JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1842-12-02
Naar 500 danste Mænd komme sammen i Begeistring, vel at mærke: i stærk Begeistring, saa skeer der Noget. Skeer der imidlertid ikke Noget, saa bliver der fattet en Beslutning. Og der blev taget en Beslutning, da vi 500 danske Mænd i Onsdags Aftes vare samlede i Hdtel d'Angleterre i Anledning af den Fare, hvormed Tydskheden truer vort Fædreland for at overveie, hvad der i denne Sag "videre kunde være at gjøre". Der blev i denne Anledning besluttet, at Peder Hjort Lorenzen, skulde have en Foræring af Sølv eller andet ægte Metal. Vi tillade os at foreslaae, at han faaer et Bæger efter samme Model som det, Klokker og Kirkesanger Jochumsen i Nibe eller Odense forleden fik i Anledning af, at han havde været Klokker i 50 Aar. - Noget klokkeragtigt, vidste vi nok, maatte der skee i denne Sag.
Corsaren, 1842-12-02
Hillerøds Borgere fik da deres Løn for det Fakkeltog, de forleden Søndag bragte Hs. M. Kongen. De fik nok saa net Lov til at dandse paa Raadstuen.
Corsaren, 1842-12-02
Under 17de dennes har Hs. Majestæt Kongen befalet Sammentrædelsen af en Commission til at fremkomme med Forslag, angaaende hvorledes Armeen i Tilfælde af Krig kan forsynes med Heste. - Vi troede, at den var forsynet.
Corsaren, 1842-12-02
Nogle af Bladene have ved at berette, at Hs. M. Kongen har kjøbt Bernstorff Gods til Hs. fgl. Høihed, Prinds Ferdinand, just ikke havt Udseende af at være meget fornøiede. J denne Sag adstille vi os fra dem: Vi ansee det for fuldkommen rigtigt, at Kongen har kjøbt en fast Eiendom til Prinds Ferdinand.
Corsaren, 1841-01-29
Efter at den i forrige Nummer indeholdte Artikel angaaende Skibsklarerer Kircks Erklæring om de frie Nordmænds Brød var sendt i Trykkeriet, modtoge vi fra en god Ven en Artikel om samme Gjenstand, hvilken vi, i Betragtning af Omstændighederne, herved tilstille vore Læsere. - Helsingørs nye Deputerede udtrykte sig unægtelig meget forsigtigt ved at sige, at, hvis man kunde kjende en Mand efter hans Omgang, vilde han gjøre opmærksom paa, at han levede af og med de frie Nordmænd; thi det er ikke altid, at denne Regel holder Stik. Jdetmindste kjender jeg en Mand, som i lang Tid har havt daglig Omgang med de frie Nordmænd, ja endog viist stor Sympathi med deres Friheds-Begeistring, men som nu, skjøndt han lever iblandt frifindede, men rigtignok ikke frie, Mænd, synes ganske at have glemt hiin Omgang og hine Grundsætninger.
Corsaren, 1842-12-02
Nylig har Ministeriet Soult-Guizot i Frankrig sciret sit 2det Aars Embedsjubilænm. Det vilde gjerne have ventet, til det kunde feire sit 50 Aars Jubilæum; men saa tænkte det: det Silkreste er dog det Bedste.
