Berlingske Tidende, 1836-04-28
Spanien. Madrid, den 10de April. – J ProcuradoresKamrets Møde i Gaar angreb Hr. Gaminde, i forbigaaende den franske Regjering. Man kunde af denne – meente han - ikke vente nogen synderlig Jver for Liberalismens Sag, da det var en bekjendt Sag, at et sneverhjertet Parti havde be Juli-Revolutionen og benyttede samme mægtiget sig til sine Hensigter. Dette foranledigede Hr. Collado og senere ogsaa Hr. Mendizaval til ivrigt at røse den franske Regjering og Frankerigs Forfatning. Spanien – yttrede de – maatte prise sig lykkeligt, hvis der af den nuværende Crise vilde opblomstre for det en saa rig Velsignelse, som JuliRevolutionen havde skjænket Frankerig. – J Mødet i Dag kom endelig den Paragraph i Adressen paa Bane, der meer specielt berører de udenlandske Anliggender. Til samme foreslog et af Kamrets geistlige Medlemmer, Hr. Castel, følgende Amendement: "Om det maatte behage Regjeringen, at opfordre de Magter, der vare traadte sammen til QuadrupelAlliants-Fordraget, til den Bistand, der var blevet stipuleret i hiint Fordrag, forat Borgerkrigen endnu i Løbet af dette Foraar kunde faae en Ende." Til Begrundelsen af dette Forslag udkastede han et forgeligt Billede af de nordlige Provindsers Forfatning. Saaledes var der alene fra Provindsen Larida (i Catalonien, der havde sendt ham til Kamret, udvandret 4000 Familier, og hele Provindsen var i Angst og Skræk, da de sidste tvende Høste vare gaaede tabte for den, saa at Jndbyggerne neppe vare forsynede med Levnetsmidler for tvende Maaneder. Man kunde der ikke vove sig ud fra de befæstede Pladse, uden at staae Fare for at blive myrdet. De carlistiske Røver- og Morderbander, havde hyppigt tilfægtet sig Fordeele over enkelte Detaschementer af Linietropperne og Nationalgarden, uden at de officielle Jndberetninger omtalte saadant, medens den ubetydeligste Fordeel, man vandt over Jnsurgenterne, udbasunedes som en afgjort Seier. Naar kun Frankerig og England tør holde sig overtydede om – vedblev han – at den spanske National-Repræsentation ønsker en væbnet Mellemkomst saa ville de ikke betænke sig paa at opfylde dette Ønske. Da vil Prætendenten inden faa Maaneders Forløb flygte fra Spaniens Grund; hvis ikke, saa tager man ham til Fange, drager ham her frem for Kamret til Ansvar, og han (Taleren) vil da være den første, der udtaler Dødsdommen over ham. Hr. Galiano antog sig dette Amendement forsaavidt, at han udtalte den Overbeviisning, at en Medvirkning af den foreslaaede Art vistnok ikke vilde være farlig for Spaniens Uafhængighed. Han forlangte Fremlæggelsen af de Documenter, der angik de hidindtil knyttede Underhandlinger om Cooperationen, da man nemlig først at disse kunde see, hvorledes de forbundne Magter vare stemte, og hvad man havde at haabe eller at frygte af dem. – Hr. Arguelles udtalte sig i en aldeles modsat Aand. Han syntes ordentlig at faae sin gamle Fyrrighed igjen, da han talte om de rædselsfulde Følger, den franske Jntervention 1823 havde draget efter sig. Dengang heed det, – meente han – at Frankerig kun havde i Sinde, at sætte nogle Modificationer af Cortes-Constitutionen igjennem; men man vidste jo vel, hvorhen Jnterventionen havde ført, og han formaaede ikke at opdage nogen Borgen for, at ikke en Jntervention ligeledes nu kunde blive høist farlig. Desuden vilde det forraade en uretfærdig Mistillid, til Hæren, hvis man nu, førend den efter erholdt Forstærkning havde havt Leilighed til at maale sig med Fjenden, vilde drage i Tvivl, at den alene vil være istand til at gjøre en Ende paa Borgerkrigen. Og hvor uhæderligt vilde det ikke være for Nationen, hvis de beseirede Carlister turde rose sig af først af Fremmede at være blevne overvundne. Hr. Mendizaval opstillede en, i og for sig vigtig Distinction mellem Cooperation og Jntervention, Den første ydede den bestaaende Regjering materiel Bistand, uden derfor, saaledes som den sidste, at blande sig i Landets indre Anliggender. Den forlangte Fremlæggelse af Documenterne afslog han imidlertid, men forsikkrede derhos, endnu Dagen i Forvejen at have modtaget en Coureer fra Paris, hvis medbragte Depescher ingen Tvivl lode tilbage om Frankerigs velvillige Stemning. Debatten erklæredes for sluttet og Hr. Castels Amendement, blev forkastet. Jmidlertid var man dog i Madrid af den Mening, at Hr. Mendizaval vilde, og det paa Grund af den forholdsmæssig gode Optagelse, hiint, skjøndt forkastede Amendement havde fundet i Kamret, tilstille Frankerigs og Englands Regjeringer Forslag om en større Udstrækning af den hidtil ydede Medvirkning.