Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-10-22
Det er forunderligt at læse Beretninger fra China om at ogsaa et Oprør er udbrudt i dette store Rige. Keiseren har modtaget Depescher fra sin Gen. Peichang om at han har slaget Rebellerne i Aarkand; i dette Land transporterer man Kanoner paa Ryggen af Kammeler og kanonerer derfra paa Fienden. En anden Keiserlig GeneralPungean skal ikke have været saa heldig mod Redellerne; han har viist sig saa uvirksom: at Keiseren har ladet offentlig bekiendtgiøre, at han vel beklager ham; men at han foragter ham endnu mere; det seer ud som at dette Oprør er opvakt af Keiserens Mahomedanske Undersaatter. - Cholera og Jslamismen ere komne i en forunderlig Berørelse med hinanden; hiin udbrød i den hellige Stad Mekka i Mai, paa en Tid da Pilgrimme strømmede dertil fra alle Kanter; den yttrede sig paa en græsselig Maade; Menneskene styrtede omkuld paa Jorden, brækkede sig, bleve kolde og døde paa Stedet. Man meente først, at det var Pesten; men de Ulemas, Scheicherne og de Mahomedanske Læger beviiste af Koranen: at Profeten havde forkyndet at Pesten var bestandig forviist fra de hellige Stæder. Man formodede, at dette Onde var en Virkning af den Vandmangel, som da herskede i Staden; men Obersten for det Ægyptiske Regiment, som laae i Staden meente at det blev foraarsaget af, at man brugte Trommer og andre christelige Krigsinstrumenter, hvorover Gud var bleven fortørnet, og havde vel ikke sendt Pesten for ikke at bryde sit Ord, som han havde givet Profeten; men i dens Sted en anden smitsom Sygdom, og Trommerne bleve nu forbudte. Men Sygdommen havde langt naturligere Aarsager. Heden var skrækkelig og Thermometret stod aldrig under 34 Reaumur; der faldt megen og lummer Regn; uhyre mange Pillegrime vare strømmede sammen og pakkede sammen i snevre Rum, og levede af umodne Frugter og slette Fødemidler; Mekka ligger desuden imellem nogne Fielde, som ere udsatte for den brændende Sol. J de 3 Dage førend Festen Kurban Baram begave alle Jndvaanerne i Mekka, alle Pilegrime og hele Garnisonen sig til Bierget Arafat; her stode over 100,000 Mennesker i religiøs Andagt pakkede paa hinanden og uden at røre sig, blot indhyllede i en hvid Lærreds Kappe. Paa den tredie Dag bleve de overfaldne af en uhyre Pladsregn; men de maatte ikke røre sig; thi det var just paa den Tid at der skulde bedes for Adam og Eva efter deres Udgang af Paradiset. Antallet af de Døde havde i de foregaaende Dage været betydeligt; men nu tog det til i en skrækkelig Grad, især naar Regnen strømmede stærkest ned. Ligene bleve liggende hvor Døden havde truffet dem, da ingen havde Tid til at begrave dem, fordi Folkemassen maatte skynde sig med at begive sig til Mina for at kaste Stene mod de 3 store Aander, som Profeten der har indspærret. Ved Festen i Mina skal enhver velhavende Muselmand slagte et Faar, og 30,000 af disse Dyr blive skilte ved Livet; Jndvoldene og Blodet bleve kastede ud paa Gaderne og forraadnede; Vinden blæste fra Bierget Arafat, som var bedækket med Liig, nu tog Sygdommen græsselig til; hvert Øieblik saae man Mennesker falde døde omkuld paa Gaderne; en almindelig Skræk udbredte sig, alle Mennesker toge Flugten, forlode de Døde og de Døende og udstødte en rædsom Hylen. Ogsaa Mekka selv tog Sygdommen til; i et Par Dag vare de raskeste Mennesker revne bort. Gouverneuren i