Viborger Samler, 1842-10-04
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Allerede i længere Tid have Rygter circuleret iblandt Publicum om en Formindskelse af den africanske Hær; de ministerielle Journaler have endog i den sidste Tid forsikkret, at 10,000 Md. af den fransk africanske Hær vilde endnu i denne Vinter vende tilbage til Frankerig. At man har foreslaaet Generalgouverneuren Generalen Bugeaud, en saadan Reduction, er høist sandsynligt; hans Svar er allerede indtruffet. Det er dateret Marseille, hvor hans Broschure er udkommet under den Titel: "Algerie. Des movens de conserver, et d'utiliser dette conquéte" (Om Algerien, om Midlerne til at beholde og nytte denne Erobring.) Den 19de Septbr. kom dette lille Værk til Paris, og inden 24 Timer efter Bogens Publication var allerede næsten hele det store Oplag udsolgt: et i Sandhed høist sjeldent forekommende Exempel paa forenet politisk og mercantilsk Jnteresse. Skriftet er deelt i to Hovedafsnit: Occupation og Colonisation. Det Occupationssystem, denne erfarne Kriger udvikler paa Papiret, er det selvsamme, som han i samfulde 18 Maaneder har fulgt i Felten, som skal gjennemføres ved Udholdenhed og Conseqvents, ved at indjage Stammerne Skræk og ved Vaabenfærd. Han tilraaber Frankerig: "J have villet Erobringen, da jeg ikke vilde den; velan – saa maae J nu ogsaa bære Følgerne! Vilde det ikke være høist uklogt at bringe uhyre store Offre for at erholde en Besiddelse og ikke tillige at ville de Betingelser, der ere nødvendige for at bevare den Derhos tilstaaer han, at han, efter nøiere at have undersøgt Landets Jndre, ogsaa har berigtiget sin Mening om Landets agricole Værd. "Under mit Ophold i Algerier i Aarene 1836 og 37," siger han, havde jeg intet synderligt gunstigt Begreb om den nordafricanske Jordbunds, i Oldtiden saa høit priste, Rigdom. Da jeg kun havde giennemstreifet den magreste Deel af Provindsen Oran troede sig, at de romerske Skribenter havde gjort sig skyldige i Overdrivelser, naar de i deres Skildringer priste Africas Frugtbarhed og dets Stæders Rigdom. Nu deri, mod, da jeg i alle Retninger har gjennemstreifet Landet, dømmer jeg ganske anderledes. Jeg erkjender, at Algerien allerede producerer meget Korn og en uendelig Mængde Qvæg, og at det endnu er modtageligt for en langt større Production, hvortil endnu komme flere andre Rigdomme, saasom Silke og Olie. Uden Gjødning besaae Araberne uhyre Overflader, i Almindelighed med et Udbytte af 25 A a 300 Hectolitres Hvede og 40 a 50 Hect. Byg pr. Hertare." (1 dansk Tde er c. 1 3/4 Hectolitre; 1 Hectare- 94,000 franske Qvadratfod.) – Bugeaud udtaler den Overbeviisning, at de franske Establissementer med Tiden ei alene ville kunne undvære Moderlandets Understøttelse; men at klog Benyttelse og Udvikling af Landets Natur rigers Skatte maae sætte dem istand til efterhaanden at erstatte de modtagne Forskud. Nu anseer han Militair regjeringen for uundværlig, og 80,000 Md. eller dog ikke under 75,000 Md. fornødne til at danne bevægelige Colonner og Besætninger. Der kan, udbryder Bugeaud, nu ikke være Spørgsmaal om at formindske Hæren, og jeg indseer ikke, hvorfor man ikke skulde sende alt i Frankerig undværligt Jnfanterie over til Africa; det vilde der koste mindre og gjøre større Gavn, end i Frankerig af exerceere paa Paradepladsen og staae Skildvagt for Præfect- og Commandantboligerne. Araberne ere et Krig og Fare elskende Folk, de lade sig ikke vinde; man maa have beseiret og underkastet dem for at colonisere Landet. Kunat besætte Kyststrækningerne og Søstæderne er en forkastelig Plan, der vilde fordømme os til et evindeligt Forsvarsystem, udtømme vore Kræfter og overlade Fienden alle de Ressoureer, det Jndre frembyder til at kunne paaføre os en uafbrudt Krig. Hele Landets Erobring er den første Betingelse for Colonisationen. En tilstrækkelig stærk Hær vil understøtte Administrationen, Skatteopkrævningen beskytte Handel og Jndustrie, anlægge Landeveie og Broer; med eet Ord: Africa trænger til en Militaircolonisation. Man lade hver Bataillon bygge sin Landsbye, man tilstaae den en ubetydelig Forhøielse af Solden, man lade den opdyrke Jorderne omkring Byen; er dette Værk færdigt, saa rykke Bataillonerne fegtende og tillige dyrkende Jorder videre frem, og Civilcolonisterne, der fornemmelig maa udvælges af de afskedigede og gifte Soldater, afløse Bataillonen og fortsætte det begyndte Arbeide. Efter denne Plan vil Algier ikke længere være et Spørgsmaal med Hensyn til Budgettet, – men til en fuldstændig Militairrecrutering." – Bugeand vil, at Africa skal være ligesom en Krigsskole for den franske Hær; derfor bør Troppe afløsning finde Sted. Militairarrondissementerne bør kun anbetroes unge Generaler, og fornemmelig saadanne, der have gjort deres Carriere i Africa. Man vælge Eliten af Generalstaben; men man sikkre dem da ogsaa til Erstatning for deres Strabadser og de Offre, de bringe, en anstændigere, bedre doteret Lod end det hidtil har været Tilfældet.