JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
Grundeierne i Kjøbenhavn og Kjøbstæderne have tildeels af offentlige Stiftelsers Penge to Trediedele af Assurancesummen staaende i deres. Eiendomme. Om disse i Almindelighed kan altsaa Talen ikke være her, men det er Grundeierne paa Landet, som fornemmeligen lide under Tids omstændighedernes Tryk. Det er dem, hvis Stilling her bør tages i alvorlig Overveielse. - Det gaaer med Eiendomme, som med enhver Vareartikel, naar Meget af eet Slags falbydes, vil Kjøbmanden ikke kjøbe, uden for Spotkjøb; thi han haaber, at kunne faae det for endnu bedre Kjøb. Dette kan, med Hensyn til Varepriserne, imidlertid være Staten ligegyldigt, og det saameget mere, som Tabet er her meget fordeelt, og den Enkeltes Tab eller Fordeel ikke kan komme i Betragning. Om end endeel Handlende tabe ved en Varesort dybe Fald, kunne de dog ikke ganske ødelægges, og Virkningerne selv af disse Enkeltes Undergang kunne ikke være saa skadelige for det Almindelige, at Staten kan gjøre nogen Forandring i den eengang indførte Tingenes Orden. Men ganske anderledes er det, naar Panthaverne absolut lade bortsælge en meget stor Deel. Jordeiendomme, som tilhøre Familier uden for Bondestanden, fordi de ikke paa nogen Maade, end ikke imod høie Renter og største Sikkerhed, kunne faae Penge laante i deres Eiendom. Jkke at tale om, at disse Mænd, som Agerdyrkere, ene Staten vigtige, saa staae og falde med dem ogsaa en Mængde Mennesker, der leve af deres Jorders tilbørlige Drivt. Vel svare Jkkeeiendomsbesiddere og Privatpengendlaanere ofte den, der saaledes er uforskyldt kommet i stor Forlegenhed: enhver er sig selv nærmest: et Ordsprog, som desvære synes at være blevet alt for practisk fulgt i de senere Tider; men beklageligt er det, at den stræbsomme og vindskibelige Mand, uden nogensinde at kunne have forudseet saadanne Tidsomstændigheder, skal blive et Offer for saadanne Grundsætninger. - Forfatteren heraf kjender en Mand, som ingen saakaldte faste Penge har i sin Eiendom, og uagtet han har kjøbt den til billig Priis, og efter Forordn. om Pengevæsenets Forandring var udkommen, uagtet han har udbetalt derpaa 50 til 60,000 Rbd., seer han sig dog ikke istand til at faae Penge laante selv mod at give første Prioritet i denne Eiendom, hverken af Private eller offentlige Casser. Han har i den Anledning ogsaa henvendt sig til Rigsbanken, men han fik til Svar, at ham for Øieblikket ikke kunde gives sikkert Haab om en større Sum end 2000 Rbdlr. paa første Prioritet. Eiendommens Værdie er imidlertid, selv efter de nærværende uforholdsmæssigen lave Priser, over 100,000 Rbdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
Indenlandske Efterretninger. Den hurtige Overgang fra mildt og fugtigt Veirlig til Frostluft, har foraarsaget, at en Forkjølelsessygdom, som Lægerne kalde la Grippe, har været meget hyppig i Kjøbenhavn, og at der næsten ikke gives et Huus, som den ei havde hjemsøgt; men nu er den meget i Aftagen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
en Deel Aar har der ikke været gjort et nyt Oplag af den danske Bibel, da Afsætningen Aar for Aar aftog. Men ved Bibelselskabernes Oprettelse i Fædrenelandet, har Afsætningen i de sidste to Aar været saa betydelig, at der nu maa foranstaltes et nyt anseeligt Oplag, hvori den ny reviderede Udgave af det nye Testament vil findes. Hs. Excell. Geh. Conf. R. Grev Danneskjold Samsøe har, som født Overdirecteur for Gisselfeld, Kloster, ved Tillæg til sammes Fundation, dat. d. 28 Jan. d. A., bestemt, at da Klosterets Jndtægter tillade at udvide sammes Virksomhed, saa skulle Conventualindernes Antal forøges fra 28 til 40, og disse 10 nye