Berlingske Tidende, 1779-01-01
De følgende slemme Virkninger af en stor Stad ere især at en politisk Art. En stor Stad er en aabenbar Fiende af Penges frie Omløb. Den gangbare Myndt bliver sammenbragt i Hovedstaden, og de fraliggende Provintser maae nedsynke i Lediggang; eftersom Konster og Manufakturer ikke kan blomstre uden ved rede Penge. Paa denne Maade finder man bestandig efter Fraliggenhedens Beskaffenhed fra Hovedstaden, mindre Driftighed, og i de længst fraliggende Egne en fuldkommen Søvnagtighed. Man kan desuden anmerke, at da Hestene i en stor Stad faae deres Foder fra Landet, berøves det sin Gjødning til Fordeel for de rundt om Staden, liggende frugtbare Agre. Men da den Gjødskning, som ligger paa mager Ager, er Landmanden til større Fordeel, end den Ager, som allerede er meget forbedret, saa er Giødningens Berøvelse fra de fraliggende Egne overhovedet et Tab for heele Landet. Og dette er desuden ikke alt. En vidt løftig Stads Giødning, i det mindste den største Deel deraf. er saa langt fra de Marker, paa hvilke det bliver ført, at Vognleyen opsluger Fordeelen. En anden slem Virkning af Penges Sammenhobning i Hovedstaden er, at Arbeydslønnen stiger der; og den høye Løns Tillokkelser giør, at enhver iler til Hovedstaden, og Landet berøves derved sine beste Hænder. Og da de, som begive sig til Hovedstaden, almindeligen ere unge Mennesker, der, naar de ere udygtige til Arbeyde, vende tilbage igien, betynges de fraliggende Provindser med deres Underhold, uden at drage den ringeste Nytte af deres Arbeyde. Dog bestaaer en stor Stads beklagelseværdigste Virkning deri, at den forhindrer Folkeformerelsen, da den forkorter sine Jndbyggeres Liv. Tiltager vel en stor Stad i Forhold til den Mængde, der begive sig derhen fra Landet? Aldeeles ikke. En folkerig Stads Luft, bliver ved den i et engt Rum indknebne Mængde anstukket, og Menneskene opnaae derfor sielden Livets almindelige Maal. Denne Sags Sandhed, bekræftes alt for meget i London. Dødsfaldene overstige som oftest Fødslerne i denne store Stad. Forskiellen skal aarlig, som nogle forsikre, ikke være mindre end 10000, og efter en meget nedsat Regning ansettes den ikke under 7 eller 8000. Da London desuagtet ikke aftager, maae saa mange Jndvaaneres Afgang tages fra Landet; og denne aarlige Besætning beløber sig rimeligvis til et større Antal end der udfordredes til den Engelske Armees og Flodes Recrutering i sidste Krig med Frankerig. Skulde dette virkelig forholde sig saaledes, er London en større Fiende af Folkeformerelsen end en blodig Krig, om den endog varede bestandig Hvilken en umaadelig Taxe maae da Britannien udstyre, for at understøtte sin Hovedstad, Den aarlige Opdragelse af 7 til 8000 Mennesker for London udfordrer en umaalelig Sum J Paris er de Dødes og Fødtes Antal, om man kan forlade sig paa Døds=Listerne, næsten lige, da ethvert af dem beløber sig omtrent aarlig til 19000; og efter denne Regninbehøver Paris ingen Recruter fra Landet. Men i denne Stad kan man ikke forlade sig paa Døde Listerne. Det er de en almindelig Brug blant Høye og Lave, at de lade deres Børn opdrage paa Landet til de ere 3 Aar; og altsaa staaede som døe i disse Aar, ikke paa Listen. Vel er det ikke vist, hvor mange disse udgjøre mod det H. le; dog efter de mange, der døe i London, kan man omtrent udfinde det, naar man ansætter dem til den halve Deel i den Mængde, der døe. Tillægger man endog den sunde Lufpaa Landet nok saa stort Fortrin frem for den i Staden, kan man dog ikke nedsætte Pariser Børnenes Antal, som døe paa Landet inden deres Alders tredie Aar, under den tredie De af de Døende overhovedet. Paa den anden Side kan ma mindre i London forlade sig paa Listerne over de fødte end de de. Man sætter ingen derpaa uden de af den Engelske Kirk Geistlige døbte Børn; og de mange Børn af Papister, Prebyterianer og andre Secter, blive udeladte i Regninger Overhovedet er Forskiellen mellem de Døde og Fødte i Par og London meget mindre, end den efter disse Steders Død Lister synes at være.