Berlingske Tidende, 1750-12-25
Kiøbenhavn, den 25 Dec. Hans Kongel. Majestet haver Allernaadigst behaget, under Dato Christiansborg den 26 Nov. at lade en Placat udgaae i de Tydske Sprog, hvorudi giøres vitterligt, at ligesom, i følge en imellem Hans Majestet og Hans Keyserl. Høyhed, Store Fyrsten af Rusland, i Henseende til Høystsammes Holsteenske Land, slutte Aftale, ingen Deserteur af de Kongel. Tropper herefter skal finde Sikkerhed i de Store-Fyrstelige Lande, men strax anholdes, udleveres og tilbagesendes; Saa vil ogsaa Hans Kongel. Majestet, i følge forbemeldte Convention, i Sine Lande have det samme observeret i Henseende til de fra de Store=Fyrstelige Tropper undvigende Deserteurer: Thi bydes og befales, at ingen Store Fyrstelig Deserteur maa antages ved de Kongelige Tropper, men tvertimod paa alle Steder, hvor Milice ligger, naar en Store-Fyrstelig Soldat ankommer, samme af den commanderende Officeer eller Under-Officeer strax tilspørges om hans Pas, og naar han intet har at fremvise, eller i andre Maader mistænkelige Omstændigheder befindes, saadan en strax arresteres, forvares, og saadant den nærmeste commanderende Store Fyrstelige Officeer tilkiendegives, paa det samme kand giøre Anstalter til Afhentelse. J Besynderlighed, naar der er en Commando udskikket efter Deserteuren, skal alle saa vel Civile som Militaire Øvrigheder være pligtige, efter Reqvisition, om den endog kuns mundtlig skeer, at tage Deserteuren fast- og giøre alt hvad mueligt er, til hans Arrestering; og ligesom paa den anden Side er givet Ordre, at ingen af de Kongel. Betiente eller Undersaatter udi slige Tilfælde ved usømmelig Adfærd eller i andre Maader nogen Ulempe skal tilføyes, eller at de udsendte Commanderede skal bemægtige sig den undvigte Deserteur paa denne Side af Grændserne paa Kongel. Territorio, uden Stedets Øvrigheds, eller, saafremt der ligge Tropper, uden den commanderende Officeers Forevidende og Tilladelse: Saa skal derimod ogsaa de Kongelige Undersaatter ingen Store=Fyrstelig Deserteur, være si under hvad Paaskud det være kunde, enten med Raad eller Daad være behielpelige til hans Undvigelse eller til des bedre at komme afsted, saasom den, saadant bliver overbeviist, skal derfor eftertrykkeligen straffes, samt, om Deserteuren havde afhændet nogen af hans Munderings=Stykker, skal Jndehaveren, dersom han har vidst, eller troligen kundet formode, at det var en Deserteur tilhørende, omendskiønt Deserteuren allerede var borte, og for hans Person undkommen, uden noget Vederlag give saadant tilbage; Og saasom i de Kongelige Lande i Almindelighed ingen fremmede Hvær vinger tilstædes, saa forstaaes det af sig selv, at, om en fremmed Hværvere hemmeligen skulde snige sig ind, og engagere nogen Store=Fyrstelig Deserteur, skal samme ham strax fratages, og paa forbemeldte Maade udleveres. For Resten ere under denne Forordning alle Deserteurer af Militair Stand, af hvad Rang, Tieneste og Qvalitet de endog være kunde, udtrykkelig befattede, og ingen i nogen Maade derfra undtagen, uden Kongelige indfødte particuliere Undersaatter, som maaskee kunde søge til deres Hiem igien &c.J Dag, første Jule-Dag, bivaanede begge Regierende Majesteter den offentlige Guds-Tieneste til Høy-Messe udi Christiansborg Slots Kirke, hvor Hans Høyærværdighed, Hr. Biskop Hersleb, med hans bekiendte anderlige Veltalenhed prædikede over det sædvanlige Evangelium.