Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1773-09-03
den 3 Slutningen af Forordningen, om nøyere Bestemmelse af Hoveriet for Fæste=Bonden udi Danmark. (See No. 35. 8) Den udi foregaaende 6te Post anførte Protocoll skal, naar samme af Hs. M. er confirmeret, hen legges og stedse forblive ved Amts=Archivet, og med andre Amtets Protocoller og Documenter afleveres, ved Forandring, fra en Amtmand til en anden, paa det at saavel Gaardens Eiere, som de Gaarden underliggende Hoverie=Bønder, paa Forlangende, nu eller i Tiden, kunde meddeeles behørig Udskrift, under Amtmandens Haand og Segl, hvad enhver fuld, halv eller fierdedeel Gaard i N. N. Bye af sligt Arbeide aarlig haver at forrette, hvilke Udskrifter Amtmanden uvægerlig haver at meddeele, og nyder for Bekostningen 12 s. pr. Arket, og da Amtmanden samt de 2de Landmænd ved denne Forretning foraarsages endeel Reiser med videre, saa skal samme nyde frie Befordringskab af det Godses Bønder, hvor denne Forretning foretages, ligesom og de 2de Landmænd betales af Godsets Eier, for deres derved havende Umage, hver 2 Rdlr. 9) J Henseende til Bestemmelsen af Spænd og Gang=Dagene, efter foregaaende 6te, 7de og 8de C., paa Grævernes og Frieherrernes Fendal= og Allodial=Godser: da, som Hs. Msts. Græver og Frieherrer ikke kan foreslaae nogen Bestemmelse i deres egen Sag; saa vil Hs. M., at Amtmændene, under hvis Amter bemeldte Godser befindes, skal, ikke som Amtmænd, men som Commissarier, tilligemed de i Amtet antagne Landkyndige Mænd, sig der indfinde, og Forretningen besørge, udi lige Forhold, som for andre Godseer allerede er anført. 10) Naar Bygninger eller Reparationer formedelst Ildsvaade eller anden Aarsag, paa Hovedgaardene eller Godset skulde behøves, skal det være Godsets Bønder paalagt, fra nærmeste Kiøbe eller Lade=Stæder at føre de til Bygningerne behøvende Materialier, samt tillige at anskaffe, efter behørig Ligning paa Godset, de fornødne Folk, som udfordres til Handtlangere ved Muur=Arbeide, Klining og Tækning. 11) Med de Bønder, som ikke ere pligtige at giøre fuld Hoverie, saavelsom med Huusmændene i Almindelighed, retter det sig efter Jndholden af enhvers Fæstebrev. 12) Hvor nogen Sæde= eller Avls=Gaard befindes og Eyeren ikke, enten formedelst Mangel af Hovedgaards=Taxt eller anden Aarsag, kan eller vil bruge de under Gaarden, efter deres Fæste=Breve, henlagde Hoverie Bønder til Agerdyrkning, men til andet Brug, der skal vedkommende Amtmand, og de 2de Land kyndige Mænd i Amtet, ligeledes indfinde sig, for, efter Billighed, at bestemme Hoveriet af de Spænd= og Gang=Dage, hver Bonde aarlig skal udreede, efter det behøvende Arbeide og Godsets Størrelse, i Ligning imod hinanden, og deres Eragtning derom i forbemeldte Protocoll indføre, med videre, som er befalet ved denne Forordnings 6te, 7de og 8de Poster. 13) Al Hoverie, Ægt og Arbeide, som tilforn er skeet, være sig Mølle=Kirke= og Vand=Reiser, eller Kiørsel med Høe og Melk, Folk til at vaske, rulle, tvette Faar, Slagte, at holde reent i Haugen og Borg=Gaarden, plukke Nødder, samle Ax, karte, vinde og spinde, skal Gaardmændene herefter aldeles være befriet for at forrette; men skulde derimod nogen Bonde befindes modvillig, efter skeete Tilsigelse fra hans Husbonde, uopholdelig at forrette det Hoverie, ham i Følge, denne Hs. Msts. Forordning paaligger at