JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-24
Ved en Hungersnød ernærede han over 8000 af sine Troesforvante. Porten bemægtigede sig hans efterladte Formue. III Mailand. Det er nu vist, at der i disse Lande er gjort farlige Anslag. Jtalienernes Lidenskabelighed gjør Gjentagelsen af en siciliansk Vesper ikke umuelig, og der skal virkelig have været en Plan til at myrde de Tydske i Værk, men som en bleven opdaget. Ved den arresterede General Lecchi, en Broder til den bekiendte Divisionair i neapolitansk Tieneste, er man kommen paa Spor efter Anslaget, og de nyligen skete Arrestationer troer man ville udbrede endnu mere Lys over denne Sag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-24
De østerrigske Regimenter, der allerede vare paa Tilbagemarschen fra Jtalien, og tildeels allerede ankomne til Løybach, have hurtig faaet befaling, at vende tilbage, og endnu flere friske Tropper skulle følge efter, hvorimod de italienske National regimenter skulle dislokeres. Hvor nedslaaende end disse Begivenheder ere, troer man dog, at finde nogen Grund til Beroligelse i den Omstændighed, at de maaskee hurtigen ville bidrage til at bortfjørne en Mand, der fra Residentsen paa sin KlippeØe leder ved sit Guld Traaden af alle disse Machinationer, og saalænge han befinder sig ved Jtaliens Kyster neppe vil forunde dette Lands Regenter den rolige Besiddelse af deres Herredømme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-24
- Efter franske Blade ere, foruden Lægen Rasori, den forrige Oberst Gisperinette og Capit. Latunda adskillige andre Personer i flere af Østerrigerne besatte Strækninger af Jtalien blevne heftede. Man paastaaer, at Kong Joachim selv har opdaget det østerrigske Hof denne Sammensværgelse, hvis Stifter førte en Brevvexling med de neapolitanske Tropper i Ancona. - J Følge Wiener Efterretninger var det kun misfornøiede Officierer i den forrige italienske Armee, der foranledigede hiin Uorden, som qvaltes i Fødselen. To arresterede Generaler, skulle bringes til Wien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-24
Neapel. Den 18de Dec. om Natten blev H. M. Kongen angreben af en heftig Nervecolik, hvilket opvakte største Uro ved Haffet. Den 19de befandt H. M. sig bedre, og Lægernes Meninger om Kongens pludselige Sygdom ere deelte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-24
Wien. Congressen. J den tydske Committee ere Conferencerne vel ikke begyndte igjen, men, et nyt Constitutionsudkast til en tydsk Forbundsforfatning, som, efter Forlydende, skal være overgivet af Østerrige til de anseeligste tydske Magters Ministere, er i Omløb. - Fredsudsigterne blive, efter offentlige Blades Forsikkring, alt mere lyse og lyse. - Befolkningsliquidationen i Henseende til Preussen og Bestemmelsen af det Antal Siele, der skal tildeles det, skal være tilendebragt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-24
Hvad Sachsen angaaer, da skal Sagen nu næsten være bragt i Rigtighed, og man paastaaer, at Hert. Albert af Sachsen Teschen skal afgaae til Prag, for der at modtage Kongen af Sachsen. Blandt de Provindser, han skal afstaae til Preussen, nævnes en stor Deel af Lausitz, Elbkredsen og Wittenberg, Torgau og Querfurt. Kongreskrøniken vil derimod vide, at Sachsen kun talt skal afstaae 50,000 Undersaattere til Preussen. J Henseende til Polen skal man ogsaa være enig, og den endelige Bestemmelse ventes i een af de daglig fortfatte Conferencer. - Den forrige Fyrste af Piombino og Den Elba, har nu ladet trykke nogle Actstykker, der give hans Paastand paa begge endnu mere Vægt. Blandt samme findes en Qvittering fra Ferdinand II for 1,056,000 Fl., som Fyrsten har betalt for begge Landes Forlehning. - J Følge Efterretninger fra Wien af 9 Jan. ere de vanskeligste Puncter afgjorte. Kongen af Preussen har vel endnu ikke undertegnet Overeenskomsten i Henseende til Sachsen, men han samtykker deri. Den gamle Konge afstaaer begge Lausitzer og en Deel af de sachsiske Lande, men beholder det øvrige og vender tilbage til Dresden. Polen lever op igjen. Storhertad. Warschau ophøies, under russisk Beskyttelse, til et Kongerige, Preussen og Østerrige faae Parceller deraf, det sidste Saltværkerne i Wielitzke, Thorn og Krakau.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-24
