Københavns Adresseavis, 1759-11-30
Jeg vil til dens Recommandation ikke nævne nogen af vore Landsmænd, for endogsaa ikke at have ringe ste Skin af at behage Mennesker, ved det jeg vil fremføre. Men dersom nogen Tid menneskelig Anseelse er i Stand til at betage en medicinsk Operation den Bebreydelse af Synd og Jmmoralitæt: Saa maae en Sloanes, Meads, Jurins, Boerhaves, Hoffmanns, Hallers, Siettes, Rambys Tissots, Guiots, Kirkpatriks, Matys, Sienkes, tiddeletons, Condamines Heisters og Weilhofs Navne kunde giøre det. Maddox, Biskoppen af Winchester, recommanderer Jnoculationen i en offentliPrædiken. Some, en anden Engelsk Geistlig, og fornemmelig en Dorddrigde, som er bekiendt over hele Europa for hans gode og til Gudfrygtigheds Befordring saa nyttige Skrifter, en Chais og saa mange andre Theologi følger hans Exempel, og beviser i de grundigste Skrifter, at den ikke strider imod Samvittigheden. Og saadanne Mænd skulde ikke engang blive hørte Det er sandt, at der, hvor det kommer an paa Menneskens Sundhed og Liv, maa den blotte Anseelse ikke fælde Dommen i nogen Sag, eller afgiøre noget. Men de, som forsvarer Jnoculationen, har mere, end deres Anseelse for sig. De lader deres Erfaringer tale; de gaaer til verks med den retsindigste og religienseste Forsigtighed, som alle deres Skrifter, beviser, de undersøger paa det nøyeste; de ere opmerksomme i henseende til alt det, der kand anføres til Afbrek for de kunstige Kopper, de forlanger ikke, at man skal troe dem paa deres Ord; de beraaber sig paa alle inger. deres Vidnesbyrd, hvis Liv de har vedligeholdt og forlænget ved Jnoculationen; de dølger ikke de Tilfælde, hvoraf man kand giøre Slutninger imod dem; de giør sig Umage for at opdage Sandheden eller Falsk heden af det, hvormed man angriber dem, og giøre samme tydelig og klar. Kand saadanne Mænd, naar man vil dømme med nogen billighed, vel være drevne dertil af andre Aarsager, end af en ædelmodig Kierlighed til Sandhed og det menneskelige Kiøns Velfærd, Det er merkværdigt, at endnu ikke en eneste af dem er bleven overbeviist om nogen forsetlig Usandfærdighed, noget Bedragerie eller andre utilladelige Kunster, for at skaffe Jnoculationen bifald og Anseelse. Men saaledes forholder det sig ikke med Jnoculationens Fiender og Bestridere. Jblant dem findes der overbeviste Bedragere, som, for at giøre de kunstige Kopper forhadte opdigtede Dødsfald der aldrig har tildraget sig. Andre troer disse Bedragere paa deres Ord; de anfører Facta, som de selv ikke undersøger, men antager paa blot Rygte og Fortælling; de igiendriver ikke deres Vederparters Beregninger; de overbeviser ikke, at der er nogen Urigtighed i Fortegnelserne paa dem, som ved Jnoculationen ere blevne holdte i Live, eller ogsaa skal være døde deraf, de beviser ikke, at sammes Forsvarere angiver for mange Exempler paa et lykkeligt, og for faa Exempler paa et ulykkeligt Udfald. Det er blotte Formodninger, hvorved de søger at giøre Sagen fordægtig, angaaende de kunstige Kopper, og derhos ere de saa ubillige, at de betiener sig af alting, i hvor uvist og tvivlraadigt det endogsaa er, til Fordeel for deres egne Meninger. Nogle undseer sig ikke engang ved, at anføre Ting, som unægtelige og aldrig igiendrevne, der dog allerede i mange Skrifter uimodsigelig ere blevne overbeviiste om deres Falskhed og Opdigtelse, og at formere samme med nye Opdigtelser; enten disse maa nu være komne fra dem selv, eller de maa alt for let have troet samme, og uden nogen Undersøgelse holdt dem for upaatvivlelige Sandheder. Kand de ikke meere, saa skielder de og beskylder for Kietterier. Til Beviis nævner jeg allene Greven, Roncalli, en Jtaliensk Medicus, som har foregivet i en Afhandling imod de kunstige Kopper, hvilken er skikket omkring næsten over heele Europa, at Jnoculationen er i de Preussiske Lande under sterk Straf bleven offentlig forbuden. Man har erkyndiget sig om dette Foregivendes Sandhed, og det er saa falskt, at Lægerne i disse Lande ikke allene meget mere raader til dette nyttige Middel, men bliver endogsaa af nogle allerede brugt med en lykkelig lykkelig Fremgang. Jeg beraaber mig deels paa Hr. Formeys Breve og Videnskabernes nærværende Tilstand, deels paa et eget Brev fra Berlin. I dette bliver udtrykkelig forsikret: Greve Roncalli bedrager sig og tager seel, naar han i sin Afhandling understaaer sig at gotgiøre, at Kongen af Preussen efter sine Lægers Raad har forbudet Jnoculationen under sterk Straf i sine Lande. Efter nøye Efterforskning kand jeg forsikre, at der har aldrig været saadant Forbud; at meget mere de her værende Læger den afdøde Hr. Lieberkuhn Hr. Eller, Hr. Mugelius, Hr. Meckely, har lykkelig inoculeret mangfoldige, og Hr. Pelloutier, Doctor ved den Franske Colonie, har Tilladelse at Ministerio at betiene sig af denne Methode ved Colonien. Han har selv mundtlig sagt mig det. Han bier allene efter en roligere Tid, for at giøre Begyndelse med Jnoculationen og dersom han er lykkelig, som han ikke tvivler paa, saa vil han give alle Veysenhuus=Børnene de kunstige Kopper.