Viborger Samler, 1783-02-03
Junker Basset, en riig Herremands ældste Søn, var fra Vuggen af bestemt til Stamherre, og da hans Fader af eget Exempel vidste, at hans Eiendomme vare tilstrækkelige til rigelig at underholde en fornem Lediggænger, havde det været Synd at lade ham bryde Hovedet eller svække Helbredet, med med Studeringer. At skrive sit Navn stort og zir lig, at udprikke i høieste Nødsfald 3 a 4 Linier, som kunde ligne et Brev, og lægge nogle faae Tal sammen, var al hans Styrke i dette Fag. Men glimre i den store Verden skulde han. Derfor blev intet spart paa Fransk Sprogmester, Dandsemester og Berider, hvilke ved forenede Bestræbelser gjorde denne unge og af Naturen vittige Herre i hans 18de Aar til en fuldkommen Kaveleer. Hans Underviisning i Spil, denne saa vigtige Artikel i store Selskaber, paatog hans Hr. Fader sig selv, og fandt til sin store Glæde den samme Spillelyst hos sin Søn, der fulgte ham selv indtil sidste Aandedræt. Henrykt over Junkerens hurtige Begrelærte den gamle Herre ham nu alle i hans Ungdom ved Hoffet brugelige Spil, og til denne vigtige Beskæftigelse blev alle Aftener heele Aaret igiennem og undertiden den halve Dag anvendt. Det var og ikke uden Frugt, da vor Her endog heri snart blev fuldkommen og nær ved at overgaae sin Lærremester. Nu havde han opfyldt sit 20de Aar, da en Fætter, som et Aars Tid havde opholdt sig ved Hoffet, aflagde paa sin Hiemreise et Besøg hos Hr. Bassets Fader, og opregnede saamange nye Spil, Dandse, og Moder, som indtil Navnene selv vare ubekiendte, saa baade den gamle og unge Herre tydelig indsaae, at det var umueligt at blive andre Standspersoner, liig, uden at besøge Hovedstaden. Veslutningen blev taget, at den unge Herre skulde der tilbringe næste næste Vinter. At medgive ham en Hovmester vilde lidet nytte, da han ingen var vant til at adlyde. De kiere Forældre befrygtede eiheller det mindste af at overlade ham til sig selv, thi til Sviir havde han ingen Tilbøielighed, og hans Spillelyst drømte ingen om at kunne have ubehagelige Følger. Altsaa blev vor Stamherre, udrustet med en god Børs og Adresse til endeel Bekiendtere ved Hoffet, forsendt til Residentsen. Endog hans gamle Tiener maatte strax igjen hiem, for ikke med Sprog og Sæder at røbe sin Herres Fædreneland, og i hans Sted blev en Franskmand antaget, som fuldkommen forstod at akkomme dere og barbere, kiendte alle Billard, og fornemme Vertshuuse, og følgelig skikkede sig aldeles vel for en ung og ubekiendt Herre. Nu begyndte Hr. Basset sin Jndtrædelse i den store Verden. Som en munter og riig Kaveleer blev han næsten overalt vel antaget. Hans Faders. Bekiendtere anbragte ham i endeel Selskaber og hans franske Tiener anviiste ham fleere. Her fandt han hver Time Leilighed til at fyldestgiøre sin umættelige Spillelyst; Men Lærepenge vare uundgaarlige, da han deels ikke var sine Medspillere voxen i Jndsigt, deels og undertiden traf Folk, der ei spillede alt for redelig. Dette foraarsagede inden kort Tid en temmelig Forstyrrelse i hans Kasse. Nogle Gange fik han fra sin Fader ikke ubetydelige Remisser, og Tak skee hans Moder, som, da hendes ubarmhiertige Gemal negtede Hielp, endnu og en Tidlang holdt Hovedet op paa sin kiere Søn med hemmelige Understyttelser. Dog tilsidst udtørredes og denne Kilde, og da den unge Herre ikke med Penge kunde tilfredsstille sine hungrige Kreditorer, som han i nogle Dage havde opholdt med Haabet med en kommende Vexel, saae han sig nød til at foretage Skifte og Deeling over sin Garderøbe og øvrige Effekter. Forlods tillagde han sin troe Tiener en god deel af sit beste Lintøi for tilgodehavende Løn og affærdigede ham i Naade, som unødvendig for Fremtiden. Derpaa blev fortfaret med Deelingen, og Boets Masse slog saa net op til, at Hr. Skifteforvalteren maatte nøies med at beholde for sin Møie Underklæderne, en graae Frakke og et par Daler i smaae Penge, som havde forstukket sig i hans Buxelomme. J denne Forfatning var her nu et at tænke paa at giøre Figur. Men leve skulde han og spille vilde han. Forladt af fine taknemmelige Kreditorer tilbragte han Dagen med alvorlige Betragtninger over at finde for Fremtiden Selskaber, der passede med hans pynt og hans Kasse. Mod Aften drev Hungeren, som den hurtigste Raadgiver, ham til at liste sig ned i en Kielder i en afsides Gade, hvor han ei alene med 4 Skilling tilfredsstillede sin Mave, men var og saa lykkelig at komme i Bekiendtskab og derpaa i Spil med en paa Hverving liggende Korporal. Her gik det ham ikke bedre end Franskmanden i Vade mecum. Naar han har ofret: Fra Fra Uhret til Skiorten, han har paa sin Krop Og alle hans Møbler har Rum i Tyrnistret, Og Herren er lettet til Marchen, Saa udfeles Kroppen, det sidste han eier For tre eller fire Dukater.