Berlingske Tidende, 1836-03-08
Da Forsamlingen bifaldt Committeens Jndstilling, bortfaldt dette Amendement. Committeens anden Jndstillingspunkt billigedes eenstemmigen af Forsamlingen. Til Committeens tredie Jndstillingspunkt, hvis Redaction den senere forandrede saaledes, som af Forsamlingens Petition vil kunne erfares, fremsatte Jørgen Mathiesen det Amendement: "at alt Veiarbeide liciteres paa hele Distriktets Bekostning og ingenlunde falder de Omboende alene til Byrde, hvor et nyt Stykke Vei anlægges. Dette Amendement bortfaldt imidlertid, da Committeens Jndstilling antoges med 60 Stemmer mod 3. Committeens fjerde Jndstillingspunkt blev ligeledes billiget med 61 Stemmer mod 2. Til Committeens femte Jndstillingspunkt, som af Forsamlingen blev bifaldet med 62 Stemmer mod 1, fremsatte Jørgen Mathiesen det Amendement: "at det overlades til Amtet selv at bestemme, om de mindre Landeveie skulle vedligeholdes af hele Districtet eller af de Sogne, hvor Veiene ere beliggende. Ved Afstemningen blev dette Amendement forkastet med 53 Stemmer mod 10. Med Hensyn til Committeens sjette Jndstillingspunkt bemærkede Secretær AlgreenUssing, at naar dette gik ud paa, at det for Veiarbeidet substituerede Pengebidrag skulde lignes paa alt det Hartkorn, som efter Grundsætningerne i Fregn. 13de December 1793. og Placat af 4de April 1000 skal bære denne Byrde, saa maatte man formeentligen komme til det Resultat, at baade det frie og det contribuable Hartkorn, og ikke, som Committeen havde antaget, alene dette sidste, skulde bære Byrden. Da Landeveienes Vedligeholdelse er til hele Landets Gavn, saa bør formeentligen, efter Grundsætningen i §§ 25 og 26 i Fregn. 13de December 1793, alt Slags Hartkorn tage Deel deri. Forordningens § 25 fastsætter nemlig som almindelig Grundsætning, at den, som har Nytten af Veien, ogsaa bør bære Byrden af dens Jndretning og Vedligeholdelse, og i §. 26 siges der, at da Veiarbeidet er iblandt de Slags almeennyttige Anstalter, hvis Fordeele strække sig til alle Jordeiere og Brugere, fornemmelig med Hensyn til Landproducternes lettere Frembringelse til Afsætningstederne, hvilket især vindes ved Veienes nye Anlæg og Grundforbedring, saa tilsiger og billighed, at Enhver, der høster Frugten deraf, bør bidrage til Jndretningen, og at altsaa ingen Jordegodseier eller Besidder i denne Henseende bør kunne henskyde sig under noget Privilegium, men at alle uden Undtagelse bør have Deel i Bekostningerne, og at de Friheder, som Grevernes og Friherrenes Godser, Hovedgaarde, Præstegaarde og Degneboliger ere forundte, samt andre deslige Friheder, hvormed noget Hartkorn ellers maatte være benaadet, ikke bør komme i Betragtning til at unddrage eller befrie saadant Hartkorn fra at bære denne Byrde tilligemed det contribuerende". Taleren troede fremdeles, at hans Mening fandt Hjemmel i Frogns. § 43, hvoraf han citerede den Bestemmelse, at ethvert Gods, skal tildeles sit Veistykke; ligesom han endvidere paaberaabte sig . 8 i Placaten af 4de April 1800, der viser, at naar det netop ikke er Natural-Arbeide, hvorom der er Spørgsmaal, men andet, tildeels ved kyndige Folk udført, Arbeide, saasom Broers Reparation, Steenslagning m. m., afholdes sligt af Veikassen, hvortil det frie Hartkorn maa bidrage ligesom det ufrie. Qvæstionen var iøvrigt ikke her saa meget om, hvad der var streng juridisk Ret efter den nu gjeldende Lov, men hvorledes den nye tilsigtede Foranstaltning kunde blive bygget paa retfærdigere og billigere Grundsætninger end hidtil. Man maatte dog formeentlig erkjende, at Ret og billighed talte for, at det frie Hartkorns Jmmunitet ophævedes, naar Veiarbeidet ophørte at være en Natural-Præstation og forandredes til et Pengebidrag; denne Mening understøttedes ogsaa ved det allerede i Lovens 362 udtalte Princip, hvorefter Alle skulle holde det vedlige, som de selv Nytte og Fordeel af have. J Henhold til det Anførte fremsatte Secretær Ussing det Amendement: at Omkostningerne paa det omhandlede Vedligeholdelses-Arbeide maae blive lignede paa alt Hartkorn, frit og ufrit, i Overeensstemmelse med den i Fregn. 