Berlingske Tidende, 1764-07-27
Tirsdagen den 5te blev besluttet, at de Pohlske Liestandske hidindtil værende Lehngodser, skulle forblive Arvegodser. AfStorpohlen skulle med Tiden blive befriet fra Kopstatten. For ordningen for det Oeconomiske Collegio eller Skatte=Commissionen blev gjort færdig. Man opsatte en Veyledelse for de Herrer som skal undersøge Starostier og andre Godser, som efter Kongel. Beenaading besiddes, og fastsætte den fierde Part af Jndkomsterne af samme, som tilkommer Kronskatten. For hver af disse Herrer blev fastsat aarlig Løn 14000 Pohlske Gylden. Ved denne Leylighed blev og anket, at biskopperne, Provsterne og Klosterne burde ligeledes af deres Jndkomster give den fierde Part til Fædrenelandets Beste; men heri forblev den ved det Gamle. Nu kom og Jøde=Afgiften i Stand : HveJøde i Riget (og disse udgjøre nogle Millioner Siæle) af hvad Kiøn eller hvor gammel han maatte være, skal fra nu af betale aarlig 2 Pohlske Gylden. Tilsidst blev af Fyrsten Storkan, celleren begyndt, og Onsdagen den 6te faret sort med at oplæse et Forslag til Stædernes Opkomst i Litthauen: For alle disse Stæder blev det forordnet, at om end adelige og geistlige Personer eyede Grund de i en eller anden Stad, skulle dette dog ikke, som hidindtil skeed er, kunde erhverve dem nogen Jurisdiction over saadanne Grunde; det skal være dem formeent at lade Personer, som fordærve den borgerlige Næring, til Borgernes Fornærmelse drive saadan Hantering paa deres Grunde, eller selv at drive nogen Slags Næring, som Østs= eller Brændeviins=Skiænkerne a. Altsaa maa herefter intet Jndkiøb eller Udskiænkerie, have Sted iblant Geistligheden, men saadan Handel imod at lerede paabudne Love, skal være ophævet. Fyrsten Storkance, leren af Linthaven, Cartorsky, yttrede sine Tanker over Ubilligheden derudi, at Bisidderne i de Kongel. Hof=Retter ikke have haft dommende Stemmer hidindtil, men at allting har allene beroet paa Cancellerens Villie, at man fra nu af burde tilstaae Bisidderne mere Medvirkende, og forordne, at alle Tin, i disse Retter maatte gaae efter fleste Stemmer, at ingen Appellation fra dem maatte have Sted, hverken til Rigs=Tribunalerne eller til den Kongel. Relations=Ret. Man roste paa det prægtigste disse Storfancellerens patriotiske Tanker, som angribe den Kongel. Herlighed, som han selv hidindtil har over og man venter en Beslutning herover, aldeles stemmende med Andragendet. Da og en Sag angaaende denne Kancellerens Herlighed, imellem den afgangne Kronstorkanceller Malachows to og den nu værende Kronhosmarschall Missech var bleven hæftet for Tribunalen, og der paadømt, blev den deraf Tribunalen givne Kiendelse nu ved denne Leylighed forkastet og erklæret for Nul og uefterretlig, efterdi den Ret var ikke det rette Forum. Tilsidst anholdte de Litthauiske Landbudde om at Republiqven vilde vende sig til Paven, og udvirke, at det Litthaulske Bispedom Wilda maatte ophøyes til et Erkebispedom. De vidste ikke, sagde de, hvorfor ikke de maatte have de samme Herligheder og Beqvemmeligheder i de geistlige Rettes=Sal ger, som Store og Lillepohlen, hvilke Provincer have hver det res Biskop, nemlig hiin den Gnesiske, og denne den Lembergske, De dreve saa heftig paa denne Sag, at man forgiæves umagede sig at forestille dem de mange Uleyligheder ved den hidindtil værende Indretning med Bispedommerne, ved de over Biskoppen af Wilda siddende Biskopper, m. fl.; ja de udlode sig at ville forlade Rigsdagen med Protest, dersom man ikke ville staae dem de herudi, hvormed denne Dags Session ophørte, efterat man forhen havde bevilget, at give den Russiske Regentinde den Titel Keiserinde for alle Russer, og den Preussiske Regent, den Titel Konge af Preussen, hvorimod man havde erholdet de sædvanlige Reversalier fra disse 2 Monarker, at de aldrig derfor ville fordre eller bemægtige sig nogen af de Provincer som tilhøre Pohlen under de Navne Rusland og Preussen.