Aalborgs Stifts Adresseavis, 1821-12-08
Frugtbarhed. J Polen lever en Bonde, der med een Kone har havt 24 Sønner, hvoraf 8 tiene i Armeen og 4 ere dragne hiem. Faderen, en rørig Foermand, er 84 Aar gammel, og Moderen, som aldrig har født en Datter, er nu frugtsommelig for 25de Gang. Særheder. J Lyon lever en gammel Lærd i et lille simpelt Huus, i Selskab med en Hund og en Hob Katte. Han er ikke rig, ikke fattig, men slaaer sig saa jevnt igiennem. Naar der gives grønne Erter, kiøber han et Otting kar deraf, fordeler dem i sine Lommer og spiser raskvæk, saalænge de vare, medens han forretter sine Ærinder Staden. Ligeledes bærer han sig af med Træfrugt. Hans Hunde- og Katteeselskab lever gemeenlig af kogt Kiød, hvoraf han selv spiser med. Han sover paa en Haarmatradse og bruger til Lagen et Stykke Lærred, hvilket han, alt som det bliver skident, stedse ruller videre op, til han kommer til Enden. Han har aldrig ladet Noget trykke. Sædvanlig gaaer han i en kort graa Kappe, som Vinden pibe igiennem. Om Vinteren varmer han sig, ligesom de gamle Kiærlinger, ved en Jldpotte. - - - Paul Berris, en gammel Skuespiller i Frankrig, er ligesaa sær. Han er fattig, thi hans Rollefag er meget indskrænket og altsaa hans Jndtægt ringe. Han lever ganske ene med sin Pudeel, som han kalder sin troeste Ven. Kiøkkenet besørger han selv for sig og den. Hiemme bærer han en Fruentimmerkjole, for at skaane sine Beenklæder. Naar han intet bifald høster, er han bedrøvet indtil Døden, trakterer sin Hund, nøies selv med en Brødskorpe og siger: "Spiis, min bedste Ven! Du er det værd, men jeg fortiener ingen ordentlig Føde!" Stundom lægger han ogsaa ved saadan Leilighed Hunden i Sengen og kryber selv underneden. -- - Skuespiller Morel, i Marseille, gik ikke sielden paa Gaden i sin Theaterdragt. Han spillede karrikerte Roller, men var ellers en meget gravitætisk Mand. Han pleiede at spise hos en lille Tracteur ikke langt fra Theatret, og bestilte altid to Pladser, En for sig og En for Verdens store Bygmester. Sidstnævnte betiente han først, derpaa sig selv; først fortærte han sin Portion, derpaa Dennes, og forlod aldrig Bordet, uden forinden at have tømt et Glas til Ære for Verdens store Bygmester Spansk Overtro. J Catalonien gaaer Man den 1ste November, alle Sieles Dag, fra Huus til Huus, forat spise Valdnødder, i den sikkre Fortrøstning, at Man ved hver Nød, Man med Tro og Andagt fortærer, frelser en Siel fra Skiærsilden. Middel mod Guulfeberen. En engelsk Officier har bekiendtgjort følgende Middel imod den gule Feber: 1) Saasnart den yttrer sig i en By, eller Man befrygter at dette snart vil være Tilfældet, maa Man vedligeholde en Jld rundt omkring i Gaderne og af og til kaste Krudt paa samme. 2) For at sikkre sig mod Sygdommen, maa Man paa det bare Legeme bære et Vox Overtræk, der ogsaa bedækker Ørene og Hovedet. Man maa heller ikke gaae ud, uden forinden at have bedækket Ansigtet med en Maske, som er vel indgneden i Hvidløg, og desforuden daglig drikke 5 til 6 Glas Madeira Viin, blandet med China=Bark. (Den berømte Dr. Pariset, som fortiden befinder sig i Barcellona, har brugt dette Præservativ. Han skriver til sin Kone i Frankrig: at han fornemmelig kan takke Madeira Vinen og China=Barken for sit Livs Redning.) 3) Saasnart Man mærker Spor af Sygdommen hos sig, maa Man strax drikke et Glas Citronsaft og gnide sine Arme og Been saalænge i spanske Fluer, indtil der fremkommer Blegner og Vandet løber ud Eftersom Patientens Constitution er, maa han daglig drikke 9 til 10 Glas varmt Bordeaux, eller anden rød Viin, blandet med en lige Qvantitet Citronsaft, at han stedse kan blive i Transpiration. Med denne Cur vedbliver han saalænge til han er helbredet. Bemærkning. J vore Dage ansees Tyrkerne, som billigt, for Barbarer, og Nygrækerne for meget oplyste Folk. Oldnordboerne derimod betragtede Grækerne, som de kiendte af egen Erfaring, for lige saa store Barbarer, som Tyrkerne. Ved Ordet gridskeligen forstode de, efter P. Syvs Forklaring (see Fortalen til hans Ordsprog), grunmeligen som Grækerne, og i Visen om St. Kn. Hertug hedder det: "Saa gridskeligen de alle pe ham sloge.