Berlingske Tidende, 1836-03-12
Efterat endnu flere Medlemmer havde yttret sig over denne Sag, blev det først stillet under Afstemning: "omen Petition i denne Sag skulde indgives, hvilket Spørgsmaal, efterat det var bemærket, at ogsaa de, som blot ønskede Modificationer af de nærværende Forskrifter og Stændertidendens Udgivelse, maatte stemme for den bekræftende Mening, med 53 Stemmer mod 13 blev besvaret bekræftende. Derefter blev stillet under Afstemning den af Statsraad Hvidt gjorte Jndstilling, saaledes som denne senere af ham var modificeret, og hvorefter den gik ud paa: at Forsamlingen, ved i en allerunderdanigst Petition at udvikle de Grunde, der tale for, at Offentlighed i Stænderforsamlinger ogsaa bør finde Sted ved raadgivende Stænder, allerunderdanigst indstiller til Hans Majestæt, at det fra saa mange Sider yttrede Ønske og Stænderforhandlingernes Offentlighed allernaadigst maatte for Fremtiden vorde opfyldt med Hensyn til de danske Provindsialstænders Forsamlinger. Denne Jndstilling blev af Præsidenten sat under Afstemning førend Committeens første Jndstilling, fordi den gik ud paa meere end denne, og der saaledes, i Tilfælde af, at den ikke blev billiget, gaves Leilighed for dem, der stemte for samme, til senere at forene deres Stemmer med dem, der hyldede Committeens Anskuelse; hvorimod, siden der endnu var en tredie Mening, der gik ud paa at indskrænke sig til en Udvidelse af Stændertidenden, Stemmefordelingen, naar Committeens Jndstilling var stillet først, kunde have været saaledes, at begge Jndstillinger vare blevne forkastede, tvertimod Pluralitetens Mening. Ved Afstemningen blev denne Etatsraad Hvidt Jndstilling billiget med 36. Stemmer mod 30. Kammerraad Drewsen og Viinhandler Hansen havde forud tilkjendegivet, at de, paa Grund af denne saaledes modificerede Jndstilling af Etatsraad Hvidt, toge deres Jndstillinger, som overflødige, tilbage, hvilken Erklæring Secretær AlgreenUssing ligeledes havde afgivet med Hensyn til den første Deel af hans Jndstilling, som gik ud paa, at der maatte tilstaaes de efterfølgende Stænderforsamlinger fuldstændig Offentlighed. Derimod bleve de tvende af den sidstnævnte Deputerede gjorte Tilføielser: "at Afstemningen over Sagerne skeer inden lukte Døre", og at Forsamlingen maa kunne tage Beslutning om, at enkelte Forhandlinger ikke skulle være offentlige, stillede under særlig Afstemning. Den første af disse Jndstillinger blev af Forsamlingen billiget med 54 Stemmer mod 12, og den anden med 58 mod 8. Committeens første Jndstillingspunkt blev, som en Følge af Afstemningen over Etatsraad Hvidts Jndstilling, ikke sat under Afstemning; dens andet Jndstillingspunkt frafaldt Committeen; og dens tredie blev antaget med 57 Stemmer mod 9. De ovenanførte af Kammerherre Castenschjold, Grev Holstein og Etatsraad Stenfeldt fremsatte Amendements bleve alle forkastede, det første med 61 Stemmer mod 5, det andet med 59 mod 7 og det sidste med 38 mod 28. Forsamlingens Petition, der paa dens Vegne er affattet af Proprietær Tutein, hvem dette Hverv ved Stemmefleerhed blev overdraget, da Committeens Referent, Procurator Haagen, frabad sig samme, er af følgende Jndhold: "Naar Provindsialstændernes Forsamling, allerunderdanigst henvender sig til Deres Majestæt med et Andragende, der gaaer ud paa en Modification af selve Stænder-Jnstitutionen, da ligger Grunden ei i Mangel paa taknemmelig Anerkjendelse af denne kongelige Gaves store og betydningsfulde Værd, men i Ønsket om at fremme Alt, hvad der kan bidrage til, at Deres Majestæts ædle Hensigt med Jnstitutionen saa fuldstændigen