JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Proclamata. J Medhold Kongelig naadigst Bevilling saalydende Vi Carl Johan, af Guds Naade Konge til Sverrige og Norge, de Gothers og Venders; Gjøre vitterligt: at Vi efter derom indkommen underdanigst Ansøgning og Begjæring samt i Overeensstemmelse med den af Os i Vort Statsraad tagne Beslutning naadigst have bevilget og tilladt, saa og hermed bevilge og tillade, at Kjøbmand Thor Olsen af Christiania maa ved Proclama, sub poena præclusi & perpetui silentii, med Aar og Dags Varsel i den Norske Rigstidende, Christiani Jntelligentssedler, den Berlingske politiske og Avertissements Tidende samt Hamborger-Correspondent, 3de Gange efter hinanden indkalde alle dem, som formene sig at have nogen Fordring paa ham, der er af ældre Oprindelse end 31te December 1828, til med deres Paastand at fremkomme og saadant deres havende Krav, inden foreskrevne Tids Forløb, at anmelde og beviisliggjøre, dog med Reservation af, at Umyndiges Tiltali Fremtiden ikke derved paa nogen Maade skal være paaskriveret, og skal saadan Jndkaldelse i Aviserne være ligesaa gyldig som om den var skeet ved Proclama efter Loven; dog skal denne Vor naadigste Bevilling Ord til andet indrykkes i formeldt offentlige Tidender samt læses for vedkommende Værnething og ved den Overret, hvorunder samme henhører. Hvorefter Vedkommende sig underdanigst have at rette og for Skade at tage vare. Givet i Christiania, den 13de November 1835.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Under Rigets Segl. (L. S.)
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Efter Hans Majestæt Kongens naadigste Befaling Jonas Collet. Diriks. Motzfeldt. Fasting. Holst. Sibberen. VII. Bull. indkalder jeg herved alle, som formene sig at have paa mig nogensomhelst Fordring af hvad Navn nævnes kan, der ha en ældre Oprindelse end 31te December 1828, til, sub poen præclusi & perpetui silentii, med deres Paastand for mig inden Aar og Dags Forløb at fremkomme og saadant deres havende Krav inden denne Tid for mig at anmelde og beviisliggjøre. Christiania i Norge, den 30te December 1835. Thor Olsen. Foreløbig bekjendtgjöres herved, at S. T. Hr. Grosserer Peter J. Grot agter at bortsælge ved Auction i Februar Maaned d. A. circa 4000 Stkr. Calmar Tömmer, 2300 Tylter diverse Calmar Bræder og Planker, samt et Partie Egestaver, Søm, Fliser &c., som foreviser, fra Contoiret i Brogaden Nr. 18, paa Christianshavn, og hvorover det Specielle nærmere vil blive bekjendtgjort, A. Simmelhag, Mægler.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Kjøbenhavn. Trykt det Berlingske Bogtrykkerie med Hurtigpresse denne Tidende udkommer daglig og tilbringes Abonnenterne for 1 Rd. 3 s Qvart. Subskription modtages her i Staden, Pilestræde Nr. 118, og i Provindserne paa de Kgl. Postkontorer. for ved provindsialstænderne for Sjællands, 3 Fyen og Lollands-Falsters tifter. samt for Poland og Færøerne.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Mandagen den 11te Januar. No.