Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-02-16
Det Engelske Parlements Aabning. Endelig er da den saa længe ventede Dommedag kommen. Lord Cantslerens Tale, hvormed Parlamentet d. 21de f. M. aabnedes, indeholder næsten intet uden en Eientagelse af de Grundsætninger, Ministerne allerede saa længe have lagt for Dagen. Brandtoget til Kjøbenhavn retfærdiggjøres med Nødvendigheds-Grundsætningen og understøttes af hine bekiendte Absurditeter, at Kongen forgjeves har stræbt at slutte en Overeenskomst med Dannemark, at han imod sin Villie og blot af Pligtsfølelse lod sine Høvdinger bruge Magt, men nu føler den meest levende Glæde over dette nøvendige Togs lykkelige Udfald. Portugal har erhvervet sig ustridig Fordring paa Majestætens Tillid, fordi det ligesaa nøiagtig som aabenbar har meddeelt ham Frankriges Fordringer og Forslag. Den Portugisiske Flaade er i Sikkerhed mod Frankriges Angreb, og bringer det Portugisiske Monarkies Haab (!) og Skatte til Brasilien. Frankrige har stiftet Fiendskab imellem Engelland og Keiserne af Rusland og Østerrige. Kongen har, uden at afslaae Ruslands Fredsmægling, ikke villet antage den førend han forhen var overtydet om at Rusland kunde vise sig som fuldkommen upartisk Mægler, og førend han havde lært at kiende de Grundsætninger, efter hvilke Frankrige vilde underhandle. Hverken Østerrige eller Preussen har ved nogen Forevending søgt at retfærdiggjøre Tilbagekaldelsen af deres Ministere uden at man har givet nogen af dem Grund til Klage. Kongen har befalet, at forelægge Parlamentet Gjenparter af den imellem Engelland og Rusland, under Underhandlingerne i Tilsit førte Correspondence og endnu andre officielle Noter angaaende Ruslands Mægling. Krigen med Porten kunde ikke blive endt formedelst Frankriges Cabaler. Efterat Lord Cantsleren havde viist, hvorledes de fleste Souverainer have forenet sig mod Engelland, fremstiller han Kongen af Sverrig som den, der med Standhaftighed og Trofasthed har modstaaet alle Fristelser, at bryde sin Alliance med Kongen af Storbritannien, og at denne derfor vil søge at sætte ham i Stand til at opfylde sin Forpligtelse paa en for Lande værdig Maade. Americas Præsident, siges endvidere, har vægret sig ved at ratificere Handels og Venskabs-Tractaten. Kongen har tilbudet Erstatning for en mod et Americansk Krigskib udøvet egenmægtig Voldsomhed, men den Americanske Regjering vilde ved denne Leilighed gjøre Fordringer gieldende, som strede mod H. Majestæts Sørettigheder, og som han aldrig vil indrømme, men han haaber dog at Venskabet imellem begge Stater alligevel vilblive vedligeholdt. Mod Frankriges Blocade Decret og befaling at confisquere alle Brittiske Varer, brugtes i Førstningen lempelige Repressalier, men da de ikke svarede til Øiemedet, tyede man til strængere Forholdsregler. Uagtet Standsningen i Handelen, have Hielpekilderne dog i afvigte Aar været saa store, at Jndkomsterne endog have været betydeligere end i de foregaaende. Lord Cantsleren ender med, at dersom en Krig nogensinde kunde kaldes national, saa er det den, som H.M. nu seer sig nødsaget til at fortsætte, og som egentlig kun er en Forsvarskrig. Freden ønskes, men kun en saadan Fred, hvis Grundvold er en fuldkommen Lighed. - Dette er omtrent Hovedindholdet af denne mærkelige Tale, og intet uden en tom Gjenlyd af Ministernes elendige Udflugter. – – Efterat Kongens Tale var oplæst, fremstod i Overhuset Grev v. Holleway, for at foreslaae en Takadresse. Han udtrykte sig paa følgende Maade. De har nylig hørt, Mylords, at strax da Rusland efter Tilsit Freden forlod den Sag, det forsvarede, Ministerne bestemt underrettedes om, at Fienderne havde den Hensigt, at