JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-21
Blandede Efterretninger. J No. 53 S. 846 blev givet en kort Notits om Marko Polos mærkværdige og vidtløftige Reiser i Asien. Florentineren Greve BaldelliBonibesluttede sig til at udgive en kritisk Udgave af Marko=Polos berømte Skrift om disse Reiser, og at forudskikke som Jndledning en Historie om Forholdene imellem Europa og Asien førend Reiserne. Hans hele Værk kom saaledes til at bestaae af fire Dele, udkomne i Florents 1827 i Qv., hvoraf de to udgjøre Indledningen, og de to Reiseværket. Der har hørt mange For=Studier til dette Foretagende, en stor Deel af hans Levetid er til Arbeidet medgaaet, og kun en Mand af stor Formue kunde foretage Værkets Udgave. Oplaget er paa 682 Exempl., af hvilke to paa Pergament og 84 paa Velinpapir. Værkets to første Deele ere rec. i Gott. gel. Anz. d. A. No. 41.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-21
Det er bekjendt, at i Preussen i Kong Frederik 2dens Tid blev lagt megen Vind paa at faae Silkeavl der indført, og at Morbærtræers Opelsk ning da var der en yndet Gjenstand, som i Pots dams Regjeringsdistrikt blev stærkt drevet, men siden blev Silkeavlen næsten aldeles efterladt, indtil den fra Aaret 1825 igjen er begyndt. De i hin Konges Tid anlagte Morbærplantager vare næsten alle ødelagte; man har beregnet, at henimod en halv Million, for største Delen stærke og kraftige, Træer vare i 25 Aar omhuggede. Efter en omtrentlig Tælling vare i Aaret 1825 dog 17000 til 20000 tilbage. Fra denne Tid lover man sig igjen meget af denne Jndustrie. En Kunsthandler Bolzani i Berlin bragte først Gjenstanden paa ny paa Bane, siden tog Industrie-Samfundet for Preussen sig af den, og endeligen har Regjeringsraad v. Türck i Potsdam ladet Sagen være sig vigtig. J Frankrig og Jtalien har Silkeavls Kulturen siden hine ældre Tider faaet betydelige Forbedringer; dem benytter man nu, og derfor haaber man gunstigere Resultater end forhen. (Efterretninger herom i Pr. St. Z. 157 B.) En besynderlig Misforstaaelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-21
Det fortælles i Haubers Beschr. d. St. Kopenhagen; 2det Oplag, trykt i Kjøbenhavn 1777, S. 79, at da en Kommission her var nedsat til Undersøgelse om Forbedringer ved Communitetet og Regentsen - hvoraf Følgen blev Ophævelsen af Ligbæring af Regentsianerne – blev i en tydsk Avis fortalt, at en Kommission var nedsat til Forbedring af Regjeringen og det almindelige Væsen. Venner i Nøden. Det er mærkværdigt, at nedenstaaende sande og interessante Begivenhed, der kan stadfæstes af de mest troeværdige Mænd, endnu er bleven saa lidet bekjendt. Den berømte Schweizer-Aesculap Tissot stod i en venskabelig Brevvexling med sin dengang saa almindeligen høitagtede Landsmand, Hofraad von Zimmermann, Kongl. Storbr. Livlæge. Flere Aar efter hinanden havde Tissot forgiæves indbudt sin literaire Ven, hvis personlige Bekjendtskab han ønskede at gjøre, til at besøge sig i Lausanne, og alvorligen forestillet ham, hvor velgjørende den klare milde Luft i Schweizer-Bjergene vilde indvirke paa hans nedbrudte Sundhed og mørke Sindsstemning. Allerede længe havde Tissot ophørt med sine Indbydelser, da han vel indsaae, at de vare frugtesløse. Endelig fattede Zimmermann, selv den Beslutning af egen Tilskyndelse at tiltræde en Reise til sit Fødeland. Forfulgt af en ængstelig Bekymring, som han selv ikke tydelig kunde forklare sig, ilede han til Schweiz, og gjennenstreifede Landet uden at opholde sig nogensteds, førend han var indtruffen i Lausanne, sit Bestemmelsested. Her finder han til sin Forskrækkelse sin Ven livsfarligt syg af en ondartet Feber, og liggende uden al Bevidsthed. Med den største Omhue behandler Zimmermann Patienten og viger ikke et Øieblik, hverken Dag eller Nat, fra hans Sygeleie, førend det lykkes ham igjen at restituere og skaffe ham sin Sundhed fuldkomment tilbage. Neppe havde Zimmermann revet ham ud af Dødens Arme, førend denne ogsaa syntes at udstrække sin Haand efter ham, og anfaldet af samme heftige Sygdom blev han snart ført ligesaa nær til Gravens Rand, som hans igjen helbredede Ven.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-21
