JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-19
Englænderne ere i Indien som i deres Fædreneland store Elskere af Jagten; men her er denne ægte kongelig. Mig blev en Dag viist en Officeer som haltede, hvilken lille Ubeqvemmelighed han havde tildraget sig paa en Tigerjagt, hvor det var gaaet til paa følgende Maade: Elephanten, paa hvilken han reed, havde gjort et saa kraftigt Anfald mod det vilde Dyr, at dette laae ubevægeligt paa Jorden, og blev holdet for dødt. Offiteeren steeg altsaa tilsomst af; men det var kun et Fif af den slue Fiende, som, saasnart den saae sin Modstander saa nær at den kunde naae ham, greb ham i Lænden og kastede ham paa Nakken (som Uven vel gjør det med Faaret?) og rendte i fuldt Spring derfra. Englænderen havde lykkeligviis Hænderne frie, og et Par Pistoler i sit Belte; han greb den ene og knuste et Ribbeen i Siden paa sin Bortfører, som gjengjældte det ved et dygtigt Bid, uden at lade sit Bytte fare; men Officeeren tabte derover endnu ikke Fatningen, men gjorde Brug af den anden Pistol og var saa lykkelig med denne at skyde Tigeren lige gjennem Hjertet, hvilket befriede ham fra hans betænkelige Stilling. - Da Tiden var kommen, som var bestemt til vor Afreise, seilede vi nedad Strømmen og naaede nu det pragtfulde Sonde Sund, hvis ophøiede og med Tropelandenes rige Vegetation bedækkede Strandbredder jeg beundrede. Medens vi omseilede dette, nærmede sig og Baade, fra hvilke der falbødes Papegøier, Paradisfugle, Aber etc. Vi afhandlede dem 18 kostbare Skildpadder, som vi betalte med 12 Dollars. - Vi gik dernæst til Ankers 4 Mile fra Batavia, hvor vi ikke allene forefandt en 40 hollandske, amerikanske og engelske Skibe, men ogsaa en Mængde Junker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-19
Af Sundhedscommitteen erfarede vi, at Sundheds tilstanden var yderst slet, og at der paa een Dag var død 600 Mennesker; hvilket bevægede vores Captain til at antage 4 Malayer, for at tjene som Bud mellem vort Skib og Landet, og for at vor eget Mandskab ikke derved skulde være udsat for den store Hede. Man bragte os noget jammerligt Fjærkræ, som skulle være Høns, men disse havde intet Andet paa sig end Fjærene. Den næstfølgende Dag gik jeg iland. Staden syntes mig at være lav og af daarlig Beliggenhed; de Kanaler som gjennemskjære den, ere omgivne af Tamarinder og andre Træer, som give et behageligt Syn, og nogle Hovedgader ere i Sandhed pragtfulde; men Chinesernes Qvarteer er over al Maade daarligt. Desuagtet have de et muntert og lystigt Udseende, medens Javaneserne ere dovne, tvære og mørke. Den Mængde af Fremmede fra alle Lande, som trænge sig frem i Gaderne, og disses forskjellige Klædedragter, lader troe, at man befinder sig paa en glimrende Maskerade. - Rundt omkring Staden ligge nydelige Landsteder, smykkede med Lysthuse af Cocos- og andre Pragttræer, og det maatte være behageligt at leve i et saadant Land, naar man kun ikke bestandig skulde være udsat for Døden, men Luften, som man her indaander, der er lige saa smitsom, som duftende, skjuler, liig Kierligheden, sin Gift under Rosen. - Jeg lod mig kjøre i en Slags Vogn som kan rumme to Personer, med en Postillion paa Bukken, tre Lagaier bag paa og forspændt med et Par saa smaae Heste, at de forekom mig som et Par Muus, der kunde løbe afsted med Fælden. Enhver Fremmed af nogen Distinetion maa nødvendigviis holde sig saadant et Kjøre værk, ifald det er ham magtpaaliggende at beholde sin Sundhed; thi Solen kaster om Dagen sine Straaler ned med saadan Magt, at de trænge igjennem den tykkeste Pandeskal, naar samme ikke er beskjærmet med et dygtigt Bolværk. (Fortsættes).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-19