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Slutning af Sagen betræffende Udkast til en Forordning angaaende hvad deri Strandingstilfælde skal iagttages. (See denne Tidende No. 36 og 37).Med Hensyn til disse Committeens Forslag, bemærkede den kongel. Commissarius: AdA. At Amtmanden i de Egne, hvor Strandinger hyppigen forefalde, vistnok pleier at gjøre sig nøie bekjendt med alle de Forhold, som ved hine Afgjørelser komme i Betragtning, og, hvor det behøves, ville hiin Øvrighed ikke efterlade at indhente Oplysninger fra sagkyndige og paalidelige Mænd. Da han desuden efter Committeens Forslag selv skulde udnævne de Mænd, der med ham skulde deeltage i Afgjørelsen (hvilket ikke vel kunde være anderledes), synes heller ingen forøget Garanti ved det Foreslaaede at vindes, men snarere vilde Amtmandens moralske Ansvar for Resolutionen derved forringes. Ad B. At Commissarius ei skjønner rettere end at den foreslaaede Forandring maatte ansees som en Forbedring. Ad C. At man, idet man troede at burde foreslaae Betalingen til vedkommende Retsbetjent saa moderat som muligt, ogsaa havde indseet, at denne stundom kunde blive noget knap. Han maatte derfor ganske henstille dette af Committeen foreslaaede Punkt til Forsamlingens Overveielse. Ad D. ruer m med Hjælp af en Graveur at forsøge at opstiste At der, efter hans Skjønnende, ei kunde være Noget imod den foreslaaede Redaction at erindre. Dog meente han, at i saa Fald de Ord foruden de ham ellers efter F. 20 tilkommende Gebyrer kunde bortfalde, da de Ord, hvormed den foreslaaede Redaction indledes, tilkjendegive, at det omhandlede Gebyrene erlægges for Søferklaringen eller det Forhør, som træder i Sammes Sted. Ad E. At han, idet han erkjendte Vigtigheden af de for det foreslaaede Tillæg anførte Grunde, dog maatte gjøre opmærksom paa, at de Paagieldendes Stilling, naar samme sanctioneres, bliver ufordeelagtigere, hvor en privat Mand er benaadet med Forstrandsrettighed, end hvor denne er forbleven hos Kongen. Ad F. At den foreslaaede Redaction af de sidste Passus, i N. 31 aldeles svarer til Udkastets Mening, som maaskee derved tydeligere udtrykkes; men at det, for at forebygge Misforstaaelse, turde være hensigtsmæssigt, udtrykkeligen at tilkjendegive, at Auctionsomkostningerne ikke skulde være indbefattede under de i den sidste Passus omtalte Rets omkostninger. Ad G. At det dog ikke turde være uden Nytte, og i Særdeleshed tjene til Beroligelse for Fremmede, at Overøvrigheden tilholdes, under de her anførte Omstændigheder af og til selv at indfinde sig ved Stranden, og at de vel ligger i Sagens Natur, at han, naar han der indfinder sig, umiddelbart maa kunne anordne, hvad der dog i ethvert Tilfælde vilde være hans nærmere Resolution undergivet. Ad H. At den sidste Passus af §. 34, hvis Udeladelse er foreslaaet, dog turde være overeensjørelse af stemmende med Sagens Natur. Af¬
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Conflicter imellem den dømmende og administrative Autoritet er i ingen Stat overladt til den første, men er enten tillagt en, af de høiere Administrations- og judicielle Collegiers Personale sammensat, Autoritet, eller og en særegen Autoritet, der meere nærmer sig den administrative end den judicielle, f. Ex. i Frankrig Statsraadet. Efter vor Forfatning maa den endelige Afgjørelse tilkomme Kongen: Men da Allerhøistsamme ikke uden Nødvendighed tør indblandes i slige enkelte Sager, er det vel rettere, at Afgjørelsen overlades til Cancelliet, hvorfra naturligviis Recours til Kongen maatte kunne finde Sted. Ad I. At det uden Tvivl er saare vigtigt, at der er Straf for den, der, uden for de Tilfælde, hvori §. 