tvinge Hofferne i Kjøbenhavn og Lissabon til, at forstærke med deres Skibe det fiendtlige Forbund, der var i Værk mod os. Ministerne anvendte alt for at tilintetgjøre dette Anslag. Deres Herligh. veed, at man i Henseende til Magten maa betjene sig af Vaaben. Det af Dannemark gjentagne Gange yttrede fiendtlige Sindelav gjorde hver anden Fremgangsmaade unyttig J. Jeg tilstaaer, at den Danske Flaades Beliggenhed i Midde unc ten af Hovedstaden) maatte foraarsage stor lilykke, *) Hele Tiden hedte det, at de vare komne som Venner, men at Dannemark afslog Venskab, nu siger een af Ministerialpartiet selv, at de maatte komme som Fiender. 15) Efter Mr. Hollowans Mening skulde den Danske Flaade have ligget paa Amagertorv eller Slotspladsen, thi der vil man omtrent finde som Menneskeheden allerede forhen sukkede over. Men dog er det rosværdigt af vore Officierer og Soldater, at de gjorde den saa liden som muelig Resultatet af dette Tog sætter os istand til, Mylords, at bedømme dets Vigtighed, for at indsee Regjeringens Forudsigelse. De Skibsmaterialier, som det Danske Arsenal var opfyldt med, den Somunition, som fiendtlige Agenter havde opkjøbt, Flaaden, som man vilde udrustet) befinde sig i vore Havne og sikkre tildeels Storbritanniens Uafhængighed. Man siger med føie, at det var Hs. Maj. uomgængelige Pligt, at forhindre de Danske og Portugisiske Skibe fra at falde i de Franskes Hænder. Jeg har imidlertid erfaret, Mylords, at der hersker herover forskjellige Meninger, ikke blandt Publicum, men blandt eder. Hvor er det mueligt, at en upartisk Dommer ikke kan erkjende disse Grundsætningers Sandhed eller denne Expeditions Nødvendighed Antaget at Ministerne, stolende paa Tractater, ikke havde bemægriget sig den Danske Flaade, hvad havde nu været Følgen deraf, Havde de Forholdsregler, der maatte have været valgte, for at modstaae en Flaade paa 40 Linieskibe, ikke været Gjenstanden for Kongens Tale, Vilde ikke alle Britter harmes over deres Regjerings Sorgløshed, Ogsaa den Portugisiske Flaade er bleven reddet fra de Franskes Graadighed. Det er et skjønt Foretagende, at en Europæisk Regjering foretrækker Udvandring for Trældom. Naar Hamps og Hørs Dyrkelse opmuntres ved Præmier i vort eget Land og vore Colonier, saa trænge vi ikke til Rusland. Mod interesserede Americanere vil vor Regjering ikke være mere eftergivende. Fiendtlighed med America er ikke at ønske, men heller ikke at frygte. Vi kunne ikke tænke paa Fred førend Fienden viser mere Maadehold. Vi maa blive urokkelige; thi give vi efter, saa er det umueligt Middelpuncten af Kjøbenhavn. Saadanne uvidende Mennesker rande over Engellands Skjebne. De have rigtig nok ikke lagt flere end 505 Bygninger i Aske og dræbt over 1200 Mennesker. 8) En aabenbar Logn, som man kun bør tillade sig i et Engelsk Parlament og som ingen Gjendrivelse fortjener. *) Nødvendighed og atter Nødvendighed, Naar denne Undskyldning skulde kunne gielde, burde Engelland aldrig straffe sine Tyve eller Mordere. at forudsee det Tilkommende. Vor Hovedstrid, er med Frankrige. Enkelte Jndividuer ønske Fred. Frankrige har imidletid erklæret sine Hensigter. Det har i sin officielle Journal sagt, at det ikke vil nedlægge sine Vaaben, førend det har erobret Havets Frihed, alle Nationers første Rettighed. Det foreslaaer os en Vaabenstilstand, som det kalder Fred 1). - Hertugen af Norfolk saa1) Moniteurens Anm. Man kan ikke finde mindste Spor til Politik i alt hvad de nuværende Engelske Ministere sige eller lade sige. De foregive, de skjøtte ikke om en Vaabenstilstand, og de skraale over de slette Virkninger af Amiensfreden. Men er en Vaabenstilstand vel nogensinde skadelig, For Frankrige, for