Corsaren, 1842-12-02
Vigtig Underretning for Søfarende. I Adresseavisen af 28de November findes et nyt Opraab fra Statsgjældsafbetalingsselskabet, nemlig til de Søfarende, hvori vises disse, at de kunne skaffe sig forringede Told- og Lastepenge ved at hjælpe til at betale de 115 Millioner. Hr. Corsar! Det er som bekjendt en gammel Tro, at der altid forestaaer en eller anden græsselig Ulykke, f. Ex. at Verden forgaaer, at "Dagen" faaer i Sinde at gaae over paa Oppositionens Parti o. s. v., naar der indtræffer en vidunderlig, til det Miraculøse grændsende Begivenhed, et saakaldet "Jertegn"; saaledes: Naar der fødes et Barn med et Hundehoved, item en Hundehvalp med et Barnehoved, naar en Politibetjent er bøflig, naar en Redacteur af et liberalt Blad i en Maaned er fri for Justitiens Tiltale, naar Sibbern taler i en Periode, der er kortere end 3 Qvarteer, naar Statsgjeldsafbetalingsselskabet faaer Mere end 2 Mk. af Gangen i Bidrag, naar Nogen bliver Ridder eller Professor uden "at dreie af", naar en Konge bliver trukken af Folk, uden at han har viist sig erkjendtlig derfor, og andet Saadant. - At der nu maa være opsteget strækkelige Ahnelser i deres Sjæle, der endnu ere af den gamle Tro (f.Ex. Grundtvig) idet de erfarede, at Høiesteret ikke har dømt Morthensen til at hænges og være Censur undergiven baade i dette og det andet Liv, efterat Hof- og Stadsretten havde dømt ham til Statsfængsel og livsvarig Censur - det anseer jeg for at være uden for al Tvivl. - Trykkefrihedsselskabets Repræsentantskab har eenstemmig besluttet at udtale, at det er beklageligt og paafaldende, at den i Trykkefrihedssagen i Rostildske Stænder nedsatte Comitee (Hvidt, David, Ussing, Larsen og Mynster) ikke bedre fremmede denne Sag, end skeet er. - Saadan skal de ha'e det!
Corsaren, 1842-12-02
Trøst til Undergivne. 2de Menige (træde frem for en Foresat). Da det er os bekjendt, at vore Kammerater i N. N. Afdeling have faaet udbetalt en Godtgjørelse, der formeentligen lige saa godt tilkommer os, er det vor underdanige Begjæring, at samme Begunstigelse ligeledes maatte blive os tildeel. Den Foresatte. Vær kun rolig, Børn! Jeg skal nok bestræbe mig for at udvirke, at Eders Kammerater komme til at tilbagebetale det Modtagne. Den Undergivne. Underdanigst Tak!
Corsaren, 1842-12-02
Literatur. "En Brevvexling", meddeelt af Forfatteren til "en Hverdagshistorie". Denne Brevvexling er at betragte som en Ramme om Henrik Hertz's Digt over Hirschholm. Mellem Slottets Ruiner og syngende Hertz's Digt derom finde de to Elskende, hvorom Brevvexlingen handler, hinanden; det er Hert's Digtergeni, der her feirer, sin Triumph. Vi finde denne Idee saare heldig; det er aldeles rigtigt, at Hert's Digtergeni triumpherer mellem Ruiner.
Corsaren, 1842-12-02
Advarsel. Paa Boghandler Høsts Forlag er udkommet en ny Novelle, betitlet: "Lappalier af danske Novellister". - Hvorefter sig Alle have at rette og tage vare. - En Anmelder er i slige Tilfælde som en Art Afviser for Publicum; vi have desværre ikke havt nogen Afviser og ere derfor komne til at læse Piecen heelt igjennem. Til Erstatning derfor bør vi dog have Lov til at udøse vort Hjerte ved i et følgende Nr. at beskrive dens Slethed. Naar vi have nedskrevet Artiklen, skulle vi lade en Anden gjøre et Uddrag af den; vi haabe da, at den vil kunne faae Plads paa nogle faa Spalter.
Corsaren, 1842-12-02
Hr. Philop! De vil intet Honorar have, naar vi optage Deres Artikel? Det gaaer endnu ikke an: Hvor meget vil De give os for at faae den optaget?
Corsaren, 1842-12-09
Charivari. Brudstykke af en Samtale. A. God Morgen, min Herre! B. Guten Morgen! Wie befinden Sie sich? A. Jo, Tak, ret godt, paa det nær, at en af mine Bekjendte er bleven gal og derfor sendt til Slesvig. B. (rettende). Schleswig-Holstein! A. Om Forladelse! Til Schleswig-Holstein. Og en anden af mine Bekjendte er ogsaa bleven gal og kommen til Bidstrup-Holstein. B. (bidsig). Wie soll ich das verstehen, mein Herr? A. Jeg troede, at alle Daarekister skulde ende paa Holstein....
Corsaren, 1842-12-09
Erklæring. Med stadigt Henblik paa Portefeuillen tilbagekalder jeg herved alle mine tidligere udtalte fædrelandske og folkelig-findede Yttringer, være sig enten i Skrift eller i Tale. A-Ø forhenværende "Folkets Mand".
