Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1731-07-01
Søe-Væsenet at tige Baads-Folk Søe=Farten, og see den Candiske mestendeels kom frisk og grønt T. bleve saa meget kom til kort, Fre dog i en Søe-Tr. Løfter har søgt af kun meesten lider sig lader forlede. Aar 1731. de forenede Flode i foromrørte Søe-Slag blev saa ilde tilreedt at neppe 50 Galleyer kunde undrende sine Seiervindere, saa er deres Søe-Magt derved paa engang saaledes bleven svekket, at den fra den Tid af siden aldrig ret har sig kundet recolligere. Vel har Tyrken i Begyndelsen af den Candiske Kriig igien stræbt at svinge sig i Veiret til Søes, vel merkende, at den Øe Candia ikke uden een mægtig Flode kunde undertvinges, og derfore lode en streng Befaling udgaae i alle dette vidtløftige og store Riges Havne, at alle Skibs-Officerer, skulde fordople deres Galleyers Antal, som de havde under deres Commando, og de, som havde ikkun en Galley at føre, skulde efter Proportion udruste tvende eller fleere; Men de have herved atter igien haft ligesaa liden Lykke; thi deres adskillige anseelige Floder ere altid geraadne i de Venetianers Hænder og af de samme ofte saa ilde medhandlede, at neppe et Skib er bleven til overs, som kunde til Constantinopel overbringe Tidender, om deres totale Ødeleggelse: med den Tyrkiske Søe-Magt er det alt saa nu omstunder ikkun slet beskaffet, og er den nær ikke saa sterk, som deres Land-Magt, hvilket, som Tyrkerne foregiver, kommer der udaff, at Gud har givet dennem det faste Land, men de Christne Søen at beherske, men der underløber dog gandske andre politiske Omstændigheder, helst siden Tyrkerne snart aldeles ingen Mangel have paa de Ting, som til Skibs-Fart og Bygning udfordres. Men Aarsagen er snarere Tyrkernes egen Ladhed og Afskye for Søe-Væsenet at tilskrive, og deraf har deres Mangel paa Dygtige Baads-Folk sin Oprindelse, iligemaade en slet Videnskab om Søe-Farten, og Skib Byggeriet, hvilket sidste mand har kundet see i den Candiske, og andre derpaa følgende Tyrkiske Kriige, da de mestendeels komme i Søen med Skibe, som vare bygde af gandske frisk og grønt Træ, hvilke let droge Vand til sig, og i saa Maade, bleve saa meget dis tyngere i at seyle, hvorfor de og udi et Slag altid kom til kort; Fremdeles fattes de gode Constabler, paa hvilke det dog i en Søe-Treffning meget ankommer, hvorfore de med store Løfter har søgt at lokke Christelige Soldater til sig, hvortil dog ikkun meesten liderlige Folk, som selv ikke forstaar sig meget derpaa, sig lader forlede, hvoraf Tyrkerne ickun har haft meget liden Fordeel. Juli Maaned, Aar 1771. Vel vil nogle foregive, at den Ottomanniske Keyser end deel. nu i disse Tider er god for at bringe 200 Seylere af lutter store Krigs-Skibe og Galleier i Søen, men alt saadant har ingen Grund Thi da Tyrkerne Aar 1645 angreb den Jnsul Candia, lode de sig ikkun se med 11 Gallezer, og 10 Galleier, u-anseet de samme gang endda havd anspendt alle deres mueligste Kræfter, og i den sidste Tyrkiske Kriig have de aldrig bragt over 50 Sultaner, og 50 til 60 Galleier i Søen; Tilforn laaden gandske Ottomanniske Søe-Magt inde i Havnen for Constantinopel, men som de Store-Vezierer formerkede, at saa stort et Antal Skibe der foraarsagede stor U-leylighed, og det vilde falde Capitain Bassa besværligt, dennem alle med sin Tilbehør paa en gang at forsyne, have de anordnet, at ikke fleere, end 24 Galleier i Havnen skulde blive beliggende, og de øvrige Skibe saaledes fordeeles omkring i de andre Havne i Archipelago, at de alle Tider kunde være færdige paa store Sultanens første Ordre at udløbe. J det øvrige, naar den Ottomanniske Keyser er indviklet i en Krig til Søes med de Christne, kand hand altid vente sig Hielp fra de Africaniske Røver-Republiqver, Tunis, Algier, og Tripoli, efterdi disse leve under Tyrkiske Protection, og ere forbundene, altid med 20 til 24 Krigs-Skibe og Galleier, den Ottomanniske Flode at forstærke. Og i Sandhed det meeste kommer alt an paa disse Corsarer til Søes, efterdi de forstaae Søe-Væsenet langt bedre end Tyrkerne, og gemeenlig formedelst deres Røverier, som de end og ikke i Freds-Tider kunde lade, foraarsager de Christne den allerstørste Skade. Forommeldte vidt berømte Gianum Coggia er nu gandske u-formodentlig falden i største Unaade hos Store Sultanen, og afsat fra sin store Admirals Charge, nogle mene, hand er bleven stranguleret, men andre, at hand er jaget i Landflygtighed hen til Retimo paa den Jnsul Candia. Den egentlige Aarsage til denne Mands Unaade, er endnu ikke bekiendt. Somme vil foregive, at hand har haft et meget farlig Anslag i Sinde med de store Udrustninger, som tilSøes bleve gjorde. Andre derimod tilskrive hans Fald den nu værende store Veziers Jalousie. Endnu andre holde for, at mand har maatt opoffre denne berømte Admiral for at fornøye Janitscharernis Had, som hannem ikke kunde lide, og maaskee alle disse Omstændigheder tilsammen have vel ogsaa hans Fald befordret. Een saa kaldet Abdi Caputan, hvilke i de første Dage af det forrige Oprør af Rebellerne til Capitain Bassa var beskikket, men siden dreven i Landflygtighed hen paa den Øe Candia, er igien bleven tilbagekaldet, og af Store-Sultanen til Store-Admiral i foromrørte Gianum Coggia Sted bleven erklæret. Og haaber mand alt saa, at dend forhen havde Frygt om det Tyrkiske fiendtlige Anfald skal falde af sig selv og blive til intet. de have Stift. De Gard. bleve.