Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-22
Det har endvidere, Pag. 6, været de Reisende paafaldende, at see Bønder midt om Sommeren iklædte flere Skindtrøier. Anmelderen har aldrig seet mere end een Skindtrøie paa en Falstring af Gangen. Besynderligt, at de Reisende ikke have bemærket Fruentimmernes Skindskjørter. Ved at undersøge disse, skulle de fundet rig Stof til Betragtninger, thi de afværge Varme og værne mod Kulden. Pag. 8. Har de R. seet Præstøe Kirkespifra Stubbekjøbings Taarn, der truer med snart at styrte sammen (det staaer endnu uagtet der ikke er rørt ved det siden). Dette forholder sig ikke saaledes, thi man kan af to Aarsager ikke see Præstøe Kirkespir fra Stubbekjøbing. Først fordi Præstøe skjules af Siellands sydlige Høider, for det andet fordi Præstøe Kirke intet Spiir har. Det skal nok være Stege Kirkespiir, som her menes. Pag. 9. Siges Forpagteren af Carlsfeldt, at være bundet til en bestemt Drift i Henseende til Jndmarkerne, men kan drive Udmarkerne efter Behag, og at disse aldrig faae Gjødning. Forpagterens Contract lyder ganske anderledes, og at Rugen stod ganske godt paa Udmarkerne og lovede bedst af Rugen i Omegnen, beviser at disse faae Gjødning, uden hvilken det vilde være urimeligt at besaae dem. Samme Side fortælles, at det er Brug paa mange og store Herregaarde, at Røgterne og Malkepigerne hjembære Melken fra Marken, forat forekomme, at den ikke af Tordenveir skal beskadiges. Anmelderen, som kjender mange og store Herregaarde, har aldrig fundet dette, og erfarne Landmænd smile ved saadanne bemærkninger. Desuden holdes om Sommeren ingen Røgtere, men hvor Qvæget gaaer løst, Vogtere. Disse maa passe Qvæget at det bliver paa Malkepladsen, og Pigerne, som hver have 20 a 25 Køer at malke, vilde seent faae Melken hjembaaret, naar dette skulde skee efterhaanden som den blev malket. Man bruger nogle Steder Esler til at hjembære Melken og paa andre, naar Localomstændighederne tillade det, opjages Qvæget paa Møddingen i Gaarden og malkes der; paa denne Maade conserveres Melken og noget mere vindes. Pag. 11 siges, at Skov haves ikke til Gaarden Carlsfeldt. Herom giver Begtrups Beskrivelse over Lolland og Falster Pag. 842 ganske modsat Efterretning, nemlig at til Carlsfeldt høre Øster og Sunds Skove, 1524 Tdr. Land. Fide commis-Directionens Omsorg for denne Skovs Fred og Bøndernes Vel ved Udskiftningen, at disse ikke maatte udflytte til udyrket Jord, vise Directionens Publicationer, da den høie Taxation for Græsgangens Godtgjørelse 69 Tdr. Hartkorn, eller 10 Bøndergaardes Nedlæggelse, nu falder Fideicommisset eller Skoven til Byrde med Skatter, Udgivter, Tab og Besværligheder. Pag. 15. Kongsodde - skal være Kongs ness. Hvorledes Kostegivelen næste Side ere sørgelige Levninger af hvad de (?) engang bebudedes at skulle vorde, forstaaer jeg ikke, da det ikke er mig bekjendt, at Gyvel har skullet spille nogen Rolle paa Falster. Pag. 21 rammes det Classenske Agerdyrknings-Jnstitut med et ubeviist Rygte eller Sigende, og naar de offentlige Auctionsconditioner til Parcelforpagtningerne vare tagne til Raads med i de Reisendes egen Bedømmelse derover, vilde d. 12 Art. formodentlig have foranlediget en efterretteligere Dom, da samme udtrykker sig saaledes: Forpagteren forbinder sig til (dog uden hans Tab eller Bekostning) at gaae det Classenske Agerdyrkningsinstitut til Haande, med at anstille nyttige Forsøg i Qvægavlingen, Skæferieanlæg a. Hvor følgeværdige Experimentparceller ellers ere, viser i Engeland, efterat de her benævnte vare begyndte, Baron Sinclairs Plan til Formes erperimental, der anføres i Memoirs presentes af Tinstitut National a 1805, 1 vol. Pag. 23 siges, at man for nogle Aar siden vilde nedtage en Altertavle af Horbeløv Kirke, en Levning fra de katholske Tider. Dette maa være over for 60 Aar siden, thi i dette Tidsløb er ikke rørt ved noget til Opbevaring værdigt Mindemærke i denne Egn.