Corsaren, 1842-12-09
En Propheti. "Fædrelandets" Redaction har, som bekjendt, i Spidsen for 500 Mennesker indgivet en Adresse til Hs. M. Kongen, hvori forsikkres, at man har Tillid til Hs. Majestæts ved Kongeloven antydede Bistand i den slesvigske Sprogforvirringssag, og at Hs. Majestæt igjen tillidsfuldt kan stole paa deres Bistand i denne Sag. Herpaa tænke vi os, at Hs. Majestæt kunde svare: Det fornøier mig, Børn, at I have Tillid til mig. Bliver lun ved at nære denne Tillid, saa skal nok Alt gaae godt. Et Middel har min Regering alt udtænkt, der kan vise sig overmaade virksomt til at udjevne alle Meningsuligheder mellem de forskjellige Statsdeele. Det er Stændercomiteerne. Haver kun Tillid til Mig og til dem. "Fædrelandets" Redaction vil i dyb Ærbødighed fornemme Svaret ved Thronens Fod.
Corsaren, 1841-01-29
Der fortælles, at en af vore ivrigste Liberale i denne Tid ikke bestiller Andet end side og bande: "Vi faae, den Onde g– mig! ingen Constitution." Spørger man ham om Grunden hertil, saa svarer han med de samme Ord som Kjærlingen, der bandede paa, at hendes Søn ikke blev Corporal: Forsoren Eed gaaer lettest i Opfyldelse.. - De øvrige Liberale, fortælles der videre, gaae jevnlig til og fra og opmuntre ham til at blive ved, "fordi intet Middel bør lades uforsøgt."
Corsaren, 1842-12-09
Fra en af de tre fængslede Studenters Venner. Vi takke Dig, o Kong Christian d. 8, de Venders og Gothers, Hertug til Slesvig og Holsteen-s Krigsret. Vi takke Dig for Din store Mildhed mod hine unge Vildfarne! Havde Du ikke været naadig, hvor havde saa nu deres Hoveder været? Naar man tænker sig: at gaae hen og rive Hovedet af et Stykke Gibs, der skulde forestille Folkets høisalige Ven, Fredrik den Sjette, og med dette ene Slag berøve Exerceerskolen alle fine Prydelser - saa gyser man. Denne Biste - hvor ofte har den ikke tilsmilet den Høisaliges Frende, Hs. Durchlauchtighed Prinds Wilhelm i Exerceerhuset! Denne Buste - hvor ofte har ikke et Blik paa den opmuntret Officierer og Underofficierer til Anstrængelser for Fædrelandets Forsvar ved Jndøvelsen af stærkrygbenede Recruter! Denne Buste - ja, denne Buste - har nu ingen Næse mere! Kong Fredrik den Sjettes Buste uden Næse - der gives ingen Patriot, hvis Næseboer ikke svulme af Harme ved denne Mølest, tilføiet af unge Studenter, medens man havde betroet dem Bajonnet og Patrontaske. Det Eneste var, at de ikke kjendte den. Herved kunde maaskee Nogle formildes; men Sandheden og Retfærdigheden sees bedst, naar vi vende Sagen om. Havde de nu virkelig kjendt den - hvad Straf havde saa været haard nok? – Galgen? Den Straf var god nok, hvis den ikke var saa hurtig forbi. Et Øieblik - saa er Mennesket hængt, og saa har man ikke længere nogen Fornøielse af at have hængt ham. Saaledes med enhver Dødsstraf: Den Døde glemmes snart; det vilde ikke være tilstrækkelig Advarsel for Ligefindede. - Ævigt Fængsel? - Det er allerede brugt saa ofte; det har ikke Nyhedens Jnteresse længere. - Der maatte opfindes noget Nyt, en ganske ny Straf. J vor ringe Phantasi have vi udtænkt en, som vi vove at foreslaae for næste Gang. Ved den skulde begge Straffemaader forenes, og Delinquenten kunde saaledes blive hensat til evigt Fængsel i en Galge. Men, skulde en saadan Straf anvendes, hvis de havde kjendt Büsten, er saa ikke nogle faa Maaneders Fængsel i Castellet, da de ikke kjendte den, en forbausende Mildhed? Vedkommende, der havde ivrig Interesse for oftnævnte Büste, have naturligviis tænkt paa at faae en anden, uden altfor stor Bekostning, opsat. For at sikkre den for Fremtiden, skulle samme have tænkt paa at give den en Politistok i Haanden