Engelland er den nyttig. - Hvem var Amiensfreden nyttig for For Engelland, og for hvem skadelig, for Frankrige. Der gives intet fornuftigt Menneske, som ikke er overbevist om denne Sandhed. J Tillid til Amienstractaten blev Expeditionen til St. Domingo foretagen. Krigen brød ud og Expeditionen mislykkedes til stor Skade for Frankrige. Marseille, Bordeaux, Nancy, Havre, St. Malo, Dunkirchen oversvømmede Havet med deres Skibe. De fleste af disse Skibe bleve et Rov for Engellænderne, og Tabet af flere end 100 Millioner gav Kjøbmændene det sidste Stød, paa en Tid, da Revolutionen allerede havde udtømt deres Kræfter. Denne Paastand er saa sand at Marseille, Havre, Dunkirchen kun have een Stemme, enten en fast Fred eller en eftertrykkelig Krig, thi intet skader den Franske Handel mere end en Vaaden stilstand. Frankrige begik ikke allene den Feil, at indlade sig i Expeditionen til St. Domingo, og authorisere Kjøbmændene til at anbetroe en Skin=Fred deres Formue, men det satte ogsaa sin Armee paa Fredsfod. Over 200,000 Mand droge hiem, og dersom den Gang efter Engellands Erklæring, denne Bestemmelse havde været beregnet efter Fastlandets Jnteresse, istedet for at det var Virkningen af Hadskhed og Svaghed, saa havde Frankriges Skjebne været truet. Men den tredie Coalation begyndtes 2 Aar senere, og Frankrige havde vundet Tid til atter at complettere sin Armee, og at tilintetgjøre denne tredie Coalation med eet Slag. Hvilke Følger kunde en Fred paa 2 til 3 Aar, eller, som Engellænderne kalde det, Vaabenstilstand, have for Frankrige? Det vilde være en Fred uden Handel ti hvilken Fransk Capitalist vilde give sin Formue til Priis for det nuværende Engelske Ministeriums Oprigtighed? Det vilde være en Fred uden Sikkerhed; thi den Franske Armee maatte gaae tilbage over Rhinen. 800,000 Mand, som nu ere under Vaaben, maatte nedsættes til 300000; thi Fredsetaten kan ikke være større. Ogsaa i det Jndres Financers er ingen større beregnet. Naar nu Armeen var reduceret saaledes, og Nationen ikke havde hoffet nogen Fordeel af Handelen, de, at han havde ventet noget mere Fyldestgiørende angaaende Anliggenderne med Dannemark, og øn skeer derfor at det, som har Hensyn til dette Land, maatte udelades af Takaddressen. Grev Addington (Lord Sidmouth) søgte at understøtte Hertugens Forslag, og sagde reent ud, at den Danske Flaades Borttagelse hidtil endnu ikke var retfærdiggjort. De Danske vilde sikkert ikke angribe os, thi den Danske Armee stod paa Grændserne af Holsteen og den Danske Flaade var endnu ikke engang udrustet. Denne Tilstand vidnede om ingen fiendtlig Hensigt mod os. Man paastaaer, at de Franske vilde have bemægtiget sig Sjælland. Sømænd saavelsom andre Militairpersoner, jeg har spurgt derom, ere af andre Tanker; de sige, men kan ikke komme derover uden Sømagt, selv om Beltet var tilfrossen, efterdi man ved Strandkanten kan ise op. Men naar man taler om Nødvendigheden af dette Tog, saa havde det været billigt at sammenligne det Onde, vi vilde afværge, med det, vi lode dem føle, der ikke havde fornærmet os. Den Engelske Marines Hæder tillader ikke at 16 Linieskibe skulde komme i Fiendens Hænder og udsætte os for væsentlig Fare. Thi førend vore store Seiere have tilintetgjort de fiendtlige Skibe var den Franske Flaade langt større end den vilde været nu ved Foreningen med den Danske. Man siger, at Fredsbestemmelserne i Tilsit havde gjort de Danske Skibes Borttagelse nødvendig. Men hvi lod man da en Russisk Flaade krydse ustraffet i Middelhavet og 3 Russiske Skibe seil igjennem Escadren for Kjøbenhavn, Er det ikke at skaane den mægtige Angriber og lade Hevnens Vægt falde paa den Svage. - Lord Hawkes