Berlingske Tidende, 1830-12-20
London, den 7de December. Urolighederne i Provindserne beskjeftige næsten udelukkende den offentlige Opmærksomhed. Det ny Ministerium har allerede viis den utrætteligste Virksomhed for at undertrykke disse Uroeligheder, og Ejerne af de store Jordegodser, der for største Delen tillige ere Fredsdommere, have omsider beqvemmet sig til den Forholdsregel, som de ikke i saa lang Tid burde have forsømt, at lette deres Bønders Byrder og forene Mildhed med Strænghed. For Enhver, som ei kjender den engelske Statsforfatning, maa det være meget paafaldende, at en saa udbredt Jnsurrections Undertrykkelse (der vel ikke er stillet mod Regjeringen, men dog modal Eiendom, forbliver overladt til Enkelte. Man maa imidlertid vide, at Regjeringen i England constitutionsmæssigen næsten ikke giør Meer, end at forsyne Landet med Dommere, som til bestemte Tider komme til Provindserne og holde Rettergang over alle Fængslede. For Resten udnævner den en Lord=Lieutenant for hvert Shire, der som oftest er Adelsmand, som - vælger en Deputeret, der bestyrer Embedet i almindelige Tilfælde. Lord=Lieutenanten udnævner Fredsdommerne, som alle bestyre deres Embede uden Løn, og disse udvælge igjen Rettens Skriver, der ved Fredsretterne fører Protocollen og er den eneste lønnede Embedsmand. Fredsdommerne foreslaae aarlig tre anseete Mænd for Kongen til Sheriff-Embedet; af disse vælger Mona, chen en, og hos denne (eller rettere hos hans Deputerede, der altid er en Lovkyndig, beroer egentlig den udøvende Magt. Ethvert Sted drager Omsorg for sit Politie og har, ganske besynderlige Tilfælde undtagne, intet Regnskab at aflægge for nogen høiere Embedsmand. Alt dette er meget gunstigt for den personlige Uafhængighed og har ustridigen en væsentlig Indflydelse paa den engelske Frihed; ligesom ogsaa denne Indretning, formedelst Nationens brave Characteer, under sædvanlige Omstændigheder er fuldkommen tilstrækkelig til at vedligeholde Orden og Sikkerhed. Men naar, som i nærværende Øjeblik, en almindelig Gjæring bemægtiger sig Gemytterne, og en Deel af Folket, glemt mende sin Pligt, bevæbner sig imod den anden, saa bliver den Jntet tilovers for denne, uden i Masse at gaae Pøbelen imøde, Derfor høre vi ei allene fra alle Landets Kanter, at fredelig sindede Borgere tages i Eed og Pligt som Special-Constabler, med ogsaa at de formuende Klasser danne Foreninger, for at sikkre deres Eiendom mod Angreb. Regjeringen kan kun gaae dem til Haande; Tropperne, den sender, tør og kunne ikke handle egenraadigen, men maae lyde enhver Fredsdommer, som forlangen deres Tjeneste. Deels med, deels uden disses Hjælp have Freds dommerne allerede hæftet nogle hundrede Jnsurgenter, og Regjeringen har nu udnævnt særegne Commissioner, for at dømmes dem. Ved enhver af disse Commissioner ere flere af de sædvanlige Landsdommere tilstæde, for hvilke Processerne egentlig skulle føres, hvorved ogsaa en Jury deciderer, og alle andre Proces former, ligesom ved de sædvanlige Kriminal =Processer, maae iagttages. Den eneste Forskjel er, at Udnævnelsen at slige Commissioner giver Processerne større Høitidelighed og, hvad her i Særdeleshed er vigtigt, hurtigen bringer Straffen over Forbryderen. Den Vankelmodighed og Raadvildhed, som mange Embedsmænd, lige indtil for kort Tid siden lagde for Dagen, har givet Arbeiderne Mod til at skride fra deres retfærdige Begjæring om Forhøielse af Dagleien, som næsten overalt tilstodes dem, til Penge=Udpresninger og Stratenrøverie; og man bør haabe, at den nu anvendte Strænghed snart vil føre dem tilbagetil Orden. Men dermed var endda kun eet Onde afhjulpet; thi langt fra, at man har faaet fat paa Mordbrænderne, som egentlig have givet den første Anledning til Opstanden, er man end ikke engang kommet paa Spor efter dem. Nogle Personer, og deriblandt Mænd af Anseelse, ville paastaae, at disse Forbrydere ere, om ikke Alle, saa dog for største Delen, Udlændinge, og navnligen Franskmænd; saaledes forsikkres det i Proclamationer, som man har udbredt blandt Folket i Nærheden af Windsor; men ifølge det, som Hertugen af Wellington, der siden hans Udtrædelse af Ministeriet har viist sig meget virksom som Lord=Lieutenant for Hampshire, nyelig sagde i Overhuset, er aldeles ingen Grund for denne Paastand. Dog indrømmede han, at Jldspaasættelserne vare Virkninger af en Sammensværgelse. - Grev Grey erklærede, at Ministeriet var beskjæftiget med at undersøge, hvorledes Daglejernes Stilling i Fremtiden kunde forbedres, men han vilde derfor ikke hemme nogensomhelst Undersøgelse, som Parlamentet maatte foranstalte. Som en Følge deraf udnævntes en Committee, før at undersøge Bestyrelsen af Fattiglovgivningen, der, som bekjendt, er bleven meget misbrugt. Overalt holdes Forsamlinger, for at fremme Parlaments=Reform, af Mænd af de høiere og Mellem=Klasserne. De politiske Foreninger udbrede sig ligeledes og turde vorde farlige, dersom Regjeringen ikke snart foreslaaer Forbedrings=Planer, som kunne tilfredsstille den bedre Deel af Nationen. At tilfredsstille Radical-Reformerne, vilde i ethvert Tilfælde være umuligt.