JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1799-01-01
Om Tømmeret paa Kongens Nytorv. Skulde man dog ikke snart kunne vente, at see Kongens Nytorv ryddeligt for det Bygningstømmer, der næsten paa alle Kanter ikke blot vansirer denne Plads, men gjør den saa usikker og farlig for Fodgængeren, der, hvor Vogne krydse fra 10 til 11 Gader, i en stærk Fart, især Komoedie Aftener, ikke veed hvor han skal tye hen, og tit for at undgaae dem, maa søge Tilflugt mellem Bielkerne. Den 21 Nov. om Aftenen herimod 6, saae jeg et honet Fruentimmer gjøre et saare uhældigt Fald over det mellem Hyrekudskens og Hesten liggende Tømmer. Det var meget mørkt og taaget; og NB. ingen Lygte tændt ved Bjelkerne. Jeg fulgte den Faldne til et Hus i Nætheden, saae Blodet strømme ned over Ansigtet, og hørte hende klage meget over Smerte i det ene Been. Jeg vil ikke engang tale om, at der nu, saalænge efter Branden vel kunne findes andre Bygningspladser, men det kan neppe undskyldes, at slige Steder ikke ere tilstrækkeligt oplyste. Det er dog saa tungt, med forslaaet Ansigt og kuuste Lemmer, at bøde fer Vedkommendes Ligegyldighed ved slige i Øine faldende og farlige Uordener.
Politivennen, 1799-01-01
Mangel paa academisk Politi. Er det en Sandhed, der ikke behøver vidtloftigt Bevis, at Politi nemlig er det Middel, hvorved, i større Stæder især den udvortes Rolighed, Orden og Decorum skal vedligeholdes, saa fremsætter man herved en Anke, der virkelig fortjener Vedkommendes Opmærksomhed. Med Føje kunde man vel vente, at de Mennesker, der vilde ansees for Musernes Sønner, der vilde ansees, som de, der dyrke Videnskaberne, at de ogsaa burde være sædelige i deres Opførsel; da selv Alderdommen ansaae det for en af Videnskabernes vigtigste Virkninger, at de skulde formilde deres Dyrkeres Sæder, og forjage al Vildhed og Raahed fra dem. Og dog seer man daglig her hos os, hvorlidet de unge Studerende lade dette være sig magtpaaliggende. Selv paa de Steder, hvor de burde være lutter Opmærksomhed, selv under Professorernes Forelæsninger, støje og larme de ofte saaledes, at ikke blot den Professor, hos hvilken de ere, men endogsaa den, som læser nærmest ved, forstyrres. Dette er Tilfældet med dem, som læse til Eramen philosophieum og philologicum, og hvad der er det værste, det lader aldeles ikke til, at denne Uorden og Vildhed vil ophøre, meget mere synes den med hvert Aar at tiltage, de academiske Lærere, der have med disse Forelæsninger at gjøre, kunne bedst bevidne Rigtigheden heraf. Da det nu naturligvis maae være yderst ubehageligt for enhver Lærer, at forstyrres i sit Foredrag, da naar han anstrænger sig for at veilede og undervise de unge Studerende; da disse ikke medbringe saa megen Anstændighed og Selvfølelse til Aeademiet, at de af egen Drivt lunne afholde sig fra saadan Vildhed og Raahed; og da endelig denne Mangel paa anstændig og for Videnskabsdyrkere værdige Opførsel lettelig kan bidrage til Ringeagt mod den hele studerende Klasse i Almindelighed, saa synes det virkelig at være en Gjenstand for Consistoriets Opmærksomhed, at fastsætte saadanne Tvangsmidler, der kunde hemme denne Uorden, hvilket synes saa meget mere nødvendigt, som det er en Sandhed, Erfaringen bekræfter, at der til Academiet dimitteres stedse yngere og yngere Mennesker.
