JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-23
Skulde nogen af Vore Betiente, som Told Opsyn ved Jnd= og Udførselen til Oplag er anbetroet, eller som have at eftersee Beholdningerne ved Qvartals=Undersøgningerne, befindes at have vitterligen eller ved aabenbare Efterladenhed eller Skiødesløshed taget Deel i eller givet Anledning til, at Vores Casse for nærmes, eller ikke erholder sine Rettigheder rig, tigen og i rette Tid, da straffes han med Suspension for en Tid, eller med Embeds=Forbrydelse efter Sagens Beskaffenhed. 9) Til Sikkerhed for de Afgivter, som betroes Oplagshaveren, naar Oplags=Vahrerne overlades ham til eget Gremme og frie Raadighed, forbeholdes Vores Casse, i Overeensstemmelse med de hidtil værende Oplags=Anordninger: 1.) Første Pante=Ret i samtlige hans Oplags=Vahrer, nogle for alle og alle for nogle 2) Fortrins=Ret til Betaling af samtlige hans ørige Eiendomme, Vahrer eller Effecter, som ikke ellers lovligen ere pantsatte. 3) Desuden skal det være den eller de Vore Betiente, som paa ethvert Sted bestyre Told=Opsynet, uformeent, naar og saa ofte de holde det fornødent, endog imellem Qvartals=Afregningerne, at eftersee Oplags=Beholdningen, for at erfare, om og hvor vidt de finde Vores Casse derved for sin Fordring, betrygget, og for saavidt de derom maatte fatte grundet Tvivl, skulle de i saa Fald være bemyndigede til, i Mangel af anden Sikkerhed, at tage Oplags=Beholdningen, eller saa meget deraf som de ansee tilstrækkeligt til Vore Rettigheders Betaling under Laas og Nøgel, og strax at forlange samme ved Rettens Middel bortsolgt. Men naar en Oplagshaver stiller antagelig Borgen eller anden Sikkerhed for hans Oplags=Afgifters rigtige Erleggelse til hvert Qvartal, da skal han være undtagen fra det Eftersyn, som vore Betiente ellers hos ham imellem Qvartals=Afregningerne kunne foretage. J øvrigt forholdes i Henseende til Vor Casses Sikkerhed efter Toldforordningen af 26 No. vember 1768 14 Cap. 18. Forordningen af 29 Nov. 1773, og Consumptions Forordningen af 15 Oct. 1778 dens 3 og 8 Capitel, 10) For saavidt denne Vores Anordning maatte forunde Lettelser, som ikke allerede ere bevilgede i de Stæder, hvor Oplage hidindtil have været tilstaaede, og for de Vahrer, som der hidtil have været Oplags=Vahrer, maae de i disse Lettelser tage Deel. For saavidt i disse Stæder endnu maatte haves andre Oplags Fordeele, vedblive disse indtil videre.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-23
11) J Henseende til Oplage eller Credit paa Rettighederne af Vahrer som fra China og Ostindien samt fra vore Vestindiske Øer, hidkomme, da forholdes dermed efter de Anordninger, som derom allerede ere givne. 12) Denne Vores Forordning, som ved dens Bekiendtgiørelse træder strax i Kraft, vedbliver indtil den nye Told=Forordning udkommer, da deri alt hvad som angaaer Oplags Væsenet vil omstændeligen vorde indført. Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-23
Det umaadelige Syd=America var da, som en hver uafhængig Mand i Verden ønsker, blevet befriet fra Despotisme, Tyrannie og Slaverie; det skulde nu nyde Naturens og Menneskernes Rettigheder, og Europa sin Handel. Om Hasenfrat, der ved forrige Aars Udgang stod som Leverandeur ved den fran. franske Armee under General Dumourier. i Nederlandene. 3)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-23
