Københavns Adresseavis, 1759-05-04
Jved alle store Hoffer i Europa finder man mange Projectanter eller Projectmagere, som giøre alle Slags, deels gode og curieuse, deels daarlige Forslag, paa hvad Maade der kunde stiftes og tilveyebringes. meere Nytte eller Fordeel i Landets Pleye. og Røgten, i Politie=Cammer= og Commerce=Sager, saavel som og in Mathematicis, Mechanicis, Kunster, Professioner og andre Videnskaber. Hoved Hensigten gaaer altid gjerne ud paa, ved dette Middel, at faae en Pension, eller komme til en virkelig Betiening, som et got Project ogsaa med billighed fortiener, og det staaer enhver frit for, at søge sin Lykke og Befordring i Verden. Mange søger om Befordringer, uden at aflegge den ringeste Prøve paa deres Duelighed, en Projectant viser derimod, at han forstaaer en Sag eller Ting, og har overveyet de derved forekommende gode eller onde Følger. Man kand ikke nægte, at der jo endnu i alle Lande findes en Mængde skadelige, onde og farlige Misbruge, eller og at de Ting, som allerede ere introducerede, kunde enten præsteres. steres paa en giennere og bedre Maade, eller og med mindre Bekostninger. Saadanne ledige og ørkesløse Folk har meere Tid til at eftertænke en Sag, end Ministre, og andre Betientere, som desuden alt har deres Byrde at bære. Jblant saadanne Projectanter findes mange dygtige Subjecta, som har reyst Verden om, og har stor Erfaring. Man giør altsaa vel, naar man ikke rebuterer og afviser samme, men anhører og nøye undersøger de Forslag, som har noget Skin af Rimelighed; thi omendskiønt et Project var ikke at approbere i alle Poster, kand der dog alligevel være nogen derudi, som kand tiene til Efterretning eller blive trakt noget derudaf, som i andre Tilfælde kand være nyttigt. Men Projectanten maa altid generensement belønnes, paa det at man ingen skal afskrekke: thi iblant saa mange Projecter finder man dog nogle, som kand være nyttige og fordeelagtige. Saadanne Folk ere altid forhadte af den gemenne Mand, siden Jndvaanerne overalt har en Afskye for alle Nyeheder og Forandringer, og har meere Lyst til at fremture i de gamle Skikke og Sædvaner, end at antage noget nyt, omendskiønt den deraf flydende Fordeel var gandske tydelig og aabenbar. Mange Fyrstelige Betientere pleyer undertiden selv at sette sig imod saadanne Projecter: thi siden det paaligger dem, efter Muelighed at drage Omsorg for de Fyrstelige Jntrader og Landets Velfærd, saa mener de, at det geraader dem til Forkleynelse og Fornærmelse, naar en Fremmed skulde indsee Sagen bedre, og proponere, gode Remedier. Det er altsaa intet Under, at de beste og fordeelagtigste Projecter bliver undertiden ikke antagne, og om de end virkelig bliver introducerede, da enten ikke reusserer, eller i det mindste har en meget vanskelig Fremgang, siden enhver setter sig derimod, og legger alle muelige Forhindringer i Veyen derfor. Et Project kand ogsaa være fuldkommen got, nyttigt og practicabel, omendskiønt der i Førstningen. ved dets Jntroduction forefalder allehaande Vanskeligheder og Forhindringer, som allesammen efter haanden kand afhielpes og ryddes af Veyen; thi det er umueligt, at en nye Sag findes strax i den Fuldkommenhed, som den siden og med Tiden kand komme udi; ligesom desuden alle menneskelige Ting og Forretninger har altid noget ufuldkomment i sig. De beste Projecter pleyer sielden at finde Gehør, naar ikke den, som proponerer samme, i Forveien har en fornemme Ministers Gunst og Protection paa sin Side, som kand give Sagen nogen Eftertryk. Man har vel ydermere seet, at Projectanter ere uhørte afviste, efterat Sagen er bleven vel overveyet, eller dog i mange Maaneder og Aar ere blevne opholdte uden Resolution med blotte Fortrøst ninger, og efterat de imidlertid har tilsat alt det derpaa, som de eyede, har af Armod maattet tage deres Tilflugt ind i et Hospital, hvor de af Nød og Harme har endt deres Liv, men derefter ere dog deres nyttige Forslag med en liden importerende Forandring virkelig blevne indførte. J øvrigt fortænkes mindre de Fremmede, naar de forebringer saadanne nye. Propositioner. En Jndenlandsk eller Landets Barn, og fornemmelig saadan en, som allerede staaer i Betiening, sætter sig næsten altid i Miscredit og Foragt hos enhver, naar han bringer nogle Nyeheder paa Bane, uagtet at han ufeylbarlig bedre kand indsee Sagens Beskaffenhed end en Fremmed, og efter hans Pligt intet bør fortie, som kand tiene til hans Herres og Landets Beste. Dog alligevel bliver saadan god Jntention almindelig ilde optaget, og opvækker Misgunst hos Høye og Lave, siden man holder for, at saadan en Mand giør det for at være meer end andre, og vil infinuere sig hos Lands Herren.