JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-04
Her i Byen er det nu næsten en Umuelighed at faae en Halv eller Heel-Hundrede Rigsbankseddel vexlet; man siger, at der forlanges i Lage 2 Rbdlr. Men, er en fattig Mand tjent med at give dette, skal han sende sine Sedler til Nationalbanken, for der at vexles, koster det ham ligesaa meget i Porto, og desuden kan Enhver ikke undvære sine Penge saalænge. - Var det ikke overeensstemmende med billighed, at det paalagdes Amtstuerne at vexle slige Sedler, eller at de dertil fra Nationalbanken sattes istand, for at afværge den store Ulempe, det gjensidig volder, ikke at kunde udgive dem – Ved Avisens Slutning indløber den sørgelige Tidende, at en ulykkelig Jldsvaade i disse Dage har afbrændt en stor Deel af Kjøbstaden Hjørring. 23 Gaarde og Huse skal i 1 1/2 Time være lagde i Aske. Desuden havde man, som saa mange Steder i Aar, Mangel paa Vand, saa at man maae hente det 3/4 Miil fra Byen. (Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-04
Det store Raserie efter Reliquier vedbliver at forsynde sig her, da enhver, som kommer her, i det mindste tager en Spaan af Luthers Bord. - J Eisenach besøgte Forf. ogsaa det bekiendte Wartburg. "J Luthers Værelse - siger han, har man sandsynligviis villet opfriske den gammeltydske Tid. J Riddersahlen fandt vi endnu adskillige Levninger fra den Fest, som den tydske studerende Ungdom her nyligen feirede. Den symboliske Auto da Fe, som samme i høiest, ridderlige Jnstance usurperede, blev ikke holdt paa Wartburgs Grund, men paa det ligeoverfor liggende Wartenberg. - Lutherdom og Næveret række her ovenpaa denne Borgs Mure for Erindringen ligesom Haanden, og man gaaer fra den endnu godt vedligeholdte Kirke, hvor den uforfærdede Munk saa ofte førte Værge og Vaaben for Aandsfrihedens Sag, ind i Rustkammeret, hvor overalt saa mange Jernrustninger fra gammelridderlig Tid ere opstillede, som truende Masker. Ved at omtale Morderen Sand, der befandt sig blandt de her forsamlede Ynglinger paa Festens Dag udraaber Forf: "Styrter ind J den hellige Borgs Mure, hvis hiin UdaadsTankedolk er bleven hvæsset her i eders Omkreds, Men vee over Tidsaanden, naar dens Phænomener udarte til Fanatismus og Factioner, og den vover at fjerne sig fra Verdensaandens øvrige Orden. Dræber hiint snæverhjertede Nationalhad, der strider mod eders milde Christus lære, og begynder at tale mere om hvad der er ædelt, godt og menneskeligt. Da vil det Tydske overalt indfinde sig af sig selv, i det eders Fruer og Frøkener, og Tilsnittet af eders Kjole forgjeves indbyde det der, hvor raae Sæder haarrystende træde op imod det, og Videnskab og Dannelse, der adle Hoved og Hierte, rød mende for eders foregivne Lærdes og Folkeopdrageres skjældende Pøbel, maa vende sig bort,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-04
Bidrag til Kotzebues Characteer, som dramatisk og politisk Skribent.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-04
