Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-04-07
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Det hedder i en privat-Skrivelse fra Madrid af 26de Februar: Ved Begyndelsen af det andet Aar, hvori de Cortes Constitution har fuldkomment havt Herredømmet i Spanien og i det Øieblik, hvori de andengang skulle begynde paa deres Arbeide, er det vel den passende Tid til at spørge: hvilke Frugter har den nærværende Tingenes Orden baaret i Spanien, og hvad lader der sig haabe af at dette System varer ved og af de Virkninger, som det kan frembringe. J Sandhed, to Spørgsmaale, som en tyk Bog vilde neppe blive tilstrækkelig til at besvare og den aandrigste Jagttagers af Tidshistoriens Skarpsindighed til at løse. Jmidlertid er vor hele Virksomhed intet andet, end daglig at afløse nogle Traade af denne store forviklede Nøgle, og jeg giør i dette Øieblik intet andet end at jeg kaster et Blik tilbage paa dette utaknemmelige Arbeide. Da Kongen aflagte Eed ved Aabningen af de Cortes Session i forrige Aar lod man ham oplæse en Tale, hvori han udelod sig om det i Historien saa nye Skuespil af en høimodig Nation, som vidste at gaae over fra en politisk Tilstand til en anden, uden Uordener og Voldsomheder. Er dette vel noget andet end ved Barnets Vugge at ville tale om de forgfrie Aar det har oplevet? Det Blod som er flydt i Cadix tilhører ligesaa godt denne Statsomvæltning, som de Hoveder der ere faldne i Burgos, og om endog de 1000 ja endog flere 1000 som adspredte paa hele Halvøen hentære deres Liv i Fængslerne, ikke allerede alle have mistet deres Liv, saa er sandelig Tidens Korthed og Rettergangens Langsomhed allene Skyld deri, men ikke Mangel paa Blodtørst. Alle Spaniens Nationalgardere, sagde Bladet Univerfal den 25de Febr., ere beredte til at hævne den Fornærmelse, som er tilføiet een af deres Brødre, og at farve de Vaaben, som Fædrenelandet har givet dem i deres Hænder med de Uroeliges Blod. Understøtter Kongen, sagde for nogle Dage siden General-Capitainen over Catalonien, Riego, i en Proklamation, med de Vaaben, som han har givet i Eders Haand for at opføre den nye Bygning; dersom der ulykkeligviis endnu skulde existere iblandt os nogle af den oprøriske Vinuesas Proselnter eller nogle elendige Egnister, hvis forvirrede Phantasie henriver dem til Afsindighed, saa ville vi forfølge dem til de alle ere udryddede: dette er vore Journalers, vore Embedsmænds og den offentlige Menings Sprog ved de overfyldte Fængsler. Allerede har man ifinde i et af de første Møder i de Cortes Forsamling, at gjøre et Forslag til Undtagelseslove og Prevotal=Rettergange, hvilke, dersom ikke en underfuld Farandring foregaaer i Vedkommendes Tænkemaade, ikke ville give Revolutions-Tribunalerne noget efter i Frygtelighed. Endeel af Folket er allerede fortroeligt med den Tanke, at nogle 1000 Hoveder maae falde naar Sagen skal gaae igiennem. - Dog Spørgsmaalet er egentlig om hvilke Forbedringer ere vel foregaaede i Folkets politiske, religiøse og moralske Tilstand, Er der meere Sikkerhed, ere Embedsmændene blevne virksommere, mere aarvaagne og uegennyttige, er Haandværkernes Tilstand bleven meere forbedret, er Handelen bleven meere blomstrende? er Pressen bleven mere frie. Nei, intet af alt dette Røverbanderne have aldrig været saa talrige, saa forvovne, saa grusomme. Der gives Stæder, hvor man aldrig tør gaae uden for Portene af Frygt for at falde Røverne i Hænderne. Jeg tilstaaer, at de Rygter om Mordforsøg, som have været udbredte hver Morgen i Madrid efter Oberste Canales Drab ere overdrevne; men de begaaede Mord have dog taget til i de sidste Maaneder i en forfærdelig Progression. Desuden begaae Røverne Grusomheder, som ellers have været ubekiendte i Spanien, og som kun bleve hørte i Ødelæggelses Krigen mod de Franske. I Nærheden af Monovar har de levende slaaet en Soldat, lemlæstet Kiønsdelene paa ham, og kort sagt martret ham paa en græsselig Maade. Fra Fængslerne i Alcop, Jativa og Novelda ere for nogle Dage siden over 60 Forbrydere brudte ud, hvilke nu ikke allene røve, men begaae endog de skrækkeligste Mishandlinger. Denne vigtige Green af Statsforfatningen er derfore i en værre Tilstand end nogensinde tilførn. - De nye constitutionelle Embedsmænd give de gamle ikke nogt efter i Uvirksomhed, og selv i Hovedstaden blive Comptoirtimerne ikke passede. Jeg kiender ikke en eneste Jndretning i hele Spanien, som skylder de nye Magistrater sin Tilværelse, tvertimod er Uordenen større end nogensinde tilforn; imod Lediggang og Tiggerie er der ikke taget en eneste Forholdsregel, og da Embedsmændene blive hurtig afløste, saa søge de i de første Aar at stiæle sig rige. - Grundskatten er vel bleven nedsat, men Landmanden er derfor ikke bleven rigere. De store Familier indskrænke sig, hvortil de deels nødes ved det, som de have lidt ved det nye System og deels bevæges af Frygt for det endnu større Tab, som de kunne komme til at lide. Hoffet har ikke betalt sine Betientere i flere Maaneder. Alt dette bringer en Næringsløshed tilveie som trykker de lavere Stænder. Det nye Douanesystem finder ligesaamange Dadlere som Lovtalere, for Øieblikket føler man mere dets skadelige end gavnlige Virkninger. Stadens Hielpekilder ere ikke blevne forøgede og Statsgielden er bleven formeret med et meget skadeligt Laan paa 240 Millioner Realer. Man haabede, at Jnddragelsen af de geistlige Godser, skulde have hiulpet meget; men destoværre ere de skiønne Forhaabninger blevne skuffede. De samme Mennesker som udgaae fra den Grundsætning, at man ikke maae følge noget System som ligger i Strid med den offentlige Mening, have valgt denne Forholdsregel, uagtet de dog maatte vide, at Folkets Mening misbilliger den. De Geistlige gientage det tusinde Gange for Folket, at enhver som kiøber geistlig Eiendom forfalder i den høiere Kirkeban, og man veed hvilket Jndtryk denne Lære giør i Spanien. Den ene Deel af Godserne (nemlig de i Stæderne) bliver saagodt som bortgivet og for den anden gives der kun faae eller ingen Kiøbere, Skulle vel Fremmede eller Protestantere kiøbe i et Land, hvor den Fremmede er forhadt og hvor den som ikke er Catholik ikke tør udøve sin Religion.