Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-02-03
Den 22. Januar indkom en Circulair=Skrivelse fra den Kongel. Schlesw. holsteenske Regjering til Landfogderiet paa Ærøe, hvori der bekjendtgjordes, at hendes Kongel. Høihed, Enkehertuginden Louise Augusta paa Augustenborg var afgaaet ved Døden, tilligemed den kongelige befaling, at der i denne Anledning skulde ringes med Kirkeklokkerne i 6 paa hinanden følgende Dage i Hertugdommerne fra Kl. 12 til i om Middagen. Den constituerede Landfoged, Hr. Amtsforvalter von Holstein, meddeelte strax Sognepræsten, Hr. Pastor Olrik, den fornødne Befaling, hvorpaa der blev beordret 4 Mand til at ringe med Kirkeklokkerne i den bestemte Tid. Men netop da de første to af dem vare kommet op i Taarnet, for at begynde med Ringningen, kom ogsaa Assessor Clausen, som Kirkeinspector, og forbød dem udtrykkeligen at ringe, idet han slet ikke ville taale eller tillade det Da Folkene sagde ham, at det var befalet dem af deres Øvrighed, svarede han: "Jeg veed det nok, at i ere tilsagte af Bytjeneren, men jeg vil ikke have det; der skal ikke ringes Dette var den 23. Januar Kl. 12. Den 24 oplæste Hr. Assessor Clausen den ovenomtalte Kongelige Circulair-Skrivelse selv paa Raadhuset i Overværelse af flere end hundrede Personer, men der blev alligevel intet af Ringningen, hverken den eller den følgende Dag. Efter Sigende skal han ogsaa have forbudt Klokkeringningen i Landsbymenighederne der paa Øen som i Flækken Marstal, men Præsterne have alligevel ladet ringe efter høiere Ordre, uden at adlyde deres saa myndigt bydende Kirkeinspecter. Saaledes er der da bleven ringet for Hendes Kongel. Høihed i alle Sogne der paa Øen, saavel som Hertugdømmerne, uden alene i Æreskjøbing. (Hp. A. Fra flere Steder i Landet sees berettet, at den i sin første Optræden saare lille Baptistmenighed i det sidste Tidsrum, sandsynligviis nærmest foranlediget ved de mod den rettede trykkende Forholdsregler, har vundet endeel Tilvæxt. Ogsaa i Aalborg skal denne Sect i den sidste Tid være tiltagen, om end ikke i Freqvents, saa dog i Consistents, medens den næsten udelukkende tæller Medlemmer af Almueklassen. En Begivenhed, der i den senere Tid har tildraget sig i den derværende Menighedsafdeling, beskjæftiger ikke lidet Opmærksomheden, ligesom den i det Hele kan være Gienstand for mangfoldig Betragtning. En af Sectens ivrigste Tilhængere, en afskediget Sergeant, har nemlig vedvarende nægtet at lade sit Barn døbe i den christne Kirke. Da Barnet nu er 2 Aar gammelt, have de bestaaende Anordninger naturligviis maattet gjøre en bydende Forholdsregel nødvendig og paa Jndstillinger desangaaende har Cancelliet resolveret, at en Værge skal udnævnes for at besørge Barnets Daab. En Borger er nu i dette Øiemeed beskikket, men da Faderen vedbliver at nægte Barnets Udlevering med det Gode, vil maaskee en Tvangsforholdsregel blive gjort gjældende. Det tør imidlertid haabes, at Faderen, der i sin Vandel altid har vist sig saare agtværdig, ikke vil lade det komme til et saa forargeligt Optrin, da det for hans religiøse Anskuelse eller Overbeviisning ogsaa maa være tilfredsstillende, at han kun er vegen for Statslovens Bydende og selv forbliver uden Deelagtighed i den foretagende Daabshandling. Paa den anden Side maa det tilvisse ogsaa beklages, at Statens Love og Jndretninger ikke befrie for enhver Tvang eller administrativ Jndskriden i religiøse Anskuelsers Anliggender. (Ab. A.)