Jyske Efterretninger, 1800-11-04
Frankrig, følgende Omstændigheder om det opdagede Mordkomplot ere den 17de Octbr. blevne bekiendte: "Den første Konsuls Geheimelekretair, B. Bourienne, fik et Øren, hvori man meldte ham, at man havde en vigtig Opdagelse at giøre ham. Bonrienne lader dette Brevs Oversender komme til sig. Denne siger ham: Bonapartes Liver i den største Fare, Orte Personer have besluttet at myrde ham. Jeg er een af disse otte. Min Samvittighed tvinger mig til denne Bekiendelse. - Bourienne løber med ham hen til Politieministeren, som spørger, om Dagen, da Mordet skulle skee, allerede var bestemt? Endnu ikke, er Svarer, fordi de Sammensvorne ville være 12 Mand stærke. Ministeren siger herpaa, det er en let Sag at forskaffe dem 14 Personer, som skulle lade som toge de Deel i deres Hensigter. Den, der havde røbt der, overdrages at hverve disse 4 Personer. Han giør det. Hver faaer 300 Louisdører hos en bekiendt Mand. Alle 12 komme sammen hos en Trakteur, hvor man berømmer Dagen, da Opren Horatierne forestiltes, til at udføre Mordet, i Haab om, at der da vilde blive en stærkere Trængsel, ligesom Uordenen og kunde forøges ved Jldsanlæg, og Røg. Den bestemte Dag kommer. Politiemisteren underretter den første Konsul om Alt og spørger tilsidst Hvaderhervedat giøre: Bonaparte svarer: Jeg gaaer i Opren. Vogeen, der ledsager ham, fordobles. Hans Kone bemærker det og spørger om Aarsagen. Han svarede: "Der vil blive et stort Trænge idag, jeg vil have flere Mennesker om mig." Ankomne i Logen, formerker Madamen, at Politieministeren, Politiepræfekien og andre Personer med sysselsat Mine komme ind, gaae ud og komme ind igien. Hun spørger om Aarsagen. Han svarer: "Det er intet, giv Agt paa Stykket. p. t. Mandat. Et Øieblik derefter dringer Politieministeren den Efterretning, at Morderne ere arretterede, og at man har funden Dolke og phosphoriske Lunter hos dem. - Overordentlig høitidelig var Tribunatslemmernes Procession til Thuilleriernes Slot d. 16de, for at ønske den første Konsul til Lykke med sin Redning. Her vare ogsaa Konsulerne, Ministrene og Statsraaden forsamlede. Præsidenten Crassoux holdt en Tale til den første Konsul, hvori han bad ham, at sætte sin natuelige Edelmodighed, til Side, og forestillede ham Nødvendigheden i at straffe paa det høitideligste og strængeste en Forbrydelse ei blot imod Republikens første Øvrighedsperson men og mod Nationen selv, hvorved han ville bersligge alle gode Franskmænd og give dem Leilighed til at yttre den Tillid og Taknemlighed, som ham tilkommer for det Gode han har bevirket, og det endnu større Gode han herefter er i Stand til at bevirke. - Den første Konsult, Svar. "Jeg takker Tribunatet for dette hengivenheds beviis - Jeg har ingen virkelig Fare været i - Hine 7 eller 8 Ulykkelige havde vel Villie, men ikke Evne, til at udøve deres tilsigtede Forbrydelse - - Foruden Bistand af alle de Borgere, der vare i Skuespillet, havde jeg denne brave Garde hos mig - - De Elendige havde ikke kunne udholde mine Øiekast. Politiet havde endnu truffet virksommere Foranstaltninger - - Saalænge jeg seer mig omgivet af Nationens Tillid, skal jeg vide at opfylde den mig paalagte Pligt. Skulde min Skjebne nogensinde være, at miste denne Tillid, ville jeg ingen videre Værd legge paa et Liv, som var til ingen Nytte længere for Franskmændene." - Hver Dag overvældes Bonaparte med Lykønskningsdeputationer. Da han d. 17de lod sig see igien paa den store Parade, opstod et almindelige Frydeskrig baade af Soldaterne og de tilstimlende Borgere. - Da General Moreau d. 18de ankom til Paris, var Bonaparte i Statsraadet. Han forlod samme, for at trykke sin Moreau gientagende i fine Arme. Medens de vare tilhobe, bleve just et Par meget kostbare med Brillanter besatte Pistoler bragte ind i Kabinettet: "De komme ret tilpas, raabte Bon parte, i det han overgav dem til Generalen." Han sagde derpaa til sin Broder Lucien: "Man maa lade et par af hans Feldtslage stikke ud paa disse Pistoler, men alle ikke, ellers fordunkles Glandsen af Diamanterne. - J de sidste Dage ere endnu mange flere Personer af Mordkomplottet arretterte, hvoriblant den romerske Erkehertug Bonelli, og Korseren Arena, der tilforn stødte Dolken efter Bonaparte i St. Cloud, videre General Rossignol og Tertoristen Chretten. Den ugudelige billedhugger Cerachi pleiede at sige, naar Talen var og Bonaparte: "Jeg har alt helliget ham for Helvedes Guddom; ja han roste sig af, at han ville vise, at der endnu flød Romerblød i hans Aarer. Samtlige Jtalienere, som ingen speciel Tilladelse have at blive i Paris, skaffes nu bort. - Toussant Louverture har ved at overvinde Rigand bragt den vigtige Øe St. Dominge ganske tilbage til den franske Republik. Men Æren derfor, siger han beskedentlig, tilhører Gud, uden hvis Hielp Menneskenes Værk er skrøbeligt, og deres forehavende mere vaklende end Havets Bølger.