Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-10-22
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Nittende Aargang. No. 85. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 22 October 1822. Adresseavisen. Alting recenseres, critiseres, commenteres, kun ikke Adresseavisen. Og dog er denne Tidende, naar man seer hen til Nytten, een af de nyttigste, og naar man seer hen til Ælden, een af de ældste. Den er, saa at sige, den Jordemoder, der befordrer enhver Pressefrembringelse til Verden, men det gaaer den, som alle Jordemødre, der sjeldent værdiges af dem, de have befriet fra et Nimaaneders Fængsel, mindste Opmærksomhed naar de først ere paa fri Fod. Lig en Fama blæser den i Trompeten for Enhver, der rækker den sin Skilling, og hvor meget maatte ikke døe i Fødslen, naar den ikke paatog sig at proclamere dets Tilværelse over hele Landet, Men med Utaknemmelighed lønner man dens Bestræbelser. Aldrig saasnart har man benyttet sig af dens Organ, førend man bruger den til at tænde sin Pibe eller polere sine Vinduer med. Men vil ingen sætte Priis paa dit store Værd, arme, miskjendte, mishandlede Adresseavis, saa vil jeg. Din Talsmand vil jeg være, om end tusinde literaire Blæk fiske skulde hefte sig som Blodigler fast ved mig, og oversprutte mig med deres Blæk! Denne Gang skal jeg bestræbe mig for at vise, at der lige saavel lader sig holde Forelæsninger over Dig, som over saa meget Andet, der hverken er saa indholds eller lærerigt, som Du. Jeg skal godtgjøre, at Du, læst med Eftertanke, er en lige saa interessant Læsning, som mangt et andet Blad, der trykkes paa Skrivpapir, og opbevares og indbindes i rødt Saffian. Altsaa til Værket! "Den 14 Juni bliver Generalforsamling Selskabet ", hvor Ting af Vigtighed blive foretagne. De Udeblivende maa være tilfreds med, hvad Puraliteten beslutter." – En Generalforsamling. Det Udtryk forstaaer ikke Enhver. Det kunde synes at være analog med Generalmarsch, som paabyder, at Alle skulle marschere, og Generalforsamling maatte da betyde det samme som alle skulle forsamle sig. Men det er langt fra ikke Meningen; thi, som oftest vil man, at om just ikke Alle, saa dog de Fleste, skulle udeblive; og i Almindelighed er det allerede forud afgjort hvad der skal skee, og Generalforsamlingen er en blot Formalitet, hvorved Vedkommende ville overtale Medlemmerne til at troe, at de have en Villie, hvilken de, som Automater, dog ikke have Generalforsamling lod sig derfor snarere forklare med, at det er en Forsamling af Selskabets Generaler, scilicet: Ledere, Toneangivere, Matadorer, hvilke Resten følger, som Lammene Klokkefaaret. Naar det altsaa i saadanne Bekjendtgjørelser hedder, at man ønsker en saa talrig Forsamling, som mueligt saa er det med andre Ord det samme som: Directionen og nogle andre Udvalgte ønske, at der maatte indfinde sig saa mange Jabrødre og Nathuer som mueligt. – Naar det endvidere hedder at Ting af Vigtighed, skulle foretages, saa kunde mangen Uindviet maaskee være meget nysgjerrig efter at vide, hvilke Ting af Vigtighed her da foretages, Sligt lader sig vel i Almindelighed ikke saa let bestemme, da Tingenes Navn kan være Legio; men i Almindelighed er det de peconomiske Gjenstande, man i Klubber kalder Ting af Vigtighed, f. Ex. en Forestilling fra Huusverten, at han vil have sin resterende Leie betalt; fra Marqueuren, at hans Kone er kommet i Barselseng med Tvillinger, og at han ikke kan vedblive sin Post, med mindre Selskabet vil forstrække ham med 20 Rbdlr. til at betale Jordemoder &c.