Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1840-10-13
Tyrkiet. Om Bombardementet paa Beirut meddeles nu nærmere Efterretninger, der ere affattede i et mod Englænderne meget fjendtligt Sprog. Efterat Admiral Stopford havde ladet nogle Bomber kaste mod Staden den 12te f. M., opfordrede han Soliman Pascha til at overgive Pladsen, og da denne Opfordring ikke blev efterkommet, begyndte Bombardementet den følgende Dag. Da de ægyptiske Tropper vare dækkede mod Englændernes Jld, mistede Soliman Pascha ingen Tropper og kun da Englænderne landsatte nogle tyrkiske Soldater, bleve 4 ægyptiske Soldater og en Officeer skudte. Af Byens ulykkelige Jndvaanere, der ganske vare givne til Priis for Englændernes Jld, bleve derimod 100 Mennesker for største Deelen Oldinge, Qvinder og Børn, dræbte. Den franske Consul Desmelotze, der boede i Nærheden af Byen, heisede sit Flag, men dette blev ikke respecteret, hvorimod Englænderne netop rettede deres Jld mod det, og Consulen trak sig derfor tilbage. Den 13de begyndte Jlden igjen og de landsatte Tropper kastede nu congrevske Raketter ind i Byen, hvorved en betydelig Deel Mennesker bleve dræbte og endeel Varer opbrændte. Da man intet Angreb gjorde paa de ægyptiske Tropper, skal Solimans Forbittrelse mod Englænderne være meget stor, og han har sendt Mehemed Ali een af de congrevske Raketter, for at den i sin Tid kan vidne mod Englænderne. Endelig forlod Soliman Pascha Beirut, men forinden lod han et sort Flag heise paa Hospitalet, for at denne Bygning kunde blive skaanet, og dog skal ogsaa den være skudt i Brand af den østerrigske Fregat Guerrieral, der commanderes af Erkehertug Friedrich. J Alexandrien skulle alle Europæerne være meget forbittrede mod Englænderne. Mehemed Ali er derimod ganske rolig. Flere Blade berette, at der skal have fundet en Kamp Sted mellem de ægyptiske Tropper og de landsatte forenede tyrkiske og engelske Tropper, hvori de sidste skulle være blevne aldeles overvundne, men noget Fuldstændigt veed man dog ikke om denne Kamp. Admiral Stop ford vil efter Forlydende nu begive sig med Flaaden til Akka (St. Jean d'Acre), og man beretter tillige, at Alexandrien skal være blokkeret, tilligemed hele Kysten fra Akka til Tripolis, ligesom og Dschebail og Batrum skulle være indtagne. Om Tilstanden i Syrien ere Efterretningerne modsigende; thi efter nogle skulle Jndvaanerne tilbyde Jbrahim deres Hjælp, efter andre begynde derimod Desertion at tage Overhaand i Jbrahims Armee og en Fætter af den Mehemed Ali hengivne EmiBeschir, nemlig Emir Abdalla skal endog med 7000 Mand Druser have forladt Mehemed Alis Parti. Næste Post vil formodentlig bringe bestemtere Efterretninger og disse vigtige Anliggender. (Forlangt indrykket.)P. West i Stændersalen 1840. Jkke uden med den største Forbauselse have vælgerne i det 18de Valgdistrict eller Falster bragt i Erfaring, at deres Repræsentant, Sognefoged P. West, har i sin Erklæring i Sagen om Skattebevillingsret bedet den ærede Forsamling ikke at lægge for stor Vægt paa Petitionens Underskrift, da Petitionairerne ikke have kjendt dens Jndhold og Betydning, i det mindste - siger han - har dette været Tilfældet i hans Omegn. Dersom P. West endda kun havde debiteret denne Usselhed om sig selv, kunde hans Vælgere vist ikke havt meget derimod at indvende; thi, sandt at sige, lovede man sig just ikke store Renter af hans aandelige Capital. Men forsaavidt han under sin Erklæring har indbefattet os, hans Vælgere, som have underskrevet den lolland falsterske Petition om Skattebevillingsret, seer man sig foranlediget til herved at erklære, at vi – og vistnok alle de øvrige Medunderskrevne (P. West maaskee ene undtagen) - kjendte Petitionens Jndhold og Betydning førend vi underskrev samme, skjøndt med mere og mindre Klarhed, ligesom vi ogsaa have underskrevet Petitionen, uden at være forlokkede eller forledede dertil, men ene og alene efter vor Overbeviisning om Sagens Gavnlighed og i Tillid til Kongens Tilsagn. Jgjennem Stænderne vil jeg høre mit Folk. Men inden vi forlade P. West og hans Færd i Stændersalen, tillader man sig et Par Ord om hans Forhold i Sagen om Tjenestekarlenes Emancipation. Ogsaa i denne Sag udtalede P. West sig i en Retning, der gjør hans Humannitet og Menneskekjærlighed kun liden Ære. – Men takket være vor menneskekjærlige Konge, der gav Stænderne denne Opgave til Løsning, ja takket være alle de ædle Mænd, der erkjendte en saa naturlig og dybt begrundet Menneskerettighed! Waalse og Kippinge Sogne, i October 1840. Hans Rasmussen, Sognefoged. Clans Nielsen. Morten Christiansen. Truels Hansen. Peder Hansen. Lars Olsen. Jørgen Jørgensen. Lars Larsen. Ole Hansen. Rasmus Hansen. Rasmus Mogensen. Jens Hansen. Lars Mortensen. Anders Hansen. Jens Hansen. Niels Hansen. Hans Olsen, Peder Rasmussen. Jørgen Hansen. Rasnus Andersen. Ole Nielsen. Jakob Lolleke. Ole Larsen. Rasmus Jørgensen. Hans Jørgensen. Jens Omand. Peder Rasmussen. (Samtlige Gaardmænd og Vælgere.) N. Schierning. Rasmus Fredriksen. Jacob Jensen Prier. Anders Sørensen. Peder Naa. Jens Madsen.