JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Nu savner Trøndernes Samfund sin Præses nu maae det klage: mit Hoved, mit Hoved! min første Mecoenas er falden. Chor. Han faldt, saa bød den Stærke, men staae skal Mindemærke, Vor Tak er Baute=Steen. paa Graven, Efter Talen. Hymne. Fred med Dit Støv, Du Frideriks Søn, den Ærekrands er evig grøn, hvormed vort Samfund Urnen pryder, dog der den bedste Løn du nyder, hvor Retfærd deler Lønnen ud. Hver Folkeven belønner Gud. Trygt sadde vi i Fredens Skjød, tvang Jorden til at bære Brød og klædde Klipperne med Grøde, naar fede Lande lagdes øde, og gjødedes med Sønners Blod, Vor Lod var skjøn, os Gud var god. Fred værne om Landfaders Borg, fra Kongehuus flye Død og Sorg, vi blomstre under Husets Skygge, vi handle, vandle, færdes, bygge, beskjærmede mod Orlogs Vold; Fred skrevet stod paa Danner=Skjold. Fred elske Kongen og hans Søn, og Statens Flor blev begges Løn, og Dan og Nor hverandre sige: vort Borgerheld er uden Lige; vort Tvillingrige, Fredens Land, velsigner høit sin Christian. J øvrigt vare følgende Dekorationer anbragte: Øverst i Salen, paa hver Side af Talestolen, var anbragt et transparent Malerie af 4 Alens Høide i oval Form. Det paa høire Side forestilte i en Cypreslund et efter antiqve Maade opført Mausolee, hvis Frontespice viste det Kongelige Danske, Norske og Hertugdømmenes Vaaben. J Mansolet faaes en Liigkiste paa en Forhøining, som var bedækket med et Tæppe, besat med Kronen og nedentil med Fryndser. Ved Enden af Kisten saaes derpaa et F. i Medaillon med Kongelig Krone over. Paa venstre Side af Kisten stod Minerva pegende dertil, og paa høire Side stod Norge personificeret, holdende med høire Haand dette Riges Vaaben, og den venstre Haand for Øinene med nedbøiet Hoved. Kisten, Forhøiningen, saavelsom Tæppet, Figurerne og det Kongelige Vaaben forestiltes at være af hvid Marmor. Maleriet paa venstre Side af Talestolen, fremviste en mellem høie Fjelde opsat Steenpyramide, hvorom Grantræer og en Elv. Det øverste af Pyramiden var behængt med en Blomsterkrands. Paa Midten deraf var sat en Medaillon af hvid Marmor, hvori et F. af Guld med Kongelig Krone over; og paa Fodstykket var anbragt med Guld bogstaver i hvid Marmorgrund, For Norges Velgjører. Begge Malerier forestiltes fæstede til Væggen og omgivne med Krandse af Granbar og Blomster. - Over Malerierne, og ellers til alle Sider i Salen, vare i Linie med det øverste af Malerierne fæstede Guirlander af Granbar i forskjellige Former. - Da Sørgeacten var tilende blev, ved Forsamlingens Bortgang, forevist ud til Gaden, fra anden Etage af Bygningens Korpsdelogis, i en Bredde af 25 Al. trende transparente Malerier af 4 1/2 Alens Høide under behørig Jllumination, som vedvarede til Kl. 11. Det midterste af disse Malerier forestilte et høit og steilt Bjerg, hvorpaa stod Ærens Tempel, hvori saaes paa en der opsat Medaillon Bogstavet F. med Kongelig Krone over; og de to øvrige vare henegnede til den høisalige Prindses, under hans Præsidium, for Selskabet, udviste meget store Omsorg for Videnskabers, Konsters og Næringsflids Fremme i Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Fra Amsterdam meldes under d. 18 Martii, at den Franske Fregat Minerva, bestemt fra Cher burg til Jsle de France, har taget og brændt det Danske Skib Sophie, Capit. Schrøder. Mandskabet blev bragt ombord paa N. Meyers Skib, som er ankommen til Amsterdam.