Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-09-29
(Jndsendt.)¬ J den Miloske Avis No. 199 under Odense læses en Beretning over Prøvevalget i Kjerteminde den 25 Septbr., hvori en Meddeler beklager, om det endelige Valg skulde falde paa mig som Rigsdagsmand, fordi saa skrives der, jeg skulde være en Tilhænger af det revolutionaire Parti. Det er et haardt og hjertesaarende Udtryk imod mig, som intet Partigængeri veed af at sige, men som ønsker og bestræber mig for intet meer eller mindre, end at være en trofast og ærlig Dannemand og en hjertelig oprigtig Kristen, hvorfor jeg ikke behøver at skamme mig hverken for Gud eller Mennesker. Som ærlig dansk Mand og oprigtig Kristen kan og vil jeg ikke andet end hvad der tjener og fremmer det hele Folks Tarv og Bedste, baade Høies og Laves, Riges og Fattiges, saavelsom hvad der sigter til Fædrelandets, Kirkens og Skolens Frihed. Kalder den Miloske Avis Mænd med disse Anskuelser og denne inderlige Overbeviisning et revolutionairt Parti, ja saa maa jeg paa Ære og Samvittighed forsikkre, at jeg er en yderlig Tilhænger af Partiet og hænger ved det med hele mit Liv og min fulde Siel. (Hvad for et Parti Milos Avis og dens Meddeler ere af, veed jeg just ei saa lige; thi Partierne i Danmark have jo nu saamange baade tydske, franske og latinske Navne, at det er ikke givet os stakkels Lægfolk at udgrunde dem, men at de ere Hemmeligheder slige lærde Herrer og den høiere Jnteligents ene ere indviede i; jeg overlader derfor gjerne til dem selv at tage Parti i hvilken af disse høie Sphærer de selv lyste uden al Fortrydelse fra min Side). Dog det er klart nok, at dette ikke er Meningen og at den Miloske Avis ved revolutionære Partier vil have forstaaet saadanne, der uden at afvente Begivenheder, nes rolige Gang, uden Lov og Dom ville styrte alt det Bestaaende uden at ændse den rasende Vold og Selvtægt som slige Omvæltninger medføre. Men saadanne Partier kjender jeg ikke i Danmark og er endnu mindre Tilhænger deraf. Jeg maa derfor spørge, hvori bestaaer mit revolutionaire Sindelag, og hvilke Kjendsgierninger kan der opvises for en saa ubeføiet grov og ærerørig beskyldning imod en Mand, som Milos Avis neppe kjender uden af Navnet, Det er nok gaaet Milos Avis og dens Meddeler som deres øvrige doktrinaire Brødre, der gjerne vilde liste sig selv eller deres Venner ind i Rigsraadet, for at faae en Grundlov skreven, som udelukkende vilde passe for slige intelligente og velvise Herrer og som de da kunde forklare for os andre Smaafolk, som ikke kunne stige saa høit i Aandernes Verden. Derfor har man tænkt, at en Titulation som den man har tilladt sig at anvende paa mig kunde være passende og gjøre sin fulde Virkning til at fortrænge mig som Rigsdagskandidat. Dette kunde imidlertid, det er min Tro, ikke skee uden Guds Villie, og uden den vilde jeg ingenlunde være Rigsdagsmand, saa jeg for min Part er ganske vel fornøiet, hvad enten jeg skal blive det eller ikke. Saa dermed er den Sorg slukket fra min Side paa det nær, at det gjør mig ondt, at man aabenbart tør beskylde mig for, at jeg skulde være saa blottet for al naturlig Menneskelighed og falden saa dybt fra min Herre og Frelser at jeg skulde være saa djævelsksindet at ville slutte mig til Oprørere, som jeg som sagt ikke troer der er i Danmark af det Slags; og lidet skulde jeg fortjene at være Borger i det delige Fædreland, Gud har betroet det danske Folk at boe og bygge i, naar en saa forbrydersk Anskuelse havde gjort sig gjældende hos mig, at jeg skulde kunne ønske at Hjerter bløde og Brødre rase mod Brødre nu da det gjælder om, at Broderenighed kan slaae en stærk Muur til Værn for Danmarks Grændser, som Fjenden er skal kunne nedbryde. Dog glæder det mig, at jeg kan appellere til alle deres Domstol, som kjende mig baade fjern og nær, og trøstigt spørge, er der en eneste af Eder alle, som kan sige mig noget Ondt paa enten i denne eller nogen Henseende, Er der en eneste iblandt Eder alle som ei erkjender mig for en ærlig og retskaffen Mand, eller veed Noget om mig som strider mod god og lovlig Orden, enten i Lidet eller Meget i nogensomhelst Ting, Hvosomhelst maa svare mig paa disse Spørgsmaal, og veed han noget Ondt i nogen Henseende om mig, da skal jeg staae skyldig for hele Danmarks Dom; men derfor frygter jeg ikke. Altsaa J Vælgere i 8de Valgdistrikt, som have skjenket mig Eders Tillid ved det omhandlede Prøvevalg, lader Eder ikke vildlede ved slige vanærende og løgnagtige Skriverier, men troer mig, at den Tillid J har skienket mig, og hvorfor jeg paa det inderligste takker Eder, ikke skal blive skuffet, men at jeg, saalangt mine ringe Evner strække, skal med Guds Hjelp arbeide og udrette Alt hvad jeg formaaer til at Grundloven bliver ligelig baade for Høie og Lave, Rige og Fattige, saa den kan omslynge Alle lige værnende og tildele Alle lige Byrder og Rettigheder, kort sagt: at den med lige Ret omfatter Alles Tarv, giver enhver duelig og værdig Dannemand lige Adkomst til enhver Stilling i Landet, samt at den sigter til at befordre og styrke vort dyrebare Fædrelands og det hele Folks Selvstændighed og Frihed. See! paa denne Maade maa man gjerne kalde mig revolutionair, en saadan Omvæltning i de bestaaende Forhold vil jeg nok have Ord for at jeg virker for og vil Gud kun give Lykke, som jeg har Lyst og Villie, da skulde enhver Dannemand blive saa lykkelig som Menneskeer kunne blive paa Jorden og med Fryd skulde Danmarks Konge bære Kongespiret, elsket og velsignet af sit Folk. Dalbye den 27 Septbr. 1848. Chr. Larsen.