Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Jndsendt.). Det hændte sig for nogle Dage siden, at een af mine Bekjendtere begyndte at ivre mod det i Kjøbenhavns Skilderie No. 44 d. A. indrykkede Stykke om Enke= og Livrente Selskaber. Saa lær mig da, sagde jeg, at kjende et eneste saadant Selskab, som ikke i visse Betragtniner skadeligt for Staten, og som er stiftet ger af private Mænd, uden at være stiftet i den Hensigt at gavne sig selv paa Andres Bekostning. Det skal jeg, svarede han, og næste Dag sendte han mig en heel Pakke Papirer angaaende det borgerlige Laane- og Livrente-Selskab for begge Kiøn. Nysgjerrig efter for det første at see, hvad for Folk det bestod af, begyndte jeg strax at gjennemblaade Navnelisten, og fandt et saare broget Selskab, Skrædere og Landmaalere, Muursvende og Juvelerere, Høkere og Grosserere, Skorskeensselere og Præster, Skomagere og Studenter, Officierer og Tjenestepiger, Corporaler og Madamer, Domestiquer og Jomfruer, Gaardskarle og Frøkener, &c. &c. kort sagt, saa broget et Selskab, som nogensinde er seet paa en Masquerade. Jeg vedblev at undersøge Documenterne, og fandt, at en Skrædermester er Casserer og faaer Løn derfor, Altsaa maa han udentvivl forsømme sit Haandværk eller have nedlagt det, og er følgelig bleven et tærende Medlem af Staten, istedet for han forvar et erhværvende. En anden Skrædermester, er Selskabets Bud, atter et for erhværvende Medlem, tabt for Staten, og forvandler til et tærende. Her ere da allerede to Mennesker gjorte unyttige for Staten, og endnu er ingen Livrente bleven uddeelt. Hvor stort et Antal vil der da ikke blive uvirksomt, eller i det mindste mindre virksomt, naar Livrenten engang begynder at uddeles. Den høieste Livrente skal være 40 Rdlr. aarlig. Dette er vel for lidet for et Menneske til at leve af i vore Tider, men det er altid nok til at formindske hans Virksomhed, og gjøre ham mindre nyttig, end han ellers vilde været, om han allene ved sin Flittighed, skulde tiene sit Ophold. Og da enhver har Lov til at tage saa mange Numere eller Portioner, som han vil, saa kan hans Livrente ogsaa blive saa meget desstørre, altsaa blive stor nok til at gjøre ham til et ganske unyttigt eller, rettere sagt, skadeligt Medlem af Staten. Det er Arbeidere, Staten trænger til; ørkesløse Ædere har den alt for mange af Efter Selskabets første Indretning skulde det kun bestaae af 624 Medlemmer. - Fuldkommen nok. - Men nu bestaaer det allerede af henimod 1700 Medlemmer, og i Følge Selskabets Maanedstidende for Augusti 1804 lader det til, at man ønsker at indlemme hele Dannemark deri. Desværre lykkes det alt for godt Ønskeligt vilde det derfor være, om Regjeringen vilde sætte Grændser for saadant Raserie, thi ellers ophører det ikke, saalænge der er et eneste troskyldigt Menneske tilbage i Riget, som endnu ikke er Livrenteinteressent. Selskabets første Lov, trykt 1797, synes mig ikke saa ganske forkastelig. Var den vedbleven at gielde, kunde dog ethvert Medlem gjort sig Haab om engang at faae noget, skjønt Fordelen dog altid vilde været paa de første Numeres, det er Stifternes Side. det er Stifternes Side. 5. Følge denne Lov skulde Livrenten, vel begyndt at uddeles 10 Aar efter Stiftelsesdagen, men den fulde Livrente ikke førend 10 Aar efterat Selskabet var complet; i Mellemtiden altsaa lavere Livrente. Skjønt det ikke staaer der med tydelige Ord, kan man dog slutte, at den første Plan har været: at ethvert Medlem skulde begynde med den laveste Livrente, og stige gradeviis til den høieste. Men dette har der nok været visse Grunde til at forandre. Allerede Aar 1800 fandt man derfor, at den gamle Lov trængte til Forbedringer. Man udgav altsaa en ny forbedret Lov til Fordeel for de første 96 Numere, men til Skade for alle de andre. Dog denne fortie er ikke engang at komme i Betragtning; thi man har allerede længe følt, at ogsaa den trænger til Forbedringer, og arbeider derfor paa en ny af alle Kræfter.