Norske Intelligenssedler, 1764-12-26
Nordske Jntelligen No. 52. Onsdagen den 26. December 1764. So Slutningen. Betreffende Brugs-Maaden, og den store Nytte, som Potatos tilbringer i en Huusholdning, har man at mærke. Den store røde runde, og den store gule Sort er nyttigst; de giver meget Meel af sig, som paa 2de Maader kand tilberedes, 1.) ved at skiære Frugten smaae, tørre den paa Klæder i Bagerovne, og lade den male ved Møllen; Dette Meel er best til Flad Brød, 2.) ved at toe den reen, koge den, og tage Skindet af, samt lave en Moes deraf, hvilket æltes med Ruug-Meel og giver meget godt Ovns-Brød, særdeles, naar noget meere Suurdey, end ellers sædvanlig, kommes der. Man kand og giøre Stivels heraf, ligesom af Hveede. ( Til at føde og feede Sviin og andre Kreature, ja endog Høns og Giæs, er denne Frugt meget god, naar den bliver kogt, og rørt tilsammen til en Vælling, som i Førstningen blandes med Mask eller Meel, og gives deraf til de Kreature, man vil feede, meget ofte, og lidet hver Gang. Bladerne af denne Væxt kand bruges til Kiør, f) Denne Stivelse tillaves paa følgende Maade: Man tager et Kar af Træe med reent Vand, river derudi paa et Rive-Jern saa mange reenvaskede Potatos, som man synes. Naar dette har staaet noget, røres det om; det grove trykkes vel af, og lægges bort. Saasnart Meelet har sat sig paa Bunden, helder man det ureene Vand sagte af, og slaaer atter reent Vand derpaa igien, røres atter om, og den grove Deel udpresses og bortkastes, helder Vandet af, og reent Vand paa igien, hvormed saa ofte fortfares, indtil Vandet staaer gandske klart over det paa Bunden liggende Meel; Vandet slaaes da af, og naar Meelet begynder at blive tørt, stødes det af paa Lin-Klæder og tørres i Solen. Det grove Meel og Vand, som slaaes af, kand gives Svinene. Vil man lade reent Linnet, som med denne Stivelse er gjort til rette, ligge nogen Tid, er det fornødent, at kjøbe for 1 s. Loppe-Frøe paa Apotheket, som koges i reent Vand, og sies igiennem en fiin Klud, hvormed det vaskede Tøj, førend det bliver gandske tørt, bestænkes, hvilket giør Stivheden bestandig. Kiør, ligesom andet blødt Foer. Disse 2 Slags Potatos, og i sær den store gule, kand og bruges ligesom andre Rødder og Roer eller Næper, baade kogte og steegte. Dog ere de smaae gule, og de lange røde, bedre hertil, og smager meere lislig; men den hvide Sort er den sletteste og mindst nyttige. Der er nu opkommen en Tvistighed imellem F og V, fordi den første urettelig betages Fortrinet af den sidste, følgelig udelukkes af den Classe og Orden, som den med Rette tilhører, derfore vil F, som nu længe har tied stille (i Haab samme i Mindelighed skulle henfalde) indstevne V for den selvtagne Myndighed, og den TorFiderved er vederfaret, saafremt Bei seer samme forandret, og jo før jo heller lader saadan egen tagen Myndighed fare; Thi siger F, jeg har længe nok taalt din tiltagne Hovmodighed, deels for at see, hvorvidt du med samme ville gaae, deels og for at erfare, hvo egentlig har tillagt dig dette Fortrin, naar man da først vil igiennemsee, en ret oprigtig indfød Nordmands Skrivemaade saaledes: Jeg veed at af Lovens Trudsel afvendes mangt et Menneske fra at giøre en anden Uret Udi disse Ord faaer jeg med Rette af Nordmændene den Rang, som jeg efter Ordenen, tilkommer. Skal derimod en Jyde skrive Ovenmeldte, bogstaverer han det saadan, Jeg veed at av Laugens Trudsel avvendes mangt et Menneske fra at giøre en anden Uret, følgelig sees lættelig af hvem du har din utilbørlige Rang ligeledes erfares og af Skrivemaaden den Frygt du og dine Tilhængere idelig er omgiven med, efterdi du og de ved alle Leyligheder og forefaldende Tvistigheder stedse er vandt ved av, av, av, og tænker maaske derved at afværge, det de i Samvitigheden veed at have fortient. Jeg raader dig derfore, at du ikke oftere tiltager dig den Myndighed, at betage min Ret, efterdi samme grunder sig paa den Orden og Fortrin mig længe siden er tilstaaet i de Gamle Romeres Alphabeth, og derefter mig tilbørligen indrømmet for mange Hundrede Aar i de Nordeske Folkes Alphabeth i lig Maade, saavelsom og paa de bedste baade ældere og nyere Skribenteres samtydige Medhold, hvis Navne ere alle vore Landsmænd bekændte, af hvilke J med Rette faaer sit Sted, men jeg betages dog ikke derved min Ret, eller den Classe mig Rangen tilhører. Derfore vil jeg nu først høre de brave og lærde NordmændeMening om samme, forinden jeg gaaer videre med Sagen, da jeg er forvisset om at enhver Retsindig tager mit Partii, og tillige forlader jeg mig til aldrig at miste min Rang af Norske Skribentere, eller af dem betages det Sted, mig i Alphabetets Orden er given. Udi øvrigt vil jeg have min lovlige Ret og Paa anke mig til J reserveret til Tid og Sted (om fornødiges) og imidlertid oppebier jeg et Par Ugers Jntelligenz-Sedler, hvorudi jeg forventer mig Fortrinet fremfor V, af den retsindige Nordmand.