Denne Mand, der er bekiendt formedelst General Dumouriers Klager, og som Vaabendrager for Ex=Ministeren Pache, den nærværende Stor=Vezier i Paris, henhører til de forvovneste Sans=Culotter af den nyeste Epoche. Han var og den, som den 22de Mai i d. A. beleirede Conventet, og ved Tumult og Trusler udpressede af denne lovgivende Forsamling Fængsels=Deeret imod de 22 Repræsentantere. Hasenfrag var ved disse anarchiske Optrin saa virksom, at man i Paris kaldte dem og deres Følger den hasenfratziske Revolution. Disse Omstændigheder giøre det interessant at lære at kiende denne Buxeløse noget nøiere, hvorfor Læserne her meddeeles et Stykke af et Brev, som allerede i forrige December er skrevet i Paris. Hasenfraz er Forfatter til adskillige statistiske Skrifter. Navnet Hasenfraz klinger ret stærkt tydsk, naturlig derfor, at jeg holdt sammes Eiermand for en Tydsker. Men han er det ikke, ei heller synes hans Forsædre at have været det. Hans Fader hidde Berg de Lievre, og havde erhvervet sig vigtige Jndsigter i Biergverks=Videnskaben. Forgieves gjorde han sig Umage for at blive ansat i dette Fag: de Tydske som agtedes for de beste Metallurger, bleve ham allevegne foretrukne, og Adgangen til Ministeren, Dag fra Dag umueligere. Hvad er herved at giøre, Han faaer det Jndfald at omskabe sig til en Tydskeer efter det Begreb, som man paa den Tid gjorde sig om dette Lands Lærde. Først blev ved Hielp af en Ordbog Berg de Lievre oversat paa Tydsk, og efter at have lært at brække dette nye Uhyre frem, lod han sig med afstudsede og vildt og Hovedet fremstaaende Haar, indpælet i en stiv, rigstædigsk Klædning, anmelde hos Ministeren som en paa Hartz født og oplært Bierg mand. (Resten følger.) 2) Taget af forommeldte Minerva Fridericia den 22de August. Den 19de i d. M. fødte Niels Hansen Fiskers Kone heri Staden 2de Drengebørn, hvoraf den første levede 4 Timer efter Fødselen og fik Daab; den anden var død født. Dagen derpaa fødte hun den 3die Søn, som døde 8 Timer efter Fødselen, og blev forud døbt. Moderen befinder sig efter Omstændighederne temmelig vel.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-23
Bekiendtgiørelser. Auction. Riberkiergaard,
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-23
1 1/2 Miil norden for Ribe beliggende, agter Ef eren formedelst langt Fraliggenhed, ved een eneste Auction at lade bortsælge Mandagen den 30te September førstkommende Klokken 10 Formiddag paa Kiergaard. Bygningerne paa Gaarden er overalt af Grundmuur og i god Stand. Borgergaarden er 2 Etager høy, og 2de Fløye een Etage, hvorunder ere hvælvede Kieldere indrettede til Bryggerse, Borgerstue og 8te andre Værelser. Ladegaarden bestaaer af 3de Huuse, nemlig: Lade, Øxen og Hestestald samt Meierie=Huus, foruden et Blege og Smeddehuus. I Gravene, som omgive Borgergaarden, ere Gieder, Aborrer og Skaller. Omkring Gaarden er: a) 2de store Frugt= og Kiøkkenhauger. b) Skov af Eeg, Bøg, Birk og Æsk, baade store Træer og unge Træer i Opvext, foruden en indhegnet ung Skov, der alt staaer for 2 Skpp. 2 Fkr. Hartkorn Skovskyld. Til Gaarden er et matriculeret Laxe og Øret=Fiskerie i Darum Aae, der staaer for Hartkorn Hovedgaards Taxt 6 Skpp. Desuden tilhører Gaarden en Laxe= eller Aalegaard i Wisles=Aae, der ikke er matriculeret. Gaarden har overflødig Tørveskiær, og dens Marker og Enge, som med dens nu tilkiøbte Eiendom staaer for 9 Tdr. 4 Skp. 2 1/2 Alb. Hartkorn Hovedgaards=Taxt, er af god Bonite og ligger tæt omkring Gaarden. Det leene Aar med det andet kan saaes: Rug 20 Tdr., Byg 10 a 12 Tdr., Havre 20 Tdr., Boghvede 3 a 4 Tdr., og avles 80 a 90 Læsser Høe. Stedets yndige Beliggenhed og Værelsernes gode Jndretning giør, at saavel et Herskab som enhver anden vil finde der en behagelig og rummelig Boepæl.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-23
