Viborger Samler, 1809-02-06
Paris 21de Januar. 28de Krigsberetning fra Spanien, dat. Valladelid 13de Jan. "Den Deel af den offentlige Skat, som vore Tropper have faaet i Hænde af de Engelskes Bogage, beløber til 1,800,000 Fr. Spanierne forsikre, at Engl, have taget 8 til 10 Millioner med sig. Den engelske General troede, at det var umuligt at det franske Jnfanteri og Artilleri kunne følge ham, og endnu mindre, at de i Galliciens biergfulde Egne kunne komme nogle Marscher forud, og meente altsaa, at kun Rytte, riet og Voltigeurerne skulle forfølge ham. Han tog derfor sin Stilling ved Castro og støttede sin høire Flanke paa Timbosafloden, som løber til Lugo og som er saa dyb, at man ei kan vade derover. Hertugen af Dalmatien stod den 6te ligeover for Fjenden og benyttede den 7de og 8de Jan. til at undersøge Fiendens Stilling og oppedie sit Jnfanter- og Artilleri, er endnu ei var kommen. Han lagde sin Angrebeplan og fandt, at kun Fiendens venstre Flanke kunde angribes. Den 8de gjordes nogle Bevægelser og den 9de ville han angribe, men Fjenden formodede det og drog sig om Natten tilbage, om Morgenen broqvor Avantgarde ind i Lugo. Fjenden lod 300 Syge i Hospitalerne, 18 Kanoner og 300 Munitionskarrer i Stikken. Vi fangede desuden 700 Engl. Staden Lugo og Omegnen ligger fuld af engelske Hestraadsler. Altsaa have Engl. nu alt mistet 2500 Heste paa deres Tilbagetag. Veiret er afskyeligt, Snee og Regn falder uophørlig. Engl. giøre sig megen Umage for at naae Corunna, hvor de have 5000 Skibe rede til at modtage dem; men de have alt mistet deres Bagage, deres Munition og den største Deel af deres Kanoner og over 3000 Mk. ere fangne. Den 10de var den franske Avantgarde i Betancos, ganske nær Corunna. Hertugen af Eichingen staaer alt med sit Korps ved Lugo. Regner man de Syge, de omflakkende, de Fangne og de af Bøndernebielslagne Engl., saa have de vist mistet en trediedeel af deres Armee og kan kuns være 18000 Mk. som endda ei ere indskibede. Fra Sahagan af, have de marscheret 150 Mile i det sletteste Veir, paa de afskyeligste Veie og stedse med de Franske i Ryggen. Det er ikke let, at gjøre sig et Begreb om de daarlige Planer der er lagt til det engelske Feldtteg. Den kommanderende General (Moore) der er en habil og klog Mand, kan man ej give Skylden; men kuns det uforsonlige og rasende Had, der besieler det engelske Ministerium. Saaledes at kaste 30000 Mk. frem, for at give dem til Priis for Døden eller Flugten, er et Jndfald, som kuns Lidenskab eller den meest udsvævende Stolthed kan avle. Det engelske Gouvernement er, som Logneren i Komoedien, kommen saavidt, at det bedrager sig seir; det er blevet fanget i sit eget Garn. Lug er plyndret af Englænderne. Denne Ulykke kand man ei tilregne Generalen; det er en almindelig og uundgaaelig Følge af de forceerte Marscher, og overilede Tilbageteg. Jndvaanerne i Leon og Gallicien afskye Engl. J denne Hensende er deres Flugt en Seier for os. Zamora har, stolende paa en engelsk Armee, lukket sine Porte for General Manpetit. General Darrican angreb den med 4 Batallioner, besteg Voldene, indlog Staden og lod de strafværdigste Jndvaanerd skyde. Af alle spanske Provindser modtager Gallicien de Franske bedste Biskoppen og Geistligheden i Lugo ere brave Folk.