Extraordinaire Relationer, 1747-08-01
Aar 1747. Majest., tillod han herom at forfærdige en Acte, og samme paa begge Sider at underskrive. Man finder her Jndholden af Grund-Satsen, Betingelsen, de 3 Artikler og Anhanget af denne Tractat, som man saa længe har ønsket, til Prophetens Folkes Rolighed, men som nu er bleven sluttet, i Følge af den special Fuldmagt, som jeg, som ovenmelt, er bleven beæret med af Kæjseren, den Muselmandske Troes Asylo, af Monarchen Retfærdigheds Speil, af Førsternes Første, af Guds Skygge, af Eieren af Tropper, som ligne Stiernerne i Mangfoldighed, af Khalifats Skytsherre, af de 2 hellige og ædle Stæders (e) Tiener, af Herren over de 2de Jorde og de 2de Hav, af Suldanen Suldans Søn, den Stormægtigste, Gevaltigste, Høj-modigste Kæiser, Suldan Mahmond, den Erobrer, Sul dan Mustapha, den Erobreres Søn, hvis Regiering Gud herliggiøre og forlænge hans Lives Dage. Grund-Sats til Tractaten: Man skal paa begge Sider uden Fornærmelse, Forandring eller Formindskelse, i Agt tage de Grændser, som til Dato ere blevne i Agt tagne og bleve regulerede i den sidste Fred, som her er lagt til Grund, og blev sluttet under den Stormægtigste Kæiser Suldans, Murad Khans den des Regiering, som nu nyder den fornøyelige Paradiis-Vaar i den anden Verden. Betingelse: Begge Parter ville i behørig Form tilstaae hinanden og i Agt tage imod hinanden alt hvad der er deres Ære og Berømmelse gemæs, og derimod vogte sig vel for alt, hvad der kan geraade den ene eller anden Part til Forskiel i Religionen, eller, være sig hvad for Slags, Beskæmmelse. 1ste Art. Naar Pillegrime reise fra Persien igiennem Bagdad og Damas til Mecca, skulle de paa Veien værende Gouverneurer, Dommere og Emirbagger (f) omhyggeligen sørge for at beskytte dette Slags Pillegrime, og ved alle Leiligheder hielpe dem til rette, saa at de komme vel og i god Behold tilbage. 2. Art. For at vise Publico den gode Forstaaelse, som er imellem de 2 Hoffer, vil den Høie Port sende en Person, som skal residere ved det Persiske Hof, og dette skal ligeledes sende Een til at residere ved Lyksalighedens Port, hvilke 2de Charge d'Affaires skulle uden Vederlag anstændigen underholdes som Giæster ved Hoffet, hvor de residere, og hvert 3die Aar afløses. 3. Art. De Fangne skulle paa begge Sider løsgives, og maae ikke sælges; Jkke heller maae dem forholdes, naar de ikke ville blive, at reise hiem til deres Fæderneland. Anhang: Som nu Grændserne saaledes ere regulerede, saa skulle Gouverneurerne paa begge Parters Grændser paa det nøieste i Agt tage alt, hvad fordum har været Skik, og see sig vel for, at de ikke i henseende til Grændse-Væsenet handle i ringeste Maade imod fuld Betingelsen i denne Tractat. Og da Jndbyggerne i Persien nu ved Guds Naade, kom 6 Mecca og Meding. (f) Caravane-Førsten, eller dens Titel, som at Porten er beskikket til at føre Caravanerne til og fra Mecca. Augusti Maaned, Aar 1747. kommen have afsagt de af Sophis fordum fornyede Grund-Satser, ere vendte tilbagetil den Musulmandske Troes Skiød, have antaget Sunniternes eller de sande Musulmænds gamle Lære, og siunge Lov Sange Khalifes Rachidins (a) og deres fortreffelige Selskab til Ære, hvilke alle Gud velsigne; Saa skulle alle Pillegrime, som herefter gaae til Meccha, Meding, eller andre Muselmandske Stater, ligesom alle andre Muselmænd holdes i ald muelig Agt og Ære, og man skal hytte sig vel for at forurolige eller besvære dem, eller far dre det ringeste af dem, under Navn af Dirirme. Naar begge Nationers Kiøbmænd efter ethvert Steds Statuta have betalt Mauth af de Vare, som de indføre i de Respectables Stater, Maa man ikke kræve mere af dem. Naar der komme Pillegrime fra Persien til Meccha, Medina, eller Gravene i Bagdad, som vandre af bare Jver for Pillegrims-Gangen, og medføre ingen Vare; Saa skulle Dommerne eller andre Officianter ingen Afgift kræve af dem, eller paa nogen Maade forurolige dem, uden retmæssig Aarsag.