Aalborg Stiftstidende, 1834-11-22
Journalisternes Commentarer over dette nye Ministerium, ere naturligviis mangfoldige og derhos ligesaa mangesidige og forskjellige, som disse den offentlige Menings Organers politiske Farver. Det ansees endnu neppe for muligt at kunne fælde nogen bestemt Dom om Anledningen til dets pludselige Udnævnelse, ligesaalidet som om den Retning det vil give Regjeringsystemmet. Jmidlertid synes den Stilling, i hvilken Hr. Hugo Maret, Hertug af Bassano, som Minister=Statssecretair stod til Napoleon, i hvilken han mesterlig forstod at indskrænke sig til en underdanig Udførelse af sin Herskers Befalinger, at hentyde paa, at Kongens personlige Villie vel fremdeles som hidtil vil vedblive at faae en afgjørende Jndflydelse paa Conseilets Forhandlinger. En af Journalerne lægger ham rigtignok nogle temmelig selvstændige Yttringer i Munden, idet han paa Kongens Spørgsmaal, om hvilket System der vilde være meest passende, skal have svaret, at han kun ansaae eet System for muligt, nemlig det, som de Deputeredes Kammer længe nok havde antydet, og at det var aldeles nødvendigt, at følge en liberal og maadeholdende Politik, ved hvilken han forstod de democratiske Principer fra 1830, hvis Juli=Vinde for Fremtiden maatte blæse i Statskibets Seil, saafremt det skulde lægge Veien tilbage uden at kuldseile." Er denne Yttring ægte, kan man vel ansee den for et Minister=Program, der vil kildre mange franske Øren; men de fleste Blade yttre dog Frygt for, at det vil gaae med dette Program, som med de flere af lignende Art, der i hine Juli=Dage udstædtes fra Parises Hotel de Ville. At iøvrigt Hertugen af Bas sand har faaet Indenrigs- istedetfor Udenrigs=Portefeuillen, ner dog vel skeet af galante Hensyn paa de fremmede Magter, i hvis Øren dette Navn vel neppe klinger behageligt, og i hvis Archiver man rimeligviis opbevarer ikke saa faa Noter med hans Underskrift, som man i sin Tid heller havde været fri for at modtage. At ellers dette nye Ministerium ikke ganske antages for at ville træde i det Afgaavendes Fodspor, kan man allerede slutte deraf, at nogle af Journalerne, deriblandt J. d. Deb., strax have begyndt at skifte Farve. Det, hvori de Alle ere enige, er at ansee den personlige Duelighed hos de enkelte Medlemmer af det nye Cabinet, til at beklæde de dem anbetroede Poster, som mere eller mindre problematisk. Kan man end ikke negte, at Hertugen af Bassano i sin Tid har røbet Duelighed under sin keiserlige Herre, saa er det dog noget tvivlsomt, hvorvidt han nu, i en Alder af 72 Aar, efterat have været saa lang Tid fjernet fra Forretnings=Banen, vil være istand til at lede de offentlige Anliggender bedre end fine negne private; thi, at han har tilsat sin tidligere betydelige Formue ved Uheldige Speculationer, er en ikke uvigtig Bemærkning, især om han har speculeret i Statspapirer, thi disses Thermometer bør en Statsmand mindre tage feil af lend den mere uindviede Speculant. General Bernard er len udmærket Ingenieur, men allerede det Specielle i dette hans Fag synes at gjøre ham mindre skikket til at være 12 Marschallers Foresatte. Om Hr. Bresson hører man næsten intet. Til at caracterisere Hr. Dupin, griber man en Yttring af den fratrædende Søminister, Admiral Rigny, der skal have sagt til sine Colleger: "Beklag mig, medens De, mine Herrer, vende i Rolighed tilbage til deres Hjem kommer jeg til at staae under Dupins Commando. Denne Yttring vil vel let finde Gjenklang hos Frankrigs Søkrigere, der neppe gjerne see en Mand i Spidsen for Marine=Departementet, som ansees for en blot Theoretiker, og neppe kjender Søen af andet end af en Reise over Kanalen. Hr. Teste, en Advocat, synes ikke at være Handelsministeriet, voxen, mindst for Øieblikket, da en fuldstændig Omskabning af Toldsystemet ansees fornøden. Nogle af Journalerne omtale Hr. Passy som en formodentlig dygtig Finantsminister, men Bladet National, ved hvis Redaction hans engang har været Medarbeider, paastaaer at kjende ham bedre, og at han til Intet duer mindre, end netop til den Post. En Maalestok for hans Anskuelser kan man vel ogsaa unægtelig finde deri, at han har andraget paa, at opgive Occupationen af Algier, fordi den ikke lovede Frankrig nogen umiddelbar Penge=Fordeel. Vi slutte dennes Artikel med den bemærkning, at det udentvivl er den allerværste Side ved dette nye Cabinet, at dets Medlemmer ikke have staaet i tidligere Berøring med hinanden og neppel engang kjende hinanden personlig.