Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-16
J den norske Rigstidende læses følgende: "At faae Underretning om, hvorledes Universitetets Botaniker, Professor C. Smiths Reise er gaaen siden han i April 1815 forlod England og til midt i Juni, antager Jndsenderen for at have Jnteresse for Smiths Venner og Bekjendtere, og derfor meddeles Følgende: Efter 14 Dages Reise kom han under Sydens milde Himmelegn paa Madera, hvor han havde Leilighed til at skue Naturen i en saadan Pragt, at vi Nordboere, som ei selv have fornummet det, ikke kunne gjøre os nogen Forestilling derom. Hvilke Scener! Bjergskraaningerne ere bedækkede med Viinranker, Figen, Mandel= og Fersken=Træer, Haugerne ere decorerede med Palmer og de med sine gyldne Frugter prangende Orangetræer, Caste og Ananas bære modne Frugter i fri Jord; Urter, Buske og Træer fra Verdens varme Zoner fortrylle ved deres Farve, Uddunstning og Form baade Syn og Lugt. - Scenerne forandre sig ved at stige høiere op i Bjergegnen, naturlige Grotter og Cascader afvexle med Skove af Castanie- og Laurbar=Træer, fra hvis Grene utallige Sangfugle forlyste Øret med deres melodiske afvexlende Sang; Bjergene ere zirede med Luftende Myrter og Rosmarin Buske, der afvexle med den blaae Lavendel; paa de høiere Bjerge antager Naturen et mere nordisk Udseende, og paa de øverste træffes den gamle nordiske Ven, Sneen. Smith streifede i Selskab med sin lærde Reiseselskaber von Buch om paa denne Øe, for at gjøre saamange Natur=Jagttagelser og samle saamange Naturalier, som hans korte Ophold tillod. - Fra denne Øe reiste han ved Passat Vindens Kraft over til Teneriffa, som ligger 16 Mile fra Canaria. Den er omtrent 11 Mile lang og 5 Mile bred; den er meget frugtbar, og frembringer en stor Mængde Viin. Der udføres omtrent 30,000 Piber aarlig. Paa denne Øe ligger det bekiendte Bjerg Pico, der forhen har været ildsprudende, og ernet af de høie Bjerge i Verden, da dets Top er omtrent 12420 Fod over Vandfladen; det røger endnu af Bjerget. - Smith anseer det forden høieste Fjeldtinde i den gamle Verden og den største synlige Høide paa Kloden. Dette Landskab er ikke mindre smilende end majestætisk, da dets Scener fremstille sig gradviis ligefra CastanieSkovens og Viinrankernes milde Egne indtil Picos Snee Regioner. Ved vor Reisendes første Ankomst boede han i Byen Orotavn, hvorfra han gjorde Epcursioner til flere Kanter. J Byen fandt han megen Tienstvillighed og Forekommenhed, og paa Landet en Mængde af nye Gienstande, som strømmede ind paa ham fra alle Kanter. Naturens Mangfoldighed og Pragt, siger han, kan ei udtrykkes, snart sættes man i Forbauselse over de uhyre vulkanske Bjergmasser, snart beundrer man den overordentlige luxurerende aldrig hvilende Vegetation, som pranger med de meest forunderlige Former og meest pragtfulde Farver. Man studser, beundrer, svimler, og Tanken taber sig i det Uendelige. - Jkke lidet virker den skjønne Sommerluft, i Forening med de andre Jncitamenter, til at sætte Legeme og Siel i en ukjendt Bevægelse." Smith har bestandig fortsat sine Excursioner, og været spiselsat med at betragte den Rigdom, som hiin Egn frembyder til hans Undersøgelse og Granskning. Snart har han klavret om imellem de vulkanske Bjergmasser, og snart har hans granskende Øie standset ved de delige Floras Børn i de yndige Dale, og snart har han streifet om i de Afrikanske fortørrede Ørkener, og tilbragt Natten i Bjergbuler. (Fortsættes.)¬