Frankrig. Ved Gen. Excelmanns Arrestering er Marsch. Soult kommen i ubehagelige Forhold til en Deel af sin Armee. - Den forrige Konge af Overrig, Gustav Adolf, vil forlade Schweiz og vælge Paris til sit Opholdsted. - Hr. v. Bla kas lader til at blive en Principalminister af Betydenhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-24
Spanien. J Malaga ere 10 Personer blevne arresterede. Alle Forretninger standse. J Valencia forfølger Elio alle Franske med største Strænghed. J Catalonien er det endnu meget usikkert formedelst Røvere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-24
Würtemberg. Det er nu afgjort, at der i vort Rige skal indføres Stænder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-24
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. nados RasmaaTolvte Aargang. No. 8. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 28 Januari 1818. Erklæring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Ved at sammenligne de der bekjendtgjorte Regler med de givne Hovedcharakterer kan Enhver overtyde sig om den strænge Nøiagtighed, hvormed disse uddrages af de specielle Charakterer. Og opfordre vi herved Jndsenderen. - der dristigen har anført hiin eneste, ved Skrivfeil foranledigede, Urigtighed i Carl Rothes Charakteer som eet Exempel af mange, der kunde anføres - til at opgive os de mange Forseelser, som i den Tid, Jndretningen har bestaaet, efter hans Paastand, skulle være begaaede. Til denne Control er han og enhver Læser ved den af vort Universitet hyldede Publicitet sat i Stand; men endog uden slig Control skulde en Corporation, hvis Bestemmelse er at fremme Oplysning og Sandhed og Retfærdighed, og som er sig bevidst, aldrig at have tabt dette Maal af Sigte, med Grund troe sig ophøiet over al Mistanke for Vilkaarlighed og Partiskhed, i sine Forhandlinger. Kjøbenhavn, d. 24 Januar 1815. B. Thorlacius. J. Møller. Werlansk Bruun. Brøndsted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Bidrag til Dagens Historie. (Fortsættelse.) Saaledes uophørligen ægget af Frankrig, maatte det mod Napoleon indtagne Partie ved det preussiske Hof omsider seire over Friedrich Wilhelm store Utilbøielighed til Krig. Adskillige andre Omstændigheder syntes ogsaa kraftigen at bidrage til at fremskynde et Brud med Frankrig. Storfyrste Constantin, der har et uforsonligt Had til Napoleons Herskesyge, havde længe nok opholdt sig i Berlin til at dette hans Sindelaug kunde give de allerede noksom opbragte Stores Forbittrelse, ny Næring. Medens Hardenberg, der var aldeles engelsk sindet, fik den fornemste russiske Orden, og ydedes den største Hylding, især af Krigerne, var Haugwitz en Gienstand for almindelig Ringeagt. Moniteurens Udfald paa Hardenberg forbittrede kun Gemytterne endnu mere. Uveiret var allerede trukket sammen, da man i Begyndelsen af Aaret 1806. havde sendt den gamle, fra Syvaarskrigen navnkundige Hærfører, Hertugen af Brunsvig, ledsaget af. Gener. Adjutant Krusemark, til Petersborg, for, som det hedte, at virke til Almeenfreden, skjønt hans fande Ærinde formodentlig var, at aftale en Krigsplan. Hertugen blev ved Alexanders Hof modtagen med en Udmærkelse, som ellers kun vises kongelige Prindser. Han vendte tilbage, efter to Maaneders Forløb, rundeligen begavet med Foræringer, og strax efter hans Tilbagekomst fik, foruden de paa Krigsfod forblivende Corpser i Vestphalen, Hannover og Magdeburg, ogsaa Regimenterne af den berlinske, potsdamske, markske og pommerske Jnspection befaling, at holde sig beredte til at bryde op. Firsindstyve Batailloner og hundrede Escadroner regnedes nu at være paa Krigsfod. Den unge, efter Bedrivter tørstende og Napoleon hadende Prinds Louis Ferdinand, stød, i Forening med de ved militaire Talenter udmærkede Generaler Rüchel og Kalkreuth, i Spidsen for de mod Frankrig rustede Partier. Det adelige Ministerium og