Berlingske Tidende, 1833-04-05
(Slutning af det i Gaars No. afbrudte Stykke om Dampskibsfarten.) - Billige Transportomkostninger bidrage til at nedsætte Prisen paa Manufacturvarer, hvis Afsætning i Udlandet derved betydeligen lettes, og virke paa samme Tid til Gavn for Landmanden, da den forøgede Fabrication fordrer flere Arbeidere, og disses større Antal igjen et større Forbrug af Levnets midler. Saa nøie ere alle Dele af det civiliserede konstige Samfund, hvis Medlemmer vi ere, indbyrdes forbundne, at Virkningen paa eet eneste Punkt meddeler sig det hele øvrige System, selv om visse Dele af dette synes at være aldeles uden Forbindelse med de berørte. En hurtig og lidet bekostelig Transport maa skaffe mange Artikler Afsætning paa nye Steder, og til veiebringe en Omsætning mellem langt fra hinanden liggende Egnes Producter, hvilken hidtil ei har fundet Sted, fordi mange animaliske og vegetabiliske Næringsmidler ikke taale at gjemmes længe, og altsaa ikke kunne forsendes fra den ene Egn, medens den andens Armod ikke tillod Anskaffelsen af de, til Omsætning anvendelige Konstfrembringelser. Denne Paastands Rigtighed bevises allerede ved Virkningerne af Dampskibsfarten paa den Jrske Canal, hvorved det vestlige Englands Byer ere blevne Afsætningssteder for en uhyre Masse af Jrske Produkter, hvis Udførsel hidtil var umuelig. Transporten af levende Dyr, som tjene til Menneskenes Næring, udstrakte sig hidtil kun til en meget ubetydelig Omkreds, og overhovedet taale kun faa Dyrarter at transporteres paa sædvanlige Vogne og Veie. Men det Særegne ved Jernbanerne, og især de kjørende Dampmaskiners Omfang i Forening med Transportens uhørte Hurtighed, gjøre den ved enhver Dyrart, paa hvilkensomhelst Distance, let billig og anvendelig. Naar Jernbanernes Anlæg meer udbredes skulle derfor Hovedstaden og de øvrige folkerige Byer vorde Afsætningssteder, ikke blot for deres Omegn, men for hele Landet - De moralske og politiske Følger af en saa stor Forandring i Midlerne til at skaffe Personer fra et Sted til et andet og at udbrede Efterretninger ere neppe muelige at overskue. Den Masse af Aand og Evner, som stedse findes sammentrængt i en saa stor Hovedstad, udbredes derved over hele Riget. Alle Distancer formindskes derved i samme Forhold, som Transporten, bliver hurtigere og billigere. Steder, som ligge langt borte fra Hovedstaden, vorde dens Forstæder; andre, der ere en Dagsreisk borte, komme i samme Forhold til den, som om de vare et Qvarteer af selve Hovedstaden. Arbeidere, som have deres Sysler i denne, kunne da boe i en Frastand, som man nu kalder en betydelig Landstrækning, og de store Stæders Sunhedstilstand vil i betydelig Grad forbedres, forsaavidt som Menneskene ikke længere behøve at boe saaledes sammenhobede, som nu er Tilfældet, men kunne udbrede sig paa en større Omkreds, uden at Frastanden kan være dem til nogen Hinder. - Hvo der vil dadle og forkaste disse Speculationer, tænke sig nogle Aar tilbage i Tiden, for at erindre sig den daværende offentlige Mening om Dampskibsfarten. Mennesker, som endnu ikke ere over deres Livs Middag, ville erindre sig, hvorledes man spottede over Mueligheden, med Dampmaskiner at beseile Kanaler og Havne, der gjennemskjære og omgive vort Øe=Rige, og hvorledes man ansaae det Hele for tomt Hjernespind. Ei allene Søemænd men ogsaa Lærde forkastede Jdeen med lige Vantroe, ja endog med Spot over Mænds "Aands svaghed", som beskjeftigede sig dermed. Men alligevel have v. seet Dampskibe beseile, ikke blot vore Kanaler og Søer, men endog det store Verdenshav. Og dersom Dampen endnu ikke anvendes som det eneste Forbindelsesmiddel med Jordklodens fjerneste Egne, saa er dette ikke en Mangel af indre Kraft ved denne store Opfindelse, men Hindringen ligger i de locale Omstændigheder der ikke allevegne tillade Skibenes Forsynelse med det til Dampens Udvikling nødvendige Material."