JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Jndenlandske Efterretninger. Fra Pressen er udkommen R. Nyerups antiqvariske Reise til Fyen i Juli Maaned 1814 (40 Sider i 8vo). Denne nye Frugt af Hr. Forfatterens varme Jver for Oldgrandskningens Studium, indeholder mange høist interessante Efterretninger og bemærkninger. Med Fornøielse seer man strax paa den første Side, Forfatterens Medvandrer paa Oldgrandskningens Bane, den utrættelige Dr. og Prof. Vedel Simonsen omtalt med fortjent Hæder som den, der har gjort sig værdig til at kaldes det 19de Aarhundredes Thomas Broderus Birkerød. Saare interessant er den, i Anledning af denne Lærdes Reise, her leverede Afskrift af et Pas, som for 100 Aar siden meddeeltes den kielske Prof. J. D. Major til hans historisk antiqvariske Opdagelses Reise. - Hr. Forf. roser den Hempelske Jder, ved patriotiske Sammenskud at faae Tordenledere anbragt ved St. Knuds Kirke, men spørger med Rette hvad en Tordenleder vil kunne udrette mod Vandalismen, naar en Fremtids Prælat og Præfret blive enige om at behandle St. Knuds Kiel paa saadan Maade som Graabrødre Kirke i Aaret 18057 Ved denne Kirkes Nedbrydelse, der de kun, egentlig gjeldte Taarnet, med dets blytakte Spir, thi Murene og Hvelvingerne bleve staaende blev Kirkegulvet og de Kongelige Begravelser og brudte, Monumenterne nedrevne, og disse saavelson Kirkestolene og alt hvad der ellers befandtes i Kirken ved offentlig Auction bortsolgte. Og i saaden Tilstand staaer nu den fordums prægtige Kirk mere som et Minde om hvad den for nyere Slagter blev, end hvad den for vore Forfædre har var ret. Jomfrueklosterets Bibliothek var denne Gang ligesom ved Forf. forrige Reise en Hovedgjenstand for hans Grandskninger. Bibliotheke indbefatter en saa kostelig Skat af sjeldne dansk Bøger, at Suhm, Hjelmstjerne a. stundom tog deres Tilflugt til den og fandt der hvad de for gjeves søgte i Hovedstadens Bibliotheker. Forf. gjorde her, som Udgiver af det ny Wormsk Lexicon, adskillige ikke uvigtige litterariske Opdgelser. Frydeligt er det at erfare her, at Stiftsbibliotheket, som indtil videre er hensat i Gymne sii Bygningen, nu tæller imellem 5 og 6000 Bind hvoriblandt endeel kostbare Værker. Paa sin Vandring besøgte Hr. Forf. ogsaa, som billigt, de berømte Jettestue ved Hvedholm, som, efter den Hempelske Avis, findes beskreven i Kbhavns Ski deris for 1812. Paa Hvedholms Hovedgaard traf han en Mængde antiqvariske og Konstskatte, saasom antique Buster, etruriske Vaser adskilligt Mosaik=Arbeide, gamle Portraiter i Familierne bille og Brahe u. Paa Arreskotog vor Reisende den derværende Madonna, skal ret i Træ af Albrecht Durer, i Øiesyn. Billedets Størrelse er i Høide og Bredde, som a lidet Octavblad. Albrecht Durers bekiendte Bemærke et Di et Aer tilligemed Aarstallet 1517 anbragt derpaa. - Som en af Frugterne af dene Reise maa her ogsaa anføres, at det nu ved Prof. Nyerups Bestræbelser er bragt til Vished at de i Kbhvns Skilderie 1804 Nr. 12 omtalt 3 skrevne Pergaments Codices, som Hr. Pro Begtrup den Gang traf i Fyen, findes i det Lehn ske Bibliothek i Taars paa Lolland, og bestaae af Sallustius, Cicero ad Herennium og ValerinMaximus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Paa Boghandler Steens Forlag er udkommen Den Elbas Beskrivelse, efter Arsenne Thiebant de Berneaud o. a., ved Dr. N. H. Sevel Bloch, med et Kort. - Da hele Europas Opmærksomhed i dette Øieblik er henvendt paa denne Øe, der er bleven mærkværdig ved vort Aarhundredes mærkværdigste Mand, saa maa nærværende med Flid udarbeidede udførlige Beskrivelse over den nuværende Napoleonske Keiserstat in nuce være det læsende Publicum særdeles kjerkommen. Kortet er skikket af Flint.