Viborger Samler, 1830-04-22
(Af Kjøbenhavnsposten.) Udtog af et Privatbrev fra Berlin, af 2den April 1830. "Min korte Nærværelse i Preussens Kongestad, kunde aldrig have indtruffet paa en beleiligere Tid. Jeg har seet hende - jeg har hørt hende - De spørger dog vel aldrig: hvem? Hvem Anden end Parisernes Enchanteresse, Berlinernes jottlicheSontag, Talen har i de Uger jeg har været her, ihvor man saa kom, dreiet sig om Søntag naa hun skulde synge - om hun vilde blive her - hvordan hun gik klædt - hvad hun tog sig for &c. &c. - saa at Hovedet maatte blive tummelomsk derover Og da hun endelig havde sunget - nei, da overgidenne Sontags=Manie al Forestilling. Men jeg skal heller aldrig nægte, at en saadan Stemme jo noer værd at tale om. Det var, om jeg husker ret den 20de eller 21de i f. M. at hun optraadte i en Concert i det store Operahuus. At Huset uagtet de forhøiede Priser (jeg gav 1 Rth. 15 Sr. for min Parquet) og uagtet det hele Parterre denne Aften var forvandlet til Sperrsitze, var umaadeligt fuldt er en Selvfølge, og hvilken Velkomsthilsen, Mine Øren suse endnu, naar jeg tænker derpaa. For ret at brillere, havde hun valgt baade tydske og italienske Sager; hun aabnede Øresmausen med en Arie af Rossini, sang derpaa, med den herlige Bader, en Duet af Spohr, dernæst Annas Arie af Mojarts Don Juan, og til Guterletzt en Arie med Variationer af Mercadante. Her var Marzipan for lækkrest Gane, Forlang ikke, at jeg, som Læg i Kunstens Helligdom, skal skildre Dem denne henrivende Stemmes Fortrin; - det Jndtryk, den gjorde paa mit Ore, hvorfra den kildrede mig ligeind i Siælens Allerinderste, glemmer jeg ikke. J den Udtryksfuldhed, hvormed hun foredrog Arien af Don Juan, ahnede man tillige hvilken Theatersangerinde hun maa være. Og Mage til Coloraturer, har jeg ikke hort - selve Berlinerne, der dog have hørt hende tilforn, forhausedes derover, og vare henrykte over den store Avantage hun havde draget af sit sidste - toaarige - Ophold i Paris. En Kammermusicus Gan; spilte ved samme Concert nogle Maysederske Violin=Variationer saa fortræffeligt, at han maatte give dem Da Capo - Noget, der selv i Tydskland er uhørt ved Jnstrumentalummere. Det er ogsaa en heel Karl. - Efterat Sontag havde funget i denne Concert, havde man travlt med det store Spørgsmaal, om hun vilde give Gjæsteforestillinger, Mange, der vilde være vel underrettede, forsikkrede at hun ikke gjorde det - ja Nogle paastode, at hun slet ikke vilde spille mere, men blot lade sig høre i Concerter. Det hed, at hun strax vilde til Moskou til Petersborg - og Gud veed hvor ellers. Men sandsynligviis har den Lokkemad, Theaterdirectionen satte paa Krogen, været af en saadan Beskaffenhed, at hun ikke kunde modstaae Fristelsen; thi - vist er det, at hun imorgen skal optræde i sin første Gjæsterolle som Desdemona i Rossinis Othello, og at man allerede nævner Rosine i Barberen som den 2den. Hvilken Rift der er om billetter, er utroligt. Der ere indkomne saa mange Begjæringer og Pladser til den hele Sulte af Gjæsteforestillinger, at 1ste og 2den Etage, Parquet og Parquetloger ere optagne til dem alle længe iforveien, og man slet ingen Billetter til disse Pladser kan faae til nogen enkelt Forestilling; Parterre og Gallerie sælges vel endnu til de enkelte Aftener; men Graadigheden herefter er naturligviis ligesaa stor. Og Alt, vel at mærke, til de fordoblede Priser. Hvor længe hun vil blive her, veed man endnu ikke med Vished. Der siges imidlertid endnu bestandig med Bestemthed, at hun vil til Rusland, derfra til Sverrig - og at endelig - (formodentlig ud paa Efteraaret) Touren ogsaa vil komme til mine kjære Landsmænd, da det skal være hendes Agt at tage tilbage over Kjøbenhavn. Jeg kan da maaskee faae hende at hore igjen i den gamle Rønne paa Kongens Nytorv. - Endnu eet, som jeg nær havde glemt at tilmelde Dem: vores August Bournonville, hvem Kjøbenhavnerne sagtens med Længsel vente tilbage, skal, efter hvad jeg hører, i disse Dage være kommen hertil Berlin, og agter paa Søndag - Dagen efter Dem. Sontags første Gjæsteforestilling - at optræde i Operahuset i Balletten Søvngjængersken, som her er arrangeret af den Berlinske Balletmester Titus. Desværre kommer jeg til at reise samme Dag, og kan saaledes ikke melde Dem, hvorledes Berlerne, der ikke endda ere saa ganske ubekjendte med god Balletdands, ville synes om ham."