Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-03-19
Allerede den 10 d. om Aftenen blev Pairskammerets Adresse overleveret Kongen af en stor Deputation. Ved at berøre de i Hs. Majestæts Tale omhandlede politiske Anliggender, hedder det om Grækenlands Gjenfødelse: "den Prindses Scepter, som er kaldet til at regjere det, vil forjage al mulig Tvedragt," og om Udsonningen mellem Huset Braganzas Prindser, at den, foruden at sikre Halvøens Rolighed, vilde, som ikke mindre ønskværdigt, befæste Legitimitetens Grundsætninger i Tronfølgen. Men det vigtigste af Jndholdet vare følgende Yttringer med Hensyn til Slutningen af Trontalen: "Deres Majestæts første Tranger, at see Frankerig lykkeligt og agtet. Det viDe ogsaa Sire. Hvad formaae overhovedet sletsindede Jnsinuationer imod den udtrykkelige Erklæring af Deres Villie, at vilde opretholde og befæste dets Grundlove, Monarkiet er Grundvolden til disse; Deres Krones Rettigheder ville blive urokkede. De ere Deres Folk lige saa kjære som dets Friheder. Stilte under Deres Beskyttelse, ville de Baand befæstes, som fængsle de Franske til Deres Trone og Dynastie og gjøre dem samme nødvendige. Frankerig vil lige saa lidet Anarkie, som dets Konge vil Despotisme. Skulde strafværdige Opspind modsætte Deres Regiering hindringer, da ville de snart overvindes, ikke allene ved Pairs, Tronens og Chartets Arve=Forsvarere; men ogsaa ved begge Kamres og en talløs Fleerhed af de Franskes fælleds Samvirken; thi det er Alles Ønske og Gavn, at Kronens hellige Rettigheder, uadskillelige fra de offentlige Friheder, forblive og overleveres ukrænkede til Deres Majestæts Efterfølgere og disses sidste Ætlinge, som Arvinger til vor Tillid og vor Kjerlighed. – J Kongens Svar herpaa hedder det: "Den Tænkemaade, som De udtrykke mig i Pairernes Navn, er mig saa meget behageligere, som den beviser mig, at Kammeret fuldkommen har forstaaet og følt det hele Jndhold af min Tale. Jeg stoler paa Dem, mine Herrer, som De maae stole paa min urokkelige Fasthed, og gjerne vilde jeg ikke tvivle om, at begge Kamre ville forene sig med mig og befæste mit Folks Vel. Af de forud meddeelte Prøver at slutte, var der skeet enkelte Forandringer i Grev Simeons Udkast til Adressen. Saasnart den var oplæst i Pairskammeret, besteeg Hr. v. Chateaubriand Talerstolen og angav med sin bekjendte Energie Grundene, hvorfor han hverken kunde stemme for eller imod den. Ethvert Ords Forandring - sagde han vilde fordærve Aanden i det Hele. Den taler kraftigt i de Stykker, hvor den tier, og disse vil jeg foredrage. Jeg ønsker fire Deele for mit Land: Religionen som den hellige Ludvig, Legitimiteten som Henrik IV, Frihed og Ære som alle Franske. Jeg har aldrig omtvivlet, at de nærværende Ministre jo have Villien til at bevare disse fire Ting; men lige fra Begyndelsen har jeg troet, at de kunde fremkalde Fare ved at ville finde det gamle i det nye Frankerig. Seer, mine Herrer, hvorledes Ministrene alt imod deres Villie have hildet sig paa deres slibrige Bane. En Pair af Frankerig, en brav Officeer, en Tronens troe Tjener, Kantsleren Dambrays Svigersøn (Sesmaisons) har maattet bøde, fordi han stemte efter sin Overbeviisning og efter den Leed, som affordres Os Alle. Enhver Regiering har sin Farve, vores legitime, faderlige, konstitutionelle er ingen Regjering for Vrede og Vold. Jdet vore Ministre optage despotiske og illegitime Regjeringers Karakteer, overskride de deres Grændser og tabe deres attraaede Kraft. Nu drøftede han Trontalen, og bemærkede, at hvad Grækenland angik, havde Frankerig ydet sine Soldater, Krigsskibe og Penge, for at bringe Kongen af Engellands Svigersøn paa en Trone. "Hvad - vedblev han - har Engelland derimod gjort for Grækerne? Medens det erkjendte de spanske Koloniers Uafhængighed, anholdt det paa Themsens Bred nogle Smaaskibe, som gode Kristnes Menneske kjerlighed havde befragtet med deres Gaver, for at bringe de reent udplyndrede Grækere Understøttelse. Offentlig tilkjendegav det sine Ønsker for de Undertryktes Undertrykker, hvis Oldinger myrdedes og hvis Ungdom solgtes. Cor sus Kanoner, som alt saa smukt havde beskyttet Pargas, Frihed, vare rettede imod Grækenlands Frihed. Skulde Krigen atter oplue i Østen, da ville Vi maaskee faae Gibraltars, Maltas og de joniske Øers Garnisoner at see der, hvor nu vore Soldater staae i Grækenland. Hvilken Modstand kan Grækenlands nye Sheriff vise sin Svigerfader; Dets Matroser ville bedreden blive et Appendix til den brittiske Marine og Handelen paa Morea et Monopol for de Londonner Kjøbmænd. Vi maae da nøies med, at have viist Orienten vore Lilier, udgydet nogle Draaber Blod og anbragt vore Penge. For en Ridder=Roman kan det pass, sig; men vore Ministre skulle have Historien til Formaal. Jeg anfører ikke dette, for at Vi skulle tale og Traktaten. Den er sluttet, og en loyal Regjering bør holde hvad den har indgaaet. Desuden har Man Jntet at bebreide Engelland. Det har spilt sin Rolle ret godt. Uden at udgive een Skilling, uden at udruste een Soldat, har det give Grækenland en Monark. Denne Politik var mindre naiv men meere positiv. Suum cuique! Derpaa gik Taleren, over til Portugal, og efterat have viist Engellands og Frankerigs forskjellige Handels-Jnteresse, da det sidstes Udførsel til Portugal kun beløber sig til 2 Millioner aarlig, men 50 Millioner til Brasilien, besvarede han Spørgsmaalet, hvorfor Don Miguel er en legitim Konge i deres Øine, som udelukkende kalde sig Tronens og Alterets Forsvarere? med gjennemgribende Sandhed saaledes: "fordi han har omstyrtet en Forfatning i sit Land. Betingelsen for hans Legitimitet er hans Had til Friheden. Hvis han begyndte paa at give Portugal et Charte, da skulde Man see, hvorsnart hans Forfægtere vilde opdage, at han var intet videre end en Usurpator. Det anføres, at alle Ministrene vare tilstæde, men Jngen af dem oplod Munden. Admiral Verheul erklærede Algier=Toget for et yderst farligt og unyttigt Foretagende. Som en Synderlighed bør det bemærkes, at Hr. v. Chateaubriands Anke over Hr. Sesmaisons Afsættelse blev optaget ilde af dennes tilstædeværende Fætter, Hr. Humbers Sesmaisons (en af Hr. Villeles 76 Pairs), som derpaa gjenmælede, at hans Familie var vant til at modtage Kongens Gunstbeviisninger med Taknemmelighed og Høiagtelse og hans Ungade med Bedrøvelse, men tillige Høiagtelse.