Jyske Efterretninger, 1822-10-07
Fædrelandet. Under 11te Septbr. er udkommen følgende allernaadigste Forordning: "Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark, de Venders og Gothers, Hertug til Slesvig, Holsteen, Stormarn, Ditmarsken, Lauenborg og Oldenborg, gjøre vitterligt: Efter Omstændighederne have Vi allernaadigst besluttet at forunde Vore geistlige Embedsmænd i Vort Rige Danmark en Lettelse i de Skatter og Afgifter, som de, med Hensyn til, at de dem fra ældre Tider bestemte Jntægter størstedeels bestaae i Jorder og Tiender, have maattet udrede fremfor andre vore Embedsmænd. Thi byde og befale Vi, som følger: 1) Den ved Vor Forordning af 15de April 1818. paabudne Landskat af Præstegaardsjorder i Almindelighed og af andre, Geistligheden tillagte, privilegerede Jorder, samt af Præstetiender, saavelsom ogsaa af de Konge- og Kirketiender, med hvilket Geistligheden er beneficeret i Vort Rige Danmark, ville Vi allernaadigst have eftergiven fra 1ste Julii 1822, forsaavidt samme udgjør et større Beløb, end der anvendes til den ved bemeldte Forordnings §. 9. bevilgede Liqvidation for Dele af Renterne af den i paa fornævnte Jorder og Tiender hvilende Bankhæftelse. Og bliver hermed saaledes at forholde, at, saalænge Nationalbanken i Kjøbenhavn, efter den samme under 4de Juli 1818 forundte Octroy, sammenholdt med Vort aabne Brev af 4de Februar 1820 og Vor Resolution af 6te Septbr., nyder Rente af Bankhæftelsens fulde Beløb, skal ingen Landskat af forommeldte Jorder og Tiender svares og beregnes Vor Kasse til Jndtægt, men de fulde BankhæftelsesRenter deraf svares af vedkommende Beneficiarier, uden nogen Godtgjørelse for de 3/4 Dele af samme, da derimod disse i Dele blive, som Skat, at erlægge til vor Kasse fra den Tid af, at Nationalbankens Ret til dem, ifølge de ovenfor anførte Bestemmelser, er i udløben. 2) Dog skal af Præstegaards Jorder i Almindelighed og af andre, Geistligheden tillagte, privilegerede Jorder herefter, fra forbemeldte 1ste Juli at regne, til Vederlag for den forhen ved Forordningen af 1ste October 1802 paabudne Skat, svares aarligen pr. Tønde Hartkorn 1 Rbdlr. Sølv, der bliver at udrede i samme Terminer, som for Landskatten ved Vor Forordning af 15de April 1818, §. 10, og ved Placaten af 22de Decbr. 1816 ere anordnede. 3) Den i S. 1 tilstaaede Eftergivelse skal, forsaavidt angaaer de Konge- og Kirketiender, hvormed Geistligheden er benificeret, strække sig saavel til den Deel af Landskatten, der udredes efter det tiendeydende Hartkorn, som til den, der hviler paa det særskilte Tiende=Hartkorn. 4) I de enkelte Tilfælde, hvori de 2 Deele af Renterne af Bankhæftelsen i de, i §. 1 nævnte, Jorder og Tiender maatte, i Forbindelse med den 1 Rbdlr. Sølv pr. Tønde Hartkorn, der, ifølge §. 2, bliver aarligen at udrede af Jorderne, for nogen Beneficiarius overstige den, disse Jorder og Tiender hidtil paahvilende, Landskats fulde Beløb, bliver Overskudet at leqvidere i de øvrige Skatter, som Beneficiarius har at udrede til Vor Kasse, eller, forsaavidt disse ikke dertil maatte være tilstrækkelige, contant at udbetale til ham. 5) For de Præstegaards= og andre, Geistligheden, tillagte, privilegerede Jorder samt Tiender, som ere bortarvefæstede, uden at Beneficiarius tilsvarer eller indestaaer for Skatterne af samme, eller og ere bortsolgte, finder den ved denne Vor Forordning bevilgede Lettelse ikke Sted. Men, hvor derimod slige Jorder eller Tiender ere bortforpagtede, bør Forpagterne forsaavidt de ere forpligtede til deraf at vare Skatterne vedblive for deres Forpagtningstid at erlægge disse, men hvad deraf nu er eftergivet til Fordeel for Geistligheden, imidlertid tilflyde vedkommende Geistlige, som et Tillæg til Forpagtnings Afgivten, uden at betales til Vor Kasse. Og skal derhos lignende finde Sted, hvor Jorderne eller Tienderne ere bortarvefæstede saaledes, at Beneficiarius indestaaer for Skatterne af samme, eller overladte i simpelt Fæste, eller hvor Tienderne maatte være overdragne Yderne for en Tid eller for bestandigen, under Forpligtelse, af samme at svare Skatter. 6) Af uprivilegeret Anner, og Mensal Godses Jorder vedblive Landskatten og Bankhæftelses-Renterne at svares, og de 1/2 Dele af de sidste at godtgjøres herefter, som hidtil. 2) Endeligen ville Vi allernaadigst have Geistligheden og Kirkebetjentene i Almindelighed i Vort Ri lige Danmark fra 1ste Juli 1822 eftergiven den ved Forordningen af 12te Juni 1770 paabudne Embeds En særdeles Lettelse i Skattebyrderne var allerede forhen tilstaaet enkelte særdeles ringe Præstekald nemlig saadanne hvis Jndtægter ifølge gamle Angivelser, ikke oversteeg 100 Rbd. Sølv aarligen. Af disse Kald udredtes der siden 1818 i Virkeligheden ingen kongl. Skatter og ikkun 1/5 af Bankhæftelsen, da alt øvrigt eftergaves og godtgjordes dem. Den samme særdeles Lettelse har H. M. nu allernaadigst udvidet til 80 andre Præstekald, hvilke ligeledes fandtes yderst ringe. af Jndkomster og ei ansaaes at være hjulpne ved den Lettelse, som ellers fandtes tilstrækkelig for Geistligheden i Almindelighed. Blandt disse 80 Præstekald ere følgende i Aalborg Stift; Hassing og Villerslev; Ræhr; Handsted og Vixøe; Hundborg og Jannerup; Skjoldborg og Kallerup; Hundstrup og Østerild; Gattrup og Østerjølbye; Flade og Draabye; Alsted og Bjerrebye; Hilligsøe og Gjættrup Liørslev og Ørding; Veierslev og Bliidstrup; Jelstrup og Lyngbye; Nørhaae; Huurup; Førslev og Møllerup; Leerup og Tranum; Aggersborg; Elling og Tolne; Horne og Asdahl; Ruberg og Maarup Sognekald.