bury paastod, at Ministerne ikke turde opgive de Kilder, hvorfra de have faaet Fredsstipulationerne i Tilsit, efterdi de derved vil spærre sig Veien til lignende Communicationer i Fremtiden, og de Personers Liv, hvorfra Efterretningen hidrører, vilde og Engelland angreb paa ny, og dets Angreb stod i Forbindelse med en femte Coalation, i hvilken Forfatning vilde da Frankrige være? De faa Skibe, der vare lødne ud, vilde blive opbragte. Man maatte da i al Hast oprette en Landarmee, og hvad der allerede er afgjort paa Fastlandet, vilde blive tvivlsomt. Det er altsaa sandt, at en kort Fred vilde være nyttig for Engelland og ødelæggende for Frankrige. Monst. komme i Fare 2). Man har foreslaaet den Portugisiske Regjering at gjøre fælles Sag med Fastlandet 3) mod Engelland, og forene sine Flaader med den Franske, Spanske og Danske, paa det Confoederationen desto stærkere kunde angribe de Brittiske Øers forskjellige Puncter. De Russiske Skibe ere ikke blevne angrebne af os, fordi man ikke kunde lade 16 Danske Skibe blive i Ryggen. Desuden vare de ikke saa let seilfærdige, og kunde ikke saaledes som de Danske begunstige det fiendtlige Anslag. Det Russiske Folk er misfornøier med adskillige Artikler i Tilsit Tractaten, og Keiseren selv har været tilbøielig til at begynde sine gamle Forhold med Engelland, da Kjøbenhavns Jndtagelse blev bekjendt i Petersborg. 4) Takadressen blev omsider besluttet, efterat alle foreslagne Forbedringer, uden Stemmesamling vare blevne forkastede. – J Underhuset sagde Lord Hamilton, jeg lykønsker Engelland til dets nuværende Stilling. Det har i en fjortenaarig Krig havt alle Slags Fordeele og ikke lidt noget Tab. Krig er for Storbritannien en Kilde til Velstand. Nu, efterat Rusland ogsaa er faldet fra, maa vi kun forlade os paa os selv. – Lord Milton: Jeg har undret mig meget over, at høre Ministerne tale om vor blomstrende Handel og vort Lands Lykke, uagtet hele Fastlandet er lukket for os og vi ikke see der andet end Fiender. Jstedet for at Mini2) Her anmærker Monit, at Efterretningen altsaa kommer fra en Forræder; at den Engelske Regjerings lettroende Tillid til alskens Forrædere er ubeskrivelig, og at Europa om nogle Maaneder vil see ny Prover derpaa. 3) Denne Paastand er urimelig og ganske falsk. Mon. 4) Hvilken elendig Grund. Hvo havde da hindret eder fra, at lægge Beslag paa den Russiske Flaade indtil det Russiske Cabinet havde gjort Forræderens Efterretning til Logn, men J sige: Tilsit Tractaten har gjort den Russiske Nation misfornøiet; hvilken Urmelighed! Naar saa var, saa tilstaaer dog, at det var Toget til Kjøbenhavn, som fuldkommen har oplyst eders Tilhængere i Petersborg, og meddeelt det Russiske Folk den Harme, der besseler de Danske. Det nuværende Ministeriums Anklagelsesderret indbefattes i denne Lord Hawlesburys Sætning; thi den siger: at dersom Keiseren af Rusland var indgaaet Forpligtelser imod Engelland, saa var det Engelske Partie i Rusland saa stort, at han ikke kunde fuldbyrde dem. Toget til Kjøbenhavn har ordnet Alt, forenet og jevnet Alt. Denne Tilstaaelse er nav. Monit. sterne skulde have tilkjendegivet deres Attraa efterat medvirke til Fredens Gjenoprettelse og benytte hver Leilighed dertil, aander Kongens Tale intet uden Krig. Mod Kjøbenhavnstoget taler Dannemarks bestandige fredelige Adfærd. Denne Magt har ingen Gavn af at frasige sig sin Neutralitet og kaste sig i Frankriges Arme. Vi ere nu i Krig med Dannemark, Rusland og Østerrige, snart vil America ogsaa træde over til vore Fiender. Hr. Ponsonby sagde: Angrebet paa Kjøbenhavn vil stedse blive en Skamplet i vor Historie, naar Ministerne ikke bevise, at det var retmæssigt og politisk.