Digteren A. Klingemann har i det 1ste Bindaf sit nyligen udkomne Værk: Kunst und NaturBlytter a, anført følgende om Kotzebue, hvilket især kaster Lys paa dennes Skribentcharacteer. Hr. v. Kotzebue, som jeg i 17 Aar ikke havde seet, fandt jeg i Weimar, midt i Kredsen, af hans elskværdige Familie, og i en mangesidig literarisk Virksomhed. Han har, som russisk Statsraad, faaet af sin Monark det Hverv, at indgive fortsatte Relationer om den tydske Folkedannelse i Almindelighed og i Særdeleshed, hvilket Embeds Forhold iøvrigt synes mindre skikket foren galant og vittig Skribent, som det ydermere udfordrer en fast, indtrængende Historiker og conseqvent Philosoph. Kotzebue er, som fremstillende Forfatter, et rigt, mangesidigt Genie, omhan end aldrig har grebet ind i den tydske Nationalcharacteers dybeste Rødder, saa smykkede han dog Træets Krone med mange ægte, duftende Blomster. Vor Prosa fornemmeligen skylder ham den lette elegante Uddannelse, der lokkede endog de Franske, som hidtil beskyldte os for literarisk Plumphed *), til at oversætte denne Forfatters Arbeider, og selv hans Fiender maa indrømme ham en sprudende Vittighed og et stort, udbredt Talent for den dramatiske Digtekonst, hos hvis Rigdom de tydske Skuepladse (man kunde sige de danske med) maa gaae til Bord, naar de ikke skulle sættes paa fyrgetyve Dages Fasten om Aaret. De unægtelige Feil i hans Arbeider udspringe især af en falsk Anvendelse af det Rørende, ligesom og af den idelige Misbrug af Vittigheden til Forhaanelse eller Besmykkelse. Om hans dramatiske Arbeiders Universalitet, vidner paa den imodsigeligste Maade den Omstændighed, at alle *) Dette er urigtigt. Allerede for 50 Aar siden viste Hubers Oversættelse af Gesners Jdyller, der i Frankrig bleve optagne næsten med større Enthusiasme end i Tydskland, de Franske, at det tydske Sprog ikke mangler Elegance. dannede europæiske Nationer søge at tilegne sig dem. - Som critisk og bedømmende Skribent er Kotzebue derimod for egenkierlig og partisk, og den Maneer, hvorpaa Critiken ofte rigtig nok ofte paa den ikke tilgiveligste Maade) har behandlet hans Værker, havde en afgjørende Jndflydelse paa ham selv som Critiker, og frembragte et vist fiendtligt Forhold imellem ham og hans Samtidige overhovedet, hvilket blev begge Parter i det mindste ikke til Gavn. - Politisk Skribent, i høiere Betydning, har han vel hidtil egentligen aldrig været. Politiken tjener snarere kun hans Vittighed, hvis medfødte sarcastiske Natur i nyere Tider fandt paa denne Mark det største Spillerum. Hans skarpe Udfald mod Tyrannerne, have iøvrigt meget ægget og holdt vaagent det almindelige Folkesind i Undertrykkelsens Periode, af hvilken Aarsag ogsaa Napoleon satte hans Hoved paa Proscriptionslisten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-04
Hans her nu begyndte literariske Ugeblad synes at ville befordre Oppositioner og literariske Gidninger, som kun under den Forudsætning kunne være gavnlige, at der ikke tages Partie for Partier, men kun for Sandhedens gode Sag, under hvis hellige Banner alle Folkeslag skulle forsamle sig og forsvare Egnismen, der sætter Grændser for Menneskeheden, der kun ved indbyrdes Kierlighed forbunden, kan stræbe frem til sin høieste Jdee.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-04
Vi tilbragte nogle ret muntre Aftener herhos Kotzebue i hans inderste Familiecirkel, og han lever virkeligen som Søn, Ægtemand og Fader i saa lykkelige Forhold, at han deri seer sig lettere istand til at taale sin Skrantenhed. Hans endnu muntre 82 Aar gamle Moder er født i Wolfenbyttel, og glædes over sine lykkelige, omkring hende forsamlede Børn og Børnebørn. Vi ihukom især den vakre Verdensomseiler Kotzebue, der nyligen, efter at have været i Livsfare, er gjenfødt Faderen, og paa hvis lykkelige Tilbagekomst vi tømte en Flaske Champagner. - Kun Frygten for en Vinduescanonade forstyrrede af og til Samtalen i sin uafbrudte