Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-11-30
J Europa har Gravstikken gjort bekjendtBarrys Venus Anadomene; et Arbeide, hvis Grace er merkværdig, hans forladte Philoctet, som han har malet for Jnstitutet i Boulogne; hans Tablenu af Satans Fald, en Composition, som er fuld af Storhed og Jndbildningskraft. Man finder deri, ligesom i alle hans Arbeider, en corret Tegning, beundringsværdige Udtryk, en skjøn Anordning, som bøder paa en noget svag Colorit. Men det, der udmærket Barry fra andre engelske eller rettere jevntids Malere, er, at have strax indseet, at det vigtigste Formaal for alle Konster bør være det, at belære og forbedre Menneskene. De Værker han har udført i Adelphis Buldings, mellem Sommersethouse og Northumberland, for Opmuntringsselskabet, viser hvor meget han hyldede disse store Grundsætninger, og hvor gjennemtrængt han var af den Værdighed, hans Konst kan have sig til Hogarth fulger næsten den samme Jder i sine Arbeider. Men hans levende Jndbildningskraft, hans Pensel, som var bestandig sand, uden nogensinde at være ædel, endelig hans overordentlige Talet til at fremstille paa en paafuldende, men tre viel Maade, Følgerne af de skjændigste Laster, kund ikke være og vare ikke andet end lærerige for Folket. Men Barry, som havde en stor Sjel, en Hukommelse, udrustet mod Lærdomsskatte, en ved store Skribenteres Læsning denne kand, maatte at sig efter en langt høiere Classe; han var tillige en moralsk Maler for Mennesker, der havde dyrket deres Forstand. 1785 havde han fuldende de Malerier, der pryde Opmuntringsselskabets Sale, og han fordrede ingen anden Belønning for sit Arbeide, end at faae det, der maatte indkomme for deres offentlige Udstillinger. Han ophørte ikke med at rette alle de Feil, han fandt deri. Disse Malerier, hvoraf to ere 40 Fod lange og fire 15, forestille Civilisationens forskjellige Grader, fra Orpheus ligge til vore Tider. J det sidste Malerie søgte han at caracterisere de forskjellige Belønninger, der ere en Følge af den Anvendelse, som de Onde og de dydige Mennesker gjorde af deres Ævner. Hans seneste Arbeide forestillede Pandere, der faaer Liv, hvori Hovedfiguren er af en beundringsværdig Skjønhed. – Endnu et Aar førend hans Død ansaae hans Venner det for nødvendigt at aabne for ham, men dog uden at det begiertes af ham, en offentlig Subskription, som beløb sig til 1200 Pd. Sterl. Ridder Robert Trele havde desuden givet ham en aarlig Pension af 130 Pd. St. Han døde 1806 af Apoplexie. Hans Liig stod paa Parade i Opmuntringselskabets Sahl, og hans Jordefærd var den eneste i sit Slags i Malerkonstens Historie. Han blev ført fra denne Sahl til St. Pauls Kirke, hvor han blev jordet ved Siden af Maleren Reynold og Christopher Wien, denne Kirkes Bygmester. Barry havde, ligesom Reynold, foreslaaet at pryde Kirken med sine Arbeider; men Dr. Lowth, Londons Biskop, en Mand af erkiendte videnskabelige Fortjenester, men af mere oprigtig end oplyst Andægtighed, modsatte sig dette Forslag under det Paaskud, at Konsterne kun gik ud paa at fordærve Sæderne. - Den største Deel af de her anførte Levnetsomstændigheder ere Forfatteren meddeelte af Hr. Underwvood, engelsk Maler, en meget buelig og indsigtsfuld Konstner, som for Tiden opholder sig i Frankrige, og som Antiquitets=Selskabet i London har didsendt for at tegne franske Monumenter, og nøie har kjendt Berry.