Skulde nogen forinden den berammede Auctions=Dag finde Lyst at ville kjøbe Kiergaard underhaanden, da kan Lysthaverne henvende sig til S. T. Hr. von Schmidten paa Urup ved Horsens, som har i Commission derom at accordere, men saadant maatte da skee saa betild, at ifald Handel underhaanden, træffes, Tilbagekaldelse betimelig kunde skee forinden Auctionen. Gaarden med sine Eiendomme, samt Conditionerne foreviises forinden Auction af Hr. Balvig paa Kiergaard. Den samme Dag og paa følgende Dage bliver sammesteds holdt Auction over en Deel Sølv. Sengeklæder, Linned, en Glas Lyse=Krone, Kobber, Tiin, Messing, Borde, Stole, Chatøller med meere Boehave, ligesom og over Bester, Køer, Faar, Vogne, Plouge, Harver, og øvrige Avlings=Redskaber, a. c.J Følge Kongelig allernaadigst befaling af 26de Julii d. A. bliver alle de, som formeene sig at have noget at fordre hos den heri Staden for falske Banco=Sedlers Forfærdige se, arresterede Nicolaas Fischer, herved med Aar og Dags Varsel udi de Kiøbenhavnske Berlingske Tidender, Adresse Contoirs Efterretninger den Viborger Samler, Ribe Stifts Ugeblad, og den Altonaiske Mercur, 3de Gange efter hinanden sub pæna præclusi & perpetui silentii indkaldede, for saadant, deres havende Krav, inden fornævnte Tids Forløb at anmelde og beviisliggiøre for os underskrevne, som ved Kongelig allernaadigst Commissorium af 26de Julii d. A. ere befalede at behandle bemeldte Nicolaas Fischers Boe, og ville vedkommende i saa Henseende henvende sig til mig Assessor Rothe, boende i St. Annægaden Nr. 93, ligefor Amaliegaden. Kiøbenhavn, den 5te August 1793. C. Rested. A. B. Rothe.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-23
Justitsraad og Asses. Assessor i Hof= og for i høieste Ret. Stads=Retten. Den nye oprettede af Hans Kongelige Majestæt allernaadigst approberede Tontine eller Livrente-Societet bestaaer af 3000 Portioner, hver til 100 Rdlr. Spec., inddeelt i 6 Classer efter de forskiellige Aldre, af Jndskuddet nyder Jndsætterne Renter, som udbetales af Hans Majestæts Kongens Casse. Ved Dødsfald stige de Efterlevendes Renter og Planens heele sammenskudte Capital 300,000 Rd. Spec. deeles tilsidst imellem de længstlevende i de 3de første Classer. Til bemeldte Fonds Complettering mang ler 57,000 Rdlr. Spec., de, som agte at tage Deel i bemeldte Societet, ville behage at henvende sig til Undertegnede eller til S. T. Hr. Etatsraad Lawvartes Contoir i Altona. Planen er at bekomme paa bemeldte Steder og i Provincerne hos de Herrer Postmestere, om de skulle mangle Planer ville de behage samme at reqvirere. Toutinens Bogholder Contoir i Kiøbenhavn den 20de Aug. 1793. Stephansen. Justitsraad. Formular til Anmeldelse efter Planens 6 s. Undertegnede N. N. forlanger herved N. Portioner, hver til 100 Rdlr. Spec. udi den oprettede Tontine eller Livrente Societet. for mig selv, sød- min Hustrue N. N. fød. -N. Portioner. - min Datter N. N. - dito dito N. N. - min Søn N. N. - - -- dito dito N. N. - Til N. Classe N. Afdeeling N. Portioner, Renterne af bemeldte N. Portioner eller N. Rdl. Species hæver jeg og min Kone saa længe vi lever, efter vores Død Børnene selv. Ved Døden af bemeldte vores Børn, skal Renterne være til, lige Deeling, saaledes: at enhver Efterlevende nyder en lige Deel af den Afdødes Portion, og den længstlevende hæver Renterne af det hele Jndskud, og nyder ene og allene Policens Jndkomster. Døttre ne givte eller ugivte, skal selv qvittere for Renterne, og Policen saavel for Sønnerne som Døttrene kan ikke sælges, pandtsættes eller transporteres. Paa samme Maade kan og Personer, som ikke ere hinanden beslægtede, indgaae i Forbindelse med hinanden ved fælleds Jndskud under eet.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
