Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-02-18
Den 15 Jan. indtraf den franske Fregat la Victorieuse, til Salonich med Depescher fra Grev Guillement til den derværende franske Konsul, hvori det overlodes til ham selv enten at indskibe sig eller forblive. Man troer, at har vælger det første. Grev Guilleminot er først den 31 f. M. afgaaet paa Fregatten Armide fra Toulon til Corfu. De ved Malta stationerede Admiraler have befaling at underholde regelmæssig Forbindelse med Ancona, hvor russiske og engelske Kourerer stedse holdes i Beredskab, for at bring: de indløbende Depescher til deres Bestemmelse. Man stoler endnu stedse paa Østerrigs Mægling, og bemærker ikke mindste Spor til Krigstilberedelser i samtlig Keiserlige Arvestater. Jsær er Fredshaabet steget siden Coryernes nye Opkomst i Engelland, hvorved Liberalismen i Frihedens eget Land formeentlig har faaet sit Banesaar. Den franske Minister Ferronnaps skal have givet den bestemte Erklæring: at Frankerig anseer det for sin helligste Pligt at opretholde Traktaten af 6 Juli, saalænge dets Medkontrahenternøiagtig følge de i samme stipulerede Punkter, hvorfor Man haaber, at der heller ingen anden Udvei bliver for Engelland, med mindre det vilde sætte sig i aabenbar Opposition med Frankerig og Rusland. J Petersburg er Man endnu uvis om, hvad Beslutning det nyebrittiske Ministerium vil tage, hvorefter det russiske Kabinet først kan vælge sin Rolle. Alligevel vedbliver Koureren at pukke over dem, som ønske Grækenlands Befrielse. At det engang har været gen klassisk Nation har for den langt mindre at betyde, end Handels-Jnteressen, hvorhos den opfrisker den forslidte Snak: at de nyere Græker ere lige saa vanslægtede fra deres Oldfædre som de nyere Rommere fra deres (Det skulde dog synes tilstrækkelig gjendrevet ved saa mange nyere Heltebedrister!) Ei heller kan den tilgive, at Navarinoslaget indtraf i et Øieblik, da der mægledes imellem Parterne, som om det var første Gang, sligt oplevedes, Morning Croniele anstiller i denne Anledning en bidende Sammenligning imellem Engellænderne og deres gode, troe, gamle Allieredet Tyrkerne. De behandle Grækerne netop som Vi Jrlænderne. Flere berømte Reisebeskrivere, have fundet en træffende Lighed imellem de tyrkiske og engelske Love og Politie. Deres Gader vrimle af Tyve og Spitsbuber a. Det eneste Lysglimt i al denne Taage kan Man takke Hr. Eynard for, som skriver fra Genf den 2 Februar, at Grev Capodistrias lykkelig er ankommen til Malta den 9 Januar, og senest den 15de agtede igjen at afseile derfra paa det engelske Linieskib Warspite, ledsaget af en russisk Fregat, hvortil endnu skulde støde et fransk Krigskib ved Ægina. "J et saa værdigt Følge - melder han videre - vil Greven retfærdiggjøre Grækernes og de allierede Magters Tillid. Alle, hvem Grækersagen interesserer, maa nære det fuldkomneste Haab, at denne Nations tilkommende Skjebne vilblive bestemt paa det bedste. Den imellem de tree Admiraler herskende Harmonie er en Følge af den Oprigtighed, hvormed Magterne ere gaaede tilværks ved Grækenlands Befrielse. Dette saa moralske, saa retfærdige, saa uegennyttige Forbund beviser den europæiske Civilisations høie Standpunkt, og maa opfylde alle religiøse og humane Sjele med Taknemlighed."