Corsaren, 1842-12-09
Der er slaaet Reveille. Selv et Menneske, man troer ret ilde om, kan man ikke bekvemme sig til at frakjende alt Menneskeligt og Godt, og, naar en Anden vil overtale En til Sligt, siger man dog tilsidst: "Nei, saa slet troer jeg dog ikke, han er". - Vi haabe derfor, at man vil tiltroe "Corsaren" en eneste Smule Godt, og vi bede om, at dette maa blive, at J troe os, naar vi sige, vi holde af Danmark. Vi holde virkelig af Danmark og de Danske. Vi vide ikke selv, hvorfor vi elske Danmark, thi hidtil har det kun forsynet os med Brød, Smør og Trykkefrihedssager og det Første kun imod contant Betaling og imod den samme Betaling, enhver Fremmed kunde faae det for. Og dog elske vi det. Der er ikke en Plet deraf, som vi kunde ønske i Andres Besiddelse, vi elske det som en død Moder. Det skal ligge uantastet og i Fred. Og vi elske de Danske. Himlen veed, at der ere mange Danske, som vi ikke kunne lide; men, naar Nogen kommer og vil gjøre dem Ondt, fordi de ere Danske, saa rører der sig Noget inde i Brystet, og saa koger det inde i Aarene - de tale jo den døde Moders Sprog. Og der er Meget i Landet, som vi i Grunden aldrig have lænkt paa, eller som har været os ligegyldigt. Der er Ager og Eng og Skove og Træer og Mælende og Umælende og "Figaro" - hvad Værdi har Alt dette havt for os, hvad Fortjeneste har det havt? Alt saadant skal jo være til. Men, ligesom den simpleste Ting i Ens Stue fik Værdi, naar Nogen kom og vilde tage det med Magt, saaledes faae alle hine Ting Glands og Betydning, de blive kjære og dyrebare, naar Fremmede komme og ville tilegne sig det. Og de ere komne, de ere der, paa Grændsen. Allarmkanonen har lydt, hiin Scene med Lorenzen var Signalet, det var Tegnet og ikke Andet end et Tegn, nu havde de dybe Planer, de mægtige Bestræbelser, de hemmelige Underhandlinger samlet sig, nu gave de Signal. Men dette Signal tændte Baunerne over Danmark, hvert Sogns Kirkeklokke lod – I have ikke hort det? den led alligevel - der blev slaaet Reveille. Trommerne gaae, vi Danste staae om vor Moder, om vort Fædreland. Hvert Menneske elsker sit Fodeland, og de Fleste elske det ei blot af Jnstinet, der er en anFølelse tillige. Engelskmandens Kjærlighed til hans Land forhøies ved dets Storhed, dets Kraft, som beskytter ham i alle Zoner; Franskmandens ved de stolte Bedrifter; Jtalienerens ved den yppige Jord og den klare Himmel og de gamle Erindringer. - Den Danskes Kjærlighed skal voxe ved Smerten.
Corsaren, 1842-12-09
En ved Høiesteret aldeles frikjendt Artikel. Vore Læsere - eller i alt Fald vore Abonnenter - ville sikkert erindre, at der var en Tid, da der regelmæssig een Gang om Ugen blev beslaglagt et heelt Nr. af "Corsaren". For at raade Bod herpaa lode vi udgaae to halve Nr. ugenlig; men man lærte snart Kunsten af os og beslaglagde og actionerede ugenlig to halve Nr. Nu deelte vi vore Nr. i næsten ligesaamange Dele, som der var Artikler, og det hjalp. Nogle bleve rigtignok tagne; men endeel slap igjennem og bleve derpaa ordenlig sammenføiede og leverede Publicum. Man seer, at "Berlingske" har fuldkommen Ret: Naar man vil være forsigtig og gjøre sig Umage, have vi her en stor Trykkefrihed. En af de Stumper, der vare saa ulykkelige at blive grebne, og som derpaa efter det høikongelige Cancellies Ordre underkastedes Hof- og Statsrets- og Høiesterets-Skjærsilden, og som der bestode Jldproven, er den efterfølgende Artikel. For Læserne tage fat paa den, bede vi dem blot erindre, at den er skrevet i Februar Maaned d. A.