Conventualinder strax indskrives og erlægge de 500 Rbd. N. V. i Jndskrivningepenge, samt fra den Dag af nyde den reglementerede Hæving, af 200 Rbd. N. V. aarligen (S. Coll. T. No. 15); Som historisk Oplysning hertil fortjener, her at anføres. – Gisselfeld og Assendrup Gaard og Gods blev i Aaret 1702 af Christian Gyldenløve skienket til et adeligt Jomfrukloster. Godset bestaaer af en dobbelt grundmuret Borger gaard, med Grave omkring, og en Ladegaard, som begge Peder Oxe havde ladet bygge, 1547. Efter Fundatsen af 16 Julii 1725, skulde 16 Jomfruer, som ere fødte af adelige Forældre, dog ingen Fremmed, men fra Sjælland, Fyen, Jylland og Norge, underholdes her, og hver nyde 200 Rd., men derimod skal deres Capital blive i Klosteret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
Slagelse Kjøbstæds Arrester er i denne Tid, for første Gang i en lang Nække af Aar, aldeles frie for Arrestantere. (Slagelse Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
Mariboe, den 13de Martii. J Aftes foreviste Hr. Mechanicus J. Steding med megen Bifald og for fuldt Huus her i Maribo: Søehavnen, for Gibraltar, samt forskjellige Skibe, som laae for Anker, og endeel Søedyr. Tillige blev opført, med hans franske Figurer, Den forvirrede Huusholdning, eller Procuratoren uden Studium, et Lystspil i 3 Acter. Til Slutning: Det latterlige Givtermaal, et Efterspil i 1 Act. - Da alle Folk laae i deres sødeste Søvn, opkom Jldløs i Landsbyen Herritzlev ved Nyested, under Grevsk. Christiansholm, Natten imellem den 8 og 9 denne Maaned. Smeden saavelsom Vaaningshuset blev et Rov for Luerne. - En Baad fra Rødbye, der oversatte Baron Raben til Femern, skal paa Tilbagetouren være forliist og dreven i Land under Lolland. - Saavel om dette som hiint, forventes nærmere og bestemtere Underretning. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
Aarhuus, d. 14 Marts. Vi harmes med Rette naar vi see ædle Handlinger og sande Fortjenester af Menneskeheden gaae ubemærkede og ubelønnede hen, thi som Oldtidens Græker at frygte og banlyse ædle Mænd i Livet, reise Bautastene for dem i Døden og beundre dem først da, naar de have ophørt at leve, er kun at give Verden et talende Vidnesbyrd om vor egen uskjønsomme og utaknemmelige Aand. Ædle og fortjente Mænds Fødselsdag pleier i offentlige Samqvem festligen at helligholdes og det var ikke saameget ifølge denne Skik, som i Kraft af sande og stærke Hengivenheds- og Erkjendtligheds=Følelser, at Aarhusianerne d. 12te Marts ved en scenisk Høitidelighed stræbte at tolke, hvad de føle, hvad de ønske paa den Dag deres elskede Stiftbefalingsmand, fødtes. Sidst i Mellemspiller af Maskeraden fremtreen et Chor af Ynglinger og Piger og istemte følgende Sang, medens Ordene Guldencrone leve luede i Transparent. Hid komme vi, Brødre, med ilende Gang, Med Fløiternes Toner og Strengenes Klang; Hvor Glæden strøet Roser for Menneskets Fjed Hver Yngling og Pige saa gjerne er med. Hid komme vi, Brødre, med Sang og med Dands, Os Vaaren har skienket sin tidligste Krands Vor Fest at forskjønne, af moderligt Skjød Trods Nordhimlens Vrede de Blomster frembrød. Hvert Foraar naar Lærkerne sjunge i Skye Med deres vor Jubel sig blander paany Nu samles vi atter og Festdagens Lyst, Liig Vaarsolens Straaler, opvarmer hvert Bryst. Hist lyser i Flammer den Elskedes Navn, Hist staaer han i hengivne Borgeres Favn. Vor Fryd paa hans Festdag, vor Bøn for Hans Held, Vor Tak for Hans Daad er en vitterlig Gield. Han leve! Han nyde den Retskafnes Fred, Og Kjærligheds Myrter omkrandse Hans Fjed, Og Borgertaknemlighed slynge hvert Aar Sin prunkløse Krands om den Elskedes Haar! Derpaa lød en Stemme fra Scenen: "Aarhuuses, elskede Stiftbefalingsmand, Geheimekonferentsraab Guldeurone leve!" Hurra, gjenlød det tregange gjennem Skuespilhuset. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
