JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Medicinsk og naturhistorisk Nyt. Man har nu faaet en tydsk Oversættelse af Dr. Carl Scudamores i Aaret 1816 udkomne Afhandling om Gigtens Natur og Helbredelse. Forfatteren finder den af Cullen, Sauvages og andre ældre Læger gjorte Jnddeeling af Gigten ikke nøiagtig og passende, og fremstiller derfor en ny, efter hvilken Gigten er en almindelig med local Betændelse forbunden Sygdom, som ofte er arvelig, hyppigen erhvervet, sjeldent indtræffer førend det 25de Aar, meest fra det 25de til det 55de, især hos Mandkjønnet ved Fuldblodighed og bredt Bryst. Han deler den i den acute, chroniske og tilbage traadte; men de nærmeste Aarsager vover han ikke at bestemme. Fortrinligt Værd lægger han paa afførende og urindrivende Midler under Paroxysmen, og udleder Virkningen af det bekiendte Eau medicinale d'Husson, hvis Bestanddele det dog ikke var ham mueligt at udfinde, ene af Virkningen paa Tarmecanalen. J Begyndelsen saae han dette Vand virke fortræffeligen, men efterhaanden aldeles ikke. En Syg kunde tage adskillige Glasse deraf uden Virkning. Men hvor det svarede til Øiemedet, efterlod det dog Mave svækkelse, Kulde, Rystelse i Lemmerne, kort, farlige Forstyrrelser. De virrende Midler hue ham ikke. J Henseende til Portlands Pulver anfører han en Læges Vidnesbyrd, der i 6 Aar har seet 50 til 60 Personer døe deraf, fordi det, vedholdende brugt, frembringer, skjøndt indirecte, Apoplexie. Forf. vil, at Gigtens Tilbagevendelse mere skal forebygges ved Diæt end ved Lægemidler. Han anfører en Mængde Forsøg angaaende Fordøielsen, som den berømte Cooper har anstillet paa Hunde, hvilke man i lige Mængde voldsomt bibragte Kjød, der var tillavet paa eens Maade, og som man siden dræbte, for at udtage Kjødpartiklerne, og veiede det, for at finde, hvormeget Kjødet havde tabt i Vægt. (Er det afgjort, at Fordøielsen foregaaer i sin sædvanlige Orden, naar den Føde, der skal fordøies, bibringes voldsomt?) Det blev befundet, at Oxekjød efter en Time aldeles intet havde tabt, Svine kjød derimod 10 PC. Derimod havde det første i to Timer tabt 34 PC. og Svinekjødet kun 20. Stokfisk tabte i to Timer 74 PC. En Steen, som et Pigebarn havde slugt og havt hos sig i tre Dage, havde mistet 22 Sr. i Vægten, førend den forlod Tarmecanalen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Prof. v. Loder fra Moskwa har tilsendt Naturaliesamlingen i Jena to giftige Væggetæget fra Persien i Brændeviin, og derhos berettet, at denne Tæge dræber i 24 Timer. Dens Liv er yderst seit. Hr. v. Korf, ved det russiske Gesandtskab, havde opbevaret et Exemplar en heel Dag i Viingeist, og den krøb endnu, da han tog den ud af Glasset. En Engellænder havde opbevaret nogle deraf et heelt Aar tørre i et Glas, han lagde een deraf paa Haanden, for nøiere at undersøge den; den levede endnu, bed ham, og inden 24 Timer døde han. Hr. von Kotzebue, der ledsagede det russiske Gesandtskab, beretter, at denne Tæge (eller Møl) kun findes ved den lille By Miana, og at den ikke findes i Klæder, Sengedyner, men i gamle Mure; at den ikke skader Jndfødte, men kun Fremmede, og anfører to Exempler paa en Engellænder og en Cosak, der døde af dette Dyrs Bid, uagtet den bidte Fod, efter Jndbyggernes Raad, blev indsvøbt i en nyligen slagtet Oxes varme Hud. Den er noget større end den almindelige europæiske Væggetæge, fortegraa, med røde Puncter paa Ryggen, og skal, efter de i