Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-06-13
J den Vest Siællandske Avis No. 31 Side 490 staaer derimod, Endelig at Historien lærer, at Nationerne have været heldigere i at faae gode Monarker end vise og sindige Demagoger. Dette giver en gandske anden Mening, og vil blot sige: at Fødselen har skiænket Nationerne flere gode Konger, end Folkevalg har forskaffet dem gode Statsbestyrere; dette har hele Historien lært lige fra den Atheniensiske Republiks Begyndelse og til den Franske Republiks EndeBastholin. Brudstykker, oversatte af den Politiske Journal for Mai d. A. Vor Forventning, at den pludselige Forandring i Spaniens Statsforfatning ikke vil gaae saa let af som mange have haabet, har destoværre bekræftet sig ved de sørgelige Mordscener i Cadix og de foruroligende Optrin, som have yttret sig i andre Egne. Vi befrygte, at disse Begivenheder ville kun være de første Scener af et skrækkeligt Sørgespil, som den Pyrenæiske Halvøe vil maaskee komme til at frembyde i de Aar som nu forestaae, fordi det Spanske Folk, som nu saalænge har været begravet i en lethargisk Slummer, og som først er bleven opvaki det sidste Aartiende, vil mangle det fornødne Maadehold og Rolighed, for at vælge en viis Middelvei imellem det gamle eneherskende Tyrannie og det modsatte Extrem af et vildt Ochlokratie- og Anarchie. At en ædel Plante for Menneskeheden vil fremspire paa en saa herlig Jordbund tør man maaskee haabe med mere Tillid om den Spanske end om nogen anden Europæisk Nation. Men denne Fødsel vil blive ledsaget af heftige Veer; og Manglerne ved den nærværende Constitution, som Englænderne, og maaskee ikke ganske med Uret, kalde en barnagtig Masse af Urimeligheder (apuerile mass of absurdities) ville maaskee ikke giøre den skikket til et varigt og velgiørende Værn for den Spanske Nations Statsforfatning. De Cortes Forsamling i Begyndelsen af Juni d. A. vil neppe gaae af uden voldsomme Forandringer, især ere alles Øine henvendte paa Mina, som bestandigen ogsaa under sin Forviisning har havt en afgiørende Jndflydelse paa det nordlige Spanien især paa Navarra, saa at man for Spøg pleier at kalde ham Kongen af Navarra. Det hedder, at Kong Ferdinand, paa den Dag, paa hvilken han besvor Constitutionen har hemmelig opsat en høitidelig Protestation imod sin Eed og alle deraf fremkommende Følger, hvorved han erklærer, at han ikke frivillig har aflagt denne Eed; men han er bleven tvunget dertil paa en voldsom Maade, og at han har sendt denne Protestation med en Coureer til Kongen af Frankerig, som Hovedet for den Bourbonske Familie, med den Bøn, at gjemme den i det hemmelige Archiv indtil en passende Leilighed. Men Mina skal have opfanget denne Coureer, taget en verificeret Afskrift af hans Depescher og har derpaa tilladt Gesandten at bringe Originalen til Frankerig. Denne Afskrift vil Mina efter Forlydende forelægge for de Cortes Forsamling, hvoraf Følgerne let lade sig forudsee (denne hele Efterretning er vist ikke andet end en Opdigtelse som skriver sig fra et Ultraroialistisk Blod og anføres blot heraf Redacteuren for at faae Leilighed til at giendrive den). Anførerne for de liberale, som staae i Spidsen for Kaffehuset Lorencini i Madrid, stode ogsaa Spidsen for de offentlige Anliggender ved Regentskabets Forandring i Aaret 1813, de fornemste iblandt disse vare dengang Augustin Arguelles, Can ga Arguales, Valdes, Castello, Perez de Castro o. fl. Augustin Arguelles, er en ivrig Frieheds ven, var den fortrinligste Taler i de Cortes Forsamling; hans Broder Canga Arguelle var derimod en berømt Financier; Perez de Castro den Gang Secretair hos de Cortes, siden Minister=Resident, i Hamborg, nu Statssecretair for de udenlandske Anliggender, havde i Aaret 1812 Andeel i at forfatte den nærværende Constitution; Bartolo Castello, en af de fornemste Kiøbmænd i Cadix, tilforn Medlem af Provisional-Juntaen i denne Stad, var en intim Ven af Sir H. Wellesley og hans Kundskaber i Finantsaget erhvervede ham meget Roes. General Ballasteros, nu Krigsminister og Folkets Yndling, laae den Gang i aabenbar Strid med Hertugen af Wellington, under hvis Befaling han ikke ville staae, og blev derfore bortfjernet fra alle offentlige Embeder; han benyttede sit Otium til at skrive forskiellige interressante politiske Pamphlets.