Almuevennen, 1842-12-07
En særdeles dygtig jydsk Skolelærer, havde for nylig, i Forening med hans Naboskolelærer, ogsaa en dygtig og herlig Mand, formaaet Mændene i Pastoratet til at bidrage hver sin Skjærv af nogle Mark, og samme af 1 Rbd., til at kjøbe saadanne almeennyttige Bøger for, som de fandt passende for Landsbyfolket at læse. – Da de nu havde erholdt en lille Samling at begynde med, som de vilde deele i to lige Dele til hvert af deres Skoledistricter, og som enhver af dem vilde paatage sig at udlaane og holde Regnskab for, og siden ombytte imellem sig, naar disse to Dele vare udlæste hvert i sit District, saa henvendte de sig med en ærbødigst Skrivelse til deres fælles Sognepræst, en temmelig gammel Mand, der i mange Aar har præket om Folkeoplysning og raabt paa dens Komme, og bad Hans Velærværdighed at have den Glæde, her at see hvilket skjønt Værk de havde grundlagt, og hertil gunstigst at ville føie sin meget formaaende Velvillie, ved at anbefale denne begyndende lille Almuebogsamling til det kongelige Landhuusholdningsselskabs Goddædighed, og ansøge Samme om at forøge Samlingen med en Gave af Bøger. Hans Velærværdighed, den gamle Sognepræst som man skulde troet vilde herved følt sig behagelig overrasket, følte sig derimod ubehagelig stødt og hvi lig fornærmet. J et skriftligt Giensvar til de værdige Dannemænd, tracterede han dem paa en høist uværdig Maade, og omtalte Folkeoplysningens Sag som om det var Gift eller skabede Faar, der af ham Provsten og Biskoppen, maatte lægges under Qvarantaine og erklæres fri for Smitte, førend samme maatte passere i hans Sogne. Meningen og Aanden af hans Skrivelse var denne: Hvem har give Jer Skolelærere Lov til, uden min og Eders øvrige geistlige Foresattes Tilladelse, at foretage hvad J have vovet: at foranstalte en Bogsamling foreslaaet, anskaffet og oprettet ved Skolerne for Sognemændene? Hvorledes har J kunnet glemme hvem jeg er, og hvem J ere J sige, J finde dette Foretagende særdeles gavnligt til nyttig Oplysning for Almuen i Sognene; men veed J hvad jeg finder, Jeg finder det skadeligt, fordi J finde det gavnligt. Hvorfor spurgte J mig ikke om min Mening og Tilladelse i denne Sag, førend J turde have nogen Mening derom, og førend J turde sige, at J fandt noget Gavnligt der– Siig mig, hvor staaer det skrevet i Skoleforordningen, at J og Bønderne maae faae nogen Vog oplysning uden at vi, Eders geistlige Foresatte, have synet den først, og taget det bort deraf, som vi maatte finde vilde forgifte Jer. J skrive Love for Brugen, af Bøgerne, og fastsætte, at de maae huses og staae hos Eder i Skolerne, men hvor kan J give Lov til, at Bøger, der ikke høre Skolen til, maae staae i Skolerne? – Og nu endelig det allerværste. J love, at J ville besørge Udlaanet af Bøgerne til alle dem af Læserne, der henvende sig til Eder derom. Har J da ikke seet, hvormeget J derved vilde komme til at forsømme Eders Skoleunderviisning for Besørgelsen af dette Udlaan, Hvor tør J vove en saadan Skoleforsømmelse? Nei jeg lader disse Almuebøger og Landhuusholdningsselskabsbøger passe sig selv, gjør J ligesaa, saa ere vi gode Venner. Der kan nu aldrig skee den gode Sag større Tjeneste, til kraftig Fremme, end naar dens Modstandere tale og virke saa oprigtig lige ud imod den som her skeede ved bemeldte præstelige Brev, saa saare disse Skolelærere fik dette Svar, henvendte de sig strax til deres Sogneforstanderskabs Formand med saadan Begjæring - og strax indsendte han deres Begjæring til Landhuusholdningsselskabet med sin bedste Anbefaling, og en langt større Jver end tilforn blev herved opvakt og ansporet, saavel hos Bønderne som hos Skolelærerne, til at istandbringe deres Bogsamling, og til ikke alene at faae deres Bøger læste og benyttede enkeltviis af Sognefolket, men ogsaa læst og benyttet til en større Oplysning og Anvendelse, i Forening med en Aftenskoleunderviisning, som de nu med det samme agtede at faae begyndt. – Oprettelsen af Almuebogsamlinger og Aftenskoler, er nu en udbredt almindelig Folketrang og et begyndende Folkeforetagende i hartad hele Danmark, og der hvor Lysten driver Værket, vil der ogsaa komme Noget ud deraf. Der er ogsaa i Jylland flere unge christeligsindede liberale Præster, som virke med brændende Jver, sjælden Kraft og Talent for Folkeoplysningens gode Sag.