Tissot viste nu med dobbelt Jver sin Landsmand og Frelser enhver Bistand som Læge og gjengjeldte alle de Velgierninger, som han under sin Sygdom havde ham at takke for, indtil Lykken endelig ogsaa kronede hans Bestræbelser, og hans Ven aldeles kom sig igjen. - Hvo kan her, hvor to af deres Tids mest udmærkede Mænd traf sammen, for gjensidigen at opholde hinandens Liv for Verden og deres Kald, ved deres mangesidige Kundskaber og Erfaringer i Lægekunsten, miskjende Guds Finger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-21
(Af Zeit. f. d. eleg. Welt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-21
Efter lang Afbrydelse har man i Paris atter erholdt Efterretninger fra de franske og toskanske Lærde, som undersøge Ægypten og Nubien. Efter at have beseet sidstnævnte Land indtil den anden Katarakte, vendte de d. 1ste Febr. tilbage til Ægypten. Hr. Champollion den yngres Breve ere fra 10de og 14de Febr., 25 Marts og 2 April. De to sidste ere skrevne fra Theben, hvor de Reisende befandt sig siden den 8de Marts og boede i Kong Rhamses d. 4des pragtfulde Gravmæle, Bibanel Moluk. De historiske Details i disse Breve, som udgjøre ikke mindre end 60 Sider, skulle være af hos Jnteresse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-21
J Overhuset i Stokholm er et stort og godt historisk Malerie, sandsynlig af Despres, som forestiller en Procession i Rom, hvori Paven og Gustaf den Tredie udgjøre Hovedfigurerne. Sammesteds bevares ogsaa det Diplom, hvorved Gustaf under sit Ophold i Rom udnævntes til Medlem af Videnskabernes Akademie, og en Bo paa 56 Sprog, udgiven i Rom af Selskabet Propaaanda Fide. – Den herlige Bogsamling paa Drottningholm har følgende Vers skrevet over Indgangen til det Værelse med italienske Sager; Om Rom har Kungar sett ur Nordens kall rike, Som gjutit forsvar blod, som krossar all det magt, Det ser ur samma land i Dag Augusti like Gevittra konster lif, og snillen eld och mod Det fortælles i Sverrige, at disse Linier ere oprindelig skrevne paa Jtaliensk af Canova, den store svenske Billedhugger Sergels Hjertensven og Kunstbroder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-21
Kjøbenhavns Børs d. 21 Juli 1829. Hamburg 2. M. a vista 205. Species 297. Specier solgtes til 12 Rbmk. 6 3/4 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler pr. 100 Specier, 1493 100 Rbd. Sal. Svenske Sedler. 515 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Rbd. Sedl. Dito Dito. . . . . . i Baned.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-21
Nationalbank-Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 1/2 103 Rbd. r. S. Dito Dito. ...... i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 100 1004 r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, 1063, 106 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paar. S. r. S. 4 pCt. Dito Dito. .... 9 i Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 12 Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer, 66 1/2 66 1/2 L. Sterl. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykkerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Nyeste kilderie a benhavn. annammandanSexogtyvende Aargang. No. 59. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 25 Juli 1829.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Hvad min ringe Person er angaaende, staaer jeg paa Evighedens Grændser, og seer i min høie og svage Alderdom tilbage med Priis til den barmhiertige og trofaste Gud, der hidindtil har opholdet mig, og med allerunderdanigst Taksigelse til de allernaadigste fire Konger, under hvis faderlige Beskjærmelse jeg har høstet Frugten af mit møisommelige Arbeide i offentlige Embeder næsten i 50 Aar, og har ikke skrevet andet i denne Sag, end jeg vil være bekjendt for Gud og Mennesker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Om Skovopelskning i Jylland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
