Berlingske Tidende, 1820-12-25
Den Russiske Hær har ikke alene erhvervet sig udødelig Roes paa Ærens Mark, men var ogsaa fra den første Tid af dens Dannelse et Mønster paa Troskab, paa Opfyldelse af dens helligste Eed, og paa ubetinget Lydighed imod sine Foresatte. Paa denne Lydighed, er ene og alene den militaire Orden grundet, og uden samme vilde Hæren miste sin hele Værdighed. Det er bleven Hæren bekiendtgiort, at man har truffet ordentlige Forholdsregler, for at lade alle krænkede Undergivnes retfærdige Klager naae til deres Foresattes Øren. J denne Hensigt er der anordnet Jnspectionsrevuer, som afholdes af Cheferne for Brigaderne, Divisionerne og de forskiellige Armeecorps, af hvilke Revner aarlig fire finde Sted, og ved hvilke Loven endogsaa befaler enhver offentlig at foredrage sine Klager. De Regimenter, som danne denne udmærkede Hær, ville med retfærdig Uvillie modtage Efterretningen om den Begiven, hed, der er forefalden i det Semenowske Garde-Regiment. De ville indsee, at de Jndividuer, af hvilke samme nu bestaaer, have gjort sig deres længere Ophold deri uværdige, og tillige forbrudt den Ære, at bære Uniformen af det Regiment, som, stiftet af Peter den Store selv, nød den uskatterlig Forrettighed, at ledsage ham paa hans erindringsværdige Feldtog; som ligeledes har udmærket sig i den sidste Tids uforglemmelige Krige, og isærdeleshed ved Kulm blev bedækket med Hæder. Denne Erindring, tør derfor ikke blive plettet. Den Russiske Hær finder i sine Geledder tapre Krigere nok, som ere værdige at indtage en Plads i det Semenowske Garde-Regiment. Lovenes Hellighed, den Russiske Hærs Ære udfordrer at Regimentets nuværende Mandskab, som har gjordt sig skyldig i en saa strafværdig og egenmægtig Opførsel, bliver opløst. Med urokkelig Bestemthed, med hiertelig Bedrøvelse, og uden at lade mig holde tilbage af personlig hengivenhed for mine Vaabenbrødre, befaler jeg derfor, i Opfyldelsen af den paa mig hvilende uundgaaelige Pligt, at alle Underofficere og Gemene i den Semmenowske Garde skulle fordeles iblandt Armeens forskiellige Regimenter, paa det de, fulde af Anger over deres Forbrydelse, maae komme til at tragte efter, igien med Tiden at giøre det godt med deres Jver for Tienesten. De Strafværdigste iblandt dem, som gave de øvrige det fordærvelige Exempel, ere allerede overgivne til Krigsretten, for at modtage deres fortiente Straf efter Lovens hele Strenghed. Stabs- og Over-Officererne for dette Regiment, som aldeles ikke toge Deel i dets Ulydighed, og som ivrig, men forgieves forsøgte, igjen at tilveiebringe den forstyrrede Rolighed, beviste derved, at de ikke have forstaaet den rigtige Maade at behandle Soldaterne, og forskaffe sig Lydighed af dem. J det jeg alligevel tager Hensyn til hiin Bestræbelse, befaler jeg, at forsætte dem til Linie-Regimenterne med de Forrettigheder, som ere tilstaaede Garder-Officererne Commandeuren for Regimentet, Oberst Schwarz, bliver stillet for en Krigsret, fordi han ikke har forstaaet ved sin Opførsel at holde Regimentet til den skyldige Lydighed. Til uopholdelig at complettere det Semenovske Livgarde-Regiment, ville i en særskildt befaling Grenadeer-Compagnier blive udnævnte. Troppau, den 2den November 1820. Allexander.