Kjøbenhavns Børs d. 18 Martii. Cours. Hamb. 2 M. 582, a vista, 590. Amsterdam 2 M. 534, a vista, . London 2 M. 26 3/4 Rbdlr. Spec. 590. - Specier solgtes til 36 1/2 a 35 3/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 94 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 80 a 81. Norske Sedler 24 3/4 a 25. Svenske Sedler. 10 Mk. 12 s. a 11 Mk. - Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
Blandede Efterretninger. J den norske Rigstidende læses en Udsigtover det norske Bibelselskabs Skjæbne og Virksomhed i det afvigte Aar. Det var i Juni Maaned f. A. at Norges 5 Biskopper, Slotspræst Pavels og Prof. Hersleb udstedte en almindelig Jndbydelse til at indtræde i et saadant Selskab. Efterat man havde erholdt Underretning om, at Jndbydelsen havde fundet, vel ikke almindelig, men dog saa stor Deeltagelse, at Selskabet kunde ansees for stiftet, holdtes d. 26 Maji f. A., efter foregaaende Jndbydelse, et Møde i vor Frelsers Kirke i Christiania, hvor de midlertidige trykte Love bleve antagne, i Følge hvilke en Central Committee valgtes af Selskabets i Christiania og dets Omegn boende Medlemmer, der indtil videre fører Centralbestyrelsen af Selskabets Anliggender.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
J det Melitopolskiske Kredsgouvernement Cherson har der nedsat sig en Sect, Duchoborzer, andægtige Sværmere, der nedstamme fra de i det 8de Aarhundrede fremkomne Paulus=Christne, der skal udmærke sig ved sit lastværdige Levnet, men end mere ved sine sære Religionsbegreber; den af viger fra den rettroende græskrussiske Religion i sin Gudstjeneste og kirkelige Høitideligheder, og Krigsgouverneuren i Cherson ansaae det derfor for sin Pligt, at andrage om dens Forjagelse fra de russiske Grændser. Ruslands oplyste Monark har tilskrevet denne Krigsgouverneur et Brev, der i Menneskehedens Aarbøger fortjener at opbevares som en Helligdom, og hvori han paa det kraftigste afslaaer Gouverneurens Begjering. Det er især i et Øieblik, da den Munkeaand, som man ved Reformationen troede beseiret, atter saa gjerne vil reise sit Hoved, et sandt Fyrstespeil. Havde Philip d. II. tænkt saaledes, da vilde Spaniens Sol ikke dalet saa dybt, og Capere fra Buenos Ayras ikke lade sig see for Cadix. Alexanders udførlige Brev læses paa Dansk i Statstidenden No. 21 s. d. A., hvortil Læseren henvises.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-22
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-22
Skilderie af Kjøbenhavn. Fjortende Aargang. No. 23. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 22 Marti 1817. Om Pengelaan i faste Eiendomme. (Slutning; see forr. No.).At Landeiendomme især ere faldne ualmindelig dybt i Prisen, ja, at det endog ofte er meget vanskeligt at blive af med samme, naar man ikke vil sælge dem til Spotpriis, derom vidner Erfaringen, tilfulde. Jeg vil kun anføre her nogle faa Exempler, som let kunne forøges med flere. Sophiehøi i Nærum, med et Areal af 200 Tønder Land, hvori stode 46,000 Rbd. S. V., og som kostede noget før Pengeforandringen 80,000 Rdl. D. C., blev nyligen af Vedkommende solgt ved Auction for 15,000 Rbd. S. V.; ved første Auction var endog kun budet 5000 Rbd. S. V. Eenrum med endeel Skov, foruden 150 Tdr. Land Agerjord og Tørveskiær, var sat til Auction, men der skeete aldeles intet Bud. Begge disse Eiendomme have tillige det Fortrin, at de ere Lyststeder, bekiendte af deres skjønne Bygninger, herlige Haugeanlæg o. s. v. En Gaard i Lyngbye med 30 til 40 Tdr. godt Land, som i Fredstider