Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-11-01
J Sverrig studere forholdsmæssigen flere end i andre Lande. Mange afbryde deres Studium, naar de have tilendebragt deres Cursus, for, som Hofmestere, at tilveiebringe de til deres fortsatte Studeringer eller Promotion fornødne Udgivter. Af de nævnte 1386 vare derfor den Gang kun 832 virkeligen der tilstede. Domkirken i Upsala er den største i hele Sverrig, og bygt i den anden Halvdeel af det 13de Aarhundrede. Mange Kongers jordiske Levninger hvile i dens Hvælvinger. Men, som Westminsterabbedie i London, indbefatter den ogsaa Monumenter for mange Ædle og Lærde, ogsaa Linne har her et Minde. Klokken i dens Taarn er den største. Upsala har et stort academisk Bibliothek af 80,000 Bind, stiftet af Gustav Adolf. Det naturhistoriske Museum har en Værdie af 50,000 Rd. Napoleon og Gustav IV. Denne Fyrste sagde Napoleon: "begyndte at bebude sig som en Helt og endte som en Daare; han havde tidligen udmærket sig ved mærkværdige Træk. Man saae ham som Barn fornærme Cathrine, ved at nægte at række hendes Sønnedatter Haanden i samme Øieblik, da denne store Keiserinde, paa sin Trone og midt blandt sit Hof, kun ventede paa ham, for at høitideligholde Formælingen. Sildigere har han ikke mindre fornærmet Alexander, da han, efter Catastrophen med Paul, nægtede een af den ny Keisers Officerer Adgang til hans Stater, og paa den paafulgte officielle Klage svarede, at han havde ikke kunne det, fordi han selv endnu begræder sin paa samme Maade omkomne Fader. Da jeg var kommet til Souveraineteten, erklærede han sig for min store Modstander; man skulde troet, han vilde ikke spille andet end Gustav Adolfs Rolle. Han gjennemreiste hele Tydskland, for at opægge det imod mig. Da Catastrophen med Hertugen af Enghien indtraf, svor han, at hevne ham i egen Person, og siden sendte han frækt Kongen af Preussen den sorte Ørns Orden tilbage, fordi denne Monark havde modtaget min Æreslegionsorden. Endelig slog hans Ulykkes Time. En ikke almindelig Sammensværgelse kaldte ham fra Tronen og forviste ham fra hans Stater. Enstemmigheden imod ham beviste uimodsigeligen, at han havde Uret. Jeg vil indrømme, at han ikke er at undskylde, ja en Daare; overordentligt er det imidlertid, at ikke et eneste Sværd blev draget til hans Forsvar, det være af Hengivenhed eller Taknemmelighed, af Dyd eller, om man vil, blot af Dumhed; og sandeligen, det er en Omstændighed, som ikke gjør Fyrsternes Atmosphære Ære. - Denne Regent, styrtet og skuffet af Engellænderne, der vilde brugt ham som et Redskab, og forladt af sine nærmeste Beslægtede, syntes at forsage Verden, og ligesom om han havde fundet sin Tilværelse ved sin Foragt for Mennesker og sin Modbydelighed for Alt brændemærket, havde han gjerne aldeles tabt sig blandt mine Hobe." Keiseren fortalte, at Gustav, strax efter Slaget ved Leipzig, havde tilskrevet ham, at han vist nok længe havde været indtaget imod ham; men siden en rum Tid var han (Napoleon) blandt Souverainerne den, som han havde mindst at beklage sig over, nu da Øieblikkets Ulykker tillode ham at udtrykke dette uden Forlegenhed; at han tilbød sig at være hans Adjutant og bad ham om et Tilflugtsted i Frankrig. "Jeg blev rørt, bemærkede Keiseren: "men jeg betænkte snart, at hvis jeg modtog ham, min Værdighed krævede, at jeg skulde bestræbe mig til hans Fordeel. Men nu regjerer jeg ikke mere Verden; gemeene Aander vilde tillige ikke undladt at søge i min Jnteresse for ham et afmægtigt Had til Andre. Gustav endeligen var afsat ved Folkets Villie, som havde ophøiet mig; det havde været inconseqvent af mig og en Modsigelse i Grundsætningerne, om jeg havde taget mig af ham. Kort, jeg frygtede for, at gjøre Sagerne endnu mere indviklede, og paalagde Høimodigheden, Taushed. Jeg lod svare: at jeg vidste at sætte Priis paa det, han tilbød mig, og var taknemmelig derfor, men at Frankrigs Politik ikke tillod mig, at overlade mig til min egen Følelse; at den tvertimod paalagde mig den Smerte, at nægte ham for Øjeblikket den Adgang, han forlangte; at han iøvrigt vilde tage meget Feil, hvis han forudsatte hos mig andet Sindelav end ualmindelig Velvillie og oprigtige Ønsker for hans Lykke. (Af Las-Cases's Memoirer.)