Gang. Kotzebue havde nemligen angreben Turnkonsten offentligen med sin Pen, hvorpaa Turnerne selv havde svaret med Stene, og adskillige Gange slaaet ham Vinduerne ind. - Kotzebue sagde mig, at han har omarbeidet Menneskehad og Anger, og udeladt ved denne Leilighed de lavcomiske Scener; og tillige anderledes motiveret Major Horsts Characteer ved en tidligere Kierlighed til Eulalia. – Efterskrift. Jeg holder dette Blad endnu i Haanden, da den, hvert Hjerte oprørende Efterretning indløber, at Kotzebue er snigmordet af en Yngling, der studerer Theologie. Endnu tvivler Enhver om Sandheden af en saadan Frækhed, men Tidenderne stadfæste den - og Mordet er virkeligen udøvet i Tydskland af en Tydsk!! - Der er forhen begaaet Tyranmord, og Historien har helliget dem som Brutusdaad. Men det stimandsagtige Drab af en værgeløs Forfatter – mod hvem, naar han havde feilet i sine Anskuelser, til Tusinde tydske Penne stode beredte - Drabet af en Familiefader og Olding, er en Forbrydelse, som bepletter det Blad af den fædrenelandske Hestorie, hvorpaa den staaer tegnet med forbandelsesværdig og uudslettelig Rædsel. Maatte denne en afsindig Fanatikers Udaad ikke staae i nøiere Berørelse med Tidsaanden selv, paa det det tydske Navn, hvis høie Ære fra Fædrenes Tider af, bestod i urokkelig Troskab og aaben Redelighed, ikke blive til Forbandelse hos Europas Nationer, og den italienske Bravo ikke besudle med Mord den hellige tydske Hjord, hvor Fienden selv tilforn fandt hos Fienden Gjæsterettighedens Beskyttelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-04
J dentsch. Bebachter læses en vidtløftig Besvarelse af det Spørgsmaal: Hvofor Hadet til de Franske og Tilbøieligheden til Engellænderne aftager i Tydskland, Forf. paastaaer, at i Tydskland Hadet (?) til de Franske meget aftager, og at Engellænderne nu ikke ere mere saa yndede der. Som Aarsager hertil anfører han, at der ikke gives nogen fremmed Fyrste, for hvis Vel man i Tydskland nu er mere bekymret end Ludvig XXVIII., fordi han har holdt, hvad han har lovet, og ønsker Chartens Opfyldelse. J Tydskland ønsker man ligeledes Chartens Grundsætninger, som ere Frihedens, bragte i Udførelse. Engellænderne ere derimod ikke blevne Frihedens Forfægtere paa Kongressen. De have endog givet en christelig Stat i Barbarers Hænder. Deres Handelsystem er Grunden til de tydske Fabricanters Utilbøielighed for dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-04
Kjøbenhavns Børs d. 3 Septbr. Cours. Hamb. 2 M. 249, a vista 252. Lond. 2 M. 113. Amst. 2 M. 234. Spec. 252. - Specier solgtes fra 15 Rbmk. til 15 Rbmk. 6 s. Obligat. 77 a 77 1/2. Committeesedler. . Norske Rigsbanksedler 18 til 18 1/2. Svenske Sedler 60 s. Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-04
Anecdot. J ældre Tider saae man nøje paa, at Costumet i vore Skuespil var saa rigtigt og tro som mueligt. Directeurer som Jacobi, Carstens, Rosenstand Goiske &c., sparede i den Henseende aldrig nogen Umage. Et Exempel herpaa havde man en Aften, da Soliman den Anden blev givet, og en tyrkisk Gesandt, som paa den Tid opholdt sig her i Kjøbenhavn, havde indfundet sig i Ministerlogen, for at see Stykket. En Tolk maatte forklare ham saavel dets Jndhold, som enhver nok saa ringe Omstændighed. Han morede sig inderligen ved at gjenfinde her, saa fjernt fra hans Fædreneland, hans saa kjere tyrkiske Skikke, sin tilbedte Storsultan med alle hans Serailledamer, Sildinger, sorte og