Berlingske Tidende, 1826-08-07
J det Tilfælde, at det mislykkedes, (Fyrst Troubetskov og Ryleieff bekræfte det eenstemmigen, vilde de forlade Byen og søge videre at udbrede Oprøret. 3) Men saa stor var deres Blindhed, i det mindste i Begyndelsen, at de ikke engang forud saae Muligheden af et slet Udfald. Om Mor 1) Vatentoff tilstaaer at have sagt til Hakontonitsc: "Hvorfor besvære Dem med Selskabets almindelige Plans Det vel være nok for Den, for Eder andre Brave at ophidse Soldaterne i Cesarovitschs Navn, og at gaae fra det ene Regiment til det andet ved Trommens Lyd. Paa denne Maade kan man udrette store Ting. 2) Kahovsky paastaaer, at Nyleieff havde den Jdee, at paalægge nogle af Medlemmerne af Selskabet, offentligen at myrde Cæsarewitsch, og strax at at udraabe, at dette Mord var befalet af Deres Majestæt. Paa denne Maade, sagde han, vilde et Slag ombringe dem begge. Ryleies har erklæret at dette var Bagvaskelse, og hans Erklæring er bekræftet af Steinheil, Alexander og Nicolai Bestole, til hvis Vidnesbyrd Kahovsky henholdt sig. 9) Kahorsty tilføier, at i denne Forudfatning havde Ryleiest besluttet at stilke Byen i Brand, men denne Sidste nægter det. i genen den 13de December, sagde Batentoff til Alexander Bestoujeffe det synes at Udfaldet ikke er tvivlsomt. 1) Baron Stein heil, endskiønt mindre underkastet at blændes end de Andre, havde begyndt at forfatte et Manifest, 2) som indeholdt: at da de to Storfyrster Deres Majestæt og H. R. H. Cæsarowitsch havde renonceret paa Tronen, og afslaaet at modtage den hæderlige Kolle som Fædrelandets Fader, tilkom det dette, selv at vælge en Souverain, og at følgeligen Senatet decretterede en almindelig Samling af Rigets Deputerede, og i dette Mellemrum, en provisorisk Regjering. 8) Fra sin Side optegnede Fyrst Troubetzkoy paa et Papiir, som man fandt hos ham om Aftenen den 14de December, Hovedpuncterne af et Manifest som i Senatets Navn skulde forkynde den gamle Regjerings Ophør, og Oprettelsen af en provisorisk Regjering, der skulde sammenkalde Deputerede fra alle Ruslands Provindser. Nogle af de Sammensvorne tænkte paa, at overbringe til andre Steder Efterretningen om deres Foretagende. Johan Poustchine afsendte ved Hielp af det Amerikanske Compagnies Bureau 4) et Brev til Moskau, adresseret til den titulaire RaadSemenoff. "Medrette", sagde han deri, "skulde vi have fortient Navn af Feige, dersom vi havde ladet denne Leilighed, som er den eneste, gaae os af Hænderne. Naar Du modtager dette, vil Alt være til Ende. Vi ere her 60, og vi kunne giøre Regning paa 1500 Soldater, hvem man har bildt ind, at Cæsarowitsch ikke har renonceret paa Tronen. Levvel, Skiænk os en Taare, dersom ....... Jdet han endte sit Brev, paalagde han Semenoff at vise det til Generalmajorerne von Wiesen og Michael Orloff, som de maaskee ansaae for, ifølge deres forrige Meninger og Forbindelser, at være gunstigt stemte for Selskabets Anskuelser. Fyrst Troubetkoy synes at have havt den samme Tanke, 5) thi da han den 13de betroede et Brev til Serge MouravieffApostol til dennes Broder Hippolyt Mouravieff skrev han ogsaa til General Orloff med Svistounoff, Officeer i Hestgarden. Disse Breve, kom ikke til deres Bestemmelsested 6) Troubetzkoy erklærer, at han alene havde indbudet General Orloff til at komme til Petersborg, uden at sige hvorfor, men tilføiede dog: Dersom der skal indtræffe Noget vil det skee uden Dem, som om De var her. Dersom man kan troe ham, havde han bestemt sig til at skrive, i den Overbeviisning, at General Orloff, selv uden at høre til Selskabet, skulde, ved sin Nærværelse og sin stærke Characteer være istand til at standse de andre Medlemmers Raseri, som han, Dictatoren, ikke længere var istand til at tæmme. Han forsikkrer, at den samme Bevæggrund, Bevidstheden om hans Svaghed, havde engang bragt ham til at bede sine Colleger om Tilladelse til at vende tilbage til det 4de Corps for at organisere Noget, omendskjøndt der ikke var nogen Medvider der, og han, istedetfor at begive sig lige dertil, havde den Hensigt, at tilbringe nogen Tid i Moskou. Jo mere de Sammensvorne nærmede sig det afgjørende Øieblik for dem, og som de selv havde bestemt, desto mere Utaalmodighed og Hæftighed viste nogle, og desto mere Mangel paa Fatning viste deres Chef, desto meere forraadte han enten sine Samvittighedsnag, eller sin Frygt. "Men", sagde han til Ryleieff, og gjentog det mere end een Gang, dersom der kun indfinder sig et lidet Antal Tropper paa Pladsen, eet Compagnie eller 2 for Exempel, hvorfor da forene os med dem, hvorfor styrte, baade os og de Andre i den visse Undergang, Snart var Ryleiefenig med ham i dette Punct, snart svarede han ham: "Om der ikke kom mere end 500 Mand vilde jeg stille mig i deres Rækker. Jmidlertid holdt han ikke Ord. 1) Alerander Bestories Udsagn. a) 2det han, sagde han, vilde bevise Ryleiest, at han var god til Noget. 3) Dette Udkast til et Manifest skulde bringes Senatet, ifølge Dictatorens befaling, af Ryleieff, Assessor Johan Poustchin, og, efter disses Udsagn, af Battenkoff, der imidlertid ikke tilstaaer det. a) Ryleieff var Chef for dette Bureau. 5) Engang, da han talede om Pestel, sagde Troubetskov, man skulde sende Orloff til den 2den Armee, og Pestels Magt vilde ophøre. - Hvorledes, Skulde Orloff være vor, spurgte Ryleieff, Nei, svarede Troubetikov, Orloff styres af Aaleffskyerne, men da skal han desuagtet være paa vort Partie. c) Mouravies og Svistouroff brændte dem, da de erfalde hvad der indtryk den 14de December.