Berlingske Tidende, 1807-10-30
en Onsdag Morgen den 28de afseilede en Jagt herfra med omtrent 80. Reisende; formedelst Modvind kom den til bajemod Middag. Kl. 11 kom Posten fra Kiøbenhavn; den blev kiørt til Skielskiør for at føres over Øerne til den 2de engelske Brigger kom Sønder fra og krydesede Nord paa. Den ene løbtæt ind unden Halskov. I Dag (Torsdag) vare 3 Jagten bestemte til at afgaae med de herliggende Reisende; men Blæst og Modvind forhindrede Afseilingen. J Dag til Kl. 2 ere ingen Brigger, seete i Beltet. De Reisendes Antal forøges daglig; her ligger nu over oppiniaalnam altid ges nu marig Helsingøer, aden 23de October. gode a Den 25de blev intet Skib, og den 26de og 27de kunne Skibeleppedevede ved Ørssunds Toldkammer. Den 26de indkom atter 13de af Røverdømmets Kutterbrigger og en Krigsslup, som alle nøgte strax opad. I Gaar bleviide ved Parlen bekiendtgjort, at alle Engelske til Søes og til Lands bør ansees og behandles som Fiender. Der bliver altsaa fra Fæstningen studt paverhvord saadant Skib, som kommer under dens Kanoner, da voven nogen Engelskmand at komme Land, bliver hamstrax hæftet. Hen af Eftermiddag indkom førsten Krigslup, som havde mange Fol ombord og seilede strax opld, paa den fulgte straxen Flaade af 14 a 15 Seilere under Konnoi af en Kutterbrig. De de seilede inden for Lyppegrunden og nær Fæstningens Kanoner, blev der herfra skudt efter dem, og det første Skulgibligiennem den enes Forboe. Fire strøge, bleve tagne og indbragte. De andre saatte paa Briagens gientagne Varselsskud, strax den svenske Val og undkom. De 2de vare kun baglastede, en har noget Stykgods, men den 4de ladet med Porter og Burkonel for Kiøbenhavn. De kon fra London, og En udsagde, at man der havde forsikkre dem, at der endnu før deres Afseiling vilde maasker være Fred med Danmark. Hvoraf man saav, at hine Røver have endnu den stolte Indbildning, at Danske efterat være saaledes bleven fornærmede, endda skulde ville forliges med sænde til Detaillen og Fuldførelsen, en Popham svarede, at dem. Paa Broen er anbragt 2 Kanoner til Sikkerhed, mod Engelske, som ved Nattetider skulle vove paa at tage deres Skibe bort. Vi føle nu, i meer end een Hensigt Afsavnet af en større og rummeligere Havn. Skulde Røverskibene, som det synes, igjen samle sig og pave noget imod denne Bye, saa mene kyndige Mænd, at et stærkt Batterie paa den søndre Side af Byen paa de saakaldte Skandsøerne, vilde giøre stor Nytte og være til meget Forsvar for Byen. Ægte danske Borgere, og de ere dog ikke faa her, ville være redebonne til med Heste, Vogne og Folk at bidragtderes til hastig, og maaske i 24 Timer at opkaste Brystværnet dertil. J Nat, havde nogle bevæbnede Røvere af Algierbrødrene forsøgt at borttage nogle af de indbragte Skibe, men da de fandt Folk, vaagne, lode disse Roydyr sig indfalde at gaae ombord paa en dansk Nordbaad fra Nie benhavn, hvor kun en Mand laae ombord, den de, da Fe hørte han var dansk, skiød en Kugle igjennem Benet. gav 2de Sabelhug i Hovedet; Manden prang i Søen og blev reddet af en anden Nordbaad og bragt paa Hospital, Tidlig i Morges havde vi et stærkt Hagelpe. Tvende en gelske Brigger, Kiøbmandskibe kom ind fra Nordsøen. Der blev skudt efter dem fra Kronborg. Den ene undkommen den anden, en vigtig Prise ladet med Sukker og Kl. blev taget og lagt under Fæstningen. Var Kaperforor ningen her bekiendt og Kanoner at faae til Udrustning, vilde det ikke fattes paa raske Folk her til at sætte sig i Virksomhed og giøre Priser af de paa Reden ankommende liggende engelske Skibe. To engelske Skiænkeværter de have nedtaget deres 3 Alen lange engelske Skildtergssom de sige, at