Aalborg Stiftstidende, 1837-02-06
Premierlieutn. Irminger, Rd. af Ob. 69 nye Medlemmer optoges, hvoraf 29 opholde sig i Kbhvn., 17 i Sjællands Stift; 10 i Fyens St.; 2 i Aarhuus St.; 2 i Ribe St.; 1 i Viborg St.; 3 i Slesvig, 1 paa Als og 4 i Norge. Desuden anmeldtes som optagne af Fitialselskaberne, i Randers 26, i Aalborg 33, i Fredericia 18, i Maribo 7, i Nykjøbing paa Falster 6, i Hiørring 26, i Frederiksborg 6, i Holbek 3 og i Roeskilde 1. Medlemmernes Antal, som ved sidste Repræsentantmøde beløb sig til 3205, er ved denne Tilgang steget til 3400. Dansk Folkeblad, anbefaler paa det varmeste den udstedte Indbydelse til Oprettelsen af det Museum for Thorvaldsens Værker. I det danske Folks Lod, hedder det, skulde det falde, at vor Tids største Kunstner, saa stor, at likke Aarhundreder have frembragt hans Lige, skulde tilhøre aldet. I Danmarks Hovedstad er Albert Thorvaldsen, a fødd. Der er ingen Mand i Danmark, der elsker sit Fædreland og dets Ære, fra Kongen af indtil den ringeste Undersaat, som jo er stolt af dette Navn. Thi Manden, som værer det, har bragt Hæder og Glands over det danske Navn, ee og naar vi beundre de Skikkelser, der gik frem af hans skakibende Haand, naar vi hørte hans Berømmelse forkyndes fra Land til Land, saae Europas Rige og Mægtige forene sig om at hylde hans Storhed, da kunde vi alene kalde ham vor; hvilken dansk Mands Bryst føler sig ikke udvidet ved denne Tanke. Skulde da ikke Folket føle Drift og Trang til at hædre Folkets Mand, Vel sandt, hædret ler han bleven, som Faa paa Jorden. Paver og Konger have opsøgt Kunstneren imellem hans Billedstotter, have kapvedes om hans Værker, som den herligste Pryd for deres Kirker og Slotte, og lønnet Mesteren med Guld og Ærestegn. Men een Hæder, een Erkiendelse vil være Thorvaldsen kjær som ingen anden. Thi han tilhører os, ikke lalene fordi Danmark er hans Fødeland, Kjøbenhavn hans Fødestad. Snart et halvhundrede Aar fjernet fra sine Landsmænd, er han vedbleven at være dansk i Sind som i Sprog at gjensee Danmark, er hans kjæreste Tanke, hans faste Forsæt; her at see sig forstaaet og paaskjønnet, vilde være hans ædleste Løn. Og naar en Bygning fremstod i Thorvaldsens Fødeby, reist ved Folkets frivillige Bidrag, som skulde, efter hans Udvalg og Anordning, overantvorde hans Værker, og hans Roes til Efterverdenen; naar Fremmede herefter skulde drage til Øresund, for at beundre denne rige, uvurdeerlige Skat af Nordens store Kunstner, og Mindemærket, stod her om, hvorledes det danske Folk havde vidst at skjøn ene paa sin Rigdom: var det da Kunstneren eller var det Folket, som var hædret meest? Thi endnu er det sjeldent, at et Folk forstaaer at hædre sine store Mænd, imedens det eier dem. En sildig Efterslægt opreiser dem maaske Mindestøtter; men disse vidne kun imod den Slægt, som forsømte hvad der nærmest paalaae den. - Af en tilføiet Note sees, at i Kjøbenhavn modtages ogsaa Bidrag uden Navns Opgivelse, de være nok saa ringe, til Museets Oprettelse, og at i de faa Dage, siden Jndbydelsen er udstedt, ere allerede mange Bidrag tegnede af Jndivider af den arbeidende og tjenende Classe fra 1 Rbd. til 1 Mark. Dette, siger Folkebladet, ger just dette Exempel, vi haabe vil blive fulgt og understøttet af Mange."J Fædrelandet, ivres stærkt mod den i Kbhvn, saa gænge og her langtfra ubekjendte Uskik, at gratulere Ny saar. Hærskaren af Gratulanter bestaae deels af Tjenestefolk, private Contoirbetjente og deels af Stjerner af anden Rang, som alle Professionisters Drenge, fra Skomagerens til Bogbinderens, Pakhuusfolk (her i Byen Canalsjouere), Vægteren, Patrouillevægteren, Reservevægteren, Taarnvægteen - fremdeles en Sværm af Brandfolk, Straalemestere, Sproitefolk ligened til ham. det er mig som staaer Generaltrommen. Endvidere møde Skrallemænd, Collegialbude, og Natmænd, ja man erfarer endog, at Hs. Majestæts Løbere indfinde sig fra Dør til Dør hos dem, som de efter høiere Ordre indbyde til Taffel. Af alle Sorter Gratulanter forekomme dog Politibetjentene Forfatteren at spille den meest upassende Rolle, ved hvilken Leilighed han i et Efterskrift kommer til at omtale Fyens Stiftamtmand, Kherre. Castenschiolds Bekjendtgjørelse i denne Avis, hvori de samme Anskuelser forekomme. Derpaa anstiller han Betragtninger over Cancelliets Svar og slutter saaledes: Kammerherre Castenschiold har nu kun sine Medborgeres Sands for det Rette og Passende, deres Jver for at seel gammel Stendrian og gamle Misbrug afskaffede og deres personlige Velvillie for ham at stole paa, for at see opfyldte hvad efter hiin Cancelliets Skrivelse nu kun kan være et Ønske. Men disse Motiver ville vel være tilstrækkelige for, i det Mindste successivt, at naae Maalet, og det Exempel, som Odenseerne ville give, vil vistnok blive fulgt af andre Byer, saavel inden som udenfor hans Embedskreds. (Hemp. Av.)J Kolding er den 28de Januar oprettet et Filialselskab til Trykkefrihedens rette Brug, efter Foranstaltning og Jndbydelse, af Hr. Pastor Galskjøt, til hvem Moderselskabet i denne Anledning havde henvendt sig. Filialselskabet, hvis Hoved formaal skal være, at befordre og udvide Moderselskabets Virksomhed til den dansktalende Deel af Hertugdommet Slesvigs Befolkning, tæller allerede 50 Medlemmer.