JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Blandt Grupperne af Spadserende i Jungfernstieg løbe ogsaa unge Piger fra Vierlandene og tilbyde Blomster, ligesom Aarstiden medfører dem, Roser, Levkøier o. s. v. De savne sjelden: Afsætning, thi ingen elsker Blomster mere end Hamburgerne, og allevegne, saavel i som uden for Byen, dufte Floras skjønneste Døttre i Vinduerne. Jungfernstieg ansees for en saa fælles Eiendom for Alle, at enhver Indbygger, paa enhver Tid af Dagen, med lige Ret benytter sig at denne Promenade. Skal Rokkepigen gaae til Torv, saa følger hun ikke Steenbroen, men den mageligere Jordvei af Jungfernstieg, med sin tildækkede Kurv under Armen; ei at tale om Ammen, naar hun skal ud med Børnene, eller det saakaldte Kleinmadchen (Stuepigen, naar hun i en Snup skal forrette et Ærinde, der mere hører til hendes eget end til Stuens Departement. Man kjender disse tre Slag Piger strax paa deres særegne Klædedragt. Den Hamburgske Kokkepiges første Attribut er hendes Kurv, hvis Jndrold paa det omhyggeligste er bedækket med et stort Tørklæde, hvoraf Klipperne vaje frem, uden dog at røbe den Hemmelighed, det skjuler. Stuepigen bærer en mindre Kurv, er sædvanligen klædt i Hvidt, og har en nydelig tydsk Hue paa. Ammen beløver ingen Kurv, intet Ærbarhedsskilt, thi Barnet, som hun, omhyllet med et Shawl, holder paa Armen, og den Lille, hun fører ved Haanden, sige Alle og Enhver hvad hendes Kald er, og gjør hende, endog uden Kurv, til en, fra Kydsthedens Side, aldeles umistænkelig Person. Etiquette finder aldeles ikke Sted her. Aldrig tager man Hatten af eller hilser Nogen ved Jndtrædelsen i een af Pavillonerne. Man begierer ganske laconisk, Caffe, Punsch, Crocolade, og neppe er Ordet udtalt, førend det Begjerte allerede staaer paa Bordet. Bygningerne ved Jungsernstieg ere, formedelst deres Beliggenhed, at ansee for ligesaa kostbare, som Gaarde og Huse paa Kjøbenhavns Østergade. Leien er der, som her, uhyre. Foren ubetydelig Boutique med Beboelsesværelser, betales 1600 Mk. H. C. og derover aarligen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Men alle Handlende, saasom Juvelerere, Modehandlere, Møbelhandlere søge ogsaa at trænge sig sammen her, som i een af de skjønneste og meest besøgte Gader. Gjæstgiverne lade sig der, paa Grund af Udsigten, Alting betale 20 til 30 pC. dyrere end deres Colleger i de mindre besøgte. Men behageligere er det vist nok, at logere her, end i hver anden Gade, thi ikke allene har man den skjønne Promenade lige forsig, men ogsaa seer man de fleste Kjørende og Ridende, der ville ud af og komme fra Stein thor, passere forbi her.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Jkke langt fra Jungfernstig ligger i Alster bassinet et saakaldt Badeskib, hvortil Enhver, mod en billig Godtgjørelse, kan faae Adgang. Indretningen er meget beqvem, og det Udvortes særdeles tækkeligt, men Alstervandet neppe det bedste at bade sig i. Gjæstgiverstedet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Det Vigtigste for en Reisende er, næst Befordringen, det Gjæstgiversted, hvor han tager ind i; thi dette kan bidrage saare meget baade til at forsøde og forbittre hans Ophold i en stor Stad. Man kan i den Henseende, endog med den største Forsigtighed, blive ført bag Lyset, og der hører ordentlig stor Lykke til at træffe et Sted, hvor man finder, om just ikke Alt, saa dog Hovedtingene, efter sit Ønske. Ligesom