lade dem afpaske; 7 Skibe fra Memel og Kønigsbergende formedelst den i disse Stæder herskaEpidemieslagt 14 Dage under Qvarantainerhøder, af endeel af den engelske Flaade ligger under Gjørtenbør, os atundeel Tropper sættes der i Lande Gotted. borg Aviser af 23de October melde dog ikke en Olde derom En ruusk Minister opholder sig i Helsingborg og underhandler Nu og da sender han Expresser, herover, mo naar Kiøbenhavn, den 30te Octo Det væsentligste Jndhold af General; Major Walter. torffs, Admiral Lütkens og General Aamtant Kirchhoff Rapport i Anledning af Capitulationen, er følgende: Det var om Aftenen den 6te September Kl. 7 1/2 at de to første og Hr. General=Auditeur Bornemann, efter den commanderende Generals Ordre forlod Hovedqvarteer, og mødte den Engelske General Wellesley, Oberst Lieuten. Murray og Home Popham, uden for Østerport ved de Huus, som stod lige for Acciseboden, og nu var kommen Brand. Ved Lysningen af denne Jld læste de Engelske Officerer Generalens Brev. General Waltersdorff sag, de, at eftersom General Peymann allerede havde tilkiendegivet Lord Catheart og Admiral Gambier, at han antog de af dem gjorte Forslag, saa havde man kun at foreslaae, at et Sted maatte blive bestemt i Nærheden af Kiøbenhavn, hvor man næste Morgen kunde aftale det Fornødne i Hen To General Peymanns Brev var tvetydigt, og saavel han som de to andre fiendtlige Officierer, erklærede, at de paa ingen Maade kunde indlade sig i mindste Udsættelse; at de vare beordrede at underhandle paa Stedet eller at følge med til Byen. Da General Walterstorff forestillede dem, at General Peymann nødvendigen maatte have Tid til at raadføre sig med de offentlige Anthoriteter, og at det hverken vilde være billigt eller anstændigt at pressere Tingen saa meget, efterdi man vidste, at han var syg, og man des- uden allerede var enig om Hovedpuncterne, svarede de Engelske ideligen: "dersom De ikke har noget Nyt at foreslaae os, maa man begynde igich. Disse sidste Udtryk gientog. de fem til sex Gange. Da General Waltersdorff udlod sig med, hvor meget det havde krænket General Peymanns Følelser, at man havde tilladt sig at yttre den Tanke, at vihavde ladet sætte Jld paa det Huus, som nu brændte, forsikkrede de, at de vidste det var skeet hændelsesviis. Paa den Bebreidelse, man gjorde dem, at de havde den afvigte Nat, under Vaabenstilstanden ladet opkaste Batterier, svarede de, at ingen Fiendtligheder havde havt Sted, eftersom General Catheart aldrig havde samtykket i nogen Vaabenstilstand. Efter at de adskillige Gange havde gientaget det Forslag, at de vilde følge med ind til Byen, svar rede de Danske Commissarier, at de ikke ansaae sig beføiede til, uden General Peymauns Tilladelse, at bringe ham et saadant Besøg; men dersom een af dem vilde følge med General=Auditeur Bornemann til Byen, havde man intet derimod. Dette Forslag blev antaget, og Sir HomsPopham paat og sig dette Frinde. De øvrige fire Officierer bleve i to Timer staaende under aaben Himmel ved det brændende Huus. Efterat de Danske Commissarievare komne tilbage til Byen, ledsagede af General Welleslev og Oberstlieutenant Murray, og efterat General=Adjutant Kirchhoff, som ved hines Udsendelse havde været tilstede i General-Auditeur Bornemanns Sted, var indtraadt i Commissionen, begyndte Negociationen med de Engelske Commissarier i Raus Gaard. General Waltersdorff aabnede den med en Tale, hvori han forestillede Fienderne, at dette Øieblik, hvori der skulde underhandles om at skille Fædrenelandet ved det, som med Grund kunde kaldes dets Siel, og som enhver Dansk hidtil har betragtet som Dannemarks Stolthed, vor det bittreste i hans