Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1817-08-14
Redigeres, trykkes og forlægges 14 August 1817. Torsdagen den iværende kunne Om det fordum saa frygtelige Jnqvisitions-Tribu Adskilligt. nal i Spanien har den til Frankrig fordrevne Kanonikus Juan Antonio Florente meddeelt Efterretninger, der ere saa meget mere troværdige, som de komme fra en Mand, der i flere Aar var Sekretair ved Jnqvisitionen i Madrid og havde dets hele Geheim Archiv under Hænder. Forfatteren inddeler dette Tribunals Auto dasses i tvende Klasser, den store offentlige Auto da fe, der holdtes i Hoffets Nærværelse, har el fundet Sted siden 1680, da Philip den femte erklærede, at han aldrig vilde bivaane en saadan Fest, hvilket og har forledt de franske Reisebeskrivere, Bourging og Laborde, til den Mening, at Auto da foerne vare aldeles afskaffede, og at skildre Jnqvisitionen som et Mynster paa Billighed og Mildhed. Til Auto da ses af anden Klasse, hen foret Forfatteren dem, som ikke fuldbyrdes af selve Jnqvisitionen. At disse ei ere mindre frygtelige end hine, sees af en Fortegnelse, hvorefter Antallet i et Tidsrum af 327 Aar, fra 1481 til 1808 ved Jnqvisitionen i Spanien virkeligen brændte Slagtoffere beløber sig til 34,382 Personer, flygnede og brændte in Effegie 17690, Jndspærrede tildeels med Eiendommes Konfiskation 291,450, tilsammen: det uhyre Antal af 343,522 Mennesker. Saasnart Nogen bliver angivet og indbragt for Jnqvisitionen, sendes han, tillige med en Afskrivt af Jnqvisitorernes Dom, til en Kongelig Dommer, og ikke undlader Man da at skildre den Anklagede som en forstokket Synder, hvorpaa Dommeren ufortøvet dømmer ham til Baalet, og det ifølge en Lov fra det trettende Aarhundrede. Alt forud vis paa Dommens Udfald, bliver nu Dommeren underrettet om, at det færdige Baal venter paa Synderen, der fra det mørke Fængsel trækkes frem for Dagens Lys, for aldrig at see det mere. SligeAutorda fes holdes i det mindste eengang hvert Aar i det fleste Stæder paa den spanske Halvøe, Øen Majorea og de Canariskeer, ja stundom flere Gange. Sagernes yderst langsomme Gang giør og, at de, der falde i Jnqvisitionens Hænder, ofte i flere Aar maae vansmægte i de strækkeligste Fængsler, thi nævnes der under Processen blot Personer, der formenes at kunne give nogen Oplysning i Sagen, bliver den udsat indtil de kunne aføres, om de end ere paa Reisen til den anden Halvkugle. Forgiæver tilstaaer den Anklagede Alt, hvorom de Fraværende kunne vidne, og renoncerer paa hvert Forsvar; døve ere dog Dommerne imod hans Bønner om at faae Sagen endt. Vel gives den Anklagede en Sagfører, men dette er blot for et Syns Skyld; thi aldrig faaer han Akterne at see, eiheller tillades ham at tale med den, han skal forsvare, uden i Jnqvisitorernes Nærværelse, hvilke han hvergang maa gjøre en frygtelig Eed om Taushed og Troskab mod Jnqvisitionen. Han maa derfor være yderst varsom i sit Forsvar, for ei selv at falde i dens Hænder. Afskyeligt er og det Edikt, som i hver Fastetid udstædes af Jnqvisitionen, hvori Enhver paalægges som hellig Pligt at angive Alt hvad han seer og hører, der i mindste Maade strider mod Kirkens Lære og det hellige Officium, og det under Straf af Exkommunikation. Selve Præsterne tilliste sig i Skriftestolen saadanne Angivelser; og Man seer saaledes Venner, Forældre, Børn, Elskende forraade hverandre af Frygt for den evige Fordømmelse, og ofte styrter et i Uskyldighed og af Uvidenhed udtalt Ord en heel Familie i Ulykke og Fortvivlelse. Vist nok gives der blandt Jnqvisitorerne Mænd af Jnsigter, og Redelighed, som afskye denne Fremgangsmaade; men heller ikke disse vove at tale, og fordømme ofte Dem, de gjerne ønskede at redde. Endelig haaver Forfatteren i et udførligt Værk: den spanske Jnqvisitions kritiske Historie. at trække Sløret aldeles fra dette umenneskelige Tribunal, og overbevise Enhver om, at det er fortjener at roses for Mildhed. - Maatte han kun ikke selv imidlertid blive et tioffer for sin Frimodighed!