Almuevennen, 1844-09-04
Kjøbmand Ree maatte tillade sig at tale endnu et Par Ord for den saa stærkt og saa ugrundet angrebne Presses Færd; han er af den Mening, at naar Pressen og de folkelige Organer have lagt Folkets Trang, og dens Begrundelse for Dagen, og paaviist at Folkets Ønske om dens Afhielpning er tilstede, da have de tilfulde gjort deres Skyldighed. Pressen handler Ret i ikke at gaae videre ind paa Enkelthederne, da det Modsatte vilde være at foregribe Folkets Mening. Naar Folkets Trang er lagt for Dagen og stadfæstet, da er den tilstrækkelige Impuls given Regjeringen til at tage under Overveielse, paa hvilken Maade denne Trang bedst kan tilfredsstilles. Gaardeler Lydersen sagde at blot Navnet den engelske Constitution eller Tokammersystemet lyder for de danske Bønders Øren lig et stærkt rullende Tordenslag, thi i England hersker, ved Siden af det største Aristocrati, i de lavere Classer den største Armod. Godseierne, som beherske Landet, kunne paa Grund af Kornloven drive Tolden til en Høide af 6 a 7 Rbd. pr. Td. Rug, og hiin Lov bliver neppe afskaffet før Hungersnødens og Fortvivlelsens Skrig river den ned Referenten vilde ikke forsvare den engelske Forfatning, men han troede dog at maatte modsige at der i England, ved Siden af et stort Aristorati, skulde herske almindelig Armod. Tvertimod er det noksom bekjendt at der hos Middellassen i dette Land findes særdeles Velstand. Arbeiderne have der ganske andre Kaar, og gjøre ganske anderledes større Fordringer til Livet, end hos os, vel kan man have hørt tale om Hungersnød, men det er kun ved enkelte forbigaaende Forhold, f. Ex. naar Arbeiderne forlange høiere Løn af Fabrikanterne, end disse ville opfylde, og enkelte Fabriker derved en kort Tid standses; men dette er kun noget øieblikkeligt Forbigaaende, som Jntet beviser. Lydersen troede ikke det lod sig gjendrive at den arbeidende Klasse i England er i frygtelig Armod. De store Godseiere, lade Landet dyrke ved Dagleiere, hvis hele Eiendom er en Hytte med fire Vægge, og som ikke have andet til Livets Ophold end Kartofler, Med Arbeiderne i Fabrikerne og Kulgruberne staaer det sig ikke bedre. Gaardeler Kirk bemærkede, at det ikke havde været hans Mening med det han yttrede ved den indledende Behandling, at han skulde være imod en Constitution. Det kan vel være at Mængden af den kyndigere Deel af Folket ønsker en fri Forfatning, men han vidste at saare Mange af Bondestanden i hans Egn ikke endnu ere stemte for en Constitution. De frygte for at de skulle komme i en underordnet Tilstand; de finde, at som det gaaer, gaaer det nogenlunde, men de frygte for, at hvis et Tokammersystem kommer istand og de adelige Herrer skulle have Sæde i det ene Kammer, Folkets Stemme da neppe vil kunne trænge frem til Thronen, fordi den vilde blive overdøvet af Aristokratiet. Denne Frygt kan maaskee være ugrundet, men tilstede er den. Han var langtfra ikke imod en større Oplysning og Frihed, og navnligen ikke imod en Constitution, tvertimod ønskede han den stadig Fremgang, naar kun ikke Jndførelsen skeer for pludseligt. Om Striden mellem Kongeriget og Hertugdømmerne, siger han, Regjeringens Eftergivenhed, Svaghed eller mindre faste Holdning i den forbigangne Tid er meest Skyld i de forviklede Forhold, vi tør da haabe at Kongen, idet han indseer det Sørgelige og Skadelige i hvad der er passeret, vil gribe Tøilen saaledes, at Fremtiden, kan blive lysere.