Liv; men at han stoler paa, at han taler til Mænd, der ville vide at tænke sig ind i hans Stilling uden at miskiende hans Følelser; at de i denne ubehagelige Underhandling ville vise den Ovrigtighed og Ædelmodighed, som kan ventes af Mænd og Krigere. General Walterstorff gjorde nu Forslag til et Brep, som skulde tilskrives Catheart og Gambier, og hvori der erklæredes, at General Peymann, antager det i begge disse Overcommanderendes Skrivelse af 1ste September gjorte Forslag, at den danske Flaade overleveres dem som et Depositum, og at samme bortføres paa det Vilkaar, at den tilbageleveres i samme Stand ved en almindelig Fred, naar den Nødvendighed, der har foranlediget dette Skridt, ophører. General Wellesler svarede: det er ikke overeensstemmende med den Oprigtigbed. De ønsker, der skal herske ved Underhandlingen, at De citerer den Part af vor Opfordring, som synes at være fordeelagtig for dem, og hverken taler om den øvrige Deel af Opfordringen eller det i samme anførte Alternativ. De indseer, at siden Fiendtlighedernes Begyndelse, have Tingene aldeles forandret sig, at der ikke kan være Spørgsmaal. om, at levere Flaaden som et Deposikum, men at overgive den til os i Følge Stadens Erobring." Man yttrede nu sin Forhauselse over denne ny Paastand, der var saa aldeles stridende mod det af den engelske Ministerium angivne politiske Bevæggrund for Overfaldet paa Dannemark, som ikke var andet end blot at forekomme, at vor Flaade ikke skulde falde i nogen anden Magts Hænder. Da de engelske Commissarer bestemt erklærede, at der ikke var Spørgsmaal om andet end Flaadens ubetingede Overgivelse, søgte man paa vor Side, i Overeensstemmelse med en Note fra Hr. Kammerherre Bille at modificere Paastanden i Henseende til Skibenes Rang og Tal. Man forestillede Fienden, at det ikke kunde være Engellands Hensigt, at fratage os alle vore Rangskibe, at den politiske Ligevægt i Europa ikke kunde være det ligegyldigt; at det neppe vil svække Dannemark saaledes, at samme end ikke kan forsvare sig mod sine nærmeste Naboer; at man derfor formodede, at Hensigten ikke kunde være at fratage os et større Antal Skibe end et saadant, der kunde blive farligt i en anden Magts Hænder. Popham svarede herpaa, at de Engelske ikke kunde indlade sig i at bedømme politiske Considerationer eller disputere derom; men at de maatte have Alt. Da der svaredes, at dette nok var at forstaae og Krigskibene, sagde Popham: nei, ved maae have alt flydende. Man gjorde sig nu paa vor Side al muelig Umage for, at faae Paastanden nedsat, med forgieves. Tilsidst kom Fienderne frem med den Erklæring, at Staden ikke kunde holde sig længe; at videre Modstand vilde have dens Ødelæggelse til følge, og at de kun havde at underhandle og Capitulation. De Danske Commissairer forsikkrede nu, at et fortsat Bombardement kunde for de som Militaire og Tropperne ikke medføre noget skrækkeligt, men at maaskee den commanderende General af Medlidenhed med Stadens ulykkelige Jndvaanere og især Koner og Børn vilde samtykke i en ærefuld Capitulation. - Popham tilbød sig derpaa at giøre et Udkast til Capitulationen, og trak i det samme CapsCapitulation, som skulde tiene til Ledetraad, op af Lommen. Vore Commissairer samtykkede heri, for dog at erfare, hvorvidt de Engelskes Paastand kunne strække sig Popham skrev i en Hast den 3die Artikkel, i Henseende til hvilken, det ikke var mueligt at faae nogen Forandring eller Modification. De Engelske første Paastand var at sætte sig i Besiddelse af Tre Kroners Batterie, Citadellet, Holmen, Østerport og Amagerport. De øvrige Port skulle halv besættes af Engelske Tropper og halv af Borgere.