Politivennen, 1799-01-01
Endnu engang et Ord om de omplantede Træer paa Vesterbro. Uagtet der saa vel i disse som andre Blade saa ofte er klaget over de omkring de nyplantede Træer paa Vesterbro opkastede Jordog Steen Dynger, som ikke allene formindske Fortoget meget, men endog gjøre det farligt om Natten og ubehageligt om Dagen, da man hvert Øjeblik har en af de løse hist og her af Drenge kastede Stene for Fødderne, - er der dog ingen Forbedring skeet. Dersom Magistraten er overbevist om, at disse Træer bør staae paa Fortoget, uagtet alt det man derimod ikke uden Grund kunde indvende, f. Ex. 1) At disse Træer, naar de blive store, ville gjøre Fortoget ligesaa ubrugeligt, som Bankerne gjøre det nu, fordi der altid sætter sig en Forhøjning omkring en stor Træstamme. 2) At der efter Regn bliver et ubehageligt Dryp i lang Tid for de Gaaende, som altsaa maae søge Kørebroen og overlade Fortoget til de kjære Træer. 3) At Husejerne maae finde sig fornærmede, ved at see deres Udsigt betaget eller formindsket, uden at de endog kan skaffe sig Luft, ved at borthugge een eller anden Gren, med mindre Magistraten, som virkelig var billigt nok, skænkede hver Husejer de uden for hans Hus plantede Træer. *) At Husejerne i Tiden ville see deres Vinduer, Tage og Mure udsatte for Regndryp og Fugtighed - dersom Magistraten dog synes godt om Træer i denne Gade; saa borttage den dog disse unyttige Banker, og omgive de unge Stammer istedet derfor med fire smaae Planker saaledes, som man saamange Steder seer her i Byen.
Politivennen, 1799-01-01
Til Fattigvæsenets Direrion. En meget gammel og næsten i Barndom gaaende Mand har taget sit Natteleje i et Hønsehus i en Gaard i Pilestræde, hvor han ligger paa de bare Stene. Da han ikke befler og ingen Fortræd gjør, og heller ikke har noget andet Husly, har Husejeren ikke villet kaste ham paa Gaden, men meldte det for Distriktets Direktør; denne lovede at tage sig deraf, og Dagen efter kom en Mand fra Arbejdsanstalten, med en Seddel fra Direktøren til Inspektøren, for at afhente bemeldte Gamlo. Da denne ej var tilstæde, gik Budet og lod Seddelen ligge. Næste Dag kom Budet igjen for at hente Seddelen, og lod sige fra Inspektøren, at han ikke kunde faae Plads der. Nu spørges: om Husejeren da skal nødes til at huse denne Fattige, eller om der af de Fattiges mange Midler ikke kunde falde lidt af for de saa Dage Stakkelen endnu har at leve i? Anvisning gives af Udgiveren.
Politivennen, 1798-01-01
En Stive i Norgesgade. Omtrent paa samme Tid, Politievennen første Gang gjorde de læsende Vedkommende opmærksomme paa de fatale Stiver, der, til Fodgængerens usigelige Trøst og Husvalelse, længe have paraderet ved det raadne Plankeværk i Kronprindsensgade, - blev et dito Plankeværk i Norgensgade, lige over for det berustorfske Palais, forsynet med een (man kan vel vente flere deslige høflige Afvisere) lignende Stive, der overspænder næsten heele Fortouget, og, især om Aftenen, paa en meget bevægelig Maade beder Vedkommende (i den egentligste Forstand) at gaae afvejen. - Vel er Færselen ikke saa stor i denne Gade, som i Kronprindsensgade; men dog er den stor nok, og alt for stor til *) at man saaledes skal kunne farliggjøre Passagen. *) Det er netop den almindelige Vej til Landkadet- Akademiet, Kirurgakademiet, Citadellet, og for en Deel ogsaa til Garderkasernerne.
