Jyllandsposten, 1838-02-19
Til Jyllands Kjøbstædborgere, i Anledning af de forestaaende Valg. Tiden er kommen, paa hvilken Kjøbstædborgernes nye Repræsentanter skulle vælges, og paa hvilken Raadmænd af Borgernes Midte skulle udnævnes. Jntet kan derfor være af større Vigtighed, end at vedkommende Communer henvende deres hele Opmærksomhed paa de nu forestaaende Valg, da det heldigere Udfald af denne velgjørende Lovgivning her ene og allene beroer paa den væsentlige Omstændighed, at selve Borgerne kunne træffe de rette Mænd til disse Poster - Mænd, som ere begavede med Kraft, Jndsigt og Kundskab til at røgte dette Kald - Mænd, som kunne og ville med Mod og Selvstændighed i Forening med Øvrighederne indvirke paa Communernes Gavn og deres Medborgeres sande Vel, og som uanseet Hindringer, Arbeide og Besværligheder ville vide at gaae den Gang, som deres Overbeviisning og Samvittighed byder, hvor saadant skeer til hele Borgerstandens sande Tarv og Nytte, til Communens Opkomst og til Befordring af Almeenvellet. Gid derfor Valgene her ville træffe de dygtigste, frisindede og uafhængige Mænd, hvis Virkning paa Communernes Bestyrelse vil have uberegnelig Jndflydelse paa hele Samfundets Tilværelse, idet Sands og Lyst til at fremme det Offentliges Vel derved vil blive vakt, og den ofte yttrede og begrundede Misnøie, med Borgernes Udelukkelse i Bestyrelsen af de communale Anliggender derved aldeles hævet. Kjøbstædborgernes tidligere Umyndigheds Periode kan man da saaledes sige er endt, da selve Regjeringen indsaae, at en almindelig Communallov, som Landet manglede, var nødvendig, og sikkerlig har ingen Provinds inden Danmarks Grændser haardere følt Svien af Communernes stedse aftagende Myndighed, end det fra de høiere Regjerings=Autoriteter bortfjernede Jylland, hvor hele Byers Velvære meer eller mindre beroede paa de ansatte Embedsmænd Godtbefindende, saalænge Borgerskabets Stemme ei var sideordnet Magistratens, og saaledes det Almenes Jnteresse allene var overladt den enkelte, altbestemmende Øvrighedsperson. Paa denne ene Mands Tænkemaade og Villie beroede da forhen for en stor Deel hele Byens Vee eller Vel, Ulykke eller Lykke, Tilbagegang eller Fremgang. Vi hørte derfor snart en Bye at klage og sukke, og igjen Nabobyen at prise og takke det ulykkelige eller lykkelige Tilfælde af denne eller hiin Øvrighedspersons Ansættelse, og Borgerne, som efterhaanden bleve vante til at dreie sig efter denne almægtige Overmandsstemme, som blot behøvede at byde for at faae det til at staae der, indsaae snart deres egen Jntetbetydenhed, hvor det gjældte Communernes Anliggender og deres egne Penges Forvaltning. Derfor udtalte ogsaa et Medlem af Østifternes Provindsialstænder de sande Ord: "at ingen Jndretning i den danske Statsbestyrelse, havde været mere nedtrykkende for Almeenaanden, ingen mere lammende for Tidsaandens Udvikling, end den Umyndighedstilstand, hvori Communerne vare blevne holdte. At det imidlertid nu ved Borgernes lykkelige Overgang til som frie og selvstændige Medlemmer at tage virksom Deel i Bestyrelsen, ei er nogen let Sag, at vælge de Mænd, der som de Dygtigste og Bedste, udrustede med bedste Jndsigt og Erfaring, forstaae at repræsentere Borgerskabet, er unægteligt; men derfor vogte man sig først og sidst ved Valgene at tage Hensyn paa Stand, Alder eller Formue, thi ved saadanne smaalige Bihensyn vil Communernes Tarv aabenbar lide, og altfor meget er