Berlingske Tidende, 1778-02-27
Parlementets Overhuus, den 4de Febr. Efter Lord Effinghams Anviisning blev en Act, som var passeret i Aaret 1661, der var det første Aar, efterat Carl den Anden igien kom paa Thronen, oplæst, for at octroyere Hs. Majestæt en frie og frievillig Foræring. Ved denne Act var Kongen udtrykkelig authoriseret til imod Subscription af antage saadanne Summer, som hans troe Undersaattere frie villig i Nødsfald skulde tilbyde ham sin Hielp, dog under den udtrykkelige Betingelse, at ingen Peer kunde tilbyde Kongen over 400 Pund, og ingen anden Person over 200 Pund, og at Commissionerne til at antage de Tilbud, skulde ophøre til St. Hans Dag i næste Aar. Den samme Act sluttede med den Erklæring, at ingen Commissioner eller Hielps Beviisninger af dette Slags kunde blive bevilget paa anden Maade, end ved Parlementets Autoritet; og at denne Act, saavelsom den ved samme tilstaaede Hielp for Fremtiden ikke skulde være af nogen Følge. En saa klar, og paa ingen Maade tvetydig Lov, gav Græven af Effingham og Hertugen af Richmond, som talede efter ham, stærke Grunde til at bevise: At i den Tid, da Carl den Anden havde den yderste Penge=Mangel, for at befæste sig paa den atter vundne Throne, endog et Parlement, som var ham gandske hengiven, og som var findet, ligesom den Nation, der var færdig til at aabne deres Børs for deres nye Souverain, dog har befrygtet, Kronens Magt skulle blive større ved saadanne frivillige Gaver, naar de ikke vare underkastede det store National- Raads Domme, og ikke bleve indskrænkede ved dets Autoritet; at en paa saadan Maade samlet Armee kunde trodse Parlementets Autoritet, til intetgiøre den lovgivende Magt, og, uagtet alle Modstræbelser af de 3 Stænder i Staaten, indføre en nye Regierings=Form. - Staats-Secretairen Græven af Suffolk var den første, der svarede denne Lord, han sagde: Det Kongelige Prærogativ har til forskiællige Tider været forskiællig. Da det samme var den executiviske Deel af Logislaturen, saa har Autoritæten, som har udøver det, i mange Tilfælde ikke været underkastet Parlementets Berraadslagninger; i trængende Tids=Omstændigheder er en større Frihed bleven tiltagen. J den sidste Krig har samme Skik havt Sted. J Aaret 1745 er den ligeledes bleven sat i Verk, og da de 3 berømte Rebeller Kilmarnok, Cromartie og Balmerinio bleve dømte, har Lord Hardvecke taget Anledning, at modsætte sig det offentlige Skrig, som havde taget sin Oprindelse af lige saadanne Subscriptioner, som nu skee, og nu vilde han forelæse Huset Hardwickes Meening, som høytidelig blev antagen. Jndholden af dette Papiir skal vise, at ommeldte Udøvelse var fuldkommen legal, og at det var ligesaa oprørisk, som ufornuftigt, at modsætte sig samme i deslige Omstændigheder. Altid meere ivrig for sit Parties Jnteresse, end nogensinde en anden blant Ministerne, lod han sig ikke nøye med, at votere imod de af Mylord Abingdon foreslagne Beslutninger, men han begyndte endog paa at forandre dem i disse Ord: "Det er Husets Gotbefindende, at frivillige Penge=Subscriptioner skal anvendes til at complettere Tropperne, hvis nærværende Udskrivning Kongen har forordnet til offentlig Tieneste, og Contributioner til lovlige Øyemede, der ere skeete paa en understyttende og høyst fortienstlig Maade." - Denne uventede Vending i Sagen foraarsagede desto heftigere Tvistigheder, da det, efter Oppositionens Meening, var imod al Parlements=Brug, i Steden for et virkelig paa Bane bragt Forslag, under det Skin at giøre en Forbedring deri, at indføre et andet ganske stridigt. Hertugerne af Richmond, af Manchester, og at Grafton, Marquisen af Rockingham, Græverne af Effingham, af Radner, af Abingdon, og af Coventen, talede paa den ene, og Græverne af Darmouth, og af Dendigh, som og Vice=Græverne Veymouth og Tovnshend paa den anden Side. Endelig stod Græven af Mansfield op, som hidindtil havde tiet, og efterat han havde begyndt med at misbillige Mylord Suffolks Handlings=Maade, saa holdt han en lang Tale, som gik ud paa at forkaste begge af Mylord Abingdon i Forslag bragte Beslutninger. Endelig blev det første af disse Forslag forkastet med 90 imod 30 Stemmer, det andet derimod uden Stemme-Samling. Paa Hertugens Forslag af Richmond, fattede hernæst Huset den Beslutning: ved Adresse at bede Kongen at maatte faae Af skriftet af alle Jnstructioner og andre Stykker, som gaae ud paa Expeditionen i Canada under General=Lieutenant Bourgoyne, iligemaade og om de Jnstructioners Poster, der ere meddeelte General Howe, og angaae nogen med GeneralBurgoyne besluttet Medvirkning. - Der er udstædt Befaling, at endnu en Linie Krigs=Skibe skulle støde til vores Escadre i den Middellandske Søe, og et iblant disse KrigsSkibe fundet Skib paa 60 Kanoner, maae deraf lasse 10, fordi efter den sidste Freds=Tractat, intet større Skib tør paa sere denne Vey. - Capitain Hvods Escadre bliver afløst i Bayen af Biscaja. - To Hollandske bygte Skibe fra Lorient, som vare bestemte med Munitioner til America, ere blevne sendte op til Torbay af et af vores Krigskibe.