JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1843-10-20
Skandinaviens Toldbod October 1843. Vinden: Stik Østen med en lille Kjende til Syd. Barometret: Uroligt Veir. Folkefrihedens Thermometer: accurat paa Nulpunctet i Skygge mod Nord. Kjøbenhavns Skibsliste. Jndclarerede: Fra indenlandske Stæder: J. J. Dampe fra Rønne, Jagten "Haabet", ladet med Haab og Ansøgninger; beliggende bag Amalienborg. Fra fremmede Stæder: C. Ploug fra Calmar; Briggen "Unionen", ladet med Taler og Processer; beliggende bag Børsen ved Cancellibygningen. Marasini fra Jtalien, Lystkutteren "Nattergalene", ladet med Triller, Roulader, Sangfugle ag tomme Pengekasser; beliggende ved Christiansborgslot. G. Carstensen fra London, Paris og Hamborg, Lystjagten "Tivolik, ladet med Vauxhalls-Jdeer, bengalske Flammer fra Vordingborg og 10 Foustager beskadiget Ællighed; beliggende i Fæstningsgraven ved Vesterport. Udclarerede: Til indenlandske Stæder: J. J. Dampe til Rønne, Sluppen "Christians-Ø", ballastet med Afslag og Unaade. Til fremmede Stæder: J. L. Fribert til Amerika, Blokskibet "Dagen", ladet med Ridiculer og spækkede Pengepunge fra Soro.
Corsaren, 1843-10-20
Dødsfald. Efter "Berlingske" for i Tirsdags bekjendtgjøres herved sørgeligst, at vi have lidt et nerstatteligt National- tab, idet vor almeenyndede Christian Winther - Capitain og Guldsmedmester, i disse Dage ved Døden er afgaaet.
Corsaren, 1843-10-20
Tilfalg. Formedelst Bortreise er indlagt til Salg paa Figaro's Comptoir, Gammelstran Nr. 10, et Restparti havareret Ærlighed meget billigt.
Corsaren, 1843-10-20
Lolland den 27de September. Hr. Corsar! Det er altid behageligt at erindre sig det Behagelige. Derfor vil sikkert hverken De eller Deres Læsere tage mig det ilde op, at jeg opfrisker Mindet om vort Lands gyldne Dage ved at meddele et hidtil lidet bekjendt Træk af en Hædersmands Snildhed og Conduite, som fortjener at opbevares for Efterverdenen, Ligefindede til Opmuntring og Efterlignelse. Den Deel af Lolland, som H. Maj. først betraadte paa sit Triumphtog, tilhører Amtmand, nu tillige Kammerherre de Neergaard, vel bekjendt fra Roeskilde Stændersal for sine ophøiede Grundsætninger og flydende Foredrag. Denne Ædling, der - in parenthesi sagt - haaber snart at blive vor Stiftamtmand, havde paa Godsets Grændse ladet opreise en meget kostbar Æreport, hvilket fortjener saa meget des større Vaaskjønnelse, som Kammerherren er bekjendt som en fortræffelig Oeconom. Paa Portalen flammede i gylden Skrift et colossalt Velkommen. Nu begav det sig, at H. Maj. paa sine Udslugter fra Nykjøbing flere Gange betraadte Færgebroen, hvor Æreporten kneisede. Altsaa fandt man det mindre passende, hver Gang at modtage Allerhøistsamme med samme Velkomsthilsen; men til store Forandringer var der ikke Tid. Dog, Hr. de N. var ikke raadvild. Han vidste at Hans Maj. næste Gang vilde besøge Lolland umiddelbart efter Taffelet i Nykjøbing. Da undfangede hans snilde og adelige Hoved den ubetalelige Jdee, ved en lille Bogstavomsætning at forandre Jndskriften efter Tidspunktets Leilighed, og see, da H. Maj. under Kanonernes Torden atter nærmede sig de festligt smykkede Kyster, opdagede hans Blik allerede langt borte et straalende Velbekomme! Deres osv.
Corsaren, 1843-10-20
Udenlandsk Correspondance. Hamborg den 13de October. Angaaende Affairen i Leiren ved Lüneburg sige Nogle, at den slet ikke har fundet Sted, Andre, at en dansk Officier blev mishandlet; men i Detailen stemmer man ikke overeens. Derimod fortælles: Ved et Gjæstebud efter Leiren holdt en dansk Officier, Lieutenant Gillespie, en Tale paa Dansk "for Fædrelandet". En høiere Officier reiste sig derpaa og sagde, at det var noget forbandet dansk Sludder. Formodenlig bliver der en Duel deraf.
