Berlingske Tidende, 1784-01-02
Berlin, den 20de December. J vore Tidender for i Dag findes følgende indrykket betræfsende Staden Danzigs Anliggender. Det Kongelige Preussiske Hof har i et sandfærdigt Foredrag over dets nærværende Stridigheder med Staden Danzig, lagt for Dagen, med hvor megen Ubillighed og Overmod Jndbyggerne i Staden, Danzig have siden April Maaned dette Aar, paa en uhørt og voldsom Maade betaget de Kongel. Preussiske Undersaattere. Skibsfarten paa Weixelen og Passagen igiennem deres Stad. Det har ligeledes viist de Grunde, som have bevæget Hs. Majestæt Kongen af Preussen til at tage Giengjældelse derfor, og at Høystsamme for det første loed Danzigernes Skibsfart, standse paa begge Sider af Staden, dog uden Hinder forfremmede og neutrale Nationers Skibe; men da samme formedelst en Aarets Tid, hvori Skibsfarten laae stille, ikke gjorde noget Jndtryk paa dem, loed han i Begyndelsen af October Maaned nogle Tropper rykke ind i Danzigernes Gebet og Staden tæt indslutte, hvorved dog bemelte Tropper maae lagttage den strængeste Krigsrugt, og ikke vove udenfor deres tildeelte nødtørftige Underholdning at gribe videre om sig, følgelig ikke koste Stadens Gebet daglig 700 Ducater, som falskelig er bleven udspredt i de offentlige Tidender, nei ikke engang saa mange Daler. Denne passelige Giengieldelse, som Staden Danzig modvillig har paadraget sig, og hvorved den ikke taber mere, end hvad de Kongel. Preussiske Undersaattere lide derved, at deres Handel og Tilførsel er bleven standset i en Tid af 8te Maaneder, har endnu ikke kundet udvirke fra Magistraten i Danzig nogen tydelig og bestemt Erklæring paa det Kongel. Preussiske Ministeriums og Residen, teres mangfoldige Forestillinger til Sagens mindelige Afgiørelse, men allene haft den Virkning, at man i Tidender ne og ved alle Hoffer høyligen har beklaget sig over de Preussiske Tyngsler, uden i mindste Maade at kunde besvare de, saavel underhaanden som offentlig bekiendtgjorte Aarsager dertil, samt at Storcanzleren af Pohlen har i en Note, som den 24de October blev tilstillet den Kongel. Preussiske Resident Hr. von Buchholz, i Warschau, givet sig den Umage vidtløftig at anføre, ikke at det Preussiske Hof havde Uret i Hovedsagen, men at det i Begyndelsen kun forlangte, at dets Undersaattere maatte indtil videre nyde en frie Skibsfart salvo jure, og siden havde paastaaet Sagen for bestandig strax og bestemt afgjort, endskiøndt Magistraten i Danzig havde, ifølge Kongen af Pohlens imidlertid indløbne Forholdsordre, allerede er klæret, at lade de Preussiske Undersaatteres Giennemfart efter deres Fornødenheder blive frie og ubehindret i 2de Maaneder. Just dette ligesaa ubillige, som myndige, og af en Stad, som Danzig imod en Konge, ja en Konge af Preussen, høyst usømmelige Forslag, har bevæget Hs. Majestæt til aldeles at forkaste samme, og at paastaae denne Tvistigheds fuldkomne og endelige Afgiørelse, allerhelst da Staden har skredet til at hindre den Preussiske Skibsfart, uden at være berettiget dertil af det Polske Hof, men nu søger at forstikke sig bag samme, og efter dets Raad, ligesom af Naade har erklæret : ey at ville bevilge alle, men kun de om Danzig boende Preussiske Undersaattere en frie Giennemfart paa 2 Maaneder, med deres Fornødenheder, imod at alle Repræsallier bleve strax fra Preussisk Side hævede, og Tropperne trukkene tilbage. Ubilligheden og Forfængeligheden i dette Forslag falder let i Øynene, naar man overveyer, at Staden var ved en saadan Jndskrænkning til en saa kort Tid og til de blotte Fornødenheder, bleven fra denne Side tilstaaet en tvivlsom Ret; at den frie Skibsfart var ligesom bleven tryglet intil videre paa 2 Vintermaaneder, neml. Nov. og December, i hvilke Naturen selv desuden har standset den; at dersom Staden Danzig havde under et vilkorligt Forlig paa 2 Maaneder, naaet sin Hensigt nemlig Ophævelsen af de Preussiske Repræsallier vilde den siden ifølge sin sædvanlige Halstarighed, kun have givet lidet eller intet efter, men været i Stand til at giøre de tvende Maaneders Underhandlinger frugtesløse, afslaae Forliget og igien paa nye at hindre de Preussiske Undersaatteres Skibsfart; da de meget vel vidste, at Hans Majestæt ikke saa let igien vilde begynde Repræsallierne, naar de engang vare ophævede, allerhelst imod et tilstundende Foraar, da Skibsfarten og den store Handel paa Weixelen igien tager sin Begyndelse, hvis Standsning paa nye ville saavel være Hs. Majestæt selv, som andre Nationer meere skadelig, end nu om Vinteren. Naar man uden Fordomme eftertænker disse Omstændigheder og Grunde, naar man af de bekiendtgjorte ægte Documenter kalder tilbage i Erindringen, at Staden Danzig, hverken ved gyldige Privilegier, ey heller ved nogen anden retmæssig Adkomst, kan hiemle sig en udelukkende Skibsfart paa Weixelen, og Handel til Polen og Preussen, og at dersom den vil drive Skibsfart, paa Weixelstrømmen, som gaaer over 20 Mile igiennem det Preussiske Gebet, bør og samme efter billighedens og Giengieldelsens Love tilfalde de Preussiske Undersaattere paa Danzigernes Gebet, som kun udgjør nogle faae Mile; saa vil ingen upartisk fortænke H. Majest., fordi han ikke har antaget et saa nærgaaende Forslag, men aldeles afstaaet samme, og paastaaet Tvistighedens fuldkomne Afgiørelse ved et udførligt Promemoria, som Resident Buchholz har i Begyndelsen af November Maaned tilstillet Storcantzler Okenti, hvilket er et Svar paa hans af 24de October, og som en anden Gang skal blive Publicum meddeelt. Hs. Majestæt Kongen, har saavel ladet det Polske Hof, som Magistraten i Danzig foreslaae en kort Plan til Forlig, hvis blotte Jndhold uden vidtløftig Fortolkning vidner om Høystsammes Mildhed og Retfærdighed. Hans væsentlige Forlangende i samme, er allene en ubestemt Fyldestgiørelse, for de hans Undersaattere tilføyede Fornærmelser; at Staden nemlig lover at skaffe de Preussiske Undersaattere en frie Giennemfart fra en Deel af de Kongl. Lande til den anden, imod Erlæggelse af de sædvanlige Rettigheder; at de lade de Preussiske Skibe ubehindret passere igiennem deres Gebet, som ere forsynede med Kongens og Cabinets Ministeriums Passer, der skulle blive udfærdigede. med vedbørlig Forsigtighed, og at de endelig ikke imodtager nogen Preussisk Undersaat fra Vestpreusen, som ikke kan forevise Kongelig Tilladelse, paa det at denne Provinds ikke aldeles skal blive øde for Jndbyggere. (Fortsættelsen følger.)