3 undtagelsesviis dertil giver inden Øvrigheden. Ret, tillader sig Bjergnineller dog de, der træde i Øvrighedens Sted, derved kunne indfinde sig, da ellers ingen Sikkerhed haves mod Godsets Forvanskning, og at der, hvor det efter Tilfældets Beskaffenhed paa nogen Maade kan være tvivlsomt, om Øvrighedens eller dog Strandfogdens eller Sognefogdens Nærværelse burde have været oppebiet, ifølge almindelige Grundsætninger for Straffeloves Anvendelse, ingen Straf vil finde Sted. Da Straf der ulovligen foretafen for den Bjergning ges, inden den anordnede Control dermed kan haves, er grundet paa den Fare for Forvanskning, som de Strandlidtes Gods derved udsættes for, saa synes heller Jntet naturligere, end at den maa forøges, eftersom Omstændighederne mere eller mindre give Anledning til at befrygte saadan Forvanskning. Der er stor Forskiel paa at straffe Nogen blot paa Grund af Mistanke, og at straffe Nogen for Handlinger, der ere forbudne, fordi de give en Leilighed til Forurettelser, hvorimod Lovene ikke kunde betrygge, naar ei hine Handlinger allerede vare forbudne. Den Paagieldende har da overtraadt en bestemt Lov og har forsætligen foretaget Handlinger, hvorom han veed, at de sætte Andres Rettigheder i Fare. Ad K. At den foreslaaede Forandring maa ansees for at være hensigtsmæssig. Ad L. At det ei synes tilraadeligt, at den 2den Passus i I. 39 skulde udgaae, da Paragraphens første Membrum ei indbefatter alle de i Fdn. 21de Marts 1705 §. 17 nævnte Handlinger, som gjøre Embedsmanden mistænkelig; at der derimod ei kan haves Noget imod de eventualiter foreslaaede Tillæg, som aldeles stemme overeens med Paragraphens Mening.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Ved det Udtryk: "Bjergere" i § 5 har den til Udkastets foreløbige Prøvelse nedsatte Committee formeent at skulle forstaaes Forbjergere, efterdi, ifølge den paa Bornholm trufne Jndretning disse, som snarere forestaae end selv udføre Bjergningen, men ei hine, ere faste. Committeen har derfor foreslaaet, at Ordet: "Bjergere, forandres til "Forbjergere" og udføre til "forestaae. Da denne Sag imidlertid syntes at være af mindre Vigtighed, har ei nogen Stemmegivning herom fundet Sted, og Forsamlingen har blot vedtaget at ville anføre Saadant som en Redactionsbemærkning. Paa lige Maade har Forsamlingen vedtaget at anføre som en bemærkning for Redactionen, om der skulde være nogen Anledning til i Consularagent" til "Con at forandre det Ord: sul eller Viceconsul, da En af Forsamlingens Medlemmer har yttret, at det første Ord ikke er nogen almindelig benævnelse for de tvende sidste Embedsmænd, men tvertimod tilkjendegiver en Classe af Embedsmænd, som ofte findes ansatte, hvor en Consul eller Viceconsul er beskikket. Forsamlingen har imidlertid i den Omstændighed, at Udkastet har været forelagt Departementet fer de udenlandske Sager, fundet nogen Anledning til at drage Rigtigheden heraf i Tvivl, hvilket den saaledes allerunderdanigst maa henstille.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Det i § 20 for Politimesteren bestemte Salær, forekommer Forsamlingen at være temmelig ringe, især da de korte Dage om Vinteren, i hvilken Aarstid Strandinger hyppigst forefalde, sjeldent ville tillade, at Bjergningen kan fortsættes læn Timer om Dagen. Vel er nu dette gere end Salær, naar hensees til dets nominelle Beløb, ligesaa stort som det, der i mange andre Tilfælde tilstaaes Rettens Betjente; men det maa paa den anden Side ikke tabes af Sigte, deels at dette er et ganske nyt Arbeide, som paalægges Politimesteren, og at man derfor ved at bestemme Betalingen for samme ikke behøver paa det Nøieste at rette sig efter tidligere Bestemmelser, deels at den Forretning for hvilken dette Salær skal være Betaling, er i mange Henseender besværlig samt forbunden med physisk Anstrengelse og ofte med Fare for Helbreden, ligesom og at den Fuldmægtig, som Politimesteren, der vistnok saare sjeldent selv vil kunne fungere, skal