Berlingske Tidende, 1752-02-14
J een af vore ordinaire Aviser, Craftsman kaldet, har i disse Dage følgende Artikel været indført: Da den Achenske Fred blev sluttet, siger Forfatteren, vare vi saa meget stærkere til Søes end de Franske og Spanier, at det stod ikkun til os, at nøde disse tvende Kroner til, at tilstaae og vore Rettigheder i America, og i den Henseende give os tilstrækkelig Satisfaction. Er det vel at troe (siger han fremdeeles) at man ved Underhandlinger skulde naae det, som vi ikke kunde naae den Tid, da vi havde Magten i Hænder, Det var latterligt, om man vilde bilde sig saadant ind. Frankrige og Spanien have benyttet sig af vores Forsømmelighed og slette Forhold, samt af den Leylighed, som den Achenske Fred har givet dem, til at sætte deres Søe-Magt paa saa formidable en Fod, som den nu er, da man regner til, at disse tvende Kroners Floder bestaae allerede af 15 Orlogs=Skibe, foruden dem, som endnu staae paa Stabelerne. Og er det ikke gandske troeværdigt, at deres SøeMagt inden 2 eller 3 Aar vil overgaae vores, hvis de faae Lov til at blive ved saa som de have begyndt. Man maatte have Mangel paa almindelig Sands, om man vilde pensvadere sig, at disse tvende Kroner havde ingen anden Hensigt, end at skikke Oberservations=Floder ud i Søen. De ere ikke saa eenfoldige, at de derudi skulde følge vores Exempel. Man maatte troe, at man ikke kiendte det Bourbonske Huuses Ærgiærrighed; og dersom man ey vil være reent blind, saa maa man herefter have Jndsigt i de skadelige Desseins, der allerede yttre sig formedelst de Fiendtligheder, som de Franske øve i Ny Skotland og paa andre Steder. Hvad vil alt dette blive til Man vil give sig til at negociere, de Franske og Spanier vil paastaae deres formeente Ret, man kommer til at give efter, og naar de have erholdt, hvad de skiøtte om, saa vil det komme til et offentligt Freds-Brud, og saa snart som deres Floder ere vore overlegne, saa tør de skikke en mægtig Armee ind i Kongeriget, som vil føre Krigens Skræk derind. Jmidlertid er man her gandske rolig man bekymrer sig ikke videre om det Tilkommende. Vi stor le paa vore indbildte Riigdomme, siden vi ere Eyere af offentlige Fonds, men desværre, hvad for Fonds, Dersom en Fransk Armee skulde giøre Landgang paa disse Kyster, hvem vilde disse Rigdomme falde til De vil forsvinde for vore Øyne som et Papiir, der fortæres af Jlden, eller som et Skib, der gaaer til Grunde i Havet. Vi komme da til at miste ey allene vore Liggendefæe, men ogsaa det, som er meget dyrebarere, vore Love, vores Frihed og vores hellige Religion &c. Jmod dette har Hof-Avisen sat følgende: Man giør Uret, naar man giver vores Ministerio Skyld for, at det havde samtykket i den Achenske Freds Slutning, uden at have forud erholdt en billig Satisfaction af Spanien. Det var en uomgængelig Fornødenhed, at samtykke i denne Fred, om man ellers ikke vilde opofre sine gamle og gode Allierede, som vare nær ved deres Undergang, og som sandelig ikke vilde opbiet det yderste, men forligt sig med Frankrige, og ladt Engelland allene tilbage i Labyrinthen. Men dette Kongerige, som allerede var blottet for Penge, skulde ikke længe allene kunde baaret de forskrækkelige Bekostninger, som en langvarig Krig udfordrer. Det Foregivende om de tvende Kroners Søe=Magt, er uimodsigeligen alt for vidt outreret. Thi hvor stor denne Magt endogsaa maatte vare, saa er man dog her overbeviist om, at den skal aldrig kunde blive lige med den Store=Britanniske. Denne kand i Nødsfald endnu altid uden stor Umag blive forøget, hvilket ikke lader sig giøre i Frankrige og Spanien. Følgelig er alt det, som bemeldte Forfatter taler om en Fransk Armees Landgang i Riget, og om Riigdommenes Forliis, som han kalder for indbildede, intet andet end hans egen Hiernes Paasund, og sigter alleneste til at sætte en Skræk i skrøbelige Aander, for at komme dem til herefter at ruinere de offentlige Fonds.