Aalborg Stiftstidende, 1828-03-22
Rusland. Et overordentligt Bilag til den Petersburger Journal indeholder følgende: "Længe forventede og endelig den 17de Februar modtagne Efterretninger fra Persien have, desværre! for Øieblikket ikke opfyldt de Fredshaab, som de med Abbas Mirza aabnede Underhandlinger, hans formelige Løvter og Schahens egne skriftlige Erklæringer berettigede til at nære. Allerede vare alle Artikler i Tractaten, som skulde ende Krigen mellem begge Stater, antagne og parapherede af Keiserens Befuldmægtigede, af Abbas Mirza og endnu en Befuldmægtiget fra Schahen; der fandt ingen Strid mere Sted over den vigtige Punct, som angik den af Rusland fordrede Penge Erstatning og Summen, der skulde udgjøre billig Godtgjørelse for saa mange Tab og Omkostninger var desinitiv bestemt. Saasnart den var overgivet til Hans keiserlige Majestæts Befuldmægtigede, skulde de russiske Tropper, efter Tractatens Bestemmelser rømme Provindsen Aserbidshian og trække sig tilbage paa venstre Bredde af Araxes=Floden. De Fonds, som vare bestemte til at betale Rusland hiin Skadesløsholdelse vare endogsaa paa Veien til Tauris, da General Paskevitsch bragte i Erfaring, at Schabens Stemning pludselig var bleven forandret og at en Befuldmægtiget, navnlig Mirza Abul Hassan Khan vilde begive sig til Conferentz=Stedet, for at erklære, at, naar ikke den russiske Hær bevirkede sit Tilbagetog over Arares og uden mindste Forhaling rømmede Aserbidshian, vilde Feth Al Schah ingen Skadesløsholdelse betale og ikke ratificere den Fred, hvis Betingelser han havde indgaaet. - Dette var ei allene at vise os, til hvilken Grad man driver sin Uredelighed, men tillige at forlange Afstaaelse af den eneste Borgen, som kunde sikkre os Opfyldelsen, af de indgangne Forpligtelser. Der kunde kun gives eet Svar paa den Erklæring, som Mirza Abul Hassan, Khan bragte. Saasnart han i General PaskevitschsLeir havde udrettet sin Herres Ærinde og meddeelt Schabens nye Beslutning, betydede Hærføreren ham, at Conferentserne nu vare afbrudte og at Militair-Operationerne vilde paa nye tage deres Begyndelse. - Dette er virkelig skeet og de fortsættes med største Eftertryk. Abbas Mirza syntes meget bestyrtset over sin Faders Beslutning. - Denne Forandring i Systemmet, som han beklager, synes i Persien at være fremvirket af indre og ydre Aarsager, som have virket med forenet Kraft; deels ved en af hans Brødres Ærgjerrighed, som stræber efter Thronen, og deels ved Løvter om Bistand og Diversion, som ere blevne gjorte af en anden asiatisk Magt. - Jøvrigt tør man ikke tvivle om, at Schaben jo vil lade sig belære om sin sande Fordeel. Mirza Abul seer med samme Frygt som Kronprindsen Fornyelsen af Fiendtlighederne imøde. J al Hast var han reist tilbage til Teheran, for at formaae sin Souverain til hverken at udsætte Fredens Ratisication eller Betalingen af de stipulerede Summer. Endelig melde os ogsaa Efterretninger fra Teheran selv, at Summer, som udgjøre Godtgjørelsens stipulerede Beløb paa Schahens befaling vare sendte til Kasbin og at frygten for vore Troppers Fremskridt vilde seire over de Hindringer som lægge sig i Veien for Undertegnelsen af en Tractat, hvis Betingelser ere dicterede af Maadehold og Retfærdighed.