Berlingske Tidende, 1754-01-01
Fra Fæstningen Kislar af 3 May 1753. Adschy Czelebye ruster sig til et nyt Feldtog, imod den Grusiniske Prinz Heraclium, og søger hos de Bakiniske og Cabiniske Chans om Hielpe=Tropper. Der er ogsaa en fornem Mand, Maymak Chan fra Georgien gaaen over til ham, hvilken søger end meere at ophidse og opmuntre ham til Krigen imod Heraclium. Derimod forlyder, at den Awgariske Asat Chan holder med Heraclio, og at de agtede begge to med forenede Kræfter at stride imod Adschy Celebye og den Karakaiske Ka sein Chan. Da Adschy Celebye har erholdt Efterretning derom, har han ladet søge om Hielp hos de Schemachinske og Kubinske Chan. Disse havde derpaa, for at tage ham des vissere, forlanget, at han skulde give dem sin Søn til Gissel, og hvis han ikke vilde giøre det, vilde de ikke heller staae, ham imod, foruden dette er ogsaa fra Astracan af 23 Junii 1753. følgende Tiidender indløbne, hvilke man der har erholdt ved en fra Persien kommende, og i Russisk Tieneste staaende Husar=Lieutenant, en indfød Grusiner. Omendskiøndt de samme ikke i alle Stykker stemme overeens med det foregaaende, saa stadfæstes dog derved de fornemmeste Tildragelser, nemlig, at den Grusiniske Prinz Heraclius for 2 Aar siden ved Expresser, havde skrevet til den Schechinske Adschy Czelebye, til den Schemachinske, Kabalinske og Genschinske Chan, og udladt sig imod dem saaledes: Persien havde paa nærværende Tiid intet Hoved; og da han, Heraclius, var næst Schachen den første Wally, og tilligemed Zaar af Georgien, saa var han forpligtet til, for at sætte Roligheden paa Fod igien, at udvælge en nye Schach, bad derfor, de vilde derudi giøre fælles Sag med ham. Deres Svar derpaa havde ikke bestaaet i andet end i mangfoldige Skieldsord, og i den Bebreydelse, at han, som en Vantroende, søgte at vinde deres Øyne i Blaaer, og at sætte sig selv paa den Persiske Throne. Deraf ere da de dennem hidtil imellem værende Tvistigheder paakomne. Saasom A. 1752, bemeldte Chans have forenet sig med de Karakataske og Kabinske Chans, paaført Heraclii Krig med en Armee af 8000 Mand, som vare sammensatte af Tartarer og Armenianer, hvorudi de have slaaet ham totaliter, og plyndret hans heele Leyer. Siden havde den Schichinske Chan, Adschy Czelebye, atter samlet en Armee af 7000 Mand, bestaaende af Tartarer og Armenianer, og afsendt samme under Anførsel af hans Søn, Aga Oglar, til at ødelægge Georgien. Heraclius derimod for at forsvare sit Land, havde samlet en Armee af omtrent 1000 Mand Grusiner, Armenianer, samt nogle i Sold tagne Goriske Czercheser, hvormed han havde overfaldet Aga Oglar, førend han kunde komme til Georgien, nedsablet 700 Mand, ført 300 fangne bort, og overgivet af de sidste, saamange som der vare Tartarer, til de Goriske Czerkeser, men skaaret Næsen af Armenianerne, og dermed ladet dem løbe. Foruden dette havde Hergelius ogsaa ført Krig med den Awganiske Asar Chan men paa nærværende Tiid sluttet Fred med ham, hvorved begge Parterne tilfælles Sikkerhed havde givet hinanden Gisseler af det fornemmeste Folk i deres Lande, med den Aftale med samlet Magt at fortsætte Krigen imod den Cekinske Chan, Adschy Celebye bemeldte Prinz Heraclius opholdt sig tillige med sine befalings-Mænd udi Georgien, snart i Staden Teflis, snart i Staden Kachas, og havde en Armee af 12000 Mand Grusiner og Persianer hos sig. Grusinerne bleve af Tyrkerne hverken ved fiendtlige Anfald, eller paa nogen anden Maade foruroeligede, saasom ogsaa Grusinerne selv, lode Tyrkerne nyde all Fred. Alleene de Lesginer og Tawliner kom stændig til Georgien, og borttoge de Grusiner i Lands=Byerne og paa deres Agre, selgende dem siden paa Fieldene og andenstæds for Slaver. Disse Beretninger have været de sidste, hvorudi der er meldet om Prinz Heralii Conqveter. Jmidlertid har endogsaa denne Prinzes Fader, den Grusiniske Wally eller Zaar Teymuras, i hans egenhendige Skrivelse til Commendanten udi Fæstningen Kislar, udladt sig med følgende: Heele Georgien er paa alle Kanter med Fiender omringet, og for store Ødelæggelser exponeret.