Berlingske Tidende, 1834-03-14
Udenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn, den 14de Marts Brevposten fra Hamborg ankom hertil i Morges Kl. 4 1/2 Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskabs Commission for Brøndboring er udnævnt i Mai 1831 efter et Forslag fra Selskabets Præses Hs. Ex Hr. Overkammerherre Hauch, og bestaaer, foruden Præses af Selskabets Medlemmer Commandeur Schifter, Professor Forchhammer og Secretairen, Etatsraad Prof. Ørsted. Grundene til Foretagendet ville sees af følgende Fremstilling. J de nyere Tider har man begyndt at give den Fremgangsmaade, at forskaffe sig Vand ved Boring i Jorden, en stor Udvidelse. De Bronde som skylde deres Vand til en saadan Boring, har man i Frankrig kaldet artesiske, fordi man allerede længe havde brugt denne Fremgangsmaade i Provindsen Artois. De Grundsætninger, hvorefter man gaaer frem ved Dannelsen af artesiske Brønde ere aldeles ikke nye; men man har neppe nogensinde anvendt dem med den paa klar Jndsigt beroende Overbeviisning, som nu; og derfor vil Fremgangsmaaden mere og meere udbrede sig. Dens Grund er let at indsee. Ethvert løst og for Vandet let gjennemtrængeligt Jordlag, hvoraf nogen betydelig Deel er udsat for den fri Luft, og kan modtage Regn og Snee danner en Vandbeholdning, der ofte er meget udstrakt. J de fleste beboelige Egne vexle Lag, som let gjennemtrænges af Vandet, med andre, som vanskeligt eller slet ikke gjennemtrænges deraf. Saaledes finde vi hos os meget hyppig afvexlende Lag af Sand og Leer. Er det øverste Lag sandagtigt, og hviler paa Leer, saa vil en stor Deel af det Vand, som falder paa Jorden, synke ned til Leerlaget, og der baade standses og bevares mod Fordampningen. Graver man ned til denne underjordiske Vandbeholdning, saa har man den simpleste Art af Brønd, men hvori Vandet sjeldent er godt, da det som oftest har havt Leilighed til at medtage mange opløselige Dele af det overste Lag, og ikke har været nødt til atter at afgive dem ved nogen betydelig Gjennemsiening, og dermed forbundne chemiske Jndvirkninger. - Dersom de øvre Lag fuldkommen dækkede de underlig gende, vilde aldrig noget Jordlag, der havde et igjennemtrængeligt Lag over sig, indeholde Vand; men ordentligviis ere de underliggende Lag ikke overalt dækkede af de overliggende, og naar Lagene have en Heldning, er dette næsten aldrig Tilfældet, fordi de nyere Lag ikke dække de høistbeliggende Dele af de ældre. Alt det Regn- og Sneevand, som falder paa et letigjennemtrængelig Jords Overflade, og synker ned til et igjennemtrængeligt Lag, finder en underjordisk Skraaning, langs af hvilken den kan løbe mange Mile hen, og derved komme bestandig dybere og dybere, saavel som under flere og flere nye Jordlag. Paa denne Maade kan det Luftvand, som falder paa et Sandlag høit oppe i Skaane, følge et underjordisk Fald hen imod Sjælland, og ved Ankomsten under Østersøens Bund allerede befinde sig i en saadan Dybde, og være dækket med saa mange og saa tætte Lag, at det kan fortsætte sin Vei ind under vor De. Gjennembore vi nu alle de Lag, som hos os dække den dybe Vandbeholdning, saa vil Vandet stræbe at stige op til samme Høide som den, hvorfra det kom paa hiin Side Sundet. Men mangfoldige Undersøgelser have viist, at her virkeligt gives saadanne Lag. Vi befinde og paa en Sammensætning af Jord- og Ateenlag, der henhøre til det Geognosterne kalde Kridt- og Grønsanddanningen, hvori Lag af Sand, Leer, Kalksteen og Flint vexle med hverandre. Disse Lag helde fra det Svenske Urbjerg over til os. Blandt andre udmærkede Lag indeholder Kridtdanningen en særegen Grønsandsom pleier at gjemme en Skat af ypperligt Vand. Til denne har man boret ned i og om London og Paris, med hvis Kridt og Grønsandanning vores kommer overeens, og fundet Theorien velbegrundet i Erfaringen. Da vor Kridtdanning ogsaa har sit Grønsand, eller, om man vil, er ledsaget med en Grønsanddanning, som kommer for Dagen mellem Østad og Lund, og maa ligge mellem de til os fortsatte Bjerglag, saa maa en her foretagen Boring give os meget og fortræffeligt Vand, med mindre en eller anden sær Naturomveltning skulde have afbrudt den Sammenhæng, der ellers saa kjendeligt viser sig paa begge Sider af Sundet. Enkelte Revner vilde hverken afskjære os dette Vandløb, eller formindske dets Reenhed; thi vel vil Vandet sprude frem, og dann en Kilde i Havet, hvor det i Bunden finder en Aabning, men det ovrige fortsætter sit Løb, og optager intet Saltvand, fordi den opstigende Vandstraale uophørligt driver Saltvandet tilbage. – Man indsee af alt dette, at det var ønskeligt, at her gjordes Forsøg med Brøndborning, efter disse omfattende Grundsætninger. Man kunde af Lagenes Heldning forudberegne, at Borningen hos os maatte gaae dybt, for at komme til