Extraordinaire Relationer, 1744-04-01
Frankerige. J Steden for at Publicum, Tid efteranden, havde ventet, uagtet alle i forrige Vinter gjorte store Krigs Tilberedelser, at skulle have faaet noget at høre om Freds Projecter, saa ere alle Freds Tanker paa engang forsvundene, og har denne Krone taget Resolution, at afgiøre de opkomne Stridigheder med Store Britannien ved Kaarden og Vaabens Magt, som ved den udgivne Krigs Declaration nærmere er bekiendtgjort: Da ellers det, som førend saadan Krigs Forkyndelse udkom, og imedens samme var i Gierde, ved det Franske Hof er foreløben, synes værd at fortiene nogen Opmærksomhed, saa skulle de derom indløbne Beretninger meddeeles udi følgende: Efter at den Engelske Minister, Thomsen udi Paris, havde giordt adskillige Forestillinger, angaaende det havde Rygte om Prætendentens Reyse fra Jtalien til Frankerige, og at hand virkelig holdte sig op incognito i Paris, men ey derpaa kundet erholde noget tilstrækkelig Svar, om sligt skeede med Connivence og Tilladelse af Hoffet har han omsider in Martio faaet Post tive befaling fra sit Hof, at paastaae, at det Franske Hof maatte skille sig af med Prætendenten, derhos forsikrende, at saa fremt det ikke skeete, saa vilde Kongen i Store Britanien nøye lade undersøge, og, efter befundene Beskaffenhed, lade afgiøre de af det franske Hof imod Tractaterne opsatte Klagemaal. Men hertil havde Hr. Amelot svaret: at det nu var forsildig at komme frem med slige Erklæringer, og at der nu ikke var andet for, end at Hans Majest. maatte fatte de Resolutioner, som kunde fordre hans egen Ære og hans Kongeriges Velstand. Denne skal have været den sidste Beskeen, som Hr. Thompson har faaet, da han ikke siden har været til Hove. Jmidlertid blev der fra den 6te indtil den 10de Martii flittig holdet Staats-Raad i Versailles, for at indhente Printzenes af Blodet og Kongens fornemmeste Ministeres Sentimens om de beste Mesures; Derpaa blev endelig den 12te eined beslut April Maaned, Aar 1744. tet og den 14de ydermeere bekræftet, at forkynde Krig imod Engeland. Den 15de blev den allerede forfærdigede Krigs Declaration underskreven af Kongen i Staats-Raadet. Denne Sag blev holdet saa cache ved Hoffet, at omendskiønt man ymtede adskilligt derom, blev dog intet førend den 29de med Vished bekiendt; Thi samme Dato, som var Palme-Søndag, blev Krigs-Declarationen, om Aftenen, Klokken 9, bragt fra Versailles til Paris, i Hoff-Trykkeriet, som da blev tilsluttet og forsynet med Vagt, og Krigs Declarationen udtrykt i samme Nat. Dagen derpaa, den 30te, om Morgenen Klokken 9, blev den publiceret; Da de saa kaldede Col porteurs fik nogle 1000de trykte Exemplarer til at udbreede over aldt; Saaledes blev denne vigtige og uformodentlige Tidende, som foraarsagede stoer Forundring og Bestyrtelse hos alle, et Moment bekiendt over heele Paris. De første Curerer, som bleve affærdigede med Exemplarer heraf, gik samme Morgen fra Hoffet til Frankfurt og Madrit, og den 3die siden efter til de la Ville i Haag. Hans Allerchristeligste Maj. sendte en Forsikring til Hans Kæyserlige Majestet med den Cureer, som blev bortsendt til Frankfurt, at han ikke vilde nedlægge Vaabnene, førend han havde forskaffet Rigets Hoved og sine Allierede en fuldkommen Satisfaction. Denne Declaration blev og mundtlig forkyndet den Kæyserlige Ambassadeur, Fyrsten af Grimbergen, paa Versailles. Saa snart den Engelske Minister Hr. Thompson, den 30te Martii havde faaet Tidende om Krigs-Declarationen, begav han sig hen til Hr. Amelot, og spurte, hvad man skulde dømme heraf, hvilket denne Stats-Secretairen besvarede, med at præsentere ham et Exemplar, og sagde derhos: "Min Herre! Denne er min Konges fulde og alvorlige Meening, hvorom "De selv kand overbringe Deres Hoff Efterretning. Hans Majest bevilger Dem imidlertid den fornødne Tiid, til at saavel De selv, som alle Hans Stoer-Britanniske Majests. her i Riget værende Undersaattere, kand forføye sig af hans Lande og Stater.