Berlingske Tidende, 1774-07-22
under Dato 19de Mai dette Aar er mig til Hænde kommet en Kongel. allernaadigst Bevilling af følgende Jndhold: i Christian den Syvende af Guds Naade, Konge til Dan Ø mark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn og Dytmersken, Græve udi Oldenborg, og Delmenhorst; Vor synderlig Gunst tilforn, Vi have ladet Os allerunderdanigst resere en fra Peder Hansen Høier af Fladstrand, indkommen Ansøgning, hvorudi han beklager sig, først at have laant en Kiøbmand udi Vor Kiøbstæd Callundborg, ved Navn Jvar Milling, der var gift med hans Datter, 2000 Rdlr., imod en Pante=Obligation med 1ste Prioritet i hans iboende Gaard, hvilken han dog, efter Forlangende, ikke lod tinglyse, for ey at svilde hans Credit, samt siden efter at have forstrakt ham 1000 Rdlr. imod en simpel Obligation, og endelig endnu tilsidst 500 Rdlr., i Tanke, at han ikke skyldede andre noget, men at bemelte Milling derpaa, efter hans Hustrues, Supplicantens Datters Død, skal have laant 12000 Rdlr. af en anden Mand, og derfor udstædet sin Obligation med 1ste Prioritet i hans Gaard, som strax blev protocolleret, hvorefter han sallerede og undvigte for omtrent 2 Aar siden fra 4 Børn, som Supplicanten og Søn har maatte tage til sig; men at Supplicantens Hustrue, Børnenes Mormoder, imidlertid ved Døden skal være afgaaen, og derefter igien en af Millings Børn, nemlig en Søn, Søren, 4 Aar gammel, hvis Arv og Gave efter Mormoderen ved Skiftets Slutning beløber sig til 334 Rdlr. 5 Mk. 9 1/2 Sk. ligeledes død bort; Desaarsag Supplicanten allerunderdanigst haver begiert, at, saafremt fornævnte Milling, som ellers skulde arve sit Barn, ikke efter Jndkaldelse : Aviserne indstiller sig, det da maatte tillades, at det afdøde Barns Arv kommer dets andre 3de Sødskende tilgode, til deres Opdragelse, uden at enten Faderen Milling eller hans Creditorer, iblant hvilke Supplicanten dog er den største, maa angribe eller nyde noget deraf, da, som Du udi Din herover indsendte Erklæring beretter, at, saafremt Faderen Milling beviislig haver overlevenSønnen, bør Arven indkomme i Fallitboet, med i vidrig Fald tilhøre Barnets andre Sødskende; men at det derhos er uvist, hvad enten Faderen nu er levende eller død, og at det overalt neppe er at vente, at han nogen Tid igien kommer tilstæde, da intet fra hans sident Undvigelsen er hørt. Saa give Vi Dig hermed tilkiende at Vi efter Dit derhos gjorte Forslag, og til Beste for de umyndige Børn, allernaadigst ville have bevilget, at saafremt den undvigte Jvar Milling, efter Jndkaldelse med Aar og Dags Varsel saa vel i de Kiøbenhavnske Berlingske Tidender, som den Altonaiske Mercurio, samt de saakaldede Jydske Efterretninger, ikke skulde indfinde sig ved det efter hans den 3die Julii a. p. afdøde Søn Søren Milling begyndte Skifte, eller noget Beviis fremkomme, at han bemelte sin afdøde Søn haver overlevet, hans øvrige 3de umundsge Børn da maa ansees som berettigede til forskrevne Arv efter deres afdøde Broder at imodtage; derefter Du Dig allerunderdanigst haver at rette, og Vedkommende sligt til Efterretning at tilkiendegive; befalende Dig Guld, Skrevet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongel. Residence Stad Kiøbenhavn, den 19de Mai 1774. Under Vor Kongelig Haand og Signet, Christ. R. Luxdorph. Aagaard.