Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-06-25
Den af os kjøbte Hingst er født i Spanned Sogn ved Ribe og efter de Oplysninger, som vi af troværdige Folk kunne erhverve, er den falden efter en brun Hingst, som senere blev castreret – og solgt til Agent Olde, samt paa en Hoppe fra Egnen imellem Hadersleben og Tøndern. Paalideligere Oplysninger ere vanskelige at erhverve, hvor man ikke har Stamtavler – som man dog hører ogsaa ofte ere falske. Men hvorom Alt, saa beviser den af os kjøbte Hingst ved sin Bagpart strax det øvede Øie, at den ikke er saa nær beslægtet med Fuldblodet. Om denne har jeg den Overbeviisning, at den ikke alene selv kan udholde Concurrence med hvilken af de hidindtil i Jylland stationerende Fuldblods=Hingste, man vil fremføre; men tillige at dens Adkom, falden paa lige gode Hopper, fuldkommen svarer til det, jeg har seet efter bemeldte Hingste. Jdet jeg endelig bemærker, at jeg med største Beredvillighed bidrager Alt, hvad min Kone tillader, til Anskaffelse af Hingste, uanseet og disse kaldes Fuldblods eller ikke, naar kuns mit Øie siger mig de ere reelt byggede, og jeg bliver overbeviist af mit eget Øie, at deres Afkom er af det Slags, som vi med Fordeel kunne afsætte til Udlandet, finder jeg mig dog tillige foranlediget til at erklære, at jeg for Fremtiden ikke besvarer noget til mig skrevet fra Personer, der ei ere saaledes paa det Rene med sig selv, at de kunne være bekjendte for Publicum hvem de ere, naar de vilde omtale en for det almindelige saa vigtig Sag; thi min Tid og Leilighed tillader mig ikke at disputere med Folk der mueligen have al deres Viisdom alene af Bøger. Gunderupgaard d. 15de Juni 1836. F. Weinschenck. Til Hr. Landvæsenskommissair Dalgas. At see Dem, Hr. Landvæsenskommissair, igjen at være kommen til Haande og at have samlet nye Kræfter ved den Succurs Hr. Weinschenck har sendt Dem, har inderligen glædet Jndsenderen og vistnok Flere med ham. Striden om den ædle eller uædle Hesteraces Fortrin vilde, dersom ikke Deres Pen holdt den i Live, let døe hen, til ubodeligt Tab for Landet, thi hvor vigtigt for dette at Sagen bliver ført og afgjort ved Pennen og paa Papiret istedetfor ved Erfaringer og Prøver af begge Racer. At De jo længere De skriver lægger større og større Ukjendskab til Sagen for Dagen siger Jntet, nok at De siger: saa er, saaledes naar De, i Deres Sidste, lader den ædle Hest gaae eller løbe med krumme Knæe, da Enhver, hvad enten han er Ynder eller ikke af denne Race, der har seet en Fuldblods, ja kun en Halvblodshest bevæge sig, maa have bemærket, at det netop er et Særkjende ved denne Race at den gaaer og løber med lige udstrakte Been, hvorimod den nædle Hest bevæger sig med krumme bøiede Knæe. Men hvad kan ei siges og skrives, selv med Overlæg, thi saadan maa jeg tiltroe Dem da De siger og Deres Modstandere, saaledes skriver man uden at overlægge hvad man siger. At krumme stærkt fremstaaende Haseled vare Kiendetegn, paa en stærk Løber har jeg som Barn hørt, selv af Bønder antaget for en Erfarings-Sætning; Deres Erfaring lærer mig nu dette at være urigtigt, atter et Beviis for: at man kan lære saalænge man lever, vel at mærke naar man vil lade sig belære. Hr. Proprietair Walther til Haraldslund har i No. 9 vedkjendt sig den Ære at tælles blandt Mod standerne og Fuldblodshestens Jndførelse i Danmark, men da han nu erklærer: at han aldrig har tvivlet om Fuld- og Halvblodshestenes udmærkede Egenskaber, og tillige indrømmer, at de kunne være ligesaa udholdende og gode Heste, som de jydske, – det skal vel sige, som de, der nu kjøbes i Jylland; - Hvor skulde vel Nogen falde paa at modsige dette? Men naar han har, som han endvidere siger, har paastaaet, at det er for Jyllands Agerbrug, formedelst Bondestandens individuelle Tilbøieligheder og Forhold, skadeligt nu at indføre smukke forædlede Luxusheste i Agerbruget, da før jeg ikke tillægge mig den Ære at forstaae denne Sætning saaledes, at jeg vi gjendrive den, men blot modsige de Kjendsgierninger, hvorpaa denne Udladelse er grundet. Hr. W. siger, nemlig, at i Engelland tillægges ikke disse Heste til strængt Arbeide. Det modsatte er offentlig kunde bart at finde Sted; thi der opdrættes forædlede Karre- og Bryggerheste indtil 13 a 14 Qvarteers Størrelse, et andet Slags til Postheste, et andet til Jagtheste, og atter et andet til Væddeløbsheste. Endvidere: at vore Heste afhentes til Engelland til svært Arbeide, hvilket heller ikke forholder sig saa ledes i Almindelighed, thi vel kjøbes engang imellem nogle Heste og bringes til Engelland til Agerbruget, men denne Jndførsel er kun som en Draabe i Havet og skeer fordi disse ere godt Kjøb mod lignende Heste i selve Engelland.