Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1819-12-10
Sydamerica. Fra Sydamerica meldes under 15de Septembet fra Jamaica, at Hs. Majestæts Brig Beqver Capitain Saumarez er Dagen tilforn ankommen fra Chartagena til Port Rojal. Der er ingen Tvivl om, at Bolivar har erobret Hovedstaden i Nye Granada Santa Fe; de officielle Rapporter vare allerede ankomne til Chartagena, og Capitain Hart paa det engelske Krigskib Sapphiren, havde seet dem. Te Batailler vare leverede førend Hovedslaget, som af gjorde St. Fes Skjebne; den første forefaldt den 1ste Juli i Gameza, i Dalen Sagamoso, i Provindser Tunia, hvor Bolivar havde 2000 Mand til Fods og 500 Ryttere, den Kongelige General Barasine havde 3000 Mand, Fægtningen var haardnakken og de Kongelige trak sig først tilbage Kl. 10 om Aftenen. Den anden Bataille forefaldt den 25de f. M., ved Poland de Barg, nær ved Hovedstaden af Tunja, man fægtede paa begge Sider i 5 Timer med den største Fortvivlelse; men Bolivar tillægtede sig den fuldkomneste Seier, og de Kongelige maatte paa deres iilsomme Flugt lade al deres Bagage Skyts og hele Krigskassen blive tilbage; Bolivar skyldte sit Kavallerie Seieren. Han udstædte derpaa en Krigs lov, hvorved han forpligtede alle Jndvaanerne i Landet, som kunne bære Vaaben, at stille sig under hans Faner; med 3000 Fodfolk og 1000 Ryttere drog han nu mod St. F.; 12 1/2 Miil derfra tog en almindelig Fægtning imellem ham og General Bara sino sin Begyndelse Bolivar havde i den bjerge og skovfulde Egn stillet en stor Deel af sine Tropper i Baghold, og imedens han søgte at bringe sit Rytterie i Ryggen paa Fienden, saa opstillede han kun en svag Fronte imod ham, denne blev nu angrebet med den største Heftighed, hvorpaa Bolivars Rytterie brød frem af sit Baghold og angreb Spaniens Flanker og Bagloget, saa at deres Krigsfolk blev aldeles omringet. Kun 400 Mand skulle være ankommen til Mompor ved Magdalene Floden, hvilke selv angive Sponiernes Tab til 400 Døde og 600 Fanger. Slaget forefaldt den 7de August. Dagen derpaa blev Efterretningen derom bragt til St. Fe; Vicekongen, Somanes, lod nu strax Staden rømme, og forlod den selv med nogle 100 ham hengivne Personer, d. 9 Aug. Kl. 5. Hans Afmarsch var saa hurtig, at han i 30 Timer naaede til Honda, til hvilken Reise man ellers bruger 30 Timer, og maatte lade alle Magaziner og Penge blive tilbage, hvilke sidste allene anslaaes til 1/2 Million. Bolivar skal være indrykket i Staden imellem den 11te og 13de. Vicekongen ankom den 28de til Tembuer, og sendte derfra en Rapport til Morillo, om hvad der var passeret. Denne havde allerede givet General la Torre Ordre at marschere til Undsætning for Staden St. Fe. Man forskandser sig nu ved Mompox (ikke langt fra Chartagena) og man haaber at Bolivar vil for det første ikke trænge frem til Søekysten Nye Efterretninger fra Buenos=Ayres af en tydsk Officeer. (Sluttet; see forrige No.) Jeg tog Deel i nogle smaae Fægtninger imod Artigas Tropper. De bestode kun af Cavallerie. Min Opmærksomhed henvendtes især paa disse Kroppers Vaaben, som bestod i Slynger, og paa det Brug de gjorde deraf Slyngerne, som vare befæstede ved Saddelen, vare flettede af BøffelhudsLæder saa tykt som en Commelfinger Rytterne kaste dem med megen Færdighed i en Afstand af 50 til 60 Skridt om Fiendens Lemmer. Bemærker hon, at han har fanget eller omslynget sin Modstander, dermed, saa jager han derfra med sin Hest, og trækker sin Fange bag efter sig. – Dette Vaaben, syntes mig, at være aldeles ubrugeligt hos os, og jeg tilstaaer, at jeg hellere vilde saares af et ordentligt Vaaben end blive slæbt og sønderrevet paa denne skrækkelige Maade. – Et andet Vaaben er Kaste-Slyngerne, med hvilke de kaste Stene, vel ogsaa Jernkugler paa Fienden. - J Almindelighed er den Jndfødte en slet og feig Soldat. Jeg var Sienvidne til, at Folkene løbe compagnirviis bort ved de ubetydeligste Fægtninger Naar de blive grebne, saa gjør man dem ikke noget derfor. De blive i det høieste dømte til Arbeide paa Galleierne i nogen Tid i Buenos Ayres eller St. Jago; derpaa sender man dem igien lænkede til Armeen hvor de blive løsladte af deres Lænker, og indsatte i deres forrige Pladser. Soldaten er tillige uden al Disriglin Aarsagen synes at være den enorme samtliaire Omgang imellem hom og Officererne Man vil ogsaa der ikke gjerne være Soldat. – Da jeg spurgte en Slave, hvorfor han ikke hellere vilde være Soldat da han saa fik sin Friehed, svarede han, min Ven, jeg vil hellere altid være Slave, end være Soldat kun et Aar, i den nærværende Armee. Det er i Sandhed oprørende at see disse Tropper og enhver europæisk Officeer, som træder ind i Tjeneste der, underkaste sig derved en høist traurig Skjebne, især naar han er tvunget formedelst Pengemangel til at blive og ikke vende tilbage; mange af disse Ulykkelige have allerede forsøgt paa at blive anbragte paa et Skib som Matroser, for saaledes at kunne faae frie Overfart til deres Hjemstad; men ingen Skipper indlader sig derpaa, og de maa da see deres Liv svinde hen i Kummer, Hunger og Elendighed.