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Hr. Justitsraad C. J. Lind har lader bekjendtgjøre, at han ønsker, at Betalingen for Øl fra hans Bryggerie indtil den 17de d. M. maatte allene skee med det Slags Courant i Banksedler og Skatkammerbeviser, som indtil f. D. indløses heri Staden. Han tilføier den rigtige bemærkning, at Handlende eller Andre, hvis borgerlige Stilling er af den Beskaffenhed, at de daglig maa modtage Penge, burde vise dem, de staae i Forbindelse med, samme Føielighed, da det vil være mindre vanske ligt, at faae et saaledes samlet og hjemmerdnet Seddelbeløb omvexlet, end naar mange og forskjellige Mennesker indfinde sig dermed til een Tid paa Jndløsningsstederne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Odense, den 7de October. Med de for Kongel. Regning paa Sprogøe foretagne Huses Opførelse og øvrige Indretninger gaaer det rask fremad, og vil Reisende saaledes ei kunde frygte saa meget for Beltpassagen tilstundende Vinter, som i de foregaaende, i hvorvel ogsaa da, efter Omstændighederne, fra General-Postdirectionens Side, skeete alt hvad der kunde iværksættes til taaleligt Ophold for Reisende paa denne Øe. - Ved Mar lidet her i Odense sidste Tirsdag havdes godt Veir, men endnu stedse lige høie Priser paa de fleste Ar sker. Smørret og Boghvedegryn stod øverst. Af Lærreder og Korn var her saare lidet, og dette var ligeledes godt opskruet. – Trangen til Regn er meget stor baade for Landmanden og Møllerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Jndsendt. Flere Aars Erfaring har over det mig om Berberissernes Skadelighed for Rugen. Medens der avles Rug paa andre Steder Markerne, ogsaa omkring Hassel og andre Buskexter, slaaer den hvert Aar feil i Nærheden af logle Berberisbuske. Som en Følge heraf paa dages det herefter alle Bønder under Stamhuset. Erholm og Søndergaarde i deres Fæstebreve, vel at plante levende Hegn omkring deres Jordlodder, men aldeles ingen Berberisser deriblandt. - Naturens store Rige er meget skjult for os Dødelige. Vi maae derfor holde os til Virkningen, hvor Aarsagen ikke kan udgrundes. Erholm, d. 6 Octbr. 1814. - Cederfeld de Simonsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Mariboe, d. 6te October. Den 13de September afgik ved Døden paa Peterstrup Candidat Nicolai Peter Eggert Koch i sit neppe 25 Aar. Han døde af den lollandske Hostfeber efter 9 Dages Sygdom. - J denne Tid ere endeel døde Creature, store og smaae drevne i Land ved Weissenhaus i det Holsteenske, der formodentlig hidrører fra det sidste Høivande ved Rødbye. - Søndagen den 2den October bleve i Mariboe Domkirke confirmerede 11 Drenge og 4 Piger - 15.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