Corsaren, 1843-10-20
Paa Søndag findes Brev indlagt til Hr. 209.
Corsaren, 1841-02-12
Correspondents. 1) Til Hr. Som. og Hr. Cola di Rienzi ere Breve paa vedkommende Steder. 2) Hr. I De havde saadan Hast med at faae Svar, og nu har der ligget Brev til Dem i umindelige Tider. 3) Hr. K. C. J.! Deres Ærede er blevet vurderet til 3 S. De indseer altsaa nok, at der ikke kan laanes 1 B. derpaa. 4) Hr. Jsver Knapmakker, i Knaldhytten! Vi ville gjerne have Bidrag fra Dem; men det maa være om Ting, som alle Mennesker kunne forstaae. 5) "Helsingoranerens" Brev kom for sildigt. Sagen maa nu ansees for endt. 6) Brevet "fra Slesvig" kan "Corsaren" ikke bruge. 7) Endvidere er der, som sædvanlig, paa vedkommende Steder indlagt Breve til de ærede Forfattere, hvis Bidrag ere benyttede. 8) Paa de øvrige Breve skal lidt efter lidt blive aflagt Svar.
Corsaren, 1843-10-27
Nogle Jøder lade sig døbe ifølge Overbeviisning, Andre af Lyst til verdslige Goder og Behageligheder, men Hestehandler Nathansen har ladet sig døbe af - Chikane.
Corsaren, 1843-10-27
At "Fædrelandet", uagtet "Kieler Correspondenz-Blatt", forsikkrer, at Rygterne om de grove Disciplinarforseelser i det holstein-lauenburgske Troppecontingent i Leiren ved Lüneburg, ere aldeles usande, endnu synes at tvivle og Rigtigheden af denne Forsikkring, og mener, at der dog aldrig gaaer Rog uden af en Brand": det kan endda tilgives; men derimod forekommer det os et høist utilgiveligt Brud paa al pligtskyldig Opmærksomhed, at give den mindste Tvivl Rum, efterat Prinds Wilhelm af Hessen i en Parolbefaling har tolket den ham underlagte Divisions 3 Brigader sin Glæde over at have staaet i Spidsen for saa godt øvede og vel disciplinere de Tropper." "Fædrelandet" burde vide, hvad der ellers er Alverden bekjendt, at Prinds Wilhelm ikke er den Mand, der farer med Tant, og at han nok saavel forstaaer sig paa, hvad Subordination og Disciplin er, som besidder den Gave, rigtig at kunne bedømme sine Undergivne, hvilket Sidste navnlig er bekjendt fra Armeereductionen ifjor.
Corsaren, 1843-10-27
Blandt Concurrenterne til "Beslagmesterposten, ved Veterinairskolen nævnes ogsaa Justitsraad. Reiersen. Det kan ikke betvivles, at han jo ved den stedfindende practiske Exammen vil gaae af med Seieren. Han er saa godt som vis paa Embedet.
Corsaren, 1843-10-27
Det "Tivoli" besøgende Publicum har fornodentligen bemærket de to yderste Bazar-Boutiker ned Paaskrifterne: "For Damer" og "For Herrer". Traadte man ind i een af disse, saa forefandt man i Almindelighed endeel Numere af "Nye Porteseuille". Hvor dog den Carstensen har en sielden Takt for at anbringe enhver Ting paa sin rette Plads.
Corsaren, 1843-10-27
Ved den sidste Manoeuvre, hvor saa mange danske Tropper, men navnlig de arme Livjægere, satte Helsen og Sundhed i Fare, er det bleven os klart, hvorfor de Sidstnævnte kaldes Livjægere; det er fordi "Livet skal jages af dem".
Corsaren, 1843-10-27
Ny Maade at læse Classilere paa. Holst. Jfr. Kirstin "Dersom der er Noget, hvoraf Danmark kan være stolt ligeoverfor Udlandet, saa er det af sin poetiske Litteratur, - thi medens Poesiens Træ for Øieblikket sygner overalt i Europa (!) og taber sit Løv, staaer det friskt og grønt hjemme hos os, og rækker os hvert Aar sine Frugter." ("Ny Portefeuille", red. af G. Carstensen, d. I5. October 1843.)
