Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1779-03-05
Forordning. angaaende hvorledes med Land=Stutterier udi Danmark for Fremtiden skal forholdes. Christiansborg Slot den 23 December 1778. Vi Christian den Syvende, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, a. 2.; Giøre alle vitterligt: At, da Vi have erfaret, at Forordningen om LandStutterierne af 16 Junii 1686, ikke i alle Deele skal være passende efter Agerbrugets nu værende Forfatning; og Stutteriernes Vigtighed for Landet udkræver, at denne Avl alvorligen befordres og opmuntres; Saa have Vi allernaadigst for got befunden at ophæve bemeldte under 16 Junii 1686 om Stutterierne i Danmark ergangne Forordning, samt hvad hidtil om Land Stutterierne er anordnet, og derimod til Regel og Efterlevelse for Fremtiden at anordne og befale, som følger. 1. Skal alle Grever, Friherrer og andre Proprietairer, som eie flere end een privilegeret Sæde=Gaard, for hver saadan Gaard, holde tvende fintterie=dygtige Fol Hopper, af de Egenskaber, som i efterfølgende 9de Artikel ere fastsatte, hvilke Hopper det tillades Eieren at holde samlede paa een Gaard eller fordeelte paa fleere ham selv tilhørende Gaarde; Men naar en Proprietair ikkun haver een SædeGaard, og hans Hartkorn, Hovedgaardens og Bøndergodsets tilsammentaget, er over 400 til 500 Tdr. Hartkorn, da skal han holde trende Føl=Hopper, og om Hartkornet er 500 Tdr. og derover, da fire Hopper. 2. Eiere af upriviligerede Sæde=Gaarde skal ved hver Gaard holde en Hoppe af samme Maal og Egenskaber, som de, der skal holdes af privilegerede Sædegaards=Eiere. 3. Ligeledes skal enhver Selv=Eier, Møller og Kroemand, som haver 10 Tønder Hartkorn og derover, holde en stutterie=dygtig Hoppe, af saadan Maal og Beskaffenhed, som udi 6de Artikel for dem er fastsat. 4. Geistligheden ville Vi allernaadigst frietage for den Forbindtlighed at holde Hopper til Stutterie paa deres Præstegaarde; Men Vi paatvivle ingenlunde, at jo de Sognepræster paa Landet, som dertil have Leilighed og Evne, ville til deres egen Fordeel, og andre til Exempel vise al muelig Nidkierhed i at biedrage til denne Vores Anordnings Opfyldelse, da de og lige med andre, efter deres frivillige holdende Stutterie Hoppers eller Hengsters Beskaffenhed, skal være deelagtige i de Fordeele, som tilstaaes dem, der efter den anbefalede Orden ved den aarlige Besigtelse befindes saadant at fortiene; Men for de Godser eller Gaarde af 10 Tønder Hartkorns Størrelse og derover, som nogen Geistlig maatte eie, hans Kald uvedkommende, bør han være pligtig at holde det samme Antal Hopper til Stutterie, som for Proprietairer eller Selv=Eyere oven for findes anordnet. 5. Betreffende det holdende Antal af Hengster, da tillades det fleere Proprietairer at være felleds om en Hengst, saaledes at 20 Hopper regnes paa hver Hengst, imod at Eieren af Hengsten nyder i Gotgiørelse af dem, som bruger den felleds med ham, 2 Rdlr. 3 Mark for hver Hoppe, med mindre de paa anden Maade sig derom imellem sig selv kunde foreene. 6. De som selv ikke eie nogen Hengst, maae ved det aarlige, herefter anbefalede Syn over Stutterierne, beviisliggjøre, at de med nogen anden er forenet og felleds Hengst, eller og med Beviis fra nogen Eiere af en approberet Stutterie=Hengst gotgiøre, at deres Hopper af samme Hengst ere blevne vedbørligen bedækkede. 7. Og da der er liden eller ingen Fordeel ved at opelske maadelige Heste som til ringe Priis bortsælges, saasom den aarlige Omkostning paa at optrekke Heste af ringe Værdie er næsten den samme, som ved at optrekke de smukkeste og kostbareste Heste, saa er, næst god Græsning paa tør Bund om Sommeren, sundt Forder og øvrig god Rygtning om Vinteren, Hengsters og Føl=Hoppers gode Beskaffenhed, af allerstørste Vigtighed for Stutteriernes Opkomst, og til Stutterie Eiernes egen Fordeel. Vi ville derfor, at følgende skal være Vedkommende til Veiledning og Regel i at vælge gode Hengster og Hopper mo. Hengsten maa ikke være under 5 Aar og ikke over 15 Aars Alder. 2de. Den maa være af 10 Qvarteers og 2 Tommers Høyde Siellandske Alen og Anlegs Maal uden Skoe. 3tio. Hovedet bør være lidet og ikke af stærke og brede Kiæver, ingenlunde indtrykt under Stiernen eller braknæset, men saa meget mueligt hellere krumnæset, eller, som det i Almindelighed kaldes, Ravns=Kop. 4to. Den bør have smaae Øren, som hverken er for lange eller for brede, ikke vidt fra hinanden staaende og endnu mindre nedhængende, men lige ret opstaaende. 5to. Øynene maa ikke være for smaa eller for dybt liggende, men være klare og uden nogen naturlig Feil, dog kan Feil paa Øynene af et Stod eller anden udvortes Aarsag, ikke giøre en Hengst uduelig til Stutterie. Sto. Halsen maae ikke være for kort, men af smuk Reisning, ikke ved Mahnen indbøyet, eller den saa kaldte Hjorte Hals, ei heller hengende (spekhalsig) men gaae i en jevn Krumming fra Vider=Rissen eller Skulderen til Hovedet, og oven til med Hovedet. have sin største Krumning, at Hovedet derved kan faae sin tilbørlige lydrette Stilling og ikke være fremstikkende. 7 o. Bringen maa ikke være for næver fortil, men have fuldkommen Brede efter Hengstens Størrelse. 8vo. Ryggen og Krydset maa være lige, ikke nedsynket eller krumt opstaaende, ikke være skarp mod Skulderen, eller den saa kaldede Vider=Ris, ikke lavere fortil, end bag til, Krydset ikke nedhængende eller skarp med opstaaende Hofter, Halen ikke for lavt siddende. 9no. Forbenene maa være lige og Knæerne ikke krumme indfad, imod hinanden, eller frem at eller tilbage, de maa være stærke af Knogler og ikke smaa og tynde. 10 mo. Fødderne maa staae lige hverken ind af eller ud ad med Tagen, ikke være platfodede eller fuldhovede eller enghovede. 11mo. Bagbenenes Godhed er i Særdeleshed vigtig, Laaret maae være breedt, Skanken eller Hasen, ikke stikke formeget bag ud, ikke heller Haserne krumme ud ad eller indlad, at de ere hinanden for nær. Overalt bør Beenene ikke være for fiine, de bør være reene for al Slags Spat og Galde, ikke være Lang=Kodede, men sterke og faste af Knogler.