Kiøbenhavns Extraordinaire Relation, 1737-12-27
Med particuliere Engelske Breve, havdes, at den i London residerende Spanske Minister Thomas Gheraldino, havde indstillet sig ved Hove med en vidtløftig Klage imod de Engelske Kiøbmænd, eftersom hand var kommen i Erfaring om, at eendeel Engelske Skibe vare komne fra America med 18 Kister Sølv for Sider-Søe Compagniet, og 45 for endeel Spanske Kiøbmænds Reigning, hvilke de til eendeel Engelske havde addresseret, for at spare den nyelig paalagde høye Jndult. Forestillingen udi benævnte Klage skal mestendeels der, deri have bestaaet, at de Engelske Kiøbmænd alleene vare skyld i alle de Uordentligheder, som hidindtil med den Britanniske Nations Skibe vare passerede, eftersom det er beviisligt, at deres Forfarende var gandske imod Assiento-Tractaten, og at hand, Envoyeen, altsaa i Deres Cath. Majests Navn var beføyet til at begiære en tilstrækkelig Satisfaction for saadan u-rætmæssig Omgang. Denne Gheraldino skal tilforn have vaaren boesiddende Kiøbmand i Engelland, der har forstaaet alle Slags Listigheder i Commercien, og af Deres Catholske Majest. siden vaaren ophøyet til Envoye Extraordinaire ved det Engelske Hof. Fra Donau-Strømmen berætte mange Efterrætninger, at mand af yderste Kraft rustede sig igiennem det gandske Tyrkie, saasom Freden en for alle gange var Divan vorden besluttet; at den meenige Mand saavel i Constantinopel, som ellers i det gandske Tørkisk Gebeet var nu meer fornøyet, end før derover, at mand med Eftertryk vilde hevne sig paa de Christelige Magter, og derfore med Begiærlighed lod sig enroulere til at giøre Stoore Sultanen Krigs Tieniste. Ellers mældes, at Greven af Bonneval skulde føre General Commando over den gandske Ottomanniske Armee i tilkommende Vaar, og at mand havde i Sinde at indsætte den unge Ragotski i Siebenburgen, saa fremt det nogenledes var giørligt. Fra Fra Brunsvig. mældes, at General og Greve af Neuperg; Gouverneur i Luxemburg, var befalet at indfinde sig til Wien, hvilket endeel meente skeede, fordi mand vilde beklæde ham med Gouvernementet i Tesmeswarer Bannat, udi Grevens af Hammilton Sted, der nedlegger sit Embede, for at leve i Stilhed, og siden bruge ham som Feld-Marschall under Hertugen af Lotthringen, der, ifald Freden ey indgaaes, endnu, efter manges Foreholdende, som Generalissimus agter at anføre den Keyserl. Armee imod de for Krigen inclinerende Ottomanner. Ellers siger mand, det var en afgjort Sag, at 30000 Mand Russiske Trouper kommer til Vaaren i det Wienske Hoffes Tieneste, eftersom adskillige forsikkre, at mand paa den Romersk-Keyserlig Side gjorde alleslags Anstalter til de sammes Underholdning. Fra Dantzig. berættes, at de Vilkaar, hvorpaa Hertugen af Curland og Semigallien skal bekomme samme Hertugdomme i Lehn af Pohlen, ere allerede bleven regulerede imellem Republikens Commissarier paa den ene, og Deres Durchl. Hertugens af Curland Cantzler, som Plenipotent. paa den anden Side, og skal den 12te i afvigte Maaned offentlig være oplæst paa denne Stads Raadhuus, saaog af begge Parthier egenhændig underskrevet. Bemældte Conditiotioner ere ongefæhr af følgende Jndhold. Den 1ste Punct angaar Hyldings-Eden, som den nye Hertug i egen Person skal aflegge for Kongen og Republiken, dog er ingen vis Tiid dertil berammet. Den anden Punct concernerede den Romersk Cath. Religions frie Øvelse udi Hertugdommet, nye Catholske Kirkers Opbyggelse og de gamle Kirkers nye Jndrættelse og Forbedring paa det Adelige Gods, Kirke-Godsets og andre geistlige Stæders Befrielse fra offentlige Paalæg, Catholske Ædelmænd og Borgere skulde antages til høye og nedrige Embeder, den Altenburgiske og Jlmagiske Kirke til de Catholske indrømmes, og til Libau igien inden 20 Aar en nye Kirke paa Hertugens Omkostninger opbygges. Den 3die Punct dicterede, at Hertudømmet Curland ved paakommende Krig skulde sende Republiken til Hielp 500 Mand Artillerie eller 200 Cavallerie. 4de Puncts Jndhold var denne, at de Pohlske og Litthauiske Adelsmænd der besade Gods udi Curland, skulde nyde de samme Prærogativer, Privilegiis, og Jmmuniteter, som Jndvaanerne selv, saaog have Ræt at appellere til Kongen.