Politivennen, 1799-01-01
Bekjendtgjørelse. Den paaklagede løse Jernskinne paa Rendebrættet uden for No. 29 i Vimmelskaftet er paaslaget.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) Paa Amager Torv lige for HelliggeistStrædet staaer et Plankeværk 3 Al., dernæst en Stabel Sten lige saa langt, i alt 6 Al. som naaer til Midten af Gaden, naar nu Amagerne holde og læsse af eller paa, og en Vogn kommer kjørende saa staaer den Gaaende i Hajard at blive overkjørt, da Fortoget paa den ene Side er besat med Amagere og deres Kram, og Den anden Side af Bygningsmaterialier. 2) Uden for No. 29 i Nyhavn Byens Side er Fortoget ubekvemt for Gaaende formedelst Flisernes ujævne Leje. 3) Paa Garnisonspladsen ved Hjørnet findes en Vægterhytte anbragt, hvorved man let i disse mørke Aftener vover at brække Arme og Been, saa meget mere, da samme ikke staaer længere fra Rendestenen end som en Fods Brede - er saadant tilladeligt? - 4) Uden for det under Bygning værende Hjørnehus af Badstustræde og Vimmelskaftet ligger en Mængde Tømmer langt ud paa Gaden, og Underlagene stikke ud. Skulde det end ikke kunne nægtes en Byggende, at optage noget af Gaden med sit Miaterial, saa burde det dog paalægges ham at sætte et Lægte Rek omkring, eller paa anden Maade at advare Fodgængerne. *) I Tornebuskegaden uden for de tre Kroner ligger en Banke Grus som ikke har der at bestille.
Politivennen, 1799-01-01
Brød og Veje i Storehedinge. Da Bageren (NB. den eneste i Storehedinge) solgte i Aar 2 Pd. meget maadeligt Brød for 8 Sk. og 4 Pd. dito for 1 Mk., imedens Bagerne i Kjøge solgte rent Rugbrød sex og et halvt Pund for en Mk., da Rugen der dog kostede fein og en halv til ser Rdlr. Tønden; indgaves en Klage til Stiftamtmanden, og blev da ved Taxt fastsat at Bagerne i Storehedinge skal sælge sem og tregvart Pund Brød for 1 Mk. Dette er sikkert en Forbedring ser de fattige Borgeres Tilstand, men to Ting vilde jeg endnu ønsket skete, den ene at Bageren tillige for det foregaaende havde været paalagt en Straf, det andet, at Taxten havde givet Storehedingerne ligesaa meget Brød for Skillingen, som Kjøgebagere give denne Nabostads Indvaanere, hvor Kornet vel neppe er, og, efter Omegnens Naiur og Stædernes Beljggenhed fra Kjøbenhavn, neppe kan være lettere, end i Storehedinge. Storehedinges Vejstrækninger ere i meget slet Forfatning, da der paa nogle Strækninger ikke findes Spor til Fyld, paa andre ere store Brestene kastede saaledes oven paa hinanden, at det er snarere en Forværrelse, end en Forbedring.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal til Politivennen. Da man næsten nødes til at mistvivle, at her nogensinde i Kjøbenhavn vorder reent, og lyst, og ryddeligt paa Gaderne og maa altsaa nødes til at gaae paa aabne Gader og Pladse, saa vilde Helbreden dog meget vinde, om det Areanum kunde udfindes, at holde Fødderne tørre. Kalocher ere dyre og plumpe og farlige ved den saa ofte nødvendige Afbrydelses Sokker som man faaer hos Hojekræmmerne ere overmaade elendige. Kork i Sollerne er ubekjendt for de sleste Skomagere. Skulde Pontivennen ikke a priori eller a posteriorkunne angive det Middel, som efter Klimatet og Lokaliteten (Klimatets Sødskendebarn) var det virksomste imod denne Mangel?
