Aalborg Stiftstidende, 1827-08-04
Den 18de Juni Sagen: Holm, befalet for Fæstehuusmand Christen Jensen Hvedsteen, contra: F. Lykke for Overkrigscommissair Secher til Sødringholm, angaaende Fæsteforbrydelse af Appellantens ifæstehavende, Jndstævnte tilhørende Huus, fordi hiin skal have paadraget sig Skatte- og Landgilde Restancer, samt Husets Forringelse &c., og en Dommen foregaaet Udsættelsesforretning. - Dom: Den paaankede Udsættelsesforretning bør ugyldig at være, og bør Jndstævnte erstatte det Appellanten derved tilføiede Tab og Afsavnet af hans Fæstehuses Jorder siden 1823, alt efter uvillige Mænds Skjøn, hvorimod Appellanten til Jndstævnte bør betale 1 Rbd. 1 s.S. og T. og 6 Rbd. Sølv. Processens Omkostninger for begge Retter ophæves. - Ved Gjerlev=Onsild Herreders Ret er Christen Jensen fradømt sit Fæste og tilpligtet at erstatte Eiendommens Forringelse efter Skjøn af uvillige Mænd. S. D. Sagen: N. Lykke for Pastor Sinding i Bjerregrav, contra: Møller for Gaardmændene Søren Jensen m. fl. af Taanum, angaaende en aarlig Præstation af et Læs Høe til Appellanten af hver af de Jndstævntes Gaarde istedetfor Nan nest=, Paaske=, St. Hans eller Midsommers=Rente for 1822 og 23 og fremdeles. - Dom: Den udtagne Landsoverrets stævning afvises. Processens Omkostninger ophæves. - Ved Middelsom Synderlyng Herreders Ret ere benævnte Gaardmænd hver for sig tilpligtet til deres Sognepræst at levere 6 Lpd. Høe aarlig fra den forstævnte Tid, som Nannest=, Paaske= og St. Hans eller Midsommersrente. Blomster. samlede af A. v. Kotzebues Skrifter. Saaledes ere Menneskene. Den som ikke kommer til dem med et Træbeen og i en laset Dragt, den som ikke kan straale: jeg er en Stakkel! jeg anraaber om Hjelp! ham gaae de kold forbi. At opsøge Spor af Græmmelse paa blege Kinder, og at hjelpe den forladte Undseelige, hvem Blufærdighed har tilsluttet Munden, det gidder Jngen. Gud velsigne Landmanden, han er Træet og alle øvrige Stænder ere Ormene, som suge paa dets Blade. Den som ikke fornærmer nogen og dog har Fiender, maae ikke være noget Hverdagsmenneske. Orginalitet er Geniets Stempel. Efterabelse røde Slavesands. Hævnen rammer os overalt; man kaste den hel Fieldklipper i Veien, man lade et heelt Hav styrte sig foran den, Hævnen klavrer og svømmer efter Di indtil den faaer Dig fat. (Dog een Sikkerhedshavhar Gud selv anviist os, den heder - Anger. Naar Kjerligheden skjærer Brødet, saa seer man ik paa, om Skiven er stor eller liden. (Hvor skjøn et ikke billedet om de 5000 Menneskers Bespiisning med 5 Bygbrød.) En tjent Skilling er bedre end en foræret Daler. Armod er ingen Skam. Det er et Ordsprog, som alle Mennesker føre i Munden, og ingen i Hjertet. Solen fremlokker Blomster af Jorden, og Kjer heden fremlokker Dyden af Hjertet. Der gives to Slags ærlige Folk, det ene Sla for sig selv, den anden Slags for andre. Fattige Folk, om de saa havde en heel Snees G. burtsdage om Aaret, ingen vilde bryde sig derom; me hos en Rigmand mylrer det som i den Myretue: de skrives Kors i Almanakken, at man endelig til næ Aar ikke glemmer hvor der er noget at hente. Hvo tør sige Alderdommen har ingen Glæder, na den svælger i Tilbage-Erindringen af glade Ungdom dage, Ungdommen nyder mindre Nærværelsen end at deren nyder det Forbigangne. Den Fattige har ingen Frænder; Elendighed er har Broder og Foragt hans Søster; den som har mist sine Penge kan sige: mine Frænder ere døde. Penge ere uundværligere, end Luft: Uden Luft i man dog i det mindste døe, men ikke uden Penge.