Aalborg Stiftstidende, 1840-12-12
Danmarks Pengevæsen er fast haseret; dets Handelsballance, hæver sig og dets Credit i Udlandet er i den senere Tid stegen betydeligt. 4) Danmarks Agerdyrkning er i god Opkomst; dets Producter forældes meer og meer i alle Landoekonomiens Grene, og søges i Udlandet. 5) Danmarks gographiske Beliggenhed er med Hensyn til Afsætningen af dets Producter den heldigste af Verden, og dets Flag valer paa alle Verdenshave. 6) Alle Kornsorter voxe frodigt i Danmarks Jordbund, dets Heste- og Qvægavl er fortrinlig og en vedvarende Landefred vil forhaabentlig endnu længe udbrede sine Velsignelser over de danske Sletter. 7) De 18aarige Gjennemsnitspriser paa Korn og andre Producter vise os i Løbet af forrige Aarhundrede en stedse opadstigende Progression. Capitelstaxterne kunne bevidne dette, og enkelte afvigende Conjunctuter bevise Intet imod det Hele. 8) Danmark og næsten alle Landes Capitalister betragte fortiden Landeiendomme, som det sikkreste Pant at sætte deres Penge i, fordi Jordeiendomme ere Menneskeslægtens directe Ernærere og mindre udsatte for Tids=Omskiftningerne. - Endvidere appellerer han til forskjellige Data, deriblandt det, at England, uagtet dets Agerdyrkning allerede synes at have naaet et non plus ultra af Culturtilstand, dog, selv i de frugtbareste Aar ikke kan brødføde sin Befolkning, men aarligt maa kjøbe det manglende Korn fra Udlandet. J England, siger han, staae Landeiendommen derfor ogsaa i en firedobbelt saa høi Priis, som hos os. (Dog maa Grunden hertil vel snarest søges i de ved den høie Jndførselstold beskyttede høie Priser for den indenlandske Production, hvilke Priser og de engelske Landeiendommes Værdi med dem maatte synke betydeligt ned fra deres Høide, naar den frie Korn-Jndførsel, som forhaabentlig engang skeer, tillades. Men i dette Tilfælde vilde da naturligviis ogsaa Udlandets Eiendomme atter vinde i Priis.) Aalborg, den 13de December. Vort Blads snærrere Rum har ikke tilladt os, i Detaillen saa stadigt at følge Stænderforhandlingernes Gang. Vi skulle imidlertid ikke undlade, at lade de almeenvigtigere af Forhandlingerne, især disses endelige Resultater, ogsaa gjennem dette Blad komme til Læsernes Kundskab. - J Mødet den 26de November foretoges Sagen, angaaende de indkomne Andragender om Trykkefrihedens Udvidelse, til endelig Behandling. Committeens Referent Stiftspr. Hald, gav en historisk Udsigt over Censurens sørgelige Resultater og Trykkefrihedens uheldbringende Følger. Det hedder i denne Fremstilling: Som bekjendt var det Pave Alerander den Sjette, den sletteste Pave, der nogensinde beklædte Peders Stol, som var Censurens Fader, idet han i 1496 indførte den i Jtalien. Pave Leo den 10de traadte i hans Fodspor, og siden har Censuren stedse fundet Sted i Jtalien. Nu spørger jeg da, hvad Frugter den der har baaret. Er der noget Land, over hvilket der mere har ruget dyb Vankundighed, hvor i en høiere Grad enhver Spire af Nationalaanden har været qvalt? Jtaliens Exempel blev ikke efterfulgt i Tydskland; der var ingen Censur, og Følgen blev, at den ringeagtede Munk Dr. Martin Luther kunde frit oversætte Biblen i Landets Sprog, saa at den kom i Hvermands Hænder, at de pavelige Misbrug blottedes og erkjendtes - med eet Ord: Reformationen indførtes; dette var Trykkefrihedens Værk. Derimod behagede det Philipp den 2den at følge hine Pavers Exempel; Trykkefriheden, blev hanlyst fra Spanien, men hvad blev Følgen? En despotisk Regjering, et vankundigt, raat, usædeligt, fanatisk Folk. Vi vide Alle, under hvilke haarde Tryk Spanien har sukket: vi have Alle været Vidne til, at da i vor Tidsalder den bedre Deel af det fordums saa rige og mægtige Folk rustede sig for at afkaste Despotismens Lænker og Jnqvisitionens Aag. da raabtes der: Jnqvisitionen leve, Nationen 4 deel Det var Censurens Værk. I det Følgnede henledede Taleren Opmærksomheden paa de gavnlige Følger af Trykkefrihedens og liberalere Principers Jndførelse i Tydskland da Napoleons Aag hvilede tungt paa dette Rige. Men desværre forholdt og forholder det sig ikke saaledes med den anpriste Trykkefriheds og Liberalitets Tilstand fornemmelig i Preussen. Commissarius gjorde ogsaa i sine Modbemærkninger opmærksom paa, at man ved havde brugt Pressen i Tydskland 1813 i Regjeringernes Faveur, men at en saadan Brug af Pressen der vist heller intet har tilfælleds med Trykkefrihed) kan finde Sted i enhver Stat og at den ogsaa existerede under Rapoleon, uagtet der ellers dengang ikke fandt Trykkefrihed Sted i Frankrig. J Preussen finder netop Censuren Sted og og hvor lidet det er bevendt med den libetalere Fremgangsmaade mod Pressen, man af den nærværende Regjering, havde haabet, oplyste Commissarius bl. A. derved, at der er paalagt Censorerne over Provindsbladene at vaage over at IIntet i dem optages om Kongens Regjering og de af ham tagne Beslutninger, som ikke iforveien er meddeelt i den Berliner Statstidende. Nygaard bemærkede iblandt andet, at det ikke kan miskjendes, at Journalisterne hos os i de senere Aar have virket heldigen til Folkeoplysningens Udbredelse og Nationalaandens Oplivelse. Der maa ogsaa lægges Mærke til, at een af Aarsagerne, hvorfor man hertillands er mere nøieseende med Pressens formeentlige Misbrug, vel tildeels ligger deri, at man i en saa lang Aarrække ikke har brugt den frie Presse, og derfor her er bleven meer uvant til den offentlige Kritik end i andre Lande, hvor en større Grad af Trykkefrihed haves og benyttes.