Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-02-10
Den 19de Januar forsamlede sig de Prokuradores Kammer, næsten alle Medlemmer havde indfundet sig og mangfoldige Tilhørere vare tilstæde; Hr. Carasco drev det igiennem med 96 mod 31 Stemmer, at Krigsministeren skulde citeres for Kammeret for at svare paa de Deputeredes Spørgsmaal. Han indfandt sig af sig selv. Hr. Carasco sagde ham lige i Øinene: at det var bekiendt at Krigsministeren havde en stor Jndflydelse hos Dronningen og vilde fortrænge sine Kolleger. En Camarilla omgav Dronningen, som søgte at bringe Mænd i Veiret, hvilke ikke fortiente Nationens Tillid. Han meente, at de engelske Ministre vilde protocollere Spanien, sagde at man talede om en Formæling imellem Dronningen og Don Carlos's ældste Søn, og selv om Afskedigelsen af en berømt Generali Norden (Mina, hvis Armee Krigsministeren havde. svækket ved at forlægge enkelte Korps. Ogsaa omtalte han et Partie, som forlangte en udenlandsk Jntervention paa den nationale Æres Bekostning. Han forbeholdt sig at foreslaae et Budskab til Dronningen af det Jndhold, at Ministeriets Vedligeholdelse i sin nærværende Tilstand vilde sætte Jsabella den 2dens Throne i Fare. - General Lander forsvarede sig paa det Bedste, og sagde blandt andet, at der var saa godt sørget for Minas Armee, at han nu kunde disponere over 40000 Mand. Kammeret besluttede med 81 mod 49 Stemmer, at Discussionen skulde ikke sluttes, førend alle Talere vare hørte. Lander kom i megen Sindsbevægelse og blev tilsidst temmelig forvirret; men Hr. Martinez de la Rosa, forsvarede Ministeriet i et veltalende Foredrag. Debatterne bleve fortsatte den 20de, Hr. Galiano angreb Ministeriet; overhovedet var Stemningen i Kammeret næsten til Fordeel for Oprørerne, de bleve undskyldte med, at de frygtede for at Frieheden var i Fare, uden at de derfor havde næret republikanske Jdeer, Krigsministeren forsvarede sig mod den Beskyldning at han havde retrograde Planer for. Hr. Martinez de la Rosa talte den moderate Frieheds Sag, og dadlede Constitutionen af 1812, hvilket vel foraarsagede nogen Tummel paa Tribunerne; men hvorved Kammeret erklærede sig for ham. Jde Proceres Kammer var Stemningen mod Oprørerne langt mere afgjort. J de Prokuradores Kammer blev det Spørgsmaal forelagt Krigsministeren, om han havde paatænkt en udenlandsk Jntervention, han nægtede det ikke; men denne Tilstaaelse forøgede Fortørnelsen imod ham; da man tillægger ham derved den Hensigt, at naar han først havde betient sig af en udenlandsk Armee til at undertrtrykke Kar listerne, saa vilde han videre betiene sig af den til at udføre sine, Frieheden undertrykkende, Planer, og saa antager man, at det havde været hans Plan af fratage sin Uven Mina Kommandoen og lade ham afløse af sin Ven Cantarat, som han havde derfor pludselig ophøiet til General-Capitain i Madrid, Man troer at Landers Fald er uundgaaeligt. Stemningen i Madrid er betænkelig, den oprørske Bataillons Marsch ligner et Triumphtog; i Byen Alcovendas illuminerede Jndvaanerne deres Huse da den marscherede igjennem. En Referve-Armee paa 12000 Mand organiseres i Castilien. Prætendentens Meubler og Effecter sælges i Aranjues og kiøbes med Begiærlighed. – Jesuiternes Godser, som skulle inddrages, afgive en aarlig Jndtægt af 327 Millioner Realer. Den kloge Mina vil have sin Armee complet og ordnet Stand, og den alvorlige Kam vil først begynde med Foraaret. Journal des Debats tilstaaer, at Spanien befinder sig i en stor Krisis, hvis Udfald er ikke til at forudsee. Imedens Alles Øine ere henvendte paa disse politiske Krampetrækninger hvorunder det ulykkelige Spanien lider, saa drages Blikket uventet hen til nye Oprørsscener. Man erfarer fra Belgrad, at en Deel Primater i Servien have gjort Oprør i Kragjewatz mod Fyrste Milosch, og at deres Plan var at afsætte ham, og indsætte hans umyndige Søn Milan i hans Sted, under et Regentskabs Bestyrelse, hvorved de havde tilmeldet Fyrstens Gemalinde: at de vilde, i Betragtning af Fyrstens Fortienester behandle ham og hans Familie paa en erkiendtlig Maade. Aarsagen til denne Revolution skal være at Fyrsten har afslaaet Primaternes Begiæring om visse Jnstitutioner. J Begyndelsen hedte det, at Oprørerne havde Overhaand, hvilke havde samlet Kiupria nogle Tusinde af Folket paa deres Side men ifølge de nyeste Beretninger fra Wien er det lykkedes Fyrsten, som afsendte sin Broder med Tropper mod Oprørerne, at faae Bugt med dem, Rebellerne bleve adspredte, og mange tagne til Fange; Folkemassen erklærede sig bestemt for Fyrsten.