Aalborg Stiftstidende, 1841-12-28
Jndsendt. J denne Avises Nr. 255 spørger gen Vendelboer, saa meget naivt: "Hvad i al Verden kan dog være Grunden, til, at Herredsfogden i det Herred, som grændser lige optil Dronninglund Herred, boer i Venneberg Herrede. - En Herredsfoged er ingen Konge!" osp. Herpaa tillade vi os at svare: Dersom Herredsfogden for Børglum Herred boede i bemeldte Herred, og ikke i Hjørring, som det nu er ham foreskrevet, saa vilde vistnok Herredets Beboere, dermed være meget ilde tilfredse, da de saa, naarsomhelst de havde noget paa Herredscontoiret at gjøre, blot for den Sags Skyld maatte foretage dem en Reise. Dette er ikke nu Tilfældet: Hjørring Kjøbstad ligger vel 3/4 Miil fra Herredets nordlige Grændse, men i Hjørring have Jurisdictionens Beboere idelig Forretninger; der er Amtscontoir og Amtstue, der afsætte de forskjellige Varer til Kjøbmanden og hente andre, og i lang Tid af Aaret er der hver Løverdag Salg af Kreaturer, hvorved Børglum Herreds Landmænd flittig møde. Det er dem da meget beqvemt, ved samme Leilighed at indlevere og modtage Documenter, søge Oplysninger, erholde Attester, betale Auctionsregninger osv. Det maa og bemærkes, at Hjørring ikke ligger længere end 4 Miil fra Jurisdictionens fjerneste Punct, og at de, der boe i den nordligste Deel, nu have nærmere til Herredsfogden, end om denne boede midt i Herredet. "Vendelboeren har udhævet, at Herredsfogden for Han=Herrederne boer paa Landet, men det vilde ogsaa være den største Urimelighed, om han boede i Hiørring eller Thisted, da den første Beligger 8 og den anden 7 Miil fra Midten af hans Jurisdiction. Endvidere maa ei oversees, at i Hjørring er fælleds Arresthuus for Børglum og Venneberg Herreder. At Herredsfogden boer i Nærheden af Arresterne, er meget gavnligt, men neppe vilde det behage, at udrede Udgifterne med et nyt særskilt Arresthuses Opførelse i Borglum Herred. Jmidlertid nægtes ikke, at der, med Hensyn til Politivæsenet kunde ialmindelighed meget vindes, naar enhver Herredsfoged boede omtrent midt i sin Jurisdiction, men hvad Borglum Herred angaaer, turde vel, naar alt veies mod hinanden, det nu Bestaaende være det Bedste. Jndsenderen af disse Linier har bemærket med Forundring, at medens Torvepriser i Avisen anmeldes, navnlig: paa Smør til 18 a 19 s. si, læses i samme Avis, at Høkeren, sælger Smør til 16 s. Pdt. Man seer heraf, at den gamle, Fordom mod Høkerne endnu ikke er uddød. Det hedder ialmindelighed, at Høkeren opkjøber Alt, for igjen at sælge det til dyre eller forhøiede Priser, men her seer man Beviis paa det Modsatte, imidlertid ere Folk nu engang vante til at løbe ud af Landeveien og opbyde Landmandens Producter, længe for han naaer Byen, ligesom en Deel hellere kjøbe Fødemidler paa Torvet hos Torvehokerne til forhøiede Priser, end hos Mænd, som boe i Byen og skatte og skulle leve af denne Næringsvei, og hos hvem de kunne paatale gode Varer og vente rigtig Vægt og Maal, hvilket nok just ikke altid saa nøie kan paasees paa Torvet. Heraf synes at kunne uddrages den Slutning, at Forprang og Opkjøb vist kunde hammes og bortfalde paa en simpel Maade, naar nemlig de, der søge Landeveie og Torvet for at kjøbe Levnetsmidler, ikke gjorde Overbud for hinanden, men bellere kjøbte hvad de behøvede, paa Steder, hvor saadant billigst kan erholdes.