hvide, o. s. v. Men i sin søde Henrykkelse over en Roxelanes allerkjereste Næsviished og Solimans storsultaniske Galanterier, nærmede Stykket sig Enden. Men aldrig saasnart var Muphti, som spilledes af Musted med al muelig udvortes og indvortes Gravitet, traadt frem, og Vielses Ceremonien begyndt, førend den tyrkiske Gesandt for op af Bænken, og raabte, som om han var besat, paa sin Tyrkisk: "Lad mig komme ud! Lad mig komme ud, Med det Helligste maa man ikke spøge." Med et Spring var han i Vognen, og man saae ham aldrig mere paa Comoedien. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-04
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Den berømte Sanger Gerstacker, som vi for en Tid siden hørte paa det Kgl. Theater, er født i den lille Fabrikstad Duben, hvor hans Fader endnu lever som Chirurg. Da Digteren Klingemann besøgte ham paa sin Reise, fortalte den Gamle ham følgende Anecdot. Den unge Gerstacker, som udmærkede sig ved sin Stemmes sjeldne Behagelighed, var gaaet til Theatret, og hans Fader besøgte ham i Torgan, hvor det Nitschkeske Skuespillerselskab, ved hvilket den Unge var ansat, gav sine Forestillinger. - J Slutningen af Operaen, hvori den unge Konstner havde sjunget fortræffeligen, raabte det forsamlede Publicum eenstemmigen: "Gerstacker heraus!" og blev alt mere og mere støiende, da han ikke strax fremkom Den gamle Fader, aldeles ubekjendt med Skuespilvæsenet og saadanne Hædersbeviser, troer i sin store Forskrækkelse, at dette Udraab gielder ham, og søger angestfuld at komme ud af Huset, i den Tanke, at man var ved paa ham, ved saa ivrigen at paastaae, at han skulde ud. Men endeligen møder ham i Gangen en Bekjendt, som han beklagede sig hos, men denne oplyste ham snart om dette Quiproquo paa den behageligste Maade. Den stille, yderst milde Leisewitz, Forfatter af det berømte Sørgespil Julius von Tarent, leed meget af virkelige og indbildte Onder. Kort før sin Død var det hans urokkelige Villie, at Brudstykkerne af en dramatiseret Bearbeidelse af Trediveaarskrigen, som fandtes hos ham fra hans tidligere literariske Periode, skulde brændes. Klingemann anseer dette for et ubodeligt Tab, da efter hans Mening, Leisewitz var en født dramatisk Digter, og der maaskee aldrig herskede en bizarere Skjebne, end den Gang Prisdommerne, ved et critisk Magtsprog over Julius v. Tarent, gjorde ham for stedse kjed af at udøve sit geniale Talent, (Som bekjendt vandt Klinger Prisen for det nu glemte Sørgespil Tvillingerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Hvilke paafaldende Urigtigheder i Costume ringen, der overhoved endnu træffes paa vor tydske Skueplads, siger Klingemann, bevise f. Ex. den hos os saa besynderligen og maskeradeagtigen udskafferede Hamlet, som de Franske derimod opføre i det Udvortes rigtigen, og altsaa i ægte gammeldansk Costume, som man finder det i Martinets i Paris udkomne Costumeblade, og hvor Talma sees saaledes fremstillet; medens der tillige findes i samme en Afbildning af vor til Spanier, travesterede Hamlet, med Underskrift: "Hamlets Costume, saaledes som han forestilles paa Theatrene i Kjøbenhavn, Hamborg og Kønigsberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Den gode Klingemann synes ikke at vide, at der i hele Hamlet ikke findes mindste Spor af gammeldanske Sæder, og at Shakespear ligesaa godt kunde kaldet sin Helt Prinds af Engelland som Prinds af Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