Udenlandske Efterretninger. J Randers Avis No. 56 læses følgende: Mellem bemærkninger paa en Reise ifjor i Jylland af Profess. Molbech, hvilken Reise rigtig nok var alt for hurtig til nøjagtige Iagttagelser, findes tvende meget betydelige Urigtigheder, som man skylder Sandheden at rette. Den første: Hr. Prof. siger, at Strømpebind drives i Hjermind og Vium Sogne, men er i de mellemliggende. Den, der har bildt ham sligt ind, har løiet, saa en Steen maa vende sig 2), ei allene i alle de mellemliggende Sogne drives Binderiet, men lige fra Hjorthhede, inclusive, og til Ringkjøbing paa et Par Mile nær i Østen og i Vesten, og i Sønder og Nord fra Holstebro ind i Veile Amt, i fjorten Herreder og 65 Sogne bindes der, og udføres til Udlandet af denne Industrie-Artikel lavt regnet – for mere end to Tønder Guld aarlig *). Den anden Urigtighed, ved at omtale Hr. Consistorialraad Bierregaards Skov Anlæg ved Hjermind nedsætter Hr. Professoren ganske dybt den kongl. Plantage paa Alheden, som han B. ikke har seet. I det han opfordrer Andre, til at besee Hr. Bos, som vi her aldeles ikke ville nedsætte, opfordre vi ham selv til at besee det andet i Sandhed kongelige Anlæg, med hvilket Hs. Majestæt og Omgivelse ved Øiesyn fandt sig høist tilfreds - det er altid det Sikreste at kjende den Ting, man dømmer om. Det kan vel gaae an at recensere en Bog uden at have læst den, eller dog efter en flygtig Gjennembladen; men for at domfælde Alhedens Plantage bør man see den. Hr. Profess. kunde ellers paa sin Vei*) Just ikke høflige UdtrykMeddeleren. Skulde det ikke være for højt regnet, Forfatteren, burde nærmere opgive Data for sin Beregning. Adskilligt om Strømpebinderiet findes i Kunstflids Selskabets Skrifter 1 B. 6 H. 328,350. Cfr. Thaarups udførlige Statistik 2den Deel, 412-418. have fundet Plantager, som vare værd at see, f.Ex. 1. Granberg, sønden for Randers, som viser sig endog fra den Vei, han befoer, og 2. Pastor Hoffs Anlæg ikke langt fra Hobro; men havde denne endog ligget nærmere ved Veien, den vilde dog have undgaaet Professorens Opmærksomhed; thi man seer ikke godt om Natten. Han siger nemlig selv, at han reiste fra Hobro til Aalborg ved Midnatstid. At reise hurtigt og i Mørke duer ikke for den, der vil lære at kjende det Land han befarer *). B. *) Hr. Profess. Molbechs Reises Hensigt var ikke, at beskrive økonomisk og statistisk de Egne, i hvilke hans Reise faldt, og han fortjener sikkerligen Tak for det han meddeelte, ligesom Berigtigeren vilde have fortjent hans og Patriotens Tak, naar han havde afholdt sig fra sin skolemestererende Tone, og tillige meddeelt noget mere end ovenanførte flygtige Anførsler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-19
Kjøbenhavns Børs d. 19 Maj 1829. Hamburg 2 M. - a vista 207 Species 26. Specier solgtes til 12 Rbmk. 9 1/2 s. Bant-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 118, 150 Rbd. Sk. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. 51, 512 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 88 88 1/2 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 85 1/2 - i Banco. Dito Dito. . . ...... Nationalbank-Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 102 1/2 Rbd. r. S. 107 107 3/4 i Sedler. Dito Dito. . . . . . 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 100. r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, 105 1/2 106 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 27) – r. S. i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . 62 1/2 Rd. Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 63 1 - L. Sterl. 3 pCt. nye danske Obligationer
