Aalborg Stiftstidende, 1833-08-03
Forhandlingerne angaaende den irlandske Kirkebill i Overhuset ere standsede indtil videre, og man ved endnu aldeles ikke, hvorledes Knuden skal løses. Anledningen hertil var et ganske besynderligt af Erkebispen af Canterbury foreslaaet Amendement. Efterat nemlig Billen 2de Gange var læste og sammes første 116 85 vare passerede gjennem Committeen, kom man til den 117de, som bestemmer, at alle det geistlige Embeder, hvor i 3 Aar ingen Gudstjeneste var holdt (fordi nemlig sammesteds ingen Protestanter findes, og som derfor ikke uden Grund benævnes Sinecurer, skulde suspenderes. Her fremtraadte nu først Erkb. af Cant. meds det Amendement, at slig Suspension ikke maatte finde Steds uden vedkommende Biskops Samtykke. Heri indvilgede, Ministrene forsaavidt, at Biskoppen skulde have Stemme i den slige Tilfælde behandlende Commission, med hvilken Modification Oppositionen erklærede sig tilfreds. Men nu fremtraadte Erkebiskoppen med et andet Amendement: at Jndtægterne af slige suspenderede Embeder ikke maatte henlægges under den almindelige Fond, men skulde anvendes til at opbygge protestantiske Kirker paa slige Steder; sansk solchen Orten, sige de tyske Blade og herved maa upaatvivleligt - hvor forunderligt det end synes - forstaaes saadanne Stæder, hvor ingen Protestanter ere, thi meentes derimod saadanne Stæder, hvor der vel var Menighed, men ingen ordentlige Kirker, saa var der dog Rimelighed i Forslaget). Dette Amendement antoges mod Ministrenes Ønske med 84 Stemmer mod 82, og Grev Grey sluttede nu strax Forhandlingerne med den Erklæring, at Regjeringen, for Videre foretoges, maatte overveie, hvilke Forandringer den maatte iværksættes paa Grund af den nu af Huset antagne Virkelig synes den anglicanske Kirke her at ville arbeide paa sin Vedbliven eller Udvidelse ved altfor materielt et MiddelAmendementet - siger den engelske Referent - er saa stridende mod hele Billens Princip, at Ministrene vist ikke give deres Samtykke dertil, og gjorde de dette, maa de befrygte, at Underhuset ikke længer vil erkjende Billen for den i af det antagne. Iøvrigt vides endnu slet ikke, hvad Ministrene have ifinde, om de indtil videre vil gaae af for at lære Torys, at de for Øieblikket ikke ere skikkede til at styresk Landets Anliggender, eller om de ville forstærke deres Parti ved en Peerscreation. Forslaget, hedder det i en anden Artikel fra London, at der skal bygges protestantiske Kirker der, hvor 13 Aars Erfaring har lært, at der ingen protestantisk Menighed er, er saa grundløst, at man næsten skulde betragte samme blot som et Forsøg fra Torvernes Side paa at vise de dres Jndflydelse. Det er som om de vilde sige til Ministrene: See! vi behøve ikke Grunde til at fælde Eder; vor Villie der nok. For at bevirke den ubetydelige Majoritet, som ved Afstemningen lod sig tilkjende, skal forresten Torverne længe have stukket Hovederne sammen. I den næstforegaaende Uge holdtes afvexlende Raadsforsamlinger hos Hertugerne af Cumberland og Vellington, og Lord Lyndhurst, som var paa en Embedsreise i Norfolk, kom med Coureer fart til London, for at være tilstede paa den afgiørende Dag. Af Biskopperne have kun 2 stemt for Ministeriet, nemlig Erkebiskoppen af Dublin og Biskoppen af Chichester.