J Randers Avis Nr. 84 læses følgende: Til S. T. Hr. Pastor Blicher. Jeg agter Deres Velærværdigheds Fædrelandskjerlighed, jeg agter Deres Bestræbelser i flere Henseender for at gavne dette vort Fædreland, og jeg erkjender med Dem og med Andre alle de ypperlige Foranstaltninger, der fra Regjeringens Side ere føiede og endnu bestandigen føies for Almeenvellet. Men man kan jo med al sin Erkjendelse af hine mangehaande Foranstaltningers Ypperlighed, dog derfor gjerne være af den Formening, at enkelte ere mindre heldige og mindre hensigtsvarende. Og hertil henregner jeg Skovanlæggene paa Alheden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Deres Velærværdighed kaldte det en meget betydelig Feiltagelse, hvad Hr. Justitsraad Professor Molbech havde yttret om samme: at de vare uheldige Forsøg, der, om de end ikke rent mislykkes, dog hverken lønne Arbeidet eller Omkostningen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Hvad jeg forhen af dette Slags Træplanter udleverede, var fordetmeste forædlet. Men da nu ei alene næsten alle Skolelærere, men saamangen Bondemand og Bondekarl baade hist og her har Færdighed i at forædle disse Træplanter, *) saa har jeg for at bidrage til Træfrugtavls hurtigere Udbredelse, i de senere Aar uddelt dem uforædlede. Regnede jeg nu endog slet ikke Frugten af disse 30,000 Træplanter, der forstørstedelen ere Æble planter, for de første 20 Aar, og antog for de følgende 60 Aar blot det ringeste Produkt 2 Skpr. Frugt aarligen af hvert Træ, saa vilde dog Værdien heraf, hver Skjeppe anslaaet til 1 Rbmk., udgjøre den Sum 450,000 Rbdlr. *) Antog jeg *) J min ifjor uddeelte Anviisning til Træavl har jeg og S. 2180 søgt at veilede den heri endnu Ukyndige. At jeg anslaaer Produktet af Frugten saa lavt, skeer tildeels med Hensyn til, at mangt et Træ tør endnu falde i saadanne Hænder, hvori det aldrig kommer til at bære Frugt. Ogsaa har jeg heller villet gjøre Beregningen for lav, end for høi. herhos, hvad jeg dog saa nødig vilde antage, at blot Halvparten af de 400,000 vilde Træplanter, jeg enten har uddeelt, eller har staaende til Uddeling, lykkedes til nogenlunde Fuldkommenhed, og anslog samme til engang i Tiden at blive 200,000 Rbdlr. værd, saa vilde det Hele udgjøre den Sum 650,000 Rbdlr. Jeg beder, at man vil herfra slutte til hvad der, som ovenfor blev erindret, maatte kunne været udrettet, hvis de til hine Skovanlæg, anvendte Summer havde faaet en anden Bestemmelse. J nysnævnte min Anviisning har jeg S. 53 fremstillet hint i Havet vesten for os boende Folk, Skotterne, som Mønster for os i Træplantning. Hvad der hos dem, saavelsom hos Englænderne især bidrog til at den næsten utallige Mængde af større og mindre Skovanlæg fra Midten af forrige Aarhundrede bleve anlagte, vare de over hele Riget adspredte Planteskoler, hvorfra Træplanter kunde erholdes. Om Nødvendigheden af lignende Planteskoler hos os mindede jeg i Kjøbenhavns Skilderie for 1822, efterat afd. Profesfor Olufsen allerede iforveien i sine Annaler havde bragt dem i Forslag. Hvis man nu, da man for 40 Aar siden begyndte Anlæggene paa Alheden, havde istedet herfor begyndt med Anlæg af Planteskoler paa forskjellige Punkter af Landet havde anvendt de til hine aarligen medgaaende Summer til disse, til Understyttelse for Plantninger, til Uddeling af Veiledninger i Plantefaget o. s. v., hvilke uberegnelige Fordeele vilde da disse Summer ikke have skaffet. Vort Plantningsvæsen vilde maaskee allerede været ved at nærme sig sin Manddomsalder, imedens det nu neppe engang er kommet over Barnealderen, og imedens Plantasierne paa Alheden ofte nærede Fordomme, mod Mantasier. H. Bjerregaard.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