J Elisabethkirken i Marburg findes den i Aaret 1236 canoniserede thringske Landgrevinde, Elisabeth den Hellige, en ungersk Prindsesses Grav. Efterat hun havde mistet sin Gemal i Krigen, byggede hun, for at opfylde et Løvte, hun havde gjort, denne Kirke. Hendes Billedstøtte finder man paa høire Side af Høialtret i en med et Gitterværk omgiven Niche, og da man tilskrev hende, saavelsom de i Kirken opbevarede Reliqvier, en vidunderlig Kraft, saa gjorde at og til mange andægtige Ungarer Pillegrimsfarter did, og Billedet blev saa hyppigen tilbedet, at den for Nichen liggende Steen er ganske udhulet af Knæbøining (?). Alterklædet har Elisabeth virket med egen Haand, men hendes med forgyldt Kobberblik overtrukne og med mange Basreliefer og ophøjet Arbeide forsynede Kiste er ikke allene mærkværdig, som et vigtigt Konstmonument, men ogsaa som en betydelig Kirkeskat. Alle Billederne ere af massivt forgyldt Sølv, og de mange som Zirater indlagte Ædelstene, antike Gemmer og Kameer, samt de kostbareste Perler, forhøiede dette Konstværks Værdie saa meget, at den forhenværende Konge af Vestphalen d. 6 Dec. 1810 lod det bringe til Cassel. Her blev det i Begyndelsen gjemt paa Slottet, kom derpaa, efter sammes Brand, i Museet, under en fransk Officiers Privatopsigt. Efter det vestphalske Kongeriges Undergang fordrede Kirken endeligen den samme tilhørende Skat tilbage, og fik den paa sine ofte gientagne Ansøgninger udleveret, men i en høist beklagelig Forfatning, da ikke allene 117 af de kostbareste Stene, nemlig alle Gemmer og Kameer (hvoriblandt der fandtes en skaaren Onyr af en Sølvgyldens Størrelse med Castor og Polluxs Hoveder, hvorfor en Churfyrste af Maynz skal have budet hele Amtet Amøneburg), men selv paa billederne vare Hænder og Arme afbrukne. - J denne Tilstand er nu Kisten igjen opsat i Sacristiet, og den ligner i sin Form et gothisk Capel. Helgenindens Been bleve allerede i Aaret 1539, for ikke at give videre Anledning til Overtro, borttagne og begravede paa et skjult Sted i Kirken. Ogsaa Landgrevindens Hoved befandt sig den Gang endnu i et hemmeligt Kirkeskriin, og var endnu omgivet af den samme Guldkrone, som der ved hendes Canoniseren var bleven hende paasat. Senere ere alle Benene blevne opgravede igjen, og ved Reliquihandelen adspredte i alle Eg
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Jndenlandske Efterretninger. Det har behaget Hs. Majest. under 18de August d. A. allernaadigst at resolvere: "at, naar der i et Gjordemoder District ikke med nogen af sammes Grundeiere kan træffes mindelig Accord om, imod billig Godtgjørelse, paa et beleiligt Sted at overlades et saadant Huus, som i Reglementet af 21de November 1810 s. 15 foreskrives, eller Byggeplads dertil, med Hauge og Græsning til een Koe, den fornødne Byggeplads, samt Haugerum og Græsning, da bliver at udlægge paa samme Maade, som ved Placaten af 25de November 1801, angaaende Jords Udlæg til Degne og Skoleholdere paa Landet, er befalet."