en Deel af Armeen hældte til deres Side. Hertugen af Brunsvig hørte egentlig til intet Partie, men, han besad Kongens Agtelse, der var ligesom opvoxen med den unge Monark, og mindede om Tider, da Preussen var stort og mægtigt. Kunde hans tidligere Tog til Frankrig end ikke ansees for andet end et yderst mislykket Foretagende, saa gav dog Tanken om, at han engang havde staaet paa Champagnes Slætter, Haab om, at han, noget mere begunstiget af Omstændighederne og kraftigere understøttet af en større Krigsmagt, ikke allene vilde aftvette de Pletter hans gamle Krigerhæder havde faaet ved Toget til Paris, men at han endog vilde skaffe Preussen en Seir, som skulde sætte Verden i Forbauselse. Partiet mod Frankrig understøttedes ogsaa af Skribenter, der kunde virke paa den offentlige Mening. Kotzebue og Reichard, der begge, nogle Aar forhen havde været i Paris, og der mueligen ikke havde fundet ved det nyeskabte franske Hof, den Modtagelse, som de ventede, havde allerede i deres offentlig udgivne Reiseberetninger yttret lydeligen deres Mishag med dette Hof; de virkede nu med deres Pen saa godt som de kunde. Det bekiendte Vranghoved F. Buchholz, var, ligesom Bülow, lidenskabeligen indtaget for Frankrig og Napoleon *).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
General Adjutant Oberst Massenbach, en Mand af Genie, men af alt for eensidige Synsmaader, var, ligesom flere Medlemmer af Kongens Cabinet, ganske fransksindet. Han skal endog ved en Mængde Breve have søgt at formaae Modpartiet, skjønt forgjeves, til at forandre sine Grundsætninger. Uagtet Krigen, ikke blev forkyndt førend i September Maaned, saa syntes det dog vist hvad Massenbach i sit bekiendte Værk, paastaaer, at Alting allerede var forberedt i Junii. Men Krigs bevægelserne skete i største Stilhed, og det troedes, at de gjeldte Sverrig. Medens næsten hele Hæren befaledes at være marschfærdig, Berlins Garnison brød op, og Tropper gik fra Schlesien, igjennem Sachsen, forenede det sachsiske Hof af Frygt for Rusland og Preussen sin over 34,000 Mand stærke Hær med den Preussiske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Endnu førend September Maaneds Udgang, stod den preussisk sachsiske Hær langs med Saale Hessen skulde, efter Aftale, lade sine 16,000 Mand regulære Tropper og 7000 Mand Landmilits for det første blive rolige, men efter det første lykkelige Slag, falde de Franske i Ryggen. J Berlin søgte Fyrst Kurakin, Dolgoruk, og andre russiske Store at knytte Baandet mellem begge Hoffer endnu tættere, og i Brunsvig arbeidede Scharnhorst, og Rüchel i Forening med Hertugen, paa Operationsplanerne. Man begyndte at tale i en bestemtere Tone end hidtil. Da man forlangte af den kjekke Blücher, at han skulde rømme Abbedierne Werden og Essen, gav han i Münster den Erklæ2 Han udgav Aaret derefter et Skrift: der nene Leviathan, hvori han for Alvor paastod, at Continentalsystemet og Conscription var det eneste, der kunde redde Verden. Han hørte til Napoleons blindeste Forgudere. ring, at hans Monark aldeles ingen Lande vilde afstaae eller bortbytte mere. Denne krigerske Stemning maatte ogsaa snart udbrede sig blandt Folket. Schillers Wallensteins Leir, blev paa Skuepladsen modtagen med lydeligt bifald, og ved Opførelsen, af Kotzebues Omarbeidelse af Holbergs politiske Kandestøber turde Skuespilleren Unzelmann vove at tilføje der, hvor Talen er om Polens Kort, Tydsklands Kort har faaet en Rift, men der vil nok findes en brav Mand, som sætter det sammen igjen." Saadan Yttring var saa meget mindre passende, som den gyldne Regel, ikke at sælge Huden førend Bjørnen er skudt, især burde iagttages under saadanne Omstændigheder, som fandt Sted her.