Mekka, Abdin Bey, havde begivet sig i Mina for at offre Faar og kaste Stene efter de onde Aander; men ogsaa han blev om Natten angrebet af Cholera og var død den næste Morgen Man antager, at henimod 12000 Mennesker om kom ved denne Fest. (Man skulde troe, at saa stor Ulykker maatte ryste Mahomedanernes Troe; men i Korstogenes Periode prøvede de Christne ligesaa stor Ulykker, og deres Troe blev dog ikke svækket). Paschaen af Ægypten har forresten andre Ting af tænke paa foruden Cholera; han udruster sin Armee under Paaskud af en Expedition til Syrien, sætter sin Flaade i seilbar Stand, forsyner den endog med Kongreviske Raketter, lader den krydse under Admiralen Mutis Beis Commando lang med Kysterne af Ægypten; udbetaler Officerene og de Gemene deres hele tilgodehavende Sold, og lader disse aflægge Troskabseed mod ham, da han ikke tør som Sultanens Vasal lade dem aflægge Eder til sig selv og ikke vil at de skulle aflægge den til Sultanen. Man troer at han, og det ikke uden Grund, frygter for, at Sultanen, hvis Hovedformaal er at ydmyge og underkaste sig sine Vasaller, for at blive uindskrænket Herre i sit Rige nu vil ogsaa snart lade Turen komme til Ægypten. - Deskal være en reen Opdigtelse at den Tyrkiske General Jzzet Paschas Armee skal være flaget i Scutari; Han skal tvertimod holde Mustapha Paschindspærret med nogle Hundrede Mand i Castellet og beleire ham der paa det eftertrykkeligste. Porter forventer hver Dag at faae Efterretning om dette Erobring, da en Lynilds=Straale har den 25 August tændt Jld i et Krudtmagasin i Fæstningen hvorved 49 Personer deriblandt 2 af Mustaphas Koner bleve dræbte. Dette fortæller den Østerrigske Jagtager, og tillige at Pesten er udbrudt paa den Corvette, som den Nordamerikanske Regiering har sendt som en Present til Sultanen; ligeledes at Cholera har ophørt i Constantinopel, men at den raser skrækkeligt over hele Ægypten Jldebranden vedblev af ødelægge Constantinopel, som den ene slukke udbryder den anden; Capudan Paschas Palads af brændte den 29de August. Den 30te og 31te brændte det paa forskiellige Steder i Constantinopel selv og dens Forstæder. Den 3die Septbr. Kl. 4 om Morgenen udbrød en Jld ved Stranden i et Qvarteer, som beboes af Armenier og Græ ere og varede i 14 Timer; omtrent 2000 Huse, ere Kirker, Klostere og Moscheer bleve fortærede af Luerne. Disse hyppige Jldebrande røbe en stor Misfornøielse blandt Soldaterne eller Folket og spaaer en ulykkelig Fremtid; dette skal have udraabt da Pera brændte, at det var Betaling for Slaget ved Navarino. Nu har endelig Regieringen taget strenge Forholdsregler, befalet at ingen maae efter Solens Nedgang gaae ud uden Lygte, og en skriftlig Tilladelse; den har imidlertid Mistillid til Tropperne, som man deskylder for at paasætte Jlden; ogsaa de Ulemas skulle have Fingeren med i Spillet. Sultanen udviser sin sædvanlige Standhaftighed; men han arbeider imod sin Nations Aand ved at bestræbe sig for at omdanne den til et civiliseret Folk og hans Bestræbelser kunne tilsidst koste ham Livet. - J Grækenland er det vedvarende uroligt; Admiral Miaulis, som lod sig af sit Had mod Præsidenten forlede til den forræderiske Handling mod sit Fædrenelard at opbrænde dets Flaade, er nu med sine Medskyldige indspærret af den Russiske Admiral Ricord paa Øen Hydra, som blokerer den og forlanger disse Forbryderes Udlevering.