Viborger Samler, 1802-04-26
Paris den 7de April. Efterat Statsraad Por talis i det lovgivende Korps havde holdt en kort Tale, hvori han beviiste Moralens og Religionens Nødvendighed for Staten, hvis dens Borgere ikke, som de bedrøvelige Exempler i de sidste Aar have lært, skal ganske forfalde til Atheismens Tøilelshed og Sværmeriets Barbari, giennemgik han de sidste Aars Historie og viiste, at Opdragelsesvæsnet var forsømt, Børnene vare ikke underviste i nogen vis Religion; men havde lært at gaae ledige og hvad de lærte, var at filosofere. Om Guddommen, om Ret og Uret, havde de ingen Begreb. Da nu en religiøs Moral har en meget større Kraft end den blot Filosofiske, fordi Almuen langt lettere lader sig en Ting befale, end modtager Beviser for dens Nødvendighed; Saa havde Regieringen i Forening med den hellige Stol, sluttet det bekiendte Concordat, hvorved Paven beholder Jndsættelsen; men ei Udnævnelsen af Biskopperne. Munkeordener og Klostre blive afskaffede og de Geistlige lønnes af Staten. De katolske Geistlige blive som før forbundne til at leve ugifte, da dette Forbud er de katolske saare vigtigt, men vil nogen Geistlig gifte sig, da aflægger han sit geistlige Embede. Man oplæste derpaa hele Concordatet, hvis Jndhold i det væsentlige er: "Den katholske Religion erkjende saavel Konsulerne som de fleste franske Borgere for deres: Paven inddeler Stifter og Sogne anderledes: Konsulen udnævner Erkebisper og Biskopper: Paven konfirmerer og indsætter dem, og de aflægge Troskabsted, til Konsulen selv. (Eden er den under Kongerne brugelige) Biskopperne kalde Præsterne, dog maae disse være 25 Aar, eje beviislig en aarlig Jndkomst at 300 Franker og være indfødde Franske; de konfirmeres af Regieringen: Regieringen vil anstændig lønne de nye Geistlige: de nødvendige ikke allerede solgte Kirker, Residentser og Haver faae de tilbage til deres Brug, Paven tilstaaer Førstekonsulen de samme Rettigheder som Kongerne før hos ham nøde: skulde Bonapartes Efterfølger ikke være af den katholske Religion; saa maae der sluttes en ny Forening. J alle katholske Kirker skal ved Gudstienestens Slutning bedes Gud om "at han vil bevare Republiken og Konsulerne" Til ovenstaaende, der eegentlig indbefatter Concordatet, sluttet d. 15de Julii 1801, ere føiede 77 Artikler, den nærmere geistlige Jnddeeling og dens Underhold angaaende, hvori tillige er fastsat særskildt om de lutherske og reformeerte Geistliges Rettigheder. Disse saakaldte organiske Artiklers væsentlige Jndhold, er følgende: A. Den katholske Kirke angaaende. Paven kand ingen Bulle eller befaling udstæde i Frankrig uden Regieringens Samtykke, heller ikke kand Paven sende nogen Gesandt, saasom Nuntius, Legat, Vicarius eller apostolisk Commissarius i kirkelige Forretninger i de franske geistlige Bispedømmer. Jntet Kirtemøde kand holdes i Frankrig uden Regieringens Samtykke og de udenlandske Conciliers Beslutninger kunne heller ikke, uden dens Samtykke, der bekiendtgiøres. For de kirkelige Forretninger betaler man intet, undtagen det nærmere bestemmende Offer. Den Geistlige, som misbruger sin Magt eller angriber Borgernes Ære under Gudstienesten, kand anklages for Statsraaddet. De Geistlige kunne og klage, naar Gudstienesten forstyrres. Bisperne skulle være 30 Aar, have Vidneshyrd om ulastelig Vandel, og være Franske. Uden Konsulens Tilladelse maae de er forlade deres Stift eller boe deruden for. De maae lade sig kalde Borgere eller Monsteur, men ikke andet. Foruden den sædvanlige franske sorte Præstedragt kunne Bisperne bære Pastoralkorset og siolette Strømper som Udmærkelse De visitere hver 5 Aar deres Stift, maa oprette Seminarier og Kathedralkapitler; men ikke andre geistlige Establissementer. Med Præfecten aftale de Tiden og Maaden hvorpaa der til Præken skal ringes med Kirkeklokken; thi i anden Anledning, kand ei, uden Politiets Tilladelse, ringes. Hver Erkebisp udnævner sig 3 og hver Bisp 2 Generalvicarer. Vicarerne maae visitere, hvis de ej selv giøre det. Lærerne ved de geistlige Seminarier holde dem Forordningen af 1692 efterrettelige. Over hele Frankrig skal der indføres een Katekismus. og eet Lithurgi. Helligdagen bliver Søndagen. Andre Fester kand ei holdes uden Regieringens Tilladelse og specielle Bønner heller ikke. Huuskapeller heller ikke uden den oprettes. J Kiøbstæderne, hvor der ere flere end een offentlig Gudsdyrkelse, maae ingen katolske Ceremonier holdes uden for Kirkerne.