Berlingske Tidende, 1836-04-18
Af samtlige indhentede Oplysninger angaaende Brændeviinsbrænderiernes Tilstand. Danmark erfares, at disses Antal, saavel i Hovedstaden som i flere af de mindre Kjøbstæder høist betydeligt er aftaget i den senere Tid, og det er at forudsee, at flere af de mindre Brænderier endnu meget snart ville nedlægges. Aarsagen hertil maa vistnok søges i den større Jntelligents, som nu er vakt for denne Jndustrigreen, hvis Formaal naturligviis er, ved forbedrede Apparater og en større Sagkundskab, i kortere Tid og med færre Omkostninger at tilveiebringe den størst mulige Mængde Spiritus af visse Tønder, Sæd. Jhvormeget der end i saa Henseende maatte være bevirket, feiler man vist neppe ved at antage, at endnu større Forbedringer, kunne og ville vorde effectuerede i Løbet af faa Aar, hvorved Umuligheden for de simple og smaa Brænderier, at udholde Concurrencen med hine, formeentlig ligger klart forDagen; ligesom det ogsaa er evident, at i de mindre Kjøbstæder ikkun saa gode Brænderier (forudsat at disse drives med Energi og fornøden Kraft) udfordres, for rundeligen at yde det til disses og Omegnens Behov fornødne Qvantum Brændeviin. Efter al Rimelighed vil de fleste mindre Brænderiers og Nedlæggelse saaledes være en naturlig uundgaaelig Følge af den aldeles forandrede Tilstand, som denne Næringsvei, efter Tidernes Medfør, er underkastet. Vistnok maa man høiligen beklage de store Tab, som flere, tildeels meget uformuende, Medborgere ville lide, ved saaledes at skuffes i et Haab, der i sin Tid tilskyndede dem til at anbringe deres ringe og ofte møisommeligt erhvervede Formue i maadelige Brændeviins-Apparater, som maaskee snart ville være dem til ingen Nytte og derhos kun afsættelige med Vanskelighed og Tab. Men derved kan vel neppe være Noget videre at foretage, end, paa Grund af disse særegne Omstændigheder, allerunderdanigst at fraraade. Concessioners Meddelelse til nye Landbrænderiers Anlæg i Sjælland og paa Øerne, forikke derved at fremskynde og forøge Nedlæg gelsen af disse mindre Kjøbstædbrænderier, hvis Eiere, drevne af den bydende Nødvendighed, ville tvinges til at opgive den vante Næringsvei, men dog rimeligviis vilde oversee den sande og virkelige Aarsag dertil, uagtet denne ligger dem saa nær, og derimod allene søge Grunden til deres uheldige Stilling i slige nye Concessioner til Landbrænderier, og derfor overlydt klage over formeentlig Forurettelse, hvilket man ogsaa, saavidt muligt, bør søge at undgaae. Naar derimod, i den kommende Tid, Kjøbstædbrænderierne maatte befindes saa indskrænkede i Antallet, at de ei meere kunne ansees som en egentlig Næringsvei for Kjøbstædborgeren, men snarere maatte betragtes som enkelte Fabrikanlæg, der, fordeelagtigere maaskee for Stat og Eier kunne drives paa Landet, i en ei mindre end 2 Miles Afstand fra nærmeste Kjøbstad, først da formenes Concessioner til Landbrænderiers Anlæg tilraadelig, og det under saadanne Vilkaar, at paa disse Landbrænderiers Kjedel da maatte hvile en Afgift til Staten, aldeles lig med det samlede Beløb, som Kjøbstædbrænderier af lige Størrelse, under forskjellige Benævnelser maatte have at erlægge. Dette med Pluralitetens Anskuelse i Committeen ikke harmonerende Votum indstilles saaledes til den ærede Forsamlings Overveielse. Uagtet jeg, Holstein, i flere Puncter deler den Anskuelse, som Committeens Pluralitet har udtalt, maa jeg dog tillade mig at afgive et dissentierende Votum. Skjøndt jeg, som Repræsentant fra Landet, erkjender med Tak, at Hans Majestæt Kongen har havt den Hensigt at bevise Landet en Velgierning ved Resolutionen af 19 August 1835, kan jeg dog ikke andet, end i Jnteresse for Landet, som især savner blomstrende Kjøbstæder, aldeles at fraraade, at for Tiden nye Bevillinger til Brænderier paa Landet; i Østifterne vorde meddeelte, hvorimod jeg ikke fordrister mig til at yttre, om det maa skee i Jylland kunde gavne at meddele slige Bevillinger, for at undertrykke de hemmelige, ikke afgift svarende, Brænderier, ei heller over det Spørgsmaal, om der i en, altid fjern Fremtid, muligen kunde indtræde Forhold, hvorunder det kunde tillades, uden Tab for Kjøbstæderne, at slige Brænderier paa Landet i Østifterne maatte blive anlagte. Derimod er jeg af den Formening, at den Kongelige Kasse ikkun da kan være sikkret forTab, naar Afgiften for Brænderierne paa Landet bliver ansat efter Pandens og Hattens afgiftspligtige Rum, for hvilken Maade at regulere Skatten paa ogsaa den Omstændighed taler, at det ikkun da vil være muligt for Brænderierne paa Landet, at afbenytte Kartofler og de slettere Kornvare til deraf at brænde Brændeviin, hvorved det blev opnaaet, at demere af de kostbarere og transportablere Kornvarer kunde spares til Udførsel til andre Lande. For at opnaae dette, burde den bedste indrettede Pande og tilhørende Hat i Riget, opmaales, og den Afgift, som skal betales af Formalings-Afgiften der inden Brænding, beregnet, reparteres paa det skattepligtige Rum i bemeldte Pande med tilhørende Hat, og Skatten fastsættes ifølge denne Beregning. Dog bliver derved at bemærke, at denne Afgift ansees beregnet for en Tid af 4 Dage, og at altsaa tre Gange saameget stedse burde erlægges, for den Tilladelse i de tolv efterfølgende Dage at bruge Panden. Denne Fremgangsmaade vilde ogsaa have den gavnlige Følge, at alle Brænderier paa Landet bleve nødte til at indrette deres Pander efter den hensigtsmæssigste Model. Med Hensyn til Brænderierne i Kjøbstæderne og i Kjøbenhavn formener jeg, at saafremt Consumtions Afgiften skulde blive hævet, disse da paa selvsamm. laade burde udrede Afgiften, som jeg her har udviklet med Hensyn til Landbrænderierne, ligesom jeg antager, at det vilde være bedst, saafremt en Forandring i den nærværende Maade at udrede Skatten paa skal finde Sted, at Afgiften da ogsaa blev lagt alene paa Panden, og at den blev beregnet efter Tid, og ikke længere efter hver Brænding, uagtet Controllen med Hensyn til Formalingsafgiftens Betaling derved synes at blive svækket. Denne Fremgangsmaade har i andre Henseender saa store Fordele, og sikkrer den kongelige Kasse langt fuldstændigere for Erlæggelsen af Hovedafgiften, at det Bedrageri, som ved Formalingsafgiften er mulig, ikke herved kan komme i Betragtning. Med Hensyn til Afgiftens Størrelse er jeg aldeles af den Formening, som Committeens Pluralitet har yttret, men tillader mig at gjøre opmærksom paa, at den Consumtionsgodtgjørelse, som Kjøbenhavns Brændeviinsbrændere nyde, er saa høi, at den giver Anledning til et skadeligt Bedrageri, hvorom nogle af de til Committeen indsendte Petitioner have meddeelt Efterretninger, som ei burde oversees. (Sluttes i næste No.)