Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-09-29
Det i Hamborg værende Handels=Akademie har hidindtil opvakt saa megen Opmerksomhed i og uden for Tydskland, at en kort Historie vil ikke være ganske ligegyldig for Læserne, herom har Hr. Professor Johan Georg Busch i Hamborg, meddeelt mig følgende Efterretning. Det var imod Slutningen af det 1767 Aar, da den Kongelig Preussiske Geheime Kommerce=Raad Hr. Wurmb, en af Hamborgs Jndvaanere, tilkiendegav sin Beslutning, at oprette dette Jnstitut i sit Huus paa sin Privatbekostning, og forlangte min Bistand i sammes Indretning. Aldrig er nogen Forretning bragt mig i Forslag, der har stemt saa meget overeens med mine Ønsker og egne Udkast som dette, Jeg havde desuden allerede længe opofret mine Frietimertil saadanne Beskæftigelser, som sigtede til Handelens Theorie og Historie, og jeg greb med Fornøyelse denne Leylighed, for deels at drive denne bemøyelse videre, deels og saa at giøre den nyttig ved den Underviisning, som jeg besluttede at paatage mig. Ved mit første Besøg fandt jeg allerede en stor Deel af de udfordrende Anstalter gjorte. Den gode Mand, som foretog sig Jnstitutet, beboede et af de rummeligste Huse i Hamborg, men just derfor ogsaa et at de kostbareste. Bekostningerne paa Anlegget, og paa alt det, som han i Fremtiden havde i Sinde, at anvende paa hans Plan, for at iverksette den efter hans Øyemerke, og som han allerede virkelig havde anvendt, foranledigede ham til i Førstningen at sette Pensionens Priis paa 500 Rdlr. Hamborger Kourant aarlig. Ved denne høye Priis blev vel Sagen mindre Gemeenyttig. Men det var et Jnstitut for det hele handlende Europa. Det synes ham, ligesom mig, rimeligt, at der i samme skulde findes Fædre nok, som gjerne i to eller i det høyeste tre Aar skulde anvende det paa deres til Kiøbmandskab bestemte Sønner, som nogle hundrede Fædre nu omstunder bestandig uden Betænkning anvender paa deres til Studeringer bestemte Sønner, i sær da en i Handelen vel anført ung Person er vissere paa, snarere at forhverve de paa ham anvendte Penge igien, eller at indbringe sin Fader dem, end den Studerende kan være efter sine fuldendte akademiske Aar. Desuden saae vi, at her i Hamborg bleve hyppig tilsatte større Summer end disse af Udlændiges Sønner, som vare opofrede til Kiøbmandstanden. Det blev saa stedse gemeenyttigt nok, da de, som paa den anden Maade besørgede deres Ophold bekostet, kunde gierne have den Friehed, for en billig Betalning at bivaane alle Læretimmerne i Jnstitutet, som kunde være dem nyttige. Med Begyndelsen af Aaret 1768 tog Jnstitutet sin Begyndelse. Efter den af mig gjorte Indretning bleve de faae Eleveer i samme hele Dagen igiennem, undtagen nogle Forfriskningstimmer, sysselsatte med en nyttig og til Øyemedet sigtende Underviisning. Noget hen i Aaret formerede deres Antal sig temmeligt, dog ikke nok til at bestride de vedvarende store Bekostninger, som saa mange Læreres Betaling i sær udfordrede, der rettede sig efter den af dem anvendte Tid, og ikke efter Eleveernes Tal. Entrepenenren besluttede altsaa, at nedsette Prisen af Pensionen til to tredie Dele, dog med nogle Fordeeles Afkortning, som vare bevilgede for de forbemældte 500 Rdlr. Det medtog nogen Tid, førend denne Forandring blev bekiendt. Men da den blev det, viiste Virkningen deraf sig i Elevernes Tiltagelse, af hvilke vi ved Slutningen af Aaret 1769 tælte saa mange og ventede endnu flere, saa at Entrepreneuren, var allerede betænkt paa en Tilbygning til sit Huus. Efter den første Plan skulde de unge Personer, som vare modne til Kiøbmænds Forretninger, tage saadan en Andeel i Entrepreneurens vedvarende Handels Affairer under en dertil særdeles bestemt Lærers Anviisning, som kunde giøre dem Underviisningen i samme ret praktisk. Men Eleveernes Antal, som blev alt for stort, gjorde det umueligt, at dette kunde lade sig giøre uden Forvirring. Man valgte da den Vey, at lade enkelte Personer af Ordenen hver Uge komme dertil, som da maatte besøge Børsen, og forrette alt, hvad en Kiøbmands virkelige Tieneste udfordrede, ligesom ordentlige Lærlinge paa et Contoir. Men vore unge Personers Lærelyst til den øvrige Underviisning var saa stor, at det ikke kunde være dem til Fornøyelse, at see sig Tid efter anden heele Uger afbrudte i samme. Jeg havde ikke, som man let kan slutte, paataget mig dette Fag, nemlig den egentlige kjøbmandske Underviisning. Men jeg lagtog nøye disse Følger, og saae snart bedre Følger, mere Orden, og en langt sikere Fremgang for vore Eleveer, i de egentlige kiøbmandske Kundskaber, naar Contoir=Underviisningen var bragt i den Form, som især en i Martii Maaned Aaret (1771) trykt Efterretning saa omstændelig beskriver. Men denne oprigtige Efterretning havde en ikke forventet Virkning. Den Fordom, at Handelen blot blev lært theoretisk uden al Praxis, fik derved mere Kraft, end den indtil samme Tid havde kundet faae. Denne Fordom, maaskee i Forbindelse med andre tilfældige Omstændigheder, havde den Følge, at Jnstituttet blev i en Tilstand i Aares 771, og de afgaaende Eleveer bleve neppe nok erstattede ved enkelte nye tilkommende. En nye Grund til Fordomme, som vare skadelige for Jnstitutet, maatte maaskee komme deraf, da det blev bekiendt, at sammes Entrepreneur havde paataget sig en Forretning ved det i Hamborg nye oprettede Lotto, som sysselsatte ham hele Dagen igiennem uden for Huuset. Her i Hamborg saae det Publikum som kiendte min bemøyelse ved Jnstuttet, vel paa mig, og ieg har vist ikke gjort mig dets Fortrolighed uværdig, da jeg ved min vedholdende Opsigt holdt alting i Gang, saa at de lærvillige unge Personer kunde nu en efter anden forlade samme med fuldkommen Opfyldelse af sine Hensigter. Men Opsigten over Sæderne blev saa alvorlig ført af Hr. Magister Ebeling og mig, saa at vi Tid efter anden kunde opfordre det Publikum til Vidner, som passede nøye nok paa os, og vi kunde endnu opfordre samme, at ingen af dem er ved os eller hos os blevet forvildet ved al den anstændige Friehed, som vi tillader vore Eleveer, derom kort eller lang Tid ere bestemte til Omgang med den store Verden. Men, langt borte kande det ikke være fordeelagtigt for Justitutet, naar Fædre, som tænkte at betroe deres Sønner til samme, bleve berettede, at Entrepreneuren egentlig ikke meere forestod det, naar det ikke tillige blev dem mældet, med hvilken Troskab og Jver hans Sted blev besat med andre, som Justitutet laae al for meget paa Hierte.