Berlingske Tidende, 1836-08-24
Jndenlandske Efterretninger. Aarhuus, den 20de August. – Da Stændernes Forsamling i Viborg var endt til almindelig Tilfredshed, og Aarhuus Byes Deputerede, der havde taget en saa virksom Deel i Forhandlingerne, vare vendte tilbage, besluttede Vælgerne her, ved en Fest at bevidne dem den Erkjendtlighed, de skyldte dem for deres i Stænderforsamlingen udviste Flid og Talenter. Her dannede sig derfor et Selskab, der under Præsidentskab af Dhrr. Politiassistent og Procurator Nielsen, Consul Herskind, samt de eligerede Borgere, Kjøbmændene Bang og Søegaard i Tirsdags havde foranstaltet en Diner (c. 100 Couverts) paa Raadhuset, hvortil indbødes Byens Deputerede, Dhrr. Cand. juris, Tobaksfabriqveur Funder, og Justitsraad Borgmester Fleischer, og som tillige bivaanedes af to andre højtagtede Medlemmer af Stænderforsamlingen: Dhrr. Stiftamtmand v. Rosenørn og Procurator Jngerslev. Ved denne Fest, der fra først til sidst besieledes af ægte patriotiske Følelser, blev naturligviis Kongen helliget den første Tonst, udbragt af Hr. Politiassistent Nielsen med disse Ord: "Mine Herrer, Tillad at jeg i Anledning af denne Dags Høitidelighed er saa fri først og fremmest at proponere Dem en Skaal for vor elskede Konge, Jblandt det saare meget Han under sin mangeaarige Regjering, i forskellige Retninger, har virket for sine Undersaatters Vel, er neppe noget Foretagende mere vigtigt, mere indgribende og, som vi haabe, mere velgjørende for Land og Folk, end Jnstitutionen af 28de Mai 1831. Med lysende, undslettelige Træk vil Historien derfor til de sildigste Slægter bevare Mindet om denne vor Sjette Frederiks straalende Daad. Med Taknemmelighed ville vi søge at bevare dette dyrebare Klenodie, der allerede har baaret herlige Frugter, som et helligt Pant paa den bedste Konges ubegrændsede Tillid og Kjærlighed til sit Folk. Gud forunde Ham i mange Aar endnu fremdeles at virke for os, og gid Han i Folkets Gjenkjærlighed stedse maa nyde Løn for Hans utrættelige Arbeide. Længe leve vor elskede Konge!" Som Jndledning til den næste Toast blev der afsjunget følgende af Hr. Fr. Paludan Müller forfattede Sang: Kun ved Lov og kun ved Ret, kan vi Landet bygge, Kun ved Alle hæves let Byrderne, som trykke. Kun naar Folket samles i Broderlig Forening, Klinger Danmarks Stemme fri Høres Landets Mening. Saa var Kongens dyre Ord, Da til Raad han kaldte, Saadan gjenled Folkets Chor Dengang Mænd det valgte: Mænd med Kraft og Mænd med Mod, Mænd med løgtig Hjerne, Mænd af Landets bedste Blod, Mænd af Folkets Kjerne. Og saa mangt et herligt Ord, Talt af danske Tunger, Talt af danske Mænd i Nord, Nu i Landet runger. Disse Ord med evig Skrivt, Eengang Saga lønner, De skal eengang til Bedrivt, Kalde Danmarks Sønner. Men ei Fremtid lønner blot. Lad Pokaler klinge! Det tilbørlig er og godt, At vor Tak vi bringe. J, som stred med mandig Røst J, som stod med Ære! Eder viet skal med Lyst Dette Bæger være. Hvorefter Hr. Prof. Ridder Stougaard udbragte Skaalen for Byens tvende Hr. Deputerede saaledes: Efter Opfordring og ikke uden Undseelse har jeg modtaget det hæderlige Hverv, at bevidne de højtærede Hr. Repræsentantere det hele her forsamlede Selskabs hjertelige Tak, at De, i den nu tilendebragte stænderiske Forsamling, som redelige danske Mænd med Frimodighed og Sindighed stedse arbejdede paa at fremme baade Almeenvellet og vor gode og ædle Konges Hensigt med den givne Jnstitution: at knytte, om muligt, Baandet endnu fastere om Konge og Folk, vi erkjende det med Taknemlighed, og vi ønske alle saa hjerteligen, at Alt hvad der er skeet, og i Fremtiden skal skee, stedse maa geraade vor gode Konge til Glæde, Landet til Gavn, Folket til Held og Lykke; thi da skal eengang Historiens Muse, som De fra nu af, høitærede Herrer, ere hjemfaldne til, med lysende Træk tegne Deres Navne ved Siden af den faderlige Konges, den ædle Frederik den Sjettes. – Og nu J, som stred med mandig Røst! J som stod med Ære! Eder viet skal med Lyst"Dette Bæger være! Dernæst udbragtes følgende Toaster: For Aarhuus Byes Held!" (af Hr. Tobaksfabriqveur og Stænderdeputeret Funder)."Jeg maa tillade mig paa min Meddeputeredes og egne Vegne at tolke vor inderlige Tak for de Prøver paa Velvillie og Overbærelse, vi idag have havt den Glæde at modtage. Vi have bestræbt os for efter bedste Evne at udføre det vigtige Hverv, der blev os betroet; men vi erkjende tilfulde, hvormeget vore Bestræbelser trænge til en mild og skaansom Bedømmelse. Denne blev os til Deel, og den vil anspore os til med