13de December 1793 §. 25 og 26 udtalte Grundsætning. Han indskrænkede sig imidlertid senere til, at dette Amendement, blot skulde optages i Præmisserne til Forsamlingens Petition som et Henstillingspunkt. Den kongelige Commissarius maatte efter de gjeldende Love ansee det klart, at Vedligeholdelsen saavel af de almindelige Hovedlandeveie, som af de mindre Landeveie paaligger ene det contribuable Hartkorn, forsaavidt den iværksættes ved Pligtarbeide, hvorhos endnu de ufrie Hovedgaardsjorder ere fritagne for hiin Forpligtelse. Frogn. 13de December 1793 § 25 fremstiller vel det Princip, at Alle, som have Nytten af Veiene, dertil skulle bidrage, men den begrændser dog selv Anvendelsen af dette Princip til Hovedlandeveienes første Anlæg. Det samme fremgaaer af § 26, men fornemmelig godtgjør I. 27, at det frie Hartkorns Forpligtelse ei gaaer ud paa personligt Arbeide, men at det kun skal bidrage i Penge til at udrede saavel den Godtgjørelse, som de arbeidspligtige Hartkornsbrugere. skulle have, hvor Anordningen, in Specie dens 29, dertil berettiger dem, som de øvrige med Veivæsenet forbundne Pengeudgifter. Men saadan Godtgjørelse finder ei Sted for det Pligtarbeide, der udfordres til simpel Vedligeholdelse (§ 43 i Frd. 1793 og 612 i Placaten 4de April 1800), hvorimod dog saadanne til Veienes Vedligeholdelse hørende extraordinære Arbeider, som skulle betales med Penge, in Specie Broers Anlæg og Ombyggelse eller Reparation, falde alt Hartkorn til Byrde ifølge de nylig nævnte Lovsteder. Slige Udgifter ere derfor ogsaa, forsaavidt de forefalde paa Hoved landeveiene, indbefattede i de aarlige Placater om Udskrivning til Veikassen, men forsaavidt de finde Sted med Hensyn til de mindre Landeveie, udredes de af Amtsrepartitionsfonden, altsaa af alt Hartkorn. Heraf kan det ogsaa forklares, at Fregn. 13de December 1793 §. 26. siger, at det især er det første Anlæg og Grundforbedringer, som det privilegerede Hartkorn bærer. Et Medlem refererede sig til, hvad der var anført i Sagen om Frireiserne og til Forsamlingens Beslutning i denne Sag, som han maatte finde aldeles analog med nærværende. Han vilde blot tilføie, at Hovedgaardseierne ikke altid vilde vinde paa Bøndergodset, hvad der tabtes paa Hovedgaarden ved Overtagelsen af den omhandlede Forpligtelse, da mange Hovedgaarde ere uden Gods. Et andet Medlem ytrede, at der vel var nogen Forskiel mellem Spørgsmaalet om det det Auctionen paa Kjøbenhavns Toldkammer den 11te dennes bliver tillige bortsolgt et lidet St..... frie Hartkorns Forpligtelse med Hensyn til Veivæsenet og med Hensyn til Frireiserne, men man maatte dog ogsaa i Henseende til hint indrømme, at Anordningerne hjemle den bestridte Fritagelse, og det var altsaa kun billigheden, som skulde tale for det frie Hartkorns nye Deeltagelse i Byrden; men dette kunde man ikke indrømme, da Spørgsmaalet her kun er og Conversionen af en ældre Naturalbyrde til en Pengeafgift, og den blotte Forandring af Maaden, hvorpaa Forpligtelsen skulde opfyldes, til de ældre Yderes Fordeel ei kunde berettige disse til en Forandring af den omhandlede Forpligtelse selv. Et andet Medlem formeente, at det havde maattet være Lovgiverens Mening i Fregn. 13de December 1793, at det frie Hartkorn skulde være fritaget for at deeltage i Byrden at vedligeholde Hovedlandeveiene, da ellers dets Bidrag hertil ligesaa vel kunde være blevet ansat til Penge som Bidraget til Veienes Anlæg.