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-23
Nyeste. jøbenhavn. Skilderi nananandannananSexogtyvende Aargang. No. 41. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 23 Mai 1829. Carl den 12te Konge af Sverrig. (Sluttet.) og antaGørt blev kuns eengang stædt til mundtligt Forsvar i Retten. Under dette Møde blev han personlig ilde behandlet. En Adfærd, hvorfor den saa meget ældre Constitutio criminalis carolina allerede fastsætter Cassation for den Øvrighedsperson, som der gjør sig skyldig. Gørt forlangte sig Klagen skriftlig meddeelt, og Tilladelse at forsvare sig skriftlig. Afslaaet. Han forlangte en Lovkyndig, med hvem han kunde raadføre sig, og som kunde forsvare ham, da han selv ikke maatte. Afslaaet. For i det ringeste at kunne døe som en ærlig Mand, forlangte han, at det maatte tilstedes ham, forinden han døde, at aflægge Regnskab for sin Administration og de Pengesummer, han havde bestyret. Afslaaet. Endelig forlangte han for sin Kones) og Børns Skyld, at Executionen maatte skee i Committeredes Overværelse i Fængslet. Afslaaet. Alle disse Omstændigheder, synes næsten at qvalificere Commissionsdommen til Benævnelsen af et Justitsmord. Man fristes *) Gørt var gift med en Comtesse Reventlau fra Holsteen, en kjer og høimodig, men sin Mand lydig og hengiven Dame. til at troe, at Carl 12 havde regjeret saa længe, at hans Søster og Rigsraaderne havde lært at straffe i hans Maneer, og at ligesom om Patkuls Manes ikke endnu vare forsonede ved Carls blodige Død krævede de desuden hans og Sverrigs troeste Tjeners Blod.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-23
Commissions=Dommen blev nu forelagt Stændernes Plenum, og der fandt dens Approbation ingen synderlig Vanskelighed. Desto haardere stod det i Rigsraadet, hvor Dronningen præsiderede. Af 12 Senatorer undsloge de 4 sig for at votere. Af de øvrige kjæmpede Rhenskjold svagere, Cron hielm ivrigere for Gørve's Benaadelse. Dronningen og Grev Horn dreve meest paa hans Henrettelse. Debatterne vedbleve, og et Plenum af Stemmer kunde, uagtet alle anførte Grunde, ikke bevirkes. Man blev ening om, at lade Commissions-Protocollen komme. Men forinden dette kunde skee, gik Grev Taube uformodet over paa Dronningens Partie, og denne, dristig ved denne anseete Mands Alliance, erklærede nu uden videre Discussioner, at Beslutningen var, at Dommen skulde tages til Følge. De øvrige Rigsraader vare svage nok, til at lade denne lidenskabelige og ensidige Kiendelse gielde, og den dueligste Statsmand, Sverrig nogensinde har havt, blev halshugget d. 12 Marts 1719. Naar man uden Had og Fordom gaaer til Gørs's Historie, kan man hverken frakiende ham stor Arbeidsomhed, Kyndighed, Combinationsgave, Iver for Statens Velfærd, som han tjente, ligesaa lidet som Hengivenhed og Kjerlighed for den Fyrste, som værdigede ham sin Tillid. Jmidlertid maae man heller ikke nægte, at hans Færd bar Spor af vor Naturs metaphysiske Ufuldkommenhed. Hvilke Ufuldkommenheder dog aldrig vilde havt de Følger, de havde, naar ikke Omstændigheder vare indtrufne, som ingen Skarpsindighed, eller politisk Divinationsgave kunde forudsee.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-23
