Berlingske Tidende, 1833-11-07
Den Proclamation, som Don Carlos siges at have udstedt, er efterhaanden optagen i alle vore offentlige Blade, men dens Anthenticitet er meget tvivlsom. Om dette Document end virkeligen er et authentiske, saa er dog dets Datum, - den 1ste October - og Stedet, - Abrantes. - hvorfra det skal være udfærdiget, urigtigt. Kong Ferdinand af Spanien døde den 2de Septbr. om Aftenen. Den Carlos var samme Dag (som alle Efterretninger eenstemmigen bekræfte.) i Santarem ved Tajo floden, og forlod denne Bye, for at begive sig til Spansk Estremadura. Vi overlade det til vore lettroende Torves, med mindste Skin af Sandsynlighed at forene hiint Documents Datum og de anførte Omstændigheder. (the Courier.) Subidiestaternes System er den Deel af Englands Politik i Ostindien som først og fremmest vil undergaae store Forandringer. Da det Ostindiske Compagnie, i det forrige Aarhundredes sidste Decennier, begyndte, med tiltagende Hurtighed at udstrække sig over hele Jndiens Halve, da de Krige, der forud gik disse Erobringer og vare deres Følger, udsatte Compagniets politiske og financielle Existents for idelig Fare, saa holdt Parlamentet det for raadeligst, at forbyde Compagniet alle videre Erobringer. Men dette adløb i denne Henseende kun Nødvendigheds Lov; efterat det engang havde havde bemægtiget sig Bengalen, var det blevet det umueligt, at standse, inden det havde bragt hele Halvøen under sit Overherredømme. Af denne Grund vedbleve da, som før, Krige og Erobringer. At beholde disse sidste, forbød Parlamentet det; at give dem tilbage til deres Fiender, forbød Politikken. Compagniet faldt derfor paa et System, som lod de erobrede Lande forblive under dets politiske Magt, uden at det dog havde Skinnet deraf. Det lod nemlig de erobrede Provindser blive i de indenlandske Fyrsters Vold, men sluttede en Convention med disse, ifølge hvilken de maatte afskedige deres Tropper, og modtage en Engelsk Garnison, som stod under den ved Fyrstens Hof accreditterede Engelske Residents befaling. Til Besætningernes Underholdning betalte Fyrsterne slipulerede Subsidier; derimod garanterede England dem udvortes og indvortes Fred. Administrationen forblev i Fyrsternes Hænder, og Residenternes Jnstructioner paalagde dem, saavidt mueligt, at afholde sig fra al Jndblanding heri. Paa denne Maade sluttedes efterhaanden Subsidie=Tractater med følgende Stater, med Onde, Ragpoore, Hyderabad, Holkar, Mysore, Travancore, Cochin, Barada og Cutsch. Disse Stater have en Folkemængde af 26 til 30 Millioner Jndvaanere, og indbefatte nogle af Halv sens rigeste og vigtigste Provindser. Den Engelske Regjerings umiddelbare Øjemeed hermed blev vistnok opnaaet. Subsidie staterne sattes ud af Stand til at begynde nye Krige, indlade sig i politiske Forbindelser imod Compagniet, og aabne deres Fæstninger for de endnu afhængige Fyrster; en stor Deel af Compagniets Armee blev underholdt paa disse Staters Bekostning, uden at Englænderne bebyrdedes med disse Landes farefulde Bestyrelse. Men efterhaanden udviklede disse Forholds Skadelighed sig. Fyrsterne, hvilke man paa den ene Side berøvede al politisk Magt og at Beskjeftigelse, og paa den anden Side betog al Frygt for indvortes Oprør, begyndte paa det Skrækkeligste at trykke deres Undersaatter. Nogle søgte herved at samle store Skatte, haa bende ved disses Hielp snart at vorde satte i Stand til at gjenvinde deres Uafhængighed; Andres Hensigt var at erholde Midler til en umaadelig Ødselhed, hvorved de vilde holde sig skadesløs for deres politiske Rullitet. "Dette Systems naturlige Tendents- skrev i Aaret 1817 den Engelske Gouverneur i Madras i et Brev til Lord Hastings - er at gjøre Regjeringen i ethvert Land hvori det indføres, svag og tyrannisk, udrydde al Æresfølelse i de høiere Classer, og gjøre hele Folket fattigt. Det sædvanlige Middel imod en slet Regjering i Jndien er en Revolution i Palladset eller en Folke=Opstand, men en Britisk Armees Nærværelse gjør begge umuelige, og betrygger Fyrsten imod alle Slags Fjender. Derfor bliver han uvirksom, og vænner sig til at overlade Fremmede Omsorgen for sin Sikkerhed; han Uiver gjerrig og grusom, da han hverken har Noget at haabe af sine Undersaatters Kjerlighed, eller Noget at frygte af deres Had." Disse uundgaaelige Følger viiste sig snart allevegne. Paalæggene opslugte ei allene Landets hele Udbytte, men ogsaa dets Capitalformue, og uhørte Grusomheden bleve begaaede for at udpresse Penge. Retfærdigheden solgtes til de Høistbydende, og, naar Oprør udbrød, reqvirerede Fyrsterne Engelske Tropper; Residenterne turde, ifølge visse Artikler i Tractaterne, ikke nægte deres Hjelp. Snart bleve Landsbyerne øde og Markerne laae udyrkede. Aldrig tilforn havde man, end ikke i Jndien, seet en lignende Forvirring i Provindserne. The Courier beretter i den anden Udgave af sit sidste Blad Falmouth den 27de October, om Eftermiddagen Kl. 2. -