Viborger Samler, 1794-01-13
Jblant alle physiske onde Ting, som endnu trykke os, vidste jeg intet, som saa meget fortiente Navnet af Pest, end Smaakopperne, en Sygdom, som virkelig ikkuns den lange Bekiendtskab dermed har kundet giøre os taalelig, som i Dødelighed ikke viger for Pesten, i Afskyelighed overgaaer den og hvis Følger for det heele ere ligesaa ødelæggende, som for Enkelte beklagelige. Den har kostet det menneskelige Kiøn meere end den blodigste Krig, meere end nogen anden Sygdom. J London borttog den i en Tid af 67 Aar 113,850; i Sverrig reve Kopper og Meslinger i 11 Aar 95,101 Mennesker, bort, altsaa netop den 1/2 Deel af heele Folkemængden. Der har været Kopper, hvor kuns halv Deelen, ja hvor ikke en eneste kom derfra med Livet, og efter Junkers Beregning havde fortæret den 1/2 Deel af det menneskelige Kiøn. Og nu, at komme fra statistiske Beregninger til Scener, som rere vore Hierter nærmere. Hvor mange erindre sig ikke endnu hvad de selv have lidt i Heeden af denne fortærende Jld, hvad de saae andre lide; hvor ofte det Sted, hvor huuslig Glæde boede, derved blev opfyldt med Sorg og Klage, i hvor faa Dage en Jdeal af Skiønhed derved blev til en ækel Kiødklump, for hvilken Menneskelighed med Gysen foer tilbage. Hvor mangen Yngling begræder ikke endnu sin Forlovede, hvor mangen Moder sin liden Yndling, som begge bleve Offere for denne Syge. Og hvor lykkelig, naar end- og Døden endede Jammer=Scenen, og forhindrede den frygtelige Hær af Koppe-Følger, thi dette er det skrækkeligste i denne Sygdom, at den ofte indpræger sørgelige Spor af sin Tilværelse paa Livstid, og giør dem, som den ikke dræber, til levende Liig. Jkke nok, at de afskyeligste Vanskabninger og Fordreielse, af den menneskeligste Skabning, ulæggelig Blindhed, Døvhed, Svindsoet, og heel Ruin af den physiske Tilstand ere hyppige Følger af dens Hæftighed; endog de høiere Siælekræfter hos Menneskene kan den ødelegge, og der ere ikke sieldne Exempler paa, at af det vittigste Menneske blev formedelst den et Dummerhoved. Man maatte virkelig græde, naar man betragter vores blomstrende, ved forbedret Opdragelse styrkede, og ved Sieleævnernes tillige Udvikling saa indtagende Ungdom, og betænker, at den modner den uudeblivelige Morder=Engel i Møde, som om kort eller lang Tid vil svinge sit Sværd over dens Hoved, og med et Hug tilintetgiøre det skiønneste Haab, Frugten af mange Aars Møie og Omhue. Hos hvilken Moder er ikke, i bange Ahnelser for det Tilkommende, det Ønske opstegen, at en aldeles Afvendelse af dette Onde maatte være muelig - Hvor er den Menneskeven, som ikke den blotte Tanke om denne Muelighed jo maatte hæve Hiertet, og opbyde enhver Nerve til kraftig Modvirkning, En kort Undersøgelse af denne Materie fortiener altsaa vore Læseres heele Opmærksomhed, og maaskee bliver det dem ikke saa vanskeligt at begribe, at Koppernes Udryddelse er muelig som meget mere, at den ikke allerede for længe siden er udført. Hvad er Kopperne? Hvo har paalagt os den sørgelige Nødvendighed, at betale denne Mørkhedens Fyrste den tungeste Skat, Hører maaskee dette Onde til Menneskets Lod, og er det ligesaa uadskilleligt fra det physiske Liv her paa Jorden, som Feber og Snue? Eller er det en Følge af vore Synder, et Tugtens Riis, hvis høiere Udspring er ikke at miskiende? Eller endog vel en diævelsk Gift, som Præsten Mos har formeener, at være den arme Job først inoculeret af Satan selv, Et Øjekast paa dens Historie vil give os den bedste Oplysning over alle disse Meeninger. Den gamle Verden havde intet Begreb om denne Gifts Tilværelse. Først i det 6te Aarhundrede lod den sig see i Arabien, rimeligviis udklækket i Æthiopien, som er Moder til de giftigste Sygdomme; og derfra udbredte det sig ved Krige, Handel og Skibsfart hastig over Europa og Asien. Endnu for 300 Aar siden kiendte Amerika den ikke. Men den er allerede derhen ved Europæisk Sæd forplantet bleven den dødeligste Folke=Sygdom. Først i Begyndelsen af dette Aarhundrede trængte den til Jsland, og til Grønland i Aaret 1733. Kamtschatka er først for 26 Aar siden bleven bekiendt dermed, da en Russisk Soldat bragte den derhen, og endnu gives der lykkelige Øer i Sydhavet, som endnu aldrig have hørt denne Pest nævne. (Meere følger.) Nyheder.