Københavns Adresseavis, 1762-04-19
Udi disse Blade No. 18, haver jeg udbedet og noget imod mit Oeconomiske Skrift over Jsland til høyere Betænkning, en ten pro eller contra kunde være at erindre, om da noget maatte vise sig. Siden Sagen er af Betydenhed; Saa vil jeg og Fiskeriets herlige Nytte her anføre hvad som findes i Historierne. En Dansk Gesandt ved det Pavelige Hoff, hvor andre Potentaters Gesandter ligeledes vare tilstæde, og da disse rosede deres Kongers Herligheder og store Rigdom, enhver i særdeleshed, svarede dertil den Danske Gesandt, om alle deres Principaler lode sammensamle alle deres Rigdom tilhøbe, og befalede derfor at indkiøbe lutter Træ=Tallerkener, da kunde de i Kongen af Dannemarks Lande alle blive fyldte med trende Slags gode Fiske=Hoveder. Dette stilles nu til Betænkning, hvad Kroppene vilde indbringe, da derimod i Dannemark ere mange flere end trende Slags Fiske. Dette anføres for at vise i hvad Høyagtelse Fiskerie har været Saa det er ikke noget nyt, at jeg siger udi mine Oeconomiske Tanker over Jsland, anden Deel, Pag. 45. 47. 48. 50, at Jsland bør indbringe Dannemark anseelige Summer og nogle Tønder Guld Aarligen, naar Fiskeriet blev rettelig observeret. Dersom jeg maatte undskyldes for Mistanke af Egen=Nytte, var det vel ikke skadeligt at dette Oeconomiske Skrift førtes til Jsland, for at sælges til Jndbyggerne, at de kunde faae dem at see, eller om Øvrigheden i Island var saa raisonabel og skienkte nogle Exemplarer deraf til Almuen, siden de desuden have lidet tilovers at anvende til Bøger. Men paa det de engang kunde faae Øynene, opladte og ikke alletider at see med andres Øyne. Thi omendskiønt Sandhed findes mishagelig, hos dem som den ingen Nytte medfører, saa dog naar Sandhed sigter til langt større Nytte, ber ikke Mishagelighed at bevises den største Skyldighed i Oeconomiske Skrifter. Thi det Jslænderne i Almindelighed der beste uden Forskud kunde bevise Fiskeriet, da de kunde udrede en Baad efter gjorde Beregning, anden Deel, Pag. 55, og dersom een ikke kunde komme det afsted, da nogle at interessere med hinanden. Da det er Jslændere (ieg meener Almuen i Almindelighed) der skal opmuntres til bedre Fiskerie, om de ikke allerede have faaet saadan Smag paa Jnteressentskab, at de vil have Troen i Hænderne, førend de efterdags indgaae noget Jnteressentskab, og at vilde føre Capitaler til Jsland for at bevise at Islænderne kand fiske; hvilket har været bekiendt i mange Aar; var ligesom at vilde med stor Bekostning anlegge et Fiskerie under Hittland og Norge, allene for at vise, at de Danske kand fiske. Men om det ikke var mere nyttigt at nogle her interesserede og anlagde saadanne Fiskerier, da det lønner Umagen og giver gode Renter, og Jslænderne derved kunde overbevises, siden det allene sigter til Kongens og det almindelige Nytte. Skriftet Oecon. Tanker over Jsland til høyere Betænkning, findes til Kiøbs paa Børsen hos de Hr. Boghandlere Pelt og Rohte, paa Adresse=Contoiret, og hos AnthorTh. Balle paa Hiørnet af Gottersgaden og Brøndstrædet. Begge Dele for 24 Sk. Forklaring over Navnene i Almanakken. Aprilis. H. Brocopius, eller Prochorus, var en af de syv Diaconer eller Fattiges Forstandere, som Apostlerne udvalgte. Ap. Giern. 6, 3. 4. 5. Man vil ogsaa, at han skal være bleven biskop i Nicommedia, og ved Marter have endt sine Dage i Antiochien. A. Exechiel. En Propher i det G. T. som fordi han straffede det Jødiske Folkes Dommere for Afguds=Tieneste, blev ombragt ved Babylon, og begraven i Sems og Arpharads, No. Søns og Sønne=Søns Grav. Epiphanius melder om det store Tilløb, som der har været til denne Propheres Grav. Al. Leo. En af de Romerske Paver, som formedelst sin Dyd og Fortieneste blev kaldet den Store, J hans Tid er det Chalcedonensiske Mode bleven holdt, i hvilket af 630 biskopper A. C. 451. blev besluttet imod Eutichum, den Constantinopolitanske Abbed, og Dioscorum, den Alerandrinske Patriark, at der var to adskillige Naturer i Christo, og at Christus var Gud og Menneske tillige. Omendskiønt nu Pave Leo ikke selv bivaanede dette Mode, saa har han dog ved sin Authoritæt bekræftet, hvad sammesteds blev besluttet. Efterat han nu saaledes havde anordnet meget, og igiendrevet adskillige Kiettere, døde han, og blev paa denne Dag begraven i St. Peders Kirke i Vaticano. Platina i hans Levnet. Al. Julius. Den sex og tredivte Romerske Pave af dette Navn, som var en Bonde=Søn. Athanasius kalder, ham en rettroende og Apostolisk Mand. Thi omendskiønt det Arianske Kietterie tog til i hans Tid, saa blev han dog fast i Religionen og en heftig Forsvarer af den Nicæniske Lærdom. Han sammenkaldte et Mode imod Arianerne, i hvilket de fordrevne biskopper kom til deres Eiendom igien. Han skal være død paa denne Dag A. Ch. 351, og efter nogles Mening dræbt af Arianerne. III. Justinus Philosophus. Han overgik alle andre Hedninger i Viisdom. Efterat han var bleven en Christen, har han iblant andet skrevet to Bøger til den Christne Religions Forsvar, med hvilke han i Forfølgelsens Tid vilde gavne og vise de Christne, at han af gandske Hierte var hengivet til den Christne Religion, fra hvilken han heller ikke kunde blive bragt hverken ved Trudsler, eller Døden selv. Thi tilsidst blev han med mange paa greben og hudstrøgen, og endelig halshuggen, som Baronius skriver i det Romerske Martyr=Register.