Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1810-07-05
J Stokholm er nu udkommen: Historiske Tatia af fod. Konung Gustaf IV Adolfs sednesta Regjerings-Aar, med bilager, som indeholder adskillige ubekjendte Træk af denne Fyrste, af hvilke her anføres nogle til Prøve. Gustav blev saavreed over de i den imellem Marskal Mortier og General-Gouvernør Grev v. Essen angaaende Pommerns Neutralitet sluttede Konvention optagne Ord: "Napoleon, Keiser og Konge, at de maatte udelades i de Svenske Aviser, og Grev v. Essen maatte tilkjendegive Marskal Mortier, at han i Fremtiden ikke var berettiget til at bruge nogen anden Benævnelse end den Franske Regjering og de Franske Tropper. - Medens man endnu var uvis om Krigens Udfald mellem den Franske, Russiske og Preussiske Hær, og Kongen af Preussen foreslog Kjøbenhavn som det beqvemmeste Sted til Fredsunderhandlingerne erklærede Gustav, da man underrettede ham herom, at han vel vilde sende En did, men blot forsynet med den Erklæring at han aldrig vil underhandle med Napoleon. - Under Tilbageflugten i Svensk Pommern, anholdt Gustav hos General Brune om en Vaabenstilstand. Generalen svarede, at for een, som vilde efterligne Karl XIl., var det dog for tidligt at anholde om en Vaabenstilstand efter en Krig af neppe 36 Timer. - Som et Exempel paa Gustavs Sværmerie anføres, at han, uden ellers at være nogen Elsker af Læsning, fordybede sig i Studeringen af Forklaringen over Johannes Aabenbaring. En Sværmer havde fundet et Sted, at den Franske Keisers Navn udgjorde Tallet 666, og nu ansaae Gustav sig for den, der af Forsynet var udseet til at overvinde Napoleon. Da Hertugen af Brunsvig berettede ham, at han havde skrivtlig anmodet Napoleon om at give ham hans Stater tilbage, svarede G., at han dog skulde betænkt, at han aldrig vilde underhandle med Napoleon, thi, tilføiede han: jeg vilde derved forskjertse min timeligelogevige Lykke. Medens E. endnu opholdt sig i Tydskland, saae man paa eengang den Franske Keisers Navn forvandlet i Svenske Aviser. fra M. (Monsieur) Bonaparte til N. Buonaparte, hvortil Udgiverne havde faaet en særegen befaling. Jngen kunde indsee Grunden hertil. Men den var ingen anden end den, at Keiserens Navn indbefattede Tallet 666. - Jngen kunde heller indsee hvorfor der blev befalet, at der i Dyrehaugen skulde fældes 888 Ege til Flaaden, førend det siden blev bekjendt, at Hofraad Jung i sin Aabenbaring regnede Tallet 888 blant de hellige. Da G. efter Pommerns Forliis var kommen tilbage til Sverrig, fornyede den Engelske Gesandt et Forslag angaaende Sjælland, som han allerede havde yttret for ham paa Rugen og som særdeles smigrede ham. Man gik herved ud fra den Synspunkt, at Anfaldet fornemmelig skulde skee for Sverrigs Sikkerheds Skyld. Engelland skulde ene betale Subsidier for 20,000 Svenske, der indtil den almindelige Fred skulde holde Sjælland besat og kun skulde tilbagegives under de Betingelser: at Sverrig faaer Pommern og Engelland Hannover tilbage; der hos skulde Sverrig endnu have nogle Kolonier, blant andre Surinam. Gustav var usigelig glad over denne sin Erobring af Sjælland, som han kaldte den, og troede at kunne forsvare dette med sine nyhvervede Regimenter, der, naar de vare fuldtallige, kun beløb sig til 8300 Mand.