Viborger Samler, 1786-03-20
DEN. Kongelige privilegerede VIIOCER. SAMLER. No. 12. FIORTENDE AARGAN. Mandagen den 20 Martii. Slutningen om de Jldsprudende Bierge. Othvert Fruentimmer skulde nemlig forsyne sig med en liden Kiæde eller en Traad, som de efter Behag kunde hefte paa sig, medens Tordenveiret varede. Denne Kiæde eller denne Traad skulde gaae fra hendes Sæt over den tykkeste Deel af Haaret, som skulle afholde Jlden fra hendes Hoved, lige ned til Jorden. - Øiensynligt er det, at denne Kiæde vilde virke paa selvsamme Maade, som Stangene, paa Kirketaarnene, hvilke ere underkastede saamange Tilfælde formedelst de Metal=Spidser, man gemeenlig sætter derpaa, og som have saa stor Lighed, med Haarnaale og Traade. Mistrez Douglas, af Kelso, et meget elskværdig Fruentimmer havde næsten sat sit Liv til for et saadant Viire=Sæts Skyld. Traaden trak Lynilden til sig, og Sættet blev forbrændt til Aske; til Lykke var hendes Haar i sin naturlige Tilstand, uden Pudder, uden Pomade og Haarnaale, og forhindrede Lynilden, at nærme sig hendes Hoved; thi, da hun ei fornam det ringeste Stød, er det sandsynligt, at den er faren fra Sættets Traade i Muuren, ved hvilken Fruentimmeret stod. Havde den formedelst nogen Slags Leeder bleven ledet til hendes Hoved eller Legeme, havde hun efter al Sandsynlighed derved mistet sit Liv. - Et got stærk Hovedhaar er, naar det holdes ganske tørt og reen, vel et af de bedste Bevaringsmidler mod Lynilden. Saasnart det derimod er fuld af Pudder og Pomade, og sammenbindes med Naale, taber det sin tilbagedrivende Kraft og trækker den elektriske Jld til sig.) - Dog jeg beder Dem om Forladelse for c) Efterat Forfatteren havde skrevet dette Brev, havde han anstillet nogle Forsøg over Haarets Elektricitæt, som end meere har bestyrket ham i det, han her har paastaaer. En Dame havde sagt ham, at hun undertiden havde seet Jld funker at fare ud af hendes Haar, naar hun i kold Veirligt havde kæmmet samme i Mørke. Dette gav ham Anledning til at forsøge, at trække den elektriske Jld af Haaret aleene, uden al Hielp af andre elektriske Tilberedelser. Til den Ende bad han et ungt Fruentimmer staae paa en Voxkage og komme hendes Søsters Haar, der sad paa for disse tilfældige Tanker og Formodninger: jeg forelægger Dem dem aleeneste i den Hensigt, at De ved Leilighed kunne berette samme; thi vi have det stedse i vor Magt at giøre elektriske Forsøg. Og endskiønt dette Fluidum er det fineste og virksomste vi end kiende, saa staaer det os dog ved alle Leiligheder til Befaling; jeg er og nu saaledes vandt til, at give Agt paa dets Virkninger, at jeg sielden kæmmer mit Haar, eller drager mine Strømper af, uden at bemerke samme under een og anden Skikkelse. Hvor besynderligt er det da ikke at Menneskene saa mange tusinde Aar have levet og aandet i dette Fludo, uden næsten nogensinde at tænke paa, at det existerer, en Stoel for ved hende. Saasnart hun havde begyndt at komme, blev det Fruentimmer, som stod paa Voxet, til hendes store Forundring vaer, at hendes hele Legeme, befandt sig i en elektrisk Tilstand, og skiød Jldgnister af sig mod alt, hvad der nærmede sig hende. Haaret var overmaade elektrisk, og virkede paa en Elektrometer i en meget stor Frastand; Forfatteren lagde en Metalkiæde derpaa, og i en Tid af nogle Minuter samlede umiddelbar af Haaret Jld nok, til dermed at antænde almindelig Brændeviin, og gav formedelst en lidenGlasflaske det heele Selskab mangen et føleligt Stød. En udførlig Beskrivelse over dette Forsøg er bleven forelæst det Kongelige Selskab. Forsøget blev gjort i en meget haard Frost og paa et med Haar stærk bevoxet Hoved, paa hvilket der i mange Maaneder havde hverken været Pudder eller Pomaade. Følgende.