JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Naar Jndsenderen siger, at islandske Bønder ere blevne kagstrøgne, fordi de bragte deres Varer, til et andet end det foreskrevne Handelsted, og derefter slutter saaledes: "Saa tunge ere Kjøbmændenes Lænker, og under dem har Jsland sukket i mange Aarhundreder", viser han aabenbar, at han forsætlig vil føre de med Sagen Ubekjendte bag Lyset; thi ellers havde han udeladt dette ganske, som anvendeligt paa den nærværende Handelsform, eller og vilde han tilføiet, at netop fordi Handelsformen den Gang var trykkende for Landet, er den bleven forandret, og maae Jndsenderen, vist, indrømme, at der ikke er nogen dansk Provinds, Regjeringen har gjort saa meget for, som for Jsland, ligesom og, at de findes urolige Ta veder, der troe, at der aldrig kan gjøres nok for det. Dog, for at komme til de kagstrøgne Bønder igjen, maae det nok have været Øvrigheden. de har ladet dem kagstryge, og ei Kjøbmændene, Men ved saaledes, i Mangel af Beviser for sin Mening, at fordreie Facta, søger Jndsenderen at gjøre den nærværende Handelsformodens.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Jsland har aldrig ydet nogen Hjelp til Moderlandet; dets Skatter strække ei engang til at lønne de nødvendige Embedsmænd, de stille ingen Soldater, ingen Matroser, betale ingen Told, kort, de bidrage intet til Fædrenelandet, og dog misunder Jndsenderen Danmark den eneste Fordeel, det nyder af Jsland, i Henseende til Handelsballancen. Jeg kommer nu til et Sted, hvor Jndsenderen atter tillader sig at anføre en aabenbar Usandhed, som enhver, der kan læse Dansk, lettelig kan overbevise sig om. Han siger: "at de indfødte Jslændere ei maae handle selv uden at være afsocierede med et dansk Handelshuus. Placaten af 18 August. 1786, §. 3, siger udtrykkelig, at denne Handel er aldeles frigiven, saavelfor Jslænderne selv, som for alle øvrige danske Undersaatter i Europa, hvilket er bekræftet ved Forordningen af 13 Juni 1787, §. 1, og er denne Tilladelse benytter af indfødte Jslændere, uden at være associerede med danske Handlende. Til Beviis B. Sivertsen, Ridder, afdøde Thorlacius, Ridder; Grosserer Jsfiord, samt mange flere. Hvorledes altsaa Jndsenderen offentlig tør debitere en saadan Usandhed, samt hvad Hensigter han har dermed, er ei let at indsee. Jeg har saaledes viist, at Handelen er fri for alle danske Undersaatter, og ei noget Monopol for 16 Kjøbmænd, og ere vi vist uskyldige i, at ei flere Danske handle derpaa, eller formedelst Tab have været nødsagede til at trække sig tilbage, hvil Let jeg har beviist i det udgivne Manuskript. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Ved at læse en Anmodning til den Kongelige Theaterdirection, i Skilderiet for Løverdagen den 4de Maj, angaaende de fiirkantede Pillers Ombytning med Jernpiller, er man bleven foranlediget til at fremsætte et andet Ønske, om en Forandring: i Skuespilhuset, der vist, nok maa interessere endnu langt flere af det Theatret besøgende Publicum end hiint. For hele Parquettet er det nemlig en stor Ubehagelighed, at man, ved at sidde, aldeles ikke, og, ved at staae, ikkun paa de bageste Bænke kan see Fødderne af den paa Scenen værende Person. Jsær ved Dansen generer dette meget, og foraarsager den idelige støiende Begjeren fra Parterret, om at sætte sig ned i Parquettet. Skulde dette nu ikke let kunne lade sig afhielpe, ved at anbringe Orchestret omtrent en Fod dybere, og derefter aldeles borttage den Ballustrade, eller det Brædt med Blikpladerne, der skjuler Lysecassen, eller i det Mindste ligeledes anbringe samme forholdsmæssig lavere, saa Theatrets Gulv aldeles blev synligt for de mange Tilskuere i Parquettet?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Jndenlandske Efterretninger. J Onsdags holdtes i det Østerrigske Gesandtskabs Capel her i Staden en høitidelig Sielemesse for den afdøde Keiserinde af Østerrig og Dronning af Ungern &c., Maria Ludovike. Denne festlige Handling ledsagedes af Vocal- og Jnstrumentalmusik fra Orgelværket. Capellet var oplyst med Voxlys, og øverst mod Alteret stod paa en Forhøining en med Sort overtrukken Liigkiste, behængt med det Keiserlige Vaaben. Omkring Kisten stode Sølvgirandoler med brændende Voxlys. Ved Alteret var det Keiserlige Vaaben og Dødens Symbol anbragte. Præsten og Chordrengene vare iførte høitidelige Sørge-Talarer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