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Den bekjendte C. A. v. Saldern, Ridder, af Dannebrog-Ordenen, er nylig død i Altona i sit 85de Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Udenlandske Efterretninger. Kurførsten af Sachsen forærede d. 2 Febr. det Wittenbergerske Fiskerlaug, til Belønning for 6 ædle Fiskere, som d. 6 Martii 1805 med Livsfare havde reddet tre Mennesker, der vare kantrede med en Baad, et Sølvbæger, som veiede Til 73 Pund. Paa Bægeret stod udgraveret: Belønning for en Hædersdaad, hvormed retskafne Borgere glædede deres Første. Friedrich August, Churførste af Sachsen, forærer Fiskerlauget i Wittenberg dette Bæger. Det beviste meget Nidkjerhed ved at vedligeholde Digerne og Broerne, da Elbisen brød frem; 6 af dets Medlemmer (her anføres Navnene) frelste med Livsfare tre ulykkelige Mennesker fra den rivende Strøm." - Hver af disse 6 Fiskere fik en Belønning af 20 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Den Russiske Reservearmee, som er bleven organiseret af General Michelson, befinder sig endnu bestandig i Galizien og er paa det første Vink beredt til Afmarch.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Den berømte Canopa har nu fuldendt Keiser Napoleons Moder i en siddende Stilling af Cararisk Marmor, og Paven tog dette Mesterværk, nylig i Øiesyn paa hans Værksted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Endnu 40,00 Franske skulle marchere igjennem Rom, da Russerne og Engellænderne, som havde indskibet sig i Neapel, atter ere landede i Calabrien, hvor de skulle have forenet sig med Kronprindsens Armee. 70,000 Calabrierer have grebet til Vaaben og forskandset sig i de snevre Passe og paa Bjergene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Ved den Preussiske Armee, som nu indrettes paa Fransk Fod, skal nu Stokken aldeles afskaffes, og ikke engang bæres af Over= eller Underofficierer. Den Franske Regjerings Plan, at forsikkre sig alle Fæstninger ved Rhinen, fuldendes nu med Fæstningen Wesels Afstaaelse til Frankrige. Man synes at følge heri de gamle Romere, som imod Germanerne anlagte Forter og Casteller langs med Rhinen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Kiøbmandstanden i Berlin frygter for, at de nuværende politiske Forhold og Churførstendommet Hannovers Besættelse, kunde foranledige en Krig imellem Preussen og Engelland. Den har derfor d. 13de d. M. forespurgt sig hos det udenlandske Departement, om Preussiske Undersaatters Eiendomme og Skibsfart havde nogen fiendtlig Behandling at befrygte fra Engelsk Side, Ministeren Hardenberg har svaret, at Omstændighederne hidtil endnu ikke med Grund lode det formode, og at man, dersom de skulde forandre sig, skulde underrette Kjøbmandstanden derom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Fra Presburg meldes: at 300,000 Russer staae ved den Russiske Grændse marchfærdig, og at alle de Tropper, der fra Mähren ere passerede over Brody herigjennem, ligge alle i Leir i Egnen af Radziwilow.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Privatefterretninger fra Düsseldorf sige, at to Franske Marchcommissairer ere ankomne sammesteds og have tilkjendegivet Vedkommende, at et Fransk Corps skal forbi denne Stad passere Rhinen. Man paastaaer, at disse Tropper gaae til Holland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