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Ved Cancellie-Patent af 30 August d. A. er følgende kundgjort for Hertugdommene Schleswig og Holsteen: "Til Afgjørelse af den Tvivl, om Militairpersoner, derved at de medens deres Tjenestetid varer, opholde sig tre Aar paa det Sted, hvor de ligge i Garnison, erhverve Rettighed til at ansees som hjemmehavende sammesteds og derved vinde Adgang til Fattigforsørgelse der, har det allernaadigst behaget Hans Majestæt Kongen at fastsætte: "At Militairpersoner medens deres Tjenestetid varer, ikke paa det Sted, hvor de ligge i Garnison eller Cantonneringsquarteer, erhverve den Rettighed at ansees som hjemmehavende sammesteds og derved at faae Adgang til Forsørgelse, naar de blive Trængende. Men at de derimod, først efterat være blevne entledigede fra Militairtienesten, kunne, ved uafbrudt i tre Aar fra deres Afskeds Dato regnet, at opholde sig paa Garnisonsstedet, erhverve Ret til Fattigforsørgelse. fra saadant Sted."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Paa Finantsraad Koes's Gravsteen paa Adsistencekirkegaarden læses følgende skjønne Jndskrift: Hvad er Livet Et Pust i Sivet. Som synker ned Et Spil af Kræfven Som higer efter En Evighed. Til Evigheden. Som Morgenrød Gaaer Vei herneden. Kun gjennem Død. Slagelse, den 4 Septbr. Der er i denne Tid udstædet Circulaire fra Amtet til alle Sognepræster, hvori det paalægges at udtage af Kirkerne alle de Kostbarheder, som der maatte opbevares, og alle de Penge, som findes i Blokkene, og at henbringe dem til et sikkert Sted, da natlige Jndbrud, som ere gjorte i Ringsted og Skaglille Kirker, lade formode, at Personer, som ere undvigte fra offentlige Straffeanstalter, omstreife i denne Kant af Landet. (Slagelse Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Mariboe, den 2den Septbr. Efter Jndberetning til Øvrigheden vare Priserne paa Korn og Fedevare, samt Kreature, i afvigte August Maaned, følgende: En Tønde Hvede 7 Rbd. af 7 Rbd. 3 Mk. 1 Tønde Rug 6 Rbd. a 6 Rbd. 3 Mk. 1 Tønde Byg 4 Rbd. 1 Tønde Havre 3 Rbd. 1 Tønde Kartofler 3 Rbd. 1 Pund røget Flesk 1 Mk. 8 s. 1 Pd. fersk Flesk 1 Mk. 2 s. 1 Pd. Kjød 9 s. 1 Pd. Smør 1 Mk. 8 s. 1 Pd. Ost 6 s. 1 Pd. Talg 1 Mk. 8 s. I Slagternød 30 Rbd. I Sviin 16 Rbd. 1 Faar 2 Rbd. 3 Mk. Alt i Rigsbankpenge N. V. - Afvigte Tirsdag faldt en Huusmands Kone fra Maglemer, Hunsebye Sogn, under Grevskabet Knudtenborg, paa det fortvivlede Jndfald at hænge sig selv i en Bøg ude paa Marken. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Odense, den 3 Septbr. Paa den høieste Banke ved Landeveien fra Odense til Bogense, fandtes forleden Dag (ved at grave en Kalkkule, paa det Sted, hvor den nye Næsbyehoveds Veirmølle skal bygges) tvende Beenrade, der laae omtrent en Alen fra hinanden, med Ansigterne vendte mod Østen. Der fandtes intet Spor af Kister eller Klæder, som da rimeligen af Tidens Tand kan være fortærede, heller intet Spor til at det har været nogen Gravhøi over dem. Det er at formode, siden det er paa det nærmeste høieste Sted og strax ved Landeveien, hvor man i Oldtiden i Almindelighed valgte Plads til Rettersteder, at det har været et Par Forbrydere, som der ere blevne henrettede og jordede paa Retterstedet. - Den gamle Røgter, som forleden blev bidt af en Snog, er ved Hielp af Aareladning og andre i Hast anvendte tjenlige Midler, samt en god stærk Natur, kommen sig igjen, paa nogen Hævelse nær. (Jversens Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