J Onsdags opførtes paa det Kongelige Theater Sørgespillet Hamlet, til Fordeel for Døvstumme-Jnstitutet her i Staden. Førend Stykkets Begyndelse fremsagdes af Mad. Andersen en i den Anledning forfattet Prolog. Skuepladsen forestillede en Egelund, i Midten stod et Altar, hvorpaa ved Slutningen af Prologen fremte i Transperant; Frederik Eiegod, og bekrandsedes af to hvidklædte døvstumme Pigebørn. Efter en Pause førte Mad. Andersen begge Børnene frem paa Skuepladsen og sagde: O Sielen luer takfuld fra hvert Øie, Og fromme Bønner stige mod det Høie For Dig, og Din Maria, Tronens Pryd. Du skabte Lys i deres mørke Sjele, De alle Dannerfolkets Ønske deele For Dig og Hende! Danmarks Held og Fryd, Skjøndt ikke alle Logerne vare afsatte, skal Jndtægten dog have været temmelig anseelig, og des Kjøbenhavnske Publicum aflagde her atter de tydeligste Prøver paa den Opmærksomhed, det skinker denne saa menneskekierlige Stiftelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Odense, den 14 Maj. J disse Dage er i Aalborg skeet det Mirakel, at en i mangfoldige Aar døvstum Staadder pludselig har faaet sit Mæle igjen, derved, siger Man, at han fik Slag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Hr. Pastor Henderson, som i nogle Aar har reist i det brittiske Selskabs Ærinde, har i denne Tid ogsaa opholdt sig her i Odense, hvor der, som overalt, kun er een Stemme om denne agtværdige Mands Blidhed og ufortrødne Virkelyst. Jsland, hvor denne nidkjære Mand var hensendt, for at uddele Oplaget af den hellige Skrivt, som Selskabet til Bedste for Jslænderne havde besørget trykket i deres Sprog, har Hr. Henderson gjennemreist i to Sommere (1814 og 1815) i alle Retninger, og skildret dets Natur= og andre Mærkværdigheder i en Bog om Jsland, der udkommer i hans Fædreland, hvoraf Athene har meddeelt et Par Fragmenter over to af Jslands interessanteste og meest karakteristiske Steder, Surtur hulen og Sneefjelds-Jøkel, som Forfatteren selv har bevandret. - Torsdagen den 9 d. paraderede samtlige Odense Borgerkorpser til vor elskede Kongesøsters Hs. K. Høiheds Hertuginden, Lovise Augustas forventede Ankomst her til Byen, som dog formedelst det slette Veir, først havde Sted Fredag Aften, da Høistsamme med tvende Sønner indtraf hertil i ønskeligt Velgaaende. J Søndags bivaanede Hs. K. H. Gudstjenesten i St. Knuds Kirke. (Hempels Av.) Assens, den 9 Maj. Den 4 dennes Kl. 12. ankom Hs. Høihed Gouvernøren, Prinds Christian Frederik til Dannemark her til Byen, og steg af i Gjæstgivergaarden, hvor han med forekommende Godhed talede med de tilstædeværende Embedsmænd og eligerede Borgere om Byens offentlige Indretninger og Anliggender. Derpaa efter at have nydt nogen Forfriskning, besaae han Havnen, Raadhuset, Fængslerne, den nye Kirkegaard, Kirken, Skolen, Hospitalet, den for ham opstilte Borgervæbning og Byens Brandvæsen. Om Alt lod han sig nøie underrette og lovede gunstigst at bidrage Sit til, at de offentlige Jndretninger kunde naae det ønskede Maal. Jsær var Han blid mod den Ham omringede Mængde af Borgerskolens Børn, hørte med velvillig Opmærksomhed paa de Prøver Nogle af dem aflagde paa deres Fremgang i rigtig Læsning, i Christendomskundskab, Tydsk og Geographie, hvortil Han Selv; valgte Dannemark Kortet. Børnene fandt sig saa glade baade derved og ved Hans Nærværelse, at det vist vil være dem til stor Opmuntring for Fremtiden. Klokken 4 1/2 forlod Høisamme Byen, ledsaget af Alles gode Ønsker. