Aalborg Stiftstidende, 1833-03-13
Det halrofficielle Blad Nouvelliste indeholder følgende Aftikel. "Den af Hertuginden af Berry udstædte og i Meniteuren af 26de Februar optagne Erklæring har foranledig, hæslige Bagtalelser mod Regjeringen, hvorfor nogle Oplysninger synes os nødvendige. Saalænge man endnu var i Uvished om hvad der foregik i Blaye, lagde begge de modsatte Oppositioner Regjeringen den af samme iagttagne Tavshed til Last. Nogle paastode, at i denne Tavshed laae en Slags Bagtalelse, idet Regjeringen derved gav ugrundede Rygter Næring; Andre fandt derved en daddelværdig Skaansel og meente, at man opofrede en for Nationen vigtig Bekjendtgjørelse af et Factum for det afsatte Dynasties Jnteresse. Regjeringen tog ikke Notice af nogen af disse Provocationer; den tav, fordi en Regjering ikke bør gjøre sig til Scho af omløbende Rygter; da derimod et Factum paa en authentisk og frivillig Maade meddeeltes samme til Bekjendtgjørelse, maatte den ogsaa skride til denne. De Samme, som i dens Tavshed hidtil havde seet enten en Bagtalelse eller en daddelværdig Skaansel, bebreidede den nu, at den havde brudt hiin Tavshed. Begge forenede sig i den Anklage, at Regjeringen havde taget for lidet Hensyn paa Familieforhold; just de, der forhen havde klaget over en al for stor Skaansel, klagede nu over Krænkelsen af Hertugin, den af Berrys Ære. Disse Modsigelser, til hvilke Parti aanden har forledet Vedkommende, ere ligesaa lette at forklare, som Regjeringens Fremgangsmaade er let at retfærdiggjøre. Denne Fremgangsmaade har været følgende: Da Hertugindens Helbredstilstand begyndte at blive betænkelige maatte de nødvendige Forsigtighedsregler anvendes. Regieringen, som havde den Fangne under sin Forvaring, havde just derved paataget sig et vigtigt Ansvar. Juli Monarkiet. Ære krævede, at Bagtalelsen aldrig - ihvad der end maatte indtræffe - kunde forgribe sig paa samme. Derfor bleve Læger didsendte og al skyldig Opmærksomhed viist Hertuginden. Begge Commandanternes Adfærd er af Hertuginden paaskjønnet paa en Maade, som ikke tillader nogen Tvivl Lægernes Tilbagekomst foranledigede atter nye Spørgsmaal til Regjeringen; den tav og - vi gientage det - den maatte tie. Denne Tavshed iagttoges saa strængt, at nogle Journaler, faa Dage før Bekjendtgjørelsen af Erklæringen, ansaae Sagen for endt. Da tildrog sig en Begivenhed i Blaye. Hertuginden meente at maatte erklære sig angaaende et Factum; hun afgav denne Erklæring, ikke allene mundtlig, men i egenhændig Skrift. Hun erklærede, at hun var hemmelig gift, hun tilføiede, at hun skyldte sig og sine Børn denne Erklæring. Regjeringen kunde ikke opkaste sig til Dommer i denne Sag. Selv uden at regne de politiske Betragtninger, som maatte kunne gjøre Erklæringens Bekjendtgjørelse til en Pligt for Regjeringen, havde denne intet Valg. Hertuginden meente at skylde sig og sine Børn denne Erklæring; hun bekjendtgjorde den for sine Omgivelser, hun nedskrev og underskrev den. Kunde Regjeringen dan vel gjøre en Hemmelighed af Forhold, i Henseende til hvilket hun betragtede Offentlighed, som tjenlig for sin Jnteresse. Vist ikke. Regjeringen har opfyldt Vedkommendes Ønske og bekjendtgjort, hvad hun selv ønskede bekjendt. Jntet kan tænkes simplere og retfærdigere end denne Regjeringens Adfærd.