Aalborg Stiftstidende, 1832-10-27
Sir Walter Scott, 1820 ophøiet til engelsk Baronet og 1821 Præsident af det Kgl. Videnskabernes Selskab i Edinburgh (han var og saa den første, der havde den Ære at være bleven slaaet til Ridder af høisalig Kong Georg den 4de, da denne havde besteget Tronen), var den ældste af de endnu levende Søn af en udmærket Procurator i Edinburgh og født der den 15de August 1771. Hans Moder var en Datter af vid Rutherford, ligeledes en udmærket Jurist. Dyder og Talenter, især for Digtekunsten, udmærkede hende; mange af hendes Digte bleve endnu efter hendes Død befundne værdige at trykkes. En svag Legemsbygning, forbunden med en Lamhed, var Aarsag til, at W. Scott næsten aldeles opdroges og undervistes hjemme under Moderens Tilsyn. Om hans tidligere Studium er kun lidet bekjendt; kun at han røbede Talent til Landskabstegning efter Naturen. Da han havde opnaaet Alderen kom han paa Gymnasiet i Edinburgh. Her bemærkedes saa lidet hos ham af den Geniets Kraft han senere har lagt for Dagen, at Lærerne endog beklagede sig over hans Dorskhed. Den berømte Huge Blair spaaede imidlertid og han var den eneste, at der vilde bryde noget Stort ud af Drengen. Efter Fuldbyrdelsen af de classiske Studier kom S. til til Universitetet i Edinb. og allerede i sit 21de Aar fik han Bestalling som Procurator. Hans Embedsforretninger drev han nu med Jver, og, 27 Aar gl., giftede han sig med Mis Carpentos, der fødte ham 4 Børn. 1799 blev han Sherif (Landfoged) for Grevskabet Selkirk og 1806 en af de første Protocolførere, ved Skotlands høieste Ret. Befriet for Procedurens byrdefulde Arbeide og i Besiddelse af tvende indbringende Poster og en betydelig Formue, var S. sat i Stand til efter Behag at hylde Muserne, og levede nu paa sit skjønne Land sæde Abbotsford. Det første han udgav (1797) var tvende Efterlignelser af tydske Romanzer, betitlet: the chace (Jagten) og William and Heller, efter Bürgers Leonere. Tre Aar derefter oversatte han Göthes Götz von Berlechingen. 1802 udkom hans første af de storre Værker, Theminstrelsy of the scottisk Border. (Ballader fra Skotlands Landgrændse.) Denne Samling opvakte almindelig Opmærksomhed, skjønt den bestod tildeels af gamle og tildeels af nye Ballader, Efterlignelser af ældre Digtninger af meget ulig Værd. Hans næste Værk (1804) var The Tristram, en metrisk Roman fra det 13de Aarh. Han udgav Drydens og Stifts Værker med mange kostelige Anmærkninger og disse Forfatteres Biografier og Karakteerskildringer. Nu fulgte Tid efter anden fra ham en Mængde Arbeider i forskjellige Fag. 1814 udkom hans Waverley, der blev udbredt over heele Europa, og derpaa fulgte den Flod af kostelige Romaner og historiske Værker, som man ikke kan begribe, hvorledes eet Menneske blot kunde faaet dem sat paa Papir, end sige forfattet dem. Den 23de Februar 1827 vedkjendte han sig først Forfatterskabet til Waverley Romanerne. Paa Prent vedgik han denne Bekjendelse i Jndledningen til hans Roman The chronieles of theCanongate, den første han (1827) udgav under sit Navn. Her angav han tillige Kilderne - Familie=Historier og Privar Meddelelser - af hvilke han havde øst Stoffet til hans Romaner. 1828 udkom endogsaa nogle Prædikener af ham, og en Anviisning til Havekunst og Træplantning. Hans Honorar beløb sig fra 1801 til 1819 til 70000 Pund Sterling, men ved hans Forlæggers Fallit mistede han sin hele Formue, og man beskyldte ham for, at hans Napoleons Historie (10 Dele, derfor var en Finants=Operation, da den antages at være skrevet eensidig og uden omhyggeligt Studium. Den hvasse H. Heine siger: Jngen har nedværdiget Napoleon saameget som Walter Scott, thi han har - solgt ham. Hans Digt Slaget ved Waterlool, gjorde ikke den Lykke, en saadan Forfatters Arbeide ellers lover, og en Vittighed desangaaende udbredte sig som et Lyn. Navnet Scott er nemlig meget hyppigt i England, og da Talen engang var om en Scott, saa spurgtes der, hvilken Scott, da svaredes der: Ahl thals he, the last lost of Waterloo. Ak, det er ham, som tilsidst faldt ved Waterloo.) Øen Pitteairns Colonie.