Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-06-16
Tyrkiet. En af de største Contraster mod den cultiverede Verden, danner Tyrkiet: denne Kjæmpe, tyk og opblæst af Vatersot, der staaer med den ene Fod i Asien og Africa, og med den anden i Europa. Hvilket Rige af Størrelse og hvilket Chans af Forvirring, naar vi see hen til de Deele, det er sammensat af, og de Hoveder, det regjeres af Hver enkelt af dets Hovedpunkter har engang gjort Epoche i Verdenshistorien; Alt hvad Oldtiden af Konst, Videnskab og Stordaad har at opvise, har havt sin Vugge her, Riger, som Verden engang skielvede for, Regenter, som omskabte den halve Klode, have blomstret her, hvor nu Barbarer herske med deres Jernscepter. Saaledes er det tyrkiske Rige den Grav, hvori hele Fortidens Storhed ligger begraven. Dets Herredømme begynder i Norden ved 49 og ender i Sønden ved Krebsens Vendekreds. Assyrien, Babylonien, Grækenland, hvilke Riger; Constantinopel og Cairo, hvilke Hovedstæder, Fra Macedonien allene udgik den Alexander, der betvang den halve Verden. - Men hvor dybt er dette Kjæmperige ikke sjunket, endog blot siden Soliman den 2dens Tid, der truede Østerriges Keiserstad, følgende Overblik over dets nuværende Forfatning skal vise det. Folkemængden kan ikke med Vished bestemmes, thi i Tyrkiet bryder man sig for lidet om Folk, til at man skulde give sig den Umage at tælle dem, og det gaaer med det, som med China, Opgivelserne ere høist forskjellige, fra 50 til 10 Mill., skjøndt det første synes formeget og det sidste for lidet. Hvor Menneskeliv og Menneskeværd agtes saa ringe som her, kan Befolkningens Tal i Grunden ogsaa være os ligegyldigt. Den store Landmasse, der kaldes det osmanniske Rige, efter Osman, som herskede i det 13de Aarhundrede, eller Porten, efter den østerlandske Skik, at alle vigtige Anliggender afgjøres i Porten til Herskerens Pallads, regjeres af Storherren eller Storsultanen, hvis Magt, ligesaalidet som hans Rettigheder, kjender nogen Grændse. Hans Villie er Loven, og Loven det, som staaer i Koranen. Vel har han et Raad, som kaldes Divan, men til dets Medlemmer vælges de raaeste Mennesker, der med den grændseløseste Vankundighed forbinde den høieste Grad af dum Opblæsthed. Chien, pore. Hund, Sviin, er et Navn, de tillægge de meest oplyste europæiske Magter. Folket er nedsjunket i den dybeste Uvidenhed; det har vel et Slags Skoler, men Underviisningen deri er saa ussel, som den kan tænkes. Alt hvad man lærer der er Koranen, og enhver der kjender dens Jndhold, vil noksom vide, hvorlidet en tankeløs Læsning i en saadan Bog kan bidrage til Forstandens Dyrkelse. Tyrkerne afskye enhver Opfindelse, som gjøres af Fremmede, og ere derfor saa uvidende i Alt, som for 1000 Aar siden, da Kalifen Omar lod brænde det kostbare og nerstattelige Bibliothek i Alexandrien, under det Foregivende, at dersom Bøgerne indeholdt noget Nyttigt, saa stod det i Alcoranen, og stod det der ikke, saa var det overflødigt og skadeligt. Hvor saadanne Grundsætninger hyldes, der maa nødvendigen Fanatisme og Despotisme herske i alderes Vederstyggelighed. Den første er ogsaa saa stor, at Tyrkerne see med den dybeste Foragt paa Enhver, der ikke troer paa Koran, og tillægge hver Anderledestænkende Navn af Hund; den sidste er saa grændseløs, at tyrkisk Despotisme er bleven til et Ordsprog. Denne strækker sig fra den Høieste til den Laveste i Regjeringen. Sultanen skylder intet Menneske paa Jorden Regnskab for sine Handlinger. Om det end er den første Embedmand i Staten, saa kan han ikke vente at blive dømt efter Lov og Ret. Vil Herskeren være af med ham, saa sender han ham en Snor, som han maa kysse, og dermed er det ude med ham. Men en bestandig Frygt er altid uadskillelig fra Despotismen, og da denne sjeldent kan staae ene, maa den deele