constituere for sig, bør være en i alle Henseender paalidelig Person, der følgeligen bør aflægges noget rundeligen. Det maa derhos, efter Forsamlingens Skjønnende, meere være Gjenstand for Lovgivningens Bestræbelse, ved saa nøie som muligt at bestemme Vedkommendes Jndtægtskilder, at afskære den egennyttige Retsbetjent enhver Leilighed til at udvide Sportuleringen, end efter den knappeste Maalestok at tildeele ham Betaling for hans Arbeide, og den samlede Sum, som paa denne Maade vil komme Politimesteren til Deel, vil dog saare sjeldent opløbs til, hvad hidindtil endog af den samvittighedsfulde Retsbetjent er blevet beregnet for Strandingsforretninger. Paa Grund heraf tillader Forsamlingen sig allerunderdanigst at foreslaae: At der i denne § sættes 6 Rbd. istedet for 5 Rbd. og 4 Rbd. istedetfor 3 Rbd., idet den bemærker, at ved Votering 50 Stemmer have erklæret sig for og 16 imod dette Forslag.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Samtlige de med Strandingssagen forbundne Retsomkostninger (med Undtagelse af Auctionsomkostninger i det Tilfælde, at Bjergernes Andeel tillige bortsælges) saavelsom Betaling til Strandingscommissionæren, naar denne skal erlægges, blive af Eierens Andeel alene at udrede." Ved § 32 er af En af Forsamlingens Medlemmer blevet gjort det Forslag, at det Forskud, som, naar Nødvendigheden udkræver det, maa gjøres, ei skulde gives af Amtsrepartitionssendet og Kæmnerkassen, men paa Landet af Amts kassen og i Kjøbstæderne af Told- eller Consumtionskassen, og at vedkommende Kassebetjente burde tillægges en staaende Ordre fra Rentekammeret og Generaltoldkammeret til efter Reqvisition af Amtmanden at gjøre saadanne For slud, i hvilken Anledning er blevet anført, at Stranding vel kan ansees som et Statsanliggende men ingenlunde som et Communeanliggende, og at derfor ingen Byrde i denne Anledning bør paalægges Communen, især da Kæmnerkassen i flere Byer ofte ikke vilde være i Stand tilat gjøre et saadant Forskud, hvorimod paa den anden Side er blevet bemærket, at der ved denne just er paalagt Medlemmerne af den Anordning. Commune, i hvilken Strandingen skeer, mange særegne Forpligtelser; at, da her kun er Tale som et Forskud, Byrden for den vedkommende Commune ikkun vil være ringe; og at det Tilfælde, da Bestemmelsen vil blive sat i Anvendelse, ikkun saare sjeldent vil indtræffe, samt at Forslaget, med Hensyn til de Vanskeligheder forControllen og Revisionen, som ved sammes Jværksættelse vilde opstaae, vel maa synes betænkeligt og Forsamlingen har derefter ved Afstemning med 35 imod 24 negtet dette Forslag sit Bifald.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
J Henseende til §. 33 havde den til Udkastets foreløbige Prøvelse nedsatte Committee yttret, at hvad der i samme er foreskrevet Amtmanden, med Hensyn til hans Nærværelse paa Stranden, ikke syntes letteligen at kunne forenes med de mange andre Forretninger, som ere paalagte denne Øvrighedsperson, der somoftest boer langt fra Strandingsstedet, og at det nok turde antages, at Amtmanden hidindtil paa de fleste Steder ikkun sjeldent har indfundet sig ved Strandinger. Det forekom derfor Committeen ikke at være ganske hensigtssvarende at give en Forskrift, om hvilken man veed, at den i Almindelighed ei vil blive efterlevet. Derhos syntes det Committeen betænkeligt at opfordre Amtmanden til at indblande sig i de enkelte Grene af en Administration, som han kun kan kjende lidet til J som han desuden ikke heelt igjennem kan iagttage, og der syntes at være tilstrækkeligen sørget for