Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-03-03
(Jndsendt.) Svar paa Brevet i forrige Nummer. Min Herre! Men hvorledes, løbe Aander endnu om paa vor Jord, har De forleden Nat seet dem talet med dem, faaet Aabenbaringer af dem, Hvor De forskrækker mig, Vel har min Amme, da jeg var lille, ofte fortalt mig noget saadant, men min Herre, ret oprigtigt talt. Er det og sandt, hvad De i Deres Brev fortæller os, De veed, hvor meget vi troe de kjere Mandfolk, og ofte finde os ret vel derved. Men at troe Dem i dette, at det kan jeg ikke, det tør jeg ikke. Min gamle Skolemester, det var ret en god ærlig Mand, han sagde saa ofte: "lille Jomfruel De maa saamænd ikke tro paa Spøgeler; thi en Aand har hverken Kjød eller Been. Og om Drømme sagde han: "o disse slemme Drømmel de komme saamænd ikke af andet, end af et tykt Blod," af Vapcurs, min Herr Ja vist maa De plages af saadant noget, ellers kunde De umuligen have drømt saa let forleden Nat, og endnu mindre bekjendtgjort Deres Drøm i forrige Ugeblad. For Resten er det noget curieur med disse Drømme: De drømmer om Deres Genius, denne Genius er en hellig Skygge, denne Skygge et Fruentimmer, dette Fruentimmer tumler om med Dem om Natten, viser Dem Retfærdighed igjennem et Glas, som et Fruentimmer paa sin Trone, omgivet af allehaande Tilbedere, men saa forvendt, efter den ædleste Opførsel i Aartusinde, at hun handler som den pure Uretfærdighed, laanende Uforskammenhedens Maske og Dumhedens Jndsigter, saa hun nu ikke meere kan skjelne imellem unge Fortjente og gamle Uværdige. Endnu curieux ere: Deres Drom giør et saa stærkt Jndtryk paa Dem, at De i Deres Brev maa spørge, om Deres Fantaster ere Sandhed, eller kun en Drom, Saa kan man uforskyldt sig liste i Daarekiste, Nei, De maa tilgive mig, Vel er jeg kun et simpelt Fruentimmer, men saa sandt, som jeg sidder her, har De et tykt Blod. Deraf kommer Deres natlige Fantaster, Deres forvendte Syner. De maa nu sige hvad De vil, saa er det ikke rigtigt fat med Dem. Jeg beklager Dem, men vil give Demert godt Raad: Lad Dem aarelade, man har sagt mig; det for tynder Blodet, som ellers kunde forrykke Deres Hjerne, føde Sygdomme i Deres Krop, skabe Ubehageligheder i Deres Siel, og styrte Dem for Tiden i Graven. Hvilken Ulykke for Dem, som ellers skal være et ganske godt haabefuldt Menneske. Men skulde de slemme Drømme desuagtet vedvare, og hverken ved Aareladen eller andet forjages, og saa beder jeg Dem saa indstændig: Forskaan os for at læse paa Prænt, hvorledes Deres tykke Blod og usunde Dunster end videre forstyrrer Dem om Nattetider. Man har jo saa meget andet Behageligt at læse, som ikke vil saaledes forurolige og skrække Deres da tjenstskyldige Tjenerinde. Trondhjem, den 27. Febr. 1797. Mette Margarethe Vaager. Til S. T. Hr. Peer Drømmer. overbeviste og Rigtigheden gjøre Forsøg, siden de nu intet risiqvere. Hertil føjes allene, at om end denne Maade at tillave Viin Edikke paa, skulde komme paa 11 a 12 s. pr. Pot, saa var det dog en reen Gevinst i Betragtning af Viin Edikkens nærværende høie Priis, og da man derved kan undvære al fremmed Viin=Edikke. For Bekjendtgjørelsen af dette Middel velsignes de Tr. Tid. Redaktør af alle Handlende. Men naar Brændeviinen er reent af Smag og stærk, Sukkeret ogsaa af den sineste Sort og Foustagiet holdes tæt, saa kommer den prodnerede Viin=Edikke til at koste langt mindre.