Jena anstillede Undersøgelser, ikke høre til Tægernes, men til Møllenes Slægt. Den Paastand, at den kun beder Fremmede, fortjener nok en nøiere Undersøgelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Efter en Reisendes Breve fra Batavia af 9 Juni 1819, har man i de derværende Skove fundet et vildt Menneske. Han synes i sin tidlige Ungdom at have forvildet sig der, og at være 30 Aar gammel, han taler intet articuleret Sprog, men brøier som et Dyr, eller rettere gjøer, da hans Stemme ligner en Hund. Tilat løbe betjener han sig af Hænder og Fødder, og saasnart han øiner et Menneske, klaver han op i et Træ som en Abe, og springer fra en Green til den anden. Seer han en Fugl eller et Stykke Vildt, saa snapper han det, og kun fjeldent undflyer ham hans Bytte. Endnu har man ikke kunne vænne ham til Menneskenes sædvanlige Levemaade og Føde. Saaledes seer da et Menneske ensomt, for sig selv, ud. Ville vi under lige Omstændigheder være anderledes, Er det ikke Selskabet, der har opdraget og dannet os, Der er Udsigt til, at Theen, hvorfor der aarligen gaae, 20 Mill. Rdlr. fra Europa til China, vil blive forplantet til vor Verdensdel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Den russiske Botaniker, Hr. Howa, har i Oct. 1817 bragt Planter af Keisertheen til Frankrige. Den er voxen der til 23 Fods Høide. Med Tiden ville de sydeuropæiske Lande let kunne dyrke den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
J Skotland fandt en Mand ved Strandbredden, ikke langt fra det Sted, hvor Amond falder i Tay, en stor Tønde, som, da han aabnede den, var ganske fyldt med levende Frøer. De vare sammenstuede ligesom Sild pleie at være. Hvorledes de i saadan Mængde vare komne der ind, er et hidtil afgjort Spørgsmaal. Men da Frøer søge til deres Vinterleie varme Steder, saa er det ikke usandsynligt, at endeel af dem ere komne derind igjennem Spundshullet og have formeret sig der i den Grad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
J Altona er en agtet og i stor Virkekreds værende Jurist, i een af de meest beboede Gader, midt i Staden, omgiven af en talrig Familie og sit eget Huustyende, bleven fundet dræbt med 15 til 20, meer eller mindre farlige, Saar, i sit Huus., Efter udøvet Mord gjordes Forsøg, med at sætte Jld paa den ulykkelige Mands Papirer og Seng, men som dog ikke kom til Udbrud. Det har hidtil været umueligt, at opdage nogen tænkelig Grund til den Aarsag, der kan have bevæget Morderen til Gierningen eller at begribe Maaden, hvorpaa den er bleven udført, Nyligen døde i Paris Marschal Lesevbre(Hertug af Danzig). Han var født 1766 i Ruffac i Elsas, havde tjent siden sit 18de Aar, stod 1789 som Sergeant ved den franske Garde, udmærkede sig tidligen i Revolutionen, blev 1793 Divisionsgeneral og 1807 Marschall. J det russiske Feldttog mistede han sin eneste Søn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Efter Hertuginden af Berrys Forlangende er hendes Gemals Portræt bleven bragt ind i hendes Cabinet, hvor hun vil have det for Øine i sin Forløsnings afgjørende Øieblik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Aly Pascha synes nu snart at have udspillet sin Rolle. Jndsluttet imellem den tyrkiske Flaade og Armee er hans Undergang uundgaaelig. Sultanen skal, efter tyrkisk Skik, have besluttet at lade udrydde hans hele Familie, som forgjeves har anholdt hos Grækerne om deres Bistand. De ere i 30 Aar blevne alt for meget undertrykkede og mishandlede af ham, til at de ville bygge paa hans Løvter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