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Jmidlertid vedblev man at synge patribtiske Sange, som end mere opflammede den Jld, offentlige Blade noksom søgte at nære. Nogle Mennesker gik endog saavidt i deres Jver, at selv den franske Gesandt i Berlin, Laforest, var udsat for personlige Fornærmelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Efter en Notevexling imellem den preussiske Minister i Paris, General-Major v. Knobelsdorf- og Talleyrand, i hvilke Gesandten erklærede, at de preussiske Rustninger hidtil gieldte Preussens og Frankrigs Fiender, fremtraadte han omsider (d. 1 October) med en Erklæring, hvori han fordrede som Grundsætninger for Freden, at alle franske Tropper i Tydskland skulde ufortøvet forlade det, og gaae tilbage over Rhinen; at Frankrig ingen hindringer skulde lægge i Veien for Oprettelsen af det nordiske Forbund, der skulde indbefatte alle i Rhinforbundsacten ikke nævnte Stater; at Wesel skulde skilles fra det franske Rige og Abbedierne Elden, Essen og Werden igjen besættes af preussiske Tropper. Da Napoleon modtog dette Ultimatum tilligemed en Skrivelse paa tyve Sider fra Kongen af Preussen selv, var han allerede i Tydskland. Med Spodskhed skal han have sagt, efter at have læst begge Dele, til Berthier, at man havde sat ham Stevne d. 8de (Oct.), men at han vilde forekomme Preusserne, da det hedder at en smuk Dronning vilde indfinde sig, for at være Vidne til Fægtningerne. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Om Udtrykket Rekels Oprindelse og Bemærkelse. Intet er almindeligere end at høre nævne den lange Rekel, den liderlige Rekel &c. Uagtet der dagligen findes Leiligheder no til at møde, see og omgaaes Rekeler, saa gives der dog sikkerligen kun saa, der enten kjende eller have gjort sig Umage for at lære at kjende Ordets sande bemærkelse. - Paa Hollandsk betegner Rekel egentlig en Hyrdebund, eller en Hund i foragtelig Forstand, og Dr. Johnson henviser i sit store engelske Lexicon, til det hollandske Reket ved Definitionen af Rake(en Liderlig), som han forklarer ved en letfærdig, uordentlig, lastefuld, vild, overgiven, tankeløs Person. At Hollænderens Hund er hos Engellænderen bleven til en Person, lader sig forklare af samme Grund som Franskmandens Canaille er taget efter canis. Men en engelsk Rake (der udtales Ræhr) er, Ligheden af Ordene uagtet, dog noget ganske andet end en dansk Rekel. "Man oversætter, siger Lichtenberg i sin Forklaring over de Hogarthske Kobbere, Rake med en Liderlig. Men Liderligheden har, ligesom Poesien, sine Arter, og hvad der er besynderligt nok, ogsaa lignende Arter. Jen Rake's Liv er ret noget Lyrisk, især naar man med Sulzer sætter det sidstes Characteer i den Omstændighed, at intet uden lidenskabeligt Lune hersker deri, og at forestillingskraft og Forstand ikkun ere her noget ganske Tilfældigt. Den egentlige Rake (af mandeligt Kjøn, det forstaaer sig) drikker, spiller, taler om galante Piller, som een af vore Lige om canderet Anis og Brystsukker; gjør af Dag Nat, og af Nat Dag. Derfra hans evige Offensivkrig og Activ- og Passivpryglerie med Vagten (Vægterne; han ruinerer uskyldige Skabninger, der elskede ham, og udfordrer paa Pistoler dem, hvis Ære, han har krænket; bortslænger allevegne Penge og Pengesværd, sine egne og andres, og tilsidst sig selv med, og i alt dette sætter han en Ære. Derfor indtræffer det ofte, at han omsider endnu bliver en brugbar Mand, naar hans Begreber om Ære forandre sig, førend Kraften er bortdunstet: da derimod den egentlig liderlige Døgenikt aldeles ikke har noget Begreb om Ære. Den sidste fortæller lidet, eller dog mindre end han giør, den første handler især for den historiske Muse, som han sædvanlig selv repræsenterer i sine egne Cirkler. Man vil have lagt Mærke til, at siden Brændevinets Opfindelse, da man for en Styver, med transitorisk Salighed kan sætte sig bort over hele Verden, har den sidste Art tiltaget meget. Vor Rake har noget af begge. Saavidt Lichtenberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Efter denne Forklaring skulde ogsaa en dansk Rekel være meget nær beslægtet med den engelske Rake. En liderlig Rekel er altsaa en Person, der løber fra det ene Billard- og Drikkehuus til det andet, der staaer i nøje og fortroligt Bekjendtskab med alle Glædes, eller rettere sagt Jammers piger, og hvis egentlige Navnkundighed bestaaer i at være en dygtig Tudebroder, der foruden disse herlige Egenskaber, endnu besidder den, at han i Skuespilhuset støier, tramper, puffer og støder som et uregierligt Dyr. Men kun til en vis Alder(f. Ex. indtil nogle og tyve Aar) beholder han den Titel af en liderlig Rekel. Naar han kommer over denne Alder oversættes det hollandske Ord paa Dansk, og da kaldes han en liderlig Hund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
