Kiøbenhavns Extraordinaire Relation, 1736-04-20
mældes, at de Spanske den 16 Martii skulde forlade Mirandola, og nogle Dage derefter Parma og Placenza. Jmidlertid har Hertugen af Montemar sendt Feldt-Marschallen Mr. Mariariani did, for at opsætte en Fortegnelse paa det sig udi de forbemeldte trende Stæder befindende, grove Skiør, Krigs-Redskaber og videre. Hr. General Wachtendonk er udnævnt af Greven af Khevenhuller til at bievaane samme Fortegnelses Forrætning som Keiserlig Commissarius, og skal samme General siden commandere udi Mirandola, naar de Spanske deraf ere udgangne. Greven af Khevenhuller ventes hid til Byen, for siden at gaae til Florentz, hvorhen og Greven af Lautrec skal forføye sig paa Marschallen af Nogilles hans Ordre, for der tillige med Khevenhuller og Hertugen af Montemar at giøre saadanne Anstalter, som paa Sagernes nærværende Tilstand udi Jtalien kand passe sig. Fra Paris formeldes, at den vigtige Punct om Lotthringen, er endelig afgjort i Venlighed imellem det Keyserlige og Fransøske Hoff saaledes: Eftersom Hertugen af Lotthringen ikke vil aftræde sine Staater, førend hand seer sig i Besiddelse af de som hannem ere tiltænkte, saa har Frankerige i denne Henseende staaet fra sin Paastand, og benøyet sig med den Ræt, at kunde lægge Besætning udi Lotthringen, og efter eget Gotfindende Stæderne derudi at befæste. Hertugen skal nyde alle bemeldte Hertugdommets Jndkomster, hand skal have fremdeles, som før, Magt til at bortgive alle Betieninger og Beneficier, og besidde alle de en regierende Herre tilkommende Ret Rettigheder, undtagen hvad Krigs-Væsenet angaaer. Alt dette er saaledes indrettet efter en, af Deres Keiserlige og Allerchristeligste Majest. Majest. og Hertugen af Lotthringens Ministrer, undertegnet Convention, hvilken paa begge Sider troligen skal efterleves, indtil Successionen udi Store-Hertugdømmet ved nogen dødelig Afgang bliver aabnet for Hertugen af Lotthringen, da Frankerige skal træde til Hertugdommets Lotthringens fuldkomne Besiddelse med alle det tilhørende Lande, paa samme Maade, som Hertugen haver havt det, naar Jus Sessionis paa Rigs-Dagen derfra undtages. Fremdeles er der udi forbemeldte Convention stipuleret, at Keyseren skulde ogsaa have Magt til at lægge Garnison udi Toscana, og at hand skulde have der de samme Rættigheder, som Deres Allerchristeligste Majestæt udi Hertug dommet Lotthringen. Monsr. du Theil har skrevet Marschallen af Nogilles til, at der var ingen Ting, som hindrede, at jo de Franske Trouper kunde marchere ud af de Lombardiets Lænder, som ved Preliminairerne igien til Deres Keiserlige Majestæt ere afstaaede, saa at nu intet var i Veyen for, at de Wienske og Parisiske Hoffer jo kunde kome overeens om Tiden og Stæden, hvor mand burde fuldende saa vigtigt et Verk ved en formelig Tractats Undertegnelse. Mand forsikkrer, at, saa snart den almindelige Fred er undertegnet, skulde 2de Mil Millioner Livres anvendes til Gemakkernes Formeering og Jstandsættelse paa Slottet Versailles, 2 Millioner til Krigs-Skibenes Bygning, og 2 Millioner til Fæstnings-Værkernes Forbedring udi de fornemste Søe-Havne og Grændse-Stæder. Her gaaer et Rygte, at Kong Stanislaus i Julii Maaned skal afreyse til Chambord, for at tage Hertugdomet Baar Besiddelse. Mand hører ikke endnu, hvor mange der skal afskeediges af vores regulerte Trouper. Mand siger ellers, at vores Hof har forliget sig med det Wienske Hof paa den Fod, at alle de Stæder og Lænder, som udi Jtalien til Keiseren skulde aftrædes, inden næstkommende Maaneds Udgang skulde indrømmes. Thyringiske Breve medbringe, at udi Egnen af Mühlhausen skulde en Armee paa 30 til 36000 Mænd af Danske, Hessiske og Hannoverske Trouper samle sig, for at holde et vaaget Øye over et vist udførende hemmeligt Dessein. Fra Kiøbenhavn. meldes, at den 3 Martii er Christian Boj allernaadigst bestilt til at være Herreds Foget og Herrets-Skriver til Eddeleck udi Syder Ditmarsken.