Viborger Samler, 1797-06-06
Efter Arnould's Europæernes Søe- og Stats=System, i det attende Aarhundrede (Af Archenholtz's Mineraa for April 1797.) 1) Spanien er den Magt i Europa, der stærkest erindrer de Gamles Søemagts Glands, ligesom det tillige viser Vægten i de nyere Nationers Søe= og StatsSystem. - Dette Systems Grundlæg hører til det sextende Aarhundrede; Opdagelsen af en ny Hemisphære, *) Øjemærket af dette ny Værk af den for sit Skrivt over Handelens Ligevægt bekiendte franske Statistikker er at gjøre de enropæiske Magter Englands Ammaffelser indlysende, som, efter hans Meening, anvender Magt og Rigdomme paa, at svække alle andre Folkes Jndustrie. Han beslutter det med det Ønske, at see den engelske Marines Coloss sammenstyrte under et Forbund af Søemagterne, dersom Frankrig er viis nok til, hastig at ende sin Revolution. Værket viser paa nye, hvor vanskeligt det er, at slutte en Fred imellem tvende Nationer, hvis meest moderate Skribentere end skrive saa bittert. – Her ere blotte Resultater udsøgte, ved hvilke vi kuns have det at anmærke, at flere Opgaver afvige fra vore tydske Statistikeres, den tydske Overs. Anm. Datis. gav Anledningen dertil; men det Sværmerie, der bemægtigede sig Carl den V og Philip I tillod dem ikke at forbedre sammes Grundsætninger. – Siden den Utrechter Tractat i Aaret 1713 have Engellænderne uopsat gjort Jndgreb i Spaniens Handel og Søesystem, hvis Hovedinteresse og Bestræbelser stedse bør gaae ud paa, at formindske denne Jndflydelse, ved at indskrænke deres umaadelige Begierlighed. Spaniens Søemagt bestod, i Begyndelsen af Revolutionen, af 72 Linieskibe fra 112 til 68 Kanoner, 41 Fregatter og 100 Skibe af forskjellig Størrelse, der tilsammen førte 10000 Kanoner og vare bemandede med 50000 Matroser. 2) Portugal er siden 1642 udelukkelig Englands Benyttelse hengiven. Forgjeves bestræbte Marqvisens af Pombal modige Ministerium sig for, at sønderbryde nogle Ringe i den politiske Kjede, hvormed dette skiønne Land er lænket. Mere end 80 Aar igjennem var Slaveriet saa haardt, at selv de Skibe, som gik til Brasilien, komme fra Engelands Skibsverfter, ligesom og Engeland leverede alle Krigs- og Mundprovitioner. Jkke uden Forundring seer man af et Brev fra Marquisen af Pombal til Ministeren for de udenlandske Anliggender i London, at Engeland, i et Tidsrum af 50 Aar, trak mere end 1500 Millioner af Portugal, og at Maaden hvorpaa de erhvervede disse Skatter, var dem endnu fordeelagtigere end Skatten selv. Ved List har Engeland gjort sig til Herre over vore Bjergværker, farer Portugisen fort, det røver os regelmessig deres Jndkomst hvert Aar. En Maaned efter den brasilianske Flodes Ankomst er der ingen Unze Guld mere i Portugal, alt gaaer til Engeland. Portugals Søemagt blev i Begyndelsen af Revolutionen, regnet for 10 Linieskibe fra 80 til 58 Kanoner, 14 Fregatter og 20 andre Skibe, som førte 2000 Kanoner, og vare bemandede med 10000 Matroser. 3) Sardinien hører vel ikke iblant de europæiske Søemagter; imidlertid underholder, klæder og er nærer det Turiner Hof Serofficerer; men kun forSkiks Skyld. 4) Toscana, som under de Medicis Regjering havde en frygtelig Søemagt, har paa nærværende Tid kuns 5 Fregatter, hvoraf 3 tilhører Toscana og 2 Keiseren. Friheden for Livornos Havn har gjort den til det betydeligste Oplagssted i Jtalien. Ogsaa af denne Handel have Engellænderne revet den største Deel til sig. 5) Neapel skulde paa eengang være en agerdyrkende og til Søes mægtig og handlende Stat, dersom ikke bydende Omstændigheder, som hidskrive sig fra de fjerneste Tider, havde været Skyld i, at dens Regiering bestandig havde forsømt saa store Fordeele.