Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-06-28
Efter en interessant Procedure, der varede hele Formiddagen og hvorunder navnlig Etatsraad Blechinberg, ved sin grundige og skarpsindige Defension vidste i henimod 4 Timer at fængsle Opmærksomheden, er den meget omtalte guldbergske Sag i Torsdags bleven optagen i Høiesteret. Paastanden i Sagen gik fra Actors Side ud paa Frifindelse for videre Tiltale, fra Defensors paa Frisindelse for Justitiens ubeføiede Tiltale. Dommen, som afsagdes i Fredags, lyder saaledes: "Overkrigscommissair og Postmester Hans Jørgen Christian Guldberg, bor for Actors Tiltale i denne Sag fri at være, dog saaledes, at han udreder alle af Actionen lovligt flydende Omkostninger og derunder de i de indankede Domme bestemte Salarier, samt i Salarium til Justitsraad Liebenberg for Høiesteret 30 Rbd. J Henseende til den Underdommeren, Justitsraad, By- og Herredsfoged Oxenbøll, ved Lands-Over- samt Hof- og Stadsrettens Dom givne Mortification, bør bemeldte Dom ved Magt at stande. Paa Graasteen eller Gravensteen, Hertugen af Augustenborgs Gods, er der fundet en rig artesisk Brønd. Man var ifærd med at grave en almindelig Brønd ved et Jægerhuus, da Hs. Durchlauchtighed selv kom til, og befalede Arbeiderne at standse og derimod grave paa et andet Sted, hvor han stødte sin Stok i Jorden. Dette skeete, man grov 18 Alen dybt, men fandt intet Vand; saa borede man endnu 15 Alen, og see, da vældede Vandet frem med en saadan Magt, at Arbeiderne skyndsomst maatte flygte op af Brønden, som ikke blot blev heelt fyldt, men flød over med et betydeligt Vandløb, der stadig vedbliver at strømme. Hs. Durchlauchtighed kan altsaa virkelig, lig Moses, kalde Kilder frem af Jorden med sin Stok; hvilken Vinding i denne dyre Tid, hvis han ogsaa kunde lade Manna regne fra Himlen! Hvo turde da længer tvivle om hans ophøiede Bestemmelse, at udfrie Guds udvalgte Folk, Schleswigholsteinerne, af Ægyptens Trældom, og bringe det lykkelig og vel over det røde Havs Meerumschlungenheit ind i det tydske Forbunds Canaan. At Hs. Durchl. idetmindste ogsaa i den Henseende ligner Moses, at en Skystøtte eller et Luftcastel leder hans Fjed, er jo bekjendt nok. (Fædrel.)(Corresp.) Kjøbenhavn, den 26de Junii. Jgaar afreiste Hs. kgl. H. Kronprindsen til Stockholm forat aflægge et Besøg ved det svenske Hof. Hs. Maj. Kongen fulgte ham ombord. Der er den Mærkelighed ved dette Besøg, at det er første Gang, saavidt vi mindes, at et Medlem af det danske Kongehuus har aflagt et venskabeligt Besøg i Stockholm; thi Unionskongerne kom der enten i deres Egenskab som Regenter, eller, hvad der desværre hyppigere var Tilfældet, med Sværdet i Haanden. Hine blodige Tider ere forsvundne, og en Krig mellem Nordens Broderfolk tør nu ansees for en Umulighed; men ihvor glædeligt det venskabelige Forhold er, som nu finder Sted mellem Nabofolkene og deres Kongehuse, saa vil der dog først være sand Aarsag til at glæde sig over dette Forhold, naar deraf maatte fremgaae en levende og i Gierningen fremtraadt Erkjendelse af, at Nordens nationale Selvstændighed samt politiske Uafhængighed og Betydning ligeoverfor Europas øvrige Nationer ingenlunde er betrygget, førend de nordiske Folkeslag danne et Statsforbund, der kan være stærkt nok til at byde rovbegjærlige Naboer, hvad enten de komme fra Syd eller Øst, Spidsen.