Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-09-29
Fædrelandet. Videnskabelighed. Mellem de i det nylig udkomne 9de Hefte af Maanedsskrivt for Litteratur anmeldte Skriften, findes Grundtvigs Krønike=Riim, Rudelbachs det kristelige Hyrde-Embedes Jndstiftelse, ledsaget med Magister Lindbergs Fortale, og Pastor Buscks Danmark hvad Danmarks er, Herren hvad Herrens!" Recensenten af dette sidste ogsaa tilforn her i Avisen (No. 102, S. 406) berørte Skrift, er Hr. Professor Dr. Theol. N. Fogtmann, som, i Henseende til den af Forfatteren anpriste Deeling af det kirkelige Samfund, med Klarhed og Grundighed viser, at slig en Sønderrivelse er baade unødvendig og umulig thi deels er det ikke Extremerne, hvorefter Man bør rette sig, deels gives der ikke, naar forskjellige Meninger og Forskjellighed i enkelte Lærdomme skulle danne Partier, tvende, men utallige Partier: thi saa mange Hoveder, saa mange Meninger, og deels fik de fleste og bedste Kristne ingen Kirker og ingen Præster, dersom disse skulde deles imellem Ultraerne paa begge Sider, hvilket vilde være lige saa stor Uret, som at udjage de rolige og fredelige Borgere af deres Huse, for at Tyve og Røvere kunde boe deri. Partierne udelukke desuden sig selv, som Partier, fra Kirken, da de forglemme at være Kristne, idet de kives om, hvo der ere Kristne, hvorfor Staten eller Regjeringen og gjør bedste i, at lade dem udrase. De fleste og bedste af Lærde og Læge høre ikke til noget af de modstridende Partier; derfor en deres Strid og Skrig for det meste blind Allarm, som vi tabe sig mere og mere, jo mindre Man tager sig deraf. Ville Ultraerne - hedder det videre - ikke finde sig i, at høre til det almindelige kristelige Samfund, hvis Kiendemærke er Troen paa Jesus Kristus og indbyrdes Kjerlighed og det evige Livs Haab, saa maa det staae dem frit for at separere sig; men Staten bør ingenlunde gjøre noget Skridt, i denne Henseende. Efter at have med Roes omtalt Forfatterens personlige Karakteer og hans umiskjendelige Varme for det, som han anseer for det Rette og Gode, men derhos beklaget, at hans Blik er omtaaget af Fordomme, og hans Sind hildet i Lidenskaber, derfor ere hans Forestillinger forvirrede og hans Tale vild og oprørt, slutter Anmelderen med denne kjærlige Advarsel: "Han er kommen paa en farlig Afvei, fordi han har forladt Fornuftens eller Besindighedens Vei, og hans Siels forrige Varme kan let slaae ud til en farlig Brand. For ham selv er Faren stor derfor har jeg advaret med stærke Ord. Deri har jeg handlet, som jeg ønsker, at Andre i lignende Tilfælde ville handle imod mig. Lyngbye Kirke, der i Sommer, ved Hs. MajestænKongens allernaadigste Omsorg, har modtaget saa betydelige Forbedringer og Prydelser, at den med Rette kan regnes for en af de skjønneste i Landet, har ved samme Leilighed modtaget et varigt Minde om Hs. K. H. Prinds Christian Frederiks hulde Naade og fyrstelige Kjerlighed, ide han til det ny Alter naadigst har skjænket et herligt Male. rie af den hellige Nadvere, udført ved Professor Eckersbergsøvede Kunstnerhaand, Kirkens ypperste Smykke. Bemeldte nye Alter blev indviet Søndagen den 20 d. af Stedets Præst, Hr. Pastor Rønne, i de høie Herskabers og en talrig Forsamlings Nærværelse, da Menigheden feirede sin aarlige Høstfest.