Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-03-21
Lollands Falsters Stift Tidende. Redigeret, trykt og udgivet af W. F. Laub i Nykjøbing. No 34. Torsdagen den 21. Marts. Om Collegialreformen. (Fortsat, see No. 28.) sille vi nu spørge, om der ved den nye Organisation af Collegierne er opstillet et nyt Princip for Administrationen, saa maa dette Spørgsmaal besvares med Nei. Collegialformen er beholdt, kun er den hist og her undergaaet nogle Modificationer. Vi sige hist og her; thi disse Modificationer have egentlig kun indskrænket sig til enkelte Collegier, man har saaledes ikke opstillet dem som Principsag, men det synes, at det har været overladt til hvert Collegium for sit Vedkommende at ordne sin Organisation. Medens man i Rentekammeret, Generaltoldkammeret, Generalcommissariats=Collegiet og Finantsdeputationen har indført Sectioner, hvis Chefer ere tildeelte Myndighed til umiddelbart at afgjøre alle løbende Sager, har man i de andre Collegier bibeholdt den gamle Form for Sagernes Behandling. Denne Jndretning med Sectionschefer er imidlertid mere en nominel end en reel Nyhed; det har nemlig altid været vedtaget i Collegierne, at vedkommende Departementschef,) har havt en afgjørende Stemme i alle specielle, under hans Departement hørende, mindre betydelige Sager, og at de ere blevne forelagte Collegiet in pleno, har meest været en Formalitetssag. Saaledes vil nok ogsaa Sectionschefernes Forhold danne sig i Virkeligheden; thi vi ville meget tvivle om, at nogen Sectionschef vil paatage sig Ansvaret i en tvivlsom Sag. Af hvad Grund man nu ikke har organiseret alle Collegier efter eet Princip, maae vi, som sagt, lade være uafgjort, men paafaldende er det dog, at man ikke har fulgt et saadant ved Organisationen af ganske homogene Collegier. Naar vi saaledes tage Admiralitetet og Generalcommissariatet, saa ville vi finde den besynderligste Uovereensstemmelse mellem disse Collegiers Jndretning og Virkekreds. Begge skulle være de overste Autoriteter for Sø= og Land=Magten, og det første Collegium er det ogsaa i Gierningen; Commando, Udskrivning og Oeconomie, Alt hvad der i videste Forstand vedkommer Søværnet, er underlagt Admiralitetet. Anderledes forholder det sig med General commissariatet; dette Collegium er egentlig kun Armeens Skatmester, Casserer; thi det er hovedsaglig det Occonomiske, der hører under dets Bestyrelse: Udskrivningen hører under de to Cancellier, og Commanden under "Bureauet for Armeens Commandosager, der sorterer umiddelbart under Hs. Majestæt. Saaledes var det for Reformen, og med Undtagelse af, at dette Collegium ved den nye Organisation fik Sectionschefer, som Admiralitetet ikke fik, er Alt, hvad den fundamentale Or Da vi tidt have havt Beviser paa, at man i Publicum, forvexler Benævnelserne "Departementschef og Contoir chef, ville vi bemærke, at den Første er Medlem af Collegiet, den Anden Collegiets Secretair, og kaldes derfor ogsaa Departementssecretair. ganisation angaaer, forbleven uforandret. Vi have altid hørt sagkyndige Folk beklage denne Tredeling af Land værnets Bestyrelse, og endskjøndt vi staae udenfor Maskineriet, kunne vi dog skjønne, at den maa føre, ikke alene til meget unyttigt Skriveri, men ogsaa til virkelig Ulempe. Det er altid misligt og maa uundgaaelig føre til Collisioner, at een og den samme Green af Statshuusholdningen er underlagt forskjellige af hinanden uafhængige Autoriteter, der ere udrustede med lige Magtfuldkommenhed. Vel corresponderes der i Regelen om alle vigtigere Foranstaltninger, men det fører til meget overflødigt Skriveri, som kunde undgaaes, naar den hele Bestyrelse var forenet under een Autoritet, og det har desuden nok været Tilfældet, efter hvad vi have hørt, at den ene Autoritet har truffet Foranstaltninger, som den anden har været uvidende om, indtil bagefter. Den værste Ulempe ved denne Udstykning af den militaire Bestyrelse maa, efter vort Skjønnende, være Com mandens Adskillelse fra Oeconomien; vi kunne ret vel forestille os, at Commanden, den occonomiske Bestyrelse uafvidende, kan befale en eller anden Foranstaltning, som denne Bestyrelse siden maa erklære undførlig, af Mangel paa Midler dertil, og Følgen deraf bliver, at enten maa Commanden tage sin befaling tilbage, eller ogsaa maa der – rykkes ud med flere Penge; men vi behøve vel neppe at tilføie, at ingen af disse Alternativer ere ønskelige. Vil man have et klart og anskueligt billede af Følgerne af et saadant System, saa behøver man blot at anstille en Sammenligning mellem Marinens og Armeens Bestyrelse i de sidste 30 til 40 Aar; det er utvivlsomt, at der i dette Tidsrum viser sig en ganske anderledes Kraft, Sikkerhed og Conseqvents i Marinens Historie end i Armeens, hvor man vil have Vanskelighed ved at paavise Principer, der ere opfattede med Klarhed og gjennemførte med Kraft og Conseqvents, hvilket hovedsagelig hidrører fra, at Bestyrelsen har været udstykket, og hver Autoritet har følt sig lammet i sin Virksomhed. Denne Adskillelse af Armeens Commando og Oeconomie har ikke altid fundet Sted, indtil 1808 vare begge Deele forenede under det daværende Generalitets- og Commissariats-Collegium; under de daværende Krigsforhold fandt man det nødvendigt at afsondre Commanden, men Krig er en extraordinair Tilstand, og hvad der under denne kan være nødvendig, er det ikke under Fred. Man har imidlertid ved Reformen 1842 bibeholdt dette System, og høiere Vedkommende maae altsaa finde det gavnligt og hensigtsmæssigt; det er vor Overbeviisning, at det hverken er til Fordeel for Staten eller Armeen.