Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-08-13
Frankerig. Begivenhederne følge med Lynets Fart paa hverandre og faa Dage have frembragt en heel ny Skabelse. Carl den Tiende har ophørt at regjere over Frankerig. Saavel han som Hertugen af Angouleme har frasagt sig Tronen. Medens det bourbonske Dynasties ivrigste Tilhængere, ligesom Hs. Majestæt selv, søge Sikkerhed ved Flugten, stræbe Kamrene i Forening med Rigets Generalstat. holder at ordne Statens Anliggender. Der indløber bestandig flere Efterretninger om, at Frankerigs øvrige Stader følge Hovedstadens Exempel, og efterhaanden kastes der mere Lys saavel paa den sidste Tids store Optrin, som paa det øvrige Europas Anskuelser af dem. Da Carl den Tiende allevegne saae sig omgivet af Nationalgarder og Stormklokkernes Ringning, da General Grev Bourdesoults Tropper ogsaa havde anlagt den trefatvede Kokarde, og han, efterat have afskediget Polignac og udnævnt Mortemart til Første Minister, kun havde 2000 Md. Kavallerie og 1000 Md. Jnfanterie af den hele Hær til sin Disposition, sendte han Hertugen af Mortemart til Paris, for at tilkjendegive Vedkommende, at Hs. Majestæt var beredt til at underhandle. Forsynede med de fornødne Jnstructioner afgik derpaa Marskal Grev Maisor og Hertugen af Cogny som Pairs, General Jaqueminot og Regjeringsraad v. Schonen som Deputerede, og Municipalkommissionens Sekretair Odillon Barrot som Underhandlere til Slottet Rambouillet, hvor alle Prindser og Prindsesser vare nærværende. Carl den Tiende forlangte en aarlig Rente af 4 Millioner Fr., og deraf 1 Million kontant udbetalt til sine Reisefornødenheder, og Frihed til at tage med hvad han ønskede at besidde. Dette skal være ham tilstaaet, undtagen med Hensyn til Kronjuvelerne som bleve overleverede Grev Maison. Kongen vilde gaa over Aigle og Alencon til Cherbourg, for ikke at passere Caen, hvor Gjæringen var meget stor. Fra Cherbourg meentes han at ville gaae til Spanien eller Jtalien, men efter den Beretning, som Deputationen fra Paris har indgivet til Generalstatholderen, var det Kongens Hensigt at indskibe sig til Nordamerika. Klokken 8 om Aftenen den 3 August besteeg det bourbønske Dynastie Reisevognene i Rambouillet, og vil i Cherbourg sige det skjønne Frankerig, det sidste Lev vel! Jmidlertid var der dog gjort Forsøg paa at give Sagerne en taalelig Vending, endog efterat Alt var tabt, og Kongen skrev derfor den 1 August et Brev til sin Fætter, Hertugen af Orleans, hvori han erklærede, at han for Frankerigs Roligheds Skyld vilde tilbagekalde Ordonnantserne af 25 Juli, og tillade Kamrene at aabnes den 3 August: men at han vilde forsvare sig til Døden, hvis der gjordes noget Forsøg imod hans eller Families Liv og Frihed. Svaret herpaa var, at General Gerard var beredt til at rykke mod Rambouillet med 20,000 Md. Den følgende Dag indløb derpaa en anden Skrivelse: til min Fætter, Hertugen af Orleans, Rigsstatholder!" hvis væsentlige Jndhold er følgende: "Dybt rørt af de Onder, som ramme, mit Folk, har jeg fattet den Beslutning at nedlægge Kronen til Gunst for min Sønnesøn Hertugen af Bordeaux. Dauphin renoncerer ogsaa paa sine Rettigheder til Fordeel for sin Neven. Som Rigsstatholder ville De altsaa foranledige og forkynde Henrik den Femtes Tronbestigelse, og gribe alle Forholdsregler, for at bestemme Regieringsformen