(Fortsættelse af Skrivelsen fra Landshut). Efter Fægtningen ved Wertingen d. 8 Oct, førte man Østerrigske Fanger igjennem Nordlingen. Deres Elendighed lader sig ikke beskrive De Laser, man havde levnet dem, vare gjennemvaade af Regn, og saaledes maatte de i en fugtig Kirke oppebie Dagens Komme. Det var skrækkeligt at see, hvorledes man behandlede de Saarede. To af de smukkeste Officierer, en Oberstlieutenant og en Ritmester, begge først tyve Aar gammel, ankom tilligemed nogle Franske Officierer. Den Uniform, man havde levnet dem, var saa fuld af Blod, at man neppe kunde kjende den; Saarene vare bedækkede med Halm; og saadanne Optrin seer man hvert Øieblik. Endnu Aftenen efter den varme Dag ved Austerlitz red den Franske Keiser i adskillige Timer omkring, og lod de Saarede bringe bort. Han besteg den ene raske Hest efter den anden, og fløi som en Piil omkring, for at skaffe de Lidende Hjelp. Ved alle de Saarede lod han sætte Vagter, som ufortøvet maatte lægge dem paa Hospitalsvognene. Endnu førend Nattens Jndbrud vare alle saarede Franske forbundne, og nu maatte Lægerne ogsaa forbinde de Russiske Saarede. De Wiens Jndbyggere aflagde store Prøver paa deres menneskekierlige Sindelag, da hele Vogne fulde med Saarede bleve bragte til Staden. Ved den første Opfordring leverede de et stort Antal nye Sengeklæder &c., mangen en enkelt Familie leverede to, tre Senge. J Ling i det Østerrigske ankom i Decemb. Maaned adskillige hundrede Russiske Krigsfanger. Jndbyggerne gjorde strax Collecter, og forskaffede dem Understøttelse af Penge, Klæder a. - Da i Nov. Maaned mange tusinde Østerrigske Fanger passerede Strasburg, maatte et betydeligt Antal Syge henlægges i det Strasburgske Hospital. Keiserinde Josephina lod indhente Efterretning om Krigsfangernes Forfatning, og lod mange af dem paa egen Bekostning forsyne med Klæder. - Den 21 Nov. passerede 3000 Østerrigske Krigsfanger forbi et Militair institutet i Moilons, da Eleverne just kom tilbage fra en Spadseretour. Krigsfangerne opstillede sig strax i Rade og lykønskede de unge Mennesker deels paa Fransk, deels paa Latin, og Cadetterne uddeelte nu iblandt dem Alt hvad de eiede. Dette skede Kl. 5. Om Aftenen Kl. 8 kom der endnu en Transport Krigsfanger. Eleverne gik til Bord, der blev anrettet, men ingen af dem vilde nyde noget. Man spurgte dem om Aarsagen, og de svarede: at de Fangne trængte mere dertil end de, og at man skulde give dem deres Mad, hvilket da ogsaa skede. - Mange Menneskevenner udmærkede sig ved Gavmildhed mod hine ulykkelige Offere for Politiken. Blandt andre aabnede en Kjøbmand i Manchester en Subskription for dem, hvorved han strax i Begyndelsen fik samlet en Sum af 1000 Pd. Sterling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
Det Kongel. Svenske Vitterheds, Historie og Anriquitets Academie udsatte for Aaret 1805. følgende Prisopgaver: 1) J Historien: Efterretning om Sverrigs Rentekammer og Oppebørsler, i Middelalderen. (Der indkom kun en Afhandling, som Academiet ikke agtede den udsatte Præmie værdig). 2) J Jndscription- og Sindbilled konsten, Forslag til Epitaphier over Kong Carl. VIII, Grev Oxenstjerna, Feldmarskal Grev Magnus Steenbock; Forslag til Skuepenge over Hændelser og navnkundige Personer under Gustaf II. Adolph eller Carl J. Gustaphs Regjering, efter Forfatterens eget Valg. (Der indkom kun eet Skrivt, som ikke fandt bifald). 