Aarhuus Stifts-Tidende, 1795-09-05
Udenlandsk. Frankrig. Den 22de Aug. blev anmeldt i Conventen at Kongen af Spanien havde ratificeret Fredstractaten imellem Spanien og Frankrig. Jmedens denne vigtige Punkt er afgjort, synes Underhandlingerne med det tydske Rige og Keiseren at gaae en mere langsom Tour, ligesom det med Ludvig den 16 Datters og de øvrige Bourbonske Prindsessers og Prindsers Udlevering, endnu staaer ved det samme, omendskiønt Conventen har decreteret, at de i Østerrigsk Fangenskab værende 5 Deputerede, imod hvem ovenanførste skal udvexles, skal være Medlemmer af det nu oprettende lovgivende Corps. Den 17de August blev den nye Constitutions Forelæsning tilendebragt, under det almindelige Frydeskrig, Republiken leve! Saa blev og et af 51 Artikler bestaaende Decret, over de tienligste Midler til Revolutionens Endelse, foreslaaet. Den 19 og 21de beskieftigede man sig længe og heftig i Conventen dermed, men endnu en intet Difinitiv besluttet derøver. Jmedens at en Deel roser den Plan hvorefter de 500 skal tages af Conventslemmerne, paa Grund af, at der iblandt disse findes mange Mænd af Erfarenhed og store Talenter, bliver derimod just denne Punct heftig dadlet, at et andet Partie, som vil have at Folket skal frit kunde vælge hvem de vil. Conventen har nu og decreteret en nye Myntfod, hvorefter Pengenes Navne: Livres Sous og Denniers, nu skal kaldes: Franker, Decimen og Centimen. Deres Præg skal paa den ene Side forestille Herkules, med Omskrivt: Enighed og Styrke, og paa den anden Side, Ordet: Den Franske Republik omringet af en Ege- og Oliegren. Guldmynternes Præg, bliver Fredens og OverflodsFigurer med Omskrift: Fred og Overflødighed, den anden Side bliver ligesom paa Sølvmyndterne. Da endeel Emigrantere er hiemkommen, under den Forrevending, at vil have deres Navne udstrøgen af Emigrantlisten, har Conventen decreteret, at de skal begive sig til deres forhen havde Boepæle, og der forblive under den constituerede Magts Opsyn. Alle i Paris værende Officerer og Krigs-Commissairer, som ikke er i Tieneste, skal under Fængselsstraf inden 3 Dage forlade Paris. Endeel af Conventslemmerne vil paa nye ansøge om, at de her holdende Sectionsforsamlinger, maae blive afskaffede, da de ere et Sæde for Cabaler og Rænkemagere. Jmedens man er paa Veie med at see den store Værk udført, nemlig: Den nye Republikanske Constitution at blive sadt i Virkelighed, synes indvortes Storme at hæve sig imod den. J Egnene om Paris og i Seine=Oise=Departementet ere opslaaede Sedler af dette Jndhold: Franskmænd, antag igien Eders Religion og retmæssige Konge, og J vil faae Fred og Brød. Avisen Moniteuren, som snarere forstørrer end fortier noget, giør en meget mørk Skildring over den nu værende almindelige Stemning. Han siger: at alle Factionister har coaliseret sig i det Jndre af Frankrig, og at Aristocratiet fra alle Sider hæver Hovedet i Veiret, og blæser sin gamle Gift endog midt ind i de Pariser Batailloner, kort: man skulle sige, at alle Parthier, som fra Revolutionens Begyndelse har havt Hoveder, nu vare i Virksomhed, og anvender sine sidste Kræfter, for at tilintetgiøre Republikens constitutionelle Indretning, Freden og den offentlige Lyksalighed. Om de udvortes Fiender taler vi ikke, der har vi vore Armeer. Legendre denuncerte den 18de August Frue Stael i Conventen, og gav hende Skyld for, at hun skiulte Emigrette i sit Hotel, nemlig: Montmerency og Malouet: Adskillige af hans Colleger havde vel 7 gange været indbuden at hende, men de havde afslaaet det. Endnu samme Aften var ei allene alle de udenlandske Gesandtere samlede hos hende, men endog adskiellige Deputerede, hvoriblandt Louvet, Chenier og Johannot. Denne meget ubetydelige Aarsag, kan maaskee let have strenge Forholsregler til følge imod de for nærværende Tid i Hovedstaden skiulte Emigrantere. Jmidlertid giver dette Journalisterne Stof, til at giøre sigilystige over Patrioternes indbildte Bekymringer. Til de constitutionelle Artikler blev decreteret, at den gamle Tids regnings Afskaffelse skal tage sin Begyndelse fra Republikens Stiftelsesdag (den 21de September) At alle fra den 15 Julii 1789 udvandrede Jndividuer, ingenlunde maae tillades at komme tilbage igien, og at derfor alle i Paris sig opholdende Emigrantere, som ikke ere blevne udslættede af Emigrantlisten, inden 3 Dage skal forlade samme, og at Generalagenterne, som det executive Directorium, udnævner af dets Midte skal føre Navn af Ministre og i det ringeste være 30 Aar. J det Brev som Sombreuil skal før sin Død have skrevet til Commodore Warren, kalder han Hr. Puissai, som reddede sig paa et Skib, en Bedrager, der var Skyld i al Ulykken. Man angiver nu Emigranternes Tal, som bleve skudte i Vannes, til 600.