Aalborg Stiftstidende, 1835-10-12
Blandede Efterretninger. De ved Kirkehøitideligheden i Roeskilde Domkirke, i Anledning af Provindsialstændernes Forsamling den 1ste Octbr. 1835, afsungne, af Provst, Dr. theol. F. Schmidt, forfattede Palmer, samt de af Præsten i Roeskilde, Hr. C. Gad, i Chorsdøren holdne Bønner vare følgende: Hvor Herren ikke Huset bygger, Giv dem, som styre Land og Rige, Der svigter Arbeid, Flid og Kunst, Din Viisdoms Aand og Raad, o Gud Hvor Herren Staden ei betrygger, Lad Svig og Egennytte vige Der vaage Vægterne omsonst. For Sandheds Lys og Retfærds Bud, Thi giv os, Herre, i Din Frygt Tag Kongen i Din Varetægt, At bygge, boe og hvile trygt. Velsign vort Land fra Slægt til Slægt 7. Saa er Velsignet er det Land af Gud, Som følger Viisdoms Retfærd Bud, Enhver Ordets Hører. Og Kongers Konge hylder, Hvor Folk og Drot med enig Aand Og dets Giører, Saa det Rige, Hinanden række trofast Haand, Som fra Herren ei vil vige. Og hver sit Kald opfylder, Den Magt, Saa vorde da, i Jesu Navn, Den Pagt Til Kongens Fryd og Landets Gav Styrker Riger, Det Værk, vi nu begynde! Og ei sviger: Ved Sandheds Aand og Christi Sin. Midt i Farer, Til Fremtids Held det vies ind, Himlen naadig den bevarer. Og Himlen det vil ynde. Guds Aand, Som Huset paa en Klippegrund Guds Haand, Staaer fast, urokket allemtund, Styre, lede, Og trodser Stormens Vælde. Signe, frede. Og trodser Havets vilde Flod, Danmark Rige, Der brydes mod dets faste Fod, Kongen og hans Raad tillige! Ei mægter den at fælde: Kongernes Konge og Herrernes Her Olad Din Aand over os fra den Høie udgydes. re, Dig hulder. Himlen og Jorden og Alt, hvad Din Ørknen da grønnes, og Marken med Frugtbarhed prydes: Guddom opfylder. Hjerte og Aand. Naadig er Du Hør og bønhør os da nu. Knyttes med hellige Baand, Giv, at vor Gjerning Dig holder: Til Dig, som evig skal lydes. See Du velsignende ned til os, him Alt, hvad begyndes og endes med Dig, det skal lykkes : melske Fader! Giv, at af Hjertet vi hade alt det, Men, hvad ei Du haver plantet, med Rod skal oprykkes: som Du hader. Søge Din Fred. Plant da Din Sæd, Følge Din Eenbaarnes Fied. Sandhed og Retfærd og FrediDa tør vi kalde Dig Fader. Saligt det Land, hvor den lykkes, Bøn for Prædikenen. Herre, vi ere indkomne i dette Dit hellige Huus, paa denne høitidelige Dag, at høre Dit Ords Formaning. Dit Ord skal altid være en Lygte for vor Fod, et Lys paa vor Sti; saa være det ogsaa et Lys over deres Vei, som nu skulle samlet og raadslaae til Kongens og Folkets Bedste, Lad Ordet vække Alle til from og retsindig Nidkjærhed; lad Alt, hvad der hører Mørket til, flygte for dets Straaler, Egennytte og Svig, Hovmod og Tvedragt. - Lad derimod din Frygt, lad Sandhed, og Retfærdighed, Enighed og Broderkjærlighed fremkaldes og tage varigt Sæde, at, hvad der nu begynder, maa vorde Di til Ære, Konge og Folk til sand Velsignelse! Vor Fader og Bøn efter Prædikenen. Herre, vi takke Dig for Andagtens oplivende og styrkende Stund, Lad dit Ord vorde gjemt i rene og faste Hjærter og bære gode Frugter. Folkets Raadsamling er begyndt med at nelse; lad den kunne endes med Tak og Glæde! Lær os i 1 Alt saaledes at omgaaes med det Timelige, saa vi ikke forglemme det Evige; Sandhedens, Retfærdighedens og Kjerlighedens 1 hellige, uforanderlige Love være fast indskrevne i Alles Raad 1 og Tale, at deraf maa udvikle sig velbehagelig Gierning! Giv Alle eet Sind og een Mening til at fremme det Rette og Gode, at Folket maa mødes med sin Konge i hæderlig Jdræt, at Alt, hvad der anordnes for vort Liv paa Jorden, tillige maa tjene til det Ene, som er evig fornødent. Din Velsignelse udbrede sig over Riget fra dets ene Grændse til den anden; og Slot og Hytte, Stad og Land vorde fyldt med Retfærdighedens Frugter, som skee ved Jesum Christum, Dig til Ære og Priis Vor Fader &c.¬