Berlingske Tidende, 1835-05-19
Kjøbenhavn, den 19de Mai. J Gaar er i den Kongelige Landsover- samt Hof- og Stadsret i Sagen: Generalfiskalen, Etatsraad og Høiesterets-Advocat Treschow, paa Embedsvegne, contra Tiltalte, Professor i Statsbeconomien ved Kjøbenhavns Universitet, Dr. Philos. C. G. Nath. David, afsagt Dom af følgende Jndhold: "For saavidt Generalfiskalen under nærværende Sag har paaanket Jndholdet af de i No. 3 og 4 af Bladet Fædrenelandet indrykkede Artikler med Overskrivt: Hvad er Statens sidste Grund og om vore raadgivende Provindsialstænders Betydning afvises Sagen. Jøvrigt bør Tiltalte, Professor i Statsoeconomien ved Kjøbenhavns Universitet, Dr. Philos. C. G. Nath. David, for Generaliskalens Tiltale i denne Sag fri at være, dog at han udreder alle af Actionen lovlig flydende Omkostninger, og derunder i Salarium til Generalfiskalen 50 Rbdlr. Sølv. Hs. Majestæt Kongen har under 1ste Maj udstedet følgende allerhøieste Placat: Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark, Gjøre vitterligt : At, da de senere Tiders Erfaringer, og i Særdeleshed de Jagttagelser, hvortil den fra 1824 med enkelte Afbrydelser i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn herskende Koppe-Epidemie har givet Anledning, fuldkommen have bekræftet, at Jndpodning af Koekopper, skjøndt samme ikke aldeles ubetinget sikkrer imod Koppesmitten, dog i alt Fald giver denne forhen saa farlige Sygdom en saadan formildet Characteer, at den kun i yderst sjeldne Tilfælde bliver dødelig for dem, der have benyttet hiint Værnemiddel, saa have Vi fundet, at den Spærring, der, for at standse hiin Sygdoms Udbredelse, er bleven paabudt ved Vor Forordning af 3die April 1810, ikke længere kan ansees nødvendig, og at den derfor, med Hensyn til de dermed forbundne Bekostninger og øvrige byrdefulde Forholdsregler, ikke længere bør finde Sted. Vi byde og befale altsaa, at de i Forordningen af 3die April 1810 § 13 og følgende § givne Bestemmelser, der paabyde qvarantainemæssig Behandling af Koppesygdommen, skulle fra nu af være ophævede. Derimod gjøre Vi Regning paa, at Vore kjære og troe Undersaatter ville indsee, hvor vigtigt det er, at Enhver ved Vaccinationen sikkrer sig selv og dem, der ere ham betroede, mod den ellers farlige Smitte af Børnekopper, og at de derfor ikke blot efterkomme, hvad Anordningerne i saa Henseende have foreskrevet, hvilket alt paa det nøjagtigste bliver at overholde, men endog udvide Benyttelsen af himt Sikkerheds middel, ved at lade deres Børn vaccinere i den tidligere Alder, uden at oppebie den Tidspunk, hvori det bliver en borgerlig Tvangspligt. Ligeledes forvente Vi, at Enhver, naar der haves Anledning til Frygt for, at der har været nogen Mangel ved den eengang anbragte Vaccine, eller at denne ved Tidens Løb maatte have tabt sin fulde beskyttende Kraft, da vil være villig til, paa en Læges Raad, ved Vaccinationens Gjentagelse, yderligere at sikkre sig og Sine. Og, skjøndt Vi ikke have fundet tilstrækkelig Anledning til at vedligeholde de byrdefulde Bestemmelser, som forhen vare givne til Forebyggelse af Koppesmittens Udbredelse, vil det dog være en huusfaderlig Pligt for Enhver, i hvis Huusstand Sygdommen viser sig, at afværge alt overflødigt Samqvem mellem de Smittede og Andre, samt iøvrigt iagttage enhver Forsigtighedsregel, som kan tjene til at forhindre Smitten. Saa have Vi og den Tillid til Læger, Præster og Andre, hvis Stilling dertil giver dem Lejlighed, at de anvende al Omhu for at befordre Vaccinens Benyttelse og fremkalde den forsigtigste Fremgangsmaade i de Huse, hvori Koppesygdommen maatte yttre sig. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at Givet &c. rette. Da Redactionen sluttede, denne Morgen Kl. 9, var Posten ikke ankommet.