Aarhuus Stifts-Tidende, 1839-03-01
Nyheder fra Udlandet. Fra Belgien haves den meget vigtige Efterretning, at Kongen har forelagt Kamrene et Lovforslag, ifølge hvilket han skulde bemyndiges til at antage Tractaten mellem Holland og Belgien. - En utallig Folkemængde havde denne Dag (19de Febr.) været paa Benene, saa at man fra Parken indtil Nationalpalladset ei kunde øine Andet end en uoverskuelig Mængde Hoveder tæt ved hinanden, saa al Færsel i Gaderne var spærret. De talrigt forstærkede Tropper støde opstillede i deres Kasserner, Kavalleriets Heste vare opsadlede og Kanonerne forspændte - Prindsen af Oraniens Palais var omgivet med 32 Kanoner. Foran Stænderhuset stode flere Compagnier Jnfanterie aldeles slagfærdige. Man var belavet paa det Værste. Da Nationalpalladsets Dørre aabnedes, vare Gallerierne øieblikkeligen prop fyldte med Tilhørere. Med svag og skjælvende Stemme holdt Udenrigsministeren sit Foredrag, hvori det hedte, at Regjeringen var kommen til den Overbeviisning, at den, uden at krænke væsentlige Jnteresser for Landet, ikke længere kunde undlade, at bede Kammeret om Bemyndigelse til at underskrive Tractaten. Vel er det – sagde han - haarde og ufordeelagtige Betingelser vi skulle indgaae, men de ere, maa vi tillige bekjende, ikke til at undgaae, da Nationerne ligesaalidet som Jndividerne kunne gjøre det Umulige. Belgien har ikke i sin Magt, at omstøde Konferentsens og Magternes eensstemmige Beslutning. Alt hvad der kan gjøres, skal blive gjort." osv. Derpaa oplæste Ministeren følgende Lovudkast: Vi Leopold osv. have befalet Vor Minister i Vort Navn at forelægge Kamrene Følgende: 1) Kongen er bemyndiget til at antage og underskrive de Tractater, der bestemme Hollands og Belgiens Adskillelse, under de Betingelser som Hs. M. anseer nødvendige og nyttige for Landets Vel. 2) Alle det aftrædende Gebeets Beboere forblive Belgiere, saafremt de inden 6 Maaneder fremlægge en Øvrigheds attest for at de ville flytte deres Boliger over paa det belgiske Riges Territorium. Embedsmænd, som ville gjøre Brug af denne Begunstigelse, beholde to Trediedele af deres Gage, indtil de kunne faae en anden Ansættelse. Saaledes har altsaa den belgiske Regjering, til almindelig Forbauselse, forelagt Kammeret de 24 Artikler til Antagelse, men hvad man kunde vente, er skeet: det har havt til Følge en høist stormende De hatte, som endnu ikke var tilende. At Udfaldet vil tilsidst dog blive fredeligt, idet mindste fra Regjeringens Side, formene de Fleste, og det især af den Grund, at Statsministeren Grev Merode, som særdeles energisk holdt paa det belgiske Territoriums Uforkrænkelighed, har taget sin Afsked. – Da Naturalisationsforslaget oplæstes, raabtes fra alle Kanter: "Jeg frasiger mig det, Jeg ogsaa Det belgiske Navn er vanæret!" osv. Hr. Dumortier holdt derpaa en Tale, fuld af Kraft og Diervhed, og under Forsamlingens uafladelige bifald. Har jeg hørt rigtig, (sagde han Man vil foreslaae os Belgiens Skjændsel! Elendige Statsmænd, Seer J da ikke, at de Feil, J have begaaet, føre Fædrelandet i Fordærvelse! Kun Eders Feil give vores Fjender Kraft, J have ført os bag Lyset, J have storpralende lovet Udholdenhed og Mod, J have for hele Europa erklæret, ikke at ville sky nogen Fare, og derfor have vi eenstemmig bevilget Eder Alt hvad i have forlangt! Og nu, da vor Stilling er uforandret den samme, nu vil man give os til Priis for Spot og Skjændsel, Hvem kan dog have foranlediget Ministrene til at paatage sig en saadan Rolle, Jeg begriber, at man kunde nødes til at give efter, men kun for Magten. Hvortil har man da forlangt de mange Opoffrelser, Hvortil de store Rustninger? Hvorfor har man kaldt den polske General hertil, Nu har vi kun det tilbage, at landsforvise ham; det er jo de absolute Magters Villie. Jeg skammer mig i dette Øieblik over, at jeg er en Belgier, og jeg protesterer med al min Aandskraft imod de ydmyggende Forslag. Hvad mig angaaer, da vil jeg aldrig indvilge at adskilles fra vore Brødre i Luxemburg og Limburg, der have samme Rettighed som vi, til at paastaae deres Nationalitet." Denne Tale ledsagedes, som meldt, af Bifald og Jubel fra alle Kanter. Hvorfor er her kun tre Ministre tilstede, sagde Hr. Pirson, Førend Jndas forraadte Christus blev der holdt et Aftensmaaltid. Jgaar blev der holdt en Diner paa høiere Sted. Jdag forraades Land og Konge! Jmorgen vorder vel Armeen kaldt tilbage, Hvilken Feighed, Hvilken Skjændsel!" (Bravo!" raabtes fra alle Sider.) Blandt Tilhørerne befandt sig Hr. de Potter.