J Lintin, paa en Øe 18 Mile fra Macao, er det nødvendigt at antage en Lods. Endskjøndt Strømmen her har en Brede af, til 10 Mile, er den seilbare Deel af Flodleiet dog kun meget smalt. Ved Tigrisflodens Munding, 35 Mile derfra, er denne kun 3/4 Miil bred og kunde ved Forter, anlagte paa de høieste Puncter, fuldkommen beherskes, men Chinesernes ligge lavt og vilde, omendskjøndt besatte med hundrede Jldsvælg, i det høieste kunne forbyde en Fregat Indseiling. Ovenfor Forterne blive Strandbredderne endnu fladere og give Udsigt over uhyre Riis og Sukkerrørsmarker, mellem hvilke, i enkelte Mellemrum, nydelige Smaasteder fremskinne. De herværende Træer ere rigt belagte med Løv. - Wampao er bygget paa en meget lav Øe; Husene ere regelmæssigen sammendyngede paa hverandre, hvorfor Staden har en Mængde korte, krogede og urene Gader. - Vi vare just beskjæftigede med at bringe vor Ladning ombord, da vi af et af de forenede Staters Advisskibe erfarede, at vi befandt os i Krig med England, og neppe havde vi faaet Tid til at tænke paa Forberedelserne til vor Afreise, førend vi erholdt Efterretning om, at 2 engelske Fregatter allerede krydsede udenfor Strømmens Munding, saa der nu slet ikke var mere at tænke paa at undkomme. Vi besluttede altsaa at aftakle Skibet, og indrettede det formelig til vores Boepæl, idet vi paa Fordækket fra den ene til den anden Ende opførte et stærkt Bambus Gitterværk, og behængte samme med Matter. Medens vi befandt os i denne Art af Fangenskab, fandt en usædvanlig Oversvømmelse Sted, hvorved Strømmen uimodstaaelig reev 10,000 Barker bort med g. Antallet af de Mennesker, som omkom ved denne nye Syndflod, blev anslaaet til 30,000 Hede og Kjedsommelighed gjorde mig syg, jeg fik Feberen og vansmægtede flere Maaneder i en høist modløs og svækket Tilstand. Endelig besluttede jeg at begive mig bort fra dette farlige Sted, men mine Penge vare opbrugte, og jeg kunde ingen erholde for Vexler paa Boston, der blev mig altsaa ingen anden Udvei aaben, end at forhyre mig som simpel Matros ombord paa en engelsk Ostindiefarer, hvor man villig modtog mig. Førend jeg igjen gaaer tilsøes, vil jeg opgive hvad jeg erindrer af mit Ophold i Canton. Som allerede sagt, øiner man i Nærheden af Canton en utallig Mængde Barker, hvoraf nogle, f. Ex. som bringe Thee fra det Jndre af Landet, ere mod 200 Fod, de stærkeste ere de chinesiske Junker, blandt hvilke der gives Nogle, som indtage 1000 Tønder, og have 500 Mand. Disse have i Midten en Mast, med et stort Seil af Matter og Bambus, paa For= og Bagstavnen befinde sig mindre Master, paa hvilke der ogsaa kunne opheises Seil, men hvis Hovedøiemeed er at tjene som befæstnings punct for en utallig Mængde brogede Vimpler, som vare fra disse. Paa Forstavnen af disse Barker er stedse malet et Par Øine, hvis Størrelse retter sig efter Skibets Omfang, man kan deraf slutte sig til, hvorledes en Junke af første Rang maa være beskaffen. Bagstavnen er smykket med Figurer af furføddede Dyr, Fugle og Slanger. (Sluttes i næste Nr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-23
Blandede Efterretninger. J Greven af Briennes Memoirer, udgivne i Paris af Barriere, læses mange interessante Beretninger over Ludvig den 14des første Regjeringsaar, og navnligen over Cardinal Mazarinis Character og Endeligt. Ogsaa findes deri nogle Notitser den danske Stat vedkommende. (Disse ere meddeelte i Staatsb. Magaz. 9 B. 1. 