alle Vedkommendes Jnteresse, naar det paalagdes ham at paasee, at Strandingssagen fremmes paa den ved Anordningerne foreskrevne Maade, og at i det Hele intet Ulovligt foregaaer. At det imidlertid ikke kunde formenes Amtmanden at indfinde sig paa Strandingsstedet, naar han dertil maatte finde Anledning, og at naturligviis ifølge Embedsforholdet imellem Amtmanden og Politimesteren, de af hiin der tagne Beslutninger maatte blive at tage til Følge, troede Committeen derhos til Forebyggelse af al Misforstaaelse at maatte tilføie. Den foreslog saaledes, at den anden og tredie Passus af denne Paragraph maatte udgaae; men ved Afstemning erklærede Forsamlingen med 30 Stemmer imod 29, at den ei fandt Anledning til at fravige Udkastets Bestemmelser. Ved § 35 er af En af Forsamlingens Medlemmer bleven foreslaaet den Forandring, at de Politidirecteuren paalagte Forretninger skulde overdrages en Søofficier eller anden sagkyndig og paalidelig i Kjøbenhavn bosat Mand, og at i de Tilfælde, da Amtmanden ellers har at decidere, Søretten skulde være bemyndiget til at afgive Bestemmelse, efterdi det da maatte antages, at disse Beslutninger vilde blive tagne, og disse Forretninger udførte paa den mest hensigtssvarende Maade. Men herimod er blevet bemærket, at det ved Anordningen mindre erblevet paalagt Politimesteren at indblande sig i eller forestaae Bjergningen, hvorved Jndsigt i Sovæsenet vel i mange Tilfælde kan være gavnlig, end paa det Nøieste at vaage over, at Alt ved samme gaaer rigtigt og lovligt til; at Politidirecteuren just ved det Forhold, hvori han staaer til alle Næringsgrene i Hovedstaden, maa antages tilfulde at kunne skjønne om Værdien, af de Gjenstande, som kunne komme under Bedømmelse; at Søretten er et blot dømmende Jnstitut, med hvis Organisation Afgivelsen af saadanne Skjøn ikke vel lader sig førene, og at der i Kjøbenhavn, efter den Grundsætning, som indeholdes i Anordningen, ikkun kunde være Valg imellem Politidirecteuren og Magistraten; hvorefter Forsamlingen med 58 Stemmer imod har erklæret sig imod det Forslag, at Politidirecteurens Functioner skulde overdrages til en Sofficier eller en anden paalidelig Mand, og med 36 mod 10 imod det, som gaaer ud paa, at Søretten skulde i Amtmandens Sted afgive Bestemmelse.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Skjøndt nu Forsamlingen tilfulde erkjender det Rigtige i en sparsom Anvendelse af Livsstraffen, kunde den dog ikke antage, at den her kan forbigaaes uden at tilsidesætte al Analogi med den øvrige criminelle Lovgivning, da vore Love straffe ethvert Mord attentat med Døden, hvilket Princip endog nyligen er blevet gjentaget i Frd. 4de October 1833 F. 14. Den omhandlede Forbrydelse er desuden saa skjændig, at den vistnok fortjener den høieste Straf, og de Motiver, som i Almindelighed bestemme en saadan Forbryder, ere af en endnu skammeligere Art end dem, som ordentligviis bestemme Mordbrænderen, for hvem Loven har fastsat Livsstraf. Forsamlingen besluttede derfor med 40 Stemmer mod 19 ei at tiltræde dette Forslag. Endeligen har Forsamlingen ved § 39 blot som en Redactiosbemærkning at anføre, at det vel ikke vilde være upassende ved de Ord: "andre private Foretagender at tilføie som paa nogen Maade staae i Forbindelse med Strandingsanliggender.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
