Viborger Samler, 1819-04-10
Vore Aviser omtale vidtløftig den Skiændsels baad, der blev udøvet mod Statsraad August v. Kotzebue. Hans Morder er efter de hos ham fundne Papirer, en theologisk Kandidat, Carl Ludvig Sand, en Bayreuther, der først havde studeret i Tübingen, og siden i Jena. Man fandt hos sam et i sort Bind heftet stort Ark, hvorpaa var skreven, i en svulstig, høitravende og fantostisk Stiil, (men dog røbøde Stilen ingen Afsindighed, 3st omtrent Følgende: "Tydsklands Fornedrelse den herskende Troløshed, Frighed og Slettænkenhed, har opfordret til at rydde alle af Veien, som ere "Skyld deri, han vil foregaae de Andre med sit Exempel og selv rydde den sletteste af Veien. Han vil skaffe Eendrægtighed i Tydskland, hæve den "protistantiske Kirke, fuldende Reformationen, forsvare den mod Parekommet og befæste een Kirke- og een Stat." Denne i udsvævende Udtrykke affattede Opsats var betitlet "August von Kotzebuet, Dødssted." En Seddel laae derved, hvorpaa var skreven "Dødsdom, fuldbyrdet paa August vor Kotzebue den 23 Marts 1819 Kl. 5 1/2 efter Universitetets Beslutning." (Dettes Navn, samt noget mere som lignede Underskrivter vare Hjeroplyker.) Den Magdeburger Avis paastaaer, man endnu fandt en Seddel i hans Lomme, hvorpaa stod skreven: "Den rydske Friheds og Enheds Modstræber, russisk Etatsraad August von Kobebue, har Universiteterne i . . . .(ulæselige Skrifttegn) den 18de Marts 1819 afsagt Dødsdom over." Morderen Sands Fader, var Geheime-Justitsraad, boede i Wunsindel og havde mange Børn. Morderen havde, ifølge sin sværmerske Aand, anlagt den gammeltydske Dragt, og havde i den senere Tid ladet sit Skiæg voxe paa en ganske ualmindelig Maade. Sand lod sig melde hos Kotzebue, under Foregivende, at han havde noget Vigtigt at tale med ham om, og var fra Mitau. Fyrstinden af Yserburg kom netop i samme ulykkelige Øieblik, for at gjøre Frue Kotzebue en Visit, da Sand tredie Gang kom igjen (andre Fremmede vare der ikke) hun traf dette Menneske i sin sorte gammel tydske Draar (kort Kappe, og Bønnet=Hue) i Forstuen; han fulgte efter Fyrstinden op af Trappen. Statsraad Kotzebne kom Fyrstinden imøde og førte hende ind til sin Frue imidlertid blev Sand anviist et Sideværelse; Kotzebue kom strax til ham. Han overleverede ham et Brev med sort Segl, (hvori skal have staaet Anledningen til Mordet) imens Kotzebue læste det, stødte Sand ham den 12 Tommers lange Dolk i Hjertet og gav ham derpaa i Hovedet et og i Underlivet 2 Stik. Da Sand havde fuldbragt Mordet og Frue Kotzebue og een af Døttrene ilede til Værelset, gik Morderen ned til Gadesøren, bibragte sig selv et var Stød (man siger med en anden Dolk) og laae længe paa Gaden og væltede sig i sit Blod, førend Man, sat i almeen Skræk over Mordet, greb ham. Han blev derpaa ført til Hospitalet i Manheim. Han levede endnu den 27de Marts, skjøndt meget svag, og fortrød ikke sin Udaad. Man har givet ham en Vagt af 8 Soldater, for at hindre at han ikke skulle skille sig ved sit elendige Liv Siden Mordet paa Gesandterne i Rastadt (ogsaa i det Badenske) har intet Mord vakt større Medfølelse end dette. Kotzebue (hvis egentlige Døbenavn er August Friederich Ferdinand) ver født den 3die Ma 1761 i Weimar, hvor hans Fader var hertugelig Legationsraad; hans Moder lever endnu der, og en 822 Aar gl. (Hun er, efterat have erfaret sin Søns gruelige Dødsmaade, yderst svag.) Han var Fader til 14 Børn; det yngste er kun 2 Maaneder gammelt. Hans Søn Oberstlieutenant Kotzebue i russisk Tjeneste, der gjorde Reisen med Verdensomseileren, Krusenstern, var netop paa Veien for at besøge sin Fader i Mannheim, som han ikke havde seet i 4 Aar, da Mordet skeete. Han passerede Dagen efter igjennem Frankfurt - Han er gift med den unge smukke Frøken Manntruffel fra Liefland. Hen vil først besøge sin Farmoder i Weimar og sendte paa sin Faders Dødsdag en Stafette til Manheim, for at lade sine Forældre vilde, at han lykkelig var kommen dertil.