Politivennen, 1799-01-01
Et Ønske om Vinterspadseregange. Da jeg ved mit stille siddende Levnet trænger saa ofte til en gavnlig Bevægelse, men ikke igden Byens Omkreds finder et tørt Sted hvorpaa jeg kan vandre uden Ærgrelse og Nodbydelighed og Fare for Sundheden - vilde det da ikke være godt, i det mindste at holde over de faa Ambulationee, der endnu kunde bruges? Sagledes Slotsgangen, Volden og Rosenborg Have. Naar de første holdtes rene og. ryddelige, og forsyntes med Lygter, og de sidste desforuden opfyldtes med Grus, (i det mindste paa visse Steder) og, som de doenok burde, holdtes aabne til en vis Tid, f. Ex. Volden til 8 og Rosenborg til 9, om Sommeren forholdsmæssig længere, vilde baade Indbyggernes Sundhed g Stadens Behagelighed have vundet.
Politivennen, 1799-01-01
Et Forslag til Havnekommissionen Hr. Politiven. Jeg havde forleden Dag en Forretning paa Christianshavn i Selskab med en god Ven. Klokken var herimod 6 om Aftenen. Det var altsaa sort Nat. Paa vor Tilbagegang faldt vi paa Diskurser, som sængslede os vor Opmærksomhed. Ved Knippelsbro blev vi ved en usædvarlig Trængen adskildte. Jeg kom forud, og med eet, i det jeg befandt mig paa Broen, opdagede jeg et Gab, der viste mig den blotte Søe, og tillige turde jeg ikke gjøre et Skridt, tilbage mod den opgaaende Broes tilspidsede Vinkler, hvori jeg frygtede at blive knust. Jeg gav mig altsaa til at larmne og skrige saa stærkt, at Broen igjen blev ladt ned, og jeg slap med Skrækken. Kunde ikke, som Tilfældet skal være i Amsterdam, den Indretning træffes, at slige Broer slet ikke aabnedes om Dagen, men kun fra 12 til 2 om Natten, da ingen Fodgænger formodes?
Politivennen, 1799-01-01
I Anledning af Ilden paa Nørregade d. 2 Dec. Ved denne Ildebrand saae man ikke een af Bryggernes Vandkarrer, da dog det ridende Artilleries var der; ej heller blev Indsenderen dem var, der staae i Kastellet. Hvad kan Aarsagen dertil være? Man pumpede paa Skidentorvet af Byens Pumpe; og lod begge de paa samme Torv værende Brandpumper staae tillaasede, uden at benytte sig af dem, da dog mange af de Nærboende paa samme Tid behøvede Vand af deres Pumpe, og ikke kunde afbøde denne Trang ved de andre, der vare i Laas. Skulde det ikke være godt, at disse Brandpumper engang imellem rørtes, at ikke det i dem staaende Vandstykke skal forraadne. Da disse Pumper staae paa Springvandsrenderne, saa følger at Interessenterne tabe deres Vand, naar de bruges. Dette synes at være en Fejl, som kunde være undgaaet, da man kunde have sat dem paa en fra Graven indlagt Rende. I Anledning af de ny Karrer vil Anmælderen ikke tale om deres alt for store Læs, da denne Post saa ofte er paatalt, og er saa nnefaldende; men en anden let afbødelig Mangel kan han ikke undlade at paaanke denne, at de ikke tømme sig igjennem en Anbringer, men igjennem et blot Hul, og at de altsaa maae rendes om, for at udtømmes i Karret, istedet for at de i første Fald kunde, til langt større Begvemmelighed, holde ved Siden af Karret, og naar de vare tømte, løre sort uden at vende. At denne Indretning er anordnet ved sex Karrer, er et Bevis paa at man har fundet den nyttig, men hvi bliver den da ikke anbragt ved dem alle.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal fra en Lotterispiller. Har man Ret til at fordre af Inspectøren for Classelotteriet, og i hans Fraværelse af hans Contorbetjent, at give den, der paa en høflig Maade spørger, naar, og hvormed en eller flere Lodsedler (som ej ere tagne hos ham) i en af Classerne ere blevne trukkne ud, vedbørlig Svaf3 eller maa den Spørgende være fornøjet, naar mau blot henviser ham til den Collektør hvor Sedlerne ere tagne?
