Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1807-03-31
J Anordningen af 30 Nov. 1661 §. hedder det, at de 32 Mænd, som skulle have Jndseende med Byens Jndtægt, Havnens og Byens Bygning, eller anden Udgivt, efter Tidens Tarv, skulle tillige have Tilsyn med, at al Forprang og ubilligt Kiøb kan afskaf See Kjøbenhavns Beskrivelse af Professor Nyerup, S. 419. ses og Byens og den Gemenes Nytte i alle Maader kan befordres, saavidt tilbørligt og mueligt er. Af de Kongebud, som angaaende de 32 Mænd ere udstædte, sees tydeligen, at Regjeringen har havt store Hensigter med dette Borger raad, og at det var dens alvorligste Ønske, at det, som Kjernen af Borgerskabet, skulde være Organet mellem Kongen og Borgeren. Kongen siger udtrykkelig, "at de, saa længe de leve og sig tilbørlig forholde, skulle forblive i deres Embede indtil de til høiere Officia blive befordrede." Dette vidner tydeligen om, at man ansaae dem for Mænd, der efter tilbørlig at have forestaaet deres Embede i en Række af Aar, havde grundet Ret til høiere Poster i Staten. Jeg standser ved disse Betragtninger over hvad de 32 Mænd skulde være. Det være mig kun tilladt at sige med faa Ord hvad de maaskee kunde være. Det kan ikke negtes at et Udvalg af 32. af Stadens bedste og fornemste Mænd, bedste, for saavidt de ere bekjendte som de retskafneste, redeligste og uegennyttigste, fornemste for saavidt de overgaae de fleste af deres Medborgere i Kundskaber, Humanitet og oplyst Tænkemaade - at saadanne 32 Mænd, valgte af alle borgerlige Classer uden Forskjel, maatte med forenet Raad og Daad, kunde udrette meget til Almeenhedens Bedste. Langt bedre og rigtigere end 32 Statsministere, maatte saadanne Mænd, selv opdragne i borgerlige Sysler og bekjendte med Borgernes fande Tarv, kunne dømme om Alt hvad der er gavnligt for Borgeren i Almindelighed Hvad Ministeren kun kjender af Theorien, det kjende hine af Erfaring: denne Moder til at practisk Viisdom. Hvo kunde altsaa i den Henseende vel bedre end de indsee skadelige Misbrug, formilde det Onde, bringe det Gode til høiere Fuldkommenhed og bortrydde Hindringer, der qvæle Flid og Vindskibelighed, Hvo kunde bedre end de gjøre Forslag til almeennyttige Indretninger i den borgerlige Bestyrelses vidtløftige Grene? Hvo kunde lettere end de opmuntre Borgerne til hæderlige og gavnlige Foranstaltninger, som udkræve deres forenede Kræfter og fælles Medvirkning? Staden Hamborg eier ingen 32 Mænd, men det har derimod et patriotisk Selskab, om hvilket man med Føie kan sige, at det sørger for Almeenhedens Bedste. Man burde ønske at Kjøbenhavns 32 Mænd vilde vælge dette til deres Mønster). Dette Selskabs Forsamlinger bestaaer af tre Slags, en ugentlig, en maanedlig, en halvaarig. J de ugentlige underholder man sig hver Gang i tre Timer med almeennyttige Gjenstande, og nyttige Kundskabers og Erfaringers gjensidige Meddelelse. Hvert Medlem kan medtage en Mand uden for Selskabet. En Protocol ligger aaben paa et Bord, i hvilken enhver kan indskrive, hvad han troer Selskabets nærmere Overveielse værdigt. Konstnere og Haandværksfolk, der ønske deres Arbeider bekjendtgjorte, have her Leilighed til at indhente Medlemmernes Betænkning. De maanedlige Forsamlinger ere bestemte for Selskabets egentlige Forretninger, de halvaarige for det hele Publicum. J de sidste bekjendtgjøres det henrunde Halvaars Forhandlinger og anbefales de Jndustrie og Konstproducter, der Fortjene Medborgeres fortrinlige Understøttelse.