Berlingske Tidende, 1787-12-01
Udi det Kongelige Friderichs Hospital ere i Aaret 1787 af Patienter indkomne 2164, udgaaet 1946, døde 218. J Accouchementhuset af Barselqvinder indkomne 686, udgaaet 674, af Børn fødte 696. T T Nyeste Beskrivelse over det Magellaniske Sund, samt Patagonerne og Landet sammesteds. En Beretning fra Grev von Crepi til det geheime Statsraad i Madrit. (Af den Hamborgske polit. Journ. for Dec. M. 1787. Dans Majestæts Fregatte, St. Maria de Caveza kaldet, commanderet af Capitain Don de Cordova, ankom den 11te Junii sidstleden fra det Magellaniske Sund, i Bugten af Cadix efter en Søerelse af 8 Maaneder og 4 Dage. Den havde været 70 Dage underveis, og opholdt sig 90 Dage i det Magellaniske Sund, for at indhente nøiagtig Kundskab om det der værende Lands indvortes Beskaffenhed. Den øvrige Tiid har den tilbragt paa Tilbagereisen til Spanien, uden at løbe ind i nogen Havn. Den fornemste Hensigt af denne Fregattes Afsendelse var, at indhente en nøiagtig Kundskab om hine Kyster; at undersøge de der værende Establissementer, og tillige at forsøge, om Farten igiennem dette Sund til det stille Har havde Fortrinet for den omkring Cap Hørn, samt at aflægge Raport, om det var fordeelagtigt at anlægge der et nyt Establissement, som kunde tiene de til Peru gaaende Skibe til et Forfriskningssted. Af de mig givne Underretninger sees, at man der ingen Muelighed sandt til at anlægge en National-Colonie eller noget Establissement, og at Skibene, som der vilde forsøge Giennemfarten til det stille Hav, bestandig vare udsatte for Modvind af V. saa at Fregatten maatte vente i 30 Dage paa en følelig Vind for at fuldbyrde Undersøgelsen. Den har maattet udstaae mange Storme, som flyde af det uroelige Veirlig sammesteds. Da den første Gang anløb de østlige Kyster, bleve blev den af en Storm, hvori den mistede 3 Ankere, tvungen til at seile bort, og at søge sin Tilflugt ved Patagonernes Kyst, som ligger norden for Sundet. Her forblev den i 3 Dage, saalænge Uveiret varede. Den seilede atter indi Sundet, men blev af de samme Modvinde igien drevet tilbage. Endelig lyktes det den ved den tredie Jndseiling at komme ind i den smale Kanal, hvor den vel mistede no et Anker, dog recognoscerte man siden hele Kysten paa smaa Fartøier. Man har forfattet en nøiagtig Tegning derover, hvor alle de Feil, som forekomme paa de forrige Carter, ere rettede. Man har med Nøiagtighed, undersøgt de der værende Landingspladser, og til den Ende ladet de dueligste Officerer stige i Land, hvor de opsloge Telte og bereiste de omliggende Egne. Officererne berette, at de paa det venskabeligste bleve behandlede saavel af de Jndianere, som man kalder Patagoner, som at dem, der boe længere hen iblandt Biergene. Patagonerne ere virkelig meget store og stærke. Efter et nøiagtigt Maal havde de største en Høide af 7 Fod og 12 til 3 Tommer, og 5 Fods Brede fra en Skulder til den anden. Man forsikrer, at af omtrent 600 Mand, som der lode sig see, var ingen under 7 Fod. Fruentimmerne ere tykkere, men ikke fuldkommen saa store som Mændene. De have alle fyldige og runde Ansigter, uden at være ubehagelige, store sorte Øine, brede hvide Tænder, et langt og tykt Haar, og ere alle af Kobberfarve. Mændene bære et langt Skiæg, og ere meget behændige og færdige. Med megen Lethed efterligne de alt hvad de see, og viste altid en høi Grad af Fortroelighed, naar de besøgte vore Folk, som om de aldeles ikke vare bange for Europæerne. Deres Klæder er Huden af et Dyr, som kaldes Guanaco samt Ræveskind. Desuden bedække de endnu Underlivet med Skind stykker. Deres Vaaben bestaaer i Slynger af sammenstukne Remmer eller Snore, og i Kugler, som de med megen Færdighed vide at udflynge. J denne Kunst øve de sig daglig paa Jagten imod de vilde Dyr, hvis Kiød de spise stegt. Det hele Antal af disse Patagoner maae ikke være meget stort, eftersom de, der gjorde sig bekiendt med vore Officerer, lode sig forstaae, med, at de levede ligesom Tartarerne, at de indroge en stor Strækning Land, hvor de bestandig forandrede deres Boepæle, uden at give sig af med Jordens Dyrkning. 1 Man afskildrede dem forhen som skrækkelige Kæmper.