(Mariboe Avis.) Nyekjøbing, d. 3die October. Den Dreng, som lukkede den saa ofte bortrømte Tyv ud, er atter kommen tilbage. Han blev paagreben i Kjøbenhavn, hvorfra han i Lænker førtes til Skibs herhid. Kongebaaden som de havde sat i Land i Corsøer, er nu ogsaa bragt hertil. Kun den ene eventyrlige Tyv er endnu tilbage. Det hedder, at han skal være kommet paa et Skib, som gik til Middelhavet. - Det af Hr. Dr. og Rector Bloch i Aar udgivne Jndbydelsesskrivt til den sædvanlige Examen i Nyekjøbing Cathedralskole er betitlet: Prolusionum Loco Prætermissas qvasdam observationes sur orationum ciceronianarum editioni tironum in gratiam subiunsit etc.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Jndsendt nærmere Berigtigelse i Anleding af det i Stiftsavisen No. 76 indførte. - Selveieren i Fuglsøe, som mistede sit Bæst iaar, har kjørt 16 Læs Gruus fra kort for Høst til 1ste October, fra hiin Side Saxkjøbing, til hans rette Veipart vesten Mariboe. Naar nu antages fra Bondens Hjem til Gruusgraven er 2 gode Miil, derfra tilhans Veipart 1 1/2 Miil, og derfra til hans Hjem 2 Mile, saa udgjør det efter Søren Mathiassens Regnebog en Kjørsel af 88 Miil, for at paakjøre 16 Læs Gruus, og er endnu ikke færdig. Desuden har denne Mand, saavelsom øvrige i Sognet fuldført en nye Veipart vesten Mariboe, som var Restance. Dette er overeensstemmende med Sogmefogdens Opgivende, og efter hans holdende Liter over Kjørselen. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Anordning for Almueskolevæsenet paa Landet i Danmark. (Fortsættelse; see forr. No.) b) Som Brændsel, til hans og Skolens Fornødenhed 6 Favne Bøgebrænde aarligen, eller saa meget andet Brændsel eller Tørv, som Amtsskoledirectionen. finder at være af lige Værdie dermed. Dette Brændsel skulle vedkommende Jordegodseiere eller Selveiere udrede, i Forhold til det Hartkorn, som er underlagt Skoledistrictet; og Bønderne i Samme skulle være pligtige Tørvene at skjære, skine og hjemføre, samt Brændet at skove og hjemkjøre til Skolen. – Valget mellem Bøgebrænde og andet Brændsel eller Tørv tilkommer Yderne. - De Arvefæstere, som, efter deres Arvefæstebreve, kunne pantsætte og bortsælge deres Gaarde, bør deeltage i Forhold til deres Hartkorn, i Brændsels Udredning til Skolelærere. – Naar Jordegodseiere, paa egen Bekostning, have opbygget, eller herefter opbygge anordningsmæssige Skoler, og vedligeholde disse uden nogen Udgift for Districternes Beboere, maa det være tilladt, at Værdien af det Brændsel, som af dem skal leveres til bemældte Skoler, lignes paa Skoledistricternes Beboere efter den i §. 66 indeholdte Bestemmelse. c) Af Foder til Creaturer bør Skolelæreren nyde: 4 Læs Høe, hvert til 32 Lispund, og 8 Læs Halm, hvert til 24 Lispund; hvilket ligeledes af de Ydende tilføres ham. d) J Henseende til den Jord, som tilkommer Skolelæreren, blive Placaterne af 25de Novbr. 1801 og 18de April 1804 at følge. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Kjøbenhavns Børs den 11te October. Cours. Hamb. 2 M. 523, a vista 527 1/2. London 2 M. 20 1/2 Rbd., a vista 20 1/2. Amst. 2 M. 493 1/2. Spec. 626. - Specier solgtes til 32. Rbmk., for Committeesedler blev givet 63 pr. 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Blandede Efterretninger. (Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lab. Av.) Fra Petersborg skrives, at Efteraarsveiret har været der saa mildt, at Kirsebærtræer, der allerede havde baaret Fruger, i fri Luft, blomstrede paa ny og at et Fuglebærtræ var fuldt af modne Bær, og tillige stod i Blomster.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