Corsaren, 1843-10-27
Theatret. Jeg holder meget af at gaae i Theatret, naar man faaer Smæk for Skillingen, og kan have det rigtig luunt og varmt. Begge Deele var Tilfældet i Onsdags. Directionen anrettede med en Virtuos fra Jtalien og en Ditto-inde fra Hjertet af Schleswig-Holstein, og saa ovenikjøbet hele "Sovedrikken"; - Alt at erholde for 3 a 6 Mk., Røverkjøb i Sandhed. Disse Virtuoser ligne nu snart alle hverandre, de ere ægte Børn af Tiden, de fare henade Strenge og Tangenter som paa Jernbaner, de gjøre ingen Grammatikaler, de overvinde Vanskeligheder osv., de udføre deres musikalske Kugle-, Kniv- og Tallerkenspil, Ballance- og andre Jongleurkunster, uden at tabe Ballancen. Efter at man med Anstrængelse af alle Sandser havde fulgt de 3 Afdelinger af dette indianske Divertissement, befandt man sig i den behagelige Mathedstilstand, som Directionen synes at have forudsat, for at vort nationale Mesterværk, "Sovedrikken", ret kunde opfattes i dets nye Skikkelse. Den, der ikke var fornøiet, fortjener selv at være Direction eller - Theaterrecensent. Men Critik maa der være, altsaa... Hr. Phifter spillede, "Brause", og havde som sædvanligt, anvendt al mulig Flid paa sin Rolle. Derimod savnede vi det egentlig Brusende, saavel i hans Maske som hans Spil. Hr. Nielsen som, Saft" gjorde særdeles rigtigt i at copiere Ryge, ligesom han ogsaa gjorde ret i, at han med saamegen kunstnerisk Resignation skaante sin Stemme. Den nye Debutantinde, Jfr. Bjerregaard, gjorde Lykke. Hun sang virkelig ogsaa bravt. Hvergang hun havde sunget, vaagnede Parterret som af en Slummer, og begyndte at klappe. Naar hun nu ogsaa lærer at staae og at gaae, vil hun kunne regnes til vore bedste Sangerinder. Hr. Faaborg var en saare pæn "Allegori" paa en Advokat. Jsær havde han faaet sig saadan en pæn Bakkenbart. Og saa sov han saa naturligt hele Stykket igjennem. Dog vilde det maaskee ikke klæde ham ilde, hvis den (nemlig Bakkenbarten) var en lille Smule længer, og vi vove at smigre os med, at "Aftenbladet" vil være af samme Mening. Men især havde vil Leilighed til at beundre en ny Side hos Hr. Faaborg, nemlig hans Jndsigter i den naturlige Magie. Da han nemlig kom frem af Meelkisten, saae han ud som han nylig var børstet, hvorimod Hr. Phister, der havde været i selv samme Kiste, var ganske tildænget med Meel. Den hele Forestilling hørte til det meest Fuldendte, vi have oplevet, idet den ikke blot virkede med kunstnerisk, men ogsaa med naturlig Sandhed, nemlig som en virkelig "Sovedrik". Derfor nikkede "vi" (som Berlingske vilde sige) betydelig i tredie Act, og kunne kun som en Drøm erindre, at Mad. Simonsen tog sig nydelig ud i sjællandsk Bondekonedragt (De skulde altid gaae klædt som sjællandsk Bondekone, Mad. Simonsen!), ligesom ogsaa Hr. Schwartzen, var "meget god". Derfor vilde vore Been ikke staae os bi, da vi skulde gaae hjem, og da vil endelig lavede os til at skrive denne Artikel, for (som Berlingske vilde sige) at "komme tilbage paa" Sovedrikken, kom Sovedrikken tilbage paa os, en uimodstaaelig Søvnighed bemestrede sig os, vi faldt om, og sov som - Hr. Faaborg.