Grønsandet; men da en liden Forandring i Lagenes Vinkel maa foraarsage en stor Forskjæl i den Dybde, hvori de findes adskillige Mile fra de Steder, hvor Maalningerne have ladet sig udføre, kunde man ingen nøiagtig Bestemmelse give, men blot forudsee, at man ikke kund vente at træffe Grønsandet paa de første 150 Fod under Havets Overflade, og at man ikke maatte lade sig afskrække ved at bort adskillige Hundrede Fod dybere. Det var da neppe sandsynlig at nogen Privatmand vilde vove sig til de første ikke lidet belostelige Forsøg, med mindre det skulde være en eller anden Ukyndisom uden Betænkning vilde anvende paa vort Land, hvad ha hist og her kunde have læst i uvidenskabelige Tidsskrifter og med get nemt udførte Brøndboringer. Saadanne Forsøg vilde de lettelig enten afskrække, naar man efter en mangfoldige Gange større Anstrængelse endnu ikke naaede Maalet, eller give Anledning til falske Efterretninger, naar man under Boringen var stod paa et af de Overfladen nærmere vandførende Lag, som ofte en saare velkomne, uden at have den store Vandrigdom, der frem sprudler af de til Jordens dybere Lag indtrængte Borninger. De fleste af de Efterretninger vi have udenlands fra om Artesiske Brønde, opnaaede ved nogle Dages eller faa Ugers Borning, beroe paa saadanne misforstaaede Foretagender, og have hos os fremkaldt offentlige Opmuntringer til Efterligning. Videnskaber nes Selskab havde, fremfor nogen anden offentlig Jndretning, et Kald til en grundig Undersøgelse over denne Gienstand; ikke blot fordi det maa bygges paa videnskabelige Grundsætninger, men endnu mere fordi det kan føre til nærmere Kundskab om vor Kridtdannings Beskaffenhed. For et Videnskabernes Selskab vil altsaa de anvendte Summer ikke være at ansee som spildte, om endog det borgerlige Diemed, at faae en ypperlig Vandforsyning ikke opnaaedes: et Bidrag til vore Kundskaber maatte i ethvert Tilfælde være Frugten. – Man blev enig om at foretage denne Boring paa Nyholm, deels fordi man der havde ældre Gravninger og Boringer, der gave Kundskab om den Dybde, hvori Krigtet forekommer under den løse Jord: deels fordi man der havde en Plads, hvor Arbeidet kunde udføres uforstyrret af Nysgjerrige, indtil det var kommet saavidt, at det kunde være lære rigt og værdt at forevises, deels og fornemmelig, fordi man, ved Admiralitetets Velvillie, havde Leilighed til der at faae de fornødne Materialier og Redskaber, saavel som duelige Arbeidere, for den billigste Priis og under et ligesaa paalideligt som kyndigt Tilsyn. – Efterat de nødvendige Forberedelser vare trufne, tog Arbeidet sin Begyndelse den 7de Juni 1831. Først gravedes et 9 Fod dybt Hull, for paa dets Bund at begynde Boringen; men ved Forsøg fandt man Grunden endnu var saa løs og fuld af Stene, at man fortsatte Gravningen, indtil 45 1/2 Fod under Overfladen, hvilket er 10 Fod under dagligt Vande, en gammel antaget Middelhøide, der staaer 26 Tommer over Havets sande Middelhøide ved Kjøbenhavn. Endnu mødte man samme Hindringer, men overvandt dem ved at nedramme, efterhaanden som man borede, et 33 Fod langt Trærør til omtrent 17 Fod under Brøndens Bund. J 43 Fod under dagligt Vande stødte man endelig paa det første Flintesteenslag. Siden den Tid er man kommen gjennem mangfoldige vexlende Lag af Kalk, Flint og Leer, Man er nu, paa nogle Tømmer nær, kommet 210 Fod ned, og har imidlertid, som man forudsaae, havt med mange Vanskeligheder at kæmpe. Man kan allerede gjøre sig en Forestilling om disse, naar man erfarer, at Summen af alle de gjennemborede Flint lags Tykkelser udgjør over 30 Fod, og dog have de Vanskeligheder, der foraarsagedes ved Nedstyrtninger, der indeholdt Steen næsten været endnu større. For at hæve denne Uleilighed, har man sat et 50 Fod langt Jernrør ned i en Deel af Borhullet, og følgeligen siden formindsket Borets Diameter noget. J den seneste Tid synes Vanskelighederne dog at være blevne betydeligt ringere; og under hele Arbeidet er Jntet indtruffet, der i mindste Maade streed mod den Theorie, hvorfra man gik ud. Saavel det geognostiske som det techniske Udbytte af dette Arbeide vil bedst overskues ved dets Fuldendelse. Her vil det være nok at bemærke, at hidindtil er endnu ingen Boring i det egentlige Danmark bleven drevet til en saa stor Dybde under Havets Overflade, følgeligen heller ingensinde saa mange af de forskjellige Lag, der skjules under Landets Overflade, blevne kjendte. For tilkommende Boringer vil den her udførte være lærerig, og spare mangen Bekostning, hvortil Arbeidets Nyhed gav Anledning. Kommer det dertil, som man let tør haabe, at man vil gjøre et udstrakt Brug af Brøndboringen, vil man maaskee endnu formindske Omkostningerne meget, ved at sætte Hestekraft eller en bevægelig Dampmaskine istedet for Menneskekraft.