Politivennen, 1799-01-01
Noget on Lygterne paa SlotsPladsen. De fleste af de Lygter, som staae langs Kanalen imellem Højog Holmensbro, har ingen Blikdøre for neden, men i dets Sted, er der gamle Klude bundne sammen i Form af en Boit, der naar Lygterne blive tændte stoppes i Hullet istedet for Dør. Denne Skjødesløshed eller Oconømie burde vel hæves.
Politivennen, 1798-01-01
Farlige Sluser især i Knabrostrædet. Blandt Kjøbenhavns mange Sluser eller Slamkister, som føre Vandet fra Hovedstadens Rendesteene ud i Stranden eller Kanalerne, findes adskillige, hvis Jndkøb er saa brat og stort, at et Menneske baade let kan styrte deri og vanskelig komme uskadt, om levende op igjen. Jsær udmærket sig et Par, begge paa Hjørner af Knavrostrædet og Stranden: hvo der i Mørke gjorde et Fejlskridt og slap derned, vilde neppe komme tilbage ad den Vej; for gamle skrøbelige Folk og smaae Børn ere de endog farlige om Dagen; fornemmeligen naar det regner stærkt og vedvarende, da Vandet med en saa stærk Fart farer igjennem, at et Barn, som uhældigviis faldt i Rendesteenen upaatvivleligen vilde føres lige ud i Kanalen. Hvorfor forebygger man ikke disse Ulykker, som der er saa megen Sandsynlighed, for at de kunne indtreffe, især da det kunde skee med den ubetydelige Bekostning af en Jernrist?
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal fra musikalske Øren. Er ikke den utilladelige Syngen, eller rettere Skraalen af smaa Børn paa Gaderne, enten et Slags Tiggeri, eller et unyttigt Erhverv som man burde søge at afskaffe ved at give disse stakkels Børn noget værdigere at bestille? Hvo veed om ikke mangen een af disse smaae Ulykkelige kunde ved god Undervisning og Understøttelse blive et got Mon for Theatret, som nu ved deres uophørlige Skraalen kun er til Plage for dem, ved hvis Huse de undertiden rodfæste sig?
Politivennen, 1799-01-01
Om Nikolaj Kirke og Taarn. Endnu staaer Nikolai Kirke uopbygget. Man er uenig om dens Mure og Hvælvinger kunne fortjene at staae i en ny Bygning, eller om de maae nedbrydes, for at give Plads til nye. Rygtet, vor eneste Kundskabskilde for alle offentlige Anliggender, har sagt, at Harsdorfs Overslag og Dom skulde afgjøre, om den eller Marmorkirken skulde opbygges. Adskillige fornuftige Personer have meent, at Erfaringen allerede har viist hvad der var det bedste. Har Nikolai og Helliggeistes Menigheder nu i saa lang Tid kunnet nøjes med een Kirkebygning, hvorfor skulde de da have to? det var kun unyttig Bekostning. Naar begge Menigheder delte imellem sig Vedligeholdelsen af Helliggeistes Kirke, saa blev derved for hver en artig aarlig Summe sparet, som til Skoler, Arbejdsanstalter og Fattiges Understøttelse herlig kunde anvendes. Nikolai Menighed, vilde endnu ved sin afbrændte Kirkes og Kirkegaardens Salg indhente en artig Kapital. Og endnu en skjøn Fordeel, som der ved Dødsfald blev Udsigt til: Begge Menigheder vilde kunne nøjes med eet Sæt af Klokkere og Gravere! Hvad enten Nikolai Kirke atter opbygges eller ej, er det ligefrem at det var Daarlighed, om Taarnet enten nedreves eller bespiredes eller blot for den usle Nytte, at tjene til Klokkeslillads vedligeholdtes. At nedrive det vilde koste uendelig meer, end Pladsen er værd. Spire koste saa meget, uden enten at gavne eller pryde, at man maae idetringeste ingen nye mere opstable. Klokker ere i det højeste kun ved Landsbykirker nødvendige til at hente Menigheden, og