Forordning. Under sidst afvigte 19de Julii har Hs. kongelige Majestæt ved Forordning allernaadigst befalet: "At, da Loven ikke udtrykkelig fast sætter, hvorvidt en Prokurator kan, i civile Sager, affordres Vidnesbyrd om det, som hans Part har aabenharet og betroet ham, i Egenskab af Sagfører, og Vi have lagt Mærke til, at Retternes Meeninger desangaaende have været forskiellige, naar Trætter derom ere blevne førte ved Domstolene: Saa have Vi, i Betragtning heraf, besluttet at foreskrive en saa bestemt Regel, i det omhendlede Tilfælde, at al Tvivl kunde hæves, gode af samme flydende bekostelige Processer svarges. Ugtet Loven, i dens 121327, byder, at, naar togen kræves til Vidne, skal han vidne alt hus ham om Sagen er vitterligt, kan dog dennealmindelige Regel ikke ubetinget anvendes paa ovocater og Prokuratorer; thi da disse ere d Raadførere og Talmænd, Loven har anvii Medborgere, der mangle Evne til, selv at kunne paatale eller forsvare deres Ret; Saa følge deraf, at enhver bør, med fuldkommen Tillig kunne betroe dem sin Velfærd, sin Tarv og sine Hemmeligheder; Og da Sagførre, end og efter deres Embeds=Eed, ere forbundne til at tiene deres Parter med Troskab og Oprig, tighed, ligesom og Høyeste Rets Patent erklærer den Advocat strafskyldig, som, efter at have imodtaget en Parts Dokumenter, udfører Modpartens Sag; Saa kan Lovgivern saa meget mindre have villet bifalde, at en Sag fører skulde optræde som Vidne imod det, der havde benyttet sig af hans Raadførsel, Henseende til det, som, igiennem denne Frtroelighed kunde være bleven ham aabenbare.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
J Følge disse Grundsætninger, de ere byggede paa Moralitet og overeensstemmende med de ældre Lovgivningers Aand, besa Vii herved allernaadigst: at naar en Prokrator indstevnes til Vidne, i nogen civil Sag som enten har været ham overdraget til Uførsel, eller hans Raadførsel deri været brugt bør han ei allene være frietagen for, men de bør endog være ham aldeles forbudet at aflægg Vidnesbyrd deri, for saavidt som de Spørgstaale, der til ham fremsættes, ikke kunde besøres, uden ved at aabenbare hvad ham af hans Part, eller den, der har raadført sig med ham, maatte være betroet; derimod bør han vere Pligtig til, under sin Eed, lige med andre Vidner, at giøre Forklaring om det, som han ved til Sagens Oplysning, uden at samme formedelst Partens Fortroelighed, er kommet til hans Kundskab.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
Hvorefter de Vedkommende sig allunderdanigst have at rette.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
Udfaldet paa den schulziske Religensproces. Denne mærkværdige Sag, hvori at heele protestantiske Publikum har taget, og endnu 7) Taget af Schleswigsche Journal for Stember. tager en saa levende Andeel, er nu endelig bleven afgjort, om man tør troe de derom offentlig bekiendtgjorte Eftterretninger, uden lovsmæssig Dom, eller snarere tvertimod en afsagt lovmæssig Dom! Denne og saa mangen nye, i det mindste i den preussiske Rettergang hidtil usedvanlig Fremgangsmaade, som skal have fundet Sted under denne Sags Behandling, fortiener alle tænkende Menneskers Opmærksomhed. Gaves der altsaa nogen Materie, som for at sættes i et klarere Lys, et gentlig fortiente at afhandles i Journaler, saa er denne. Den slesvigske Journal, som har til Hensigt at giøre agtsom paa merkværdige Tildragelser i den literariske, theologiske og politiske Verden, har ogsaa derved opfyldt sin Bestemmelse, at den har Tid efter anden fremført Efterretninger om denne Religionsproces i Forhold til de Acter, som derom ere udkomne iblandt Publikum. Den er og nu forbunden til at melde det uventede Udfald paa samme. Vig laane den utroelige Efterretning herom af et trykt Skrift, som offentlig er udgivet under følgende Titel: Religionsproces des Prediger Schulz, zu Gielsdorf nedst dessen eigenen gerichtlich ubergebenen Vertheidigungschrift seiner Lehre. Mit dem Motto Das Reich Christi soll nicht durch Geste verwaltet oder regiert werden. Den Gesete machen keine Christen. Luther. 1792.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