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Viborg, d. 11 Maj. Regnen, der efter foregaaende, streng Kulde og Blæst faldt for nogle Dage siden, har atter bragt haard Natteforst og bidende Kulde og Nordenvind om Dagen, saa man igjen maae tye til Kakkelovnsvarmen. Noget Snee er faldet og meere truer Luften med. Som Følge af den Februaragtige Kulde er Fiskeriet i Liimfjorden og standset. (Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Nakskov, den 11te Maj. Fra den 4de til d. 11te dennes er ved Nakskov Toldkammer clare ret for Ind- og Udgaaende: L. Smidt fra Flensborg med Brændeviin og Muursteen, Jesper Stang fra Kiel og herfra til Kjøbenhavn med Hvede og Flyttegods, Brandt fra Norge med Tømmerlast, Christen Thomsen fra Kiel baglastet, Berg fra Kjøbenhavn med Stykgods, Peter Andrea fra Svendborg baglastet, Jens Andrea til Kjøbenhavn med Hvede, J. Friis fra Aarhuus baglastet; alle af Nakskov. C. Bang af Bogense til Fyen med Hvede. Rosberg af Aarhuus hertil med Stykgods og herfra til Kjøbenhavn med Hvede. J. Bøye fra Flensborg baglastet og herfra til Kjøbenhavn med Hvede. Jens Brandt fra dito med Brændeviin og herfra til Kjøbenhavn med Hvede. Begge af Marstall. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Kjøbenhavns Børs den 17 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 680, a viets 688. Amsterdam 2 M. 628, a vista - . London 2 M. 29 3/4 Rbdlr. Spec. 695. - Specier solgtes til 413 Rbmk., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 88 1/2 pr. 100; Oblig. 80. Norske Sedler 46 1/2 a 47. Svenske Sedler 11 Mk. 4 s. Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Blandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Norske Efterretninger. (Af den Norske Rigstidende No. 37.) Det af Bogtrykker Berg til Opfostringshuset i Christiania afhændede Bogtrykkerie har begyndt sin nye Virksomhed med et betydeligt Oplag af den evangelisk christelige Psalmebog, der allerede har forladt Pressen, og udsælges i Christiania af Kjøbmændene C. Thurmann og Fabricius. Prisen er for et Exemplar i raa Materie 2 Rbd. 48 s. Der siges, at Bogtrykkeriet dernæst skal sættes i Arbeide med en ny Udgave af Bibelen. Paa begge disse for Enhver vigtige Bøger har der længe været Mangel, og denne har som sædvanlig forhøiet Prisen altfor føleligt for den mindre formuende Almuesmand. Men Jndsenderen tillader sig at gjøre opmærksom paa, at et nok saa betydeligt Oplag af den nyeste Psalmebog ei afhjælper den Mangel, der i Henseende til de brugelige Psalmebøger længe har været følt. Som bekjendt, er den nu trykte Psalmebog, der almindelig kaldes den nyeste, i Almindelighed kun indført i Kjøbstæderne i Norge; endog i de til Christiania stødende Landsogne bruges den nyere eller Harboes og Guldbergs Psalmebog, og om end ei i Aggershuus Stift, saa dog i de andre Stifter følges ved Kirkeandagten den gamle Kingos Psalmebog. Jndsenderen har ei havt Anledning til nøie at lære kjende, og kunde i al Fald som civil Mand og aldeles ulæg i dette Fag ei bedømme, hvilken af de foranførte Kirkebøger, der fra vore Religions lærdomme og Stilens Side er den bedste, hvorom han desuden har hørt Kyndiges forskjellige Domme, men føler fuldkommen, at den paa ethvert Sted er den fortrinligste, som befordrer Menighedens Opbyggelse, og har Frygt for, at en ny Kirkebogs Jndførelse oftere svækker end fremmer Andagten. Ja, Erfaring har ogsaa viist, at forsøg dermed har medført de for Opbyggelsen aller skadeligste Uordener. Tvang i denne Henseende som physisk er ei Talen, men ogsaa anden kan anvendes, hvortil hører Vanskeligheden i at erholde de hidtil brugte, staaer i den aabenbareste Strid med den endog meest indskrænkede Aands Frihed. Kun da, naar den Psalmebog, som man ønskede afskaffet, ansaaes at indeholde Lærdomme, der et stemmede med den Religion, af hvis Aand den skulde være besjellet, kunde tvingende Midler være tilraadelige; men neppe gjælder saadan Grund i nærværende Tilfælde. Tidernes Tegn synes derfor at betrygge. - Jndfenderen har ingenlunde med dette villet tillægge de Mænd, der vise saa rosværdig Jver for at afbøde det Savn af vores vigtigste Religions- og Opbyggelses=Skrifter, nogen Slags Hensigt at søge indført den nyeste Psalmebog og afskaffet de ældre; han har ikkun villet vise, hvor nødvendigt det er, at enten