Menneskene have Gjæstgiverstederne alle deres Feil, men det kommer kun an paa, om Feilene ikke ere for mange og for store. Ingen Stad er forholdsviis saa forsynet med Gjæstgiversteder, som Hamburg, men ingen Stad i Europa besøges ogsaa ideligere af alle muelige Slags Fremmede, end netop Hamburg. Man regner, at disses Tal udgjør i Gjennemsnit en Syvendedeel af hele Befolkningen. Keisere og Konger, Solen og Englene, Ørnen og Elephanten have maattet laane deres Navns til Gjæstgiverstederne, som sædvanligen kaldes Hoteller. Man finder dem af alle muelige Grader. Mennesker af alle Stænder, lige fra Fyrsten indtil Bonden, kunne gjøre sikker Regning paa at finde Logis, svarende til deres Ævne og Ønske. Men mærkeligt er det, at, i Henseende til det Udvortes, intet saadant Gjæstgiversted, som Hotel d'Angleterre eller Høiel, du Nord i Kjøbenhavn, gives i Hamburg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
En stræng Critiker vil maaskee her spørge: er det tilgiveligt, saaledes at spilde den alvorlige Læsers Tid med Beskrivelsen over et Gjæstgiversted og dets Natteuroligheder, og det i en Tidspunkt, da andre Skribenter ere sysselsatte med Finantsvæsen, Magnetisme, Stats forbedringer, Kokopper, Dampskibsfart, Grækersagen og andre saadanne vigtige Æmner! Jkke saa stræng, Hr. Critiker, Skulde en Beskrivelse over et Gjæstgiversted, som Enhver engang kan blive nødsaget at tye til, ikke være lige saa vigtig, som Beskrivelsen over en gammel Ridderborg, der allerede i et halvt Aartusinde har ligget i Gruus Og med hvilken Begjerlighed og Jnteresse læse ikke vore Roman yndere saadanne Beskrivelser, der ofte ere saa omstændelige, at en Procurator ikke kan forfatte dem nøiagtigere, naar han skal beskrive en Eiendom, der, efter foregaaende Execution og Udlæg, absolut skal sælges ved offentlig Auction? (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Indenlandske Efterretninger. D. 16de August døde i Kjøbenhavn Etatsraad og Høiesteretsadvocat P. B. Wivet i en Alder af 65 Aar. Han var en Søn af den i vor Literatur navnkundige F. W. Wivet, der døde 1790 som Justitsraad og Generalfiskal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
J denne Tid er Gaarden No. 134 paa Hjørnet af Vimmelskaftet og Knabrostrædet, tilhørende J. L. Westerskouws Fallitbo, til Auction. Den er assureret i Brandcassen for den overordentlige Sum 73,400 Rbdlr. Sølv. J samme har forhen været et betydeligt Sukkerraffinaderie, men dets Udsalgsboutique har i den sidste Tid været forvandlet til en Ølstue, hvilken Skjebne ogsaa et andet Sukkerraffinaderies Udsalgsboutique paa Christianshavn har havt. Ellers er det mærkeligt, hvorledes Sukkerraffinaderierne ikke allene her tillands, men ogsaa udenlands ere komne til Agters. J Hamburg hørte tilforn de saakaldte Suckerbackers Næringsdrivt til de meest indbringende, nu ere Raffinaderierne ogsaa der næsten tilintetgjorte. Den rigeste Borger, der nogensinde levede i Kjøbenhavn, Ladiges, som efterlod 15 Tønder Guld, var, som bekjendt, Sukkerraffinadeur. Saa omskiftelige ere Tiderne!