i den nye Konges Mindreaarighed. De ville behage, saasnart som muligt, at tilstille mig den Proklamation, ved hvilken min Sønnesøn skal erkjendes for Konge af Frankerig under Navn af Henrik den Femte. Siden ville vi fastsætte andre Forholdsregler, som blive en Følge af Regjeringsforandringen. Det er Generallieutenant Vicomte af Foissac-Latour, som jeg overdrager at tilstille Dem dette Brev. Undertegnet: Carl, Konge; Ludvig Anton, Dauphin. - Saasnart Hertugen af Orleans havde læst dette, befalede han, at Skrivelsen skulde nedlægges i Pairskammerets Archiv, men samme Dag læste Man i de offentlige Tidender angaaende Hertugen af Bordeaux's Jlligitimitet en Protestation af Hertugen af Orleans, som i Aaret 1820 er nedlagt i London. Hs. Kongel. Høihed paastaaer heri, i gat Henrik Carl Ferdinand med Tilnavn Diendoms (GudsGave) ikke er Hs. Kongel. Høiheds Hertuginden af Berrys retmæssige Søn. Han vil tilveiebringe de fornødne Beviser for, at Hertuginden af Berry siden sin ulykkelige Gemals Død ikke har været i velsignede Omstændigheder, og idet han kun venter paa en gunstig Tid til at drage Sløret fra denne Jntrigue, kan han dog ikke afholde sig fra at hendrage Opmærksomheden paa den phantastiske Scene, som blev spillet i Pavillonen Marsan." De offentlige Blade gjorde allerede i Aaret 1820 opmærksomme paa de mærk værdige Omstændigheder ved denne Dieudonnes Fødsel, hvoriblandt at Hertuginden af Berry Kl. 2 om Natten bortskikkede sine 2 sidste Kammerfruer, som sov i et tilstødende Værelse, hvortil Dørrene stode aabne; Lysene bleve slukkede, og alt var kommet til Roe, da Kammerfruerne pludseligen Kl. 2 1/2 bleve vakte ved Hertugindens Raab, En Dame havde indfundet sig og antændt et Lys, og et Barn laae paa Sengen, ingen Accoucheur og ingen Viner havde været tilstæde, og førend Barnets Kjøn var opdaget, sagde Hs. Kongel. Høihed, hvilken Velgierning det er en Dreng, sendt os af Gud." Kongen begav sig da til Kapellet for at takke Himlen, fordi den havde villet forplante hans Dynastie. En Usurpation af en foregiven Henrik den Femte vilde sikkert bringe samme Ulykke over Enropa og Frankerig som Napoleons Usurpation, og Hs. K. H. Hertugen af Orleans er overbeviist om, at den franske Nation og alle europæiske Monarker ville indsee dette. J Engelland saavelsom i Brabant ere alt ankomne franske Emigranter. Paa det sidste Sted opholde de sig dog ikke, men ile derigjennem, for at komme til de skikkelige Hollændere. Jngen af de Herrer, som førte Pennen saa kjækt for at nedskrive Ordonnantser, have grebet Sværdet, for at forsvare dem og den Kongelige Sag, men derimod have de søgt ved Flugten at unddrage sig fra alle Farer, hvilket dog ikke er lykkedes dem Alle. Fyrst Polignac, som snart sagdes at være ankommen til Brüssel, snart at være anholdt i Calais paa Veien til Engelland, er indtruffen til Altona, og vil derfra gaae til Rusland. Hr. de leBourdonnaye er anholdt af en Postmester, og under sikker Bedækning indbragt som Fange til Paris. Pepronnet skal være hæftet i Tours, kun Montbel og Baron Capelle vare blevne hos Kongen. Hertugen af Angouleme havde inden sin Afreise løst Armeen fra dens Eed. Erkebiskoppen af Paris er anholdt i Vaugirard; hans Vogn var fuld af Guld, over hvis Beløb der blev optaget Forretning; men baade han og hans Guld bleve for Resten tagne i Beslag.