Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-02-10
Nyeste Post-Efterretninger. De nye Efterretninger man har om Deyen i Algier, om hans Grumhed og Voldsomheder, komme fra den Sardinske Viceconsul, som er indtruffet i Genua. Til det forhen fortalte kan endnu føies: at da han tilligemed de øvrige Consuler havde begivet sig til Deyen for at besvære sig over det med saamegen Uret priisdømte Sardinske Skib, saa fandt de Deyen omringet af sin Vagt med dragen Sabel i Haanden. Aftenen tilforn havde Tyrannen ladet den Engelske Consuls Søn og to Broderdøttre af samme paagribe aabenlyst paa Gaden, kaste det unge Menneske i Fængsel og slæbe Fruentimmerne i sit Harem; da nu ved Audiencen alle Consulerne giorde Paastand paa at disse Personer igien burde løsgives, saa blev Deyen saa opbragt, at han befalede en Officeer, dersom de skulde udleveres at hugge Hovedet af Consulens Søn, og lægge det paa Dørtærskelen af Audientssalen. Faderen blev saa forskrækket over denne Trudsel, at han bad sine Colleger ikke længere at tale om deres Befrielse; Natten derpaa var det at Deyen lod den Sardinsk-Consuls Paarørende ligeledes med Magt borttage og indspærre i sit Harem hos de to bortførte Englænderinder. Over Frankerige fortælles der, at Deyen har afskediget sin Tyrkiske Livvagt, og er blot omgivet af bevæbnede Negere. (Keiseren af Marokko har ligeledes en staaende Hær af Negere.) Beyen i Oran har han ladet qvæle og sat en Tyrk ved Navn Cassan i hans Sted som er afmarscheret med 3000 Mand for at tage sit nye Gouvernement i Besiddelse. – Nu er dog den officielle Efterretning fra Cairo indløben i Constantinopel, at Paskens af Ægyptens Tropper have fuldstændigt slaget Wechabiterne, saa at man haaber at denne, for den Mahomedanske Troe saa farlige Sect, skal blive snart undertrykt. Jmellem Janitscharerne i Constantinopel er opkommet en blodig Strid, som har havt deres Agas Afsættelse og Forviisning til Følge. – Til den forrige Tyrkiske nu Russiske Provinds Besarabien vare i afvigte Sommer en stor Mængde Familier ankomne fra det sydlige Tydskland, som vare i en hielpeløs Tilstand, uagtet den senere udkomne Russiske Forordning gaaer ud paa, at ingen Udvandrede maae videre modtages i Riget med mindre de besidde de fornødne Midler til at etablere sig paa egen Bekostning, saa har dog Keiseren forbarmet sig over dem, og ladet en betydelig Pengesum anvise til deres Understøttelse. – Det anmeldes nu, at det Rygte: at Keiseren skal have ved sine Ministre ladet giøre Forestillinger ved de Tydske Hoffer i Anledningen af de paa Warburg begaaede Uordener og mod Misbrugene af Trykkefriheden, er ugrundet, men saameget er dog sandt, at Forsigtighedsreglerne ved Jndførselen af udenlandske Bøger ere blevne meget skiærpede i Rusland.) - Keiseren har ladet ved sin Minister i Schweits tilkiendegive sin Deeltagelse i Anledning af den modtagne Beretning om General Kosciuzcos Død. Og da Vicekongen i Polen indberettede til Keiseren, at det Polske Folk ønsker, at Generalens jordiske Levninger maatte bringes til Hvile i Fædrenelandets Jord, saa gav Hs. Majestæt i meget naadige Udtryk sit Biefald dertil, og tilføiede den Erklæring, at han skulde give sin Ge fandt i Schweits Ordre til at bære Omsorg for, at Liiget blev udleveret til de Personer, som blive bestemte til at modtage det.