J Gouvernementet Witepsk er d. 30 Juni (g. St.) faldet en Acrolith af 40 Punds Vægt fra Luften. Den var slaaet 1 1/2 Fod dybt ned i Jorden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Paa Sicilien vedbliver Borgerkrigen at rase og paa begge Sider føres den med største Grusomhed og Forbittrelse. J Messina befrygter manet Angreb af Palermitanerne, og ruster sig af alle Kræfter. Den imod Øen bestemte Expedition, som har 400 Bomber og mange andre Ødelæggelsesmidler ombord, var allerede d. 2den Sept. udløben fra Neapels Havn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Pigen fra Orleans Mindemærke i hendes Fødeby Domrem, er d. 10 Septbr. blevet høitideligen indviet. Omkring Mindet er plantet Træer, og ligefor er en ny Bygning for den indbyrdes Undervisning. Bag samme staaer den Hytte, hvori Heltinden fødtes, og som hænger sammen med den. J Hytten findes følgende Mærkværdigheder. Over Indgangsdøren staaer et Kornneg, omkrandset med Viinranker. Paa samme læne to Vaabenskjolde sig, det ene bærer tre Plougjern og det andet et Sværd og en Krone med tre Lilier. J det første lille Værelse seer man en gammel beskadiget Piedestal med Johannas Statue i fuld Rustning. J Baggrunden læses den Jndskrift: "J Aaret 1411 blev Johanne d'Are, kaldet Pucellen fra Orleans, Datter af Jacob d'Are og Jsabellas Romee, født her. For at hædre hendes Minde kjøbte Vogese-Departementets General-Conseil dette Huus, Kongen befalede at sætte det istand igjen, indrette det til en fri indbyrdes Undervisningsanstalt for unge Piger i Domremy og Naboesognene, og forordnede, at en Fontaine, prydet med Heltindens Brystbillede, for stedse skal bevare hendes Billed og Udtrykket af den offentlige Taknemmelighed." Herfra træder man ind i et lidet Kammer, hvor Jomfruen skal have boet, og i en Fordybning staaer det Mariabillede, for hvilket hun ofte skal have knælet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Dr. F. C. L. Sickler har leveret en meget lærd og sindrig Oplysning af Hieroglypherne eller de saakaldte Stiernebilleder paa Dyrekredsen i Tentpra. Han antager disse billeder for en paa et helligt Sprog grundet Hieroglyphskrift. Saa ledes, for at anføre et Exempel, forklarer han Væderens Tegn deraf, at med Solens tilsyneladende Jndtrædelse i den Deel af Æquator, hvor denne om Foraaret gjennemskjæres af Ekliptiken, begynder samme at tiltage, blive stærkere og forlænge Dagen, i det den forkorter Nætterne. Saaledes blev da fra denne Punkt af Solen, som lysende Dagsstierne, kaldet "Den Tiltagende, Vældige, Stærke, og i Chaldæns som i Ægyptens hellige Sprog betegnet ved Eel, "Den Mægtige, Tiltagende, Stærke, og da der ved Dyrekredsens Jndførelse ingen Bogstavskrift gaves, og kun Billedskriften var brugelig, saa betjente man sig af Lydligheden eller Paronomasien. Nu gaves i det hellige Chaldæiske og Ægyptiske Tempelsprog intet andet Billed, end Væderen, som hedder El-Ail, plur. Eelim, der betegner saavel den Mægtige &c., som Væder. Paa denne Maade forklarer Forf. alle Dyrekredsens Tegn, og det synes, som han er kommen Sandheden temmelig nær. Han har viist en Skarpsindighed og Sprog lærdom, der fortjener Beundring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Kjøbenhavns Børs d. 6 October. Cours. Hamb. 2 M. 255, a vista 258. Spec. 260. