Viborger Samler, 1841-07-31
Da Publicum i Løverdags Aftes tredie og sidste Gang havde den Nydelse at høre den store Franz Lift, overraskedes det vistnok ved dette store Genies sprudlende Rigdom, der atter udviklede sig i en ny Mangfoldighed; men det syntes ogsaa klart, at det konstelskende og kunstforstandige Publicum nu bedre kunde bevæge sig i den Trylleverden, den fremmede Tonekunstner aabner; thi Publicum fulgte Spillet med levende Deeltagelse og beggeistret Hengivelse. At den musicalske Henrykkelse ved hvert Nummer gav sig Luft i stormende Applaus, vil man let kunne slutte sig til. – Ogsaa Hr. Prume, da han i Forening med Lift udførte Duetten Reminiscences de la Somnambule, vandt meget bifald; men det forekom os, som om han overvældedes af Lift, og medens Hr. Prume udfoldede sin sjeldne graciøse Fiinhed og elskelige Ynde, gjenlød Lifts Spil af grandies Kraft og en forunderlig, alt bortrivende Impetuositet. Hvor meget Herredømme Lift overhovedet kan have over sine Tilhørere, viste sig under Udførelsen af Valse infernal, hvor Konstnerens Spil aldeles bemægtigede sig Gemytterne, og med sine forunderlige Phantasier rev dem ud af denne Verden hen i en friere Sphære. – Da Jmprovisationsnumeret derpaa skulde udføres, var der indkommet en saadan Mængde, Motiver, at Konstneren maatte bede Publicum gjøre et Valg. Efterat den ædle Konstner med den ham egne Hjertelighed og Venlighed havde foreslaaet Publicum et saadant Arrangement, valgte dette følgende tre Themaer: la Marseillaise," "Kjølige Druer, Kjerligheds Luer, af Mozarts Don Juan, og "Nu Løvsalen skygger af Elverhøi. - Disse tre Motiver sammenfattede den geniale Konstner i en over al Beskrivelse herlig Phantast, der aldeles berusede Tilhørerne, og da Phantasien var til Ende, fremkaldtes Konstneren med stormende Enthusiasme. Da fremtraadte han, og Frantz Lift, Triumphatoren paa Enropas store musicalske Arenger, viste det kjøbenhavnske Publicum sin Glæde over ogsaa her at erkjendes, ved i nogle hjertelige Ord at tilbyde at udføre Schuberts Erlönig, hvorpaa han endnu spillede sin chromatiske Gallop. Publicums Henrykkelse havde nu naaet sin høieste Spidse, og Huset drønede af Acclamationer. Da nu Kostneren vilde begive sig hjem, hilsede det tilstedeværende Publicum ham endnu engang paa Gaden med levende Acclamationer, og en stor Skare af Mennesker fulgte ham til hans Bopæl. (Da.) Under Overskrivt: "Nationalsubscriptionen, leverer Bladet "Dagen" følgende Artikel: "Med Jndsamlingen af milde Gaver til Fordeel for Hr. Lehmann har det den bedste Fremgang, fornemmelig i Provindserne. De troe Falstringer have ikke ladet sig denne Leilighed slippe af Hænderne til at vise den skjønsomste Jver for deres politiske Befrier, der med saa megen Selvforglemmelse har prædiket Omvendelse for de forvildede Øboere. Lollænderne have naturligviis ikke undladt at tage Exempel af deres nu saa oplyste Naboer; her kappes baade Store og Smaae, Rige og Fattige i den roesværdigste Væddekamp om at række den Nødlidende en Skjerv, og hver Dag sees de meest rørende Beviser paa de Følelser, man nærer for Hr. Lehmann. Til Bekræftelse heraf tjener følgende sandfærdige Tildragelse: En Bonde i Nærheden af Nakskov holdt for nogen Tid siden Barselgilde.