Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1782-05-03
Medicinsk. Engang mødte Døden en Doktor. Ven, sagde han til ham, frygt ikke for mig, vi vil være Venner, thi vi giør hverandre Ære. Godt, svarede Doktoren, jeg haaber og Du skiønner, paa de Fortienester jeg har skaffet Dig. Flere end de halve af mine Syge ere faldne i Din Lod. Men enten skaffer jeg Dig for mange Offere, eller Du er for ubillig og gruesom. Min Ære og min Pung gaaer derved til Grunde; derfor beder jeg, Du vilde herefter, i det mindste forskaane mine Syge saalænge, til jeg kommer i et bedre Rygte, Du skal see, at jeg tænker retskaffen imod Dig, svarede Døden, fra nu af skal Du gjøre Din Lykke bedre. Dit Selskab kan jeg vel ikke undvære, naar Du gaaer til de Syge, dette er afgjort, dog skal ingen see mig uden Du Men nu maae Du nøye passe paa, hvorledes jeg stiller mig ved den Syges Seng. Seer Du at jeg tager min Plads ved Hovedet af den Syge, saa maae Patienten døe uden Naade. Men bliver du mig vaer ved Fødderne, saa bliver han frisk, om Du saa kun anordner ham reent Vand. I det første Fald kan du strax opgive Haabet og R 276 R. gaae vek, Din Prophetie skal rigtig opfyldes. Men i det andet maae Du fordoble Dine Besøg, og immer tale om Farlighed, saa lidet Du endog bliver den vaer. Du er virkelig ret god imod mig, kiere Død, svarede Doktoren, paa denne Maade kan jeg giøre min Lykke. Men endnu et: man maae ogsaa vide at giøre Forskiel paa Folk. Naar jeg for Exempel bliver kaldet til en gierrig Riig, hvis Arvinger skal betale mig, saa vil det stedse blive fordeelagtigere for mig, naar Du vilde tage Din Plads ved Hovedet. Hans Død vilde bedre betale mig end hans Helbredelse. Dette skal blive overladt til Din Kunst, svarede Døden og forsvandt. Saa ofte, fra nu af, den unge Doktor gjorde Syge Besøgelse, saa fandt han stedse efter foregaaende Samtale sin Ven ved Sengen i den Stilling, som den Syges Skiebne udfordrede; derfor gjorde han i en kort Tid utrolige Prøver paa sin Konst, og erhvervede sig Ære og Høyagtelse. Endelig blev Doktoren selv syg. Uformodentlig lod hans troe Sygeselskaber sig tilsyne ved hans Seng, og stillede sig hen ved Hovedet af den syge Doktor, men denne brugte den List, at han pludselig vendte sig om i Sengen, og vendte Fødderne til Hovedet hvor Døden stod. Du Daare! sagde Døden, Din List skal ikke hielpe Dig. Du har hidindtil leget med Dine Syges Liv for at vinde Penge, og derved forglemt at Du er selv et Menneske. Stolte Gierrige, betal nu Naturen sin Skyld Døden huggede til og Doktoren - døde. Fortsættelsen om Urters og Rødders Tørrelse. (See No. 16.) 7) De Huusfolk, som har enten slette, eller ganske 277 Aar. uduelige Kieldere, skal nok her efter Dags bringe deres friske Urter og Forraad kuns paa et par Maaneders Tiid til Kielderen, og tørre enhver Sort, naar den har sin beste Smag, til rette Tiid, for at være forsynet for det ganske Aar, samt forsyne dem med en Urtekieller udi deres Stue i en Aftrog. Roer, som ellers desforuden ikke holde dem længe, og Grøn=Kaal, skal man strax om Efteraaret tørre, saa snart de har faaet Frost en eller toe Nætter, efter som bemeldte Kaal i Henseende til Smagen ikke giver den friske noget efter. Dersom nogen har en god Kielder, og derhos dog ingen Gevexthuus, saa vil den dog nok til Supper hielpe sig med tørrede Petersillie og Sellerie=Blade, Syrer, Spenat, Salat, Endivien, Kiørvel, Portulak, Borrasurt, Dragun, Hollandsk=Schnitløg, Basiliken, Pimpinelle, Dild, Asparages a. Man har og Aarsag om Efteraaret at tørre Skarlotten=Løg, Rød=Løg, og Purre, eftersom der raadner meget af det Slags omVinteren, og groer ud imod Foraaret. De tørrede Asparages overgaaer det døde Tøy, som man om Vinteren driver under Heste=Giødning. For om Foraaret ikke at mangle nogen Slags Kiøkken=Urter, indtil de nye Haugefrugter efterhaanden indfinde sig og fremkomme, saa tørrer en forsigtig Huusmoder strax i Efteraaret en god Forraad af Hvidkaal, især grøn Savøy=Kaal, Blomkaal, Brokoli, Kaalrabi, alleslags Rødder, Kartoffler, Agurker a. den ganske Sommer igiennem tørrer hun, Peberrod, smaa skaaren Suurkaal, smaa skaarne sure Beder Polsk Buraki og Kokleare Scharskol, men for dem som have mistet deres Tænder, og dog til Forfriskning gierne vil spise Redikesalat, tørres strax om Efteraaret Reddikker for det ganske Aar, som stødes til Pulver. Saa vil man og for det 8de tilraade de Fattige, at de lige fra Foraaret til om Vinteren skal forsyne dem med Nr. 278 Nr. alleslags tamme og vilde tørrede Urter, ikke aleneste for at have en kraftig og velsmagende Spise, men endogsaa derhos for at svare Brødet. Disse tørrede Urter bekomme dem og bedre om Sommeren end de friske, eftersom de ved Brød=Mangelen ikke saa letteligen foraarsage Durkløb.