J Aaret 1793 udkom det lidet Skrift: "En Opfordring til Kjøbenhavns Jndvaanere om en offentlig Indretning, der sætter os i Sikkerhed for ikke at begrave nogen levende, af Dr. C. Bastholm, kongl. Confessionarius (31 S. 8). Forslaget gik især ud paa Oprettelse af Lighuse, liig det i Weimar. Tillige yttrer han (S. 9), at aldrig Nogen burde have Lov til ved Kirkerne at bestille en Begravelse, der ikke var forsynet med en Attest fra en Læge, at den Døde af ham var undersøgt og befunden virkelig død. Saadan Attest burde altid forevises Klokkeren og vedtegnes i Kirkebogen. Bastholm fortæller i sin Selvbiographie, som 1806 udkom i den Nyerup-Lahdeske Samling, hvad der især foranledigede ham til sin Opfordring: Nogle tilforladelige Personer, Sallig Doctor Mangor, en vis Hofdame og en tredie Person, hvis Navn jeg for Familiens Skyld ikke kan nævne, havde fortalt mig om tre Personer, som allene ved Begravelsens Opsættelse bleve reddede for at begraves levende. Disse Beretninger, om hvis Sandhed jeg aldeles ingen Grund havde til at tvivle, vakte den Tanke hos mig at udgive Opfordringen. Adskillige meldte sig hos mig, for at bidrage til denne Anstalts Iværksættelse, men uden Tvivl have andre, af Aarsager, som jeg vel kan gjette, men ikke vil nævne, arbeidet derimod, og saaledes blev denne Opfordring uden Følger. Hvor mange der siden den Tid ere blevne levende begravede, det er et Spørgsmaal, som Jorden bedækker. Opfordringen blev recens, af Jac. Baden i Univ. Journal 1793 S. 129 130 – fremdeles i Lærde Efterr. 1794 Nr. 51, og i Kritik 1793 No. I. Cl. Tode skrev i sin Sundheds Journal 1793 S. 3945. – f. S. 20156 – om Oprordringen; - og nu værende Etatsraad og Profess. R. af Dr. Joh. Dan. Herholdt skrev i Maanedsskriftet Jris 1793. April S. 113128 en Betænkning om Midlerne til at forekomme tilsyneladende Dødes Begravelse. Der fremsættes vigtige Indvendinger mod selve Gavnligheden af hine Liighuse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Den Opmærksomhed, der paa Gjenstanden var vakt, foranledigede, at der paa Assistentskirkegaarden uden for Nørreport blev indrettet et Liighuus; men i en lang Række af Aar blev samme kun en eneste Gang brugt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Næsten halvfjerde Aartiender henrandt fra hint Bastholmske lidet Skrift, indtil Sagen paa ny kom i Bevægelse ved Skriftet: "Om Skindød, Levendes Begravelse og Lighuse til Forebyggelse heraf o. s. v. Af Dr. N. L. Nissen, Professor, Rector ved Metropolitanskolen og R. af Dr. Khavn 1827. 108 S. 8. (Særskilt aftrykt af Borgervennen 1827 No. 34 o. f. fra Aug. til Dec.)J det særskilte Aftryk, som sælges hos Hofbogtrykk. Seidelin store Kjøbmagergade No. 65 for 3 Mk. 8 sk., er en Jndholdsliste og følgende Tilegnelse: Dr. Christian Bastholms Manes og Mindet om hans udødelige Fortjenester helliges disse Blade, over hvilke hans Aand svævede medens de nedskreves, over hvilke den svæve medens de læses, Et Tillæg til Afhandlingen er givet i Borgervennen 1829 No. 1518.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Hs. Majestæt Kongen befalede Cancelliet at give Betænkning om hvilke Lovforanstaltninger kunde være at træffe til Forebyggelse af Muligheden af Skindødes Begravelse. Sundheds-Collegiets Erklæring blev derfor indhentet. Efter sammes Yttring er Skindød saare sjelden, og kun at befrygte enten hvor, uden foregaaende Sygdom, Livets Phænomener pludseligen standses, eller hvor visse langvarige Sygdomme, især Hysterie have været tilstede; hvorimod ved alle andre Dødsfald den Læge, som har havt den Syge under Behandling, og selv har været Vidne til de pathologiske Phænomeners fremskridende Udvikling sjelden eller aldrig vil kunne have mindste Tvivl om Dødens Vished, ligesom han i ethvert Tilfælde, hvor Tvivl, om Gjenoplivning haves, ikke vil lade det beroe ved at vente paa Forraadnelse, men ved passende Oplivningsmidler paa Stedet søge at komme den undertrykte Organisme til Hjelp. Jmidlertid fandt Sundheds-Collegiet, at det, for at tilvejebringe end yderligere Sikkerhed og Beroligelse i saa Henseende, vilde være gavnligt om Ligbesigtelser og Dødsattester fra en Læge bleve anordnede, som en Betingelse, uden hvilken Begravelse ej maatte finde Sted; ved hvilken Indretning man og vilde opnaae en anden vigtig Fordeel, nemlig, at Personer, hvis Dødsaarsager kunde være mistænkelige, ikke herefter vilde kunne begraves, uden at det Offentlige har havt Leilighed til at forskaffe sig Vished om, at Døden er er foranlediget ved Noget, som kunde fortjene dets Opmærksomhed. Efterat Cancelliet havde afgivet sin Betænkning, og kongl. Resolution i Sagen var givet, udkom Cancellie Plakat for Kjøbenhavn af 26 Juni sidst, hvorved den kongl. Resol. af 9de forhen blev bekjendtgjort, af Jndhold: § 1. Præsterne i Kjøbenhavn maae ikke kaste Jord paa noget Liig, førend det ved Attest fra en autoriseret Læge er godtgjort, at sikre utvivlsomme Tegn paa Døden have viist sig. 2. Det paalægges Lægerne i ethvert Tilfælde, hvor der maatte findes noget Spor, som kunde give Anledning til at antage, at Dødsaarsagen fortjener en justitiel Undersøgelse, uopholdelig derom at gjøre Jndberetning til Politiet, og i saadant Tilfælde ikke at meddele nogen saadan Attest, som kan hjemle Ligets Begravelse, inden Politiet dertil har givet sit Samtykke. 