Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-02-27
Den første Auction var berammet til den 15de Jan. Paa denne skjæbnesvangre Dag drog en Masse Borgere ud fra Byen til en i Nærheden liggende Skov, slog endeel Bønder, der ogsaa havde indfundet sig som Liebhavere, paa Flugten, og fordrede af Auctions holderne, at ingen Andre skulde have Lov til at byde. Ved Auctionen begyndte Borgerne imidlertid indbyrdes at overbyde hinanden, og under almindelig Hurlumhei bleve Priserne derved saaledes drevne tilveir, at de ærede Herrer den paafølgende Dag ikke lidet ærgrede sig over den Sætning, at hvad drukken Mand siger, skal ædrue Mand staae ved." Den 16de holdt derfor 7080 Borgere en Forsamling paa Raadstuen, hvor de toge under Overveielse, hvad der under disse kritiske Omstændigheder var at gjøre, og efter der atter at have oplivet deres Courage paa samme Maade, som Dagen iforveien, kom de til det Conclusum, at afsende en Deputation til Gouverneuren, med det Petitum, at Subhastationen fra den foregaaende Dag maatte blive annulleret, og den gode gamle Tid, det er: Brændesalget underhaanden, restitueret in intagrum. Gouverneuren henviste dem til Forstmesteren - Forstmesteren til Rentekammeret. Da Deputationen kom tilbage til Raadstuen med denne Besked, begav hele Forsamlingen sig in corpore til Forstmesterens Huus, i hvilket de under Husen og Støien, trængte ind, og skulle have aftvunget ham mere eller mindre bestemte Løfter. Efter denne Seier strømmede hele Massen tilbage til Raadstuen, hvor denne Dag (vor afdøde Konges Begravelsesdag, endte med et vildt Drikkelag. Mærkeligt er det forøvrigt, at den endnu den Dag idag ikke er paabegyndt den mindste Undersøgelse om disse scandaleuse Optrin. (Fædrel.) Den 1ste August 1840. Af Pastor St. St. Blicher læses under denne Overskrivt, i Bladet "Dannevirke" No. 41, et Program til Festen næstegang paa Himmelbjerget: Første Aften Kanonsalve, Musik, Sang, Maaltid og Glædesild om Natten. Om Morgenen ligesaa, men større Salve (det danske Løsen.) Siden, hvis man kommer saa vidt i Aar: Væddelege, Løben, Brydning, Svømning, Skydning (paa fri Haand) m.m., Alt under Tilsyn og Anordning af dertil valgte Dommere og med Uddeling af Hæderstegn. Derefter Maaltid, Dands, Tale, Sang, og Festen ender næste Morgen, dog i omvendt Orden, saa Kanontorden, gjengivet i tusindfoldigt Ekko fra Bjerge, Skove og Søer, kunde forkynde Afskedstimen. Nationaldragt er vel et sandseligt, dog just derfor et kraft fuldt Middel til at nære Fædrelandskjærlighed, Brodersind og enigt Sammenhold mellem Borgere, af alle Rigets Provindser. Naar baade Søkrigere, og Landkrigere havde eens Klædedragt (f. Ex. den gamle danske Kofte - overspændt Frakke, som naaer til Knæerne, og lange vide Buxer) og den af een Farve (f. Ex. mørkeblaae) da vilde den noksom bekjendte Fremmethed imellem de Røde og de Blaa af sig selv forsvinde. Naar Alle vare forpligtede til at anskaffe den simple Godtkjøbsdragt, vilde aarlig for Staten spares store Summer, som nu hensmelte i kgl. Fabriker og Skrædersale. Det var et glædeligt Forvarsel, naar paa hiin første Augustfest Alle vare, og det aabenbart uden Aftale, borgerligklædte. - Og skulde ikke en Krone sættes paa det hele Værk ved at indbyde Ham, der bærer Danmarks. Den Ottende Christian - i Aasyn og Kongesind den Fjerdes Dobbeltgjænger - Ham der ved ved sit første Trin paa Danmarks Throne har kundgjort: at Han vil slaae Hovedet paa sin Formands Søm, og dertil smedde saadanne Nagler, som hverken Tyve indenfra ei heller Røvere udenfra skulle mægte at løsne. Kan saa Planen til Frederiksminde, naae Udførelse, Runestenen fortælle Folkekongens Kongedaad, og Den, der har arvet hans Scepter, ved hans Hæderstøtte modtage sit lykkelige Folks jublende Hylding - da vorder den første August i Sandhed en kongelig Folkefest, (Efter at St. Blicher havde skrevet dette erfoer han, at Peder Nielsen har spærret Adgangen til Himmelbjerget, og tilføier i Anledning deraf: Vi vide af Historien, at en Person, hvem Lovens Arm ikke var mægtig til at række, blev ved almindelig Overeenskomst anseet og behandlet som Den, der ikke hørte til Samfundet, med hvem Jngen vilde æde, drikke, tale, langt mindre røre ved kort sagt: han blev skyet som en Spedalsk, saa han gik hen og hængte sig! Det være langt fra mig at ønske eller tilraade Peder Nielsen saadant, men var jeg Bonde i Nye, jeg vilde stenge mine Dørre for ham, og i aldrig komme hans Gaard saa nær, at jeg kunde lugte Røgen af hans Skorsteen. - Himmelbjerget er altsaa blevet en Speculationsgjenstand, ligefor Festen i Fjor kunde det været kjøbt for 20 Rbdr., under Festen for 50 Rbdr., kort efter blev der forgiæves budt 500 og senere 1000 Rbdr.