Viborger Samler, 1785-11-28
1 Td. TRETTENDEAARGANG. Mandagen den 28 Novembr. Forslag, Til en nye og nyttig Inddeling i et Land. Sede jeg en Provinds, som f. Ex. Jylland ville jeg giøre følgende Inddeling: 1) dele den 4 Stifter, som nu ere, men hvert skulle bestaae af lige mange Tønder ufrisk Hartkorn. 2) hvert Stift Ec. ville ville jeg dele i lige mange Amter, af lige Hartkorn. 3) hvert Amt i lige mange Herreder. 4) hver Herred i lige mange Kalde. 5) hvert Kald af lige meget Hartkorn. Hvor nemt bleve ei herved alle Paalæg, Udskrivninger, Jndkomster m. m., Men herved maatte man ei lade sig foreskrive Grændser af Aaer, Fiorde, Moeser o. s., men bare gaae efter det ufri Hartkorns Beløb og lige Ligning, Man tænke hvad Ulighed, der nu hersker i det Almindelige. Amter. Herreder, Kalde. Kirker. Aarhuus Stift 8 = 29 = 174 - 329. Aalborg 7 = 14 = 98 = 195. Riber 4 = 30 = 157 = 276. Viborg 2 = 16 - 99 218. Summa 21 - 89 - Jeg tilstaaer og forud seer, at herved ville møde mange Jndvendinger, især fra Kirkers og Præsters Side, men jeg seer og de mange gode Følger herved. Og, naar det kommer dertil, er jeg vel ikke mere til, eller i Stand til, at opstaae som Defendens, hvorfor jeg ei heller vil anføre noget pro og contra. Men, som sagt, naar det kommer dertil, opvækker Forsynet vel en Profete, duelig duelig nok at jevne Præstekaldene, hvorpaa man i saa mange Aar har pønset, dog neppe vil finde ordentligere Grund til, end dette eenfoldige Forslag er. Om Præsternes Bonetter. at Paulus ei en Apostel, ville jeg snart modsige hans Sætning, 1 Cor. 12, at de anseeligere Lemmer paa Legemet skulle have den mindre Prydelse og de ringere den større. Det fornemmeste Lem, er uden Tvivl Hovedet, som Hovedstaden i Legem Riget. Slottet for Sielen og dens Hofgesinde, Kabinettet, hvorfra gaae Ordre til Undersaatterne. Men det er og det Lem, der altid har nydet den største Prydelse, naar andre have kun havt et Skiul. Glemte Moses en Pibekrave til Arons Hals, han glemte ei et Smykke til hans Hoved, ei sort, men af hvidt Linnet, fast som en Nathue, med en Guldplade for Panden, bunden i et blaat Baand, fast som et Skildt, med Udgravering: Herrens Hellighed. Og mærkeligt, at Moses vil have den Guds MandsHoved bedækket, og Paulus vil have hver Mands Hoved bart i Forsamlingen. Ellers have fast alle Folkeslægter havt, meest paa Hovedet, nogle Ordens de dens Tegn under adskillige Navne. Geistligheden, skulle og med, ei anført af Evangelister og Apostle, men vel fornemmelig af Munkene, hvoraf jeg kunde nævne over 70 Ordener, hver med sine Ordens Tegn. Endelig i Middelalderen, da Ukrud voxte paa den Pavelig Grund, som Padehatte i fugtig Veir, voxte og disse Hatte og Bonetter dem over Hovedet. De bleve kaldte Liripipia, og som en Ordens Tegn, paasatte Doktores, Magistri og Bacholaurei ved Akademierne. De bleve og kaldte Coronæ, som ved visse Leiligheder bleve givne Bisper og andre fornemme Geistlige. Siden ere de kaldte Bonetter, et fransk Ord, hvoraf kan giettes, de først ere opfundne af en fransk Munk; thi det bemærker en Hat eller Hue, f. E. Bonet de Nuit, en Nathue. Bonet qvarre, en 4kantede Hue, Bonet de Matelot, en Skipperhue. B. de Fer., en Stormhu. Bouctere een, hedder, at hilse een. Jed vil ei opholde mig ved deres forskiellige Facon, men kun vise, at vore Bonet ter have noget forud, som saa vide, og ikke engang af den brave Hr. Vandall i Aalborg i hans Samling til L. 2 B., hvor det burde anføres C. 11. Art. 2. Agt: Kong Krist. 5te befalede i Fr. 13 Marts 1685 saaledes: Bispen over S. Stift og Vores Confessionarius maa bære sorte (sorte) Fløiels Vinger, Fløiels Huer og Bonetter.