Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-01-25
Frankerig. Ludvig den 16de, geleidet af sine 3de Sagførere, har anden Gang maattet fremstille sig for National-Conventet den 26de December. Advokaten de Sege holdt førstmed sin sedvanlige Veltalenhed en vidtløftig og rørende Forsvarstale, hvorpaa Kongen selv, som imidlertid tilligemed de 2de andre Sagførere, havde siddet, oplæste staaende en kort Tale til sit Forsvar. Under begge Taler herskede den største Tanshed og Stilhed i N. C. Man fremlagde for Kongen Nøglerne til det opdage de hemmelige Skab paa Slottet Tuileries, og spurgde, om han kiendte dem, men Kongen kunde herpaa ikke give noget vist Svar. Da Kongen havde begivet sig bort med sine Sagførere, foreslog Hr. Manuel, at begge Taller skulde trykkes og omsendes til de 84 Departements; men neppe var dette skeet, førend de heftige Jacobinere eller det orleanske Partie opvakte en saadan Støjen og Uorden, at N. C. ikke meere lignede et ærværdigt Selskab af Folks Repræsentantere, men et Sammenløb af den nedrigste Pøbel, og Præsidenten, Hr. Fermont, maatte bruge af sin Kloghed og Standhaftighed for igien at faae Orden og Rolighed tilveiebragt. Man har siden bestandig trættet om Maaden, hvorpaa denne Sag skulde behandles, men er endnu ikke bleven enig herom, saa at det seer langsomt ud med dens Afgiørelse, ihvormeget end de heftige Jacobine re drive paa Kongens hastige Fordømmelse. Kongens 3de Sagførere have sat sig imod Trykningen af de Seges Tale, saasom den i Hast var udarbeidet, og Taleren havde underHoldelsen udeladt meget af det Skrevne, og derimod tillagt andet, som ikke stod skrevet; de udbad sig i det mindste at faae ethvert Aftryk af Correcturen at see, men dette Forlangende blev ikke bevilget. - De ivrige Jacobinere vedblive at skrige imod Ministeren Roland, men endnu hidtil uden Virkning; de foregive, at det er farligt, at han har saa mange af Statens Penge under Hænder; de beskylde ham for at giøre Brug heraf til side gen Ophøielse og til at forstærke Antallet af sine Tilhængere. Der klages ligeledes over Krigsministeren, Hr. Pache, at han ikke har draget den tilbørlige Omsorg for at forsyne Krigshærene med alle Fornødenheder. Dog uagtet al Jacobinisk Skrig og Listisvækkes Hr. Egalites Partie kiendelig, saavel i N. C., som i Departementerne uden for Paris; men man frygter, at det ved nye Voldsomheder, til hvis Udførelse det i Paris ikke skal mangle Haandlangere, vil søge at reise sig igien i Veiret, ifald Ministernes Aarvaagenhed ikke kan forekomme og afvende dette truende Onde. - Til N. C. havde een af dets Medlemmer, nemlig den reformeerte Præst Hr. Raband, indgivet en vidtløftig Plan til en National-Opdragelse, og for at befordre Fliid og Arbeidsomhed gjort deri det Forslag, at enhver, som i sit 21de Aar ikke havde lært noget til at forhverve sig Underholding, skulde rabe sin Borger=Ret. N. C. besluttede, at med denne Plans Jværksættelse skulde giøres Begyndelse i Aaret 1800. - De franske Krigshære paa den tydske Side forholde sig nu meestendeels forsvarsviis, dog troede man, at General Valence, som i Hr. Dumouriers Fraværelse fører Commandoen i det Lüttichske, skulde være findet at vove en Trefning med det østerrigske Corps under General Clairfait, og søge at drive det længer tilbage, for at kunde beholde roeligt Vinterqvarteer. - Den undvigte GeneralMontesquion giver i et indsendt Brev Contributionsministeren, Hr. Claviere, Skyld for at have hindret Regieringsformens Forandring i sin Fædrestad, Genf, og velter al Skyld fra sig paa ham. Denne Forandring er nu efter General Kellermanns Jndberetning gaaet for sig, saa at baade det store og mindre Raad er afsat og et fuldkommen Demokratie indført. - GeneralAnselmee, hvis Efterladenhed man tilskriver de i Nizza forefaldne Uordener, har mistet Commanden over de franske Tropper i det Piemontesiske, og man bestemde Biron til hans Eftermand.