Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1768-10-31
For omtrent 20 Aar siden var det rart at see en nordlandsk Tieneste-Karl at bære andre end Vadmels-Klæder, forfærdigede af Landets Qvindfolk. Men nu maa enhver have Klædes=Klæder, arbeidede af Skræddere. Dette saavel som den megen Hengivenhed til Brændevin, hvilket Tieneste-Karlene selv ved Fiskerierne maa bekoste sig giør, at en saadan Karls aarlige Løn, som før kun var 6 Rdlr., hvoraf den en halve Deel betaltes i Klæder og den anden i Penge, nu er opstegen til 8 og 10 Rdlr., alt i rede Penge. At de nordlandske Tienere, saavel af Mand som Qvinde-Kiøn, faae deres Løn inst paa den Tid, da Ledings-Biergene holdes, giør ei heller lidet til, at det meste deraf saaledes anvendes til Hædersklæder, at Tienerne til mangle de fornødne daglige og Arbeids-Klæder, hvorved mange til sætte Liv eller dog Helbred. Almuen, det være sig af Mand eller Qvinde-Kiøn, vil alle klædes paa Kiøbsted-Viis. Af den kiøbes altsaa og bruges en temmelig Deel af Silke-Tøi, Fløiel o.s. v., hvoraf dog det allermindste didføres fra Bergen, men det meste ved den Landet handlende saa kaldede Borgere. Af dem, som handlede med Almuen, var der i Nordland for 30 Aars Tid siden langt flere end nu. Men siden, sær i eet Snees Aar, er Tallet formindsked, da de mindre formuende ei saa vel, som de nu værende velholdne, har kundet udholde at svare Comsomtion og detslige. Før have de saa kaldede Borgere, hvilke da kun medbragte eet og andet smaat Kram, meest nødvendigt for Almuen, ei opholdt sig i Nordlandene uden om Sommeren. Men nu forblive disse Borgere, hvoraf mange have ligesaa anseelige Kramboder, som de bedste Bergen, bestaaende mest af Overflødigheds Kram, i Landet det hele Aar igiennem. Naar Borgerne før reiste hiem, var der ingen Handel i Landet; Thi at en Skipper eller en formuende Bonde, som fra Bergen af et eller andet Almuen høistnødvendigt havde forsynet sig med meere end han selv behøvede, deraf overlod Almuen noget, det kunde ei kaldes nogen Handel. Foruden de saa kaldede Borgere ere der og i Nordlandene adskillige Skippere, som drive Handel af temmelig Betydendhed, uden noget sært Privilege, imod at erlægge Consomtion. Disse Skippere, (hvilke saavelsom Borgerne, faae fra Almuen, deels ved Kiøb deels ved Tusken, de Varer, som Nordfarerne ellers burde bringe til deres Kiøbmænd i Bergen, hos hvilke de fleste staae i betydelig Gield, som dog aldrig bliver betalt) kand staae sig vel. Men med de andre Skippere derimod, som enten ei formaae at handle eller dertil boe beleilig, seer det almindeligen kun slet ud. De Skippere, hvilke have saa kalded BøigdeFars-Ret, maa gemeenlig altid holde i forsvarlig Stand 2de Fartøier, nemlig et stort, som bringer Fiske-Varer fra Nordland til Bergen, og et mindre, hvormed Almuens Fisk hiembringes fra Fiske-Værene. Men naar nu disse Varer enten i Fiske-Værene eller andetsteds i Landet opkiøbes af Borgerne og de handlende Skippere; Saa maa de andre Skippere see deres Bøg de-Fartøier at staae ubrugte og sig selv derved ødelagte. J Dyrtid har det ei været de nu i Nordlandne handlende eller deres Formænd, som ved Undsætning med Korn-Varer har reddet Landet fra Undergang, men det har været de bergenske Handels Mænd, sær de Contoirske, Paa andre Tider har samme Kiøbmænd baade i Penge, og Varer gjort saadan Forstrækning til den nordlandske Almues Nødvendigheder, at de fleste af dem, ligesaa vel som den nordlandske Almue, inden kort Tid maa see sig ødelagte, om den nu i Nordland værende Handels-Maade skal vedblive. Her er hvad jeg nu har kundet melde baade om den almindelige slette Tilstand i Nordlandenne, og om de beklagelige Omstændigheder, hvori den bergenske Handel paa Nordlandene nu befindes. Jnden min Afreise haaber jeg at kunde kortelig tilmelde Dem, ved hvilke Midler, jeg mener disse Svagheder at kunde læges. Jmidlertid forbliver jeg o. s. v. Bergen den Augusti 1768.