Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1831-04-08
Jndenlandsk. Det i Slesvig udkommende Blad, der Wahrheitsfreund." indeholder en interessant Afhandling om Oprindelsen til den danske Stats gjeld, meddeelt fra en høi Haand. "Naar man klager over", hedder det "at der aarlig fra Hertugdømmerne trækkes rede Penge til Danmark, for der at anvendes, saa skulde man dog være saa billig, ikke at forglemme, at det netop er for Holstens Skyld, at en betydelig Deel af den danske Statsgield er gjort, og at Holsten følgelig ogsaa er pligtig, at yde sit Bidrag til de aarlige Renters Betaling, Et flygtigt Tilbageblik i de tre sidste Kongers Regjeringsperiode vil tilstrækkelig godtgjøre Rigtigheden. af denne Paastand. Kong Christian VI. efterlod sig en Gjeld af 2,600000 Rdlr. Han anlagde Nyholm, var Flaadens Skaber, byggede Christiansborg og Hirschholm. Han var en god, from, fred elskende Konge; man kaldte ham, efter hans Død, Nordens Salomon. Kong Frederik V. afbetalte meget hurtigt den ham efterladte Statsgield af 2,6000,000 Rdlr. Han var tilbedet af alle sine Undersaatter. Han yndede diplomatiske og commercielle Forbindelser, og sagde til den til Gesandt i Constantinopel bestemte Gabler, senere Overpræsident i Altona, da denne forestillede ham, at det vilde koste Meget: " Aal Vi har Penge nok!" Jndtil Aaret 1758 havde Danmark ingen Statsgield; men Ruslands daværende Thronfølger, senere Keiser, Peter III. var Danmarks Dødsfiende. Trods alle Keiserinde Elisabeths Forestillinger og det franske Hofs Mæglingsforsøg, vilde han ei lade sig afholde fra at erobre begge Hertugdømmerne, saasnart han blev Keiser. Kong Frederik V. saae sig derfor nødsaget til at samle en Hær i Hertugdømmerne og udruste en Flaade paa 12 Linieskibe og 6 Fregatter, Hæren rykkede frem i det Mecklenborgske, hvor der allerede stod en russisk Armee under Butterlin; men samme Dag (1762) som Fiendtlighederne skulde begynde med Borttagelsen af det russiske Magazin i Waarin, indtraf den Efterretning til Hovedqvarteret, at Peter III. var detroniseret, og at Keiserinde Catharina havde besteget Ruslands Throne. Kongen havde i al den Tid aldeles ingen Skattepaalæg villet tillade; men da Tropperne vare komne tilbage til deres Standqvarterer i Danmark og Norge, og man, i efter nøiagtig Undersøgelse af Statsgielden, havde fundet, at samme beløb sig til 28 Mill., blev Kop skatten paabuden. Kong Frederik V. græmmede sig saa stærk over, at hans Undersaatter nu ikke meere vare saa lykkelige som før, og at det gik tilbage med Statens Velstand, at han blev syg og døde i sine i bedste Aar." (Sluttes en anden Gang) Rd. Av.)Hr. Pastor O. D. Lütken i Mehren har, ved i Kjøbenhavnsposten at indføre nogle Bemærkninger om Nødvendigheden af at forskaffe arbeidsløse Mennesker lovligt Erhverv, for at forebygge Forbrydelser." søgt at opvække Opmærksamheden paa, hvor nødvendigt det er, at der fra Statens Side gjøres Noget, for at formindske et Onde, der har den fordærveligste Jndflydelse paa hele Samfundet, og truer med at bringe 1/4 Deel af Almuen paa Tiggernes eller Forbrydernes Liste. Som Midler hertil foreslaaes Jstandsættelse af Biveiene fra Landsbye til Landsbye, hvilke som oftest ere ufremkommelige. Den meddeelte Skildring af Mangelens og Lediggangens Virkninger paa Forfattereas Egn er sørgelig, men desværre vist anvendelig paa flere Steder. Mangen en Bonde holder, formedelst den ubetydelige Avl, iaar ingen Tærsker, hvoraf følger, at en Deel Huusmænd og Jnderster ligge aldeles ledige, uden anden Udsigt, end at fare vild derom, en Talemaade, hvorunder forstaaes saavel at borge og tigge, som stiæle Føden. Om Tyverier og Jndbrud høres derfor ideligt, hvorfor det er en gængse Yttring af Almuen: "Tyvene tænke, kan det lykikkes, saa er det gode, og blive Vi grebne, saa faae Vi Opholdet med det samme." (Hempels Avis)