Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-05-16
J Frankerige er man forresten beskæftiget med forskiellige Jnterresser; fremfor alt med Jnterressen for Grækerne, hvilken synes at gribe hele Nationen og at udbrede sig fra den ene Europæiske Nation til den anden, hvortil Vicomten af Chateaubriants Veltalenhed har bidraget betydeligt; det gaaer nu saavidt, at Nonnerne ville reise til Grækenland for at pleie de saarede Soldater. Men imedens Nonnerne tile til Kamppladsen lave Krigens Sønner. sig til at forlade den; den Fortælling gientages nu saa ofte, at man maae begynde at skiænke den Tiltroe, at 900 Officeere i den Franske Armee have siden Nytaar taget deres Afsked; et Factum som skal have gjort faamegen Opsigt at der skal anstilles Undersøgelse om Aarsagen dertil. Den collosale Løve af Jern af 13 Fods Høide og 17 Fods Længde, som bliver i denne Tid sat som et Seiers minde paa Sletten ved Waterloo kan vel ikke have skræmmet dem bort fra Krigstienesteen, snarere kan Ulysten dertil maaskee forklares af den Bestræbelse som man fornærværende Tid anvender i Frankerige paa at bringe Folket tilbage til Catholicismen og selv holde Militairen strengt til kirkelige Øvelfer. Jo mere man lader den religiøse Følelse udvikle sig utvunget i det menneskelige Hierte, desto skiønnere og ædlere yttrer den sig; men jo meere man forcerer dens Udvikling, desto mere udarter den til Hyklerie eller til Sværmerie. Man føler allerede Virkningerne deraf i Frankerige, saaledes har den katholske Pøbel i Nismes nyeligen voldsomt anfaldet en katholsk Piges Huus, fordi hun vilde ægte en Protestant. Meget smukt er det at Kongen af Frankerige har befalet at Pladsen imellem Tuilleriets Have og de Elysæiske Marker, som før Revolutionen blev kaldet Ludvig den 15des Plads, og derpaa under Revolutionen blev omdøbt til Place de la Concorde, nu skal benævnes Ludvig den 16des Plads, og at Grundstenen til hans Statue skal lægges der den 3die Mai, thi billigt er det, at den Uskyldiges og Dydiges Minde bliver hædret, og at Ludvig d. 16des Navn kommer til at træde i Ludvig den 15des Sted. - Erkebiskoppen af Paris har derpaa udstædet et Mandement, at der først skal foretages en Bodstation paa Pladsen inden Grundvolden til Mindemærket bliver lagt. - Biskoppen af Strasborg, Hr. Tharin, som er udnævnt til Directeur over den unge Hertug af Bordeaurs Underviisning er bekiendt som Forfatter til et Skrift, hvori han har forsvaret Jesuiterne, og af et Mandement til deres Anbefaling ligesom af et andet imod Trykkefriheden. - Jmidlertid begynder man dog i Frankerige at frygte for, at det gaaer lidt vel vidt med Katholicismen. Saaledes hører man med Mishag, at der er oprettet et Professorat i Rom for den Kanoniske Ret, hvortil en Theatinermunk Pater Ventura er udnævnet, og som har begyndt sit Foredrag med den Læresætning: at al Magt paa Jorden kommer fra Paven; paa den Maade, at Paven er Guds Legat og al Magt gaaer over fra Gud til ham. - Ogsaa har det stødt, at Cardinal Erkebiskoppen af Thoulouse har udstædet et Hyrdebrev til sit Folk, en ganske usædvanlig Benævnelse. - Ligeledes har Regieringen seet sig nødsaget til at lade et Skrift af den bekiendte AbbeMennais, som indeholdt et Forsvar for de Ultramontaniske Grundsætninger, confisqvere og Forfatteren mulktere. Forresten ere de Processioner som ere blevne holdte i Anledning af Jubilæet og de talrige Andagts=Stationer blevne anvendte som et Middel til at antænde Folkets religiøse Jver men denne Hensigt er ikke bleven opnaaet hos Alle thi ved de Optøier, som bleve begaaede i Paris dengang, da Pairernes Kammer forkastede Loven om Førstefødselsretten, hørtes de Udraab: leve Pairerne, Væk med Pavsterne, Væk med Jubilæet, Væk med Missionairerne. Man siger, at mange Franske vende sig hen til den Evangeliske Christelige Religions Bekiendelse. - Det Franske Ministerium har ikke allene i Pairernes Kammer prøvet i den sidste Tid temmelig megen Modstand, men ogsaa i de Deputeredes. Man betragter det som en Omsindtlighed af Hr. v. Villele, at han nyelig sagde i dette Kammer: Ministerne besidde et sikkert Middel til aldrig at lade sig beherske, forat undgaae det behøve de blot at tage deres Afskeed. Ved al denne Modstand og ved Journalisternes idelige Fornærmelser giør det hans Charakteer en overordentlig Ære, at han holder usvækket Trykkefriheden oprettet i Landet, hvorved dog altid megen Sandhed, uagtet alt det meget Lidenskabelige og Uforstandige, som bliver skrevet, kommer for Dagens Lys.