Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-05-25
- Kronprinsen af Preussen er afreist til Posen for at modtage sin Søster, den Russiske Keiserinde. Man siger, at den Russiske Keiser vil ikke begive sig længere end til Varschau; men der tilbringe endeel af Sommeren. Den Russiske Ambassadeur, Hr. v. Ribeaupierre, vil, som man skriver fra Vien, den 24de April overlevere Porten en Skrivelse fra sin Monark, hvori Keiser Nikolaus erklærer, at han vil eftergive den Tyrkiske Regiering een Million Dukater af de paalagte Contributioner. Aarsagen hvorfor det varede saalænge inden de Beslutninger, som vare tagne i Conferencerne i London, bleve overleverede til Porten, var at Hr. von Ribeaupierre, ikke var bleven forsynet med de fornødne Jnstruktioner til denne Overlevering. Dette er nu siden skeet, og Porten har, som man veed, accepteret den Note, som var bleven tilstillet den. Reis Effendi har erklæret, at Porten vil betragte de Grændser, som ere anmærkede paa det Kaart, som fulgte med Noten, for at være de egentlige Grændser for det nye Grækenland. - Over Bucharest høres de sædvanlige Klager over indvortes Giæringer og Misfornøielse i det Tyrkiske Rige, hvilke Klager ankomme med Handelsbreve fra Constantinopel. Ogsaa Hr. Fontanier, som har bereist de Tyrkiske Lande fra Aarene 1822 til 1829, siger i sin Voyages en Orient, som han i Fior udgav i Paris i to Bind i Octav, at hvor man saa reiser i det Tyrkiske Rige, bemærker man en stor Misfornøielse hos Folket, som er Forbuddet paa Rigets forestaaende Opløsning. Sultanen vil bringe sit Folk i en nøiere Forbindelse med sig, og give sin Stat Form af et christeligt Monarkie; de Europæiske selskabelige Frieheder behage ham mere end hans stive Orientalske Omgivelser; men det er tvivlsomt om han kan trænge igiennem med sine Planer, og den Maade hvorpaa han sammenblander Orientalske og Europæiske Sæder med hinanden, mishager hans Nation og kan let støde ham fra Thronen. Alle arvelige Paschaer ere ham imod, og han vover ikke at afsætte dem. Hr. Fontanier, fortæller: at han traf i det Tyrkiske Asien paa mange deserterede Russiske Soldater, som nu levede som Staldknægte og Dagleiere i Tieneste hos Tyrkiske Stormænd, og bleve godt behandlede; men forsøgte de paa at desertere igien, saa var Døden deres uundgaaelige Lod. Det var ham ubehageligt at bemærke hvorledes de christelige Religionspartier i Orienten have og forfølge hinanden, men ogsaa de mahomedanske Geistlige kunne ikke blive enige om deres Religionsdogmer. Derimod ere de meget enige i at advare Mahomedanerne om at vogte sig for Omgang med de Christne, for at de ikke af dem skulde forføres til at forlade deres Religion. Sielden gaaer en Tyrk overtil Christendommen og Tyrkerne ere meget find rige i at bekæmpe Bibelen med allehaande Spidsfindigheder. (Derover klage ogsaa de christelige Missionaire, som bereise de Tyrkiske Lande.) Derimod antage endeel Christne Jslamismen af timelige Aarsagers Skyld, især christelige Fruentimmer, som blive optagne i de Tyrkiske Stormænds Haremer. Ogsaa Hr. Fontanier siger, at Grækerne ere meget stolte af deres Forfædres Fortienester, og at det trykkende Aag, som de saalænge have staaet under, har indbragt en Underfundighed i deres Charakteer, saa at de selv sætte en Ære i deres snedige Foretagender. Hr. Fontanier roser meget Greven af Capodistrias, kloge Bestyrelse; men siger, at han har et Partie imod sig. - Ogsaa de nyeste Efterretninger fra Græken and tale om indvortes Uroeligheder i dette Land, og en Misfornøielse hos det republikanske Partie i Landet med den nye Regiering, som skal indføres deri, imidlertid skildres Meningen deri Landet meget forskiellig, eftersom man modtager Efterretningerne fra forskiellige Kanter. Den Petersborgske Journal melder, at Grækenlands Pacification kan betragtes som fuldendet, da Porten nu har antaget de tre Magters Beslutninger, og at Grækenland ifølge samme vil blive erkiendet for at være en uafhængig Stat med en monarkisk og arvelig Regiering.