Opfostringshusets Foresatte lade oplægge ved Trykken de ældre Psalmebøger, hvorved et, saavidt vides, ligesaa stort Savn vilde afhjælpes, eller at det nye Bibelselskab eller en Privatmand, som dertil har Evne og Lyst, bestræber sig for at indføre fra Danmark, hvor de kunde faaes for en meget ringe Priis, og paa forskjellige Steder i Landet lader udsælge et tilstrækkeligt Antal af bemeldte Psalmebøger. Vedkommende, om de end maatte være af andre Tanker end Jndsenderen, ville vist ikke ilde optage disse velmeent nedskrevne Linier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Regjeringen i Sverrig har nu udbetalt de Officierer, som deeltoge i Feldttogene 1813 og 1814 under Kronprindsens Befaling, den sidste Halvpart af de dem bevilgede Dotationers Capital. Hver Major fik 2000, hver Oberstlieutenant 4000, hver Oberst 6000, Generaladjutanterne 10,000, Generalmajorerne 12,000, Generallieutenanterne 20,000, Feldtmarskalkerne og Generalerne en Chef 60,000 Rigsdaler Teco. (Norsk Rigstid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Den Kongel. Svensk Norske Consul Karstrømi Neapel har under 22 Marts d. A. berettet, at Pesten i Noja nu er meget i Aftagende, at den 14de og 15de f. M. er Jngen død deraf, og at der blandt dem, som ifølge Omgang med de Pest smittede, underkastes Observations=Qvarantaine, ikke viser sig Spor af Sygdommen. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Af en Skrivelse fra Christiansand af 6 Maj. erfares, at sammesteds er stor Pengemangel, og at de fleste Løvter om at faae sit Tilgodehavende ind, slaaer feil for adskillige. Handelen drives der allene ved at tuske Varer mod Varer; Søefarten er flau, og kun af Byens Skibe ere enkelte i Fart. Høkerne allene synes at gjøre det bedst, skjøndt ogsaa deres Afsætning ei er imod hvad den før har været. Uagtet Kornpriserne ere nu der saa lave, at man kan kjøbe Kornvare ligesaa let næsten som i Danmark, saa have dog adskillige Danske maattet gaae derfra uden at sælge, hvilket er en Følge af Pengemangel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
J Schlesien have i afvigte Aar fra August til Septbr. Maaneds Udgang, Faarekopperne hersket, trods den Jndpodning, der i Forveien, formodentligen uden tilbørlig Sagkundskab, havde fundet Sted. Af 6,663 Faar, døde i 13 smittede Landsbyer, 853, af disse døde 622 af de naturlige, og 231 af de indpodede Kopper.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Blandt Forslagene til et Mindemærke for Blücher hører ogsaa det: at kjøbe den smukke fordums Klosterkirke i Wahlstadt og indrette den til et Mausoleum for Fyrsten. Midt i dette Praottempel foreslaaes at opstille Heltens Stand bill, af carrarisk Marmor, og tilbyde Blücher, det Hele som tilkommende Hvilested.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Man vedbliver at grave i Amphitheatret: Nismes; man seer nu 6 Rader Trappetrin, der hidtil laae begravne i Gruus, det gamle Podium, de Pladser, som vare Øvrighedspersonerne forbeholdne, Mosaikgulve, Basreliefer, Altarer og Jnd skrifter, der endog love historiske Oplysninger. Foran det saakaldte Dianas Tempels Facade har man fundet Spor af et andet Tempel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
J den i Venedig udkommende Journal: Notizie deel Mondo, berettes, at en Engellænder har i Smyrna kjøbt et ældgammelt Haandskrift for en meget ringe Priis. Det er skrevet paa Pergament, meget omstukkent og fuldt af Bræk. Det er blevet bragt til London, hvor den lærde Jsral (?), der gjenkiendte deri adskillige homeriske Vers har undersøgt det med største Omhyggelighed. Han er overbeviist om, at dette Manuskript er et Digt af Homer, hvis Gienstand staaer i Forbindelse med Jliaden. Stilen stemmer aldeles overeens med dette udødelige Digterværk. Canopa har faaet af den engelske Regjering 6000 Pd. St. til at oprette i Rom en Skole for unge brittiske Konstnere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Den Bog- og Konstsamling, som Viscount, Vitzwilliam har testamenteret Universitetet i Kam bringe, er saa betydelig, at Bøgerne allene anslaaes til 24,000 Pd. St. (720,000 Rbdlr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Kongen af Frankrig har anviist de fornødne Summer til at fortsætte Samlingen af gamle franske Love og historiske Mindemærker, der allerede gaaer til Aaret 1615. Han har overdraget Besørgelsen deraf til Academiet for Jndskrifter og skjønne Konster. J Frankfurt opholde sig for nærværende Til to Gesandter fra den isralitiske Menighed i Jern salem. De ville gjøre en Reise gjennem Europa for at undsamle hos deres Troesforvandte milde Gaver til deres meget nødlidende Brødre i Palæsting.