Aalborg Stiftstidende, 1836-05-31
Under Forlangte Jndrykkelser, læses i Aarhuus Avis 1. Af den Viborgske Stændertidende Nr. 20 sees, at et Medlem i Anledning af Hr. Oberst v. Brocks Forslag om almindelig Værnepligt blandt flere Yttringer har fremført disse tvende: 1) p. 312 - Kan Danmark med al sin Opoffrelse og Anstrængelse blive stærk nok til at modstaae nogen af de Potentater, hvis Angreb kunne befrygtes - som saadanne Potentater har bemeldte Medlem p. 311 blandt flere nævnt Sverrig!! - Kyndige mene nei, 2) p. 313 Armeen koster aarligen over halvtredie Million og Flaaden circa halvanden, altsaa omtrent en Fjerdedeel af Landets aarlige Indtægter. Overstige nu disse Udgifter Landets Kræfter og bør man ønske en Reduction deri, da kan der vel saameget mindre være Tale om, at anvende Statens Formue paa en forøget Væbning, der i en Række af Aar vilde koste langt meere end Landets Occupation af Fjenden. Hvad Nr. 1 angaaer, da vil jeg indskrænke mig til, at bringe det simple Factum i Erindring, at den roeskildske Stændertidende talte flere Abonnenter i Sverrig, og at dette vel ogsaa er Tilfældet med den Viborgske. Hvad Nr. 2 angaaer, da er jo den, og ingen anden, Ordenes Mening, at den danske Borger, naar han har Valget imellem at bidrage til Fødelandets Forsvar neller see det i Fjendens Haand, at kalde sig Undersaat af Kong Frederik den 6te eller af en fremmed Potentat, skal bestemme sig til det, som eventualiter forvolder ham mindst Pengeudgifter!!! Det er vanskeligt, at forestille sig den Mulighed, at en dansk Deputeret i en dansk Forsamling kan fremføre en saa ussel, kræmmeragtig Beregning, - det er vanskeligt at fatte, at nogen Mand af Samvittighed paa denne Maade troer, at fyldestgiøre den Pligt at knytte de Baand desto fastere, der forene Kongehuset med Folket og at vidrage til Almeenaandens Oplivelse; saafremt man nemlig ei antager, at dette Medlem holder det for ligegyldigt, hvilket Kongehuus den danske Nation bliver knyttet til, og hvilket Slags Almeenaand han opliver. Da Jndsenderen, og Flere med ham, have følt sig i allerhøieste Grad revolterede ved disse, Nationens Ære i saa høi Grad krænkende Yttringer af en dansk Deputeret, og da han troer sig overbeviist om, at de ikke kunne være fremforte i en Forsamling af danske Mænd, end sige i en dansk Stænderforsamling, uden at have modt lydelig og udeelt Uvillie, og ei blot, saaledes, som det af Stænder idenden synes, en enkelt retsindig Mands Misbilligelse, saa er det, at Jndsenderen af disse Linier voverat udtrykke det Ønske, at den danske Borger ikke maatte for live uvidende om denne Uvillie, naar han med Sorg og dyb Harme bliver underrettet og hine Yttringer, i et Blad, som endnu efter Aarhundreder vil være et Vidnesbyrd om de Følelser, Nationens Udvalgte nærede for Kongen og Landet. Der er, efter min Anskuelse, Intet, der i den Grad, som denne Begivenhed, taler for Ønskeligheden af, at de Talende navngives i Stændertidenden; thi danske Borgere, er see sig repræsenterede saaledes, som hiint Medlem Vælgere, turde dog finde det ønskeligt, offentligen for deres Landsmænd at protestere mod de, om endog ugrundede, Slutninger, der kunne drages fra Repræsentanten til de Repræsenteredes Tænkemaade. - Jndsenderen af disse Linier har den Svaghed, at han ei under at see sit Navn i offentlige Blade, og har derfor ei underskrevet denne Artikel; men skulde det omtalte Medlem ønske at vide det, da vil dette Blads Redaction opfylde hans Ønske, - naturligviis under Forudsætning af, at han ligeledes navngiver sig for Indsenderen. V. L." - - - B. Da det Rygte er kommet Jndsenderen af disse Linier for Øre, at man i Randers vil høitideligholde Aaret 1840 med at opreise en Mindesteen for Niels Ebbesen, saa tillader han sig at foreslaae, at der til Indskrift paa denne Stotte maatte vælges disse Ord, som læses Side 313 i den viborgske Stændertidende, Nr. 20. Der kan ikke være Tale om et Forsvar, som i en Række af Aar vilde koste langt mere, end Landets Occupation af en Fjende. Der burde da tillige anføres, at dette var sagt offentlig af en Fædrelandsven og dansk Deputeret i en dansk Stænderforsamling, og det i Aaret 1836; thi det er altid glædeligt at see, hvilke Fremskridt man kan gjøre i 500 Aar. Da dette Forslag ei forekommer Forfatteren uvigtigt, saa anbefaler han det til sine LandsmændeOpmærksomhed, og navnligen haaber han, at de Herrer Redacteurer vil optage det i deres Tidender; men fremfor Alt anbefaler han det til Overveielse og videre Foranstaltning for Randers og Omegn. - Sønder-Jylland i Mai 1836.