Norske Intelligenssedler, 1790-12-22
Forenigenz-Sedler. Nordske. No 51. Onsdagen den 22. December 1790. Alfader, Send et medlidende Öye ned til Støvets Børn, Fortörnes ei over vore Taare Du kiender den til Støvet sængslede Aands Svaghed, Du kiender vor Uformuenhed til at skjönne paa varige Lyksaligheder, paa udødelige Glæder. indtag de Taare vi fælde ved den Bydiges Gra ikke som Knurren imod Din vise Lov, men som Vidnesbyrd at vi elske Dyden. Græder derfor alle Dydens Venner ved denne Grav, som indslutter Hos MAGDALENA CHRISTINE HORT. HENDES afsiælede Legeme blev den 22de Februari 17737. Boelig for den dydigste Siæl Hon blev Gift den 25de October 1769, med HERS OBERBERGHANSTAD JÖRGEN HIORT som Hun förstegang bedrøvede den 30te November 1790 da HENDES Engledanned Siæl gik did, hvortil den længe havde været bereed, til sin himmelske Hvile. Hun var Dyden selv, Kiönnets Ære, Fromheds Billede, Armods Stytte. og for alt den uskatterligste Ægtefælle, ja beste blandt Konerne! Admyghed, Sagtmodighed, Mildhed og Ædelmodighed udmærkede Dir Handlinger til den Grad, at Verden skal forbedres ved Dit Exempel. Ja Religionens hellige Id opflammede Dit Hierte til alle Christendommens Dyder, Fornemmelig til den fande Gudsfrygt, hvis guddommelige Kraft i sær understöttede Dig ved Grænserne, af Evigheden. da Din Englelige Siæl med glad og salg Rolighed Opløftede sig over Verdens usalige Syster for at nyde den Retfærdiges Lön, blandt Guds Udvalgte som omgive Tronen, hvor Du ophøyet over alle Forandringer, ved den guddommelige Menneskevens Side, skal höste de saligste Frugter af Din Dydige Vandel. Her bevares til Uforkrænkelighed et helligt Støv, Fordum beboet af den ypperligste Siæl, Hvis Minde aldrig glemmes Hvis ærefulde Thukommelse er undslettelig dybt indprentet, I Tusindes Hierter, Hvilke föle det smertelige Savn af HöIVELAARNE FRus. MAGDALEN CHRISTINE HIORT født Lyne, Bergstadens store Velgiørerinde, Som begyndte Sit priselige Levnetsløb den 22de Februari 1737. Tidlig lærte Verden at kiende HENDE som det elskværdige Kiøns Ziir og Dydens Exempel Hvorved Ægtestandens sandeste Lyksaligheder bleve skiænkede Den HENDE værdige ÆGDERICH Høy MANS HERK CHENSERGHANSTMAND JORGEN HOr Hvis ömme Kiærlighed forsödede HENDES Liv i 21 Aar, 36 Dage. Men ak, hvor kort er de Dödeliges Lyksalighed! Disse Edens Glæder forfrandt pludseligen - Livets Træ omstyrtede i Dödens Budskab kom. Hvilket Hierte-Saar for Han - dog for HENDE et himmelsk Sendebud, Der forflyttede HENDES Siæl til dens rette Fædreneland. Længselfuld efter nøiere Samfund med Christo Forlod HEN Verden den 30te November 1790, og blev optagen i den Herlighed, hvortil HENDES hele Liv havde været en Forberedelse, Hvor guddommelig en Kraft har dog ikke Jesu Religion til at danne Mennisket! Ved sammes Opklarelse vandrede Denne Englelige med stedige Trin sin Vei til Himlen. Værdige Fodspor at betræde! Blot HENDES yndige Aasyn udvilde, at Siælen var Dydens Tempel. Ja, den ægte usminkede Gudsfrygt, en sand Menneskekiærlighed, en utrættelig Lyst til at gjöre vel, Besiælede HENDE saa længe HUN vandrede her paa Jorden. Vidner herom, J som havde den Lykke at nyde HENDES daglige Omgang, J mange Nødlidende, hvis Taare HUN afterrede, J paa Sygeleiet nedböjedde, hvilke HUN vederqvægede, J bedrøvede Enker, som hos HENDe fandt Hielp og Understöttelse, Jarme Faderlöse, hvilke HUN beklædede og bespiisde! - Hvor billig er eders Bedrøvelse over HENDES Bortgang, Dog - vi alle föle dette bittre Tal af DIG. OSAIIGel som nu i Englers Bolig istemmer Dr. Hallelusah; I himmelsk Fryd De skuer rolig Den Jord DU skilles fra bager Dydens Lön, en Himmelglæge, fuldkommen, uforanderlig. Men af: - tilgiv os at vi græde, thi vi har mistet - Do. St. . . . . . . . Korn-Taxten af alle Slags er efter Hans Kongelige Majestæts allernaadigste For saaledes sat for indeværende Aar 1790. Landskyld og Leeding. Syv Rigsdaler. Et Skippund Ruugmeel. Et Skippund Bygme eller Malt Otte Rigsdaler og En Ort. Syv Rigsdaler og To Ort og Tolv Skilling. Et Skippund Blandings-Meel eller Malt Syv Rigsdaler.