3) For Antiqvitetsprisen, Fuldstændig Fortegnelse paa de Jslandske Sager, som vedkomme den nordiske Historie med Opgivelse af deres Ælde og Forfattere. (Herover er eet Forsøg indkommet, men da dette blot bestod af sammenhængende Optegnelser, som for største Deelen ikke hørte til Æmnet, og desuden var forfattet i et slet Sprog, saa kunde Belønning ikke tilkiendes det). Paa Græsk, Latin eller Fransk, philosophisk Jevnførelse mellem Grækernes og Romernes Tragoedie og Comoedie med de nyerFolkeslags, hvad Anvendeligt de kunde have for hverandre, og hvilken Fuldkommenhed man i den dramatiske Konst endnu kunde vente. (Herover ere to Afhandlinger indkomne, begge forfattede paa Latin. Den ene af dem havde følgende Motto Patet omnihuus veritas, nendum eft occupara. Uagtet Academiet ikke i alle Henseender kunde være af lige Tanker med Forfatteren angaaende Unitetslovene og nogle andre, i Særdeleshed til de senere Tiders Skuespil hørende Deele, saa fandt det dog, at dette Skrivt paa en ganske fordeelagtig Maade udmærkede sig ved lærd og grundig Undersøgelse af Fremtidens Skuespil hos Grækerne og Romerne, ved Orden og Tydelighed i Fremsættelsesmaaden, ved en reen og værdig Skrivemaade, og især ved sin fordeelagtige Methode, som fortjener den største Opmærksomhed; Academiet har eensstemmig tilkjendt det Præmien. Ved Seddelens Aabning fandtes Forfatteren at være Gørges, Profesfor ved Ridderacademiet i Lüneborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-03-29
For indeværende Aar udsætter Academiet atter de forhen nævnte og hidtil ikke paa en fyldestgiørende Maade besvarede Spørgsmaale, hvilke endnu ere blevne forøgede med nye. For Antiqvitetsprisen. Undersøgelse af den Jvarske eller Sigurdske Kongeæt i Sverrig, i Særdeleshed de forskjellige Konger af samme Æt ved Navn Bjørn og Erie, samt, hvorvidt den Svenske Tidsregning, dem angaaende, kan forenes med andre Folkeslags Tidsregning Prisen er en Guldmedaille paa 15 Ducater. 2) J Græsk, Latin eller Fransk: Æsthetisk Jernførelse imellem de Latinske Forfattere af den saakaldte Guldalder og dem af Sølvalderen, samt en Undersøgelse, hvorvidt de mærkeligste Afvigelser i Stiil og Smag mellem disse Forfattere gjenfindes hos andre Nationers Forfattere &c. - Prisen er en Guldmedaille af 26 Ducaters Værdie. - Afhandlingerne maa indsendes inden d. 20 Jan. 1807.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Man bebreider sædvanlig Mænd af udmærket Genie, at de selv er Skyld i deres Skjebne, man paastaaer endog, at store Naturgaver næsten altid ere forenede med store Feil, ja endog stundom med store Laster. Men dette er en skrækkelig Fordom, som ikke ofte og stærk nok kan bestrides, og vee den Tidsalder, som med denne Fordom vil undskylde sin Ligegyldighed for udmærkede Genier, Vel er det sandt, at saadanne Mænd, som i Almindelighed have stærke Lidenskaber og et følsomt Rervesystem, lettere kunne forledes til at glemme deres eget Vel end de fleste Hverdagsmennesker. Men kan dette tjene til Undskyldning for, at de faa Genier, som Naturen frembringer, skulle saa ganske overlades til deres egen Skjebne og behandles af Staterne saa stedmoderlig, medens man overser Gjøglere med Guld og Æresbeviisninger, Frygter man da ikke, at Efterverdenen vil fordre os til Regnskab At de fleste udmærkede og store Genier ere slette Huusholdere, at de sjelden forstaae at nyde hvad Menneskene kalde Lykke, at de næsten altid forsømme deres eget Vel, det beviser Erfaring alt for idelig. Som oftest opoffre de deres Sundhed ved overdreven Aandsarbeide, og forsømme at forskaffe sig de Midler, der ere saa ganske nødvendige til at leve. Men den, hvis Liv er en uafbrudt Kjæde af Granskning og Tænkning, hvis Aand bestandig er sysselsat med høiere Jdeer, han kan virke for andre, men ikke for sig selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