Stormklokker bør underholdes af Staden og ikke af en Menighed. Den vigtigste Nytte Taarnet nu gjør, er at give Brandvægterne en ophøjet Standpunkt. Men en meget vigtigere vilde det være, at have deri et Vandvert, saaledes som London Hamburg og Lybek for lang Tid siden have skaffet sig. Dricterandet drives nemlig op ved Maskinerier i en i 40 eller flere Alens Højde staaende Kumme, hvorfra det atter ved nedgaaende Render ledes omkring i Gader, og Gaarde. Vel har vi ikke den Lejlighed, ved Vandhjul at kunne oplive Mekaniken, men det kan ogsaa skee fuldkommen saa godt, om end med nogen Udgivt ved Ildmaskiner saaledes som ved nogle af Parises Vandkunster er Tlfældet. Naar en saadan Vandkunst indrettedes i Nikolaj Taarn, vilde ikke allene hver Indvganer kunne nyde den Bekvemmelighed, at have Springvand i de højeste Etager, men Ildslukningsvæsenet vilde opnaae en stor Grad af Fuldkommenhed, da man, som i Hamborg, allevegne i Gaderne paa de fra Taarnet ledede Render kunde have opgaaende Rør, hvorfra Anbringeren strax kunde faae Vand til Brandkarrene; hverken Karrer eller Sluffer blev nødvendige. Bekostningerne til en saadan Vandkunst, betalte sig rigelig af Interressenternes aarlige Afgivt. Ogsaa alle de der eje Heste og ere forpligtede til i Ildebrandstilfælde at kjøre Vand kunde taale at betale en lille Afgivt til Vandkunsten.
Politivennen, 1799-01-01
Forslag især til Bedste før dem som beboe Højbrotorv. Da dette Torv, uagtet det nylig er brolagt, dog er temmelig skident, som vel ikke heller kan være anderledes, formedelst den stærke Fart, var det da ikke at ønske, at somtlige TorvBeboere forenedes om at lade lægge en Mad af Fliser fra den ene af de tillobende Gader, til den anden, eller i det ringeste to saadanne Rader tvertover. Paa disse vilde de Fodgængere, der maae krydse Torvet, gaae tryggere fer Skarn, som ellers især herefter, naar Broen mere opkøres, vil blive besværligt at gjennemkomme. Ogsaa maatte man ønske, at en saadan Rad Fliser laae fra Hjørnet af store Købmagergade og Amagertorv hen til Hjørnet af dette og Højbropladsen. Lignende Ilserader vilde gjøre meget god Tjeneste paa Hallands Aas.
Politivennen, 1799-01-01
Tillæg til det Stykke i No. 84 om de Beskænkede. Til Politivenen fra Peter Potor. De skal have Tak, at De har talt et godt Ord for en Klasse af Mennesker, der virkelig har grundet Fordring paa Agtelse i Selskabet, en Klasse, der opfylder alle den rolige oTordenelskende Undersaats Pligter trods nogen. Medens den nykterne Skribent piner sin Hjerne for at laste eller forsvare Regieringer, indskrænker Evans Dyrker sig til at vrage eller rose sin Druesaft. Trykkeforordninger, Brandforordninger, o. s. v. nedskyller han fornøjet i Lethe, og medens andre resonnere over Forandringer i Kollegier, tømmer han sit Væger paa den brave Toldkammer Præsidents Velgaaende, der engang faaer udvirket en fri Indførsel af Vine. Dog det var ike det jeg vilde sige. Siden De nu anordner at Vinhandlere og andre deres Lige skulle lade os følge hjem, naar vi have tæret brav hos dem, hvi udstrækker De da ikke dette Bud ogsaa til enhver, der ved at have budet Gæster til sig har faaet Ret til af dem at kaldes Vert. Da disse i Almindelighed ikke eftergive dem, der have Borgerbrev paa Vertskab, i at gjøre Gæsterne beskænkede, og Motiverne til at drikke her ere flere, saa seer jeg, ved Bachus, ikke hvorfor de skulde være fritagne mere end hine.
