Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-11-27
Udenlandske Efterretninger. Det Gaadefulde i Frankrigs betydelige Rustninger ved den spanske og belgiske Grændse samt Krigskibes Afsendelse til Barcellona forøges endnu derved, at endog de ministerielle Blade indholde ganske modsigende Beretninger derover, hvilket kun kan forklares af Uenighed i selve Ministeriet, hvorom nu ogsaa Regjeringsbladet Presse beretter, at Finantsministeren Humann med megen Kraft og Bestemthed har fordret Reductioner i Land- og Sømagten, og at Guizots Modstand endelig er bleven beseiret af ham. Stemningen mellem Frankrig og Spanien bliver stedse meere og mere bitter, ikke alene forkynde de spanske Blade ligefrem Krig med Frankrig, men Espartero har med Bestemthed, forlangt Forklaringer angaaende de franske Rustninger ved Grændsen, og faaet et utilfredsstillende. Svar, og den spanske Gesandt i Paris har vexlet Noter med den franske Regjering, ligesom den franske Gesandt i Madrid med den spanske Regjering, hvilke i lidenskabelig bitterhed ikke ere langt fra at nærme sig til gemeent Skjænderi. Det er vist, at England meget ivrig arbeider paa at afslutte en Handelstractat med Spanien, som i den Grad skulde begunstige det første Land, især med fri Jndførsel af dets Bomuldsfabricater, at ikke alene Frankrigs Handel med Spanien, og saaledes ogsaa dets politiske Jndflydelse vilde blive tilintetgjort, men at selve de talrige spanske Manufacturer i Catalonien vilde blive ruinerede. Espartero vil derfor begive sig til Barcelona for at træffe Foranstaltninger til at forebygge det allerede nu ulmende Oprør, som ved en saadan Tractats Afslutning sikkert vilde udbryde. Mærkeligt er det, at det franske ministerielle Blad Presse for 18de dennes melder, i denne Handelstractat allerede er afsluttet, og at England saaledes ved listige Jntriguer endelig har drevet den Plan igjennem, hvorfor det i mange Aar har arbeidet, og at det ligeledes ministerielle Blad Globe samme Dag paastaaer, at Englands Rustninger ere rettede mod Spanien, fornemmelig paa Grund af, at Spanierne ikke have opfyldt Tractaten om Slavehandelens Undertrykkelse, men tillige med Hensyn til den forestaaende Congres til Jndblanding i de spanske Anliggender, saa at England og Frankrig altsaa skulde handle i den fuldkomneste Overeensstemmelse. Lige saa modsigende ere andre Rygter, saaledes forsikkres, at Guizot har havt meget vidtløftige Forhandlinger med den østerrigske og den preussiske Gesandt i Paris angaaende de engelske Rustninger, og opfordret dem til, i Forening med Frankrig at forlange Forklaringer og Hensigten dermed, samt at disse havde været ganske enige med ham deri og skrevet til deres Regjeringer derom, og paa samme Tid berettes, at begge de nævnte Magter ere traadte i en formelig Opposition mod Frankrig og aldeles have vægret sig ved at deeltage i den foreslaaede spanske Congres. J det belgiske Repræsentantkammer svarede Ministeren for det Udenlandske paa Spørgsmaalet om Hensigten med de franske Rustninger ved Grændsen, Regjeringen har med den største Forundring faaet Efterretning derom, da Jntet fra dens Side har foranlediget denne Bevægelse. Den vil snart erfare Hensigten dermed og skal da ile med at underrette Kammeret derom. At den alt undertrykte og meget ubetydelige belgiske Sammensværgelse, som man i Paris vil sige, skal være Grunden dertil, synes ikke troligt.