har kostet over 10,000 Rd. eller 8000 Specier, er nu tilkjøbs for 12,000 Rbd. eller 2000 Specier, og endda savnes en Kjøber dertil; en ikke langt derfra liggende Gaard, som et Aar før Forordningen om Pengevæsenet havde kostet henved 140,000 Rd. D. C., er solgt ved Auction for 10,000 Rbd. N. V. - Udenfor Sjælland ere Eiendomme næsten i ligesaa lav Priis. Dronning lund i Vendsyssel, i Jylland, en Hovedpart af den bekiendte skjønne og ældgamle Hovedgaard af samme Navn, med 4 til 500 Tdr. Land, og tildeels god Skov, var for et Aar siden til Auction, men intet Bud skeete. Baroniet Knuthenborg, i Lolland, var ligeledes til Auction, men da intet Bud skete, blev det siden solgt under Haanden for en hidtil uhørt lav Priis. J Kjøbenhavn ere vel Eiendommene ikke faldne saa uforholdsmæssigen dybt i Prisen, men i Almindelighed kan man dog antage, at de sælges under det Halve af hvad de før Krigen have kostet, og de i Fremtiden ville koste at bygge. Blandt andre havde man nyligen et paafaldende Exempel herpaa, da Kobbersmedmester Petersens, rigtig nok ikke fuldfærdige Gaard, paa lille Kjøbmagergade, men som dog havde kostet ham at bygge, 100,000 Rbd., blev, og det endda først ved syvende Auction, solgt for 20,000 Rbd. S. V., til een af Prioritetshaverne, som maatte kjøbe den til sig. Af disse Exempler vil det være indlysende, at Eiendomsbesiddere, der ikke see sig istand til at udrede de Prioriteter, der opsiges dem, maatte have Understøttelse med Pengelaan af det Offentlige, naar ikke Eiendommene skulle synke end dybere, til største Skade saavel for deres Besiddere, som det Almindelige. Forfatteren heraf vover her at fremsætte nogle Forslag til at raade Bod paa dette Onde, og overlader disses nærmere Bedømmelse til høie Vedkommende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-22
Bestyrelsen for Rigsbanken, fra hvilken sidste Grundeierne især gjøre sig Haab om Understøttelse. med Pengelaan, har i sit allerunderdanigste Regnskab over Bankens Status (see Coll. T. No. 14 f. d. A. S. 36) erklæret "at den har fundet Betænkelighed imod at gjøre Brug af den samme, ved Fundationen I. 14, forundte Rettighed til at bevilge Udlaan directe paa faste Eiendomme, deels fordi de, der søge saadanne Laan, almindeligen ikke ønske, eller ere istand til at tilbagebetale samme til de korte bankmæssige Terminer, som det er vigtigt for Banken at overholde, for stedse at være raadig over sine Midler, naar den finder fornødent at inddrage dem, og deels fordi Realisationen af Panter, bestaaende i faste Eiendomme, i Tilfælde af manglende Betaling, medføre mere Vidtløftighed og tidspildende Be svæk, end haandfaaet Panter, saalænge ikke, ved et specielt, Banken forundt Beneficium, Banken en lettere Vei dertil er aabnet."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-22
Det er en unægtelig Sandhed, at de, der søge Laan paa faste Eiendomme, ikke ønske eller ere istand til at tilbagebetale samme til korte bankmæssige Terminer, og enhver saadan Debitor saae upaatvivleligen helst, at kunne have saadanne Penge i sin Eiendom, der ikke kunne opsiges ham førend Forløbet af visse bestemte Aar; men da ingen Penge hverken af offentlige Casser eller af Privatcreditorer, udlaanes paa Prioritet i faste Eiendomme, det være da at der betinges visse Terminer til Afbetaling, uden med foregaaende Fierdingaars Opsigelse, saa er det, hvad man i Almindelighed kalder faste Penge, i Grunden kun en Jndbildning, da ingen Penge, fra hvilken Casse de end ere laante kunne siges at være faste, saalænge de hver Termin, i Følge den indgaaede Betingelse, ere opsigelige. Jngen kan altsaa med føje laane Penge paa faste Eiendomme, hvor Creditor forbeholder