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 9 s. Obligat. 65 1/2 a 66. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 4 Febr. d. A.) 80 Rbd. r. S., ell. 103 1/2 a 104 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbksedl. 17 1/2. Svenske Sedler 62 a 62 1/2 s. - Disconto 6 pC. Middel til at forebygge Glindsesod i Skorsteenspiber. (Af Hermbstadt.) Antændes Glindsesoden i Skorsteenspiber og Kakkelovne, faae Huusbeboerne stor Skræk paa sig, og opstaaer der ofte Jldebrande, om ei hensigtspassende Slukningsmidler anvendes itide. For at undgaae de paa den Maade vordende Jldebrande, betjener man sig af følgende og allevegne anvendelige Middel, ved hvis Brug Foreningen imellem Glindsesoden i Kakkelovnene og den i Skorsteenspiberne afbrydes, og det derved gjøres umuligt, at Jlden i Kakkelovnen kan naae og antænde Soden i Skorsteenspiben. Man anvender dertil et 10 til 12 Tommer, langt Rør af stærkt Jernblik, (i hvis Sted ogsaa et af brændt Leer kunde bruges) hvis Vide inden i bliver at bestemme efter Forholdet af Lufttrækket og Ovnens eget indvendige Rum. Dette Rør indsættes og befæstes saaledes i den Canal, gjennem hvilken Røgen ledes fra Kakkelovnen indi Skorsteenspiben, at det tager 6 til 8 Tommer, frem, Alt eftersom Skorsteenspiben er vid til Derved ledes Kakkelovnsrøgen ind i Midten af Skorsteenspiben, altsaa fra Brandmuren, og derved forhindres, at Glindsesoden kan sætte sig flere Alen høit op i Skorsteenspiben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
J dette Rør selv - fornemmeligen hvis det er af Jernblik og saa langt, at det gaaer gjennem Brandmuren til ind i Kakkelovnen - sætter der sig kun liden, eller slet ingen antændelig Sod, da denne fortykkes og flyder draabeviis ned i Skikkelse af en klar, vandagtig Fugtighed. Hvem,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Rettelser. J forrige Numer, 1ste Pille, Lin. 13 nedenfra, for, nudiator læs: audiatur - 2den Pille, Liin. 8, for Senecurer, læs: Sinecurer, Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Syttende Aargang. No. 82. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 10 October 1820. Et Brev fra Philotas til hans Ven, om Embedsmændene. (Slutning; see forr. No.) En anden Grund, hvorfor Private ei ved kan anlægge Sag imod en Embedsmand, synes at ligge deri, at man ei ustraffet tør tale om Embedsmandens Pligtforsømmelse, og altsaa ikke kan indsamle de fornødne Data, som bevise en formodet Forsømmelse; thi tales der om en Pligt forsømmelse, saa er dette allerede en Fornærmelse, og da er jo enhver Embedsmand pligtig til strax selv at anlægge Sag imod Fornærmeren, som inden han har havt Tid til at indsamle Beviserne, eller til at overbevise sig om sin Formodnings Ugrund, bliver dømt og straffet for den Embedsmanden til føiede Fornærmelse. Denne Forpligtelse til at forfølge enhver Fornærmer, som Forordningen af 27de Septbr. 1799 §. 10 og 11 paalagde Embedsmanden, og Placaten af 4 Jan. 1800 gjentog med den Bestemmelse, at slige Sager ikke torde behandles ved Forligelsescommissionen, forekommer mig at være saare ubehageligt for enhver ædeltænkende Embedsmand, og ikke at kunne gavne andet, end ganske at stoppe Munden paa alle Privare, der maaskee kunde vove at undersøge en Embedsmands Forhold. Placaten angiver som Grund for denne Bestemmelse, at det er vigtig for Staten, at Embedsmandens Rygte er ubesmittet; men jeg torde troe, at netop denne Bestemmelse bidrager til at