J den store Verden spiller han den samme Rolle, som en hovedsvimmel Lærd, der fra sin Studerestue kommer paa et Bal. Alting sortnes for hans Øine; han er ikke skabt for denne Sphære Af denne Aarsag synes man ogsaa at have antaget, at store Genier sjelden ere oplagte til Arbeider, der udkræve Stadighed og Opmærksomhed, og der er vel heller ikke nogen Tvivl om, at et Menneske med jevn Forstand er langt bedre skikket til machinmæssige Forretninger end det store Gense. Men netop deres sædvanlige Ubeqvemhed til at fremme deres eget Vel, sætter den i et Slags Umyndighedsstand, som saa meget mere paalægger Staten den Pligt, at gribe dem under Armene, og holde dem nogenlunde skadesløs for deres frivillige Opoffrelse. Sande store Genier fremkomme, som sagt, kun alt for sjelden, til at den Bekostning, der anvendes paa deres Opelskning, kan blive Staten saa byrdefuld. Hvormeget end Philosopherne tale om Menneskeslægtens bestandige Fremskridt til høiere Fuldkommenhed, er det dog kun i saa Lande kommet saavidt, at man troer at skylde Genier nogen Opmuntring eller Understøttelse. Man lader dem leve som Stoddere, og begraver dem som Førster. Jeg veed ikke hvormed man vil undskylde at Dannemarks første Digter, den hidtil uopnaaede Evald, døde midt i Fædrenelandets Skjød som den usleste Stodder. Lad end være, at han lod sig henrive af maaskee alt for heftige Lidenskaber; berettigede dette os til at lade ham hungre, Kunde da Dannemark blive fattigt af, at give en Digter, hvoraf der maaskee hvert Aarhundrede neppe fødes to, en klækkelig Understøttelse? Hvad skal der blive af en Nations Cultur og Forædling, naar dens første Genier døe i Usselhed og Fattigdom, hvad skal opmuntre til at ynde Videnskaberne, naar dens første Dyrkere ikke have nogen bedre Skjebne? Sandelig, enten bør man nedbryde alle Academier, forbyde af Studering og brænde alle Bøger, eller ogsaa visse Geniet mere Agtelse end man hidtil i de fleste Lande synes at værdige det. Det være langtfra, at jeg vil paastaae, at alle store Genier ere blevne tilsidesatte eller tilsidesættes i vort Dannemark, Erfaringen vidner om det Modsatte; men om kun en Evald, een Wessel maa hvert Decennium døe, i Fattigdom, saa er dette allerede en evig Bebreidelse for et Land, hvor en eneste Privatmand bortødsler i et eneste Aar til Tractementer, hvad der maaskee kunde have gjort et Genie som Evald til et lykkeligt Medlem af Samfundet, ja endog forlænget hans Levealder ti eller tyve (Fortsættes. Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Inden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Indenlandske Efterretninger. Sorøe Academie skal nu istandsættes paa ny- og i alle Henseender faae sin forrige Glands igjen Den Plads uden for Amagerport, som nu er bestemt til Rettersted, forener alt hvad der kan tænkes rædsomt og afskyeligt. Den er tildeels omgiven, ikke af Vandgrøvter, men af den forrige saakaldte Renovationskule, og ganske opfyldt med Vandpøle. Hele Luftkredsen er ligesom forgiftet af en pestilencialsk Lugt. Hele Flokke af Ravne og Krager bedække Jordmonnet og er saa trygge her, at de endog gaae uforstyrrede paa Ryggen af de Sviin, som rode omkring her. Midt paa dette fæle Sted staaer det Hjul og Steile, hvorpaa den sidste henrettede Morder ligger til Føde for Ravne og Krager. - Alt dette uagtet var dog mangfoldige velklædte Fruentimmer, Dagen efter Henrettelsen, spadserede ud til dette afskyelige Sted, for at tilfredsstille deres rædsomme Nysgjerrighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Hr. Bogtrykker Jversen agter, dersom alle de fornødne Data kunne faaes, at udgive en udførlig Beskrivelse over den Odenseiske Canal, dens Tilblivelse, Anledning, Arbeidets Udførelsesmaade, Bekostning, Skjebne og nærværende Tilstand, samt Nytte for Odensees Handel, og Maaden at befor dre dens Opkomst. Et Situationskort over Canalens hele Løb kan nu ogsaa ventes i Kobber, stukken efter en nøiagtig Tegning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
