Kiøbenhavns Postrytter, 1789-08-07
Statsraad Foulon, som fra slet og ret Proviant commissaire havde i en kort Tid opsvinget sig til Jntendant ved Armeerne og endelig til Statsraad, og sammenskrabet en Formue, der aarligen indbragte ham en halv Million, gjorde sig i de sidste Aar, da han var kommet i besynderlig Yndest hos de Kongelige Tanter, al Umage for at blive Generalcontrolleur, hvilken Post Publicum, der kiendte ham som en haard og umaadeligen giærrig Mand, ikke ønskede ham. Da Hr. Necker blev forviist, hedde det, at der var ham tiltænkt en Plads i Ministeriet. Dette Rygte forstørrede Folkets Had til ham, og allerede den 21de Julii vilde hans egne Undergivne, som han i deres store Brødtrang gav det Raad at æde Høe, bemægtiget sig ham paa hans Landgods Morangis, omtrent 5 Mille herfra. Han flygtede om Aftenen til Viry, men man forfulgte ham, naaede ham, og bragte ham den 22de om Morgenen til Fods til Raadhuuset. Strax efter Ankomsten forsamlede Folket sig i Hobetal paa Retterpladsen la Greve, og forlangede ham udleveret. Forgiæves søgte den bestandige Deputation paa Raadhuuset at tilfredsstille Mængden og at vinde Tid, ved at forestille den, at han ved Borgerdagt skulde blive bragt til Abbediet St. Germain, der er indrettet til et National-Fængsel, hvor man paa det strængeste vilde formere ham sin Proces, og blot udsætte Executionen, for af ham maaskee at udlokke adskillige Oplysninger. Folket var ubevægeligt, truede med at stikke Raadhuuset i Brand, bestormede det virkelig om Eftermiddagen, og uagtet Marquis de la Fayette paa Knæ bad om Naade for ham, slæbte den ulykkelige Foulon til Retterpladsen, og opklyngede ham der. Hans siden afhugne Hoved stak man en Visk Høe i Munden, har det, paa en Møggreb, i Triumph igiennem Staden til Palais Royal, og slæbte Legemet bag efter. En ligedan Skjæbne havde samme Dag hans Svigersøn, den i Compigne arresteerte Jntendant Berthier de Sauvigny, der vilde ladet skyde paa Folket, var en Ven af de Launy i Bastillen, og havde lagt de voldsomste Planer imod Nationen. Han havde allerede den 15de forladt Paris, men blev fra Compigne afhentet af en af Valgherrerne og 300 Borgere, og den 22de om Aftenen bragt herhid. Saasnart Folket saae ham, raabtts: "der er Landsforræderen, Kornpugeren, der vilde sultet os ihiel." Man tilbød ham sin Svigerfader Foulons Hoved til Hovedpude, har det foran ham til Raadhuuset, hvorefter man igien slæbte ham derfra til Retter pladsen, og hængte ham i samme Galge, hvori hans Svigerfader før var død. Man afhuggede ham ligeledes Hovedet, rev ham Hiertet ud af Livet, og har det, endskiøndt om Natten, i Triumph igiennem Gaderne til Palais Royal. Kongens Broder, Greven af Artois, som er flygtet til Brabant, har sin Gardecapitain, Prindsen af Heninmed sig. Man vil vide, at han har ikke faaet mere end 3 til 400 Louisdorer med sig i rede Penge, da hans Skatmester vel havde mere i Forraad, men vilde ikke ud dermed, siden Resten var anviist til at betale Renterne med paa Prindsens Gield, som man beregner til 19 Millioner Livres. Førend Prindsen begav sig paa Flugten, skal han ikke nøye nok have været underrettet om den ham truende Fare, indtil den nu værende Præsident for Nationalforsamlingen, Hertugen af Liancourt, besluttede at sige ham reent ud, at hans Liv var i Fare, ja at man havde udsat Præmie paa hans Hoved. Disse Ord gjorde et saadant Jndtryk paa Prindsen, at han faldt tilbage af Skræk, og fra det Øyeblik ikke længer fraraadede Kongen at begive sig til Nationalforsamlingen.