Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-01-15
Endskiønt Vestminster er ikke bygget saa tæt sammen og overhovedet er bleven sildigere opført end det gamle London, saa bleve dog ogsaa mange af de bredere Gader gjorte snævrere ved Udbygninger paa Husene, som hængte over hinanden, og selv den gammeldags Luxus, som man drev med Tegn paa Handelsartikler eller Haandteringer, spærrede ofte den frie Passage for Fodgiængerne selv. Man har forsikkret mig, at det var endnu for omtrent Hundrede Aar siden slet ikke usædvanligt, at see alle arbeidende Classers Emblemer in eftige at hænge langt over Gaden og understøttede af store giennem brudte Jernstænger f. Ex. ganske forgyldte Paryk ter, alenlange Rageknive for et Kæmpeskiæg, Mohrenhoveder med gyldne Haar, Sukkerhatte, ja end- og Vestphalske Skinker. Alt dette forsvandt da man alvorlig tænkte paa at rense og forskiønne Staden. Hele Rader slette Huse bleve deels kiøbte og deels nedrevne, en fortreffelig Steenbroe banede Veien. Gaderne bleve derved mere brede og lige, og efterhaanden bleve hine firekantede Rumdannede, som vel ere ulige i Henseende til Omfang; men endnu mere i Henseende til de Bygningers Beskaffenhed, som omgive dem, ligesom og 2de Haveanlæg, som ere i Midten af dem, hvilke ere alle meget smukke og behagelige at see til. J Begyndelsen bestode disse Have Anlæg overalt kun af store Græspladse, men efterhaanden omgav man, dem med et Jerngitter; giennemskar dem med Spadseergange; man kappedes om, at beplantedem med de skiønneste Buske og Væxter, at pryde Bedenne med Blomster, og ligesom i de Engelske Park konstigen at snoe Gange igiennem dem, som bedækkedes med Gruus, og at forskiønne det hele ved Statuer eller Mindemærker. Eierne af de Huse, som omgive disse smillende Haver i Staden, hvilke allerede paa flere Steder. ere byggede i samme Smag, saa at de have Liighed med hinanden, haver af disse Anlæg en dobbelt Fordeel, de indaande her en renere Luft end selv i de bredeste Gader og besidde dertil ene Ret til at spadsere i dem, ligesom de ogsaa allene have Noglen til Gitterværket. Disse Anlæg ere saaledes derved sidkrede for at beskadiges, som ellers vilde passere ligesaagodt her som andre Steder. Nogle af disse Pladser udmærke sig betydeligt frem for de andre, saavel ved den Ombyggelighed og Smag, hvormed de ere beplantede, som ved de Mindemærker der pryde dem. Saaledes standser man gjerne i Bloomsbury-Square ved den i Aaret 1816 oprettede Statue af Carl For. Den er en collosalsk siddende Figur af Bronce paa en Piedestal af Granit; hans Blik hviler paa Nationens store Frieheds-Brev, eller magna charta. Hans Navn er den eneste Jndskrift. Et sieldent Tilfælde i England, hvor som man seer af Vestminster-Abbediet, de lange og brede Jndskrifter ere saa sædvanlige, at de foranledige Pope til det bekiendte Epigram: In your Epitaphs, i am griev'd So very muche is said, One Half wil never be believed The other never read. Troe mig paa Eders Monumenter Man at for megen Tale prenter. Paa Halvten ingen meere lider Og Resten man ei læse gider. Georg den 1stes Statuer pryde, saavel Leiestersom Grosvenor-Square. J Russel-Square seer man en Hertug af Bedford, en ædel Figur, med den ene Haand hvilende paa en Ploug, den anden er opfyldt med Ceres, Gaver; men PortmansSquare regner man med Ret til de smukkeste ligesom heele Revieret. Den nordlige Side indtager det Montaqueske Huus med sine Haver. Denne Montagne er bekiendt af at han aarlig foranstaltede en Fest, hvortil han indbød alle smaae Skorsteensfeier Drenge i hele Staden for at giøre dem tilgode med et undt og rigeligt Maaltid i sit Huus og sine Haver, for som han sagde, at de i det mindste skulde have en god Dag om Aaret; men med hans Død synes ogsaa denne lykkelige Dag at være tabt for disse ulykkelige Børn.