J Aarhuus Avis af 3 September læses følgende: "Til Berigtigelse af hvad Aarhuus Avis No. 109 indeholder angaaende Brand i Silkeborg Skov, anseer jeg det for Pligt, at bekjendtgjøre, at det ikke er Skovbrand, men Heedebrand, der har fundet Sted i Egnen ved Silkeborg. Der er endnu stærk Jld paa flere Steder i Heeden, som gaaer langs med Haarup, Linaae og Lauen, Byers Marker og Skove, og det er at formode, den vedbliver at udbrede sig saa vidt og bredt, som der uafbrudt er Heede Jord med stærk Lyng paa, i een Strækning, især da ingen af Lodseierne have noget imod at Lyngen brænder af, da de tildeels kunne vente Græs i dens Sted. Der gjøres følgelig kun lidet eller intet for at standse Jlden, som man anseer for uskadelig. - Den opkom paa Haarup Grund, men det er ikke endnu oplyst, hvorved den er bevirket, den 21de August, tæt ved Skoven, og den udbredte sig i en Hast saaledes, at den ogsaa løb ind under Skoven og afbrændte Lyngen og enkelte tørre eller udgaaede Træer, (de grønne Træer kunne ikke antændes, i det mindste ikke ved saa flygtig, og paa ethvert enkelt Sted saa kort varig, Jld, som den Lyngen kan foranledige), men den blev dæmpet samme Dag i Skoven, hvorimod den udbredte sig stedse mere paa heeden. Dagen efter, nemlig den 22de, kom der atter Jld i Lyngen under Skoven, men blev samme Dag slukket. Siden har der ikke været Jld i Skoven, og den eneste Skade, der er skeet, er den, at den unge Opvært hist og her er beskadiget og tildeels vil visne; thi den er sveden ved det at Lyngen brændte af omkring den. Dog er dette kun Tilfældet paa nogle faa Tønder Land. Den heele Skade, som er skeet i Silkeborg Skov, ville saaledes neppe kunne ansættes for 100 Rbd. - De Herrer Landvæsens-Commissarier, Krigsraad Kierulff og Raadmand Biørn, kunne som Øievidner stadfæste Forestaaende; thi de have passeret 2 Dage der paa Stedet, og kom med mig derfra i Aftes. Skrevet i Aarhuus den 2den Septbr. 1819. Jngerslew.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Kiøbstaden Hiørring vil i mange Tider mindes Onsdagen d. 25de August. Dens Minde og Uhæld vil for dens Beboere sildig udslettes. En stor Deel af Byen er afbrændt ved en ulykkelig Jldsvaade, der i faa Timer greb saa heftigen om sig, at 36 Gaarde og Huse, hvoriblandt ogsaa Amtstuen, tilligemed store Forraad af Korn, Høe, Tørv &c. forvandles til Aske. At Jlden tog saa voldsom Overhaand maa for endeel tilskrives den lange Tørke og Mangel paa Vand, som tilsidst maatte hentes i Landsbyerne Trefierdingvei derfra.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Aarsagen til Jldens Udbrud vidste Man endnu ikke med Vished, men den opkom hos Rebslager Petersen. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Blandede Efterretninger. Norge. Lille Elevedalens Anner under Tønset Præstegield i Østerdalen den 1ste August 1819.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-09-07
Om Eftermiddagen Kl. 4 passerede et stærkt Tordenveir med Lynild, overskyllende Regn og ualmindeligt Uveir af Haal, som gik et Strøg fra Vest til Øst, over den søndre Deel af Sognet, og slog Ageren ganske til Ruin for 23 Opsiddere, indberegnet 3 Huusmænd. Jkke alene Kornet blev borttaget, men ogsaa Halmen blev knuset i Stykker, saa at paa 3 a 4 Gaarde, hvor der slog haardest, næsten Jntet kan benyttes af det, som fandtes igjen paa Ageren. - Ligesaa blev samme Tilfælde paa Engen. Græsset sloges sønder af de her paa Stedet ualmindelige Haglstene, der vare af en Tommes til et Hønseægs Størrelse. At Saadant her i Egnen kan ei af ældgamle Folk siges, eller hørt fortælle have passeret. Paa alle de Gaarde, dette Uveir rammede, bleve de fleste Vinduer sønderslagne, saa Tabet af Samme vil koste flere Penge at istandsætte. Endskjøndt det er Jntet at regne, imod den Skade af Jordens Grøde savnes, som iaar stod og staaer saa delig, som i flere Aar kan tænkes ei har været.