sin Magt med smaae Despoter. Riget er derfor uophørligen udsat for Urolighed, og Janitscharerne, som skulle forsvare Thronen, ere ofte de, der ryste den. Storsultanen er omgiven af en Hofstat, der bestaar af 10,000 Personer, nemlig Gildinger, Qvinder, Garde o. s. v. Opsynsmændene for Gildingerne Kislar og Capi Aga, ere hans Fortrolige, og man kan let tænke sig Frugterne af saadanne barbariske Halvmænds Fortrolighed. Ogsaa Favoritsultanerne og Valide Sultan have stor Jndflydelse paa Regjeringen. Den første Embedmand i Staten, er Storvistren, og Sultanen, i sit Harem, blandt sine Gildinger, faaer sjeldent Tid til at bestyre Statsanliggenderne, og maa derfor overlade dem til Storvistren og Divanet, hvori denne har Forsædet, og hiin staaer hag et Tæppe, for at høre Raadslagningerne. Men dette er egentligen kun Middelpunkten for Despotismen; Riget, for det meste deelt i Paschalisk eller Statholderskaber, har i enhver af sine Paschaer en uindskrænket Despot. Alle de Pligter, der paaligge dem, er at svare Porten en Skat, og erlægge de den rigtigen, saa staae de ei til Ansvar for de Midler. de anvende til deres Hensigters Opnaaelse. J Spidsen for de geistlige Sager staaer vel Sultanen selv, men de bestyres dog i hans Navn af Mufti, den øverste Geistlige. - Den tyrkiske Landmagt kunde maaskee bringes til 400,000 Mand, og Soldaterne besidde baade Mod til at fegte, Kraft til at udholde Møisommeligheder, og den i Krig saa nødvendige Nøisomhed; men hvad der mangler dem er Krigstugt og Æresfølelse. Ogsaa er deres Egennytte grændseløs, og i Slaget ved Heliopolis har man seet Soldater bringe Vistren deres egne Kammeraters Hoveder, for at faae den usle Belønning, der var udsat for et fiendtligt Hoved. Deres Tro paa en uundgaaelig Skjebne, maae naturligviis være dem til stor Hinder i deres Krigsforetagender, og et Folk, som lader Pesten rase, uden at bruge noget Middel derimod, fordi det troer, at den, som skal døe af Smitten, alligevel døer; som er saa fuldt af Overtro, at dets Lærde sætte Lid til Stjernetyderie &c., kan umueligt, om det end bestod af lutter Helte, udrette noget Stort i Krig. Men det synes at ligge i Forsynets Plan, at disse Barbarer i Aartusinde skulde blive staaende paa et og samme Trin, paa det ikke den bedre og oplyste Deel af Menneskeheden skulde oversvømmes og ødelægges af dem. Saaledes lever det største af alle fiirføddede Dyr, Elephanten, kun af Planter; det halve Dyrerige vilde fortæres af den, om den var kjødædende. Saaledes har Hvalfisken med det uhyre Hoved en saa smal Strube, at den maa leve af Søorme og Polyper, den vilde ødelægge det halve Fiskerige i de nordlige Have, dersom den kunde sluge større Skabninger. - J en endnu slettere Forfatning end Landmagten er Søemagten; man antager vel at der gives 20 Linieskibe, 15 Fregatter og 30 Smaaskibe, men kun den mindste Deel deraf kan sættes i Virksomhed. Admiralen for hele Marinen kaldes Capudan Pascha. - Den nuregierende Storsultan er Mahmud 11., født 1785, altsaa 35 Aar gammel, den sidste Spire af Osmannernes Stamme. Det hele Riges Omfang antages for at være 41,900 Mile, nemlig i Europa 8700, i Asien 24,300 og i Africa 8900 Mile. - Finantserne deele sig i to Grene, Miri eller Statscassen, der er beladt med 107 Mill. Gyld. Gield, og Jtsch Havne eller Keisercassen, som er uhyre rig. Siden Mahomed 1., der 1453 gjorde Ende paa det græske Keiserdømme, have 40 Keisere regjeret, og enhver af dem paalagdes det som Pligt, at fylde et Skatkammer, der ved hans Død blev lukket og overgivet hans Efterfølger som en Helligdom. Seraillet maa altsaa (saafremt de ikke allerede forhen tildeels have været tømte indeholde 40 Skatkamre, hvert paa 6 Mill., altsaa tilsammen af Beløb 240 Mill. Fl. Denne Skat agter man at gjøre Brug af under nærværende Krig.