Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1826-03-16
J et berømt Værk og Paverne findes en Anecdot, som maaskee giver det meest frappante Exempel paa, hvorvidt, Girouettismen eller Veirhanevæsenet kan gaae. Man har vel baade her og i andre Lande seet ret artige Prøver paa Sandheden af det bekjendte tempora mutantur & nos mutamur in illis; og det f. Ex., at et Menneske, som for omtrent 30 Aar siden skrev Sansculotviser og foreslog Robespierres Skaal, 30 Aar sildigere optraadte som en af de ivrigste Forfægtere af Ultraismen og Servilismen, er deriblandt ikke det mærkværdigste; men Jntet kan dog sammenlignes med den hastige Troesforandring, som viste sig hos den Pave, hvorom her tales. Forhen havde han, som Kardinal, og under Navn af Æneas Sylvius Piccolomini, viist sig som Tilhænger af den Tids Opposition, med Jver forsvaret de aandelige Rigsdages eller Konciliernes Autoritet, og i flere Skrifter beviist, at Paverne burde tage Hensyn paa hvad Kirkens Repræsentanter besluttede i deres Koncilier; men neppe var han selv Pave, førend han ikke allene forkastede disse Hensyn, men endog udfærdigede en Bulle, hvori han, som nu Pius 11. formeligen fordømte Æneas Sylvius Piccolomin i (sig selv) og dennes Skrifter; men tillægger, at alt hos denne Theolog, tilligemed hans Navn, bærer Præget af hedensk Vederstyggelighed, og at den fromme Pius II. var stolt af, at Gud nu, igjennem ham fordømte Kjætteren Æneas - Videre kan vel neppe nogen gaae i Girouettismen; men det er heller ikke Enhver givet, at kunne gaae saavidt; thi med al god Villie har ikke Enhver, som han, St. Petri Nøgler ved Haanden, eller kan slaae Døren i Laas for sin egen Næse. Den forevigede Kapelmester Himmel, der som bekjendt ikke var nogen Kostforagter af Bacchi Gaver, blev engang i Badestedet D. indbudet til det fyrstelige Taffel. Champagneren strømmede i de fulde Pokaler og beruset af dens Geist slumrede vor Himmel lidt efter lidt ind- og gled fra Stolen ned paa Gulvet. Neppe var Fyrsten, en Ven af munter Spøg, blevet vaer, hvorledes Himmel saa praktisk beviste Tyngdens Lov, før han vendte sig til de Omgivende og med et Smil sagde: "D. er dog det skjønneste Badested i Verden. See! her finder Man alt Himmelen paa Jorden. Med Føie bemærkes i Februar-Heftet af den politiske Journal, at Sultanen ikke kan beklage sig over at en kristelig Regjering tillader sine Undersaatter at hielpe de insurgerede Græker, da Sultanen bestandig tillader en ikke ubetydelig Deel af sine Undersaatter, nemlig Barbareskerne, hvis Krigsmagt bestaaer af tyrkiske Soldater, at føre Krig imod alle kristelige Magter; ogsaa er det et Faktum at en Tripolitansk Kaper har taget det Hamborgske Skib Kapit. Hinsch, paa Høiden af Lissabon, og at Skibet er blevet kondemmeret. Man maa ikke altid bedømme Mennesket efter Skribenten. Büfson var i Underholdningen ligesaa plat, som hans Skrifter ere velskrevne. - Marmontel var den kjedsommeligste Selskabsbroder; han anlyserede Alting uophørligen og vilde altid belære Andre. Hans Underholdning var en evig Monolog. - Corneille begik i Underholdningen Feil ved hver Sætning. - Laa fontaine, der lader sine Dyr tale saa skjønt, kunde næsten selv ikke frembringe et fornuftigt Ord; han formaaede ikke at fortælle hvad han havde seet. Til Marmontesagde en ung Dame: "Lev vel! jeg gider ikke høre Dem mere, og jeg vil da læse een af Deres Fortællinger, for at holde mig skadesløs. Ludvig V holdt meget af sin Sønnesøn, den nuværende Kong Carl X; men viste dog stedse et saa alvorligt og frastødende Væsen, at Prindserne altid havde en vis Tilbageholdenhed for Bedstefaderen, som de alligevel elskede hjerteligt. Engang væddede Greven af Artois, der var mere opvakt og raskere end sine Brødre, at han vilde møde med dem for Kongen, uden at tage Hatten af. De de nu bleve indførte for Kongen, satte Greven af Artois sig i Positur, trykkede paa sin Militærsk Hatten fast paa Hovedet, trak sin lille Kaarde, og traadte med raske Skridt, kommanderende ind til Kongen. Han hilste nu denne, som blev lidt overraskeet, med Sablen, og spurgte, uden at tage Hatten af, hvorledes behager jeg Dem Bedstepapa? Man har sagt mig, at saaledes ligner jeg Deres Majestæt. Meget godt min Søn, sagde Kongen, idet han smillende omfavnede Prindsen. Nu tog denne Hatten af, hilste Kongen ærbødig og vendte sig til sine Brødre med de Ord: ar vundet, Jeg Dødsfald. L. N. Holmer, Elev paa det Kongel. Kunstakademie, 23 Aar; N. Lind, Lærer ved den Kongel. Belønningsskole, 69 Aar; Exam. juris G. v. Stockfleth 28 Aar; Mad. B. M. Kryger fød Holm, 66 Aar; Mad. M. A. Ørnstrup fød Jensen, 33 Aar; Smelter ved den Kongel. Mynt, J. Lassen, 72 Aar; Alle i Kjøbenhavn. Skolelærer Th. Jensen i Ostofte; Mad. A. Hjort i Rø Præstegaard paa Bornholm, 82 Aar; Kongel. dansk GeneralMajor D. C. L. v. Rieck, under et Besøg paa Wohltorff, 77 Aar; Mad. S. H. Schierup fød de Linde, i Aalborg Urtekræmmer og Materialist J. Chr. Lauw i Altona, 80 Aar, Mad. H. M. Abel fød Lindgreen, paa Knabeksgaard, 67 Aar; Mad. C. L. Blicher fød Dreyer, i Worning Præstegaard, og Aar; Amtsprovstinde C. C. Barfoed fød Guldberg, Faxøe Præstegaard, 47 Aar; Krydsbetjent L. G. Bagh i Aarhuus, 35 Aar.