3. Naar den Afdøde ikke har været under Behandling af nogen Læge, eller og naar det af andre Aarsager maatte fordres, skulle de ved Fattigvæsenet ansatte Distriktslæger være pligtige til at besigtige Liget og meddele Dødsattest imod at de i Tilfælde, hvor den Afdødes Begravelse bekostes af Famliien eller andre Private, derfor nyde 40 Rbskl. Sølv, hvorimod de med Hensyn til Liig, som jordes for offentlig Regning skulle meddele saadan Attest uden Betaling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Udenfor Kjøbenhavn kunde det ikke, uden stor Byrde for Almuen, i Almindelighed befales, at tilvejebringe Læge-Attest om dens Død, der forlanges jordet; og med Hensyn til den Indretning, der mueligen kunde være at sætte istedetfor den nu for Kjøbenhavn paabudne, er det fundet nødvendigt at indhente Erklæringer fra Øvrighederne. (Coll. Tid. Nr. 27.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Berigtigelse. J Stykket i forrige Nr. om Poul FechtelsHospital blev af Jonge sagt, at der over Indgangsporten var en Jnscription. Derved er i en Note bemærket, at denne Inscription findes nu ikke længere. Dette er for saavidt rigtigt, at den ikke findes over Porten; men derimod sees en Steen anbragt i den liden Bygnings Frontispice, paa hvilken den læses.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Kjøbenhavns Børs d. 24 Juli 1823. Hamburg 2 M. - a vista 205 Species 287. Specier solgtes til 12 Rbmk. 6 3/4 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler pr. 100 Specier 1491. 150 Rbd. Sdl. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 51 1/2 Rbs. Tegn. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 91 Rbd. Sedl. Dito Dito. . . ........ i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-25
Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) Rbd. r. S. Dito Dito. . . . . . . . . . i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 100 100 12 r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, 105. 106 i Band. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. r. S. 4 pCt. Dito Dito. . 97 3/4 i Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 62 Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer 67 1/2 67 1/2 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
sig Nyeste de af Skilder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
avn. en saamannammandeanordninSexogtyvende Aargang. No. 60. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne Bidrag til den danske Kunsthistorie. Fortsat fra Nr. 56 3 on Algade, muur, mis en Sun Haar. Hr. Hans Nr. Wiedewelt, Johannes, Billedhugger. Gjennem mere end en Menneskealder har han ved Praxiteles's ædle Kunst forskjønnet Kongeborgene i Danmark, opreist Regenterne Mausoleer, og foreviget Danmarks udmærkede Mænd. Rigets Poecile paa det skjønne Jægerspriis er et Værk af hans Meisel. Han var født i Kjøbenhavn 1731. De første Grunde af Billedhuggerkunsten lærte han af sin Fader, og Malerkunsten af Miani; men ved dennes Afreise fra Kjøbenhavn forlod han Malerkunsten, og hengav sig aldeles til Billedhuggeriet. J Begyndelsen af Aaret 1750 begav han sig paa en Udenlands reise, paa sin egen Bekostning, og tog lige til Paris. Her kom han i Arbeide hos den berømte Billedhugger Wilhelm Coustour, og tillige tegnede han og modellerede ved Academiet. Efter at have studeret der i to Aar, vandt han den store Præmie i Modelskolen. Efterat have erholdt saa ærefuldt Vidnesbyrd om sin Duelighed og sit Kunstnertalent, erholdt han af Kong Frederik 5te et Reisestipendium, og nu reiste han fra Paris til Rom. J Vinteren 1755 boede han der, paa eet Værelse med den berømte Winkelmann. Na sk. Tirsdagen den 28 Juli 1829. Omgang med denne for Kunsterne og antiqvarisk Kunststudium enthousiastiske Mand blev for hans Uddannelse af største Vigtighed, og det Venskab, de stiftede, vedligeholdt sig efter Adskillelsen ved Brevvexling. En Deel af Winkelmanns Breve til hans danske Ven ere trykte i Datsdorffs Samling af de Winkelmannske Breve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