da denne Passus ellers er forfattet i saa ample Udtryk, at næsten ethvert petuniært eller oconomisk Foretagende fra Embedsmandens Side vilde kunne komme under dens Anvendelse. Saaledes indstilles i dybeste Underdanighed denne Sag til Deres Majestæts allerhøieste Bestemmelse. Mødet den 4de Januar 1836.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Det blev anmeldt, at Kammerherre Wegener havde modtaget en Skrivelse fra Palles Godses hoverigjørende Bønder til Stænderforsamlingen, hvori de anholde om, at, dersom den heverigjørende Bøndes Stilling og Forhold i Almindelighed maatte komme under Behandling, deres Kaar da ogsaa maatte vorde tagne under Overveielse af Forsamlingen, hvilket Andragende blev tilstillet Committeen i Sagen angaaende Hoveriets Afløsning. Til foreløbig Behandling blev foretagen Sagen angaaende det af Justitsraad Salicath indgivne Forslag til en Petition om Oprettelsen af et Handelstribunal i Kjøbenhavn.). Committeens Referent, Procurator Haagen, oplæste Committeens Beretning hvorefter Sagen nærmere blev discuteret. Da Committeen ikke havde troet at burde tilraade, at Forsamlingen skulde andrage paa et saadant prettelse, og flere af Forsamlingens Tribunals Medlemmer ligeledes havde udtalt sig for samme Mening, erklærede Proponenten, paa dertil given Anledning, at det var hans Ønske at tage sit Andragende tilbage, hvilket derpaa, i Overeensstemmelse med §78 i Fdn. af 15de Mai 1834. blev stillet under Afstemning, og da Jngen i Forsamlingen erklærede sig herimod, blev Sagen saaledes tilbagetagen, i hvilken Anledning Committeens Referent paa dennes Vegne tilkjendegav, at det var en Selvfølge, at, naar Proponenten saaledes tog sit Forslag tilbage, maatte de af Committeen gjorte Jndstillinger og nogle Punkter, der stode i Forbindelse med det gjorte Andragende, ligeledes bortfalds.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Cancelliraad Hempel foredrog derpaa en Petition, betræffende adskillige Forslag og Ønsker fra Odenses Kjøbmandslaug, som gik ud paa følgende Punkter: 1) At der maatte tilstaarsDanmarks Handlende lige Rettigheder med Hertugdommenes med Hensyn til Told og Consumtion, 2) At Stempelpligtigheden af Manufacturvarer maatte ophæves, og disse, ligesom andre Varer, kunne indgaae mod en bestemt Told, samt den forhadte Huus-Jnqvisition afskaffes, 3) Ophævelse af alle Monopoler og af Forbudet mod raffinerede Sukkeres Jndførsel. 4) Nedsættelse af Afgifterne paa Udførselen af Landets raae Producter. 5) Fri ForSee denne Tidende Nr. 8 Side 96. Denne Sag vil iøvrigt fuldstændigen blive meddeelt i et følgende Nummer. sendelse af alle fortoldede og consumerede Varer overalt i Danmark og Holsten fra de danske Provinds-Kjøbstæder, uden Anvendelse af Passeersedler fra Toldvæsenets Side, hvorimod disse maatte vare gyldige, naar de, ligesom i Kjøbenhavn, vare udstedte af de Handlende selv, samt endelig, at Toldkontoiret og Pakhuset maatte, ligesom forhen, atter indflyttes tilbage fra Landet til Odense. 6) At Kanal- og Lodspengene maatte nedsættes, i det Mindste til det Halve af hvad de nu ere. 7) At der maatte skee Jndskrænkning i den af de saakaldte Prøveryttere udbredte Omstreifen i Rigets Provindser til Skade for Landets Handlende, og en passende Afgift, paalægges dem i Lighed med den, Statens egne Borgere maae yde. Og endelig 8) at virksomme Foranstaltninger maatte træffes til at standse den uberettigede Handel, som for Tiden drives af Skippere, Mæglere, Foermandskarle, Bissekræmmere og de paa Landet bosatte Handlende. Den Deputerede henstillede til Forsamlingens Overveielse, om der maatte findes tilstrækkelige Grunde til en Committees Nedsættelse, for at prøve, hvorvidt samtlige disse Jndstillingsposter eller i alt Fald enkelte af dem, forsaavidt