammenhæng og hvad Kristendom er vel heri, Mon det er saa ærligt meent, naar de tale om blot ande lige Vaaber, og i det samme anføre Steder som Apostl. Gierninger 5 K. 3. - 39. V., hvor ogsaa handles om blodige Forfølgelser, At Sekten udgjør et separatistisk Samfund, kan Ordførreren, med alle sine Sofisterier, ikke uægte. Johannes Aabenbaring, der saa ofte misbrugtes af fanatiske Mennesker, maa ogsaa hjemle disse Godtfolk Ret til at agere, Præster; hvorfor ikke Konger, thi det staaer lige saa udtrykkelig i det cito rede Bibelsprog (Aab. 1, 6), Dog, hvad kan det Slags Fortolkere ikke udtrække af Bibelen, Og i saa Henseende kan Enhver have sin Mening for sig; men uden Kundskaber, og Kald dertil, at opkaste sig til Andres Lærere, kan paa ingen Maade inddrømmes dem. Som Man videre seer, ere Statens Præster og Lærere dem ikke heller tilpas, mede vove endog offentlig at paadigte dem Efterladelse af deres Pligter; ia, hvad der meest karakteriserer disse Bigotters far lige Tendents, er, at de tør rose en Datter, der trodser sin Fader for at følge disse Fredsforstyrreres Fane, som de ikke blues ved at kalde Evangelii. Jo sandhed, smukke Evangelii Forkyndere, som ere fulde af fantastiske Drømme, Syner og Aabenbaringer, hvorpaa Man af mangfoldige Exempler her blot vil anføre dette ene: en af Forstanderne afmaler sin Omvendelseshistorie saaledes, at han en Nat læste i savne nogle Vers af en Psalme samt Lidelseshistorien og hvergang visse Ord forekom, følte han en Primen og Stikken i Underlivet, ledsaget af saa heftige Konvulsioner, at hans Kone vaagnede derved, med Mere af samme Suurdeig, Alle dem, som ikke høre til Sekten, lærer samme selvgjorte Apostel, blive evig ifortabtel Vil Man ogsaa have en Prøve paa hans Prædike Gaver eller rettere Pølsesnak, saa høre Man, Da han engang forklarede Evangeliet paa Søndagen imellem Juul og Nytaar, hvor der tales om Profetinden Anna, om hvem i en gammel Psalmebog siges: nu var hun en Viduesaf det Latinske viduan: En ske) ved 84 Aar, udlagde han det saaledes, at hun kaldes i Skriften en hvid Due, fordi hun var gammel og havde graae Haar, Dette som alt forhen Anførte i denne Sag er (imod alle Benægtelser af Ordføreren) Sandhed, der i fornødent Fald kan bevises. Han kan jo heller ikke selv være allevegne tilstæde, om han ogsaa, hvilket ikke skal være Tilfældet, havde fast Hjem derpaa Egnen. En Sandhed er det og, at Sekten med hver Dag giør Proselyter, hvilket ene drev Anmelderen til, af reen Pligtiver at drage den frem for Lyset, da han fandt det uforsvarligt, om der længer blev seet igjennem Fingre med ligt et Uvæsen, som maa harme hver retsindig Kristen og Religionslærer. Hvor meget Zeloten i Jversens Avis derfor søger at sætte sig i Positur med sine Tusinde og atter Tusinde, (dog vel aldrig Stridsknægte.) tør Man haabe, at Vingerne snart ville blive stækkede paa disse Forvirrere; thi Gud naade det Land, hvor Skomageren ikke bliver ved sin Læst, eller hvor Man skulde trænge til det Slags Zions Vægtere, som opkaste sig til deres Brødres Dommere og gjøre Mine af at ville vanskabe Jesu simple og rene himmelske Lærre!