Viborger Samler, 1847-08-12
En Jngenieur advarer i Journalen the Times imod den Skik at blande tunge og lette Dampvogne imellem hverandre. Journalerne synes at værdige de Uheld og Ulykker, der indtræffe paa Jernbanerne, særdeles Opmærksomhed; men en Londonercorrespondent spørger, om det er tilraadeligt at registrere ethvert Been eller Ribbeensbrud, der forekommer paa Jernbanerne, og der sædvanligviis skyldes egen Uagtsomhed; At man ogsaa kan stedes i Ulykke ved de sædvanlige Kjøretøier, siger Correspondenten, viser en tragisk Begivenhed, der for faa Dage siden fandt Sted ved Invernes i Nordskotland, hvor en heel Familie, der vilde besee Vandfaldet ved Foyers, styrtede med Heste og Vogn ned i en 40 Fod dyb Afgrund. Teste=Cubieres's Proces i det franske Pairskammerhar affløret gjennemgribende Brøst i det franske Statsliv; flere engelske Journaler have grebet denne Proces for at vise deres Landsmænd, hvor feilfuld, hvor umoralsk den franske Nationalcharacteer maa være. J en Artikel, betitlet french and english corruption, søger Whig journalen Examiner at godtgjøre, at i Frankerig hersker Bestikkelse mere i de øverste, i England mere i de lavere Klasser. Denne Distinction af Examiner passer kun for den nyeste Tid, thi i den ældre Tid have vi Carl den Anden og Jacob den Anden, - Konger, som tilligemed deres Ministre modtoge hemmelige Pengeunderstøttelser af den franske Regjering, – Statsprocessen imod den geniale Lordcantsler Francis Bacon og Processen imod Warren Hastings). Man tænke kun paa de uhyre Valgerruptioner i England. Det nuværende politiske Vindstille i England er ugunstigt for vore Valgcorporationers Dyd. J Bevægelsens Tid føle Menneskene sig opfordrede til samvittighedsfuldt at følge deres Overbeviisninger - disse være nu rigtige eller urigtige, men naar, saaledes som nu, store politiske Spørgsmaal mangle, da lade vælgerne sig let bestemme ved Hensyn, over hvilke de, naar store politiske Grundsætninger skulde drøftes, vilde være ophøiede. Nu spørge Vælgerne fornemmelig om de Mænd, der meest ville interessere sig for deres Flække; Nationens Vel kommer bag efter. Er dette ikke en Art af Corruption?" Hvad ville vi opleve – udbryder Lord Brougham nu, da det gamle Løsen: "Tory eller Whig, conservativ eller liberal, er gaaet af Brug, er forældet. Ganske ubekjendte Mænd optræde som Candidater, – d. r. de ere formodentlig vel bekjendte i deres egne snevre Privat kredse, og nyde, i Forhold til som man kjender dem, meere eller mindre Tillid, men for Nationen ere de i Almindelighed ganske ubekjendte. Jeg har i et Dusin af disse Tilfælde indhentet nøiagtig Underretning, og jeg har fundet at i selve de Stæder og i selve de Districter, i hvilke saadanne Jndivider beile til den høieste Tillidsplads, der kan tildeles en Dødelig, nemlig til en Lovgivers Stilling og Plads, vidste Ingen Noget om disse Krabater, med Undtagelse af maaskee en eller anden Advocat, et eller andet Medlem af den Stand, til hvilken jeg nu har den Ære at høre. Hvorlænge en saadan indflydelsesriig Mand har kjendt et saadant homo novns eller Lykkeridder, det er et andet Spørgsmaal, men det gjør Intet til Sagen; Patronen præsenterer Candidaten, der har medbragt et Creditbrev, og den udkaarede Yndling erholder uden stor Tanskelighed en Comitibeslutning af det Jseld: "Ti Folket vi Folket fra Navnekrog, eller: vi Folket i Kragehul – eller i en eller anden berømt Valglække, vi formene, at Hr. N. N. er en Person, der i høi Grad egner sig til at indtage en Plads i Parlementet. Ingensinde erindre vil, vedbliver Examiner, "at Valgcorporationerne have viist sig saa lunefulde som ved dette Parlementsvalg. De ere istand til i deres Selvklogskabs blinde Raseri at forkaste provede Mænd og vælge slette d. en uduelige Medlemmer. . . .