Aalborg Stiftstidende, 1830-09-14
Nøderlandens. Revolutionen i Nederlandene, synes for det første at være standset, idet Regjeringen lader til at give efter for Folkets Fordringer. Under sit Ophold i Brüssel gav Prindsen talrige Andientser, for at udforske den offentlige Mening. Allerede den 3die September om Morgenen foreslog den nedsatte Commission Hollands Adskillelse fra Belgien. For denne Forholdsregel havde samtlige Medlemmer stemt og Prindsen kaldte nu de nærværende Deputerede af Generalstaterne til Palladset, for ogsaa at høre deres Mening. De erklærede, ikke at ville begive sig til Haag, da, efter deres Anskuelse, Adskillelsen af Kongerigets 2 Bestanddele var uundgaaelig nødvendig. Borgergardens Generalstab, Deputerede fra alle Stadens Qvarterer tilligemed Deputationen fra Lüttich traadte til. For denne Forsamling fremsatte Prindsen følgende markelige Spørgsmaale: "Hvilke ere Deres Ønsker." – Alle Tilstedeværende: "Belgiens Adskillelse fra Holland." - "Love J da, at forblive det nærværende Dynastie troe?" - Forsamlingen med Enthusiasme: "Det sværge vi - "Om de Franske faldt lind i Belgien, vilde J da slutte Eder til dem?" -"Nei, nei," - "Ville J med mig drage ud til vort Forsvar?" - "Ja! ja! det ville vil - "Ville J med mig raabe, Kongen leve?" - "Jkke før vore Ønsker ere opfyldte; men, Prindsen leve! Friheden leve! Belgien leve!" - Prindsen brast i Taarer. Man omarmede hinanden med Enthusiasme og fra dette Øieblik kan Belgiens og Hollands Adskillelse i 2 Kongeriger med forskjellige Forfatninger under eet Scepster ansees for afgjort, i hvilken Adskillelse Belgierne hel for det første ville finde deres Fordringer tilfredsstillede. Prindsen af Oranien begav sig samme Dag bort til Haag under Escorte af en Afdeling af Borgergarden tilhest, efterat han først havde opløst den Dagen tilforn nedsatte Commission. Umiddelbart derefter forlode ogsaa de Tropper, som i 10 Dage havde holdt det Kongelige Pallads besat, Staden Brussel, og ved en Deel Proclamationer, hvis Jndhold i Udtog skal blive meddeelt, underrettede man Borgerne om, Hvorvidt man nu allerede var kommen. Roligheden var nu fuldkommen vendt tilbage, alle Boutiker og Magaziner ere atter aabnede, Barricaderne i Gaderne vel ikke ganske bortryddede, men Passagen er dog nu fri og Promenaderne besøges paa ny, men paa Kongens, Prindsernes og Generalstaternes Palladser vale nu overalt de trefarvede Brabanter Faner. Da Artilleriet fra Mons vilde marschere til Brüssel, grebe Jndvaanerne til Vaaben og forhindrede Kanonernes Afmarsch. Ved Efterretningen om, at Tropper fra Holland, vare i Amarsch, stod Befolkningen i Löwen op i Masse og forlangte Vaaben. Det hialp lidet, at Pladscommandanten forsikkrede, at der ingen Vaaben fandtes i Casernen; man slog Døren ind, fandt Vaaben nok og opfordrede nu Garnisonen at strække Gevær og forlade Staden. Commandanten indvilgede heri; men da Borgergarden nærmede sig, gave Soldaterne Jld og Enden paa Kampen var, at endeel af Garnisonen afvæbnedes, medens Resten capitulerede og snart var hele Staden, rømmet. Paa Efterretning herom i Hovedqvarteret Villevorde, blev et Detaschement Dragoner beordret mod Löwen, men disse Tropper hilsedes ved Ankomsten med Geværild fra Löwens Volde. Tilsidst gjorde Folket et Udfald, angreb Dragonerne, dræbte den Høistcommanderende og nødte Detaschementet til at vende tilbage.