Berlingske Tidende, 1822-04-19
London, den 1ste April. Lord King aabnede den 25de f. M. i Overhuset en meget heftig Debatte over den Gage, som vore Gesandter og Ministre ved fremmede Hoffer nyde. Han sammenlignede Beløbet med Udgifterne under denne Rubrik for Aaret 1792, i hvilket samtlige Omkostninger kun havde udgjort 120,000 L. St.; men nu beløb sig disse Omkostninger til omtrent 230,000 L. St. Dette var alsaa en Forøgelse at Udgifterne siden 1792 af omtrent 140 Procent, og altsaa var Formindskelsen af 10 Procent, som Regieringen havde foresat sig at foretage ved Civil=Listen, her ubetydelig. Han dadlede meget, at vi holdt Gesandter i Dresden, i Haag og i Særdeleshed i Schweitz, hville Lande, efter hans Formening, kunne bestaae, uden at vi det ved Gesandter bleve repræsenterede. Lord King sagde blandt andet: "J forrige Tider var for en af vore Gesandter i Schweitz, Gagen kun 250 L. St., nu udgjør samme 4500 L. St. Lord Clancarty, vor Gesandt i Nederlandene, har den overordentlige Jndtægt af 12000 L. Sterling, og desuden er han endnu en af vore tvende Postmestere. J forrige Tider havde vi hverten i Wien eller i St. Petersborg Gesandter, og jeg indseer ei hvortil de nu ere nødvendige. Det forundrer mig virkelig, at Ministerne ei atter have sendt en Gesandt til Lissabon, for at complimentere Kongen, som nylig er ankommen, da man allerede for flere Aar siden sendte en vis hvivelbaaren Herre til en Plads, hvor der hverken var Konge eller Hof." Han sluttede sin lange Tale med det Forslag, at Lorderne skulle vortere paa en Adresse til Hs Majestæt, med Bøn om at lade foranstalte en Jndskrænkning og Forandring ved Civil Departementet, Lord Liverpool forsvarede det diplomatiske System i det har blandt andet sagde: "Regieringen har allerede formindsket de aarlige Udgifter over 1 Million. Ved Civil=Listen er skeet Reduction paa 370,000 L. St., hvortil selv Kongen har bidraget 30,000 L. St., og Huset kan dømme, om Hs. Majestæts Tienere ei have gjort alt, hvad man paa nogen Maade kunde vente af dem. Hvad vore Gesandters Lønninger angaaer, da lægge man Mærke til, at siden 1790 ere alle Levnetsmidler blevne saa dyre, og overhovede er en gandske anden Levemaade indtraadt, saa at Jngen nu kan overtage nogen diplommatisk Post, uden enten selv at besidde Formue, eller have en passende Godtgiørelse. Paa Grund af disse og flere bemærkninger modsatte han sig Lord Kings Forslag, Lord Holland dadlede meget, at vore Gesandtere nøde saa høi Gager, skiøndt han maatte finde nødvendigt, at vi behørigen blev repræsenterede i andre Lande. Om vort diplomatiske Forhold med Tyrkiet, vedblev han, vil jeg ikke indlade mig. "Jkkun det Ønske kan jeg ei tilbageholde, at hiin barbariske Regiering snart maa til intetgiøres. Det er mig ligegyldigt, om det iværksættes ved Russer, eller Grækere. Jmidlertid haaber jeg, fra hvilken Side end Slage kommer, at vort Land ikke tager nogen Andeel i Krigen. Vi er for langt fra Skuepladsen til at blande os i Stridighederne, men ikke for langt, for at vi ei skulle have Jnteresse ved Følgerne Endskiøndt jeg som Statsmand er pligtig til at anbefale vor Neutrantet, saa maae jeg dog, som Menneske og Philosoph, inderlige ønske, at Følgen af en Krig i hine Egne maae blive en aldeles Udslettelse af Tyrkiets tyranniske Regiering. Lord Kings Forslag blev forkastet uden at stemme derover. Den 5te April. Den af Agerdyrknings=Commiteen afgivne Beretning gaaer ud paa : at Landmandens Klager ere meget grundede, og Commissionen foreslaaer derfor flere Maader til at afhielpe Nøden, hvoriblandt den: at der - saa længe Kornpriserne ere saa lave - skulde oprettes Magaziner, hvor Landmændene imidlertid kunde oplægge deres Kornvarer, og derpaa erholde Laan mod 3 Procent til 2/3 af Kornets Værdie.