Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-02-01
J de 5 Aar, jeg har levet og virket her i Aalborg, er det første Gang jeg har modtaget et saadant Brev, som det fra Dem – en naturlig Følge af at intet Lem af de øvrige Familier, hvis Huuslægge jeg er og har været, er død under min Behandling. Maatte dette imidlertid være et Omen om, at det vil vare ligesaalænge inden et sligt Uheld atter rammer mig, da vilde jeg have een Grund mere (foruden dem jeg allerede har) til at glæde mig over det Passerede. Aalborg, den 6te Januar 1840. Ærb. Clemensen. S. T. Hr. Lieutenant Saxtorphlassen!" Hvad den første Deel af denne min Skrivelse angaaer, da maa jeg bemærke, at jeg, i den Stemning, hvori jeg nedskrev den, aldeles forglemte, og først nu, efter at have læst Hr. S's. Inserat, og derpaa gjennemseet mine Sygejournaler, erindrer det eneste Dødstilfælde (nemlig en Comtesse Ahlefeldt's), der er forefaldet i de andre Familier, hvis Huuslæge?) jeg er og har været, Sætningen maa altsaa rettes derhen: en naturlig Følge af at forhen ikkun et eneste Lem &c. Jeg troer neppe, at mine Ord blive, som Hr. S. udtrykker sig, mindre arrogante, om der i dette Tilfælde staaer ningen eller eet eneste, og dog er det Sidste positiv Sandhed. - Med Hensyn til den sidste Deel af mit Brev, skylder jeg Publikum, saavelsom Hr. S. selv (hvis han ikke skulde have forstaaet den), at erklære, at een af de flere Grunde jeg havde til at glæde mig over Fritagelsen for at være hans Huuslæge, var den, at jeg var meget utilfreds med Sygepleien i hans Huus og med den skjødesløse Maade, hvorpaa mine Anordninger bleve modtagne og efterfulgte. Skjøndt det er vanskeligt, af Hr. S's, meget uklare Jnserat at forstaae, hvilken Anke han egentlig vil fore over mig, skulde jeg dog næsten troe, at han vilde have den indeholdt i de Ord: "Jmidlertid ansaae jeg det for min Pligt, at tilbagekalde, at det ikke var Typhus, men Jnflammation i Struben, der var Aarsag i hans Død, hvilket Hr. C. ikke kunde fragaae, da han senere ovducerede ham, efter at han først havde angivet Typhus, saavel formig, som paa Dødsattesten" - med hvilke han vil forsøge at indbilde Publikum, at jeg ikke kjendte (see nedenfor hans Søns Sygdom; men her glemmer han aldeles, at en anden og ældre Læge ikke alene havde begyndt den Syges Behandling, men endog blev tilkaldt just dengang, da Sygdommen havde antaget en ny og yderst farlig Vending. Hvad denne anden Læges Mening om Sagen er vil sees af følgende Erklæring, som jeg derom har afæstet ham paa Ære og Samvittighed. Gjenvart, I Anledning af Deres Velbyrdigheds Skrivelse af Dags Datum, i hvilken De opfordrer mig, som under Deres Fraværelse fra Aalborg i November og December Maaneder 1839 besørgede Deres private Praxis her i Byen, til at give Forklaring over: hvormange Syge jeg har behandlet i Lieutenant Lassens (Saxtorphlassens) Huus og af hvilke Sygdomme de leed, hvorlænge jeg behandlede Gustav Lassen, hvad der feilede Gustav Lassen, da jeg senere eengang blev consuleret ham angaaende, og om jeg fandt Deres Behandling rigtig eller urigtig, og hvad jeg antog, at den ældre Søn Axels Sygdom var, dengang jeg consulerede om Gustav, – maa jeg herved tage mig den Frihed, at besvare disse saaledes: At jeg i Lieutenant Lassens Huus behandlede 4 Syge i Deres Fraværelse, som jeg ansaae at lide af Nervefeber, (Typhus); at jeg ikke nu erindrer med Vished, naar Gustav Lassen blev syg, men veed, at han var sogneret af mig for den 14de December 1839, at Gustav Lassen, da jeg blev consuleret om ham den 28de December, leed af Typhus og desuden af en stærk exsudativ Betændelse i Luftroret, at jeg gandske og aldeles billigede Deres Behandling, der ogsaa dengang syntes, at ville lede til et gunstigt Resultat, og endelig at den ældre Søn Axel, som jeg dengang ogsaa saae, uden at være consuleret ham angaaende, leed af en heftig og umiskjendelig Typhus. Aalborg den 27de Januar 1840. Ærbødigst Velbyrdige. van Deurs. Hr. Bataillonschirurg Clemensen!"