Corsaren, 1843-10-27
Gammelt og Nyt fra Flensborg. Da der for nogle Aar tilbage skulde foretages Valg i Flensborg til Stænderforsamlingen i Hertugdømmet Schleswig, ønskede en Deel af Flensborgerne at faae den verdensberømte Advocat Bremer valgt til Stænderdeputeret; men Sagen havde sine Vanskeligheder; thi - Bremer var ikke valgbar. For at rydde denne i slemme Anstødsteen af Veien, forenede Byen sig og opførste St. Nicolai Skyttehuus, samt tilskjødede Bremer det. Nu var Fyren altsaa valgbar, og alle "hochritterschaftlichschleswigholsteinische" Blåtter udbasunede hans Roes og udskrege ham allerede som Flensborgs Stænderdeputerede. Valgdagen kom og - Bremer blev ikke valgt. Manden blev naturligviis vred, ja saa vred som en Schleswig-Holsteiner; han skjændte og bandede; men det fik ikke at hjælpe, han var og blev ikke valgt den Gang. Han er nu atter fremtraadt med sit bistre Aasyn i "Nr. 37 af Jssehoer Wochenblatt" og beskylder deri Flensborgerne for "Gesinnungslosigkeit". Vi kunne ikke nægte det, - Fyren har Ret; thi først at skyde Venge sammen, opføre en Bygning og tilskjøde ham den for at faae ham valgbar, og saa derpaa - ikke vælge ham, det røber vistnok "Gesinnungslosigkeit", hvis det ellers ikke snarere kom af, at Flensborgerne havde faaet Øinene op, kigget Hr. Bremer ind i hans inderste Hjertekrog, og seet - - hvad han var for en - - - - Mand. Hvorledes dette end forholder sig, saa har Bremer jo Ret i at beskylde Flensborgerne for "Gefinnungslosigkeit" og Bremer vil i den Anledning, udspye Staden Flensborg af sin Mund": han anvender nemlig Joh. Aabenbaring 3 Cap., 15-18 Vers paa Flensborg og sin egen høie Person. Paa bemeldte Sted i Joh. Aabenb. staaer, blandt Andet, Følgende: "Jeg veed dine "Gjerninger, at Du er hverken kold eller varm; "gid Du var kold eller varm. Derfor, efterdi "Du er lunken, og hverken kold eller varm, "vil jeg vil udspye Dig af min Mund." Stakkels Flensborg, Hvilken strækkelig Lod - at blive udspyet af Advocat Bremers Mund! Dog - Du har tilfulde fortjent denne din haarde Skjæbne. Hvorfor valgte Du ham ikke? Saa havde han vel beholdt Dig i sin Mund. Nu kan Du ha" det saa godt.
Corsaren, 1843-10-27
Min gode Corsar! Jeg kan tænke mig, at da Du sidst læste den Hempelske Avis*), hvori man dolerer over Hollard Nielsens lemlæstede Aandsprodukt, blev Du frygtelig vred og udbrød: "Atter en feillagtig Meddelelse fra Provindscorrespondenterne", men Du kan være ganske rolig; Tingen er i sin Orden. Hr. Nielsens første Produkt, det som skrift*) Det er forresten saa længe siden, at vi ikke kan huske det. Redactionens Anm. ligt var meddeelt Assens Sangforening, den Vise, samme indstudeerte, var ordlydende med den, jeg meddeelte Dig, og nogle ubetydelige Trykfeil fraregnede, ordret den samme, der findes indrykket i Dit Blad. Den her ovre trykte Sang derimod, hvori Poeten senere har foretaget eller ladet foretage Forandringer, kom først fra Pressen otte Dage efterat Festen paa Frederiksgave var afholdt, og Du kommer til at sporge Jndsenderen i den Hempelske Avis, hvorledes man skal bære sig ad med at tage Notits af en Ting, som ikke existerer. Forøvrigt haaber jeg, Du med mig deler Glæden over, at den Nielsenske Digtergeist har viist sig saa perfectibel paa Veien fra Assens og til Odense, (hvad kunde man ikke vente sig af den, hvis den foretog længere Toure). Maaskee kunde den endog naae Hr. T. J. Volis høie Flugt, hvem jeg til Slutning er saa fri at imitere: Saa la' vi da nu være glade Og inte være forstemt; Thi Hollard-Nielsens Vise, den flade, Den hal vi nu allerede glemt. Den samme Petersen.
