Aalborg Stiftstidende, 1842-08-23
Foruden Etatsr. Estrup har nu ogsaa den Depfor det 9de Kjøbstaddistrict Bedevbrænder Lyhmeier paa Grund af Sygdom maattet forlade Østifternes Stænderforsamling. Da han er Suppleant for bemeldte District, vil Jngen blive indkaldt i hans Sted. - Udfaldet i Lands-Overretten af Justitssagen: Proc. Kraft, Actor, contra de Tiltalte 1) Cand. theol. Peter Larsen, 2) Handelsfuldm. Niels Larsen, 3) Uhrmager Jens Larsen, 4) Silke= og Klædehandler Christ. Larsen, 5) nuv. Told- og Consumtions-Underbetjent Frische og 6) Bogtrykker Elmquist, var efter senere Meddelelse følgende: Ved tvende Høiesteretsdomme var det forbudet de under Nr. 1 og 2 nævnte Tiltalte at holde et saadant Contoir eller i det af dem da redigerede og forlagte Blad (Kjøbenhavns Commissionstidende, senere Alm. Commissionstidende) at optage Avertissementer af det Slags, der omhandles i de nævnte Domme. For at have været disse Domme og Kongens Fogeds i Overeensstemmelse dermed afgivne Decreter overhørige, samt for paa mange andre Maader at have søgt at trødse de fra Kongens Foged og Politiets Side trufne Foranstaltninger til fornævnte Dommes Overholdelse, ere de ved Hof= og Stadsrettens Dom af 30te f. M. idømte, P. Larsen 3 Gange 5 Dages Fængsel paa Vand og Brød, og N. Larsen, Mulct af 200 Rbd. Sølv. De øvrige Tiltalte, der have deeltaget i det ovennævnte af P. og N. Larsen udviste Forhold, ere anseete med Mulcter: Elmquist 200 Rbd., Chr. Larsen 100 Rbd., J. Larsen og Fritzsche hver 50 Rbd. (Berl. Td.) (Ogsaa "Dagen" berigtiger sit tidligere Referat herom.)J det sidste Nr. af Prof. Schouws "Dansk Ugeskrift har den høitærede Redacteur udtalt sine Anskuelser, om de nye stænderske Committeer. Han mener, at de Constitutioneltsindede ikke kunne være tilfredsstillede med denne Uddanelse af Stænderinstitutionen, da de fordre noget ganske Andet, men han yttrer, at de ligefuldt maae paaskjønne dette Skridt fra Regjeringens Side, da denne dog derved kommer det saakaldte store Folkenske nærmere. Han paapeger, at den Form, hvorunder Sagen er indbragt i Stænderne, maa anerkjendes, da disse herved erholde desto friere Hænder. Han viser dernæst, at denne nye Jnstitution ikke alene tildeels udjævner begge de danske Stænderforsamlingers Adskillelse, men ogsaa kan tjene til at knytte Baandet nøiere mellem Kongeriget og Hertugdømmerne, om hvilke forskjellige Landsdele der gjensidigen hersker stor Uvidenhed og Misforstaaelse. Han antager dernæst, at Budgettet kan forelægges disse forenede Committeer, som ogsaa kunde tage Jnitiativet i Sager, som angik hele Staten. Efterat have udhævet disse Fordeele ved den nye Jnstitution, gaaer han over til at paavise Sammes Skyggeside. Han anfører saaledes, hvad allerede tidligere er bemærket, at Stændernes Betydning vil svækkes, saafremt de Sager, der forelægges dem, allerede vare drøftede af Committeerne, hvori det maatte antages, at Forsamlingens dygtigste Medlemmer befandt sig, og at Stænderne herved vilde tabe deres folkelige Charakteer. Han mener derfor 1) at Lovudkast, der skulle forelægges Stænderne, ikke forud burde være prøvede i Committeerne; 2) at Antallet af Committeernes Medlemmer maatte være temmelig stort, f. Ex. 10 til 12 for hver Forsamling, og 3) at alle Medlemmer bør vælges af Stænderforsamlingerne selv; 4) at kongelig Approbation paa Stændernes Valg ikke bør være fornødent. Han mener fremdeles, at de stænderske Committeer skulle fornyes ved hver Stænderforsamling, hvorhos han ikke anseer Classevalg for meget ønskeligt. Med Hensyn til Committeernes Samvirken, de mener den høitærede Forf., at Kongerigets 2 og Hertugdømmernes 2 Stænder ikke burde træde særskilte sammen, da man herved vilde bestyrke Schismaet imellem Kongeriget og Hertugdømmerne, hvorimod alle 4 Committeer bør arbeide sammen. Man kan ikke indvende herimod, at Halvdelen af Medlemmerne da vilde være ubekjendte med flere Sager, thi det, der skal behandles i de fælleds Raadslagninger, er fornemmelig Budgettet, ligesom flere Anordninger og Told, Skibs afgifter, Brændeviinsafgift m. m. berøre alle Landsdele, og de specielle Committeer, der forud skulde bearbeide Sagerne, vilde kunne vælges fra vedkommende Landdeel.