Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-31
Jnden- og udenlandske Efterretninger. Jndenlandske Efterretninger. Forordning for Kongeriget Danmark, om Fordelingen af den Rigsbanken ved Forordning af 5 Januarii 1813 tillagte Hæftelse i faste Eiendomme, samt om Lettelse i nogle ældre Skatter. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge &c. &c., gjøre vitterligt: Ligesom Vi ved Forordning af 5 Jan. d. A. allernaadigst have tillagt den af Os ved Fundation af samme Dato oprettede Rigsbank, med første Prioritets Panteret fremfor enhver anden Fordring. og Hæftelse, endog af Vore Skatter, 6 PC. i rede Sølv af faste Eiendommes Værdie i Vore Kongeriger og Hertugdomme, og derhos bestemt, at Banken af de i Følge heraf prioriterede Summer, hvilke fra dens Side ere uopsigelige, skal saa længe, indtil samme af Vedkommende indbetales i rede Sølv, nyde en aarlig Rente af 6 1/2 PC. i Rbdaler, S. V., til at ordne og befæste Pengevæsenet paa den Maade, Bankfundationen nøiere forklarer, saaledes have Vi ogsaa i bemeldte Forordnings 7de F. tilkjendegivet at ville nærmere allernaadigst meddele Forskrivter om Fordelingen af denne Hæftelse, samt om den Lettelse i adskillige ældre Skatter, hvilken Vi have fundet nødvendig, for at fornævnte Rente ei skal blive trykkende. Vore Bud i denne Henseende for Vort Rige Danmark ere følgende: I. De Eiendomme, i hvilke Rigsbanken er med første Prioritets Panteret tillagt ovenmeldte Hæftelse af 6 PC. i rede Sølv af deres Værdie, ere de samme, af hvis Besiddelse, Nytte og Brug ved Forordningen af 1 Oct. 1802 er paabuden Afgivt, altsaa Jorder, Tiender og Bygninger. 2. Jordernes Værdie bestemmes efter de Taxationer, som derover i sin Tid ere optagne til Afgivtens Ansætning efter Forordningen af 1 Oct. 1802, saa at enhver Jordeiendom ansættes til den samme Værdie, hvortil den da er taxeret, saaledes, at hver Rdlr. D. C. af Taxationens Beløb beregnes til 1 1/2 Rbdaler. Hvor Bondejord ved Ansætning til Afgivt efter Horordningen af 1 Oct. 1802. ikke er vurderet til en netto Sum pr. Td. Hartkorn, men blot, i Overeensstemmelse med bemeldte Forordnings 14de §., anslaaet til en Værdie, fra og mindre til en større Sum pr. Td. Hartkorn, saasom: fra 150 til 200 Rdlr., fra 200 til 250 Rdlr. v. s. v., ansees Middeltallet imellem en saadan mindre og større Sum for Værdien, saa at f. Ex. for den Jord, som er ansat til en Værdie af 150 til 200 Rdlr. pr. Td. Hartkorn, anslaaes Værdien pr. Td. Hartkorn til 175 Rdlr. D. C., og saa fremdeles, hvorefter denne Værdie beregnes til Rbdaler paa ovenmeldte Maade. 3. Tiendernes Værdie ville Vi saaledes have bestemt, at Konge- og Præstetiender anslaaes hver til 40 Rbdaler for hver Td. tiendeydende Hartkorn, men Kirketienden, i Betragtning af den dermed følgende Forpligtelse til Kirkernes Vedligeholdelse, ikkun til 32 Rbdaler for hver Td. tiendeydende Hartkorn. Dog kan, hvor Tienden er overladt Yderne for bestandigen og Vedkommendes Jndtægt deraf, alle Udgivter fradragne, ikke kan ansees at udgjøre saa meget, som 3 1/4 Skjeppe Byg for Kirketienden og 4 Skp. Byg for hver af de tvende andre Tiender aarligen pr. Td. tiendeydende Hartkorn, Værdien ventes forholdsmæssigen nedsat, naar derom inden næstkommende 1 Oct til Vort Rentekammer indgives Ansøgning, ledsaget med behørig Oplysning om og Beviis for Tiendeindtægtens mindre Beløb. 4. Den forommeldte Hæftelse til Rigsbanken, hviler, i Overeensstemmelse med foregaaende §. 1, ikke paa andre Bygninger i Kjøbstæderne, end dem, der enten i det Hele eller for en Deel ere afgivtspligtige efter Forordningen af 1 Oct. 1802. De Bygninger sammesteds, der i det Hele ere afgivtsfrie efter nysnævnte Forordning, ere altsaa undtagne fra Hæftelsen. Paa Landet hviler Hæftelsen ikke paa andre Bygninger, end de Lyststeder for Kjødstædbeboere, de Tracteursteder, de for Fabriker og Møllebrug indrettede Bygninger og de Bygninger i de til Kjøbstædnæring berettigede, men dog ei til egentlige Kjøbstæder henregnede, mindre Steder, hvoraf enten i det Hele eller for en Deel svares Afgivt efter meerbemeldte Forordning. Desuden undtages fra Hæftelsen, saavel i nysmeldte Steder, som i Kjøbstæderne, de offentlige Bygninger, som, fordi de beboes af Embedsmænd, Betjente eller andre, der i samme have Vaaning, som Deel af Embeds-Jndkomst, ere afgivtspligtige efter bemeldte Forordning af 1 Oct. 1802. - Værdien af de Bygninger, saavel i Vor Residentsstad Kjøbenhavn og de mindre Kjøbstæder, som paa Landet, hvorpaa Hæftelsen hviler bestemmes efter de Summer, hvorfor de i Brandkassen ere forsikkrede, nemlig: i de mindre Kjøbstæder og paa Landet saaledes, som Forsikkringssummerne efter den 1ste Post i Placaterne af 13 Martii d. A. ere eller vorde fastsatte i Rbpenge, og i Vor Residentsstad Kjøbenhavn saaledes, som ved Placat fra Vort Danske Cancellie nærmere vil blive bekjendtgjort. Hæftelsespligtige Bygninger, der ikke ere forsikkrede i Brandcassen, bør deri inden næstkommende 1 Oct. forsikkres, eller og Eierne være pligtige til strax at udbetale Hæftelsen til Rigsbanken, i hvilket Tilfælde Bygningernes Værdie bestemmes ved Taxation paa den i den 3die Post af fornævnte Placater af 13 Martii d. A. foreskrevne Maade. - Hvor for nærværende Tid Bygninger ere afbrændte, der efter deres Beskaffenhed vilde være bleven paalagt Hæftelse til Rigsbanken, bør de Bygninger, som paa Tømterne igjen opføres, behæftes til bemeldte Bank. Saasnart de nye Bygninger, ere fuldførte, bør vedkommende Øvrighed desaarsag derom gjøre Anmeldelse til Bankens Bestyrelse. Jmidlertid anføres de øde Tomter, skjønt uden Hæftelse, i de Registere, som over Bankens Fordringer forfattes.