Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1811-03-22
I den udeblevne Statstidende, som nu ankom med sidste Post, læses fra Kjøbenhavn en Gjendrivelse af den Artikel at det Engelske Blad the Times, som af den franske Monitør var indført i de Hamborgske offentlige Blade af 12 d., hvori samme erklæres for et nyt Beviis paa de Engelske Handlendes letsindige Tilbøielighed til at sætte Lid til ethvert Glimt af Haabom at kunne vedligeholde den dem saa høist nødvendige Handel med Fastlandet, da man, enten vidende eller uvidende, har ladet sig forlede til at anvende paa den tilkommende Tid hvad den allene vedkommer den forbigangne, og især det Tidsrum de Sverrig ei var i Krigsforhold til Storbrittanien, uagtet bemeldte Rige ved tvende Fredstraktater havde erklæret, at have tiltraadt Kontinental-Systemmet. Det vil ikke - hedder det videre - vare længe førend de Engelske Handlende ville overbevise sig om, at der i Bladet the Times er tillagt det saakaldte Dekret (der kun indeholder nøiere Bestemmelser af Kaper=Reglementets Artikler for de Danske Priisretter, med Hensyn til den Svenske Skibsfart forinden Krigserklæringen fra Svensk Side) en Virkning, hvoraf de omsonst smigre sig med at høste Fordeel. Det er ikke den Danske Regjering, der bestemmer Afbrudet af Handelsforbindelserne mellem Engelland og Sverrig, men den Svenske Regjerings Krigserklæring og deraf flydende Forbud. Tilsidst anføres en Artikel i Stokholms Posten af 23 Februar d. A. til Beviis for, hvorledes en retskaffen Svensk Mand bedømmer sit Fædrelands Stilling, og hvilke Følger der for samme kan ventes af Handelsforbindelse; mellem det og Storbrittanien. Saaledes siges her blant andet Hvo er uvidende om, at vor Konge, alt som Regent, var en af Europas første Magter, som erkjendte Frankerigs nye Regjering, og under hele sin Formynderregjering vedligeholdt den venskabelige Forstaaelse med dette Land? Hvo veed ikke, at vor Tronfølger er en Paarørende af den Franske Keiser, at han besjeles af den høieste Ærefrygt og den inderligste Hengivenhed for Ham, og at han sammensmelter i sin Person Sverrigs og Frankerigs fælleds Jnteresser, som Landenes naturlige Forfatning og en sund Politik gjør uadskillige? Det kan være temmelig tilgiveligt hvad nogle enkelte Politiker dømme og Europas nuværende og tilkommende Skjebner; men naar efterat de nærmeste Forbindelser med Frankerig ere indgaaede og officielt bekjendte, samt Krigen mod Engelland erklæret, naar siger jeg, desuagtet alt hvad Engelsk er skal ophøies, den Engelske Handel afmales som Grundstøtten for Sverrigs Selvstændighed, de Yttringer ideligen igjentages at alt bør sættes paa Spil for at samme kan vorde vedligeholdt, naar vore Allieredes Seire skulle udlægges som Vanheld, alle deres Foretagender lastes og stilles i et ufordeelagtigt Lys, naar nye Koalisations Anelser skulle udsaaes, naar disse og deslige Symptomer formærkes, da kan man ei længere kalde det over lagte Forsæt i Tvivl: at saae at stemme det almindelige Omdømme imod Regjeringens "stem og Grundsætninger. Maatte de vanvittige Kolitionsdrømmere betænke den blodige Vilderede, der vilde opstaae, hvis man kunde tænke sig Mueligheden af det Vældes Fald, som Snillet og Seieren har opreist!" o. s. v.