Corsaren, 1842-12-09
Ordsprogs-Tegninger. VIII. "Man veed, hvad man har, men ikke, hvad man faaer." IX. "Vil Faaret vække Ulven, mister det Skindet." X. "Den, som vil fange Fisk, skal sætte Mading paa Krogen." XI. "J et Aar lan meget Vand løbe ned ad Bjerget." XII. "Megen Forandring - liden Forbedring" XIII. "Lad ikke Din løire Haand vide, hvad Din venstre gjør." Endeel Ordsprog ere der ogsaa, som bedre lade sig oplyse ved Ord end ved Tegninger, for Ex.: "Spiis Din Velling og hol d Din Kjæft." - Nationen faaer stadig sine materielle Jnteresser befordrede, for Forbedringer i Lovgivningen sørges bestandig, hvad vil man da?" - siger Commissarius, naar der er Tale om Frihed. "Regenterne stifte ikke, de skifte blot Navn" - ich habe es bemerkt. "Store Herrer gjøre ikke mange Ord". - Nei, i slesvigske Stænder requirere de blot Politiets Hjælp. "Som Fyrften er, saa er Folkets". - "Nød giør opfindsom" - see Commissarii Taler i Constitutionssagen og om Stændercomiteerne i jydske Stænder med mange flere.
Corsaren, 1842-12-09
"Fædrelandet er i sit Forgaarsnummer blevet utaalmodigt over de mange Beslaglæggelser og siger, at det vil gjøre Noget i den Anledning. - Vi billige-Fædrelandets- Mening, og vi frygte saagar ikke for at paadrage os en Beslaglæggelse, ved med Hensyn til denne enorme Mængde Beslaglæggelser at erklære: Noget maa der gjøres, ellers -- kommer "Fædrelandet" tilsidst slet ikke ud. - Vi henstille imidlertid til "Fædrelandet", om det ikke med os skulde finde, at det dog alligevel var bedre, om man kunde faae det arrangeret saaledes, at Jntet blev gjort. Hovedsagen, synes os, er her ikke, at der bliver gjort Noget, men at der ikke bliver gjort noget Beslag.
Corsaren, 1842-12-09
(Af "Figaro" for 1de Decbr.) "J Puy de Dome antændte tre Børn ved høilys Dag en Fragtvogn paa Gaden. Medens Flammerno blussede ud fra alle Sider, benyttede de smaae Gavtyve den almindelige Forvirring, der havde udbredt sig ved det Rygte, at Vognen var belæsset med Krudt, til at antænde endnu to andre Vogne. Misgierningsmændene ere hæftede."
Corsaren, 1842-12-09
Hvor godt man i visse Maader har det her fremfor i Preussen, oplyses i disse Dage ved endnu et Exempel. Her har en Forfatter rigtignok Beslaglæggelser, Mulct, Statsfængsel o. s. v. at frygte; i Preussen er der for udmærkede Forfattere andre Ting. Georg Herwegh, den berømte Digter af-Lieder eines Lebendigen, blev under sit Ophold i Berlin ført for Kongen af Preussen. Kongen sagde til ham, at han med megen Jnteresse havde læst de varme og begeistrede Digte; at der vel i disse var mangen Pille til ham (Kongen), men at disse dog ikke havde været saa bittre som de, der raftes ham af Manden her (ved disse Ord pegede Kongen paa sin Livlæge), med mange flere "huldrige" Ting, der gjorde Digteren ganske beschamt" og befangen.. - Vi gjentage endnu engang, hvad vi ovenfor bemærkede om Beslaglæggelser o. des. - Den store Frihedsbringer sagde: "Frygter ikke for dem, der ihjelslaae Legemet, men for dem, der ihielslaae Sjælen".
