Jyllandsposten, 1840-09-25
Under saadanne Omstændigheder maa det vistnok være en Sag af høieste Vigtighed, at Kongen kan komme til Kundskab om, hvorvidt et saadant Ønske virkeligen er trængt ind i Folket, eller om det muligen kun er Enkelte i dette, og maaskee Personer, hvis Stemme enten formedelst deres Mangel paa Jndsigt, eller paa Grund af deres Afhængighed ingen Vægt kan have, som ved denne Leilighed hæve deres Røst, og i denne Henseende synes de Petitioner, som allerede nu ere blevne indgivne til Forsamlingen, og som angaae en Forandring i Samfundsforholdene, at give en temmelig fyldestgjørende Veiledning. Saaledes er hidtil blevet Forsamlingen foredraget Petitioner om disse Gjenstande fra: 2260 Vælgere og andre Beboere i Lollands Falsters Stift, 974 Borgere og Jndvaanere paa Langelland, 75 Borg og Jndv. i Faaborg, 98 Borg og Jndv. i Middelfart, 163 Jndv. i Helsingøer, 124 Borg. og Jndv. i Svendborg, 84 Borg og Jndv. i Assens, 174 Borg og Jndv. i Corsøer, 109 Borg, i Stege og 149 valgberettigede Gaardbesiddere paa Møen, og en Petition findes anført paa Kaartet til at foredrages fra 131 Borgere i Roeskilde. Med Petitionairernes Stilling, saavidt angaaer de andre Andragender, har jeg ei havt Leilighed til at gjøre mig bekjendt, men den Petition, jeg herved har den Ære at forelægge Forsamlingen, er underskreven af 2902 næringsdrivende Borgere, Medlemmer af Haandværkslaugen, Handelslaugene og andre til Næringsdrift henhørende Corporationer, 3 Svende under Haandværk og Handelslaugene, 12 Eiendomsbesiddere, der ei drive Næring, 21 Mæglere, 103 Commissionairer, Bogholdere og Contoirister, 33 Advocater og Embedsmænd, 44 Læger, 34 Jnstitutbestyrere og Lærere, 7 Redacteurer, 106 Candidater, 126 Studerende og 10, hvis borgerlige Stilling ei er opgivet; i Alt 3401. Samtlige disse Petitionairer have, idet de saaledes udtalte deres Ønsker, sikkerligen ikke overseet de Vanske. ligheder, hvormed disses Opfyldelse er forbunden. De have upaatvivleligen indseet, at der til at udfinde og gjennemføre et hensigtsmæssigt System for Valget af dem, der skulle repræsentere den hele Masse, udkræves, en Rigdom af Kundskaber, ei alene i Henseende til de statsretlige Forhold i Almindelighed, men ogsaa til Landets lokale Forhold i Særdeleshed, og at Statens Adsplittelse i forskjellige Dele har foranlediget Forviklinger, som der hører en høi Grad af Viisdom og Klogskab til paa een, alle Parter tilfredsstillende, Maade at løse. Men de kunne dog ikke tænke sig, at Løsningen af disse Opgaver skulde være i og for sig umulig, og jo vanskeligere den er, destommere paatrænger sig Nødvendigheden af at underkaste den den nøieste Overveielse. Vel har Folket i Kongens Personlighed den sikkreste Borgen for at Udviklingen af alle gode Kræfter vil under hans Regjering vorde fremmet og Folkets Hæder og Lykke ved vise Jndretninger befæstet, thi han, som erkjender, at han for at udføre hvad han har foresat sig som sit Livs Opgave, nødvendigen maa forene sig med Folket i en fælles Bevidsthed om, hvad der kan tjene til fælles Hæder og Held, kan aldrig ville føre dem, til hvis Hoved og Styrer han af Kongernes Konge er sat, som villieløse, blinde Redskaber, hen til et Maal, han sætter for dem, uden at dette optages i deres egen Bevidsthed, i deres egen Villie." Men over Kongens Liv - og ved dette hænger vort hele Haab - raader en Magt, der er stillet langt over al menneskelig Jndflydelse, og ligesaa umuligt, som det er for noget Menneske, nu med Sikkerhed at kunne paapege den Haand, i hvilken Rigets Scepter engang vil gaae over, ligesaa umuligt er det, nu at angive de Grundsætninger, der ville styre denne Haand, eller at have nogen sikker Mening om, paa hvilken Maade hiint store Spørgsmaal da vil vorde afgjort, som, om det ei forinden ved gjensidig Tillid imellem Folket og dets Fyrste vil vorde løst, upaatvivleligen da langt stærkere vil fremtræde.