Berlingske Tidende, 1836-02-25
Provindsialstændernes Forsamling har fra dens modtaget et Andra Medlem, Provst Birch, gende, indeholdende adskillige Forslag, til Forbedring i Landsbyskolelærernes Kaar. Proponenten har dertil været foranlediget, deels ved sit eget Kjendskab til mange af disse Læreres fortrykte Stilling, deels ved Opfordring fra mange af dem til at være deres Talsmand, og, da Byrden ved en forøget Lønning for Lærerne for det Meste vil komme til at hvile paa Communerne, har han anseet det for rettest i denne Anledning først at henvende sig til disses her tilstedeværende Repræsentanter, for at erfare, om de maatte finde det billigt, at der blev tilstaaet bemeldte Lærere en og anden Lettelse eller Forbedring i deres Kaar, og at Sagen saaledes bedste kunde forberedes til at forelægges Deres Majestæt. Seenere er til Forsamlingen eller til enkelte af dens Medlemmer indkommet et temmeligt stort Antal af Begjæringer fra Skolelærerne i forskjellige Egne af Landet af lignende Jndhold. Efrat Forsamlingen i denne Anledninhavde nedsat en Committee af 5 Medlemmer, er dennes Betænkning paa befalet Maade bleven prøvet, og Sagen gjort til Gjenstand for fleersidig Overveielse. Det er almindelig paaskjønnet, at Deres Majestæts landsfaderlige Omsorg for Almueskolevæsenet har baaret særdeles gode Frugter. Hvad enten man seer hen til Skolebygningernes Beskaffenhed eller Lærernes Duelighed, eller Landsby Ungdommens Fremgang i elementære Kundskaber, da vil Enhver, som sammenligner den nærværende Tilstand med den forrige, erkjende høist glædelige Fremskridt. Ogsaa for Skolelærernes sconomiske Vilkaar er der blevet sørget. Medens tilforn Landsbyskolelærerne for det Meste vare saa slet aflagte, at de ikke kunde subsistere uden ved tillige at dride et Haandværk eller søge nogen anden Fortjeneste, hvorved da ofte Skolen kun blev en Bisag, blev det ved Anordningerne for Skolevæsenet tilsigtet, at Skolelæreren skulde have i det Mindste sit nødtørftige Udkomme, og kunne leve for sit Embede. Jmidlertid foraarsagede det nødvendige Hensyn til, at Communerne ikke besværedes med for store Byrder, at Skolelærernes Lønning i Almindelighed ikkun kunde blive ringe, og den blev ved Skoleanordningen af 29 Juli 1814 § 55 bestemt til, foruden fri Bolig Brændsel, 4 Læs Ho og 8 Læs Halm, 6 Tdr. Rug og 10 Tdr. Byg in natura, og 25 Tdr. Byg, som betales efter hvert foregaaende Aars Capitelstaxt, desuden er der tillagt hver Skole en Jordlod, som ved Middeltal kan anslaaes til 6 Tdr. Land. Vel har der været Leilighed til paa enkelte Steder at gjøre nogle Skolembeder ikke ubetydeligt bedre, men paa andre Steder have Omstændighederne ikke engang tilladt at tillægge dem den hele ommeldte Lønning, og naar herfra drages 1 Tde. Byg, som skal svares til Skolelærerhjelpekassen, nogle Rigsbankdalers Afgift til de lærde Skoler og til Enkekassen, hvor en saadan haves, Udgifter ved Klok ternes Ringning, ved Jordens Dyrkning m. m., saa er det aabenbart, at Skolelæreren, især naar han har en talrig Familie, og naar Sygdom eller andet Uheld tilstøder, neppe kan have det nødtørftige Udkomme, og dette saa meget mindre, naar han har Pension at svare, eller Hjælpelærer at holde. Det har imidlertid ikke været Proponentens, og kan heller ikke være Forsamlingens Hensigt, at andrage paa, at Skolelærernes Løn i Almindelighed skulde forhøies, hvilket Hensyn til Communernes Tilstand ikke tillader; man har indskrænket sig til allerunderdanigst at foreslaae saadanne Lettelser og Tillæg, som for en Skolelærer, der kun har en ringe Jndtægt, kunne være af Betydenhed, uden dog, fordeelte paa en Commune, at være denne til synderligt Besvær, ligesom man ogsaa har tilsigtet, at det, som allerede paa mangfoldige Steder og i hele Egnen af Landet allerede er Skolelæreren tilstaaet, kunde saavidt muligt, gjøres almindeligt. Saaledes udredes paa de fleste Steder Skatter og andre Paalæg af de Skolerne tillagte Jordlodder af Communerne. Dog finder dette ikke Sted i Henseende til de Jordlodder, som ere anskaffede siden Udskiftningen, og altsaa som oftest have Hartkorn, thi her svarer Skolelæreren, Statterne, med mindre han ved speciel ResoluJmidlertid synes det tion er fritagen derfor billigt, at denne Fritagelse gjøres almindelig foralle Skolelodder, undtagen hvor i enkelte Tilfælde en større Jordlod er, eller i Fremtiden maatte blive Skolen tillagt, thi her bør formeentligen Skolelæreren selv udrede Skatterne. En endnu større Ulighed finder Sted i Henseende til Beregningen af Høitidsoffer og Accidentser. Efter Skoleanordningens § 55 Litr. a skal nemlig ved Bestemmelsen af Skolelærernes Lønning Beløbet af disse Jndtægter opgives efter en rimelig Beregning, og da fradrages fra Beløbet af de 25 Tdr. Byg, som betales efter Capitelstaxten, saa at kun det Manglende udredes af Districtets Beboere. Men disse Jndtægter, som for det Meste kun udgjøre et ringe Beløb, beregnes paa de forskjellige Steder meget forskjel ligen, eftersom de ved Affattelsen af Skoleplanerne ere antagne mere eller mindre overensstemmende med det virkelige Beløb, paa nogle Steder maa endog Skolelæreren aarligen opgive, hvad han har oppebaaret i Offer og Accidentser, og denne Sum afkortes ham da igjen i hans Pengeløn. Denne sidstnævnte Fremgangsmaade synes især ikke at kunne billiges, efterdi deels Skolelæreren friskes til at opgive sin Jndtægt lavere end den virkeligt har været, deels Menigheden afholdes fra at offre ham rundeligen, saasom han dog derved ikke erholder Mere end ved et knappere Offer. Og da overalt Offeret, hvis Størrelse ikke er bestemt, fornemmelig er at ansee som en frivillig Gave af Menigheden, hvorved den har Leilighed til at vise sin Velvillie mod Læreren, saa synes denne at burde beholde det ubeskaaret. Dog gives der enkelte Skolelærerembeder, hvor Offere og Accidentser udgjøre et temmelig anseeligt Beløb, disse synes da med billighed at kunne undtages fra den almindelige Regel, og Pengelønnen, med Hensyn hertil, at kunne ansættes ringere end sædvanligt.