Jyllandsposten, 1840-12-18
J Anledning af denne Skrivelse bemærkede Professoren blandt Andet: "Ligesom det ikke var faldet mig ind under Revisionen, at ombytte den Titel: "Danmarks Stolthed i dets Ydmygelse, som skyldte Begeistringens første Øieblik sin Tilværelse, for en mere prosaisk, saaledes fandt jeg det besynderligt, at det slet ikke faldt mig ind, at forandre et saa tvetydigt Udtryk, som det der forekommer strax i Afhandlingens Begyndelse: "Danmarks slette Finantser, hvorved intet andet skal forstaaes, og, jeg haaber, ifølge Sammenhængen og Afhandlingens hele Aand, intet andet kan forstaaes, end "Danmarks betydelige Statsgield, i hvilken Betydning jeg tog Ordet, og hvorom jeg ikke vidste noget at berigtige hos den engelske Forfatter af the general Register, uden at jeg imod ham paastaaer: "at England visseligen alene har Ansvaret for Danmark politiske Forhold siden 1807 og anden Aftagelse erkjende vi ikke. Derved maa jeg have troet, at det vilde blive klart for Læseren, hvor lidet jeg, ved at indrømme min engelske Antagonisk Rigtigheden af hans bemærkning om Danmarks slette Finantser, enten afveeg fra Sandheden, eller indrømmede noget, som kunde udlægges til Præjudice for den danske Finantsbestyrelse. Jeg maa have overseet Tvetydigheden i det ene Ord ved at lade Opmærksomheden dvæle ved den hele Tankerække, og især ved de umiddelbart paafølgende, hvor der nævnes som Hovedhindringer for Finantsernes Forbedring: Handelens Standsning, Mangel paa Fabriker og Agerdyrkningens lang somme Fremskridt siden Kornprisernes Fald Forfatteren tilføier nu, at han ikke har tillagt Ordene Betydning af slet bestyrede Finantser, og bemærker: Om Udtrykket maaskee i Forretningslivet og iblandt Financiers snarest tages i denne bemærkelse, tør jeg, som Fremmed i dette Fag, ikke afgjøre; men i Bogsproget, som er mig bedre bekjendt, tages det sædvanligen, naar det staaer absolut, i Betydningen af stor Statsgield, ligesom gode Finantser, hos Statistikeren betyder, ikke et indsigtsfuldt og klogeligen ordnet eller administreret Finantsvæsen, men liden eller ingen Statsgield. Saaledes hedder det stedse, at de nordamerikanske Fristater have gode, og England slette Finantser. Om den engelske Forfatter, som jeg ellers gjendriver, har taget det anderledes, tør jeg ikke afgjøre; men at jeg, ved at indrømme det, han siger om vore Finantsers slette Tilstand, alene tænkte paa Danmarks store Statsgield, haaber jeg at være indlysende af de umiddelbar paafølgende Ord, hvori Hindringerne for deres Forbedring angives. Havde jeg tænkt paa Feil i Finantsbestyrelsen, maatte jeg have nævnet som Hindringen for sammes Forbedring: Overholdelsen af feilagtige Principer, og da maatte jeg have fornægtet min inderligste Overbeviisning om de Mænds Duelighed og Redelighed, til hvilke Finantsbestyrelsen er betroet; da maatte jeg have digtet Facta aldeles modsatte dem, hvortil Hans Excellence med Grund appellerer – som til det klareste Beviis for en ordentlig og samvittighedsfuld Bestyrelse - vore Statspapirers høie Standpunkt, paa Pengetorvene, Renternes og Afdragenes promte Betaling, og Banksedlernes høie Cours. Men just fordi disse Kiendsgierninger ere almeenbekjendte, maa min Tanke ved en besynderlig Fastholden af Ordets ene og sædvanlige Betydning være bleven forhindret i at falde paa Ordets anden og usædvanlige Betydning.