Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-05-28
Udenlandske Efterretninger. En Skrivelse fra Kankasus skildrer det Jndtryk, som Efterretningerne om den sidste polske Bevægelse gjorde paa den russiske Armee i Kaukasus. Som bekjendt bestaaer næsten en Fjerdedeel af Kaukasushærens Jnfanteri af Polakker, naar man regner Lithauerne og Jøderne med dertil. Blandt Underofficererne er Polakkernes Antal især stort, ogsaa blandt Officeercorpset finder man mange Militaire af polsk Herkomst, endog Majorer. En stor Deel af dem havde i deres fædrelandske Hærs Geledder deeltaget i Krigen i 1831, var kommen i russisk Fangenskab og maatte i den meenige Soldats graae Kjortel gjøre Tvangsreisen til Kaukasus, hvor de Fleste ved Tapperhed og god Opførsel saaledes udmærkede sig, at de efter nogle Aars Forløb atter erholdt Officeers-Epauletter. Disse Mænd kunde naturligviis i dette raae Bjergland aldrig ganske forglemme Fædreland og Fortid, og Beretningerne fra Krakau fremkaldte hos dem en stille, men rystende Sindsbevægelse. J Førstningen hviskede man kun hinanden i Øret. Den første Efterretring derom ankom fra St. Petersborg med en Coureer til Tiflis, fra Hovedqvarteret udbredte den sig hurtigt videre og videre og gik som en Løbeild gjennem alle Leire indtil de fjerneste Fæstninger. Naturligviis bleve disse Beretninger i Førstningen af Mangel paa officielle Bekjendtgjørelser forvanskede ved falske Tilsætninger, forstørrede og overdrevne til det Utrolige af Phantasien og af de Militaires Forhaabninger eller Frygt. "Allg. Zeit." bragte de første bestemte Beretninger derom til Kertsch, Stawropol og Tiflis; de falske Rygter bleve derved gjendrevne, de overdrevne Forestillinger og Opstandens Udvidelse sank. Dette Blad bliver holdt i Kaukasuslandene, ikke alene af de fleste commanderende Generaler, som forstaae Tydsk, men ogsaa af flere Privatpersoner, og findes i Tiflis blandt Andet i Selskabet Casino. Der bleve de første Exemplarer tilbageholdte men snart blev det tilladt at fremlægge dem offentlig, og Tilløbet af Russer og Polakker var nu uhyre. Andre Exemplarer af Allg. Zeit." med Efterretning om Begivenhederne i Krakau circulerede i Leiren ved Terek, gik der fra Haand til Haand og have vel gjennemvandret de fleste russiske Vaabenpladse lige til det caspiske Hav. Deres Jndhold blev slugt af de begjærlige Læsere, som foruden dette Blad og de indholdsfattige Petersborgske Aviser ikke see nogen Journaler, og med ubeskrivelig Spænding saae Alle hver næste Postdag imøde. Blandt de høiere Officerer i Hovedqvarteret i Tiflis bemærkede man alvorlige eftertænkende Miner, endog Fyrst Woronzows ellers bestandigt oprømte Pande skal flere Dage have været betrukken med mørke Skyer; man gjennemlæste Beretningen vel to, tre Gange, men talte lidet derom. Frier yttrede man sig i Leirene; mangen russisk Subaltern-Officeer yttrede uforbeholdent det Haab, at hans Regiment nu snart maatte erholde Marschordre og at den polske Opstand vilde befrie dem fra det kaukasiske Feldtlivs utaknemmelige og paa Hæder fattige Besværligheder. Endog blandt de polske Soldater trængte sig Rygtet hurtigt ind, og i alle Kasernestuer blev der snakket om Begivenhederne i Polen. Da Beretningerne snart modsagde Betydenheden og Omfanget af den krakauske Bevægelse, syntes en Steen at være væltet fra Overgeneralens Bryst. J modsat Fald vilde Sagen der have været betænkelig. Blandt Polakkerne vilde der altid have været nogle exalterede Hoveder, som maaskee havde vovet det Yderste, endog i deres Bryst, som bære russiske Hæderstegn, ere de nationale Sympathier ikke ganske qvalte. Hvis Opstanden havde varet længere og udbredt sig videre, vilde Begivenhederne ved Weichselen, ikke være blevne uden Gjenklang i Kaukasus. Efter at man i Tiflis kjender Sagens hurtige Udfald, er man atter ganske rolig. – Blandt de polske Soldater have Desertionerne i den sidste Tid været hyppigere end ellers Fra den i Nærheden af Tiflis liggende Leir Manglis bortrømte i een Nat 17 Soldater, alle Polakker; de flygtede til de nordlige Skove til Lesgierne. Fra det i Karagatsch garnisonerende Dragonregiment skulle endog nogle Officerer af de bedste polske Adelsfamilier være forsvundne. Under Benævnelsen af et Præsteconvent ere de protestantiske Præster i Frankrig i denne Tid samlede i Paris, for at beraadslaae om, hvorledes deres Troesbeslægtede i Frankrig skulle opnaae større kirkelige Friheder.