Corsaren, 1843-11-03
Berlingiana fra Lüneborg. eller Lüneborgiang fra Berling. (See den "Berlingske" Nr. 282, det 10de Armeccorps Dagbog IV.) "Det smukke Veir, Kongen af Preussen har med"bragt, har ogsaa vedvaret i Dag." (Gud veed hvormange Pund eller Lispund godt Veir han havde med; dog - der maa ikke have været saa lidt endda, siden det kunde vare i 2 Dage. Hvori transporterede mon Hs. Maj. Veiret? Dog vel aldrig i sine Lommer i Kræmmerhuse?) "Man kan ikke tillade Tropperne at myrde hinanden, "som sikkerligen med megen Fornøielse af begge "Parier vilde være skeet." (Sagen Sie das nicht, Jhro Gnaden, sagen Sie das nicht.) "Kongen af Preussen reed idag, ligesom i gaar, be"askeden, fordringsløs og stille omkring." (Seer man det : en Konge 2 hele Dage - beskeden, fordringsløs og stille. Altfor megen Ære.) "Han havde ogsaa tabt en Handske, som en Tilskuer "grakte ham." (Hvo der dog havde været denne Tilstuer, som ovenikjøbet klappede Kongen paa Knært; det falder ikke i Enhvers Lod at klappe en Konge paa Knæerne; nei, min Sandten gjor det ikke nei. Naar nu blot hin Tilstuer ikke bliver anklaget for "crimen læsæ majestatis". Ja! han burde egentlig talt straffes for sin Frækhed.) "Sælhundeskind er et fortræffeligt Materiale, og "hos os aldeles nationalt." (Ja er det ikke det, jeg altid har sagt: den danske Nationalitet er en Sælhundenationalitet.) "Her (nemlig ved Middagsbordet) var alt Jubel og "Glæde, og her erfarede man ogsaa de Lykkeliges "Navne, som vare blevne decorerede." (De Decoreredes Navne have bestemt været særdeles lykkelige ved at man erfarede dem ved Middagsbordet; og desuden er det ikke ethvert Fæ givet at blive decoreret.) "Den 9de Octbr. 1813. Morgenen i Dag begyndte "med det herligste Veir, det er ganske besynderligt "- ja! næften forunderligt." (Ja vist er det.) "Jngen af os har forladt sit Qvarteer - uden i den "Hensigt at udbringe et Hoch!" for Rougen." (Lüneborger-Salt vidste jeg nok var godt; nu seer man da, at Lüneborger-Hensigter heller ikke ere saa gale. Men - Gud skal vide om "Jngen af og" virkelig udførte Hensigten, eller lod den blive ved den blotte hensigtsmæssige Hensigt?) (Fortsættes.)
Corsaren, 1843-11-03
Chronprintzessen skal nu virkelig være paa gode Veie til at lære det danske Sprog. - J Anledning af Hs. Maj. Enkedronningens Fødselsdag, beretter "Berlingske" at Skibene flagede. Vi kunne supplere vor hoistærede Samtidiges Artikel med den glædelige Efterretning, at Soldaterne samme Dag bare hvide Buxer. Dog sprang de ikke - vi mene naturligviis Guldæblerne paa Gammeltorv. Det er ganske besynderligt, ja! næsten forunderligt. - Mange Folk finde det forunderligt, at Hr. Lieutenant Carstensen, ved det berømte Gilde han gav sine Medarbeidere, tømte et Glas paa "Ærlighedens" Velgaaende. Vi finde det slet ikke forunderligt; man udbringer jo ofte de besynderligste Tvaster. Da vi sidst holdt Gildeparke, og de Fleste vare - som man siger - salige, udbragte et Medlem under Taffelet en Skaal for "den sunde Menneskeforstand". - For at gjøre Ende paa Hr. Kyhls Chicaner, skal Hr. Carstensen have været saa chevaleresque at overlade Tivoliinteressenterne hele Nettoindtægten af sin "Benefice-Forestilling".
Corsaren, 1843-11-03
Ledige Embeder. - Ved det kongelige Theater bliver til Nytaar en Plads ledig for en kgl. Skuespiller paa Prove. (Hr. Mantzius, som tidligere beklædte denne Post, skal allerede have modtaget et fordeelagtigt Engagement ved Prices Theater.) - Paa Fødselsstiftelsen er en Plads ledig for en Gentleman. Ansøgninger forsynede med de behørige Attester modtages af Dr. Levy sammesteds.
