Berlingske Tidende, 1751-10-15
Extract af et Brev, som en Hollandsk Kiøbmand har skrevet fra St. Croix udi Barbariet under 29 Jul. De Danske ere ikke seene med at indrette deres Commercium saa vel her som i Saphi, og have nu virkelig deres Consul, som er Hr. Joseph Stephan Rey, barnfød i Marseille, og som har omtrent for 11 Aaar siden etableret sig i Saphi. Den Kongel. Danske Gesandt har betient sig af hans Megling hos Hans Høyhed, og har derved af samme Prinz endogsaa erholdt den Tilladelse, at bygge overalt hvor han lyster, fra dette indtil Floden Suz. Da Gesandten declarerede ham til Kongelig Dansk Consul, forærede han ham med det samme en Kaarde med Guld Greb, samt en Guld-Medaille, hvorpaa Hr. Rey strax lod stikke Dansk Flag ud paa hans Huus. Da denne nye Consul siden har de ladet Handels=Societet i Saphi præsentere Gesandtens Brev (som for nogen Tid siden er indført i disse Blade) skikkede bemeldte Societet Deputerede til Marocco, for at giøre des angaaende Forestillinger hos Hans Høyhed, hvorudi de beraabte sig paa de Breve og Privilegier, som Muley-Jsmael, Muley-Abdallah, og han selv havde givet dem. Hans Høyhed lod dem iblant andet svare, at deres i Hænde havende Documenter kunde ingenlunde forhindre ham fra at giøre hvad han meente sig anstændigst at være. Han vilde heller have med en Konge at bestille, end med nogle Kiøbmænd, og fra 1ste Sept. af maatte ingen Christne Kiøbmænd meere enten kiøbe eller sælge, med mindre det skeede med det Danske Compagnies Bevilling og paa dets Regning. Societet et tabte dog ikke all Forhaabning over dette Svar, men gjorde Ansøgning om en ny Audienz, hvorudi de forrige Klagemaal bleve igientagne. Hans Høyhed syn tes da at reflectere dog noget derpaa, og lod give Societetets Deputerede et Brev til Hr. de Lonqueville, hvori han bad, at det Danske Compagnie maatte kiøbe alle vore Kiøbmænds Vahre, Effecter og Huuse, og tilligemed tage paa sig, hvad man her i Landet kunde være dem skyldig, eller ogsaa tillade dem, at de maatte bie, indtil de kunde faae soldt deres Vahre, og casseret deres Gield ind. Hvad Gesandten derpaa har svaret, kand ikke vides; men den 16 hujus arriverede han her med 2 Orlogs= og 3 Koffardie-Skibe, og lod den 19de paa Torvet i Byen, og for alle Kiøbmænds Døre publicere, at ingen var længere end 40 Dage tilladt at kjøbe og sælge, og at hvo som ikke efter samme Tids Forløb vilde flytte, maatte tilregne sig selv, hvad Skade og Ulempe deraf kunde flyde. Denne Publication nødte os til at giøre ham samme Dag vores Opvartning. Efter eet og andet, sagde han os, at Fyrsten forjagede ingen; men at det efter de 40 Dages Forløb var os ikke tilladt, at kjøbe eller sælge, eller at lade vore Retour-Skibe, at det blev ingen andre end Danske Skibe tilladt, at legge ind i Havnen, at, omendskiønt det, i Følge Hans Høyheds Skrivelse, stod ham frit for, at disponere over alle Fremmede efter eget Behag, vilde han dog føye os saa vidt, at vore Skibe maatte have fri Retour, dog uden at lade eller losse; man vilde kiøbe vore Vahre for den Priis, de gik for i Enropa; men at kjøbe Huusene, og at svare til det, vi havde til gode, kunde han ikke befatte sig med &c. Vi have skrevet til Hans Høyhed, og have faaet et Svar, som kommer overeens med det Brev, de Saphiske Kiøbmænd fik til Gesandten. Dog findes der ydermeere denne, at Hr. Gro ver, Engelsk Medlem af vores Handels=Compagnie, og en anden Kiøbmand, skulde til Paaske, som er den 20de udi næstkommende Maaned, begive sig til Marocco; hvad Hans Høyhed har at communicere dem, faaer Tiden at lære.