Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-07-04
Det Rygte er nu almindeligt i London og bliver ogsaa gientaget i de ministerielle Blade, at Lord Cochrane er afseilet med et Skib paa 400 Tons fra Falmouth til Grækenland, og at 2 Krigskibe, som skulle komme fra Frankerige, skulle forene sig under hans Commando tilligemed 2 Dampbaade, og et Skib paa 60 Kanoner, som ere blevne byggede i Nordamerika. – Denne Demonstration kan maaskee giøre Porten meere tilbøielig til at give de Forslag Gehør, som giøres den til Grækenlands Fordeel. J det mindste berettes fra Constantinopel under 26de Mai, at den brittiske Ambassadeur. Hr. Stratford Canning har atter den 19de ved sin Dragoman ladet forlange et Cathegorisk skriftligt Svar paa hans forhen indgivne Forslag til en Udsoning imellem Porten og Grækenland; hidintil havde Reis Effendi kun givet det korte og mundtlige Svar, at Porten vilde aldrig underhandle med Rebellerne, dennegang fik Dragomanen det Svar, at Reis Effendi maatte først forelægge Divanet den Brittiske Ambassadeurs Propositioner. Hr. von Minziaky havde yttret, at hans Hoff vilde betragte de Tyrkiske Commissariers Hadi og Jbrahim Effendis hurtige Afreise som et Slags Satisfaktion; herpaa har Divanet resolveret: at Afreisen skal strax finde Sted og Commissarierne ere derpaa virkelig afgaaede til Bucharest Fra denne Stad berettes forresten under 3die Juni, at Porten har efter at de Beschlis vare udmarscherede af Fyrstendømmerne ladet trække en Vexel paa 300,000 Piastre paa Hospodaren, ved hans Søn, derholdes som Gidsel i Constantinopel. Hospodaren skal vel i Begyndelsen have protesteret imod disse Vexler, men dog siden have honoreret dem for ikke at udsætte sin Søn for nogen Fare. Saaledes synes Porten at ville fortsætte sin hidtil brugte. Fremgangsmaade imod Fyrstendømmerne, endskiøndt paa en meere middelbar Maade - Den provisoriske Græske Regiering havde den 22de Marts udstædet en Proclamation imod Søerøveriet, ledsaget af et strengt Dekret, og som de nye Magthavere have stadfæstet. – Jfølge den gennesiske Avis har Grækernes Tab ved Erobringen af Messolunghi bestaaet i Følgende: J Staden selv bleve dræbte 2100 Mennesker; ved Foden af Biergene 500; 150 bleve tagne til Fange. Grækerne dræbte selv 1300 af deres Fruentimmer; 3300 Fruentimmer og Børn faldt i Tyrkernes Hænder. Fra Hydra berettes under 7de Mai, at en Skrivelse fra Dervekistas, som er underskreven af Notos Botzaris og de øvrige Messolongiske Hærførere, indeholder: at de ved Udmarschen af Messolonghimistede mange Fruentimmer og Børn; de trængte igiennem Fiendens Løbegrave, sloge sig igiennem Jbrahim Paschas Rytterie og Fodfolk, og det lykkedes dem at redde sig. Nogle Saarede og to Capitanos bleve ombragte af Ægypterne. Det giør os, skrive de, ikke længere ondt for Messolonghi hvis Erobring har kostet Fienden saa meget, og hvis hellige Jordbund allerede var vædet med saameget christelig Blod; men det smerter os kun at vi vare tvungne til at forlade Pladsen efterat vi havde svækket Barbarerne paa det yderste og i den Grad at vi endskiøndt kun 2000 i Tallet kunde bane os med Sværdet Veien igiennem deres Batterier og Leier. Hungersnøden maatte først komme til for at tvinge os til at forlade denne Stad som evig vil blive erindret, og vare nogle Levnetsmidler blevne sendte os til rette Tid saa vilde den bestandig være bleven befriet fra Undertrykkelse. Vi tilbyde Fædrenelandet vores Arme, 2000 af Korsets Soldater, og enhver af os vil paatage os at dræbe 7 Fiender. Lad Ægypterne komme hvor de ville, ved Vand og Brød skulle vi nok giøre dem Modstand; thi de vide at vi sigte rigtigt og at vore Karabiner kunne naae langt – Et Handelshuus i det Vurtembergske, som hidintil kiøbte Ægyptisk og Tyrkisk Bomuld i denne Stab, har tilmeldet sin Correspondent, at det frasiger sig al Handel med den Artikel saalænge som Tyrkerne og Ægypterne vedblive at myrde Grækerne.