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Theatermaler Hr. Jerwitz fra Leipzig foreviser i denne Tid paa Vesterbro, i en dertil opført Træbygning, et Panorama eller Rundtmalerie af Stæderne Altona og Hamburg med en Omkreds af 10 Mile, malet af den talentfulde Konstner Hr. Buntsen. Hovedprospecten er Altona, og Konstneren har valgt Standpunkten fra et Huus i denne Stad. Ligheden er saa stor, at Folk fra Alton, ved at tage dette Panorame i Øiesyn, strax kunde gienkiende det Huus, de der boede i. Man seer her den bekjendte Alle Palmaille, Eldgaden, Verfterne, Raadhuuset, Vaisenhuset o. s. v. J en Frastand, ligger Hamburg og dets Omegn. Ogsaa Haar burg og den Hannoverske Kyst ere synlige. Panoramet forevises fra Kl. 9 om Morgenen til Kl. 8 om Aftenen. Prisen for hver Adgangsbillet er 3 Mk. Børn betale kun det Halve. Kongl. Obligationer, som vare gaaede ned til 88 1/2, ere i denne Uge igjen stegne til 93 1/2. Som Aarsag angives Lukningen af Pairernes og de Deputeredes Kamres Møde for 1824, i Følge den Kongl. Proclamation af 4 Aug. d. A., som har givet Anledning til den Formodning, at Forslaget angaaende Renternes Nedsættelse fra 5 til 4 pC. vil gaae igjennem, uagtet det nyligen er blevet forkastet i Pairernes Kammer. Eiendommene i Kjøbenhavn begynde at stige i Prisen, som en Følge af Statspapirernes Stigen. Mange, som ikke vilde lade deres Capitaler staae til 4 pC., have sat dem i norske Obligationer, hvoraf der i den sidste Tid betydelige Summer ere solgte i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Odense, d. 17 August. Ved de 3 Forestillinger, som nogle af de Kjøbenhavnske Skuespillere i disse Aftener have givet her paa Theatret, saaes atter Beviis paa, hvor gjerne Man glemmer Alt for Kunstens Nydelse. Søndag Aften især bar Trængselen for at see, eller rettere høre Jægerbruden, saa stor, at Mange af Mangel paa Plads maatte vende tilbage, da Huset hverken kunde rumme eller bære Flere, og det formedelst Heden neppe var at udholde. Om dette Svedebad just bekommer Alle saa vel, vil vise sig bag efter. Jmidlertid fandt Skuespillernes Flid, forenet med den skjønne Musik, uddeelt Bifald. Epilog eller et Afskeds-Farvel vankede her ikke. J Søndags nedkom Huusmand og Snedker Jørgen Jørgensens Hustrue i Fangel, en Miils Vei herfra, med 3 fuldbaarne Drenge, som alle leve. Faderen, som nylig har fæstet, vilde føle endnu større Glæde over disse uventede Gjæster, hvis han ikke befandt sig i meget maadelige Omstændigheder. - J afvigte Juli Maaned blev en Mand og Pige her i Egnen dræbte i en Gruusgrav. - Sommer er det kun af Navn. J en og samme Time afvexler det ofte med Varme og Kulde. Blæst haves i Overflødighed; ogsaa Regnen, hvortil vi trængte saa meget, da Græsset næsten var reent afvedet, har nu begyndt; men derved forsinkes atter Høsten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
En nøiagtig og paalidelig Veiledning for Reisende i Danmark og Hertugdommerne har været et længe følt Savn. Men Udarbeidelsen af en saadan Veiledning, naar den skulde svare til sit Øiemed, var et med store Vanskeligheder forbundet Hverv, som kun Faa saae sig istand til at paatage sig. J lang Tid har man derfor maattet hielpe sig med Holks forældede og selv i sin Nyhed høist unøiagtige Provindsial-Lexicon. Endeligen har mu en Mand, der var dette Kald fuldkommen voxen, og som befinder sig i en Embedstilling, at han kunde fyldestgjøre hver billig Læsers Fordring, Hr. Eiler Hagerup Tregder, Revisor og Comptoirchef ved den Kongl. Generalpostdirection, afhjulpet dette Savn, ved sin i dette Aar udgivne Haandbog for Reisende i Kongeriget Danmark og Hertugdømmerne Slesvig, Holsteen og Lauenborg, vo, 448 S. foruden Fortale og Jndhold XVIII S. Førend Hr. Forf. skred til sit Arbeide, bleve trykte Tabeller sendte til alle