Københavns Adresseavis, 1766-11-19
Hvad nu hernæst det Ugentlige Tillæg til Adresse=Contoirets Efterretninger. angaaer, da indføres her igien det væsentlige af den bekiendtgjorte Plan, af hvilken da Critiker og Recensioner reent falde bort. Enhver Videnskab skal uden Forskiel have Rettighed til disse Blade, dog vil man fornemmelig stræbe efter at bekomme vel udarbeydede occonomiske Afhandlinger. Vittige og vel affattede moralske Betragtninger, og Poesier, som kunne fornøye Læsere af Smag, skulle ogsaa gjerne finde Plads. Ja endogsaa saadanne Stykker, som have intet andet Øyemeed, end en anstændig Fornøyelse, ingen anden Hensigt, end at opvække en tilladelig Latter, skulle ikke udelukkes, saafremt de ikkun ere vel skrevne, og ikke stride imod gode Sæder. Kort sagt: man ønsker at faae en riig og yndig Afvexling. Den Lærde og Ulærde, Fruentimmeret. Hofmanden, Borgeren, og Landmanden maae her ikke allene kunne finde noget til deres Nytte, og Middel til at fornøye sig, men ogsaa thi hvorfor skulde man ikke torde haabe det? – undertiden noget, som var dem tilforn, ubekiendt. Aldrig skal nogen Forfatter, som ved sine Skrifter vil søge at forfremme dette Værk, underkastes selvraadige eller egenmægtige Dommere. Han kand tvertimod frit følge sit Genie. Det overlades til ham selv at forsvare fine Tanker, naar det findes nødigt, thi det er just derved, at Videnskaberne fremmes, og Sandheden opklares. J denne Henseende skal det ogsaa være enhver Forfatter uformeent, at udføre sine Tanker, i sær naar Materien er interessant, og til almindelig Nytte, saa vidtløftig, som han selv vil, og ikke just at indskrænke sig til et halvt Ark. Han kand enten indrette sin Afhandling saaledes, at den beqvem og uden Tvang kand deles i flere Blade, eller ogsaa, hvis han ikke finder det forgodt, saaledes, at den maae trykkes paa engang. J det sidste Tilfælde skal da, i Steden for det sædvanlige halve Ark, udgives et heelt; men mere end et Ark, kand ikke vel udgives paa een Gang, og kand dette dog ikke heller skee alt før tidt. Skulde det imidlertid hende sig, at nogen Forfatter over en eller anden foredragen Mening indvikledes i alt for vidtløftige Stridigheder, saa kunde sammes Udførelse vel ikke finde Sted udi disse Blade. Omendskiøndt man aldrig vil nægte Skrifter for og imod en Materie af Vigtighed, eller Nytte Plads i dem, saa kunde de dog, hvis man der gik for vidt, letteligen ansees for blotte StridsSkrifter, og saaledes maaske tabe deres Værd i en anden Hensigt. Afhandlingerne skrives paa Dansk, og indleveres til Adresse=Contoiret; dog vil man ogsaa, naar det forlanges, imodtage originale Skrifter i fremmede Sprog, og, hvis de i disse Blade kunne optages, selv besørge en rigtig Oversættelse deraf. Med Forfatternes Navne skal ellers iagttages al nødvendig Taushed. Jkkun tvende Ting seer Selskabet sig nødt til at udbede sig. Den første er, at det maae være tilladt for saa vidt at undersøge de indkommende Skrifter, om de ogsaa i alle Maader stemme overerus med Hensigten af disse Blade. Den anden: at ingen vil fortryde paa, hvis vidtløftige Omsvøb, intet betydende Indgange, overflødige og nedrige Complimenter, samt andre deslige frygtagtige og væmmelige Prydelser reent udelades. Hvo, som troer sig at være i Stand, til at sige sit Fæderneland nyttige Sandheder, han maae ogsaa have Mod nok til at frembringe dem, omendskiøndt med Beskedenhed, dog stedse uforsagt, og som en Mand. For Resten skulle ingen Forandringer foretages. Skulde da undertiden en eller anden Afhandling ikke kunne trykkes, saa skal det offentlig, dog med al tilbørlig Forsigtighed, bekiendtgiøres, paa det at Forfatteren igien kand tage sit Skrift: tilbage.