En liderlig Hund er en Person, som har gjennemgaaer alle Rekels-Perioderne, og i hvis Ansigts Rubiner og Carfunkler, i hvis skjødesløse og forrevne Paaklædning, i hvis fæiske Tuderie og Supperie, man finder alle Særkjenderne paa en fuldmoden og aldeles udviklet liderlig Rekel. Han har sædvanlig sin Rede i en eller anden Kippe, som han fører med sig som Sneglen sit Huus, hvor han saa at sige, hører til Stedets Møblement, og gjør Verten samme Nytte, som Maddiken Fiskeren. Selv forført og nedsianket i Ødelæggelsens Svælg er det hans Glæde at forføre andre og drage dem ne til sig. - Men selv i dette Svælg gives der Grader, og en liderlig Hund er endnu ikke den sidste Classe; thi dertil hører egentligen et liderligt Bæst (eller Bæstie). Der udfordres en Hogarths Pensel og en Lichtenbergs Pen til at fremstille et saadant Subject i sin sande Skikkelse med rembrandtske Kraftstrøg, som et afskrækkende Exempel for den opvoxende Ungdom. Naar man tillige viser hans Endeligt, som ikke kan være andet end rædsomt, vil et saadant Malerie aldrig staae Fare for at blive misbrugt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Jndenlandske Efterretninger. J Onsdags (d. 25de) blev Professor, Etatsraad og Ridder Thomas Bugges jordiske Levninger høitideligen bragt til deres Hvilested. En talrig Mængde af alle Stænder indfandt sig i den Afdødes Professorgaard i store Kannikestrædet, hvorfra Liget blev baaret af academiske Borgere i Mi former til Holmens Kirke. Stiftsprovst, Prof. og Redder Clausen udviklede i en, nedenfor Choret, hvor Liget var imidlertid nedsat, holden Tale, den Afdødes Fortjenester af Menneskehed og Fædreland. For og efter Talen blev af unge Videnskabsdyrkere afsjungen en af Digteren Jngemann forfattet Sørgesang. Derpaa henbares Liget i Capellet, hvor Jordpaakastelsen fuldbyrdedes af Taleren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Udtog af en Skrivelse fra Kiel af 21 Jan. 1816. - Vort Omslag, som i dette Aar er bleven holdt som sædvanlig, begynder nu at nærme sig sin Ende. Dets glimrende Periode, der indfalder kort efter Hellig Trekongers Dag, er forbi, og flere af Landets Proprietairer og Capitalister som vare komne hertil, ere vendte tilbage til deres Hjem. Pengeomsætningerne ere vel gaaet deres Gang, men i det Hele dog kun langsomt. Laaneinstituter her i Staden har ogsaa ved denne Leilighed været til stor Nytte og seet sig istand til at afhielpe mangen Trang, som Øieblikket havde foranlediget. Alle Debitorer have, saavidt vides, efterkommet deres Forpligtelser, og ikkun en eneste Godsbesidder har erklæret sig insolvent. Dersom Omslagets Periode er sørgelig for mange, der skulle bringe Penge tilveie, saa er den desto behageligere for dem, der blot have at tænke paa at fortære dem. Her findes i denne Tid rigelig Næring for enhver Sands og næsten for enhver Tilbøielighed. De offentlige Forlystelser have heller ikke savnet Deeltagere, og den Maskerade, der, som sædvanlig, blev holdt i det saakaldte Ballhaus, har ikke havt mindre Søgning i Aar end i nogen af de foregaaende. Der var en Mængde Masker, klædt i alle muelige Asiatiske Nationers Dragter, saa at man, ved at besøge denne Balsal, næsten skulde troet, at man ved et Trylleri var forflyttet til Rusland, Tyrkiet eller China. Gjennemvandrer man Gaderne, saa er næsten ethvert Huus blevet til en Krambod, der prunker med udsøgte inden- og udenlandske Luxus og andre Varer af alle Slags. - Vil man endelig see et talende Beviis paa Lykkens Ustadighed, og selv prøve dens Gunst, saa vinke Phareo= og rouge et noir Bordene; og uagtet alle Beskyldninger, som fremføres mod Gudinden, er hendes Alter dog altid omringet af talrige Dyrkere, hvoriblandt ikke sjelden de, som have