En Skipper fra Sønderborg, ved Navn Majbøll, som foer imellem Lybek og Alsøe havde nye lig i Lybek tager en Passagerer ombord, som paa Overreisen dræbte baade Skipperen og endnu en Mand, der seilede med ham, tog alle Pengene, et Uhr, en Kavar m. m., og satte sig med en Baad i Land paa Angel, hvorfra han siden skal være gaaet til Ærøe. Man er paa Spor efter ham; men han er endnu ikke paagreben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Folketallet i Trondhjemstift var d. 1 Febr. Et for 28 til 29 Aar siden i Asminderød Præstegaard hos Præsten Abildskov begaaet Penge tyverie, for hvilke Uskyldige den Tid bleve mistænkte og sigtede, er nu først for kort Tid bleven opdaget, og den rette Tyv, som den Gang tjente i Præstegaarden, sat i Arresten paa Esserom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Udenlandske Efterretninger. Statssager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
J Landsbyen Maken, en Miil fra Breslau, hvor der laae en Escadron Cosakker i Qvarteer, opkom nyligen Jld. Ritmesteren og 6 Cosakker lede strax til Hjelp. Han bliver en brændende Straakrands vaer paa Taget af et Huus. Dersom den tænder, er hele Landsbyen uden Redning. Da der ikke var nogen Stige ved Haanden, lod den ædle Ritmester sig løfte op paa Taget af sine egne Folk, klavrede op til Krandsen, slukkede den med egen Haand, og standsede derved Jldens videre Udbredelse. Kongen af Preussen, som erfarede dette Træk, lod Ritmesteren tilstille en prægtig Gulddaase, og hver af hans Cosakker 10 Ducater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Efter et nylig udkommet tabellarisk Værk beløb Antallet af Jndbyggerne i Kongeriget Sverrig, (Pommern og St. Barthelem uberegnede) sig i Begyndelsen af dette Aarhundrede til 3, 182, 133. Personer, hvoriblandt 12,068 Adelige, 16,434 Geistlige, 1275 Grosserere, 17,233 Kræmmere og andre Handelsfolk, 2605 Fabrikanter, 87,434 Haandværksfolk i Kjøbstæderne og paa Landet, 19,653 Søfarende, 2, 372,996 af Bondestanden, 4891 Øvrighedspersoner med deres Betjenter, 708 Konstnere, 7126 Studerende, 188, 734 høie og lave af Militair= og Søetaten, 66, 100 Besiddere af og Arbeidere i Bjergværker, 673 Fanger &c. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Stockholm havde i f. A. 75,517 Jndb., hvoraf 34, 332 Mandfolk og 41, 185 Fruentimmere og 11,433 Ægtepar. Forholdet imellem Døde og Fødte var i Stockholm som 100 til 82; men i hele Sverrig derimod som 100 til 164.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Alderman Prinsep forestillede nyligen Parlamentet, at man havde tilstillet Huset Lister, saavel over de neutrale Skibe, som siden Aaret 1800 ere blevne clarerede i Caleutta, Bombay, Surat og Colombio, (tilligemed en Fortegnelse over deres Drægtighed og Ladning), som over de Engelske Skibe, der i samme Tidsrum ere blevne clarerede i samme Havne. Han meente, at det var ubilligt, at tillade neutrale Nationers Kjøbmænd at handle paa de Engelske Havne i Jndien, medens man aldeles udelukker Engelske Kjøbmænd fra denne Rettighed. Han paastod, at neutrale Nationer endog drive stærkere Handel paa disse Havne end