Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1847-09-08
Fra Faaborg skrives i "Fædrelandet: "Ved et herværende Fattiglems Begravelse sidst afvigte Mai Maaned indtraf en lille Begivenhed, der senere gav Anledning til en Justitssag, paa hvilken jeg troer at burde henlede Deres Opmærksomhed, da derunder opstod det i juridisk Henseende ikke uinteressante Spørgsmaal, om en Dommer er berettiget til at tilsidesætte competente lægekyndige Autoriteters officielle Erklæringer om en Tiltalts mentale Tilstand. Ved den nævnte Begravelse kastede en af Liigbærerne, en Skomagermester Mogens Larsen, pludselig da Ligfølget var i Begreb med at forlade Kirkegaarden, til stor Forargelse for Følget, en Steen ned i den aabne Grav paa Liigkisten. Herover indgav Præsten, Hr. Konststorialraad Hasle, en Klage til Byfogden, Hr. Kancelliraad Oest, der tilsagde Larsen til Møde for Retten, hvor Sidstnævnte afgav en saadan undskyldende Forklaring om sit udviste Forhold, at Dommeren fandt sig foranlediget til at tilkjendegive ham, at Sagen maaskee kunde falde bort, naar han oplyste det Samme for Konsistorialraaden og tilveiebragte dennes skriftlige Erklæring om, at han tog sin Klage tilbage. Larsen fremkom derefter med en af ham selv forfattet, men med Hasles Navn underskreven Erklæring, der øiensynlig kunde sees at være falsk, hvilket han (Larsen) ogsaa strax tilstod. Han blev nu arresteret, og da det under de optagne Forhører tillige oplystes, at han i 4 forskjellige Gange havde stiaalet 8 til 12 Rbd. vurderede Brædder af nogle Agent Voigt tilhørende Brædestabler, blev han, der ikke før har været tiltalt og straffet, nu aktioneret for Falsk og Tyveri. Hvad imidlertid allerede hans forunderlige umotiverede Adfærd ved Begravelsen vakte Formodning om, nemlig at han ikke var ganske rigtig i Hovedet, bestyrkedes yderligere ved forskjellige af de under Sagen afhørte Personer afgivne Forklaringer, og Hr. Kancelliraad Ost, der selv i saa Henseende i det mindste paa det Stadium af Sagen maa have faaet Tvivl om Arrestantens mentale Tilstand, indhentede nu herom Distrikslægens, Hr. Ortmanns Betænkning. Efter nøie at have undersøgt Arrestanten, afgav Sidstnævnte en omhyggelig motiveret Erklæring, der gaaer ud paa, at Arrestanten, flere Aar har lidt og endnu lider af moralsk Afsindighed og Forrykthed, der især er fremtrædende naar han kommer i nogen Affekt eller Noget gaaer ham imod. Efter Modtagelsen af denne Erklæring tilførte Hr. Kancellir. Oest Protokollen, at han (Dommeren) holdt sig overbeviist om, at Arrestanten var ved sin Fornufts fulde Brug", og bemærkede tillige, at han ikke havde ventet, at Lægens Erklæring havde faaet dette Udfald, den havde". Sagen tilstilledes derefter Sundbedskollegiet, der erklærede, "at, uagtet det ikke fandt det beviist, at Tiltalte under Udøvelsen af de Forbrydelser, hvorfor han actioneredes, havde været berøvet sin Fornufts frie Brug, maatte dog de tilveiebragte Oplysninger gjøre det i høi Grad sandsynligt, at han saavel i længere Tid, før han begik de Forbrydelser, for hvilke han actioneredes, som senere har været sindsforvirret, hvorfor Kollegiet ikke dristede sig til at benægte Muligheden af, at han var i en Tilregnelighed udelukkende Tilstand." – Efter disse Data vilde jeg, som Dommer, ikke driste mig til at dom fælde Arrestanten, men Hr. Kancelliraad Oest fandt i saa Henseende ingen Betænkelighed, idet han med Tilsidesættelse af, hvad Lægerne havde yttret, dømte den Tiltalte til 30 Dages Fængsel paa Vand og Brød. Vi faae nu at see, hvad Overretten, hvortil Sagen skal være indanket, siger hertil J Loll.-Falst. A. skrives fra Kjøbenhavn: "Man fortæller her følgende Historie: En anseet Viinhandler havde en Svend, som var noget drikfældig, og en Dag i beruset Tilstand fik det Jndfald, da han var ene paa Lageret, der er paa et andet Sted end Principalens Bopæl, at traktere endeel Sjouere og Drenge, som han indkaldte fra Gaden. Principalens Søn reed tilfældigviis forbi og blev Vidne til dette ham naturligviis noget overraskende Traktement; han reed hjem, satte sin Hest og vendte tilbage til Pakhuset, hvor han uden videre kastede den utro Tjener paa Døren. For at hævne sig angav nu Svenden for Politiet, at hans Principal solgte Varer for Viin, der ikke var Viin, men Kompositioner, eller idetmindste meget forfalsket Viin, og at han desuden havde besveget Toldvæsenet ved at udføre slige Kompositioner som Viin. (Tolden godtgjøres nemlig ved Udførselen med 22 Rbd. pr. Oxhoved). Der skal dernæst være udnævnt to Viinhandlere til at undersøge Principalens Lager, og disse skulle have erklæret, at der i flere Oxhoveder fandtes en flydende Masse, som kun indeholdt en ringe Deel Viin. - Jaar er indtruffet den Mærkelighed, som endnu ikke for skal være indtruffen, at Klasselotteriet skal have afsat sine samtlige Lodder, saa at der for Tiden ikke skal være et Lod af faae. Til næste Aar siger Man at Klasselotteriet vil erholde en Udvidelse. Det bestaaer nemlig, som bekjendt, af 400 Tal, hvoraf de 300 udgjøre Bagtal og de 100 Fortal, hvoraf Amberne dannes. Efter Sigende ville Bagtallene blive forøgede med 100 og For tallene med 25, og Gevinsterne hensigtsmæssigere fordeelte.