Forfatteren til dette Skrift er os aldeles ubekiendt; hans Navn synes heller ikke at være magtpaaliggende, da han mestendeels har indskrænket sig til at levere de blotte Akter, 1792. Af samme Journal har man forhen taget Efterretninger om denne Sags Oprindelse og Fremgang, hvilke bleve indførte i dette Ugeblads No. 34, 37 af forrige Aargang. uden at tilføle noget af sit eget, undtagen en kort Efterretning om Udfaldet. Denne synes han at have øset af den første Kilde; den vil derfor, ligesom Acterne selv, finde Troeværdighed hos en stor Deel af Publikum. Dog indeholdes saavel i hiin, som i disse, de Tilfælde og Omstændigheder, der synes ikke at kunde rimes med de høie Begreb, som Folk indtil denne Dag med Ret har havt om den over al fremmed Indflydelse ophøiede preussiske Ret. tergang. Det er derfor i flere end een Henseende meget magtpaaliggende, at disse blandt Publikum udbredte Efterretninger, kunne snart blive bekiendte for dem, som allene ere i Stand, til at overtyde Verden om disse Acter ere ægte eller uægte, paa en saa anthentisk Maade, at al Tvivl derved udelukkes. Hine Mænds egen Værdighed, Sagens store Vigtighed og Publikum anspændte Opmærksomhed synes at giøre en saadan Underretning aldeles nødvendig. For at hielpe til at frembringe samme desto snare re, fremlegge vi følgende Udtog af ovenmeldte trykte Skrift. Førend den kongelige preussiske Kammer ret i Berlin, som kompetent Dommer i denne Sag, skreed til at afsige nogen Kiendelse, er terat Sagen var oplaget til Dom, fandt den fornødent i Forveien at forelegge Overkonsistorium til Besvarelse nogle Spørgsmaale, som man troede herved at burde tage i Betragtning. De vare følgende: 1. Om Jesu Lære indeholder samtlige Grundsandheder i den christelige Religion, og hvori bestaae disse Grundsandheder, 2. Om der, foruden Jesu Lære, gives endnu andre Grundsandheder i Religionen, og hvori bestaaer disse? 3. Om den lutherske Religions Grundsandheder stemme overeens med Grundsandhederne i den christelige Religion, eller hvori grunder sig deres Uovereenstemmelse? 4. Hvad beskaffenhed har det med den saa kalde Troeslære, og om denne indeholder Religionens Grundsandheder i Almindelighed, eller den lutherske Confessions i besynderlighed. 5. Om Præsten Schulz i sin Lære, saaledes som samme ved Undersøgelsen er befunden, har afviget fra den christelige Religions Grundsandheder i Almindelighed, eller fra den hutherske Confession,
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
Hvori Overconsistoriums Svar paa de 4 første Spørgsmaale har bestaaet, kan ikke sees af det for os liggende Skrift. Der meddeeles os ikkun Besvarelsen paa det 5te Spørgsmaal af de 2de Herrer Teller og Søller, som begge ere Medlemmer af Overconsistorium, et terdi Alt tilsidst beroede allene herpaa. Hr. Jøllners Votum lydede saaledes: Hvad det angaaer, som gemeenlig bliver holdt for Grundsandhed i den lutherske Confession, da har Schulz, i Følge de fremlagte Acter, aldeles afviget derfra, saa vidt jeg er i Stand til at dømme derover. Men om han har afviget fra den christelige Religions Grundsandheder i Almindelighed, saa at han bør ikke holdes for nogen christelig Prædikant, tiltroer, jeg ikke mig saa ligefrem at kunde afgiøre *. *)Hr. Tellers Votum var saaledes affattet. Jeg er af Hr. Jøllers Meening, hvad Besvarelsen paa den anden Halvdeel af Spørgsmaalet angaaer. I Henseende til den første J. Skade, at Hr. D. C. R. Holler ikke har angiUd det de Gruside, hvorfor han ikke tiltroede sig at fælde nogen afgiørende Dom herom. Thi at han hos sig selv kunde være bleven tvivlsom derover, lader sig neppe tænke om en saa agtværdig Theeolog. Halvdeel, maae det, om Samvittighedsfriehed nogensinde skal finde Sted, overlades, som mig synes, til Lærerens, Patronens, og Menighedens Samvittighed, hvad de vil henregne til Christendommens Grundsandheder efter deres Overbeviisning, da