Viborger Samler, 1848-12-13
Udenlandske Efterretninger. Kongeriget Preussen. Det nye Forfatningsdocument, hvis Revision forbeholdes den til Februar næste Aar sammentrædende Folkerepræsentation, indeholder i 9 Kapitler 112 Artikler. Til det i forrige Numer af Stifts tidenden Meddeelte, betræffende den nye Forfatning, kan tilføies Følgende: Det første Kapitel af Værket handler i to Artikler og Statsgebetet; det andet Kap. anerkjender i 38 Artikler det preussiske Folks Grundrettigheder; det tredie Kap. (Art. 4157) handler om Kongen, hvis Regjeringshandlinger maae, for at være gyldige, forsynes med de ansvarlige Ministres Contrasignering. Det fjerde Kap. (Art. 58 og 59) bestemmer Ministrenes Stilling ligeoverfor Folkerepræsentationen og bebuder en Lov om Ministrenes Ansvarlighed. Det femte Kap. (Art. 6084, handler om Kamrene, af hvilke der gives to; disse sammenkaldes hvert Aar i Novbr. Maaned; deres Møder ere offentlige. Det sjette Kap. omhandler Dommermagten, og sikkrer Dommerstandens fuldkomne Uafhængighed. De følgende tre Kapitler handle om Embedsmændene, Finantsforvaltningen m.m. – J Jndledningen til Sammenkaldelsespatentet anføres flere Love, som Kongen, dog under Forbehold af Stændernes Approbation, vil publicere i den nærmeste Fremtid; iblandt disse Love udhæves en Lov om Proprietairbøndernes Forhold i Schlesien, en do. om Jndførelsen af offentlig og mundtlig Procedure med Eedsvorne i Undersøgelsessager, samt en Forordning om Ophævelsen af Patrimonialletterne. Keiserdømmet Østerrig. J sit Aldicationspatentsiger den nu aftraadte Keiser Fordinand den Første: "Vore Folkeslags Kjærlighed og Taknemmelighed belønnede rigelig de med Regjeringen forbundne Besværligheder og Bekymringer, og endog i den allersidste Tid, da det var lykkedes forbryderisk Færd at forstyrre den lovlige Orden i flere af vort Riges Provindser og antænde Borgerkrigen i samme, forblev dog den uhyre Pluralitet af vore Folkeslag i den Monarken skyldige Troskab. Beviser, som under de haarde Tilskikkelser mildnede Smerten i vort bedrøvede Hjerte, ere blevne os til Deel fra alle Egne i vort Rige. Men Begivenheders Fremtrængen, den umiskjendelige og bydende Trang til en stor og omfattende Omformen af vore Statsformer, som vi i Marts Maaned d. A. stræbte at imodekomme og for hvilke vi søgte at bryde Banen, have fremkaldt den Overbeviisning hos os, at der behøves yngre Kræfter for at fremme det store Værk, og bringe det til en velsignelsesrig Fuldendelse. Vi ere desaarsag, efter moden Overveielse, og gjennemtrængte af dette Skridts bydende Nødvendighed, komne til den Beslutning, herved paa det høitideligste at frasige os Keiserthronen. Vor ophøiede Hr. Broder og retmæssige Thronfølger – Erkehertug Frands Carl – der stedse med Troskab har staaet ved vor Side og deeltaget i vore Bestræbelser, har erklæret og erklærer herved ved vor fælleds Undertegning af dette Manifest, at ogsaa han, og det til Fordeel for sin Søn - den ophøiede Erkehertug Frands Joseph – renoncerer paa den østerrigske Keiserkrone". - Derefter løser Keiseren sine Undersaatter fra deres aflagte Eed, og opfordrer dem til at aflægge den nye Keiser Hyldingseden. Hæren tiltaler den fratrædende Keiser saaledes: Vor tappre Hær sige vi med Taknemmelighed vort Level! Jhukommende sin Eeds Hellighed, et Bulværk imod fremmede Fjender og imod Forrædere i Jnd landet, var den stedse, og ingenlunde mere end i den nyeste Tid, en fast Støtte for vor Throne, et Forbillede paa Troskab, Standhaftighed og Foragt for Døden, en Grundpille for det betrængte Monarchi og en Pryd og Stolthed for det fælleds Fædreland." – Documentet er underskrevet af den fratrædende Keiser Ferdinand, og af hans Broder Frands Carl, der har resigneret til Fordeel for sin Søn, Frands Joseph, samt contrasigneret af Schwarzenberg.