Politivennen, 1803-01-01
Præsten Holms Tanker om Mened og Menederes Straf m. m. (Fortsat fra No. 271.) Tingstuer og Kroer burde derfor aldrig staae i en saa nøje Forbindelse. Kroer ere for Rejsende, de bør derfor ligge ved Landevejen, paa det den Rejsende der kan finde de nødvendige Forfriskninger, i Byer burde aldrig være Kroer, fordi de da blive en Samleplads for Byens Beboere, som sidde der og drikke i Lang, og derved forsømme deres Dont og øde deres Penge, saa de omsider ikke kan rede for sig, men maae gaae fra Gaarde og Huse som forarmede lid il ge Mennesker. Men hermed er dog ikke alt gjort; man bør tillige sørge for at Eeden er, son den burde være jeg mener passende med Oplysningens Fremgang, frie for alt det, som kan bibringe Mennisket en ringe Agtelse for den, skikket til at indprænte Lyst til Sandhed og Retskaffenhed i enhvers Hierte, som hører eller læer den, og opfylde alle med Højagtelse for Gud og Kjerlighed til Næsten. Den burde være affattet saaledes, at den fandtes passende paa et hvert Vidne, af hvad Stand han var, og i hvilken Tilstand han befandt sig. Men disse Egenskaber har jeg ikke fundet i den hos os nu brugelige Eeds Formular, og jeg frygter, at andre forgjeves ville søge der at finde dem. Jeg sad der nu med Si Lovbog i Haanden og læste deri paa. 1008 Forklaringen paa Vidners Eed, der lyder saaledes: "Hvert Menniske, som vil svære nogen Eed, skal oplofte tre Fingre, som ere Tommelfingeren, Pægefingeren, og den mittelste Finger, ved den første Finger, som er Tommelfingeren, forstaaes Gud Fader, ved Pægefingeren Gud Søn, ved den tredie Gud den Hellig Aand. De andre 2 smaa Fingre bøjer han ned i Haanden, den ene betyder Menniskets ypperlige Siel, som ligger skjult udi Mennesken! den 5te og mindste Finger betyder Legemet, ligesom det, der er lidet og ringe at agte imod Sielen, ved den gandske Haand betydes een eneste evig og og almægtig Gud og Skaber, som haver skabt Mennisken og alle Creature i Himmelen og paa Jorden. Enhver tænkende Læser eller Tilhører finder strax, at man her har ikke holdt Skridt med Oplysningens Fremgang hos os; ingen tænker paa med Almanaken at bevise at denne Eeds Formular er 120 Aar gammel, men mange vil troe at den er ældre og forfattet paa den Tiid, da Kundskaben var endnu i sin første Barndom. Underligt synes det at ville opføre et billedgalerie, hvor man søger at stille Treenheden til offentlig Skue imedens Biblen lærer at Gud er en Aand, at han ejer Udødelighed, boer et Lys, som ingen har seet eller kan see og derfor ikke kan betegnes ved noget Billede, allermindst burde han forestilles ved saa smagløst et billede. Hedningenes tordnede Jupiter forestiller dog en Gud udrustet med Magt, som som kan holde det ustyrlige Menneske i Ave ved dette Naturens Rædsel, derimod kan en Finger kuns forestille en svag og lidet betydende Gud. Jeg frygter at denne Forestilling ikke bibringer Mennesket nogen Højagtelse for Gud; ved Eedens Oplæsning har jeg seet, at den tænkende Deel af de tilstædeværende har enten holdt Hatten eller Tørklædet for Ansigtet. Om dette er skeet, for at tilkjendegive paa denne Maade sin Agtelse for Eeden, ligesom Bonden tilkjendegiver sin Agtelse for Gudstjenesten ved at aftage Hatten, at korse sig og neje dybt, naar han hører det ringer sammen, eller om dette skeer af andre Aarsager, derom maae andre dømme, mig har denne Eeds Formular aldrig behaget. Jeg forestiller mig at see den tænkende Tilhører ved Eedens Oplæsning staaende imellem Oldtidens Leende og grædende Philosopher, omtrent i den samme Stilning som det skjønne Kobber viiser os, og Melpomene uvis om hvad Partie hun vil tage. Det kan ikke nægtes, at Eedformularen som forestiller Treenheden ved Fingre, leder herved Mennisket til de vrangeste Principer, naar de 3 første Fingre skal forestille Treenheden, de to sidste Menneskets Siel og Legem, den heele Haand derimod skal betyde en enee almægt 4 Værdens Skaber, saa sy es denne FingerLære at antage, at Gud bestaaer af Aand og Malerie og at Mennesket er en Deel af Gud - men slige urigtige Grundsætninger, langtfra at indprænte Mennesket Høyagtelse for Gud, forleder det til ringe Agt for denne over Alt ophøjede Verdens Herre. Gierne vil jeg antage, at dette Tab af Guds Naade og den Guds Straf, som Eedsformularen truer Meneedere med maatte gjøre sin gode Virkning paa Vidnet, naar det paa en kortere og bedre Maade var anbragt, da Mennisket ikke kan tænke sig et større Tab end dette, at tabe Guds Naade og alle dens salige Følger, og at have i Gud en fortørnet Dommer og Hævner - derimod veed jeg ikke hvad Virkningen kan blive af disse mange Forbandelser, som den sværgende maae lyse over sig selv, saafremt han begaaer Menced - det synes at man her har laant noget af den Mosaiske Lovgivning, efter hvilken man fra Bierget Gihon og Ebal lyste Forbandelse over den ulydige, men derimod Velsignelse over den Gud lydige Forskiel, at man i den hos os brugelige Eeds Formular savner al den Velsignelse, som blev forjettet den retskafne Jfralit men derimod har en overflødigere Forbandelse lyst over den ulydige; maaskee dette Overflødige af Forbandelse gjør ikke det tilsigtede Jndtryk paa Vidnet, da det ej er passende paa alle, vist nok faae Gaardfolk en skudet og overflødig Maade af Forbandelser, da deres Ager og Eng skal være forbandet, saa de aldrig nyde af dem nogen Frugt eller Grøde, da deres QvægBæster og Faar skal være forbandede, saa de aldrig efter den Dag trives eller lykkes for dem, derimod synes denne Forbandelse ikke at kunde virke noget paa den fattige jordløse Huusmand og Hustrue, der ofte ikke ener en Høne, eller paa Tjenestefolk, der sielden have andre Kreature end dem, som de selv bære; jeg maae derfor rose det kloge Valg, som en af vore viltige Mænd gjorde, da han som Dommer paa det Danske Vestindiske Eyland Sanet Crox paalagde en Udlænding, der var Planteur og fremtraadt som Vidne, at sværge saaledes: dersom jeg sværger falskelig, gid da min Plantage blive overgroet med Prikkelbær, (et afskyeligt Udkrud som ikke lader sig udrydde) hvilken Forandring i Eedsformularen skal efter Fortælningen have havt den Virkning paa Vidnet, at han i sit Sprog raabte, dette er alt haardt og aflagde et sandfærdigt Vidnesbyrd, som man maatte takke Prikkelbærrene for. - Af det anførte troer jeg at enhver vil finde, at det er nødvendigt, at vor Eeds Formular behøver Forandring, nu da Oplysningen gjør saa stærke Fremskridt hos os, paa det Eeden, der er saa vigtig for Statens Vel, ikke skal tabe sin Agtelse og Mened herved faae Overhaand. (Fortsættes.)