Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-03-01
Dersom de Ulykkelige, der blive Offere for Brændevinets ødelæggende Virkninger, forud kunde see den Elendighed, hvortil denne Drik nødvendigviis fører dem, naar de hengive sig dertil, – da vilde vel de Fleste af dem gyse tilbage fra den tillokkende Drik, men Den, der alt er paa Veien til Afgrundens Rand, skuer endnu medynksomt ned paa den Ulykkelige, som alt ere styrtede i den, – med den stolte Selvtillid, at han vel skal vogte sig for et saadant Fald. – "Jeg drikker ikke Mere, end jeg kan taale, – siger han ved sig selv, – og naar jeg betaler, hvad jeg faaer, hvo kan da formene mig at drikke?" Saaledes taler Forførelsens Slange, – efter Menneskenes egen Tilbøielighed; – derfor ere dens Offere saa mange. Naar Lasten altid viste sin rædselfulde Side frem, da vilde den tabe alle sine Tillokkelser; men den paatager sig gjerne Mine af en føielig og tjenstvillig Ven, som tilbyder Mennesket mange Glæder, uden at lade ham skue nogen af de bittre Følger. Dette gjælder især og Brændeviinsdrik. Det ene Menneske anbefaler den til det andet, som et godt Styrkelsesmiddel, som Noget, han har godt af; og hvo kan modstaae Tillokkelsen til Det, som baade er gavnligt og behageligt? – Hvad der blot er behageligt, vil dog den Forsigtige tage sig i Agt for, fordi han veed, at Øieblikkets Behagelighed ofte drager en lang Række af Ubehageligheder efter sig; men hvad der tillige fremstiller sig som noget Gavnligt, det har selv den Forsigtigste ondt ved at vogte sig for. Kunde man altsaa betage Brændeviinsdrikken, denne tillokkende Side, vilde den være langt lettere at bekæmpe. Betragter man ikke alene den bundløse Elendighed som Brændeviinsdrik udbreder, – baade over Drankeren selv og over hans Familie, baade i Henseende til hans Formue og hans Helbred, ja i Henseende til hans hele timelige og evige Velfærd, – men ogsaa dennes Udstrækning, den Mængde Mennesker, som blive et Offer for den, – i større eller mindre Grad, – da maa man vistnok tilstaae, hvad jeg ovenfor har sagt, at Brændeviinsdrik er een af Menneskehedens største Plager og Ulykker. Den, der kunde borttage denne Plage, eller reducere Brændeviin til et sparsomt brugt Lægemiddel, som det oprindeligt var, – maatte da udentvivl regnes iblandt Menneskeedens største Velgiørere. Denne Ære vil vel neppe Nogen kunne opnaae i dens fulde Omfang; men selv et ringe Bidrag dertil kan dog maaskee frelse Mange fra Fald og Elendighed og saaledes fortjene Roes. Fra denne Side betragtet, mener jeg, at Brændeviinsdrik fortjener at omtales i "Dansk Folkeblad, da den lige saavel for Danmark og det Danske Folk som for Menneskeheden i det Hele, er en Plage og Ulykke. Jeg mener nemlig, at den farligste Tillokkelse, til denne farlige Nydelse ligger i den Mening, at den maadelige Nydelse ikke er skadelig, men tvertimodgavnlig, at en Snaps eller to til Maden styrker Maven, vækker Appetitten og letter Fordøielsen. Dersom man kunde overbevise Menneskene om, at denne Mening er grundfalsk, – at Brændeviin, selv nydt med Maade, skader Sundheden og svækker Maven, – da vilde man udentvivl derved kunne afholde Mange fra en Nydelse, der saa let leder i Fristelse. Dette Spørgsmaal fortjente derfor en ret grundig og overtydende Undersøgelse, og da jeg ikke selv seer mig i Stand til at foretage denne, vil jeg opfordre vore kyndige Phystologer og Læger dertil ved her at meddele nogle Træk af mine Anskuelser om denne Sag. (Forts.)