man desværre i nærværende trykkende Tider tilbøielig til at give Rangspersonen, den Ældre eller Rigere, et Fortrin, som i Almindelighed haardt hævner sig, hvor den Dygtigere og meere Jndsigtsfulde derved bliver tilsidesat, fordi han mulig mangler et af hine relative Goder, og som netop i denne Stilling vilde gjøre sig en Ære af at hævde Communens Rettigheder, ved enten at tiltræde eller opponere mod Øvrighedens Anskuelser, alt som det almene Vel paabød og udfordrede det. Man feiler vistnok i Almindelighed neppe ved til en Byes borgerlige Raadmænd, og eligerede Borgere at vælge Mænd i deres kraftigste Alder, og som i det daglige Liv ere bekjendte for Virksomhed og Lyst til at gavne. Af saadanne dristige Mænd findes der i enhver af vore Byer adskillige, og af disse, kan man snarest formode, naar de iøvrigt besidde god Villie og fast Caracteer, at de med Varme og Jver ville udføre det dem betroede, hæderfulde Hverv, som her gaaer ud paa at hævde Borgerskabets hellige, men derhos sjunkne Rettigheder. J Aalborg, Aarhuus og Randers ville altsaa Valgene nu snart blive foretagne, og senere i de andre Byer, (med Undtagelse af Horsens, hvor man seer, at Borgerne ei ønske borgerlige Raadmænd, af Aarsager, som man gjerne ønskede at see offentligen fremsatte). Man maa altsaa her forudsætte, at enhver Borger især efter indre Overbeviisning og Samvittighed prøver og vælger efter bedste Jndsigt, og ei lader sig forlede af Strømmen, der ofte er saa forførende, og hvorpaa den sidste af de 3 benævnte Byer, vistnok afgav et frappant Exempel under Afstemningen, da Byens anden Stænder=Deputerede tidligere blev valgt, idet man senere ei allene overalt mundtlig yttrede sin Misnøie derover, men endog offentligen ankede over dette forfeilede Valg, som vistnok ei var begrundet velberaad Hu og Overlæg, men formodentlig paa det lidet betydende Hensyn, at man ei vilde støde Byens første eligerede Borger" ved at forbigaae ham. Man seer heraf, hvor let Valgene kunne tage en skjæv Retning, hvor let smaalig og eensidig Anskuelse kan løbe af med Mængden, og hvor let en Bye, som denne, ved nye uhensigtsmæssige Valg haardt kunde komme til at undgielde, imedens netop en Borgerstand, som denne, fremfor enhver Anden, behøver djerve Repræsentanter, for endelig engang at kunne komme til Orde, efter saa lang en Aarrække ved tidligere bitter Erfaring af have følt Trykket af den Umyndighedstilstand, hvorpaa den Enkeltes Skalten og Valten baseredes. Vi haabe derfor at slige Feilgreb dennegang ville blive undgaaede, og som saameget mere her er af stor og uberegnelig Vigtighed, som det netop vil beroe paa de Repræsentanter, der første Gang vælges, at grundlægge de Bestemmelser, for hver enkelt Commune, der ifølge Localforholdene ere hensigtsmæssige og fornødne for enhver Byes Bestyrelse i Særdeleshed. De efter §2 indsendte særlige Regulativer, som provisorisk bleve udarbeidede, ville udfordre væsentlige Tilføininger og yderligere Bestemmelser, eftersom det i Anordningens §27 hedder, at det, efterat nye Borgerrepræsentanter, i Overeensstemmelse med denne Anordning, ere udnævnte, maa staae Commune-Bestyrelsen frit for at indkomme med nyt Forslag til et endeligt Regulativ." - Man betænke derfor de uberegnelige og skadende Følger af uoverlagte og uhensigtsmæssige Valg, som her kunne afstedkomme ubodeligt Tab for Communerne, og hvorved Lovgivningens veldædige Øiemed her vilde blive forfeillet.