For at overraske Kongen af Preussen paa en behagelig Maade, har Keiser Franz paa det Sted, hvor han og Keiser Alexander holdt deres Jndtog i Wien, ladet opreise en konstig Efterligning af Brandenburger Porten med sin berømte Seirsvogn. Gammelt er det Ordsprog: "naar Vognen hælder skyde alle bagefter. Ligesaa megen Umage man tilforn gjorde sig, for at smigre Napoleons Forfængelighed, saa megen Umage gjør man sig ufor at nedrive ham. Saaledes læser man i tydske Blade et virkeligt skjønt Træk af ham med Overskrift: "Mit fremden Gelde ist gut zahlen." Medens Napoleon opholdt sig i Militairskolen i Brienne, kjøbte han ofte Frugt hos en Frugthandlerske og blev, da han kom derfra til Armeen, Konen nogle Rigsdaler skyldig. Som Keiser bladede har engang i den Dagbog, han havde ført i Brienne, og fandt Gielden optegnet deri. Strax efter sin Hjemkomst fra Feldttoget 1806 var han incognito Brienne. Han lod sig bringe hen til den fattige Kones Bolig, og fandt hende siddende ved Cam nen med sine to Børn, hvor hun tillavede en Suppe Paa Spørgsmaalet om hun havde kjendt en un Buonaparte, om han havde kjøbt Frugt hos hende, og betalt den rigtig, og om hun vidste hvor han var bleven af, svarede Konen, ja, tilføiende, at Buonaparte intet skyldte hende, og at hun havde hørt, at han var den nuværende Keiser. Napoleo tog sin Tegnebog op og sagde seer J. jeg veed de bedre; Buonaparte skylder eder endnu nogle Rigsdaler, her staaer det optegnet i Bogen, og jeg at Buonaparte. Strax maatte Berthier overlevere den forskrækkede Kone en Rulle med Guldpenge, Konen lod han bygge et smukt Huus, og udbetalen aarlig Pension, medens han lod begge hende Sønner sætte i Militairskolen. Evig mærkværdig er Saragosses Beleiring af Forsvar. For dens Forsvarere har Kong FordinalVII nylig stiftet et Æresten, og deres Anstrængelser har for kort Tid siden den transke GeneralLieutenant ved Gensecorpset, Baron Rogniet skildret i et særeget Skrift, hvoraf følgende er i get. Saragossa, som talte 22,000 Jndbyggertvar i Aaret 1806 og 9 Spaniens Haab og Bal værk. Gen. Palafor havde indsluttet sig der mil 35,000 Mand regelmæssige Tropper. 15,000 bevæbnede Bønder medvirkede til Pladsens Forsvar. De uden for Staden opførte vigtigFacken forsynedes af 150 Jldsvælg. Husene vare barricaderede og forsynede med Skydehuller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Den franske Armee, omtrent 30,000 Mand stærk, havde sammenbragt 60 Stykker Skyts, bemægtigede sig Udværkerne med Storm, og trængte ind under Stadens Mure. Denne Tidspunkt var høist critisk for de Beleirende. Hele Arragonien var i Oprør, og de stærke, krigsvante Bønder bekjæmpede, de Franske med Raserie. Uden for Staden foruroligede de talrige Sværme af Bevæbnede dem, afskar dem Tilførslen, bragte Hungersnød i deres Leir og vanskeliggjorde deres Operationer. J Staden fordobbledes Besætningens Jver ved den Jld, som den spanske, til deres Undsætning beredte har tændte paa Bjergene. De Franske bemægtigide sig omsider Murene og Voldene selv. Hvert enkelt Huus maatte nu tages med Storm; de Beleirede forsvarede sig ikke blot fra Huus til Huus, men fra Stokværk til Stokværk, fra Værelse til Værelse. De satte deres hele Ld til den hellige Jomfrue deel Pillar, der tilbedes i hele Arragonien. Deres Geistlige løb igjennem Gaderne med Sabelen omkring Præstekjolen, opmuntrede disse al Kamp og hine til Arbeide paa Batterierne og Festningsværkerne, og forfærdigede selv Patroner og Krudt. Endog Qvinderne vare ikke fri for Krigstjeneste. De Franske viste samme Haardnaklenhed i Angrebet. De svingede sig kjekt op paa Brecherne og manøvrerede med største Kulde i den smaa Geværild. De Spanske forsvarede et Taarn, hvorfra ingen Udgang var, man saae sig nødsaget til at sprænge det med Petarder, og at fordrive med Bomber de