Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-01-05
Hvad har Falsters Landboforening gjort 2 have i foregaaende Nr. seet, hvorledes Jdeen om Falsters Landboforening ligefrem er foranlediget af og opstaaet samtidig med den nye Ordning af Communalvæsenet paa Landet, og hvorledes en Forsamling af Sogneforstandere i et bestemt Øiemed først har fremkaldt et fast Selskab af Repræsentanter for Falsters Sogneforstanderskaber og endelig udviklet sig til en Forening, fra hvilken ingen brav Mand og intet ædelt og nyttigt Foretagende er udelukket. Ved de siden den Tid regelmæssig afholdte Møder ere følgende Sager blevne forhandlede. Den 29de Aug. 1843. Medlemmernes Antal var steget til 20, som uagtet den travle Høsttid næsten alle vare tilstede. 1) Hans Rasmussen fra Egense henledte Forsamlingens Opmærksomhed paa Huusmandsclassens fortrykte Tilstand. Da Amtsraadet havde afæsket samtlige Sogneforstanderskaber Betænkninger over Midlerne til at forbedre denne Classes Kaar, meeente han, at det var ønskeligt, om Foreningen kunde enes om de vigtigste derhen hørende Puncter, som de kunde gjøre til Gjenstand for et Andragende til Amtsraadet, og forelæste derfor et af ham selv og tvende andre Bønder forfattet Forslag. Dette gav Anledning til en særdeles livlig og interessant Discussion, som temmelig udførlig er meddeelt i dette Bl. Nr. 102 og 103 for 1843, og endte med Nedsættelsen af en Comitee til nærmere at drøfte Sagen. 2) Adjunct Hansen holdt et lidet Foredrag om Oprettelsen af Dannelsesanstalter for voxne Bønderkarle og gjorde i den Anledning Forsamlingen bekjendt med en af Skolelærer Sørensen udstædt Jndbydelse. – Den 19de Septbr. Extraordinairt Møde om Huusmandssagen. Comiteens Betænkning, som findes i d. Bl. Nr. 104, blev i omtrent 5 Timer discuteret med megen Varme, og fornemmelig angreben af Pastorerne Hansen og Rosen og Stænderdeputeret Sidenius (d. Bl. Nr. 113 og 114). Omsider blev Comiteens Udkast antaget uden Forandring. Da et Medlem til Slutning ankede over den Aand, som havde yttret sig under Forhandlingerne, gav Formanden, Skolelærer Sidenius, følgende Erklæring, hvis Sandhed de senere Møder fuldkommen have bekræftet, og som paa en Maade indeholder Svaret paa vort Spørgsmaal i Overskriften: Hanvar af den bestemte Mening, at Aanden som herskede i Foreningen, netop var den ønskeligste, om den end efter Enkeltes Anskuelser i nærværende Tilfælde havde faaet en mindre ønskelig Retning, og han haabede, at denne Dags Forhandlinger ei vilde kaste Skygge paa nogen enkelt af Foreningens Medlemmer, som alle uden Undtagelse, forsaavidt som de havde deeltaget i Discussionerne, om end afvigende i Anskuelser, med lige Redelighed og god Villie, om ei med lige Kraft og Jndsigt, havde kæmpet for det, som efter deres Overbeviisning var det Rette og Bedste. Angaaende den Strid, som Huusmandssagen saaledes havde fremkaldt, skrev Pastor Hansen, som fornemmelig havde opponeret i conservativ Retning, i Nr. 138 en fortræffelig lille Artikel, hvoraf vi ville anføre følgende Ord, som ogsaa kunne hjælpe til at besvare vort Spørgsmaal: "Almeenaands Opvækkelse og Styrkning mener jeg maa være Foreningens Hovedøiemed; – hvem der kjender Falstringerne skal ikke med Sandhed kunne paasige dem, at de ere et uroligt Folk, jeg troer Pluraliteten er altfor rolig, og behøver endnu at vækkes af Slummeren, og vi Alle kunne behøve at styrkes. Den nye Communal-Jndretning har virket og vil virke heldigt hertil; men vor Landboforening vil kunne virke med, og maaskee virke mere: her vil kunne dannes dygtige Sogneforstandere, der ikke ville sidde i Sogneraadet som Stokkemænd. Det har derfor været mig og flere Fædrelandsvenner glædeligt at see, at saamange, og vel for en stor Deel de meere oplyste og brave Bønder, træde ind i Foreningen, og det har været mig glædeligt at see den Jver og Deeltagelse, disse have viist i den eneste Sag, vi hidtil have forhandlet. Det er Alt, hvad jeg har ventet, og om jeg end havde ønsket, der ikke havde viist sig saa megen Eensidighed, at de meere umodne og uantagelige Forslag ikke havde faaet Majoriteten for sig, at jeg og den liden Minoritet, der gjorde fælleds Sag med mig, kunde havt meere Jndflydelse paa Mængden, saa har det hverken forundret eller bedrøvet mig. Kunde vi vel vente, at vore Bønder allerede nu skulle Alle være modtagelige for alle Fornuftgrunde. Men vore Sammenkomster have allerede viist, at Aanden og Jveren er vakt. Jeg har seet Fleertallet med spændt Opmærksomhed følge Forhandlingerne og jeg troer at Mange med Begjærlighed hige efter bedre Oplysning og Belærelse. Udfaldet af en saadan Forhandling, som den, der er ført, er i Grunden ligegyldig: Vi ere ikke Lovgivere, vi have ingen Autoritet: Amtsraadet, Stænderne, Collegierne, hvilkensomhelst Autoritet, kunne agte paa vore Forslag, og lade det være, efter eget Behag. Og det er kun forsaavidt det, vi foreslaae, er grundet i Sandhed og Retfærdighed, og har Fornuften paa sin Side, at vi kunne vente, der skal agtes paa vore Jndstillinger." – Mødet den 28de Novbr. 1) Forslag af Borcher Skytte, at indgaae til Amtsraadet eller, hvis dette ansaae sig for incompetent, til Cancelliet med et Andragende om, at Taxationer til Ansættelse i Brandkassen maatte foretages ved 2 dertil i hvert Sogn udvalgte Mænd, eenstemmig antaget.