Efter 8 Aars Ophold udenlands kom Wiedewelt 1758 hjem. Under hans Fraværelse var det danske Kunstakademie stiftet. Han blev 1759 dets Medlem. 1761 udnævnt til Professor ved samme. 1768 gjorde han igjen en Kunstreise til Frankrig, Holland, England, men blev nu kun 9 Maaneder borte. 1772 blev han Direktør ved Kunstakademiet, hvilken Post han med megen Nidkjerhed og Hæder i 16 Aar beklædte. 1777 fik han Justitsraads Rang. Hans Værker ere: Va Den hvilende Herkules, Receptions-Stykket ved Kunstakademiet, i dets Forsamlingssal paa Charlottenborg Slot.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
Endeel Monumenter, hvormed Kunsternes Fosterfader hos os lod Haven ved sit sædvanlige Sommeropholdsted Fredensborg forskjønne. De bleve stukne i Kobber af J. G. Bradt, under Titel. Monumenta Fredensburgica, jussu Frederici Vtii erecta, i Aarene 17658.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
Alle de paa Jægerspriis i Ege- og Gran Anlæggene hensatte Marmorminder, til Erindring om Hertug Ferdinand af Brunsvig, om Luther, og om Danske, Norske og Holstenere, der ved nogen mærkelig Daad have gjort sig navnkundige. De ere kobberstukne af Joh. Fr. Clemens, 54 i Tallet (i den Müllerske Samling). Nitten af dem ere publicerede i det Wandalske biographiske Værk. I Hirschfelds Theorie des Gartenkunsts 3 Th. ere 6 Afbildninger, af hvilke ere fire, som Wandal ikke var kommen til at omtale. Slots branden 1794 var Aarsag i, at det Wandalske Værk ei blev fortsat; da ødelagdes alle Pladerne, samt Wandals Collectanea til Fortsættelsen. Begravelses-Monumenterne; de kongelige Roeskilde, og endeel private.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
De kongelige ere: Christian d. 6tes, stukket i Kobber af S. C. Schule 1783 i Tverfolio, og Frederik d. femtes, stukket i Kobber 1783 i stor Folio oblongo, af Clemens, samt, som Vi net, af Lande ved den Wiedeweltske Biographie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
En Deel private Begravelses Monumenter i Kjøbenhavnske Kirker, flest i St. Petri, fire i Frue Kirke, hvilke ved Branden ødelagdes; et i Holmens Kirke, og et i Helliggeistes Kirke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
Nogle Gravmæler, saasom det Wærnske og det Bodenhofske m. fl. paa Assistents-Kirkegaardenne uden for Nørreport.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
Ogsaa i Provindserne og i Udlandet vare endeel Begravelses Monumenter af ham fordeelte; saasom det Holbergske i Sorøe, det Neergaardske i Ringsted Kirke, det Classenske i Vinderød Kirke, det Klopstockske i Ottensen, det Øderske i Oldenburg og flere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
Omtrent en Miil fra Kjøbenhavn paa Gjen tofts Bakke ved Landeveien staaer den af Bønderne paa Bernstorffs Gods oprettede Obelisk hvorover en Beskrivelse blev 1783 udgiven af Hammeleff, med kobberstukken Afbildning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
En Marmor-Obelisk, opsat paa Louisenlund, forfærdiget for Hs. højfyrstel. Durchlauchtighed Prinds Carl af Hessen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
En Figur af Steen, forestillende Taushed og Troskab, i Haven paa Bernstorff.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
Den Marmorfigur ved Bondefriheds Monumentet uden for Vesterport, der forestiller Troskab. Basrelieffet, med den derpaa anbragte Genie, paa den Side, som vender ud af imod Frederiksberg, er ogsaa af ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-28
Tre Jlluminationsdecorationer i Anledning af Kong Frederik 5tes Ligprocession forfærdigede han 1766. De to ere stukne i Kobber af Bradt.