Corsaren, 1843-11-03
Hr. Cosar! Da De er, hvad man kalder "et forslagent Hoved" vilde jeg gjerne bede Dem sige mig lidt Bested med Noget, som jeg paa ingen Maade kan hitte ud af. De veed nok, der er to Nathansener: den ene, det er ham den gale Nathansen, der altid har havt saa meget at gjøre med Heste, den anden skulde være ham, som giver Bladet ud. Saadan har jeg ogsaa altid troet; men nu forleden Dag seer jeg et Par Bøger i Avisen, som handler om Heste eller saadan noget lignende, og de skal for ganske vist være af den gale Nathansen, og dog staaer der : M. L. Nathanson, accorat som det kunde være Bladet selv. Nu spørger jeg Dem, hvem er den gale og hvem er den kloge Nathanson? Jeg har rigtignok holdt Bladet nu paa tredie Aar, men jeg vil være hansat, om jeg kan blive klogderpaa. Det rijæleste var jo vel at sporge sig for hos Manden selv; men det synes jeg nu igjen er saa inderligt flaut, hvis det er, som jeg halvveis er bange for, og desforuden saa huster jeg nok fra, da jeg var Kvarteermester paa Bidstrup: de Godtfolk, der havde Sviin paa Skoven, vilde aldrig selv være ved det. Ærbødigst Hans Jensen Nolleskov, Hoker og Abbenent paa den berlinske Tidende. Hvis Brevskriveren ved "et forslagent Hoved" forstaaer: En, der faaer paa Hovedet, kunne vi naturligviis Jntet indvende mod en saadan Titel, siden Cancelliet har været saa god at abonnere paa vort Blad, ja sommetider paa hele Oplaget. Hvad selve den omspurgte Sag angaaer, da maae vi med Skam bekjende, at det har været os ligesaa umuligt, som den ærede Brevskriver, at komme paa det Rene dermed. Red.
Corsaren, 1843-11-03
Feuilleton for Videnskab. Mærkeligt Beviis paa Reenlighedens Tiltagen hos Pharisæernes Efterkommere. Da Christus saade til de gamle Pharisæere: "Hvo af Eder, som er reen, kaste den første Steen," saa tang de Alle og luskede ganske slukprede hver hjem til Sit. Men da Christian Winther udgav sine Noveller, fremtraadte tre dydige Ynglinger hver med sin Steen i Haanden. Først gjorde "Portefeuillen" sig reen, og kastede Stenen. Dog, det var kun en lille letog vindig Tivolisteen. Derpaa kom "Fædrelandet" slæbende i med en meget svær Kampesteen. "Saadan skal han ha'e det" sa'e "Fædrelandet". Tilsidst kastede "Journal for Litteratur og Kunst" sin Steen. Det var den allerstørste, det var nemlig en Møllesteen, som Ned. ædelmodig tog fra sin egen Hals. Vi vente nu kun paa, at "Dagen", der aldrig stod tilbage, hvor Talen var om Reenhed, sender en amerikansk Steen herovar med Skibsleilighed. Feuilleton for Kunst. - Det af Kunstakademiet nylig givne Exempel paa hvorledes man bør værne om sine Rettigheder, har ei været uden Følger, idet Høkercorporationen i disse Dage ved Politiretten skal have anlagt Sag mod Hr. Chr. Kehlet i Anledning af det af ham ctablerede Udsalg af Schveizer-Smør, som forestaaes af Neapolitanerinden Demoiselle Jeanette Pelosi. - J Søndags besluttede nogle Gjæster hos Mini, at - Publicum skulde raabe Hurra for Heiberg. - Ved Hr. Rudolph Willmers's Concert i Mandags gjorde den udmærkede Violinspiller Hr. Boie, ikke Lykke. Grunden var rimeligviis, at han havde havt den uheldige Jdee at foredtage Variationer over et russisk Thema. - Derimod lønnedes Hr. Willmers efter ethvert i Nummer med levende Acclamation af sit lille, men taknemmelige Publicum - af Frigængere. Ved sit Foredrag i "Erik og Abel" af Sangen "Danmark deiligst Vang og Vænge" beviste Hr. Schram paa det meest Fyldestgjørende for Publicums Horeorganer, at "Ledet er af Lave".
