Berlingske Tidende, 1774-10-10
fortsættelse af Freds=Artiklerne som ere sluttede imellem Rusland og Porten. (See No. 80. 15) Alle uventede Grændse Stridigheder og Klager af beg Hoffers Undersaattere skal strax af Gouverneurerne, de meste Commendanter og ved dertil udnævnte Commissarier, dersøges, og efter Retten afgiøres. 16) Det Russiske de afstaaer til den skinnende Port heele Bessarabien, tillige den Stad Achermar, Chilia, Jsmailow med øvrige pendentier, som og den Fæstning Bender. Rusland resti ker dernæst Porten Wallachiet og Moldau, tilligemed alle stninger, Stæder &c., dog under følgende Vilkaar: a) Ati Jndvaanerne nyde en fuldkommen Amnestie (Uvenskabs glemmelse) ligesom i 1 Artikel er meldt. b) At lade den stelige Religions Øvelse skee i fuldkommen Frihed, tillade Kirkers Opbyggelse og de gamles Jstandsettelse. c) Jgien jestituere Klosterne og andre Particulaire deres forhen fra de Godser, nemlig i Brahila, Choczim, Bender &c., nu omstunder kaldes Raja. d) At bevise Geistligheden af Respect, som efter deres Stand tilkommer dem. e) Atde de Familier, som vil drage bort af deres Fædreneland, sige deres Formue med sig, og tilstæde en Emigrations=Tid let Aar. f) Ey at paalægge dem nogen Afgift i Penge, el tilholde dem at betale gammel Gield. g) Ey at anmode om nogen Contribution for den Tid Krigen er ført, eller de nogen Skat af dem i 2 Aar fra denne Tractats Dato. Efter den Tids Forløb skal de hver 5te Aar betale deres Tri og ey være forbundne til at betale noget hverken til en saeller Gouverneur. i) Det er Regenterne i Moldau og lachiet tilladt at holde deres Gesandtere ved Porten. Porten samtykker i, at det Russiske Keiserl. Hofs Miniefter Omstændighedernes Beskaffenhed kan giøre sig bage for at befordre disse Gesandtskabers Beste, og opagte i Jnteresse, saaledes som det er brugeligt iblant andre ligter. 17) Rusland restituerer Porten alle Øerne i Ar lago, dog under disse Vilkaar: a) At dem ligeledes for ses en fuldkommen Amnestie. b) At den Christelige Reli- og Geistlighed ey udsettes for nogen Vold, og at det aldrig forbydes, igien at istandsette og opbygge Kirker. e) At efter disse Øers Tilbageleverelse sammes Jndvaanere i 2 Aar skal være frie for Afgifter og andre Fordringer i den Tid Krigen har - . varet. d) At give de Familier, som vil reyse bort, og tage deres Formue med, dertil en Udvandrings Tid paa 1 Aar. e) J Fald den Russiske Flode ved dens efter 3 Maaneder paafølgende Afseyling skulle behøve noget, skal Porten gaae den til Haande med alt det som mueligt er. 18) Det ved Dieperens Udløb liggende Slot Kinburn, tilligemed et tilstrækkelige District paa den venstre Strandkant af bemeldte Flod, og den Vinkel, som de imellem de Floder Bog og Dnieper liggende Ørkener udgiøre, forblive bestandig det Russiske Rige til en fuldkommen og uigienkaldelig Eiendom og utvivlagtigt Herredømme. 19) De paa den Halvøe Crim liggende Fæstninger Jenicale og Kertsch, samt deres Havne og hvad som findes der, tilligemed deres Territorio, som begynder fra det sorte Han- og strækker sig i lige Linie hen over det Assowske Hav langs med de gamle Grændser af Cherose til det Sted Bubae, forblive i det Russiske Riges fulde og umodsigelige Eiendom. 20) Den Stad Azow tilligemed dens Gebeet, samt de Grændser, som ere nævnte udi de i Aaret 1700, det er 1113, imellem Gouverneur Folskoi og Gouverneur Acciur Hassan Bassa forfattede Jnstrumenter, skal ævig tilhøre det Russiske Rige. 21) De tvende Cabarder, nemlig det store og lille, som formedelst deres Naboeskab med Tartarerne leve i god Forstaaelse. med Chanen i Crim, skal tilligemed deres Raad og Tartariske Overhoved i Henseende til deres Hengivenhed mod det Russisk Keiserl. Hof, rette sig efter den Crimmiske Chans Villie. 22) Begge Riger ere blevne enige om igien at ophæve alle forhen sluttede Tractater, og imellem dem oprettede Conventioner, endog Tractaten i Belgrad med indbefattet, at kaste samme i evig Forglemmelse, og herefter intet mere at melde derom, eller Fordringer i den Henseende at giøre, hvorfra eene og allene undtages den Convention af Ao. 1700, som er indgaaet imellem Gouverneur Folskoi og Gouverneur Acciur Hassan Bassa i Henseende til Grændserne af det Azowske Gebeet, og de Cubanske Grændsers Bestemmelse, hvilken Convention forbliver uforanderlig herefter som forhen, 23) De i Georgien, Mingellien, Bosdatik, Cutatis og Scherban liggende og af Russerne erobrede Fæstninger blive af Rusland tilbagegivne dem, som de fra ældgammel Tid af have tilhørt, eller for mange Aar siden først af den høye Port ere befundne at have været besatte af, og de skal ansees som dem tilhørende, og efter nærværende Tractats Omvexling inddrømmes dem af den Russiske Hær i den samme bestemte Tid, som Georgien og Mingrellien. Porten forbinder sig paa sin Side efter den 16 Artikel mod disse Nationer ligeledes til en fuldkommen Amnestie, frasiger sig og bestandig den Tribut af Drenge og Piger fra bemeldte Provincer, samt alle andre Slags Afgifter, med lige fuld gyldig Tilsagn, af disse Lande ey at ansee andre for sine Undersaattere end de, som fra Alders Tid beviislig have været det. Alle Jordegodser og befæstede Stæder blive, saaledes som de forhen have været besatte af Georgianer og Mingrellier, underkastede deres umiddelbare Beskyttelse og Regiering, tilligemed det Forbud, paa ingen Maade at undertrykke Religionen, Klosterne og Kirkerne, eller forhindre de gamle Kirkers Reparation og nye Kirkers Opbyggelse, langt mindre at tillade, at hindre dem i roelig Besiddelse af deres Godser, det være sig under hvad Paaskud af Gouverneurer i Childir eller andre Embedsmænd det være vil, og ligesom ovenmeldte Folk ere at ansee som Undersaattere af Porten, saa skal det Russiske Nige ikke meere blande sig i disse Sager. (Slutningen følger.)