meest at beklage sig over hendes Haardhed, ere de sidste til at forsage hende. - Vort Universitet har atter mistet en fortjent Mand. Etatsraad og Prof. Schrader, ved det juridiske Facultet, er den 17de dennes afgaaet ved Døden. Han havde Dagen tilforn, overvældet af Forretninger, faaet en Nørrelse ved sit Skriverbord. J sit Fag besad han udmærkede Jndsigter og forenede med sjeldne Kundskaber den utrætteligste Jver og en ualmindelig Gave, at underholde sit Auditorium paa en lærerig og behagelig Maade. Han har dannet mange duelige Mænd, hvoraf endeel med Hæder beklæde juridiske Embeder i Staten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Kjøbenhavns Børs den 27de Januari. Cours. Hamb. 2 M. 614, a vista 620. Amsterdam 2 M. 683. London 2 M. 24 1/2 Rbdlr. Spec. 612. - Specier solgtes til 37 Rbmk., for Committeesedler blev givet 63 pr. 100; Oblig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Blandede Efterretninger. (Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lab. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Paris, d. 11te Januari. Magdalenekirken skal opbygges og helliges Ludvig den 16de.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Blandt de Gesandter, som især udmærke sig i Wien ved smagfuld Glands, er Lord Castlereagh. Han lader sig sædvanlig see i en særdeles prægtig Cabriolet, og kjører, ved sin Gemahlindes Side, et Par delige Heste, der have et svært med Guld belagt Seletøi. Paa den lille Rygsaddel balancerer en Tverstang af Metal, der bæret Vognstangen; alting hænger i og hviler paa Fjedre. Bagefter følge to Rideknegte paa engelske Heste, hvoraf han har endeel af de udsøgteste med sig. Det Hele kan være 1000 Pd. St. værd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Wien, d. 11 Jan. Det første italienske Jnfanterieregiment er for nærværende Tid indqvarteret i den herværende Forstad Mar hilf. Andre Regimenter følge, og ere allerede langt borte fra de italienske Grændser. Hidtil meente Mange, at det ikke vilde lykkes vor Regjering at føre disse Tropper saa langt bort fra deres Fædreneland; men Erfaring viser at de have feilet. - Da dette Regiment egentlig er bestemt til Olmütz, og kunde have taget af en nærmere Vei derhen, saa undredes man i Begyndelsen over at det var kommen hertil. Sandsynligviis er dette skeet af Føielighed imod Tropperne, som ønskede at tilbringe nogen Tid i Hovedstaden. Hvor ugjerne Jtalienerne iøvrigt drage til østerrigske Garnisonsstæder, seer man allerede deraf, at det 1ste Regiment allene har under Marschen mistet 400 Mand ved Desertion. Disse gjøre Veiene høist usikkre. Man har derfor allerede været nødt til at sende Soldater imod dem. - J Dag er Bekjendtgjørelsen om Erhvervskatten udkommen. Jfølge samme skal der udredes et Tilskud af 50 Gylden. Dog var Virkningen paa Coursen meget ubetydelig, fordi der tillige blev bekjendtgjort, at Embedsmændene have faaet Tillæg i deres Løn. Med det første skulle endnu nye Paalæg udskrives.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Mayland, d. 19 Dec. Blandt de Sammensvorne mod Regjeringen var ogsaa General Grev Delmitri, som var Directeur for det maylandske Militairacademie, og i denne Egenskab havde svoret Østerrig Troskabsed. Han var forhen Over lieutenant i østerrigsk Tieneste. De Sammensvorne skulle især have gjort Regning paa Medvirkning af over 2000 Officierer af den forrige italienske Armee, som ventede at blive ansatte paa ny.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-28
Ancona, d. 22 Dec. Man har her bekjendtgjort en Skrivelse fra Hs. Maj. Kongen af Neapel til den Øverstcommanderende for hans Tropper i disse Provindser, hvori det hedder: "Disse Provindsers Forening med Kongeriget Neapel er ikke mere nogen Hemmelighed paa Wienercongressen. Østerrig vil bestemt, at den sidste Tractat, som Jeg har sluttet med denne Magt, skal bringes i Udførelse i alle sine Bestemmelser. Det overlader til Mig at sørge for, at enes om disse Ting med den hellige Fader, der allerede længe har vidst, at bemeldte Provindser ikke længere høre til hans Stater.