Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-08-11
Onsdag Aften den 5 d. bragte et Antal af 400 Studerende ved et Fakkeltog og Sang Deres Majestæter deres Lykønskning i Anledning af den høie Formæling. I tvende Afdelinger, hver med et militairt Musikkorps foran sig, drog Toget Kl. 7 1/2 fra Studiigaarden til Runddelen udenfor Frederiksberg Hauge, hvor Faklerne tændtes. Herfra begardet sig under Musik op til Slottet, udenfor hvis Facade det opstillede sig i en dobbelt Halvkreds. En Deputation, bestaaende af Dhrr. Chr. Winther, Leerbech, Thune, Bretteville og Stangerup, overbragte Deres Majestæter og de høie Formælede Lykønskningssangen, der var forfattet af Chr. Winther og sat i Musik af Hr. Krøyer, og udbad sig Al. lerhøistsammes Tilladelse til at maatte afsynge samme, hvilken det behagede Hs. Majestæt at meddele i de naadigste Udtryk, idet Allerhøistsamme tillige med Hjertelighed yttrede Sin Tilfredshed med den Aand der besjæler Hovedstadens akademiske Borgere, og giver Kjøbenhavns Universitet en saa udmærket Rang blandt Europas Høiskoler. Efterat Sangen var afsjunget, udbragtes et 3 Gange gjentaget Hurraraab for Deres Majestæter Kongen og Dronningen! de høie Formælede, og det hele Kongehuus, Toget begav sig nu til det saakaldte Apistempel, hvor Forfriskninger bleve rakte Studenterne. Paa Grønningen foran samme kastedes Faklerne i et Baal, hvis Flammer viste Templet og dets af den store Folkemængde oplivede Omgivelser i en høist malerisk Belysning. Omtrent Kl. 10 droge de Studerende, under Musik og Sang, tilbage til Studiigaarden, som imidlertid var bleven smagfuldt oplyst. Af den ved sin Hjertelighed og nationale Følelse udmærket skjønne Sang, som fortjener at komme til almindelig Kundskab, og derfor ogsaa her meddeles, var foranstaltet trende forskjellige Udgaver: Pragtexemplarer i stor Folio, bestemte for Deres Majestæter og det høie Brudepar, skrevne af en fortrinlig Calligraph og med malede Zirater, ligesom den gamle Munkeskrift, og tvende trykte, een i Folio, af fortrinlig typographisk Elegance, for de øvrige høikongelige og høisyrstelige Herskaber, og een i stor Oktav. (Kbhpst.) Her under Himmelens blaae Tabernakel Stimle vi atter med blussende Fakkel Glade i Flok om det landlige Slot; Det er Studenternes ærlige Hjerter, Hilsen de bringe med Sang og med Kjerter, Lyt til vor Jubel, ol elskede Drot! Ydmygt vi nærme os Herskerens Sæde, Venligen deele vi Faderens Glæde, Kinderne gløde ved Moderens Fryd; Kjeden, den kostbare, fuldendt vi skue Trindt om vor Kongestol lisligt at lue, Krandsen, som bandtes af Manddom og Dyd. Kiærlighed smilde med saligste Mine, Signende Ferdinand og Caroline Sendte den Himsen sin varmeste Bøn; Tro os, vort Hjerte dem aldrig forlader, Alle vi Danske jo kalde Dig Fader, Søster Din Datter, og Broder Din Søn. Danmark, Du Perle, der svømmer paa Vove! Vel dine Sletter med Agre og Skove Række kun stakket fra Syd og til Nord; Men i vor Kjærlighed blomstrer et Rige, Større og bedre end Ord kan udsige, Der, ol vor Konge! Din Vælde er stor Fredsælle Fredrik, vor Dronning Marie! Eder vor Troskab vi evigt indvie, Løftet er ærligt, og Ordet har Vægt; Hjerternes Ønsker til fjerneste Dage Dannemarks Lunde med Fryd skal gjentage: Leve vor Konge, hans Dronning! hans Slægt!