Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-10-22
Kamrenes Møde er fastsat, ikke til den 18, men 19 November. Den ny Statsraads-Præsident har allerede udstædt et Cirkulaire til de øverste Militair= og Civil-Embedsmænd, hvori han erklærer sig for sin Forgjængers System. "Maaskee - siger han - har Kongen, ved at kalde mig til dette høie Embede, taget Hensyn til nogle gamle Tjenester, men for Alting har han villet tilkjendegive, at Ministeriet ikke mindre vil ofte sig til Frankerigs Hæder end dets Sikkerhed. Jeg vover at troe, at mit hele Liv er Borgen derfor. Monarkiets og Chartets Opretholdelse er den første betingelse, for den offentlige Frihed. Denne kan kuns være stærk ved Orden. Frankerig maa derfor stole paa mine Bestræbelser, for at opretholde Orden og Fred. Af Dem m. H. forlanger jeg virksom Medvirkning; ethvert Forsøg til Uorden skal med Kraft undertrykkes. Vilde den styrtede Regjerings Partie end eengang vove at trodse den lovlige Magt, da skal der øves stræng Ret over den. Forholdsregler skulle tages, for at udslette det sidste Spoer af Uroligheder i nogle Departementer. J Paris er Anarkiet den 5 og 6 Juni blevet overvundet ved Nationalgardens og Linietroppernes ædle Hengivenhed. Regjeringen kjender alle Faktionernes Planer og frygter dem ikke. En Regjering, som skaffer sig Agtelse i det Jndre, tør uden Fare iagttage en fast og uafhængig Politik mod Udlandet. J Overeensstemmelse med Magterne, vore Allierede, ville vi snart løse alle store europæiske Spørgsmaal. Vor kamplystne, men følgagtige Hær skjænker vort Maadehold Kraftens Bistand. Europa veed det, men det kjender ogsaa vor Troskab imod Forpligtelser og vor faste Villie til at opretholde Verdens=Freden. Dette er Regjeringens Anskuelse; søg De at forplante denne Aand! Alle Statens troe Tienere skulle vorde anbefalede Kongens høie velvillie. Frankerig er frie og agtet; blot nogle Anstrængelser til (?), og vi skulle da nyde alle Frugterne af vor ærefulde Revolution. Fremfor Alt sætte vi vor Tillid til Nationen. For mig er det en gammel Vane, at bringe Alt i Forbindelse med Frankerigs Ære. Følgerne af den nye Skabelse lader sig ikke forudsige, da Alt beroer paa den stilling, som Deputeert-Kammeret vil antage. Saameget er vist, at Bekjendtgjørelsen om Ministeriets Bestanddele, naar Børsen undtages, vakte et ualmindeligt Jndtryk, ja tildeels Bestyrtelse. De ministerielle Blades Lovtaler kunne, som partiske, her ikke komme synder. lig i Betragtning, saameget mere da de vente deres gode Løn derfor, og Journal des Debats skal af Hr. Thiers alt have Løfte og 60000 Fr. maanedlig. Nouvellisten, det eneste Aftenblad, som faaer direkte Meddelelser fra Regjeringen, siger, at jo haardere Fødselen har været, destomere lover den sig af den Nyfødte. Endnu lige til det sidste havde Man haabet nogle mildnende Tilsætninger til den doktrinaire Kombination, hvis Vedblivelse selv Journal des Debats Dagen før erklærede for en Umulighed. Uden at have Hr. Perriers Duelighed, besidder Marskal Soult hans Villie og Stivsind, og taaler ingen Modstand. Hertugen af Broglio og Hr. Guizot ere ligesaa ubøielige og egentlig at ansee som Stiftere af Quast=Legitimitets=Systemet, som kuns afviger fra Legitimisterne i Henseende til Personen. Derfor fandt Pairs=Arveligheden i dem Begge sine ivrigste Forsvarere, og den Sidste var desuden en af de vigtigste Ophavsmænd til Forordningen, hvorved Paris blev erklæret i Beleiringsstand. Endnu 2 af de nye Ministre stemte for Pairsværdighedens Arvelighed, dengang samme i de Deputeredes Kammer blev ophævet med 240 imod 80 Stemmer. Hr. Thiers, en ung Mand af udmærkede Talenter og berømt som Historieskriver, hørte forhen, som en af Bladet Nationals Stiftere, til den ivrigste Opposition, og blev først antaget af Lafitte Understatsekretair. Efter Forlydende skulle General Jacqueminot samt 4 Oberster ved Nationalgarden, af Utilfredshed over Kabinettets nye Sammensættelse, have forlangt deres Afsked, og selv Marskal Lobau er Man ikke vis paa at beholde. (Fortsættes.)