det Engelsk Ostindiske Compagnie. J Aaret 1801 clareredes i Calcutta's Havn 22 Americanske Skibe, og i Aaret 1805 29 Americanske, 10 Portugisiske og 2 Danske. Heraf kan man gjøre sig et svagt Begreb om deres Handel. Havariet af deres indførte Varer beløb sig i en Tid af 4 Aar ialt til 19 Mill. Dollarer. Han ønskede, at Huset og Regjeringen vilde søge at raade Bod herpaa. Men de fleste Lemmer, og deriblandt Forstemte imod, og paastode, at det, om det end var mueligt, vilde være høist skadeligt at spærre disse Havne for andre Nationer, at det tvertimod vilde være gavnligt, om man kunde aabne alle Engelske Havne i Jndien for udenlandske Nationer &c. Prinsen tog derfor, efterat have talet nogle faa Ord, sin Motion tilbage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
I et Brev fra München meldes, at Keiser Napoleons Ophold i denne Stad har udbredt mere Lys over hans Privatliv, end alle Franske Blade. Nytaarsaften spillede han Kort (Creversis) i Keiserindens Cabinet med Dronningen, Prindsessen og Marchal Duroe. Han lod derpaa komme Musik og tog selv Deel i Dansen. Han har en smuk Fod og danser virkelig godt. Han lever paa den fortroligste Fod med Keiserinden. Paa Baller og Concerter underholder han sig meget med unge Damer. Om Morgenen er han klædt i en meget simpel Kjole, og ligner heri Friedrich den Store, men om Aftenen er han saa meget desbedre klædt Han har da Dansesko og Silkestrømper paa. Han er endog meget bekjendt med Dametoilettet og værdiger denne Gjenstand megen Opmærksomhed. Da han besøgte det herværende Marked, forespurgte han sig hos de Handlende angaaende deres Vare artikler og kunde i Øieblikket kjende, hvilke af dem der var Engelske. - Uagtet han har en bleg Ansigtsfarve, seer han dog godt ud, og i de sidste to Aar har han taget betydelig til i Forhed. Formælingsdagen saae han, formedelst sin Dragt, meget ung ud. Han var klædt i Keiserdragten, men uden Kaabe, og havde en overordentlig Mængde Diamanter paa sig. Han gider gjerne smigre Keiserinden, og da han paa Formælingsdagen kom udaf hendes Cabinet, sagde han, vons eres helle comme cet jour (De er skjøn som denne Dag). Førend han begyndte at danse paa Formælingsballet, tog han den Diamantkjæde, der hørte til hans Regalier, af, og hang den sin Gemalinde om Halsen, uden at forlange den tilbage førend Ballet var tilende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
En Engelskmand har opfundet et Jnstrument, der bestaaer af fire Penne, hvormed man kan skrive paa eengang. Han kalder det Polygraphen. Præsidenten Jefferson har givet ham et Vidnesbyrd, som nu er offentlig bekjendtgjort, og hvori han siger, at dette Jnstrument er langt hensigtsmæssigere end den sædvanlige Copierremachine, men at han kun beklager, at det ikke allerede for tredive Aar siden har været opfundet, da det vilde sparet ham megen Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Det Engelske Parlament har bevilget to Maaneders Lønning for 134,000 Mand, nemlig 795, 460 Pund for Tropperne i Engelland og 336,693 Pd. St. for de udenlandske. J Engelland smigrer man sig med, at Krigen vil bryde ud igjen til næste Foraar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-04-01
Negerkeiseren Dessalines lader nu grave efter de Skatte, som Toussaint Louverture har skjult. General Christoph skal være ham meget overlegen i Kundskaber, og man mener, at han vil styrte ham. Negrene i Cayes og dets Omegn skulle allerede have begyndt et Oprør imod ham, fordi han fordrer for megen Tiende af Plantagerne.