Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-02-10
Nyeste Post-Efterretninger. Man har nu faaet nærmere Efterretninger om Oprøret i Madrid den 18de. Det 2det lette Jnfanterie-Regiment bemægtigede sig Postbygningen og man troer, at det var dets Plan at proclamere Constitutionen af 1812, og fortrænge Krigsministeren General Lander. Der havde yttret sig i forveien imellem Folket og en Deel af Tropperne en betænkelig Stemning. Adjutanten Don Jose Cardero, var nyelig ankommen med sin Bataillon til Madrid, for at afgaae til Navarra; da han kiendte Parolen, saa faldt det ham let at overrumple Vagten i Post bygningen og indspærre Soldaterne. Det rygtedes; General Capitainen Canterac sendte en Officeer derhen for at formaae til Orden; men han blev tilbageviist med Foragt. Nu ilede Canterat selv derhen, og forlangte at tale med Anføreren, Cardero traadte frem og en Disput opstod. General-Capitainen vilde nu afsende en Grenadeer med Ordre til Casernerne; Cardero forbød Grenaderen at begive sig bort Hvad, sagde Canterat, vil man ikke adlyde min Ordre; han trak Sabelen, og truede at støde den i Brystet paa Cardero, denne traadte nu nogle Skridt, tilbage, og raabte til Soldaterne af et Compagnie, som stod bag ved ham, at de skulde skyde. Et Skud traf General Canterat, han faldt, og udraabte i det samme: længe leve Jsabella den 2den og vort Lands Friehed! Endnu to Skud bleve affyrede af Gelederne, og et fra et Vindue i Postbygningen, og Canterac blev dræbt. Alt dette passerede ved Solens Port, en af de meest besøgte Egne i Staden, tæt ved den store Indgang til Postbygningen. De Borgergardere og Jndvaanerre, som vare i Nærheden toge Flugten. Nogle Compagnier af den insurgerede Bataillon anholdt de Mulæsler, som bragte Brød ud af Bagerhusene, og bragte det til Vagt huset; andre opstillede sig paa Taget, og atter andre i Vinduerne af Postbygningen, som er en stor stirkantet Bygning fra Carl den 2dies Tid, som ligger ganske isoleret, er meget stærk, med to indvendige Gaarde, og omgivet af et hvelvet Gallerie. Ministerne samlede sig i Paladset; alle disponible Tropper bleve afsendte til det Sted, hvor disse Uordener passerede. Krigsministeren Lander reed i Galop derhen Kl. 9 1/2 imidlertid standsede han dog da han faae Soldaterne, som vare posterede paa Altanen, og bød Artilleriet af rykke frem; men Compagnierne fyrede, trak sig tilbage i Bygningen, og lukkede Træeportene i. Fra alle Sider hørtes det Raab: længe leve Jsabella den 2den længe leve Fædrenelandets Frihed. Oprørerne som kun vare 500 Mand stærke, gjorde Regning paa Understøttelse; 5 af deres Officere søgte at parlamentere med dem, men maatte i en Har begive sig bort. Jmellem 10 og 11 samledes alle Byens regulaire Tropper og Borgermilitairen sig omkring Postbygningen; Artilleriet bestod Bygningen, og beskadigede et Hiørne af den; Rebellerne skode vel paa Garden og Artilleriet; men ikke paa Linietropperne og Borgermilitairen, som de hilsede paa med Jubel. J Monteragaden stode de paa nogle Grenadere til Hest, og saarede nogle Folk og Heste. Alle Boder bleve lukkede, Gaderne i Omegnen spærrede, men Jndvaanerne syntes ikke at udvise nogen Jnteresse for Oprørene. Kl. 2 hørte Jlden op, og en Stilstand skal være bleven tilveiebragt. Oprørerne skulle have staaet i Forbindelse med nogle Prokuradores; dette Kammer vilde forsamle sig uagtet det var Søndag; men kunde ikke blive fuldtalligt. Politiet udstædte strenge Ordrer, men Borgermilitairens Stemning var betænkelig; den vilde ikke fyrre paa Oprørerne, og sendte dem Brød og andre Levnetsmidler, men da disse saae, at Borgermilitairen ikke vilde aabenbart erklære sig for dem, saa opsatte Officerene, paa Oberst Mincursirs Raad, en Svoger af Torriios, til de Prokuradores, om at intercidere for dem hos Dronningen; de foregave at Aarsagen til deres Oprør var, at de troede at Frieheden var i Fare, og at de vare tilskyndede af nogle Personer, som nu lode dem i Stikken; de tilbøde sig at udgyde deres Blod for Thronen Denne Bebreidelse syntes at træffe Borgergarderne og de Prokuradores; men Soldaterne vilde ikke tage den tilbage. Nu ankom General Sola og tilbød Amnestie for alle, paa CantaracMordere nær, men Soldaterne raabte: for alle eller ingen; den blev nu bevilget, og Oprørerne trak udaf Postbygningen med klingende Spil og Geværet i Armen, og med deres Oberstlieutenant i Spidsen til Alcovendas, tre Leques fra Madrid; General Sola ledsagede dem, og da de kom igiennem Gaden Montera, saa beviiste Borgergarden dem militair Honneur. Roligheden i Staden blev derpaa tilveiebragt. - General Canterac var født i Bordeaux, men har længe tient i Spanien. Rygter om denne paafaldende Begivenhed har man i tusindtal, men et Factum er det, at under Tumulten hørtes ikke en Lyd til Fordeel for Don Carlos, og Stemningen, synes at henvende sig mod Krigsministeren Lander, og hans Planer. - Jfølge andre Efterretninger er Brigaderen Don Felive Zamora bleven skudt under Kampen, og Capitain Don Louis Pelafor fik den høire Arm knuset. Rebellerne raabte under Kampen, ned med Ministerne, og de slette Raadgivere! hvilket Raab blev gientaget af den forsamlede Folkemasse. Jnsurgenterne havde kun et Tab af en Underofficeer og 3 Gemene. Hertugen af San Carlos overbragte Amnestie-Decretet til dem; da de marscherede ud af Bygningen raabte de leve Dronningen, leve Frieheden, og Raabet blev gientaget af hele Folkemassen. Man hørte ogsaa det Raab: ned med Carl den 5te Hr. Martinez de la Rosa skal især have drevet det igiennem, at en almindelig Amnestie blev bevilget.