Viborger Samler, 1813-06-12
Paris d. 30te Maj. Monitøren bekjendtgjør Officielberetningen til Hs. M. Keiserinden og Armeens Foretagender den 19,20, 21 og 22 Mai og dens Stilling d. 23de den i Uddrag lyder saaledes: "Keiser Alexander og Kongen af Preussen tilskrev deres Tab ved Lützen, de Feil deres Generaler havde begaaet i de allierede Troppers forbundne Stilling og især den Besværlighed der var forbundet med at lade 150 til 180000 Md. gjøre Bevægelse angrebsviis. De besluttede at tage Stilling ved Bautzen og Hochkirch og drog alle de Forstærkninger til sig fra Veichsel og andre bag ved liggende Punkter og anvendte alle Konstens Midler til at forsvare Stillingen og vove et afgjørende Slag, om hvis gode Udfald de ikke bare Tvivl. Hertugen af Tarent, som anførte det 11te Korps, var den 15de Mai om Aftenen i Kanonskuds Afstand rykked frem til Bautzen og speidede hele den fiendtlige Hær. Fra dette Øieblik af rykkede de franske Korps frem til Bautzen. Keiser Napoleon reiste den 18de fra Dresden og kom næste Morgen Kl. 10 til Bautzen. Hele Dagen undersøgte Han Fjendens Stilling. Man erfoer, at de russiske Korpser under General Barclay de Tolly, Langeron og Sass, samt det preussiske under Kleist var stødt til den forbundne Hær og at dens Styrke kunde regnes for 150 til 160,000 Md. Den fiendtlige Hær havde 2 vigtige faste Stillinger og Aftenen den 19. Den første lænede dens venstre Fløi til et skovgrøet Bjerg langs Floden Spree, 1 Miil fra Bautzen. Centrum støttede sig til Byen, som var forskandset; høire Fløi lænede sig til befæstede Høider, som dækkedes af Huulveie til Spree fra Landsbyen Nimschat; af. hele Fronten var dækket af Spreefloden. 3000 Favne tilbage derfra var Fjendens anden Stilling, som man saae af de nye opkastede Skandser. Venstre Fløi stødte til foromtalte Bjerg 20000 Favne bag den første Stilling, langt foran Hochkirch. Centrum støttede sig til 3 stærk forskandsede Landsbyer. Centrum trefierdedele dækkedes af Moradser, den høire Fløi stottede sig til forskandsede Høider og Landsbyer. Fronten af begge Linier udgjorde 1 1/2 fransk Miil i Udstrækning. - - Efterat de forskjellige Angreb af de Franske Korps ere anførte, slutter Beretningen saaledes: da Fjenden saae sin høire Fløi omringet, drog han sig tilbage, og snart blev hans Tilbagetog til Flugt. Om Aftenen Kl. 7 befandt Hertugen af Friaul (Palamarskal Duroc) sig tilligemed Hertugen af Treviso (Mortiet) og General Kirgener paa en liden Høi temmelig langt fra den fiendtlige Jld og talte sammen. Een af Fjendens sidste Kugler streifede forbi Hertugen af Treviso, gik i Underlivet paa Hertugen af Friaul og dræbte General Kirgener. Hertugen (Marskal Duroc) fornam strax, at han var dødelig saa ret og døde 12 Timer derefter. Saasnart Posterne vare udsatte og Armeen paa Nattevagt, besøgte Keiseren Hertugen. Han fandt ham ved fuld Samling og ganske koldsindig. Hertugen trykkede Keiserens Haand, lagde den til sine Læber og sagde "Mit ganske Liv opofrede jeg til Deres Tjeneste og jeg beklager allene dets Tab, for den videre Nytte jeg kunde have gjort Dem" Duroc! svarede Keiseren, der gives endnu et andet Liv, vent mig der, det skulle vi engang atter samles!" Ja, Sire svarede Hertugen, dette vil først skee og 30 Aar, naar Dehar seiret over alle Fjender og opfyldt alle Frankrigs Forhaabninger. - Jeg har levet som en retskaffen Mand og har intet at bebreide mig. Jeg efterlader en Datter, Deres Majestæt være hende i Faders Sted Keiseren, som med den høire Haand havde fattet Hertugens venstre, lagde sit Hoved til denne et Qvarteer, uden at sige et Ord. Hertugen brød denne Taushed og sagde "Ak Sirel begiv Dem bort. Dette Øieblik smerter Dem "Keiseren, der stør tede sig ved Hertugen af Dalmatien og Overstaldmesteren forlod den døende Hertug, uden at kunne sige andet end "Farvel da min Ven!" Hs. M. begav sig i sit Telt og ville ikke hele Natten lade noget Menneske komme til sig.