Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1848-11-17
Rygtet om et Ministerskifte - hedder det i Kjøbenhavnsposten af 10de ds. - har idag circuleret her i Byen, og Stadfæstelsen deraf vil neppe overraske Mange. Det var allerede at vente da Rigsdagen aabnedes, og det med hver Dag blev tydeligere, at Ministeriet hverken havde nogen bestemt Plan eller var indbyrdes enigt med Hensyn til den slesvigske Sag og de andre Livsspørgsmaal, der nu skulle besvares, Det skal imidlertid ikke være det endnu uklare Forhold til Rigsforsamlingen, men Spørgsmaalet om Fredsunderhandlingerne, der har fremkaldt den nuværende Krisis. Ministeriet skal næmlig, for det altfor sandsynlige Tilfælde, at de mæglende Magter ikke ville understøtte Fordringen om Adskillelsen af Slesvig og Holsteen, have stemt for den palmerstonske Jdre om en Deeling af Slesvig, men dette Forslag paa det Bestemteste være tilbageviist af Frederik den Syvende, med Henviisning til Ministeriets Program og til de overordentlige Fordringer til Landets og Folkets Kræfter, som Ministeriet allerede med kongl. Approbation har forelagt Rigsforsamlingen. Et Ministerium kan naturligviis ikke vilkaarligt forandre den Opgave, det har paataget sig at løse, men maa aftræde, naar det ikke kan udføre den – og det er i sin Orden, at en constitutionel Konge tilbageviser ethvert saadant Forandringsforslag. Folket nødes til at lytte efter Rygter, da vort Ministerium ikke finder for godt at give det nogensomhelst Vished, og til at troe paa de onde Rygter, fordi udenlandske Blade i Almindelighed stadfæste os deres Sandhed. El saadant Rygte, der synes at komme fra god Kilde, forfæller og nu, at den danske Gesandt i London, som England fulgte til Dørs med saa stort Bram og Brask, som om han var befuldmægtig fra en Stat, der stod i dets ganske ualmindelige Yndest, skal have hjembragt en bestemt Erklæring om Hvad Hs. brittiske Majestæts Cabinet gjør Fordring paa at skulle være Fredens Grundlag, og denne Erklæring siges endvidere at lyde paa, enten en Personalion imellem Hertugdømmerne og Danmark, eller Slesvigs Deeling saaledes, at den sydlige Deel gaaer ind under Holsteen og den nordlige Deel ind under Danmark. Det er Lord Palmersion, der i Underhuset har erklæret sig for Gyldigheden af den Garanti, som England har givet Danmark for dets Besiddelse af Slesvig, fra hvem dette Forslag kommer; det er Rusland, af hvem Danmark lovede sig saa kraftig Bistand til sin Rets Opnaaelse, som bifalder, det. Hvad vil Regjeringen un gjøre dette er det store Spørgsmaal, hvis Afgjørelse Folket brænder af (Flop.) Begiærlighed efter at erfare. At et Ministerskifte er nær forestaaende, synes at være udenfor al Tvivl; men hvorvidt dette vil omfatte hele Ministeriet eller enkelte Medlemmer af samme, skulle vi endnu lade være usagt. Saameget er vist, at flere af Ministrene, efter et i Torsdags afholdt Statsraad, besluttede at indgive deres Dimission, og at Premierministeren, Grev Moltke, i denne Anledning er reist til Hs. Maj. Kongen paa Frederiksborg, hvorfra han endnu ikke den 10de om Eftermiddagen var vendt tilbage. Anledningen til Dimissionen angives paa forskjellig Maade. Hvad der synes at være Sandheden nærmest, er at Ministrene havde foreslaaet Hs. Maj. Kongen en Deeling af Slesvig som subsidiair Basis for Freden; men at Hs. Majestæt, efter en Conference med nogle af de udenlandske Magters Gesandter, skal have vægret sig ved at gaae ind herpaa. Naturligviis er Rygtet ivrigt beskjæftiget med en ny Ministercombination og at opstille Candidater i det Uendelige; men naar man har villet vide, at Grev Reventlau og General Or holm i denne Anledning vare kaldte til Kongen, saa kunne vi forsikkre, at med det Sidste har det ikke været Tilfældet, da han hele den 10de November befandt sig i Hovedstaden. Hvad Reventlou angaaer, saa er han tagen ud til Frederiksborg, nærmest forat erholde sine Creditiver til sin nærforestaaende Af(Flop.) reise til London.