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Fra Schafhausen skrives under 2den Ma Følgende: J fire Uger har den berømte Frue v. Krudener prædiket Evangeliet i Aarau. Fra alle Sider strømmer den protestantiske Landalmue til chende. Ogsaa den dannede Klasse i Aarau har om Aftenen en Andagtstime paa Fransk. Hun hylder intet af de herskende christelige Religionspartier, end ikke Herrenhuthernes. Hendes Hensigt er at forene alle Religionsselskaber; derfor er det hun foredrager sammensat af de væsentligste Bestanddele af alle christelige Confessioner, hvorfor ogsaa Folk af alle Troesbekiendelser drage til hende. Allerede for et Aar siden mistede 70 til 80 Mænd og Ynglinger deres Liv i en Steenkulsgrube, mærved Newcastle, som styrtede sammen over dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Først for faa Uger siden har man igjen faaet en Deel af de Omkomnes Liig trukne frem. Det er en frygtelig, men afgjort Omstændighed, at de Alle ere døde af Hunger; thi de havde banet sig en Vei til en anden afbenyttet Grube, hvor de sikkert længe endnu havde opholdt Livet, da man fandt alle Hestene dernede afgavede indtil Benene. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptiomen hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-18
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-21
Nyeste. Silderstaaedenhavn. Bro Trettende Aargang. No. 41. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 21 Mai 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-21
Om de Fremmedes Frihandel paa Jsland, i Anledning af de i Skilderiet No. 36 indførte bemærkninger angaaende denne Gjenstand. (Slutning; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-21
Hvorvidt at Handelen paa Jsland har beriget Entrepreneurerne, vil den Kongelige Realisations Commission bedst kunne bevidne, til hvilken største Delen af de islandske Kjøbmænd stode i Gield, som de ikke uden Besværlighed kunde betale. Jeg for min Deel gik 8000 Specier tilbage i mine Formuesomstændigheder fra 1803 til 1807, og troer jeg ikke at det gik andre islandske Kjøbmænd bedre, hvilket ene og allene foraarsagedes af at Varene bleve betalte høiere i Island end Conjuncturerne tillode. At Krigen frembød en temporair fordeelagtigere Conjunctur for de paa Island, Handlende, var en Følge af mange sammenstødende, Omstændigheder, der ville blive for vidtløftige her at udføre, men som ingenlunde fremvirkedes paa Jslands Bekostning, men tvertimod reddede det fra Ødelæggelse og Mangel paa Tilførsel. Desuden er det vist uden for al Tvivl, at Jsland er bedre tjent med at have formuende end uformuende Kjøbmænd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-21
Jndsenderen inddrømmer dog, at der ved at aabne denne Handel for Fremmede, vilde komme nogle Rigsdaler mindre til Kjøbenhavn, men hvorfor at han troer, kun at burde nævne dette som en Bagatel, kan alene være for at fremme sin Hensigt; thi Tabet vil ikke indskrænkes til nogle Rigsdalere, men blive mange hundrede Tusinde Rigsdalere. - Dog, hvad der er Danmarks Fordeel er, i Jndsenderens Øine, alt for ubetydeligt til at komme i Betragtning ved Siden af Jslands Fordeel (som jeg dog har beviist, det ei heller er), og naar kun Fremmede kan komme i Besiddelse af denne Handel, er hans Øiemed opnaaet. Locale omstændigheder kan gjøre det passeligt for een Provinds, som er ødelæggende for en anden; det er passeligt at Fremmede handle paa de øvrige danske Provindser, fordi at