disse ikke maatte egne sig til Henviisning til Told committeen eller nogen anden, allerede forhen udnævnt, Committee, maatte fortjene at vorde Gjenstand for en allerunderdanigst Petition til Hs. Majestæt. Efterat det af et Medlem af Forsamlingen, som tillige er Medlem af Committeen til at prøve den nye Toldtarif, var blevet bemærket, at de 5 første Poster af Petitionen ere komne under Behandling i denne Committee, og efterat der fra flere Sider var yttret Tvivl, om ikke de øvrige i Petitionen omhandlede Gjenstande maae antages at have været indeholdte i det tidligere af den nævnte Deputerede indgivne Andragende *), erklærede denne, paa nærmere See denne Tidende Nr. 15 Side 136 til 138. dertil given Anledning, at han, ifølge de saaledes gjorte bemærkninger troede at kunne forsvare for sine Committenter, Kjøbmandslauget i Odense, at tage sit Andragende tilbage, hvilket saaledes nu af ham skete. Mødet den 5te Januar.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Sagen angaaende Ophævelsen af Fdn. af 19 Marts 1817 om Logbøger og Skibsjournaler.) blev sidste Gang foretagen, og afgjort paa den Maade, som i sin Tid i denne Tidende vil blive oplyst.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Stiftamtmand Krieger oplæste den af ham paa Forsamlingens Vegne forfattede, Betænkning i Sagen om Lovudkastet angaaende den islandske Handel og Skibsfart, hvilken Betænkning af Forsamlingen blev bifaldet. Mødet den 6te Januar.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Sognefoged Hans Nielsen afleverede en Skrivelse til ham fra de hoverigjørende Bønder af Rønnebeksholms Gods, hvori de anmode ham om for deres Vedkommende at andrage paa, at de maae blive fritagne for Hoveri imod at betale samme med Penge, hvilken Skrivelse blev afleveret til vedkommende Committee.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Sagen angaaende det af Brændeviinsbrænder J. Sidenius indgivne Forslag til en Petition om Forandringer i de bestaaende Jagtloved ) blev sidste Gang foretagen, og saaledes afgjort, som i et følgende Nummer af denne Tidende vil blive oplyst. ) See denne Tidende Nr. 35 Side 566. *) See denne Tidende Nr. 2223 Side 364. See denne Tidende Nr. 35 Side 568.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Rettelse. Nr. 25-26 Side 400, 8 Linie Stadens læs, Fattigvæsenets.
Berlingske Tidende, 1836-01-11
Kjöbenhavn. Trykt i det Berlingske Officin, med Hurtigpresse.
Berlingske Tidende, 1836-01-12
med else. send Kongelige den til 5. Jesevposter de tileger. de Avertissements Berlingske politiske idende. Udgivet og forlagt ved Brødrene Berling; redigeret af Archiater Schönberg. P. Januar. Tirsdagen den 12 No 16. Til Læserne.
Berlingske Tidende, 1836-01-12
Vi have alt forhen havt Leilighed til at erklære, at det er vor Agt, at bestræbe os for at gjøre denne Tidendes Udvortes saalegant som det er muligt, forenet med en hurtig Expedition, og vi have intet sparet for at naae dette Formaal; vi maae derfor saa meget mere beklage, at uagtet den paa denne Tidendes Titel anbragte Vignet er graveret og siden stercotyperet af en berømt Kunstner i Tydskland, saa er dog, ved en Forsømmelse fra denne Mands Side, deels Præget ikke skaaret dybt nok, deels Massen, der er anvendt til Af støbningen, bleven valgt af et for blødt Metal, saa at det ikke kan modstaae Paavirkningen af Trykningen men i de faa Dage, der ere forløbne fra Nytaar, er blevet saa forflidt, at det ikke kan afpræge sig, hvilket de ærede Læsere desværre ville have bemærket af de sidst leverede Nummere.