fra fordum Tid ingen Enighed har været i Christenheden, og denne derfor har deelt sig i saa mangfoldige Partier. Denne Skaanseel for Samvittigheden, synes mig saa meget meere Sagen selv fører med sig, naar i en Meenighed Hensigten af Religionen, forsaavidt den angaaer Orden og Rolighed i det borgerlige Liv, opnaaes ved at fremsætte den christelige Lære endog paa en Maade, der for det andet Partie synes nok saa ufuldkommen. Om nu dette kan anvendes paa nærværende Tilfælde, maa jeg henstille til Dommernes Paakiendelse. Siden lod Hr. Teller i en Samling af Overconsistorium følgende Betænkning over de forommeldte Spørgsmaale tilføie Acterne: I Theorien har den saa kaldte lutherske Religion ingen Grundsandheder uden disse saa: Den første: I Troenssager er enhver sin egen Dommer. Den anden. Enhver Lære maa allene udledes af Skrifteen; hvorhos dog ikke bestemmes de enkelte Bøger, som dertil henhøre, hvilket og maatte skee, for ikke at modsige hiin første Grundsætning." For saavidt har altsaa Hr. Schulz ikke afviget derfra.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
Men efter den tydske Rigspraxis ere hidtil alle de blevne holdte for Grundsandheder, der ere bestemte i den augsburgske Confession og Apologien for samme efter de da værende Reformatorers Overbeviisning, og fra disse har Hr. Schulz afviget. Men om han nu og har afviget fra den christelige Religions Grundsandheder, lader sig for ingen andens og for intet andet Parties Samvittighed afgiøre. Thi, som bekiendt er, har der aldrig været Overeensstemmelse i Christenheden, og ere deraf saa mange Sekter oprundne. Saa meget maa man dog tilstaae, at efter Acterne, har han hver ten prædiket imod den høieste og almindelige erkiendte Grundsætning i den christelige Religi- og Joh. 4, 23, 24, eller lart imod samme i Henseende til de moralske Forskrifter, forsaavidt de angaae Orden og Sikkerhed i Staten Atter afskrevet efter mit beste Vidende og Samvittighed, og med Beraabelse paa den heele evangeliske Kirke. Teller.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
Den Session, hvori dette blev tilføiet Acterne, var en overordentlig, hvori Overconsistorium ved en Cabinetsordre blev befalet, istedet for de af Kammerretten opgivne Spørgsmaale, at besvare følgende, og det strax.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
Om Præsten Schulz har lært overeenstemmende med Religions dittet og altsaa er en luthersk Præst, eller ikke? Den første Halvdeel af dette Spørgsmaal, besvarede Hr. Teller med Ney, den anden som tilforn.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
Efterat nu Consistorii Vota vare Kammerretten tilstillede, saa blev endelig af den inplen forsamlede Ret afsagt følgende Dom: At Præsten Schulz er vel ikke at ansee for nogen luthersk Præst, men bør dog taales som en christelig Præst tilligemed hans christelige Meenigheder og beskyttes i sin Lære." Hvad nu herpaa videre fulgde; det maa vi ganske fortælle med Forfatterens egne Ord, efterdi det er saa overordentligt, at vi billig giøre os Betænkning ved at tillægge, endog blot i Udtrykket, det mindste af vore. Efterat dette var skeet, henløb nogle Uger, og man hørde intet, indtil Kammerretten, pludselig den 7de Junii, paa Grund af en indløben Cabinetsordre, blev besalet, at møde for Storcantsleren von Carmer i hans Huus, og her blev forlangt af den: at den nu strax nok engang og paa nye skulde votere over denne, af den selv allerede paadømte Sag. Og bleve disse Borg hver for sig indførte i Protocollen.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-30
Vi afholde os fra at afskrive Forfatterens Betænkning over Hensigten med denne igientagne Boteren. Han farer fort: Men dette Forsøg mielykkedes. Mængden af Stemmerne blev for den afsagte Dom, og kiendte samme for ret.