209,212.) Forfatteren af disse Memoirer, Oldefaders Fader til den bekiendte Greve af Brienne, Erkebiskop af Toulouse, som under Ludvig 16de i en Tid var Finantsminister, var fød 1636, og steg, begunstiget af Lykken, tidligen til en Statssecretairs Post. Allerede i sit 16de Aar blev han dertil udnævnt, men gik Aaret derefter paa Reiser og tiltraadte først efter sin Tilbagekomst i Aaret 1655 Forvaltnings=Forretningerne, hvorved han blev til Aaret 1663, da han faldt i Unaade hos Kongen. Fra den Tid var han forfulgt af Ulykke, og maatte tilbringe Tiden i Fængsel. Sine Memoirer har han skrevet og fuldendt i Aaret 1685. Han havde Deel i Underhandlingerne, som den danske Rigshofmester Hannibal Sehested blev af Frederik 3die overdraget at slutte i Paris i Aarene 1662 og 1663, dog findes i hans Memoirer ikke det ringste Bidrag til Historien om Danmarks daværende diplomatiske Forhold med Frankrig. Grevens i Aaret 1652 tiltraadte Reise, som paa Latin er beskreven (Ludov. Henrici Lomenii Briennae Co mitis itinerarium, Paris 1660) førte ham ogsaa til Holsteen og Danmark. Han gik over Hamburg, Lübeck, Pløen, Kiel, Slesvig og Flensburg, hvor det synes Kongen da har just været. Flensburg kunde den Reisende med sit Følge neppe finde Modtagelse, fordi en smitsom Sygdom, udentvivl Pesten, da herskede. Han beklagede sig dog mere over, at han ikke strax fik Audients hos Kongen. Der indtraf nemlig d. 31 Juli om Morgenen Kl. 9 en Solformørkelse, hvilken Begivenhed Kongen, efter Briennes Yttring, betragtede med saa overtroisk Frygt, at Audients ikke kunde finde Sted, førend den var forbi, og Solen igjen straalte i al sin Glands. Den franske Gesandt d'Avaur var ogsaa nærværende. Ham til Ære lod Kongen anstille en Jagt, paa hvilken 300 Dyr nedlagdes, som overgaves Gesandtens Følge, for at nedsaltes. Gesandten tog alt med sig paa det Skib, hvormed han vilde gaae til Stokholm. Brienne reiste videre i Landet, og lod sig ikke afskrække af den herskende Sygdom. Han fandt overalt meget skjønne Heste, som græssede i store Flokke. (Udtog af Reisen har Udgiveren leveret i Nelairtissements til 1ste Bind S. 380 o. 5).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-23
Som alt i Tyskland tager et literarisk Snit, saaledes begynder Demoiselle Sontag ogsaa at virke paa Literaturen. Ligesom man nemlig har Søndagsblade, Søndagsdragt o. s. v., saaledes begynde ogsaa Søndagsskribenter at vise sig. J en leipzigsk Journal "Hebe er først en saadan Psendonym, under Navn: H. Sontag, optraadt med en Fortælling, og i Dresdener Merkur læser man ogsaa Fortællinger af en og anden H. Son tag. Hvad vide ikke tyske Skribenter at tage deres Tilflugt til, for ret at yde noget pikant. (B. C. B. 43.) Frederik den Store fortæller i Historien om sin Tid, at da Conclavet efter Pave Clemens 12tes Død havde varet et heelt Aar, uden at den helligAand kunde bestemme sig til noget Valg, talede Cardinal Lambertini, der var fortredelig over den lange Tid, disse faa Ord til de andre Cardinaler: Bestem Eder dog engang, ville I have en from Mand, saa tag Aldobrandini, ville J have en Lærd, vælg da Coscia; men ville J have en humoristisk Person, tilbyder jeg mig. Man valgte ham, og han blev saaledes Pave under Navnet Benedict den 14de.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-23
Af Voltaires Værker er efter en temmelig nøjagtig Beregning solgt i Frankrig i Aarene 181, til 1824 det store Antal af to Millioner og 133,000 Exemplarer; og af Rousseaus Værker i samme Tidsrum solgt to Millioner og 613,500 Exempl. B. C. Bl. 47. Hvilken Omsætning og Læsning. Drei sichere Folgen. Willst Du Neid - so must Du erben, Willst Du prusen, so must verderben, Willst Du Lob - somust Dusterben. Wilh. Sehring i Dr. A. B. 286.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-23