Corsaren, 1843-11-03
Adresseavis Nr. 256. Den 28de Octbr. 1843. Kalbydelser. Vare. "Zartgedoppelte Seelenkerzen", en af Undertegnede opfunden ny Sort Stearinlys, der brænde uden Oes, og især ere tjenlige til Jllumination paa høie Personers Fodselsdage, kunne, imod Forudbestilling, erholdes tilkjøbs hos Et Parti Kjærligheds Honning Sophie Bohnhoff. anvises sammesteds. - Hos Undertegnede erholdes, betydeligt under Prisen, et Restparti godt, tørt, stortslaaet Brænde af "den gamle Jordare". - Jligemaade kan erholdes underhaanden tilkjøbs en heel Ladning godt gammelt (dog uraffineret) Tran - nedkommen fra Spitsbergen - som egentlig var bestemt til Smørelse for den gamle Jordaxe, men blev kasseret ved den nyes Jndsættelse. - Paa Oxhove. der gives Rabat. Fr. K. Lee.
Corsaren, 1843-11-03
Trykfeil. Corfaren Nr. 163. - 9de Spalie. Advokat Bremer: Paryk, Overskjæg og Fipskjæg. læs eller rettere see: uden Paryk, Overskjæg og Fipskjæg.
Corsaren, 1843-11-03
Samtale imellem en Advokat i Hertugdommerne og en Mand f. Ex. Hinrich Voss. Advokaten. Hør, min gode Hinrich Voss! Jeg veed at Din Kone skal have 60,000 Mark Courant som Arv efter din Svigerfader. Hinrich Voss. Aa ja, gole Herre, lad os faae dem. Advokaten. Nei, vi har bedre Brug for dem; men vil Du tage imod 22,000 Mk. Courant og saa holde Mund? Hinrich Voss. Nei! Advokaten. Ja, ja! Har Processen om de 60,000 Mark allerede varet i 10 Aar, saa skal den Vine Død komme til at vare i 10 Aar. endnu, og vi skal med Guds Hjælp beklippe din Capital saaledes, at vi kan forsvare det for vor Advokat-Samvittighed og Ære. Vil Du have de 22,000 Mark? Hinrich Vofs. Nei! Nei! Hjælp! Gevalt! Retfærdighed, hvor er Du henne? Retfærdighedl Retfærdighed. Kom og hjælp mig! Retfærdigheden. Hvad kommer den Schleswig-Holsteinske Rettergang mig ved? Vi henvise i Anledning af ovenstaaende Samtale til, Kjøbenhavnsposten Nr. 231, Tirsdagen den 3die October d. A.," hvor der findes Noget om en Mand, der ogsaa hedder Hinrich Voss.
Corsaren, 1841-02-19
Charivari Oppositionspartierne have til alle Tider havt meget ondt af den Titel, som de absolute Konger tilføie deres Navn: Konge af Guds Naaden, hvori de have troet at finde en Foragt imod Folket, idet en Konge dermed skulde ville sige, at han, enten Folket vil eller ei, dog er dets Herster. Dette er efter vor Formening en uhyre Feiltagelse af Oppositionspartierne, eftersom hiin Titel, istedetfor at udtrykke Hovmod og Foragt for Folket, er et Tegn paa den største Beskedenhed og Admyghed. Guds Naade er nemlig, som Fogtmanns Lærebog viser, Guds Godhed imod Syndere, og, naar altsaa en Hersker kalder sig Konge af Guds Naade, er det, som om han siger: "Jeg er Konge formedelst Guds store Godhed imod mig, arme Synder'. - Kan man tænke sig nogen hæderligere Titel til et Kongenavn? Og kan der nu være Tvivl om, at man, naar man allerede skal have en Konge (hvilket jo temmelig almindelig antages), da helst bør have en af Guds Naade? Efterskrift. Da denne Artikel egentlig var bestemt for "Berl. Tid.", og kun ved en Feiltagelse kom i "Corfaren", bedes undskyldt, at den er skreven i en temmelig servil Tone.
Corsaren, 1843-11-03
Corfarens Fodpost. Et Brev til A. P. har i lang Tid henligget i den opgivne Boglade. Hr. A. S. Ø.! Deres Adresse er bleven borte for os. Hr. K.! Deres "Smaasætninger" ere virkelige for godes. Fik Abonnenterne først Smag paa Sligt, vilde Jntet være Dem godt nok. Vi vove ikke at optage Noget af Dem førend vet bliver daarligere. Hr. Amicus! Deres Jdee kom en Uge forsildig til Verden! Hr. OMIXBUS skal blive anatomeret. Til "Corsarens" Redacteur: Deres Bidrag stulle faae Lov at komme ind i næste Nr.