Berlingske Tidende, 1825-03-07
Det sørgeligste er, at Beboernes Eiendomme ere aldeles ødelagte, at der ligger indtil 1 Alen tykt Sand og Havgruus over de Marker, hvor der før pløiedes eller Kreature græssedes. Den hele Strækning fra Øster=Agger til Pælediget, hvor Klitterne vare ypperlig beplantede og sammengroede, er nu jevnet lige, og ei andet end Sand og Smaastene at færdes i. Dette, saavelsom den omtalte Kanal, gjør Veien høist besværlig, og vil ogsaa have skadelig Jndflydelse paa Afsætning af Stude og Heste fra Thye. De Beboere, der have været udsatte for denne skrækkelige Naturbegivenhed, ere høiligen at beklage. Hele Efteraaret hindrede de idelige Storme dem fra at komme paa Havet og benytte Fiskeriet - deres eneste Næringsvei; deres Eiendomme ere nu aldeles ødelagte og deres Huse udsatte for at bortskylles, saasnart en ny Storm reiser sig; thi af Havstranden er ogsaa meget bortskyllet. Alene for TofBye er ved ommeldte Havstorm bortskaaret over 200 Alen, og i de sidste 3 Aar i alt 450 Alen. - Kun 150 Favne ere nu tilbage af Jordstrimmelen fra Tofthuse til Havet. For at bjerge Livet, nødes Beboerne til at flytte, men hvorhen, I Agger= og Harbover=Sogne er intet Sted sikkert, og Evne til at kjøbe Eiendom andetsteds have disse fattige Fiskere ikke. Dersom deres højst beklagelige Tilstand ej værdiges Regjeringens Opmærksomhed, saa at de i en fortrinlig Grad nyde Understøttelse, vil alt Haab være ude. Virkning af Stormfloden den 3die Februar 1825, paa Landskabe, Pelworm. Det paa Vestkysten af Hertugdømmet Slesvig, 3 til 4 Mile fra det faste Land beliggende, af Havets Bølger omgivne Landskab Pellworm, med de dertil hørende uinddigede Halliger, modstod lykkeligen de overordentlige ødelæggende Storme og Stormflodder, saavel i Aaret 1821, som i afvigte Høst. Men Stormfloden om Natten fra den 3die til den 4de dennes maatte det bukke under for. Havet opnaaede en næsten exempelløs Høide og Raserie. Det steeg omtrent 4 Fod over Sødiget paa Øen Pellworm, styrtede hen over det, gjennembrød det paa flere Steder, oversvømmede hele Øen, og foraarsagede den skrækkeligste Ødelæggelse. Paa de uinddigede Halligenaaede Bølgerne op til de derværende Indbyggeres paa de høie Warster liggende Boliger, brød ind i disse, rede Mennesker, Qvæg og alle Slags Huusgeraad bort med sig, og bedækkede Nabokysterne dermed. 75 Mennesker fandt deres Grav i Bølgerne. 79 Huse er ganske forsvundne, 154 staae kuns endnu som Ruineer, og ere ubeboelige, og Resten, 28 i Tallet, ere vel beboelige, men mere eller mindre beskadigede. Fleertallet af de reddede, til Fohr flygtede Familier have ved denne Tildragelse mistet, hvad de eiede, og have kuns beholdt Øinene for at begræde deres Tilstand, men fra Fyhr og Husum modtaget den første Haand, som menneskekjerligen var villig til at aftørre Taarerne. Saaledes beredede denne Flod, som overgik alle de foregaaende i Ødelæggelses=Kraft og Raserie, der hele Landskab, som desuden ikke var blomstrende, og som paa Grund af sine Beliggenhed behøvede al Deeltagelse, en kummerfuld Tilstand. Medfølelse for en saadan Skjebne, Formue og Villie til Hjelp, finder her atter Leilighed, til at række Ulykken Haanden. Hr. Borgermester Luders i Husum har tilbudet at modtage Understøttelses Bidrag til de Skadelidte, og drage Omsorg for saadanne Bidrags passende Anvendelse.