De franske Naturforskere have vel ikke sluttet et saadant Samfund som de tyske, men et Foretagende, som allerede ved den første tyske Forsamling kom under Omtale, nemlig en fuldstændig Udgave af Plinius, og som foranledigede, at den lærde Archæolog Böttiger i Dresden blev udnævnt til naturforskende Medlem, synes dog at skulle først blive udført af franske Lærde. Hr. Ajasson de Gransigne vil nemlig foretage en saadan Udgave, og de anseeligste berømte Naturforskere, Cuvier, Valenciennes, de Candolle, Kunth, Brogniart- og flere have forenet sig med ham. Dana Vaar 1829. Helliget den 4de Maj. og dapaag. Dannerkongens Vaar er Kjærlighedens Magi Dannerkongens Fryd er Folkets Jubellyd. ogsaa Kjærlighed luer om Dannemarks Kron Kjærlighed lyder i Hjerternes Tone; Kjærlighed værner om Skjoldungens Stol Derfor Gud Herren og Hjerterne bøier Evig er samlet hvad Han sammenføier, Naadens og Kjærligheds straalende Sol! Nylig vor Vinter i Sommerglands lued, Dannemarks Hjerter i Flammer vi skued: Krandsende jublende Datter og Søn Nu smiler Vaaren i trefoldig Ynde, Kjærlige Jubel vor Glæde forkynde: Fredrik, Maria, har atter en Søn, Han som forbinder de trofaste Hjerter, Tænder i Sjælen de himmelske Kjerter, Lyser sin Fred over trofaste Slægt: Han i sin Naade huldsalig velsigne Frederik Ferdinand og Caroline! Hæder og Held for vor Kongeslægt, Dana Vaar yndig fra Himlen Dem smile Sommer i Flor og i Glæde Du ile Vinter, dem lønne med hædrende Lok. Freia nedsmil fra dit azurne Sæde, Du vil de kjærlige Hjerter end glæde, Naar længst er svunden selv Blomsternes Flok. Oldenborg-Stammens den delige Krone Hæver sig hædret mod Himmelens Zone: Gammel – forynget – ja, blomstrende hold Tusinde Hjerter for den monne gløde, Tusinde Hjerter for den ville bløde: Skjærme vor Krone, vor Glands og vor Skjold, C. Müllertz.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-23
Kjøbenhavns Børs d. A. Mai 183. Hamburg 2 M. - a vista 237. Species 210. Specier solgtes til 12 Rbmk. 9 12 s. Bank-Disconto 4 pCt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-23
Norske Speciessedler, 1523, 153 Rbd. Sdl. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. 52. Vibs. Tønpr. Rdlr. Rigsgield. 88 1/2 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 85 i Banco. Dito Dito. . . . . . . . Nationalbank-Obligationer. 102 1/2 Rbd. r. S. (af Laanet 4 Febr. 1820. i Sedler. Dito Dito. ..... 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, 105, os i Banen. ved Hambro & Søn, 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. Rd. Banch. 65 1/2 63 3/2 L. Sterl. 3 pCt. nye danske Obligationer
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-26
Nyeste kilderie, Kjøbenhavn. radenemanneSexogtyvende Aargang. No. 42. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Svar til Hr. Capitain og Ridder 6. C. v. Riegels af den i Skilderiet Nr. 38 Tiltalte. opsaadan Anm., som havde ventet, at Hr. Capt. R. i det hans Fremgangsmaade og især hans Meninger og Forslag i Skilderiet Nr. 29 ikke, efter Anmeld. Overbeviisning og de af ham anførte Grunde, kunde billiges, vilde have forsvaret sig med, om ikke videnskabelige saa dog humanne Vaaben, seer sig skuffet i denne sin Forventning ved det i Skild. Nr. 38 Anførte. At fatte eller følge Hr. Capit. Jdeer formaaer Anm. ikke, og at bruge en ligesaa lidet human Skrivemaade som hans vilde han ansee for langt under sin Værdighed; han vil derfor hellere tie og rolig finde sig i de Uartigheder, hvilke muligen fremdeles kunne møde