Corsaren, 1841-01-29
"Corfarens" Redaction har herved den Glæde at bringe til offentlig Kundskab, at den nu ogsaa vil blive repræsenteret i Stænderne, idet Professor Bang er bleven valgt til Deputeret. Det var nemlig en Feiltagelse, da vi forleden fortalte, at vi vare det eneste nulevende ægte Afkom af Jsmael; thi det er ved de ubestrideligste Beviser blevet godtgjort, at ogsaa Bang er hans Descendent, hvorom vi rigtignok allerede længe have havt nogen Formodning ved at see, at Bang har samme Skjæbne som "Corfaren", at han nemlig er jusle-milien, men at Jngen troer det. - J næste Redactionsmøde vil det blive vedtaget, hvilke Sager vi ved Dem, Hr. Professor, ønske forebragte Stænderne, ligesom der vil blive tilstillet Dem et Adgangskort til Redactionsmøderne, da De fra Dato er optaget som ordentligt Medlem med fuldt Sæde og Stemme.
Corsaren, 1842-12-09
(Fra vor mongoliske Correspondent.) Da en af Bataillonerne forleden trak paa Vagt her udi vort Land Mongolien, kom Gouverneuren til (thi hvorfor skulde vi være saa store Syndere i Mongolien, at vi ikke ogsaa skulde have en Gouverneur), og da en af Officiererne ikke saae stift nok paa ham under Forbimarschen, sagde Gouverneuren (med noget tydsk Dialect; thi Jngen kan blive Gouverneur i Mongolien, uden at han er af tydsk Extraction): "See mig denn stift i den Øyen, wenn De gor mig forbi." Officieren, ved Navn Wog (thi som alle mongoliske Officierer staver han sit Navn blot med Consonanter) tabte af Forskrækkelse Trittet. "Was?" sagde Gouverneuren, "ann De denn ikke halte Dritt? So marschiren De 24 Timer po Hauptwachten." - J Blichers nylig udkomne spirituelle Værk: "Min Tidsalder" findes Pg. 32 den Yttring, at Tydskland, "saa langt Historien rækker tilbage, ikke har været et Heelt." - J paafaldende Modsigelse hermed staaer en Artikel i det oftere forhen omtalte tydske Blad "Leipziger Locomotive", som vi her tillade os at optage: "J Aaret 1813 har Tydstland Anledning til en sielden Fest, nemlig et tusindaarigt Jubilæum; thi det var i Aaret 843, at det ved Fordraget i Verdun, som udstyktede Carl d. Stores frankiske Monarki, blev et eget Rige. Ville Tydskerne feire dette Jubilæum, saa maae de drikke Toasterne ikke i Viin, men i deres egne Taarer. Hvad var Tydskland dengang? Hvad er det nu - Dengang var det eet, nu --. Men en Correspondent i Leipz. Allg. Zeigt. mener imidlertid, at det dog nu staaer sig bedre med Tydskland; thi, om det end ikke har eet Overhoved, saa har det dog en Konge af Preussen og en Keiser af Østerrig. - Det er uctop det, kjære Correspondent!"
Corsaren, 1842-12-09
Foruden de ordinaire Billetter er Brev til den døde Vægter.
Corsaren, 1842-12-09
Subskriptions-Indkaldelse. Paategnede Subskriptionsplaner, paa "Corsarens" Nytaarsgave bedes indsendte snarest muligt, da Bogen ventes at udkomme om faa Dage.
Corsaren, 1842-12-16
Charivari. "Fædrelandet siger om Kongeloven, at den er Slesvigerne "en Torn i Øiet". Ved at læse dette opsteg billedet ret sandseligt for os. Man tænke sig: en Torn i Øiet, siddende inde i Øiet! Hvor man gaaer og staaer, ved den ringeste Bevægelse, ved det ringeste Forsøg paa at hæve Øiet frit i Veiret, geraader man i Vaande. - Et forunderligt Billede om Kongeloven!
Corsaren, 1842-12-16
Da Dhrr. Gülich, Beseler og Storm m. Fl. i den slesvigske Stænderforsamling ved deres Talers Kraft havde beseiret Lorenzen og dermed de mange tusinde dansktalende Nordslesvigere, holdt de et Gilde. ved hvilket en Triumphsang blev afsunget med Omkvæd: "Med et Asens Kiævebeen Her en Hob og tvende hist Med et Asens Kjærebeen. Tusinde jeg slog."
