Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1813-04-13
Efter de af Greve v. Wittgenstein trufne Foranstaltninger, skulde de 3 flyvende Corps, det første under General v. Dörnberg, det andet under General og Generaladjutant v. Tschernitscheff, det 3die under General Tettenborn, gaae foran for Armeen, og imellem Hamborg og Magdeborg passere Elben. Medens Overgangen blev forberedt, trak den franske Armee sig sammen i Egnen af Magdeborg og forstærkede sig ved endeel af de Tropper, der stode ved Dresden. Dens venstre Fløi bestod af 3 betydelige Corps, som ved Lüderitz og Stendal i Egnen af Gardelegen var gaaet i Leir, og hele Armeen stod under Marschallerne Davousts og Victors Anførsel. Generalen gik allerførst over Elben den 14de (26de) f. M.,men Fienden, 4 til 5000 Mand stærk, kom over Arneborg, og tvang dette Corps at forlade Werben og gaae tilbage over Elben. Men det mistede kun 1 Officier og 18 Dragoner. Jmidlertid ankom ogsaa Gen. v. Eschernischeffs Corps i Havelberg, og efter holdt Krigsraad med Dörnberg og Benkendorff, bleve de fornødne Marsch-Dispositioner trufne og iværksatte. Men neppe vare Positionerne tagne, førend begge de sidstnævnte Generaler erfarede, at Gen. Morand med et Corps af flere end 3000 Mand Jnfanterie, 11 Canoner og 300 Mand Cavallerie trænge frem over Tottestadt til Lübeck, for at straffe Jndbyggerne, for de havde grebet til Vaaben, og, understøttede af He M. Colakker at tilbagedrive en Eskadron fransk Cap som vilde besætte Staden. De commanderende Generaler ilede nu ufortøvet til Lüneborg, for at komme Jndbyggerne til Hjelp. Men uagtet Tropperne gjorde en forceret Marsch af 10 Mile i 24 Timer, kunde dog det Dörnbergske og Tschernischeffske Corps, ikke ankomme ved Breitenstein og Bremenbüttel forend d. 2 April, 12 Timer efter de Franskes Jndtog i Lüneborg. De besluttede at angribe Byen paa Stedet, og de forrødne Dispositioner bleve trufne, Kampen begyndte. Det Russ. og Preuss. Jnf. fandt Byens Porte, Volde og Huse besatte af Fiender. Den locale Stilling var den kraftigste Modstand gunstig. Der opstod ogsaa en af de meest haardnakkede og mordiske Fægtninger. Vort Artillerie, der kun stod i en Afstand af 100 Skridt fra Fienden anrettede i Gaderne de skrækkeligste Ødelæggelser. Gen. Tschernischeff styrtede sig i Spidsen for sine Husarer ind i Byen, og ved denne Leilighed dræbtes Maj. Sr. v. Puschekin af en Kartætskkugle. Omsider lykkedes det Preusserne først, efterat Kampen ved Jndgangen til Byen havde varet over 2 Timer, at bemægtige sig en anden Port, og at bane Gen. v. Benkendorff og det øvrige af Gen. Tschernischeffs Cavallerie Veien. Dette tvang Fienden at rømme Byen, og det saa tilfærdig, at een af hans Batailloner maatte afskaaren blive tilbage deri, Vort Corps var saa svagt paa Jnfanterie, at denne Batailikke strax kunde overvældes, da næsten alle Tropper vare i Færd med at forfølge Fienden. Jmidlertid trak Oberst Baron v. Pahlen de af Gen Tettenborn sendte Cosakregimenter til sig, og manøvrerede saaledes tilfælles med Gen. Dörnbergs og Tschernischeffs Cavall., at Fienden fra alle Sider blev indsluttet. Denne formerede sig i 3 Qvarrer, og vilde forsvare sig paa det yderste. J Byen selv opstod nu en levende Musketild, da den sammesteds afskaarne og af de Russ Jægere opdagede Batail, gjorde et forvovent Angreb med Bajonnetten. Dette var imidlertid Fiendens sidste Anstrængelse; thi, nedskudt af Russ. og Preuss. Kartætsch-Jld, indsaae han omsider, at Redning var umuelig, og efterhaanden strakte han Geværet. Resultatet af denne varme Dag var 9 Canoner og 3 Faner. Blandt Fangerne befandt sig den stærkt saarede Anfører Gen. Morand, Chefen for hans Generalstab, de Lourde, den Sachsiske Oberst Eberstein, Oberst Poisy og samtlige Officierer af Generalstaben. J det Hele ere over 100 Officierer og 2,200 Gemene bleve tagne til Fanger.