Aalborg Stiftstidende, 1835-07-07
J Begyndelsen havde dette Dødsbudskab til Følge, at de spanske Fonds begyndte at stige, men man gjorde sig snart Betænkninger over, at Tingenes Stilling ved Bilbao ikke omtales med eet eneste Ord i denne telegraphiske Meddelelse og man lod sig deraf foranledige til at slutte, at Bilbao Forsvar muligt kan have taget en ugunstig Vending, og at denne Efterretning altsaa for Børs-Speculanter ikke fører til noget betydeligt Resultat. Af de franske Journalers Taushed er der Grund til at li formode, at de, tidligere meddeelte, Interventions=Forholdsregler, som Journal des Debats havde angivet som Resultatsaf en Overeenskomst mellem Cabinettets Medlemmer, endnu aldeles ikke definitivt have været bestemte, men at det blot har været Ministrenes Guizoks og Thiers Anskuelser og Ønsker, hiint doctrinaire Organ har udgivet for en Cabinets bestemmelse. Andre Beretninger gaae imidlertid ud paa, at denne Bestemmelse virkelig har været taget, men at den igjense er bleven kuldkastet ved de fremmede Diplomaters Modforestilling, eller dog idet mindste dens Udførelse af den Grund udsat, og at dette er Aarsagen, hvorfor Regjeringens egent lige Organer endnu ikke have givet sig af med at meddeele den. Journalen, Moniteur du Commercel, der omtrent staaer i samme Forhold til Regjeringen som Journal des Debats, antager imidlertid Sagen for afgjort og løfter det diplomatiske Forhæng saa smaat ved følgende Tirade. Interventionen skjuler sig ingenlunde bag den spanske Cocarde eller bag i Hvervingen af fremmede Tropper. Frankrigs og Englandske Flag ville vise sig ved Halvøens Kyster, for at overtyde Jnsurgenterne om, at de ikke meere maae smigre sig med Udsigt til fremmed Bistand, den maa saa komme fra Amsterdam eller hvorfra den vil. De, som kunne have Lyst tille at expedere en saadan Hjelpebær til Jnsurgenternes Fordeel, maa nu betænke, om de ville gjøre et Forsøg paa, imod Frankrigs og Englands udtrykkelige Forbud, at bane sig en Vei gjennem disse Magters forenede Eskadrer. De fremmede Cabinetter ville neppe forarge sig over disse Forholdsregaller. Østerrig, som er forvisset om, at Frankrig gaaer Haand i Haand med det paa Veien til Orden og fredelige Organisationer, kan umulig være tilbøielig til at forny gamle Stridigheder; det har altfor vel lært at kjende Farerne i denne Kamp. Det veed ret vel, at Frankrig ikke nærer Erobringsplaner eller nogen Tilbøielighed til at udvide sin Magt, og de russiske og preussiske Diplomater deele denne Østerrigs Overbeviisning. Sikkert vil Interventionen ikke nudæske de omtalte Magter til fjendtlige Foretagender; endnu ler deres egen Autoritet i flere af de, deres Herredømme, undergivne Lande ikke saa grundfæstet, at krigeriske Foretagender jo maatte være forbunden med mere eller mindre Fa dre for dem selv. De ville nok vide, at betragte Frankrigs til og Englands Skridt, i denne Sag, fra de rigtigste Synspunkter, og de ville neppe af denne Grund gjøre nogen Forantildring i deres politiske Forhold til os. Man gjør den Bemærkning ved ovenstaaende Argumentationer, at Moniteur du Commerce, ved denne Leilighed bærer sig af som den Feige, der forsøger paa at hæve sit Mod ved høirøstet Tale. Dette lade vi staae ved sit Værd, men ansee i alt Fald disse Argumentationer som et Beviis for, at Jnterventions=Spørgsmaalet interesserer flere end Qvadruple=Alliancens Cabinetter alene. En vigtig Bekræftelse herpaa finde vi Efterretninger fra Belgien og Preussen, til hvilke vi nu vende os, for, saa meget som muligt, for vore Læsere at fuldstændiggjøre Oversigten over det Standpunkt, paa hvilket denne politiske Qvæstion for Øieblikket befinder sig