der er saadan en Mængde af Producter, at enhver kan faae en Ladning af den Sort, han ønsker. - Dette er ei Tilfældet i Jsland. Jngen kan der faae en Ladming Uld, Uldengods, Tælle &c., men maae, hvis han vil handle der, tage alle disse forskjellige Producter i Flæng. Saaledes kan han ei heller gjøre sin Handel ved at overføre en enkelt Artikel, men maae ligeledes være forsynet med alle Sorter Varer, for at betale de fra Jndbyggerne kjøbende islandske Producter. Hvorledes skulde det altsaa virkelig lade sig gjøre, at Engelske, Americanere m. fl. skulde kunne bringe de enkelte Artikler, de billigst kunde sælge, og afhente dem, de fordeelagtigst, skunne betale? Endnu maae jeg bemærke, at Handelen paa Holsteen, Slesvig, Bornholm a., virkelig drives for allerstørste Delen af Danske og ei af Fremmede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-21
Førend Jndsenderen beklager Jndbyggerne for at de, efter hans Sigende, maae nøies med den bedærvede sjællandske Rug, havde det vist været hans Pligt at undersøge, først om den sjellandske Rug ikke kan blive skikket til at føres til Jsland, dernæst om der overføres bedærvet Rug; skulde det sidste være Tilfældet, kan man vel med Rette sige, at Øvrigheden slet opfylder sine Pligter, da det paaligger den at have Jndseende med, at ingen bedærvede Fødevarer blive solgte i Landet; men da ingen Klage fra den haves derover, saa er det en ugrundet og ubeviist Beskyldning, der endog er usandsynlig, efterdi det strider imod Kjøbmandens Fordeel at overføre bedærvede Varer, og i Henseende til det Første, skal jeg ved Vidner bevise, at baade jeg og Andre have ført dansk Rug til Jsland, uden at samme i mindste Maade have taget Varme, hvilket meget godt lader sig gjøre naar man paaseer, at det er god tør Rug, hvilken Forsigtighed man ligesaavel maae iagttage med den østersøiske, som den danske Rug.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-21
Det Vigtigste og Klareste (efter Jndsenderens Mening) i Grosserersocietetets Svar falder altsaa ikke bort, og beklager jeg, at Jndsenderen kommer saa maadelig fra det eneste Beviis, han har søgt at gjendrive. Fabelen passer da ei heller og maae gjemmes til en anden Leilighed. Jeg har den fuldkomne Overbeviisning, at Jsland vil ruineres ved en Tilladelse for Fremmede at handle derpaa, og ere alle de Fordele, endog de, der tale ivrigst for denne Sag, man kan vente deraf, yderst uvisse, og existere kun i Haabet. Derimod er Tabet for Danmark viist og overmaade føleligt. Vi behøve kun at see til vor Handels Tilstand, Halvparten af vore Skibe ligge uden Empløi - gaaer man til Skibsværfterne mangle de Arbeide - over 400 Søesolk blive satte ud af Næringsvei - Rebslagere, Seilmagere, Bødkere og alle deraf igien dependerende savne denne Fortjeneste, der for en Deel vil forøge Fattiglemmernes Antal - den arbeidende Deel af Almuen har lidet eller intet at bestille og Armod tager Overhaand, hvorom den bedste Underretning vist kan faaes hos Directionen for Fattigvæsenet. Skulde vi altsaa endnu miste denne Fart, der næst den Vestindiske, er den vigtigste Danmark har, vil de ovenanførte Uheld endnu føles i en meget høiere Grad; – ei allene komme vi til at savne de islandske Producter, der, foruden vores egen Forbrug, indbringe betydelige Summer i Landet, men vi maae endog kjøbe de Vare (Tran, Tælle, Uld, Fisk m. m.) som vi trænge til, af Fremmede og betale dem med Sølv, isteden for at vi nu seende danske eller forædlede fremmede Producter i Betaling til Jsland. Dette er saa meget mere trykkende for de Danske, da det skeer paa en Tid, hvor andre Nationer anvende alle Midler for at sikre deres Undersaattere Handelen, saaledes er der i Aar i Marseille, som dog er en Frihavn, lagt 30 Francs Told pr. Quintal Fisk, hvor høi denne Told er, og at den næsten grændser til et Forbud mod Fisk Jndførsel, vil bedst indsees naar det betragtes, at Prisen paa Platfisk kun er 24 Francs pr. Quintal. At Fremmede saa begierlig søge at faae Deel i denne Handel, viser desuden, hvor vigtig den af dem ansees for at være.