Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-07-12
Foruden Kongen af Würtemberg have fleere regierende og fyrstelige Personer foretaget sig en Reise i denne Sommer. Prins Carl af Hessen og hans Broder Churfyrsten, ere reiste hinanden i Møde til Nenndorf. Prinsesse Charlotte i Selskab med Prins Wilhelm af Preusen, ankom til den russiske Grændse ved Memel den 20de; hendes Brudgom Storfyrste Nicolaus, kom her for at modtage hende; de preussiske Soldater, som udgjorde Ærevagten ved Afreisen for Prinsessen og de Russiske, som led jagede Modtagelsen, tilraabte hinanden Hurra. Storfyrsten kom Prinserne i Møde, hilste dem og sagde: God Morgen Preussere, da Princessen komtil Grændsestedet, gik hun igiennem den opstillede Række af Krigsfolk, hilste dem med Mildhed, men med et rørt Øiekast, og ved Bommen tog hendes tilkommende Gemal mod hende; højt løde de russiske Krigeres Hurra=Raab. – Hs. Majestæt Kongen af Preussen er ankommet til Badet i Topliz den 25de Junii. - Churfyrsten af Hessens Misforstaaelse med Kiøberne af Domainerne i det forrige Kongerige Westphalen, ere endnu ikke bie lagte; Oekonomen Hoffmann har i offentlige Blade udtrykkelig modsagt den Efterretning, at hans Sag var afgjort paa een for ham tilfredsstillende Maade. J den Note, som den Kurbetziske Gesandt Hr. v. Lepel, meddeelte i det tydske Forbunds 26de Forsamling, blev det givet tydeligt at forstaae, at Kiøberne af disse Godser kunne hverken af den Landsfaderlige Naade, eller ved Rettens Biestand haabe eller vente det mindste, i hvilken Anledning disses Befuldmægtigede Hr. Schreiber, har ladet trykke og meddeele blandt det tydske Forbunds Gefandtere, et meget heftigt Skrift. – De vigtigste af den tydske Forbundsamlings seeneste Forsamlinger have været: at de fleeste Stemmer have erklæret sig for Oprettelsen af en Austragal Jnstanz, til at bielægge Statens indbyrdes Stridigheder, paa den Maade, at dens Afgiørelse skal henviises til den øverste Domstoels Paakiendelse, i en anden og upartisk tydsk Stat. At Hansestædernes Gesandtere have i det 35te Møde den 16de Juni, indgivet en Besværing over Barbareskernes Caperier, især i det atlantiske Hav, som ødelæggende for den tydske Handel, farlig for alle Kystbeboere, og selv frygtelig som et Middel til Pestens Udbredelse i Europa, i hvilken Anledning Forsamlingen nedsatte en Commission af 5 af dets Medlemmer, og har besluttet at henvende sig med Forestillinger til Storbrittanien og til de øvrige Søe magter; og at der i det 38te Møde er gjort Aftale om, hvorledes Forholdet skal blive naar Forsamlingen vil opsætte sine Møder, hvilket man meener at ville skee i Midten af denne Maaned, paa en to til tre Maaneder, og hvordan de meest fornødne Forretninger da kunne besørges. – Det lader til, at man erikke fornøiet i Tydskland med, at den engelske Regiering har givet de optagne tunesiske Capere frie, især da en Skipper har udsagt, at han har seet een af disse Cavere under Nærværelse af det engelske Krigskib, som ledsagede det, at plyndre et tydste Skib, denne Misfornøielse bestyrkes ved en Yttring, i det engelske Blad Qvaterly Revien, hvori den Grundsætning er opstillet, at England skulde frit tillade Barbareskerne at fortsætte deres Røvertog, mod andre Stater, men derimod igien paalægge dem den Forpligtelse, at forsørge de brittiske Besiddelser i det middellandske Hav med Levnetsmidler; dette Forslag fandt Biefald i de to andre engelske Aviser Courier og Times, hvilke priiste det, som hensigtsmæssigt og velstrevet. – Der paastaaes dog nu, at Deien af Algier forholder sig roelig, og holder Tractaten, da han til Lykke skal være beskjæftiget med en Krig mod Tunis, og en Revolution som skal være udbrudt i Staden Bona. Det nærliggende Ægypten tyraniseres af sin Statholder Mahomed Ali Pascha, som har gjort Kornhandelen af dette Land til et Monopol for sig selv, og til et Middel for at berige sig, hvormed han trykker Folket, og bringer selv Constantinopel, som faaer sin meeste Forraad af Korn derfra, i Forlegenhed. Han fortsætter Krigen i Arabien mod Wechabiterne, ved sin Kiaja Jbrahim Pascha. Tyrkerne sloge dem sidst i December i f. A., ved Kamkin paa hiin Side af Medina, mange Arabere. bleve paa Pladsen, 1000 Kammeler og 5000 Faar. bleve gjorte til Bytte, dog føres denne Krig kun langsomt, og Araberne, som kunne tage deres Tilflugt til deres utilgiængelige Ørkener, ere vanskelige at belvinge.