som muligt maatte vorde opnaaet. Deres Majestæt har udtalt de skjønne Ord, der dybt ere prægede i enhver dansk Borgers Bryst, at Stændernes Jnstitution skal bidrage til at knytte de Baand desto fastere, som forene Kongehuset med Folket og bidrage til Almeenaandens Oplivelse. Men medens Baandet mellem Kongehuset og Stænderne saaledes knyttes, fastere, savnes en vigtig betingelse for en nøiere Forbindelse mellem Stænderne og Folket; det er ikkun ved en levende og kraftig Vexelvirkning mellem Folket og Stænderne, at disse erholde deres fulde Betydning; at de fuldstændigen kunne opfylde det med deres Jnd stiftelse tilsigtede Formaal. Det er disse Betragtninger, der have ledet denne Stændernes Forsamling til at udtale den Overbeviisning, at dette Maal ikkun fuldeligen kan vorde opnaaet ved Stænderforhandlingernes Offentlighed. Dog denne Offentlighed bestaaer ei saameget deri, at der tilstedes Folket uhindret Adgang til at overvære Forhandlingerne, som deri, at Folket gjennem Pressen erholder den sandfærdigste og nøiagtigste Kundskab om Forhandlingernes hele Væsen, erholder et levende og mangfoldigt billede om Livet og Bevægelsen i de Deputeredes Virken og Stræben. Unægteligt er det, at dette Maal allerede for en stor Deel maa ansees opnaaet ved Stændernes egen Tidende. Det vilde være i høi Grad uskjønsom, om man ei taknemmeligen anerkjendte, hvorledes Deres Majestæt ved at tilstede, at denne Tidende udgaaer i den Form og med den Udførlighed, som nu virkeligen finder Sted, allerede for en Deel har raadet Bod paa Mangelen af fuldstændig Offentlighed. Det maatte være selvforskyldt Misforstaaelse ei at anerkjende, at Deres Majestæt, ved allernaadigst at tilstede enhver enkelt Deputeret den mest uhindrede Meddelelse af Alt, hvad der foregaaer i Stændernes For handlings-Sal, ei allerede havde fremkaldt en Grad af Offentlighed, som ingen Stat med raadgivende Stænder kan fremvise. Men ligesom det danske Folk sætter en Glæde i at dvæle ved Betragtningen af, hvorledes Deres Majestæt med Kjærlighed og Viisdom fremmer Folkets Vel, hvorledes Deres Majestæt erkjender Offentlighedens store og gavnlige Jndflydelse, saaledes synes Overgangen fra den Grad af Offentlighed, Stænderne allerede ere i Besiddelse af, til en fuldstændigere Offentlighed at være saa ringe, at det var naturligt, at Ønsket om den sidste ytrede sig saa almindeligt blandt Folket, at Ønsket ei alene Kjöbenhavn. Trykt i det Berlingske Officin, med Hurtigpresse. fandt Gjenklang i denne Forsamling, men opstod samtidigen dermed i dens egen Midte. Men det er først ved Forhandlingernes Slutning, at Forsamlingen tillader sig at indkomme med et Andragende herom til Deres Majestæt; thi det var rigtigt og hensigtsmæssigt at udsætte et saadant Andragende, indtil det havde viist sig, om ei den Grad af Offentlighed, Deres Majestæt allernaadigst har tilstedet, maatte befindes tilstrækkelig. At undersøge dette har fornemmelig været Gjenstand, for gjentagne Møder, og medens Offentlighedens store Gavnlighed er af næsten hele Forsamlingen anerkjendt, vare Meningerne deelte med Hensyn til, om en saadan fuldstændigere Offentlighed allerede nu kunde ansees for hensigtsmæssig og gavnlig. Man skal derfor tillade sig noget nærmere at anføre Grundene for disse forskjellige Anskuelser; thi faa Ting, ere saa absolut gode, at de ei tillige skulde have en Skyggeside, og er dette nu vistnok ogsaa Tilfældet med Stænderforhandlingernes Offentlighed. (Sluttes i næste Nummer.) for handlingerne. ved Sjællands, Fyen og Lollands-Falsters tiften. Grovindsialstænderne for samt for Island og Færøerne.