ham, end at indlade sig paa videre. Sit Navn fortier han, da han mener, at Navne gjøre intet til Sagen, naar det gjelder om, at forsvare Sandheden, og hvad der er til Gavn for Medborgere; Navne kunne ogsaa i mange Tilfælde være et Vehikel for Jnsinuationer, hvoraf her i Verden altid vil findes for mange baade directe og indirecte. Den Ubenævnte, som virker paa en værdig Maade til et ædelt Maal, viser ved sin skjulte Færd, at han ikke higer efter Verdens Roes eller Løn. Da det alligevel lader til, at være Hr. Capt. særdeles om at gjøre, at erfare, hvo hans ModstanTirsdagen den 26 Mai 1829. der er, saa lover Anm. at ville opgive sit Navn, naar Hr. Capt. faaer tilfredsstillende beviist sin i saa høi Grad paradore Paastand, at Anonymitet er uværdigfor Mænd afden geistlige og militaire Stand, hvorhos her foreløbig tilføies, at Anm virkelig er en geistlig Mand. Materiens Delelighed. Den Egenskab hos Legemerne, at de kunne deles, gaaer, efter det vi Mennesker ere istand til at lagttage, forhausende vidt. Denne ubegribelig store Delelighed sees deels af mange Natur legemers overordentlige Lidenhed, eller af de forunderlige smaae Partier, hvori Materien er fordeelt, og deels af Materiens Opløsning i sine Dele, som synes at gaae i det Grændseløse; vi ville anføre nogle Exempler derpaa af ethvert af Naturens Riger: Guldet lader sig udhamre til en overordentlig Tyndhed; man har udregnet, at et Gran Guld kan udhamres til en Flade af 36 1/2 Pariser *) Et Stykke med et falsk Mærke havde Redactøren er heller modtaget. (To Feil i Skilderiet Nr. 85 bemærkes ved denne Leilighed; nemlig: S. 548 L. 17 ovenfra lystige for lystelige og sammesteds S. 548, L. 24, ovenfra Lædelbaarne, for Lodelbaarne.") Qvadratkommer og deles i over 4 Billioner (eller Million Gange Million) Deele. Naar man opløser et Gran Kobber i Salmiak, saa kan man demonstrere, at det lader sig fordele i over 392 Millioner Dele (see Prof. Ørsteds Physik 1 B. Side 3536). Til Beviis paa hvilken Fiinhed der hersker i Legemernes Bygning af Planteriget tiener Blomsterstøvet (Pollen). Man kjender dette fine gule Støv, som sees inde i Blomsterne og som er bestemt til Blomsternes Befrugtning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-26
Den store Forskjel, som finder Sted imellem det Aandelige og Legemlige, giver sig ikke ved noget Forhold stærkere tilkiende end ved Materiens Delelighed. Sjælen kan modtage Tanker og Følelser og den kan tabe dem, men den føler sig altid overbeviist om, at den er et enkelt Væsen; Følelsen af dens Personlighed er undslettelig hos den. Legemerne have en ganske modsat Beskaffenhed, de bestaae af Dele, de ere sammensatte, disse Deele kunne adskilles; et Legeme, som er til i Dag, er i Morgen maaskee ikke til; dets Deele ere gaaede over i andre Legemer og vi finde det ikke mere. Hvilket tydeligt Beviis paa at Aanden er det herskende Princip, og at Materien er det underordnede Væsen, hvor indlysende gjør det ikke den Sandhed, at denne physiske Verden, vi leve i, ikke kan være det Absolute og det Oprindelige, ikke det, som raader og som giver sig sine Skikkelser og sine Love; men at den er en almægtig og en uendelig Aand underkastet. – Jkke det Foranderlige, det Forgjængelige er det herskende Væsen; men det Enkelte, det Selvstændige, det som er idel Kraft og Virksomhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-26
(Af den interessante Afhandling: Betragtninger over den physiske Verden, som gaaer igjennem flere Nr. af Sophrosyne, et Extrablad til den Vest-Sjællandske Avis.)