Viborger Samler, 1829-11-21
Tyrkiet. J en Skrivelse fra den serviske Grændse af 27de Octbr. meldes fra Constantinopel at man nylig har opdaget Spor af et hemmeligt Selskab, som havde Regjeringen Omstyrtelse til Hensigt, men at de fornemste derved compromitterede Personer i Tide have reddet sig, ja endog bragt deres Eiendomme i Sikkerhed. Det hedder, at flere fornemme Muselmænd og Grækere ved denne Leilighed havde forenet sig og raadslaaet om, hvorledes man paa den letteste Maade kunde rydde Sultanen af Veien, uden at styrte Landet i en Borgerkrig. Hovedrollen ved denne Sammensværgelse skal en fornem Græker have spillet, der længe har været brugt i det diplommatiske Fag, og selv nu skulde som Secretair ledsage Halil-Pascha paa hans Gesandtskabsreise til St. Petersburg. Denne forsvandt pludseligt, uden at man kunde begribe Aarsagen til hans Undvigelse; senere skal det have viist sig, at han, efter i Forveien at have bragt sin Familie i Sikkerhed, har bortfjernet sig med 60,000 haarde Piastre, som vare overleverede ham, for dermed at bestride Reiscomkostningerne for Gesandten, Halil-Pascha. Strax efter denne Mands Flugt ere ogsaa Tolkens første Secretair og flere Personer forsvundne, uden at man veed. hvorhen de have begivet sig. Tabet af de 60,000 Pjastre er meget føleligt for Porten i dette Øieblik. -J en senere Skrivelse af 29de Octbr. meldes der efter Breve fra Adrianopel, at Grev Diebitsch har beordret General Krassowski at holde sig færdig til at angribe Paschaen af Scutari, hvis denne ikke skulde ville holde sig Sultanens Befalinger efterrettelig og respectere den indtraadte Fredstilstand; Paschaen synes at have faaet Efterretning om disse Foranstaltninger; thi siden holder han sig ikke alene rolig med sine Albanesere, men har endog forlagt en Deel af dem til Sophia, og staaer kun endnu med nogle 1000 Mand ved Philippopel, for dermed at besætte Adrianopel, saasnart denne Stad bliver rømmet af Russerne. Efter Forlydende har Porten virkeligen bestemt denne Pascha hertil; thi en Skrivelse for det ottomanniske Ministerium til Grev Diebittich, hvori Porten søger at undskylde sig i Henseende til Paschaen af Scutaris Opførsel, viser, at dennes Marsch til Philippopel især er foranlediget derved, at han er bestemt til, efter den russiske Armeens Afmarsch, at overtage Regjeringsforretninger ne i Adrianopel. Ved Modtagelsen af denne Efterretning havde de anseeligste Jndvaanere i Adrianopel, sendt en Deputation til den russiske Overgeneral, for at bede om hans Forbøn hos Porten i Henseende til en Forandring i hiin Bestemmelse, da Paschaen af Scutari almindeligt frygtes formedelst sin Grusomhed, og man med Rette er bange for, at han, trods den af Storherren lovede Amnestie, vil begynde de grummeste Forfølgelser. Mange anseelige muhamedanske og christne Familier lave sig til at forlade Staden. Ogsaa skal man hos Russerne endnu bestandigt bemærke Foranstaltninger, der ikke lade slutte til nogen fast Troe til Paschaen af Scutaris fredelige Sindelag; gjør han sig skyldig i Troløsheder og lumskeligen foruroliger de russiske Tropper, da torde han blive tugtet. Grev Diebitsch synes at kjende sine Modstandere, og den saa frygtede Paschas Sindelag kunde let bekomme ham selv ilde.