Stæder og Poststationer, Hamburg og Lübeck undtagne, med Anmodning om, at udfylde de der betegnede Rubriker, hvorved han kom 3. Besiddelse af de nyeste og paalideligste Efterretninger om ethvert Steds og dets Omegns Mærkværdigheder. Adskillige Optegnelser samledes paa en tre Maaneders Reise i Postvæsenets Anliggender 1820, som han, paa Hovedrouten fra Kjøbenhavn til Hamburg, og derfra tilbage over Oldesloe, Segeberg og Kiel, har gjort. Disse Optegnelser, i Forening med de mange Beskrivelser over Stæder og Egne, saavelsom topographiske og chorographiske Bidrag i forskjellige Værker, af hvilke de fleste vare at finde i Hovedstadens Bibliotheker, satte Hr. Forf. istand til at give Værket en Fuldkommenhed og Jnteresse, som det, under enhver Andens Haand, maatte savne. Med Skjønsomhed har han benyttet sine Materialier. Postnoticerne har han med rosværdig Flid øst af de paalideligste Kilder, hvortil hans Embedstilling gav ham saa meget lettere Adgang, især velkomne ere hans Efterretninger om de vigtigste Posters Ankomst og Afgang paa ethvert Sted. Den valgte alphabetiske Orden var ogsaa den beqvemste for Reisende, da de her strax kunne finde hvad de søge. Hele Bogen igjennem er en fast Plan fulgt. Først meddeles i Korthed Efterretning om Stedets geographiske Beliggenhed, Husenes og Jndbyggernes Tal, saavelsom dets Historie. Derpaa anføres under Rubrikerne Bygninger, Anstalter, Samlinger, Konstnere, Værksteder, Fabriker, Spadseregange, Fornøjelser, Mærkværdighed, Alt hvad der kan interessere den Reisende at tage i Øiesyn. Med Bogen følger et Postkort over Dannemark og Hertugdommerne. Den faaes hos Hr. Boghandler Reizel, paa store Kjøbmagergaden No. 1.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Blandede Efterretninger. Græske Hærførere. Tyrkerne kaldte de uforfærdede Bjergbeboere, der blandt deres Fielde forsvarede den græske Nationaluafhængighed, Kleftis (d. c. Tyve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Nu er Navnet Kleftis de helleniske Krigeres Stolthed, som de i deres Folkegvad besynge. De gjorde sig saa frygtede af Tyrkerne, at disse truede alle Biskopperne og Primaterne med Døden, naar Høvdingerne ikke underkastede sig. De Ulykkelige bevægedes derfor ved deres Capitaners Bønner til, for størstedelen at vandre udi Slutningen af det forrige Aarhundrede og trække sig tilbage paa de joniske Øer, hvor de fægtede under de franske Faner. Disse Kleftis besang den ulykkelige Røga (1798) og kaldte dem fra deres Bjerge ned i Slætterne. Hans Sange vakte Grækernes krigerske Aand, og disse bevæbnede sig, da de besjungne Kleftis og Biskopper grebe til Korsets Banner. Men blandt disse Tappre fandtes ingen til Hersker dannet stor Mand. Ypfilanti tog Feil i Valget af sine Underbefalingsmænd, og Geniets Blik manglede ham. Odysseus, Kolokotroni, Petro Michal o. fl. vare kloge og tappre Hærførere, men begjerlige efter Bytte, herskesyge og egennyttige. Alle vare indtagne mod Ypsilanti, fordi han ikke indgjød dem Ærefrygt, og mod Fyrsten Maurokordato, fordi han beskjæmmede dem ved sin Ædelmodighed. Voutier leverer i sine udgivne Mindeværdigheder interessante Characteristiker af enkelte græske Hærførere. Theodor Kolokotronis Fader var Høvding for de seierrige Kleftis, som han anførte mod de tøileløse Albanesere, men hvem Tyrkerne siden paagreb midt under en Fest, man gav ham, og henrettede paa det grusomste. Hans Søn Theodor kom nu i Spidsen for de frie Bjergbeboere og førte en Ødelæggelseskrig mod Tyrkerne. Siden maatte han, fordi Muselmændene truede alle Biskopper og Primater med Døden, efter disses Bønner, forlade Bjergene. Han og hans Brødre toge Tjeneste i den franske Hær. To af dem faldt siden som Offere for tyrkisk Forræderie. Ved den første Frihedslues Udbrud, i Marts 1821, paa Morea, betraadte Kolokotroni paa ny Krigerbanen. Hans Bedrifter ere bekiendte af de offentlige Tidender.