besmitte deres Rygte. Var det ikke vanskeligt, at fremkomme med Klage over Embedsmanden, da vilde hans Rygte stedse være ubesmittet, thi Bagtalelsen var umuelig; men nu Lovgivningen værner saa stærkt om Embedsmanden, at et aabent Angreb synes umueligt, kan Ondskab dække sine Bagtalelser ved Usandheder, som desmere krybe omkring i alle mørke Steder og Hjørner, jo mindre de tør komme frem for Lyset. En aaben Beskyldning var sandeligen langtfra ikke saa ubehagelig og saa farlig for Embedsmandens Agtelse, som et skummelt Bagvaskerie, der i Lovgivningen har tilstrækkelig Grund for sin Taushed; og har man Grund til at frygte, at ugrundede Beskyldninger offentligen kunde blive fremsatte, saa kan man, naar disse ei kunne fremføres, uden derved at begaae en strafværdig Handling, være sikker paa, med Hensyn til Menneskenes almindelige Tænkemaade, at disse ugrundede Beskyldninger vilde blive fremførte, som hemmelige Rygter, og altsaa vilde besmitte Embedsmanden langt mere, end naar Undersaatterne uden Frygt fremsatte deres Beskyldninger, og Embedsmanden altsaa var istand til, om han fandt det for godt, at lade Beskyldningen afgjøre ved Domstolen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
Søstykker af Johannes Falk, stukne i Kobber af John Barthold. Oceanets Hævn. Derhid, herhid! Naar Søfarer-Skrig, naar Stormens Hviin til Kysterne naae, Uhyrer i Havet, da hid, da hid, Saa mange af Eder, der, slupne med Liv fra hiint Grønlands Harpuner, sig solle paa Klipper,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
hvad heller og slumre i kjølige Havgræs, J. Hummere, Sælhunde, Crocodiller, Du, Sværdfisken, Du, den graadige Hat, herhid, herhid!"De hørte det, Alle; de svømme og komme: de gade, de snappe, de sønderslide med Sværd og med Sauge. Havrøvernes Kroppe. Og, er saa Dødningemaaltidet endt, som Grædeqvinder omkring et Liig staae i Faderens Huus Oceanets Børn og pynte med de ved Maaneskin. sneehvide blegede Skipperbeen. ham de chrystalklare Værelser ud. Skipperen og Stormen. Hvorhen, hvorfra? Du mørke Aand. paa vilden Hav. Mit Tougværk river Du smaat som en Traad; mit Anker sønder Du slaaer som et Glas Det fattige Menneske Skib, stig frem Hvad har det vel syndet, Du mørke Aand!" Saa Skipperen spørger; og, som han har spurgt, slaaer Stormen hans Skib mod Klippen itu Der tordner en Brænding; der Ligene svømme, og aldrig, at aldrig de Strandbredden vinde. Men høit over Afgrundens svimlende Pynt, hvor en Stump af de sønderrevne Seil end flaarer paa lynbelyste Mast, hist, høit over Havørnens eensomme Kreds, der throner hiin mørke, hiin strænge Aand. Med Storme, Bølger og Lyn i Chor, ham, midt paa Havet og fjern fra Havn, den synkende Skipper, der raaber om Hjælp, ham nynner Aanden en Dødningesang, sørgmodig og lang. Skipperen og Svalerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
En af Storm omtumlet Skipper stødte paa en Flok af Svaler, der forvildet søgte til ham. Træt og mat af langen Faste hang den sig paa Skibets Raaer; slagrende med mødig Vinge bad den ham om Ly. Bevæget gav han baade Ly og Føde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
