Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-07-05
Udlandet. Om Jordskjælvet paa St. Domingo beretter et Øienvidne (Capitainen paa det den 29de Juni til Bremen ankomne Skib "Active") Følgende: "Om Morgenen var det Vindstille og en utaalelig Hede. Om Eftermiddagen tog jeg i Land fra mit Skib og begav mig hen til en af mine Forretningsmænd, i hvis Contoir jeg gav mig i Færd med at skrive et Brev. Men neppe havde jeg skrevet nogle faa Linier, før (Kl. var omtrent 5 1) vi mærkede et stærkt Jordskjælv. Stenene, hvormed Jordbunden var brolagt slyngedes høit op i Veiret, og en frygtelig Bragen lod sig høre. Vi kastede Alt fra os og styrtede udaf Døren. Jeg ilede strax mod Havnen, og naaede ogsaa, idet Murene ofte for og bag mig styrtede om og jeg maatte klattre over Ruinerne, skjøndt rigtignok noget forstødt, lykkeligt derhen. Desværre traf vi intet Fartøi der, for strax at kunne sætte fra Land. Vandet var allerede steget 18 Fod og havde ganske oversvømmet Broen. Man kunde for lutter Støv næsten ikke see, og hørte ogsaa kun en vedvarende frygtelig Bragen af de nedstyrtende Huse, Kirker og Paladser, Fra Jordskjælvets Begyndelse kunde nu omtrent være forløbet 4 Minutter, og Jorden vedblev endnu stedse at bevæge sig; først efter 5 Minutters Forløb fordeelte de uhyre Støvskyer sig mere og meere og Jord bevægelserne bleve svagere. Man kunde nu oversee Ødelæggelsen - Synet var frygteligt og er næsten ikke til at beskrive den hele Stad Hayti var i et Øieblik bleven forvandlet til en Gruusdynge, næsten ikke en eneste Gade var til at kjende. – Den hele Strandbred var bedækket med Saarede, Døende og Flygtende. Man saae ogsaa mange Døde, som vare sønderknuste af Stenene. Det var et hjertesønderrivende Syn, at see fortvivlede Mødre flakke om mellem Ruinerne og kalde paa deres Mænd og Børn. To af Dem, som tilligemed mig flygtede ud af Contoiret, har jeg ikke seet siden; uden Tvivl have de fundet deres Grav under Ruinerne af de nedstyrtede Bygninger. Klokken var over 6 1/2, da Søen begyndte at træde tilbage, og snart igjen naaede sin sædvanlige Høide; dog vedblev Strømmen endnu længe at være temmelig rivende. Flere Baade, hvoriblandt ogsaa min, naaede nu Landingsstedet, og i dem optoge vi da mange Saarede og frygteligt Lemlæstede, blandt hvilke en gammel Herre, paa hvem begge Benene vare brækkede og den venstre Arm haardt saaret disse Ulykkelige bragte vi ombord paa Skibene, og forbandt og pleiede dem saagodt vi kunde. Hovedstødet af Jordskjælvet vedvarede omtrent 3 Minutter, Kjæderne, som holdt Skibene til deres Ankere, gjorde en Larm, som naar man i stærkt Uveir lader Ankere falde. Hvad der endnu bidrog til, i ubeskrivelig Grad at forøge Forvirringen, var, at strax efter Jordskjælvet en heftig Jldløs, sandsynligviis fremkaldt ved det paa Jldstederne nedstyrtede Træværk af Bygningerne, brød ud paa syv til otte forskjellige Steder i den ødelagte By. - Hvor stor Antallet paa de Omkomne er, veed man endnu ikke med Bestemthed; men man antog, at af Haytis 9000 Jndvaanere og 1000 tilstedeværende Landboere (da Catastrophen just indtraf en Torvedag) havde over Halvdelen her fundet sin Død." (J det Jndre af Landet skal Jordrystelsen, ogsaa have været voldsom, fra Santiago de los Caballeros havde man Efterretning om, at hele denne Stad var en Hob af Ruiner og at henved 2000 Mennesker, de Fleste i Kirken, der vare omkomne.) Portran=Prince, den 12te Junii. (Af et Privatbrev fra en Tydsker). Den 8de dennes om Eftermiddagen Kl. 5 blev hele den nordlige Deel af denne Øe rystet af et meget heftigt Jordskjælv. Vi arbeidede i vort Contoir, som befinder sig i en grundmuret Bygning, da der paa engang henimod Kl. 5, lod sig mærke nogle Jordstød. Jeg sprang i eet Spring ud paa Gaden, og det hele Personale fulgte strax efter. Ligesom vi vare komne udenfor, styrtede en Deel af Forhuset sammen, dog uden at beskadige Nogen. Jordens Skjælven blev saa stærk, at Husene dandsede i Ordets egentligste Forstand, bragede i deres Sammeenføininger og fik utallige Revner. Menneskene tumlede liigblege og maalløse omkring, da man knapt kunde holde sig paa Benene, og hele Almuen laa hylende paa Knæ i Gaderne. En meget stærk Svovllugt lod os en Tidlang befrygte, at Jorden vilde aabne sig under os og opsluge os. Vandet i Gaderne ophørte at løbe, og antog en Bevægelse, som naar man ryster Vandet om i et Vaskefad. Efter to Minutters Forløb vare de stærkeste Stød forbi; derefter fulgte nogle svagere, som endnu tre Dage efter sporedes fra Tid til anden. Jgaar Morges bleve vi atter ved en stærk Rystelse jagede op af Sengene og i det bare Linned ud paa Gaden. Skaden her i Portrau-Prince er i det Hele taget ikke meget betydelig, derimod er vor Nabostad Gonaives bleven strækkeligt hjemsøgt. Under det stærkeste Jordskjælv, som styrtede en stor Deel af Husene overende, opstod en Jldebrand, som snart fortærede en Fjerdedeel af Byen, da i den store Bestyrtelse Jngen tænkte paa at slukke. Der skulle ogsaa være omkomne mange Mennesker. Men endnu værre lyde Efterretningerne fra Cap Hayti, Øens smukkeste By. Der skulle kun 12 Huse være blevne staaende, og Resten være en Gruushob. Havet skyllede under Jordskjælvet ind i Byen og druknede de stakkels Mennesker, som havde reddet sig ud paa Gaderne. Hele Familier af de første Kjøbmandshuse ere forsvundne, med eet Ord: Byen er aldeles ødelagt.