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Fyrst Alexander Maurokordato blev ved sine Egenskaber og Folkets Hengivenhed een af Ypsilantis vigtigste Meddeilere. Han stammer, ligesom hiin, fra en gammel Familie, som har givet Valachiet Hospodarer. Omhyggeligen opdragen og derpaa, ved den ham af den gamle Fyrste Karadscha overladte Forvaltning af Wallachiet, dannet til Forretningsmand, forlod ran med denne Landet og benyttede adskillige Aars Ophold i Schweiz, Frankrig og Jtalien til sin videre Uddannelse. Paa den første Efterretning om Opstandens Udbrud anvendte han sin hele Formue til Vaabens Anskaffelse, og ilede dermed til Morea, hvor han snart forskaffede sig almindelig Tillid. Hans Bedrifter ere for bekiendte til at de her skulle gientages.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Den under Navn af Patrick Pegle bekjendte Friherre G. v. Seckendorff, der for endeel Aar siden gav med Bifald mimiske Forestillinger i Kjøbenhavn, men som siden er gaaet til America, er i forrige Sommer død i Alexandria ved den røde Flod i Louisiana Staten, i Fattigdom og Elendighed. Hans mange Haandskrifter skal han, efter egen Forsikkring, allerede tidligere have mistet i Pensylvanien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Kjøbenhavns Børs, d. 20 Augusti. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer, (uden Renter, 93 a 92 1/2. Nationalbank-Obligat. (af Laanet 4 Februari 1820, uden Renter) 1002 Rbd. r. S. eller 120 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 97 3/2. Dito 4000 Bcomk. 97. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 15 1/2 a 16. - Svenske Sedler 55. - Asiatiske Actier =
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-21
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höect.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Anmeldelse af et nyt Tidsskrivt. Under Navn af Tankeringen; et Tidsskrift for Humanitet, Cultur og Lune", agter Man at udgive et periodisk Skrift, som skal indeholde kjernefulde Brudstykker over Gjenstande, henhørende under hine trende Categorier. Det første Hefte er færdigt fra Pressen, og vil om nogle Dage være at faae. Subscription modtages foreløbigen hos Hr. Bogtrykker N. G. F. Christensen, paa Østergade No. 53. Subscribenter betale hvert Hefte, som bliver 3. a 4 Ark stort – med 2 Rbmk. For Andre, koster det 1 Mk. mere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
For at give det læsende Publicum en Jdee om, Hvad det har at vente sig af dette nye Tidsskrift, fremlægges herved nogle Stykker af første Hefte: Professor Weinhold i Halle har i sin Bog Cyclus, ein Versuch uder die endliche Cultur des Menschengeschlechts in der Wissenschaft und Kunst. Leipzig 1822, paastaaet – hvad ogsaa Flere førend han have gjort – at Menneskeslægtens Cultur er endelig, og igjennemløber en Cyclus, der endog er Gienstanden for en rimelig Beregning, og at en uendelig Uddannelse af Culturen ikke er tænkelig. Jmod denne