Corsaren, 1842-12-16
"Dagen" har forklaret det ringe Besøg, der blev de blinde tydske Kunstnerinder Bruns og Brauns's Concert forleden tildeel, deraf, at Nationalfølelsen for nærværende Tid er sat saa stærkt i Bevægelse mod det Tydske, at det af Mange gansees som Forræderi mod Danskhedens hellige Sag at bivaane en Forestilling af tydske Kunstnerindere. Naar vi betænke, at denne Yttring formodenlig nu vil gaae over i jydske Aviser og af disse, der naturligviis ikke kjende Dagen nærmere, anføres som et agtet dansk Blads Jndrømmelse af en existerende fanatisk Danisme, saa gjør det os ordenlig ondt, at vi ikke have levnet Dagen saa Meget, at vi i denne Anledning kunde berøve den nogen Ære hos Publicum.
Corsaren, 1842-12-16
Magister Lindberg paastaaer, som bekjendt, at ingen andre end ægte Danske kunne have nogen Stemme om hans Plan til at afbetale Statsgjælden. Deraf udleder han igjen den egenlige og vigtigere Paastand: at alle de, som have talt i mod Planen, itte fortjene at høre, idet de enten nedstamme fra Udlandet, eller ikke have den ægte danske, lutherske Tro, eller ere i Compagni med Folk, hvis Forfædre vare Udlændinge eller af en anden Tro, og altsaa itte ere ægte Danske. - Skjæbnen har villet, at vi i en gammel Bog skulde finde Hr. Magisterens eget Stamregister. Den italienske Theolog Tiliamonte er, som det allerede af Navnet (tilia, Lind, monte, Bjerg) paa det utvetydigste sees, hans Stamfader. Beløves der noget yderligere Beviis, saa er det deri, at nævnte Tiliamonte, der levede ved Aarene 1500-60, 1522 begyndte paa en Bibeloversættelse, som han lige til vore Dage ikke har faaet færdig. - Lindberg er altsaa Tiliamonte, altsaa i Grunden en Jtaliener, altsaa ingen ægte Dansk, altsaa ikke istand til at have nogen Mening om Statsgjældens Afbetaling - ak! der udledes kort og godt de ulyksaligste Tegn for hans "ægte danske" Plan til at afbetale den kongelig-ægte- danske Statsgjæld.
Corsaren, 1842-12-16
Næstafvigte Søndag gjordes almindelig den Jagttagelse, at mange af Hovedstadens eleganteste Damer ikke havde en saa fuldendt Frisure som ellers, og ved forsigtig Forespørgsel erfarede man under den dybeste Hemmeligheds Segl, at det var, fordi de om Morgenen ikke havde havt det vante bløde Papiir til Papillotter. Man forespurgte, blandt Andre hos os, om nogen Papiirmølle nylig var gaaet istaa. Halv ærgerlige over Folks Kortsynethed spurgte vi dem, om de da ikke vidste, at den Morgen "Figaro's" Jntelligensblade vare udeblevne?
Corsaren, 1842-12-16
For nogen Tid siden hed det i en Mængde tydske Aviser, at det tydske Forbund havde taget en ægte national Beslutning, der angik hele Tydskland, Tydskland som et Heelt, og som altsaa lovede de skjønneste Ting for Fremtiden. Det var : at kjøbe Göthes Huus og lade det staae som National-Monument. Nu erfarer man med Smerte, at det tydske Forbund endnu ikke har besluttet det, men kun besluttet at tage Jdeen under Overveielse.
Corsaren, 1841-01-29
Nu er, ifølge "Berlingske Tidende", Sagen. om Laugsvæsenet efter langvarige Forhandlinger fremmet saa vidt, at det er kommet under Overveielse, hvo der skal føre Forsædet i den Comitee, der skal afgive Betænkning til Kjøbenhavns Borgerrepræsentation om, hvad nævnte Repræsentation bør bede Magistraten om at anmode Cancelliet om at indstille til Hs. Majestæt.
Corsaren, 1842-12-16
J Preussen har været paatænkt en ny Ægteskabs- og Skilsmisselov, hvori bl. A. var bestemt, at en Officier, som var gode Venner med en anden Mands Kone, skulde straffes med 3 Maaneders Fæstningsarrest. General Boyen har imidlertid herimod indleveret en Memorial, hvori han gjør opmærksom paa, at Tjenesten vilde lide altfor meget ved en saadan Lov.