Som det dages næste Morgen, stige Svalerne tilhobe, unge, gamle, op i Luften; Toget atter skal gaae for sig. Og den stakkels Skipper siger: Vandrere langs Land og Bølge! naar regnbringende Pleider. høre op at ryste Vingen, og J gjensee, hvor jeg kom fra, Østersøens kjære Bredder, og J øine der en Pige, i det nette Huus ved Stranden, tredie Dør fra Hjørnet boer hun hilser da fra hendes Skipper den saa vennesæle Pige! Spørger hun, hvorhen han styrer, om det gaaer ham efter Ønske, giver hende da til Giensvar: da vi mødte ham paa Havet, gjorde han tre Gange Nødskud; men der var ei Skib isigte, og ei Haab for ham om Redning. Stakkels Lise, slaae Dit Sind til Ro! Han har levet og er død Dig tro
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
Jndenlandske Efterretninger. Det var ikke, som det i Aalborg Adresseavis, hedder, een i det danske Sprog aldeles uvidende Fremmed", der begyndte Redactionen af Videnskabernes Selskabets Ordbog. J Følge Fortalen til det sidst udkomne 3die Bind, var det Langebek (født i Skjoldborg i Thy), som ved sin Død havde udarbeidet det Halve af Ordbogen, efter ham var Justitsr. Strøm Hovedmanden for Arbeidet, som deeltes mellem Studenterne Elert, (født i Lomberg i Ribe Stift) og Weinwich.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
Torvaldsen er den 19de f. M. ankommen til Warschau, hvor Universitetets Professorer og Konstacademiets Medlemmer have givet en Fest til hans Ære. Ogsaa Mad. Catalani befinder sig indenfor Warschaus Mure, og Nordens og Sydens Konst synes saaledes i begge disse to store Genier at række her hinanden Haanden. Commissionen, for at undersøge den ved Classelotteriets 4de Classes Trækning indeværende Aar indtrufne Feil, har ladet bekjendtgjøre, at uagtet en stor Deel af de Personer, som have været tilstede ved Trækningen, allerede have afgivet deres Forklaringer for samme, anmodes dog de, som endnu maatte være istand til at give nogen særdeles Oplysning angaaende den til Commissionens Undersøgelse overdragne Gienstand, om at melde sig Tirsdagen den 10de eller Onsdagen den 11te d. M., om Eftermiddagen mellem Kl. 5 og 8, Forværelset til Raadstuesalen i Raad- og Domhuset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
Odense, d. 6 Octobr. Paa Gymnasiets store Auditorium fandt igaar en festlig Handling Sted, saavel for Kathedralskolens Disciple som Ungdommens og Skolens Velyndere, da efter fremlagt Beretning om sidste Exammens Udfald, Omflytningen, ligesom i ældre Tider, offentlig foretoges. Forud aflagdes Prøver paa den roesværdige Fremgang, flere af Disciplene have gjort i Musik og Sang under den duelige Lærer, Hr. Organist Foersoms Veiledning. Derefter proclameredes den til Adjunct ved Skolen beskikkede Hr. Jørgensen af Rektor, Hr. Professor og Ridder Saxtorph, som i eget og samtlige Medlæreres Navn bød denne retskafne Lærer et hjerteligt Velkommen, og derpaa, efter en sand faderlig Opmuntringstale til Disciplene og Opfordring til disses Forældre og Foresatte om at medvirke til det fælleds Maal for Lærernes Bestræbelser, nævnede dem, som i det forløbne Skoleaar havde viist størst Flittighed, med hædrende Udmærkelse, og foretog Translokationen. Før og efter samme opførtes af Disciplene selv en skjøn Cantate med Accompagnement af Jnstrumenter, og Handlingen gjorde fra først til sidst paa hele Forsamlingen et Jndtryk, som sikkert maa have de meest velgjørende Følger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
Aarhuus, d. 3 Octbr. J Søndags ankom her paa Rheden Fregatskibet Dioscuren, Capit. Prott, fra Bahia i Brasilien, med en Ladning Sukker (efter Rygtet af 50,000 Piastres Værdie, til Handelshuset Ph. H. Ree & Comp. Det er vistnok den første Ladning, som nogensinde directe derfra er ført til Aarhuus. - J Gaarmiddags faldt her Haal saa store som lollandske Ærter. Samme Dag fandtes en druknet Tjenestepige i Havet under Klinten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