Paastand, som Jdee betragtet, lader sig lige saa lidet indvende, som imod den: at et Træ ikke voxer op til Maanen, ikke evig grønnes. Men af det korte Tidsrum, Menneskeslægten indtil dette Øjeblik har gjennemløbet, og som vi ved Hielp af Historien kunne oversee, saavelsom af Konsternes og Videnskabernes nærværende Standpunkt at ville bestemme, naar Menneskeslægtens Cultur skal naae sin Culminationspunkt, ja at den allerede nu skulle være nær ved at naae den, – det er Forfængelighed og daarlig Anmasselse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
En dannet Græker eller Romer i Græker lands eller Roms mest glimrende Periode kan maaskee ogsaa have indbildet sig, at hans Olds Konst og Videnskab havde naaet den høieste Spidse, eller var dog ikke langt derfra; men hvor vilde han rødme og finde sig ydmyget, naar han sammenlignede de Fremskridt, Mathematiken, Philosophien, Naturlæren, Geographien, Physiken, Medicinen o. s. v. i vore Dage have gjort, med dem til hans Tid. Hvilket Jndtryk vilde ikke en europæisk Krigslaade, et Dampskib, en Luftballon gjøre paa ham: J hvilken Forbuselse vilde han blive sat ved en dollonsk Kikkert, Solmikroscopet, Compasset, et electrisk Batterie, vore Canoner og Panoramamalerier, Hvad vilde han sige, ved at betragte en engelsk Manufacturbygning, et genfersk Uhrmagazin, el Observatorium, Ved Betragtningen af Optikens, Mekanikens og Hydraulikens mangfoldige Konst produkter? Hvorfor skulde – som Weinhold me- Jordbeskrivelsen aldrig blive fuldendt? ner Hvorfor skulde Vi aldrig kunne komme til Po terne, Skulde Astronomien allerede have igjennemløbet sin Kreds ved Iagttagelsen og Bestemmelsen af Cometbanerne, Skulde Mozarts Compositioner være et Non plus ultra i Tonekonsten, eller Peterskirken i Bygningskonsten? Hvo kan bestemme hvad Lys Somnambulismen kan udbrede over den sandselige og usandselige Verden; hvilken aandig eller æthisk Dannelse, der maaforudgaae eller følge efter den tænkelige evige Fred, Hvilken uendelig Fuldkommenhed er Luftsvømmekonsten ikke endnu istand til at tage imod, og hvilke uoverskuelige Fremskridt i Menneskeslægtens Cultur maa ikke den fri, vilkaarlige Omsvæven i Luften, enten ved Gas eller konstige Vinger, have til Følge?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Den skarpsindige Mathematiker, Zachariæ, anseer en saadan Omsvæven for mulig. J sine Elementen der Luftschwimkunst, S. 282, siger han: "Denne dristige Slægt vil ikke ophøre at pønse og vove; den vil bukke under og igjen reise sig, indtil det store Værk endelig lykkes den, at hæve sig i Luften, snart paa Fiskens snart paa Fuglens Maade, og med sikker Haand at styre sin Fart gjennem Vindens Bølger, over Sø og Land, til de fjerneste Zoner; da vil ethvert Bjerg, enhver Dal paa den vide Jord kreds blive en Ankerplads for vore Flaader; de fjerneste Folkeslag studse ved Synet af de europæiske Halvgader, som de studsede til Columbus's, Tid, og villig skal ethvert Jordstrøg yde vor Kundskab og Driftighed den fortjente Priis. Dyd adskiller sig fra Viisdom deri; at hiin er en Færdighed i at udøve det, som denne byder. Dertil hører en vedholdende Fravænnelse fra Laster og en fortsat Øvelse i det Gode, paa det at Sielekræfterne kunne blive vante til, mekanisk og uvilkaarlig, at bestemme sig for det sidste. Denne practiske Øvelse er Frimureriets Hovedtendents. Det besidder ingen hemmelig Doctrin, som ogsaa flere Frimurere uopfordret have