sig at kunne opsige Laanet hver Termin, undtagen han seer sig istand til selv, eller ogsaa veed Udveie til, at kunne tilbagebetale samme, hvis de skulde opsiges ham. Rigtig nok er det usædvanligt, at Penge fra offentlige Casser opsiges, og det er vel ogsaa dette, som har foranlediget, at man kalder saadanne Laan faste Penge, men Jdeen om Fastheden er her mere indbildt end virkelig, thi saadanne Omstændigheder kunne dog, som Erfaringen vel ogsaa har viist, indtræffe, at den offentlige Casse seer sig nødsaget til at opsige sine udestaaende Penge, og da ophøre de naturligviis at være faste. De, som søgte Laan hos Rigsbanken, maatte altsaa og nøjes med at indgaae samme almindelig antagne betingelser, som hos andre Casser, og det blev altsaa paa denne Maade Banken mueligt stedse at være lige raadig over sine Midler, naar den havde sikkre Prioriteter i faste Eiendomme, som naar den havde Hypothek af Statspapirer, rede Sølv=Valuta, Vare og Panteobligationer i faste Eiendomme. Realisationen af Panter i faste Eiendomme kunde vel udkræve noget mere Tid, men saa særdeles meget mere end Realisationen af haandfaaet Panter, skjønner Forfatteren dog ikke at den, vilde udfordre, da ogsaa disse nødvendigen først maa sættes til Auction o. s. v., ligesaafuldt som hine. Naar altsaa Rigsbanken, efter Forfatterens uforgribelige Mening, kunde af de 6,606,675 Rbd. 94 1/2 tz., hvortil de efter Fund. §. 9 henlagte 700,000 Rbd. ere opvoxne, bevilge 3 Millioner til directe Udlaan paa faste Eiendomme, opsigelige til de sædvanlige Terminer, saa vilde derved mange Grundeiere kunne blive hjulpne, og da Eiendommenes Priis derved vilde holdes i Veiret, maatte, som en Følge heraf, ogsaa Rigsbanken, der har den første Heftelse i disse Eiendomme, stige i Credit og med denne dens Sedlers Cours.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-22
De Penge, der nu i Almindelighed udlaanes, komme i Kjøbmænds Hænder; thi de eie gjerne saadanne Gjenstande, der kunne tjene til haandfaaet Pant, da de sjeldent besidde faste Eiendomme, hvori de have Capitaler staaende. De kunne desuden, fordi de boe i Stæderne, lettere faae Penge tillaans, naar de behøve dem, og bedre taale at betale endog en høi Disconto. Landeiendomsbesidderen derimod befinder sig i en langt ubehageligere Stilling. Han har sædvanlig sat alle sine Penge i sin Eiendom og dens Drivt; han boer langt fra Hovedstaden; han seer sig, end ikke mod høie Renter, istand til at faae Penge laante mod største Sikkerhed; han har ingen anden Hypothek at give end en saadan, som de færreste Pengendlaanere forstaae at bedømme, og som de dagligen fatte mere Mistillid til, jo mere de see Landeiendomme falde i Prisen. Hvad skal nu en saadan Eiendomsbesidder gjøre, naar Prioriteter, blive ham opsagte, Pengelaan kan han ikke faae, og sælge kan han heller ikke; thi yderst Faa kunne kjøbe, naar alle Prioriteter skulle heelt og strax udbetales, og de, som kunne kjøbe, give sig ikke af med faste Eiendomme, især paa Landet, men discontere hellere med deres Penge. En Landeiendom formaaer vel at føde sin Mand, men 20 til 30 PC. kan og bør den ikke kaste af sig. Det Heles Vel synes derfor at kræve at Grundeierne burde have først Ret til at faae Laan, af offentlige Casser. Skulde imidlertid disse rede Penge ikke være tilstrækkelige til at tilfredsstille alle saadanne Laantrængende, saa vover jeg at foreslaae, at der maatte bevilges de Grundeiere, der beviisligen kunde godtgjøre, at de offentlige Casser ikke kunne laane dem de Penge, der skulle udredes, en Jndult paa endnu nogle Aar i Henseende tilde Prioritetsbetalinger, der skulle erlægges. J det mindste kunde der tilstaaes dem Frist, til de 6 Aar efter Freden ere udløbne. Om der end til Erstatning for Prioritethaverne blev tilstaaet dem 7 til 10 PC., saa vilde derved Debitor ikke ruineres; det vilde maaskee tvertimod tvinge ham til end mere at anstrænge sig; men paa denne Maade blev han dog ved sin Eiendom og bevaret fra Ødelæggelse *).