Politivennen, 1799-01-01
Om Fortoge. Kjøbenhavn har et Fortrin for mange store Stæder i sine Fortoge. Hamborg har ikke Fortoge, uden i nogle saa Gader, der nylig ere brolagte, som man der kalder det, paa too. Kjøreghavnsk. Amsterdam har dem ligeledes kun saa Steder passable. Det samme gælder om Bremen, Rotterdam og flere store Steder, ja om selve Paris. Men imidlertid er det saa langt fra, at Kjøbenhavns Fortoge ere som de burde være, at man tydelig seer, at den ikke er jalour over sin Hæder. Der behøves ikke allene et aarvaagent og skarpt Politi, der kan og vil tilbagedrive de mange tøjleløse Anmasselser, som Anksionsmænd, Øltappere, Urtekræmmere Iintappere, Grønkoner o. fl. idelig gjøre paa denne offentlige Cjendom, der behøves ike allene en Politilov, der forbyder, og belægger med Mulkter, alle saadanne Uordener, men det er endnu nødvendigt, for at bringe denne Bekvemmeligheds Anstalt til hvad den kunde vorde, at Fortogets Rettigheder, ved ethvert nyt Huses Opbyggelse, ja endog ved enhver Trappes, Gaardrendes o. s. v. Anlæg, overholdes af Stadskondultøren, og at ethvert saadant Anlæg forud, under Mulkt, anmældes ham til Approba;ion. Liverpool, en stor Stad i England, var for nogle Aar siden i samme Forfatning, ihenseende til Fortoge, som Kjøbenhavn. Man indsaae, at det var latterligt, ikke indbyrdes at unde hinanden al den Bekvemmelighed som muligt, og paa engang forsvandt af Fortogene alle Kælderpumper, alle vidt udgaaende Trapper, alle Fortogene udhulende Kælderhalse o. s. v. og enhver troede sig belønnet for en Opofrelse, ved at vandre med Tryghed forbi sine Medborgeres Boliger og see dem vandre trygge forbi sin. Skulde Kjøbenhavns Ind vaanere, der i saa mange Stykker udmærke sig ved sand Borgeraand, ikke have Mod nok til at gjøre det samme. Ved en Brolægning som vor, med to Rendestene, borttage disse en ikke ubetydelig Deel af den virkelig liden Brede, der hos os er lev iet Fodgængerne; hvor ypperligt de ubekvemme Følger heraf kunne forebygges, og selve Fortoget forøges, kan man see i Skovbogade og Skindergade. Det var at ønske at alle Gader kunde prale med en Indretning saa veludtænkt og almennyttig som denne.
Politivennen, 1799-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den i No. 82 paaklagede Sandbanke uden for Hyrekudsken i Skidenstræde blev strax borttaget. 2) Ligeledes er den i No. 84 omtalte Banke uden for tre Kroner i Tornebuskegaden borttaget. 3) Den Mand, i Gottersgade, hvis Hund var omklaget i No. 8 1 har, som en veltænkende Borger, raadet Bod paa den paaankede Uorden, hvorfor han modtage Anmælderens og Udgiverens Tak!
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) Uden for No. 126 i Raadhusstræde er et itubrukket Rendebræt. 2) I Rosenborggaden staae alle Nætter en Mængde Vogne paa begge Sider af Gaderne, som gjør Gjennemkomsten vanskelig for den Fodgænger, der her maatte møde en Vogn, især hvis denne, som sædvarligt, har en uanordningsmæssig Hast. Paa Fortoget paa Højbrotorv ved Stenbukkens Gaard ligger en meget stor Sten, som manønskede som snarest borttaget. 4) Da Brolægningsvæsenets Foresatte have hjulpet paa Fodgængerne i Pilestræde, ved at jevnlægge den i No. 81 angivge Udvegne Flise lige for Silkegaden, saa haaber man at den ogsaa vil lade den paa Hjørnet tæt ved om til Antonistræde staaende Afviser sætte lodret, hvis den skal staae, da den i sin nærværende Stilling truer Fodgængernes Knæ.