bevidnet. Dets Hemmeligheder angaae ikke Lære og Grundsætninger, men Formen og Maaden, hvorpaa disse indpræntes og udøves; altsaa blot formel, men er materiel, Hemmelighed. Og denne Hemmelighed har Ordenen, lykkeligviis, ikke nødig at frygte for skal blive opdaget ved noget Forræderie. Thi ikke enhver optaget Frimurer er en fuldkommen Frimurer, som kjender Hemmeligheden. Den mureriske Visdom og Duelighed kan og skal ikke indproppes, men frit erhverves, og ved og med denne Erhvervelse afslører Hemmeligheden sig af sig selv; den kan ikke aabenbares Nogen, men Enhver maa selv opdage den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Regjeringen søger at forøge Folkemængden, ved Jndvandrere, taaler derfor alle Nationers Gudstjeneste i Havnene Rangoon, Negrais og Merqui, og seer gjerne, at Fremmede gifte sig med birmanniske Piger. J Stedet for Mynter bruge de Sølv og Bly i Stænger, hvis Reenhed, de meget paasee i Handelen. Det er en egen Næringsclasses Sag at stemple Stængerne og smedde dem. Menderaget flyttede Residentsen, til den nybyggede Stad Ammerapura (Ummerapura) paa en Landtunge, der strækker sig ind i Søen Tounzemahn. Derimod bliver det forhen saa prægtige, een Miil derfra liggende Ava en Ruin. Birmanen bygger efter Regjeringens Villie let, af Træe eller Bambusrør. Derved har man meget gode Slukkeanstalter, som nogenlunde beskytte disse ellers let forbrændelige, af Rør og Træer byggede Huse. Birmanerne have en Adel, der udmærket sig ved Dragt, Bolig og Møblement fra de andre Classer og er deelt i forskjellige Ranggrader. Regenten er vel Auto krat, men maa dog, efter Vedtægt, spørge Adelen om dens Mening i vigtige Statshandlinger, uden at være bunden til det meddeelte Raad. Alle Birmaner sminke gjerne saavel Ansigtet som Hænderne. De slagte ingen tamme Dyr, leve for det meste af Planteriget og have et meget simpelt Bord. Birmanen tør kun have een Kone, men saa mange Medhustruer, han ønsker. De sidste leve i eet Huus og ere Huusmoderens Tienestepiger. En Fremmed og en voxen Birmaner kan forlade Riget paa enhver Tid, men Qvindekjønnet og Børnene have ei denne Ret. Fruentimmer kunne heller ikke møde for Domstolene. Birmanernes største Fornøielse er Theatret, hvorved Tale, Dands og Musik afvexle, og hos de Fornemme ogsaa Skakspillet. Nyaaret høitideligholdes med alle Slags Renselser; Bekjendter, og unge Fruentimmer fremkomme offenligt med Vand og overstænke efter Behag Enhver. Men det er upassende, at overstænke Fruentimmer, især Frugtsommelige, med Vand. Fornemme Liig op Opbrændes, Fattige begraves og de allerrigeste balsammeres, sædvanligt og efter den gamle, simple Maade i Honning, Videnskaberne have saaledes udbredet sig blandt alle Classer i denne Nation, at enhver lærer at regne, skrive og læse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Den almindelige Birman skriver paa Palmeblade med en Jerngriffel, den rige har Bibliotheker med Bøger paa fine Elphenbeensblade og med en forgyldt Rand. Overhovedet holder Birmanerne af allevegne at anbringe Forgyldning. I deres Medicin bruge de blot botaniske Hjelpemidler, Aroma og Qvægsølv. Koppeindpodningen have de længe kjendt. Man taaler her engelske Missionsanstalter, der tjene til Forposter for Englands Diplomatik. De birmaniske Lærde oversætte vigtige videnskabelige, især juridiske, Værker af det Engelske og troe især at burde udvide deres astronomiske Kundskaber ved Oversættelser.