Beleirede fra de Gemakker, hvor de skjulte sig. Da een af Bomberne knuste allehvelvingerne lige indtil Souterrainerne, lode Polukkerne sig fire ned ved en Line, for at bekjæmpede Spanske, som endnu forsvarede sig der. - De franske vare tilsidst trængte frem indtil det Jnderne af Staden. Neppe stode endnu nogle store bygninger; de, som Canonerne ikke kunde naae, re sammenstyrtede ved Minernes Explosion. SaVossa capitulerede nu paa Naade og Unaade, ef trat Løbegravene i 52 Dage havde været aabnede. nen havde tilbragt 29 Dage uden for Staden, i 23 varede Kampen inden for Murene fra Mus til Huus. Adskillige Qvarterer af Staden, le sammenstyrtede ved Minerne og fremviste kun miner, blandede med Lemmer af Mennesker. Selv de Huse, som Explosionen og Brandem havde skaanet, vare ødelagte af Bomber og Haubitser, indvendig vare Væggene for Communicationernes Skyld gjennembrudte, og Vinduerne og Dørene barricaderede, paa Gaderne havde man ved talrige paa tver trukne Grøvter gjort Fienden det vanskeligt at trænge frem. Ureenligheden, Sammenpakningen af flere end 100,000 Mennesker, i en Stad, som sædvanlig kun talte 42,000, &c., alt dette avlede en skrækkelig Epidemie. Midt blandt Ruinerne og de Lig, der bedækkede Gaderne, saae man nogle Jndvaanere vandre omkring som sande Gjenfærd. J en Tid af 52 Dage havde 54,000 Mennesker fundet deres Død her, og Garnisonen var, da den capitulerede, hensmeltet til 15,000 Mand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
J Frankrige blive nu efterhaanden de Personer, der have viist sig det nærværende Kongehuus hengivne, Ludvig XVIII forestillede. Nyligen lod sig saaledes blandt andre forestille. Hr. Jallais de la Barre, en Adelig fra Vendee, hvis syv Brødre faldt med Vaaben i Haanden i Vendee og ved Quiberon for Kongens Sag. Ligeledes Hr. Bouret, Kammertjener hos den i Templefængslet, afdøde Dauphin. Den sidste overleverede Monarken ved Audiencen 4 Hellebarder, der havde tilhørt 4 Medlemmer af det forrige Garde du Corps, og som han efter deres Død, siden d. 6 Oct. 1789 trolig havde bevaret. Kongen befalede, at tilstille Hertugen af Huvre, Capitain i den skotske Garde, disse Hellebarder, og gav Hr. Bourcet Kongelige Foræringer. Ved de mange Troppers Gjennemmarsch og Ophold i Berlin er Koppesmitten bragt til denne Stad, og i de sidste 3 Maaneder ere 43 Børn døde deraf.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Paris, den 23de September. LilicordenensDecoration bliver foruden af Kongen ogsaa uddeelt af sammes Broder, Monsieur, og Prindserne af Blodet, som et Æresten fra det Kongel, bourbønske Huus. Det er derfor ugrundet, naar nogle offentlige Blade anføre, at dette ogsaa skeer af Frankrigs Kontsler, Ministrene og Universitetets Stormester, som blot efter Ordre udfylde og contrasionere de trykte Brevets. Nogle saadanne Formularer vare for nyelig bortkomne og blevne solgte; men men opgaaede og arresterede Bedrageren og tilintetgjorde Breveterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Wien, den 24 Septbr. Førend Hs. Maj. Kon en af Danmark ankom hertil den 22de d. om Eftermiddagen var General Baron v. Steigentesch sendt af Hs. Maj. Keiseren Kongen imøde for at melde, at hans allernaadigste Herre havde ifinde at modtage Kongen udenfor Wien. Da Keiseren nærmede sig med et glimrende Følge, steeg Kongen af Vognen, ligesom ogsaa Keiseren af sin, og begge Majestæter omarmede hinanden. Paa Keiserens Anmodning tog Kongen Plads hos ham