besørge, da skal han ei allene erstatte den Skade og de Udgifter, hans Husbonde beviislig haver haft formedelst hans Udeblivelse, men endog betale første gang udi Mulct 2 Rdlr., anden gang 4 Rdlr., og, i Mangel af Betaling, straffes med Fængsel paa Vand og Brød, efter Forordningen af 6te December 1743, dens 15de Post; men skulde han 3die gang vise sig gienstridig eller forsømmelig udi de ham paaliggende Pligter, da tiltales ham paa lovlig Maade til sit Fæstes Forbrydelse og videre Straaf Fæstnings Arbeide paa visse Aar, efter Sagens Omstændigheder. 14) J Fald nogen af de under bemeldte Sæde= og Avls=Gaarde nu liggende Hoverie=Bønder skulde blive afhentet, enten formedelst Salg, eller saadan Mageskifte, at ey saa meget kom til Godset igien, som ved Magelæg blev afstaaet, eller og en eller anden Bonde, som nu forretter Hoverie, derfor blev frietaget, da skal Eieren i et og alt, ved dertil holdende Heste og Folk, selv udreede det Hoverie, de fra Godset, afgaaende Hoverie Bønder have forrettet, saasom det er Hs. Mets alvorlige og allernaadigste Villie, at, i Hensigt til Bondestandens Lettelse, et svares andet eller mere Hoverie, end enhver for sig, i Følge denne Hs. Msts. Forordning, bliver pligtig; hvorfra allene undtages, naar en Bonde=Gaard maatte ved Ildsvaade vorde hiemsøgt, udi hvilket Tilfælde de andre Godsets Bønder skal være ham behielpelige ved Avlingens Drift, for saavidt han formaaer det ikke selv at besørge. 15) Dersom Huusbonden forlanger hans Korn paa Ageren at opbindes med andre Baand, end hvis som tages af Kornet paa Ageren, da skal han levere Bonden det dertil behøvende af Høe, Straae eller Rør, hvoraf Bonden lader Baandene spinde; ligeledes skal, paa de Tider af Aaret, naar pløies og Giødning udages, anvises Bønderne nødvendig Græsning til deres Bester i de Marker, hvor Arbeidet forrettes, saa længe de ved samme forblive. 16) De Foreninger i Henseende til Hoveriet, som imellem Husbonderne og deres Hov nings=Bønder nu for Tiden befindes at eristere, blive ei længere gyldige eller gieldende end saa længe begge contraherende Parter dermed finde sig fornøiede. Foranførte Hs. Msts. Anordning skal iværksættes og efterleveres fra Forkyndelsens Dato, undtagen det Arbeide, som efter 6te og 7de §. nærmere bliver at bestemme. Og som denne Bestemmelse uopholdelig og saa betid skal fuldføres, at Arbeidet derefter kan tage sin Begyndelse til 1ste Octbr. indeværende Aar, saa have Amtmændene, tilligemed de dem adjungerede 2de landkyndige Mænd, saa betimelig at indsende deres Forretning til Rentekammeret, at samme, forinden bemældte Termins Forløb, Hs. M. til allernaadigst Confirmation kan vorde forestilt øvrigt paatvivle Hs. M. ikke at Jordegods=Eierne viser al kierlig og billig Medfart og Omgang med deres Bønder, vel betænkende, at sammes Velgaaende concurrerer saavel til deres egen particulaire, som Landets almindelige Velstand. Men skulde, imod Formodning, nogen beviislig Klage over Huusbondens Fornærmelse imod Bonden indlønne, kan den Skyldige vente, til Strafs Undgieldelse, vedbørlig og efter den strengeste Retfærdighed, at vorde anseet; hvorimod Bønderne haver at entholde sig fra al ubeføiet og ubeviislig Klage, imod Husbonden; og befindes nogen herudi at giøre sig skyldig, skal samme med Mulct, eller Straf paa Kroppen, efter befindende, vorde anseet. Nyeheder.