Jyllandsposten, 1840-10-30
Pigen Maren Olsdatter af Alsløv paa Grevskabet Bregentved er i denne Tid bleven dømt ved Høiesteret for begaaet Mordbrand, skjøndt hun kun var 13 1/2 Aar gammel. Hun var bleven overbeviist om, at have udøvet 2 Jldspaasættelser, hvorved 2de Gaarde til forskjellige Tider afbrændte. Den sidste var en Gaard paa Storelinde, Mark under fornævnte Grevskab. Da hun nemlig en Søndag Eftermiddag, den 12te April d. A., samme Dag som Gaarden afbrændte, laae alene ude paa Marken og vogtede Faar, fattede hun den Beslutning at sætte Jld paa sin Huusbondes Gaard, fordi hun var kjed af at vogte Faar og længtes efter at komme hjem igien til sin Moder, hvilket hun haabede at ville skee, naar hun havde afbrændt Gaarden. Ved Solens Nedgang tog hun en Pind med Jld i, som hun stak op i noget Halm, hvor Gaardens vestre Længde var bygget sammen med Stuehuset, hvorefter hun gik indi Stuen og stillede sig ved Kakkelovnen. Jnden faa Øieblikke var hele Gaarden omspændt af Jlden. Gaardeieren mistede den største Deel af sine Kreaturer, adskillige Kornvarer og det Meste af sit Bohave. Den 8de Juni 1839. paasatte samme Pige ligeledes Jld paa en Gaard, paa hvilken Tid hun var i Tjeneste hos en Gaardmands Enke i Barup under samme Grevskab, men dengang fattede man ingen Mistanke til hende. Efterat have spiist til Middag, blev hun dengang viist ud i Stegerset, for at vaske Kar af, hvor hun tog en Træsløv af Karrækken, lagde deri nogle Gløder fra Jlden paa Skorstenen og bar dem ud af Døren i Haven, om ved den østre Længde. Her bragte hun Gløderne op i Straataget, ved at kaste dem ovenpaa Taget. Da det begyndte at rygge, gav hun sig igjen til at vaske Kar, for at bortvende Mistanken fra sig. Gaarden afbrændte aldeles, og Beboerne mistede alt deres Ind- og Udbo, en stor Deel Kreaturer, 500 Rbd. og 2,425 Rbd. i kgl. Obligationer. Bevæggrunden til denne Handling angav hun deels at være den, at hun var kjed af at vogte Faar og ventede at komme til sin Moder, naar Gaarden var brændt, deels at hun var vred paa Enkens Søn, fordi han stundom, naar hun kjørte Ploug for ham, havde skjændt paa hende. Hun blev derfor dømt til 2 Aars Forbedringshuusarbeide i Møens Tugthuus, foruden at erstatte de Brandlidte den dem ved Branden tilføiede Skade, og Høiesteret stadfæstede Dommen in terminis. - Et Foretagende af største Behagelighed vilde det vistnoklvære, om det anmeldte Gas=Compagni, som antages at være constitueret, i Tiden vilde udstrække sin Virksomhed ogsaa til de større Byer i Landet. Vel er det unægteligt, at denne Oplysningsmaade i Førstningen vilde blænde vel meget i saadanne Byer, hvor man hidindtil er vant til at rage sig frem i Mørke, men til denne Overgang vilde man vel snart vænne sig. Vi skulle ikke sige, hvorvidt der fra Politiets Side i Viborg er sørget for, at den tidligere i denne By aldeles savnede Gadebelysning er foranstaltet; men saameget skulde man dog troe, at Byen i den Tid den er opfyldt med vore Stænderdeputerede, paa det anstændigste bliver oplyst, da det ellers for disse vil være yderst farligt om Aftenen at passere Gaderne, som, ved de manglende Fortouge, den slette Steenbroe og mange udspringende Steentrapper, udsætte enhver Udenbyes for at brække Arme og Been.