i hans aabne Vogn. Tropperne paraderede, Canonerne bleve løsnede, og Kongen førtes til den Keiserlige Borg, hvor Allerhøistsamme steeg af. Kort efter Ankomsten modtog Hs. Maj. Besøg af Erkehertugerne og Hs. Maj. aflagde sit Besøg hos Keiseren og Keiserinden. Omgangen mellem begge Monarcher er i høieste Grad utvungen og venskabelig. Ogsaa Storfyrst Constantin ventes hertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Wien, den 25de Septbr. Saavel den 23de som 24de d. spiste Deres Majestæter Kongen af Danmark og Würtemberg i Selskab med Hans Majestæt Keiseren. - Hs. Kgl. Høihed Prinds Wilhelm af Preussen, Broder til Hs. Maj. Kongen, er i Gaar indtruffen hertil, og er taget indi den Keis. Kgl. Hofborg. - Den Kongl. franske Minister for de udenlandske Sager, Fyrsten af Benevent, er i Gaar Nat Kl. 1 ankommen hertil, og er taget ind i det franske Gesandtskabs Hotel i Johannesgaden. Den Kongl. franske Minister, Hertugen af Dalberg, (Neven til den forrige Storhertug af Frankfurt, var allerede den 22de kommen hertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Wien, d. 26 Sept. Ganske uventet beærede de høie hertil ankomne Monarker endnu i GaarAftes det Keis. Kal. Theater ved Karntherporten, hvor Balletten Zephyr og Flora blev opført, med deres Nærværelse. Foruden Hs. Maj. Keiserinden af Østerrig og begge Storfyrstinderne, Hertug inderne af Weimar og Oldenburg, vare Deres Majestæter Keiserne af Rusland og Østerrig, Kongerne af Danmark og Preussen, vor Kronprinds og de Keis. Høiheder Erkehertugerne nærværende. Synet af denne høie Forsamling overraskede de talrig forsamlede Tilskuere, som uopholdelig overlode sig til de Glædesfølelser, af hvilke de følte sig henrevne som ved et Trylslag, og Huset gjenlød af lydelig gjentagne Vivatraab. – Endnu ere hertil ankomne: Kronprindsen af Würtemberg, Arveprindsen af Solm Braunfels, Fyrsten af Neuwied med sammes Hr. Broder; Hr. Perry, Kongelig fransk Bureauchef, den russisk Keis. Oberst Pallavicini; den Kongelige danske Consul Renner; den Fyrstelige solmske Kammerdirecteur Hr. v. Stephanie; den schwarzburgerudofstadske Hofcantsler v. Kettelholdt; den Hertugelige sachsen gothaske Geheimeraad Friherre v. Minitz; den regierende Fyrste af Hohenzollern Hechingen; Landgreven af Hessen Rothenburg; Prindsesse Constanzie af Hohenlohe Langenburg; den Hertugelige weimarske Hofraad og Professor i Göttingen, G. Sartorius; og Schweis's Landaman, Borgermester Reinhard, fra Zürich. - Den 24de, 25de og 26de d. M. ere endnu ankomme hertil af Fremmede, den Hertugelige oldenburgske Regjerings- og Kammerpræsident, Friherre v. Malzahn, Fyrstinden af Gedroitsch, den russiske Keiserl. Hofraad Turgenoff, Fyrstinden af Lowenstein Werthheim, Fyrstinden Souwarow, den russiske Keis. General Grev Potocki den Kalpreussiske Hofraad Heimhach &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Wien, d. 28 Sept. Antallet paa de høi Gjester, hvis Nærværelse for indeværende Tid gle der vor Hovedstad, blev i Gaar forøget ved Ho Maj. Keiserinden af Ruslands Ankomst. Hos Maj. Keiserinden af Østerrig var tilligemed Der Majestæter Keiserne af Rusland og Østerrig kjørt Allerhøistsamme imode. Efter Kl. 2 om Eftermiddagen forkyndte Canonernes Torden Deres Majestæters Nærmelse. Alle ilede hen til den Ve hvor Toget maatte passere, og adskillige Grenadeer batailloner, det borgerlige Corps og Constantins Curasserer paraderede. Foran Vognen, hvor begge Deres Majestæter Keiserinderne