Almuevennen, 1842-08-31
Til Svar paa en Jndrykkelse i "Kjøbenhavnsposten, der derfra meddeeltes i "Almuevennen Nr. 30, angaaende Proprietair Eylardis Forhold imod Pastoratets Skolelærere, ved et Sogneforstanderskabs Møde hvortil han havde ladet dem kalde, har Hr. Eylardi givet et Forsvar i samme Blad, der har fremkaldt et Tilsvar fra Sognenes Præst, Hr. Provst Grundtvig. J sit Forsvar siger Eylardi, at hver af Gladsaxe Sogns 3 Skoler tilkommer, efter Skoleanordningen, 6 Favne Brænde; de kgl. Skove leverer heraf 9 Favne, og ifølge en forældet Amtskoledirections-Resolution, var de øvrige 9 Favne ansatte til Tørv, der leveres af hver enkelt Gaardbruger efter Hartkornet. Denne Resolution bestemmer baade det Maals Størrelse hvormed Tørvene ved Modtagelsen skal maales, og Tørvens Bonitet, men dog formener Proprietairen at Enhver let vil kunne indsee hvilke Misligheder denne Udredelsesmaade medfører; ofte faae Skolelærerne fordærvet Tørv og det et halvt eller et heelt Aar efterat den skulde været leveret, ofte ikke det dem tilkommende Qvantum, og undertiden det Dobbelte deraf. Forstanderskabet, som tilfulde kjendte alle disse Jnconvenientser, kjøbte for iaar paa en Skovauction, de 9 Favne Brænde til Gladsaxe Sogns Skoler, men en lignende Bestemmelse for Herløv Sogn vedtoges ikke, fordi man først ønskede en Ordning af det saa forqvaklede Skolevæsen." Til dette anfører nu Sognepræsten, at det er temmelig haarde Udtryk om Sognenes Skolevæsen, at kalde det forqvaklet; i de 19 Aar han har været Præst der, har Ligningsplanen til Skolelærernes Lønning stedse af Skole=Commissionen, været affattet aldeles overeensstemmende med de gieldende Lovbud og Vestemmelser, og derpaa indsendt til 1. Skoledirectionens Approbation. En ordret Afskrift er derefter fra Commissionen leveret til hvert Skoledistriets Patron, og har tydeligen udviist hvad enhver Beboer havde at erlægge og enhver Skolelærer at modtage af Penge, Kornvare, Fourage og Tørv, saa at her ingen Forqvakling synes at kunne finde Sted. Endvidere skriver Sogneforstanderskabets Formand, Eylardi, at da Sogneforstanderskabet traadte i Virksomhed kom det snart til Erkjendelse af Skolevæsenets daarlige Forfatning; Skoleforsømmelser fandt Sted i en foruroligende Grad, saaledes at der fra Pløietidens Begyndelse til Høstens Udgang var saagodtsom ingen Skolegang i flere af Pastoratets Skoler, og vel ansaaes det for vist, at dette for en stor Deel maatte tilregnes Forældrene og Huusbonden, men man var ogsaa enig i, at flere af Skolelærerne ved at vise større Flid og Paapasselighed kunde virke betydeligt. Provst Grundtvig svarer, at det, hvad Skolevæsenets daarlige Forfatning angaaer, maa bemærkes, at de Skoleforsømmelser som anføres i saa foruroligende Grad at have fundet Sted, egenlig kun angaaer Sommerskolegangen, der paa Landet er, og i følge sin Naturmaa være ustadig, især i et Pastorat som dette hvor der er over 200 Familier af fattige jordløse Huusmænd og Jndsiddere. De Børn som ere lidt voxne søge de fattige Forældre at faae ud til Gaardmændene om Sommeren, for ved Vogtning eller Sligt at fortjene noget til Føde og Klæde for Sommeren og den tilkommende Vinter; den Mand der tager et saadant Barn i sin Tjeneste lader det ikke gjerne søge Skolen i Arbeidstiden, og endnu mindre betaler han Mulcten for dets Forsømmelse, og hvis de fattige Forældre ikke ville eller kunne udrede denne, maae de tage deres Børn hjem igien, og de er da ikke sjeldent, at Byrden omsider kommer til at hvile paa Fattigvæsenet.