Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-03-10
Nyeste Post-Efterreninger. Den Russiske Keiserlige Minister Greven af Stakelberg, som begiver sig fra Vien til Jtalien er umiddelbart bleven overdraget af Keiser Alexander, at notificere: at Hans Majestæt kan bestemt forventes til forestaaende Høst i Düsseldorf, hvor Monarkerne ville holde deres Kongres, naar denne er tilEnde, ville de begive sig til Vien. – Der fortælles i den Bremer Tidende: at Røverstaterne ere underrettede om, at et Forbund er iværk imod dem, og at de søge at modsætte sig dette ved ligeledes at slutte et indbyrdes Forbund med hinanden; og den Algierske Gesandt Sidi Hagi Buseff, som var afsendt til Tunis, for at tilbyde Fred efter en Krig, som nu har varet i 12 Aar, skal i en Tale, som han holdt ved denne Leilighed, have forestilt Nødvendigheden af at alle Mahomedanske Stater paa det nøieste forene sig for at gjøre det Forbund Modstand, som de Europæiske Magter oprette imod dem. Ogsaa fra Spanien skrives der, at de vigtigste politiske Forhandlinger ere for nærværende Tid iværk, det udbredte Rygte, at den kongelige Familie vil begive sig til Cadix for at besee den Russiske Escadre er usandt, men denne forventes med Længsel, især da 5 Millioner Piaster skulle ligge i Veracruz, og som blot vente paa en sikker Convoi for at bringes over til Spanien. - Hvad forslaae disse Pengetransporter, mod de Summer som Handelen paa de Spanske Colonier indbringer. aarlig til England, saa længe en saa stor Deel af Colonierne kan holde sig i en Uafhængigheds Tilstand; og dog formaaer Regieringen ikke at afbetale noget, eller i det mindste kun høist ubetydeligt paa den; den funderede Gield (eller den hvoraf Renternes Betaling er betrygget ved paalagte Skatter), beløber for Storbrittanien og Jrland tilsammen til 1100 Millioner 59,615 Pund Sterling; kan det synkende Fond kun endog afdrage derpaa 10 Millioner aarlig, saa ville 110 Aar gaae hen inden Gielden kan afbetales, og dog udkræves der dertil, at Landets Stilling vedbliver i al denne Tid at være lige gunstig, saa at Taxerne ikke skulle blive mindre indbringende, og at England ikke indvikles i nye Krige, som kunne paadrage det forøgede Udgifter. Jmidlertid er Storbrittaniens Tilstand for nærværende Tid meget beroligende; i Parlamentet, hvor nu næsten ingen Opposition finder Sted, gaaer det meget stille af: (hvortil man ogsaa antager det at være en Aarsag, at dette Parlements Forsamlings Tid er nær ved at udløbe, og at et nyt er i Vente). Og den offentlige Opmærksomhed er kun henvendt paa to Gienstænde, paa det Ostindiske Compagnies Krig med Mahratterne, men som ikke kommer Regieringen ved en af disses Chefer, Scindigh, siges at have en Armee paa 70000 Mand paa Benene), og paa de Engelske Prinsers og Prinsessers Giftermaal; det hedder at Hertugen af Clarence, Prins-Regentens Broder, vil ægte Mis Wyckham, som vel er en borgerlig Dame, men er meget formuende, og at han har anholdet og Tilladelse til at indgaae dette Ægteskab. – Prinsen af Oranien har taget sin Dimission som Chef for Krigsdepartementet, dog er dette Skridt aldeles ikke nogen Følge af en Misforstaaelse imellem ham og hans Fader; ogsaa Greven af Goltz er aftraadt som General-Krigs-Commissarius, og er udnævnt til Medlem af Generalstaternes første Kammer. – Kongen af Frankerig, vedbliver at følge sit milde og tolerante System; en Broder til den bekiendte Carnot (som havde stemt for Ludvig den 16des Død) er udvalgt til Generallieutenant. Der tales om at en Deel af de forviiste Franske skulle faae Tilladelse til at komme tilbage til Frankrig; men en Belgisk Officeer Hr. v. Croqvembourg, som eengang var forviist Frankrig, og uden Tilladelse havde paa nye indfundet sig i Paris, er bleven arresteret, og sendes tilbage til Belgien.