af Rusland, og Østerrig og ligeover for Allerhøistsamme Der høie Gemaler sadde, reed en Escadron Uhlaner, og bag efter samme fulgte Afdelinger af den tydske og ungerske Garde. En Afdeling Uhlaner endte Toget. Fra Mund til Mund lød et glædeligt Vivatraab, og af Alles Øine fremlyste den indre forlelse af den Jubel, som lød fra deres Læber. Hs. Majestæt Kongen af Bayern tilligemed Hel des Majestæt Dronningen ere i Dag ankom hertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn os hos RaadecEllevte Aargang. No. 83. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 15 October 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-11
Bidrag til Dagens Historie. (Fortsættelse.) Madens Spændingen paa alle Sider var saa stor og almindelig, lod det franske Cabinet sig ingenlunde mærke med, at det kjendte noget til nogen hemmelig linderhandling mellem Engelland og Rusland, eller at det skimtede ikkun Mueligheden af en ny Fastlandscoalition. Og jo mere man forudsage, at en ny Krig med Fastlandet var undgaaelig, desto større Umage gjorde mun sig for, i offentlige Taler og i officielle Blade, at lade sig forlyde med, at man levede i bedste Forstaaelse med Østerrig, at hele Tydskland ønskede Fred, at selv Rusland var meget fredeligsindet, men at det kun var Engelland, som vilde ægge til Krig. Der er vel heller ingen Tvivl om, at jo Napoleon, for det første ønskede at undgaae Ruslands Uvenskab, thi det laae bestandig i hans Plan, at be kjænde sine Modstandere hver for sig, og at brugt sine Fiender til at slaae sine Fiender. Kun paa denne Maade kunde det blive ham mueligt, efter haanden, at underkue hele Fastlandet. Men, uvidende om Underhandlingerne imellem Engelland og Rusland, han hverken var eller kunde være, thi den levende Coureergang mellem begge Hoffer fra Begyndelsen af Aaret 1805 og den russiske Gesandts Conferencer med Ministerne i London kunde noksom sige ham, at der var noget i Gjære, om end det franske Spionvæsen ikke allerede den Gang havde været i en saa blomstrende Forfatning. Ganske ugrundet var vel heller ikke den Mistanke, at Courerer, efter høiere Foranstaltning, vare blevne anholdte, og i det mindste var det en Kiendsgierning, at den engelske Statscoureer, Wagstaf, d. 13 Nov. 1804 var bleven overfaldet imellem Schwerin og Rehaa af otte Bevæbnede, og fraranet sine Depecher. Men hvor megen Umage end Frankrig gjorde sig, for at faae Verden til at troe, at Engelland var dets eneste Fiende, og at det havde største Grund til at være tilfreds med alle de andre Magters Fremfærd, ønede man dog selv i Østerrig et nyt Uveir trække langsomt sammen. Troppemarcher fra Bøhmen og Mahren til Jtalien, som allerede havde begyndt i Slutningen af 1804, fortsattes ogsaa i Begyndelsen af 1805, medens man i Frankrig heller ikke forsømte at lade marchere Tropper til Overitalien fra Begyndelsen af Februari af. Den østerrigske Minister i Paris havde levende Conferencer, endog umiddelbart med Keiseren, og Coureervexlingen var ligeledes meget levende. Men alt dette skete uden at man sporede det mindste til nogen herskende eller gjærende Misforstaaelse. Frankrig selv søgte at forklare de tydeligste Tegn paa ny Krigsbevægelser, som noget, der havde ganske andre, aldeles fredelige Hensigter, og vedblev bestandig at forsikkre, at det aldrig havde levet i bedre Forstaaelse med Østerrig end netop nu. Men en Begivenhed, som allerede begyndte at udvikle sig den sidste Dag af Aaret 1804, og