Berlingske Tidende, 1832-12-31
(Udsigt over det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab, Forhandlinger og dets Medlemmers Arbeider i sidste Mødeaar183 1/2. Fortsættelse; s. sidste No.)Hr. Etatsraad, Professor Ørsted, R. af D. og Domd. har meddeelt Selskabet sin Forklaring over Faradays magnetiske electriske Opdagelse. Fra den Tid af, da Electromagnetismer var opdaget, blev det et naturligt Spørgsmaal, om det ikke ligesaavel maatte være mueligt, at frembringe Electricitet ved Magnetismen, som Magnetisme ved Electriciteten. Uagtet mange Bestræbelser var dette dog ikke lykket, indtil den engelske Natur gransker Faraday, ved Slutningen af forrige Aar, opfandt det rette Middel hertil. Dette bestaaer deri, at man i Nærheden i af en god Leder lader Nord= og Sydmagnetisme enten pludseligt forene sig, eller pludseligt adskilles. Herved opstaaer en electrisk Strøm, i en Retning, der staaer lodret paa den magnetiske Virkningslinie; dog er denne Virkning saa svag, at den kun lader sig gjøre kjendelig, naar man lader den samtidigt skee paa mange Punkter af en Leder, hvilket allerlettest skeer, naar man om et Stykke Jern, der kan tjene til et saakaldet Anker ved en Magnet, vikler en Metaltraad ret mange Gange, og sætter denne Traads Endepunkter i Forbindelse med en electromagnetisk Multiplicator. Hver Gang man nu enten anlægger dette Anker mellem de to Poler af en stærk Magnet, eller og skiller det derfra, angiver Multiplicatoren en electrisk Strøm, hvis Retning i de to modsatte Tilfælde ogsaa er modsat. Dette er Grund forsøget, om hvis Forklaring det gielder. Hr. Etatsraad Ørsted mener, at denne naturligt, og med et Slags Nødvendighed følger af den Grundlov, han har opstillet for de electromagnetiske Virkninger. Jfølge denne Lov er enhver electrisk Strøm omgiven af et magnetisk Kredsløb, saaledes at de Planer, hvori disse foregaae, staae lodrette paa Axen af den electriske Strøm Naar man altsaa frembringer en electrisk Strøm, danner sig, som af sig selv, en Række af magnetiske Kredsløb, de nye Erfaringer vise os nu omvendt, at man ved at frembringe en Række af magnetiske Kredsløb, rundt om en Leder, kan tilvejebringe en electrisk Strøm parallel med Lederens Axe. Retningen af denne electriske Strøm er just den, som man i Medfør heraf maatte erholde, naar man forudsætter, at de Ankeret gjennem strømmende magnetiske Kræfter tiltrække de modsatte i den omsnoede Leder, saa at Sydmagnetismen i denne tager samme Retning som Nordmagnetismen i hiint, og omvendt Nordmagnetismen i denne følger. Sydmagnetismen i hiint. Særdeles lærerigt er det, at en electrisk Leder, ifølge Amperes Erfaringer, af en parallet med samme gaaende, gjennemstrømmet Leder, fortsættes i en saadan Tilstand, at den viser sig gjennemstrømmet i modsat Retning. Dette forestaaes nemlig let, naar man betænker, at det magnetiske Kredsløb i en gjennemstrømmet Leden ikke virker fordelende, som den sædvanlige Magnet, men frembringer i nærliggende Gienstande samme magnetisk Retning, som den der hersker i den virkende Deel selv. Heraf følger da, at den Leder, som lægges parallet med den gjennemstrømmede, ere holder paa den nærmeste Side samme tangentiale magnetiske Retning, følgeligen paa sin høire Side samme Retning, som hersker paa venstre af hiin, eller paa sin nederste Side samme Retning, i hersker paa den øverste af hiin, alt efter Stilling gen; men i alle Tilfælde modsatte Omløbsretninger, følgeliggen- ogsaa modsatte electriske Strømme. Man seer altsaa, at det mærkværdige nye Kapitel, hvormed Faradag har beriget Electromagnetismen, paa det skjønneste sammenknyttet sig med den alle rede bekjendte Grundlov.