Aalborg Stiftstidende, 1835-07-04
Følgende sindige Replique til Anmelderen om Thisted Byes Fattigvæsen (see Nr. 96) optages med Fornøielse. ligeledes det derpaa følgende Svar fra Redacteuren af Thisted Avis, J Anledning af en i Thisted Amtsavis Nr. 55 for indeværende Aar indrykket Artikel, som indeholder endeel Urigtigheder og Fornærmelser mod denne Byes Fattigvæsens Bestyrelse, - for hvilke det Fornødne imod Vedkommende, efter Omstændighederne reserveres, - finder undertegnede Commission sig opfordret til, ikke for Forfatterens eller Redacteurens Skyld, men af Agtelse for Sandheden og Publikum, at meddele følgende Oplysninger: Forfatteren af bemeldte Artikel fremstiller tvende Facta, som, efter hans Mening, skulle bevise, at Fattigcommissionen ikke iagttager saamegen samvittighedsfuld Varsomhed i Almisseuddeelingen, som den burde m.m. Det første bestaaer deri, at et i dette Foraar afdød Fattiglem har efterladt sig Faar. Disse Faar have opholdt sig om Sommeren, deels i Klitterne ved Hjardemaal og Østerild, 2 Miil fra Thisted, deels i en Lands høy i Nærheden af samme. Efter Mandens Død bleve de strax bragte til Thisted, hvor de bleve solgte ved offentlig Auction, og kjøbte, ikke, som man har fortalt Forfatteren, privatim af Fattigcommissionen, til en hidtil ukjendt høi Priis, men af forskjellige tilstedeværende Lysthavende, til det da gangbare Priser, og Auctionsbeløbet beregnet Fattigkassen, til Jndtægt; Alt i Overeensstemmelse med Fattigreglementet af 1803, dets 3die, 19de og 20de C. Resultatet af Sagen blev denne: at det omtalte Fattiglem, der var 76 Aar, gammel, næsten stokblind og uden alle egne Erhvervskilder, har, efter Fradrag af Udgifterne til hans Begravelse, i 5 Aar ikke kostet Thisted By mere, end 10 Rbd. 5 Mk. 13 s. Havde dette Fattiglem ikke havt de ommeldte Faar, af hvilke han ellers havde sin Underholdning, vilde han naturligviis have kostet Byen langt mere; da den Hielp han fik af Fattigkassen, alene var til Huusleie. J Medhold af anførte Reglement, der ikke formener nogen fattig Familie, paa hvilkensomhelst lovlig Maade, at bidrage Sit til sin Forsørgelse, har Commissionen ikke seet sig beføiet til at forbyde en fattig Mand her i Byen, at opføde et eller tos Sviin om Aaret, hvilket, for det Meste, er skeet ved Have vexter, Axsamling i Høsten, og Affald i Huusholdningerne som Jndvaanerne godvilligen have givet dem. Den Anvendelse, Anmelderen gjør heraf paa Forslaget til en, i sin Tid, intenderet Arbeidsanstalt, hvilket Commissionen, i Forbindelse med Byens eligerede Borgere, af gode Grunde, saae sig nødsaget til ikke at antage, fortjener her intet Svar. Skulde man imidlertid ønske et saadant, skal det blive givet, naar det, paa en passende Maade, og gjennem Fattigvæsenets lovlige Foresatte, bliver Commissionen affordret. Anmelderen tillader sig en dristig Urigtighed, naar han vil indbilde Publicum, at Fattigskatten oftere er blevet dubleret eller triple ret; vi skylde det derfor at sige hvad Sandt er: at den paa Grund af en tidligere paadragen Gjeld, til Beløb circa 550 Rbd., der var gaaet over fra det ene Aar til det andet, hvorom vi dengang skriftligt oplyste Skatteyderne, blev forhøiet med en halv Gang mere, fra Begyndelsen af Aaret 1834. Mod denne Forhøielse blev, i Medfør af Reglementets 35te 5, ligesaalidet gjort Jndvending af Anmelderen, som af nogen Anden; og Commissionen haaber, naar ikke uforudseelige Omstændigheder indtræffe, igjen, om ikkelse lang Tid, at kunne nedsætte den til det Oprindelige, hvorover sikkert ingen fornuftig og fordomsfri Mand med Grundse kan beklage sig. Ligesaa urigtig er den Attring: inden vil see os om, er Almisselemmernes nu allerede store Antal Legios; thi Enhver, som ønsker sig derom underrettet, kan af si Fattigvæsenets Protocoller erfare, at Fattiglemmernes Antal i de sidste tvende Aar snarere er aftaget end tiltaget. Saa haardt end Commissionen finder sig krænket, ved den ligesaalid ugrundede som ubesindige Yttring: at den hidindtil ikke harse viist samvittighedsfuld Varsomhed nok med Uddelingen af de Fattigskatten, er den dog villig til snarere at ansee den som en Virkning af Uvidenhed, skjøndt denne i dette Tilfælde, ikke let lader sig undskylde, end af ond Villie, og vilde derfor, naar Forsørgelsesplanen næste Gang lægges, have den at Ære at indbyde Anmelderen, og de Flere, der efter hans le Ord upaatvivleligen, deele hans Mening (hvis disse skulle melde sig) til at være tilstæde i Forsamlingen, for at de til kunne overbevise sig om, at Reglementets 12te og f. f. H. nøie ere blevne efterlevede. Derimod finde de kongl. Emnybedsmænd i Commissionen sig paa det Kraftigste opfordrede til til at yttre deres billige Harme over den Krænkelse, Anmelderen har tilføiet de hæderlige Borgere, der, som Fattig= og Skolecommissairer, have opfyldt deres ofte byrdefulde Pligter, med Iver og god Villie, og nu see sig i deres Medborgeres Dine, offentligen stemplede som ukyndige og villieløse JaJubrødre. Disse Mænd ville imidlertid i deres egen Bevidsttilhed, og i vor Erklæring: at vi i dem stedse have fundet sagkyndige og selvstændige Mænd, finde fornøden Beroligelse; men vi kunne, ved denne Leilighed, ikke lade ubemærket: at Den, der virkelig har til Hensigt at fremme en god Sag, baade maa kjende og vide at bruge andre Vaaben til at kæmpe for den med, end ugrundede Invectiver, falske Vittigheder, Sarcasmer og fornærmelige Udtryk ; at Almeenaanden ikke vækkes, men kues ved en saadan Fremfærd, og at dette ædle Ord, under slige Omstændigheder, ikke sjeldent kan misbruges, som et Skjul for Egoisme og Forfængelighed. Vi troe, at det ei vilde være en uværdig Gienstand for det ærede Selskabs Opmærksomhed, der har helliget endeel af sin Virksomhed til at forebygge Pressens Misbrug, alvorligen at paatale slige ubeviislige og inhumane Angreb paa offentlige Authoriteter, der kaste en ufortjent Skygge paa deres Virksomhed. Vi misunde hverken Anmelderen den Ære at have forfattet, eller Redacteuren den Fornøielse at have meddeelt sine Læsere denne Artikel; men skjøndt vi ønske hans Avis al mulig Celebritet, kunne vi dog ikke undlade at bemærke: at vi troe, at den der vindes, ved at optage saadanne Bidrag, neppe er den ønskeligste. - Thisted Byes Fattigvæsens Commission, den 26de Juni 1835. Hertel. Lützhøft. Jepsen. Bunch. Axelsen."