fornyet Kraft at stræbe fremad til det ædle Maal, Medborgeres Agtelse og Hengivenhed. Jkke blot med den Tillid, hvormed vore Vælgere have beæret os, ogsaa ved andre stærke Baand ere vi knyttede til denne By, hvor vi have tilbragt en stor Deel af vore Leveaar. Tanken herpaa kan ikke andet end fremkalde Følelser, der maae udtale sig i de inderligste Ønsker for denne Byes Hæder og Velgaaende. Held og Lykke over Aarhuus BylFor Danmark!" (af Hr. Pastor Gruner); Dvæle vi med vor Tanke ved vor første Barndoms dyrebare Minder, da gjenlyde i vort Øre de danske Toner, som vor harnlige Læbe først lærte at udstamme; da mindes vi den Plet af Jord, hvor vor Vugge, vogtet af kjærlige Forældre, beredte os saa mangen blid Slummer; da mindes vi vor Legeplads i Danmarks Have, hvor de reneste ublandede Glæder gjennemstrømmede vor harnlige Siel; og vi nævne jublende Danmark som den kjærlige Favn, der modtog den spæde Verdensborger. Fremkalder vor Tanke Mindet om vor svundne Ungdomstid, da fremstaae for vor glade Siel danske Vogtere over vore Fjed; da mindes vi danske Fædre, danske Lærere og danske Ungdomsvenner, og vi nævne atter jublende Danmark, som vor dyrebare Fostermoder, der værnede om vor Fred og beredte os de skjønneste uskyldige Glæder, hvis Minde aldrig udslettes af vor taknemmelige Erindring. Dvæle vi ved vore kraftfulde Manddomsaar, da oplives vor glade Aand ved Mindet om gjæve Forfædre, der vare en Hæder for vort Fødeland; der opflammede os til at træde i deres Fodspoer; der lærte os at elske det Land, hvori vi først skuede Dagens Lys, for hvilket de levede og døde; der lærte os med omhyggelig Gartnerhaand at frede om det frodige Træ, der fandt sin Næring i den danske Jordbund, at det maatte bære riig og velsignende Frugt for Nutid og Fremtid; og vi nævne atter jublende og med Stolthed Danmark som det Land, der er os dyrebart fremfor alle Lande paa Jordens vide Kreds, og vi føle med hver Dag de Baand knyttede fastere, som forene os med vort elskede Fædreneland; thi det skuer al vor Stræben og Virken, det er Vidnet til alle vore Glæder og alle vore Sorger. Fremkalde vi endelig for vor Tanke den Stund, da vi skulle udhvile fra vort jordiske Dagværk, da er det vort Hjertes sidste Ønske, at vi engang maae hvile blandt vore Fædre, at Danmark moderlige Skjød, maa favne vort Støv, og vi nævne atter jublende Danmark, som den Fredens Have, til hvilken vi efter Livets overstandne Storme ønske at indtye. Danske trofaste Mænd og Medborgere, Over dette Land, hvortil vor Barndoms, vor Ungdoms og vor Mandoms dyrebare Minder knytte sig; over dette Land, som indslutter Maalet for vort Hjertes sidste Ønske, over dette Land, som var den kjærligste Favn, der modtog den spæde Verdensborger, som var den dyrebare Fostermoder, der bereder os vore skjønneste uskyldige Glæder; som skuer al vor Stræben og Virken, og er Vidnet til alle vore Glæder og alle vore Sorger, i hvis Skjød vi engang ønske at hvile blandt vore Fædre, over dette Land ville vi nedbede Held og Velsignelse; idet vi af Hjertet bede: Gud bevare vort elskede Danmark. Gud bevare hver trofast og brav Dannemand og Danneqvinde! For samtlige Deputerede, (af Hr. Consul Herskind)."Mine Herrer, Jeg tillader mig at proponere en Skaal for de Deputerede, saavel for de Mænd, vil nylig saae samlede i vor Provinds, som for dem, der i Roeskilde og Hertugdømmerne have bragt Nationens Bønner, Haab og Forventninger for Thronens Fod. Den rolige Kraft og Frimodighed, den omfattende Kundskab, hvormed de have behandlet saa forskjellige Gjenstande, gjør Danmark stolt af sine Mænd, og reiser dem og Danmark et hæderligt Minde. Længe leve Kongens og Folkets Udvalgte. Endvidere udbragtes Tonster for Stænderinstitutionen (af Hr. Justitsraad og Deputeret Fleischer); for den kgl. Cammissarius Hr. Conferentsraad Ørsted (af Hr. Justitsraad Dr. Willemoes); for Stænderpræsidenten Prof. Schouw og Vicepræsidenten Stiftamtmand v. Rosenørn (af Hr. Justitsraad Fleischer, for danske Koner og Piger (af Hr. Adjunct Fr. Sneedorff Birch); for Selskabet (af Hr. Stiftamtmand og Deputeret, v. Rosenørn); og endelig: for Festens Bestyrere (af Hr. Procurator og Deputeret Jngerslev. Forsamlingen adskiltes med de taknemligste Følelser, for Kongen, der bestandig har viist sig som en Fader for sit Folk, og i det faste Haab, at det Træ, han nylig plantede, vil bære de herligste Frugter, Med Dagsposten erfares fra Aalborg, at en af denne Byes driftigste og virksomste Kjøbmænd, Søren Winkel, er i Tirsdags ved Døden afgaaet, ikke fuldt 59 Aar gl.