Aarhuus, d. 6 Octbr. Ved den i September afholdte Hovedexamen i den herværende Cathedralskole afgik følgende Ynglinge til Universitetet: Frederik Ludvig Rasmussen, Søn af Tømmermand, Rasmussen heri Byen; Heinrich August Schæffer, Søn af afdøde Districtschirurg Schaffer, Christian Frederik Jngerslew, Søn af Pastor Jngerslew i Gylling; Magnus Kruse Barfod, Søn af Pastor Barfod i Lyngbye; Ove Thomas Thomsen, Søn af afg. Raadstuebud Thomsen heri Byen; Peter Severin Føns, Søn af afdøde Pastor Føns i Feldballe; Lauritz Larsen, Søn af Professor og Pastor Larsen heri Byen; Peter Marinus Sinding, Søn af Bye- og Herredsskriver Sinding i Ebeltoft. Foruden disse 8 Dimittender ere i afvigte Skoleaar 5 afgaaede til andre Bestemmelser. Til Optagelse i Skolen vare 17 anmeldte, hvilke ved den over dem anstillede Prøve alle bleve antagne. Skolen har for nærværende Tid et Antal af 90 Disciple. – Forleden Aften havde en Bødkerdreng, et kjønt skikkeligt Menneske, der paa Mandag skulde været Svend, det Uheld, da han i sin Mesters Ærende skulde hente Melk hos en Kjøbmand, at falde ned i Dennes Bærmekulle, hvoraf han vel levende kom op igien, men under skrækkelige Smerter døde samme Nat.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-10
Viborg, d. 25 Septbr. J Randers Avis omtales med Varme den Nødvendighed for et Land som Danmark (og hvilket Land maatte ikke gjerne ønske sig samme Forsæt), at behjelpe sig med egne Fabrikater til Klædningsstykker, for derved at bevirke, i en saa overordentlig pengetrang Tid som denne, at Cours og Jkke=Cours, Nødvendighed og Jkke=Nødvendighed, skal styrte Os i større Ulykker. - Forsaavidt der i denne Anførsel skeer Anmodning til Landets Skribentere om, at hæve Stemme til Fordeel for dette Forslag, være det tilladt, at Samleren i saa Maade og yder sin Skjerv. Derfor Dette: Man har for og imod drøftet Fabrikflid, som noget der baadede og ikke baadede Danneriget. At fremmed Pynt og Overdaadsvahre i mange Aarhundrede har været brugt her i Landet, siger Historie, Øine og Erfaring. - Om det har bevirket vor Helden til Undergang, maae Den afgjøre, der kan, ved sande Beregninger, fremstille vor Handel og Udførsel. Men, saameget er dog vist, at Danmark har havt sjelden gode Fabriker, der leverede Fløil, Silketøier, Bomuldstøier, Manchester og Kattuner, der langt overgik de fremmede i Varighed. Disse nyttige Anlæg ere undergaaede, som Nogle mene, fordi de vare i Hovedstaden, hvor Dyrheden af Livets første Nødvendigheder bevirkede en Forhøielse i Arbeidslønnen, hvorved Fabrikøren maatte tabe; thi den Jndvendig Nogle fremsætte: At man heller ville kjøbe Udlændingens, kan kun da være rigtig, naar Forbrugen, var større end Fabrikernes Frembringelser eller om man ved Toldsvig og ved at levere slettere Vare af samme Slags, skulle fundet Regning ved, at lade det komme fra Udlandet. - For nærværende Tid kjender man Hr. Bonfils saare fortræffelige Fabrik af Tvisttøier (hvori nu vore Damer almindelig klæde sig); en anden, hvis Fabrikørs Navn jeg ikke mindes, skal og være til i Kjøbenhavn. - Vare disse Fabriker flere; (thi i Provindserne bedrages man ofte med uægte Tvisttøier, der ere fremmede) saa vilde derved tilbageholdes mange Penge, der nu gaae ud af Landet.