*) Heri vil den Upartiske neppe være enig med den ærede Forfatter. Skulde Jndultens Forlængelse have været af nogen Nytte, saa maatte denne Forlængelse have taget sin Begyndelse strax, da det andet Aar efter Freden var udløbet; thi da havde den været almindelig for Alle. Nu derimod have allerede saa mange udbetalt Capitaler, der bleve dem opsagte, og disse kunne altsaa ikke være tjente med at der tilstaaes deres Debitorer, hos hvilke de vente Betaling til næste Termin, en Jndult, som de aldeles ikke have gjort Regning paa, og som kun kommer til at gielde for Enkelte, ikke for Alle, hvilket sidste dog, under nærværende Omstændigheder, er nødvendigt, naar der ikke skal komme største Forvirring i de gjensidige Pengeforhold. Om Overdaadighed ved Jordefærd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-22
Jkke uden Grund hører man dagligen Klager, over den tiltagende Luxus, og flere af vore mest yndede Forfattere have med ligesaamegen Fynd, som Aand, skrevet imod denne nagende Orm, som nærer Enkelte og tærer Mængden. En iblandt de ukallige saavelsom utilgivelige Overdaadigheder, er sikker den en af de største, og mindst tilgivelige, hvormed vore Afdøde stedes til Jorden. Saaledes see vi pragtfulde Ligfærd, der ved deres Optog tildrage sig enhver Forbigaaendes Opmærksomhed. Vi studse saavel ved Kistens som Liig vognens Pragt, saavel ved Følgets Størrelse som Equipagernes Skjønhed, og alt dette aflokker os til Slutningen det Spørgsmaal, hvo den var, som man saaledes fører til sit Hvilested, Sielden, saare sjelden, lyder Svaret overeensstemmende med vor Forventning, og sædvanligen tilfredsstilles vor Nysigenhed med, at det var en simpel Borger, eller Borgerkone, hvis Levninger nu vises en Ære, som det Hele ikke, i fjerneste Forhold, i levende Live sattes i Stand til at nyde. Og hvorfor skeer al denne Opsigt? – For at give den salig Afdøde en anstændig Begravelse, lyder Svaret: for at være andre Mennesker liig. - For at være andre Mennesker liig hungrer, som oftest, den efterladte Familie fire Ugers Dagen efter saadan anstændig Begravelse og Jordefærd, i Stedet for at den i Aar og Dag havde villet kunne leve af de overflødige Udgivter, der medgik til Klædning, Kiste, Sørgetøi, Bedemand, Kirkebetjentere, Kirkemusik, Jord &c. &c. &c. Sandhed er dette, som at af ti Personer, der blive begravne, bliver ikke En stedet til Jorden, i Forhold til hvad han efterlader sig, og at over de 3/10 Dele, af de efterladte Familier, gjøre overdaadige Begravelses=Udgivter, som de vel ikke altid angre, men længe føle, formedelst deres Uforholdsmæssighed. Var det da ikke ønskeligt, at en Anordning, satte Skranker for denne Luxus, som Forfængelighed og Sædvane pleier, Jo visselig, og som et velgjørende Bud ville den taknemmeligen modtages af den oplyste Mængde, og tvinge den glimresyge og ufornuftige Deel til en Sparsommelighed, som den ved modnere Overlæg vilde lære at skatte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-22
Frimodig som Dansk Mand har Jndsenderen, heraf fremsat sin individnelle Meening. Har han feilet, vil sikkert mere Kyndige overbevise ham om sin Vildfarelse; har han talt Sandhedens Ord, da vil det upaatvivleligen ikke undgaae Hines Opmærksomhed, som ofte lodede de Svagsynede paa rette Vei, og som lode Saadanne føle Fornuftens Værd, dem Fornuften ei var forlenet. Om Logeabonnement i Skuespilhuset.