Den Vest-Sjællandske Avis, 1815-10-22
Oversigt af Dagens udenlandske Nyheder. Freden er da nu endelig sluttet, og man veed dens Hovedbetingelser, de bestaae i følgende: 1) Frankerige betaler inden 3 Aars Forløb, 700 Mill. Franker omtrent 140 Mill. Rdlr. i Sølv. det er i Forhold til Størrelsen, som om Dannemark skulde betale 9 Millioner, ifald det skulde have sluttet en saadan Fred). 2) J 3 Aar og i det høieste i 5 Aar skal det underholde 150000 Mand fremmede Tropper. 4) Det skal udlevere 12 eller 15 Fæstninger i den Tid (nemlig til at besættes af disse Tropper), deriblandt Valenciennes men ikke Strassborg. 4) Hüningen sløifes og de fire Fæstninger: Landan, Saarlouis, Philippeville og Marienborg aftrædes for bestandigt, og en Deel af Landet Ger (Landet Ger hørte tilforn til Republiken Gens, ligger ved Genfer Søen og er kun en ubetydelig Strækning. De tre Fæstninger ere alle Nordlige; Saarlouis har 4000 Jndvaanere og Lan dan 5000. Freden er altid ydmyggende og trykkende, men Frankerige beholder dog sin Heelhed; Penge udgifterne kan forvindes; og det vedbliver at være en farlig og mægtig Stat). De Allierede Magter skal tillige have indgaaet den Forening med hinanden, at de paa nye vil lade deres Armeer rykke frenimod Frankerige, dersom nogen Faction vil fordriste sig til at sætte sig op imod den Bourbonske Familie, eller forsøge paa at indskrænke dens Thron rettigheder. Den originale Fredstractat bliver publiceret, naar den er bleven forsynet med alle Magters Ratification. Nogle Biebetingelser ere afsluttede foruden Hovedconventionen, og Courerer ere afgaaede med Fredstractaten fra Paris til alle Sider. Glad er man i Paris at Freden er kommen i Stand, i hvor ubehagelig at dens Jndhold end er. De 7000 Mill. Franker deeles i 5 Dele, hvoraf Rusland, Engelland, Østerrig og Preussen faae de fire og den femte Deel fordeeles imellem de mindre Tydske Stater. 15 nordlige Franske Fæstninger blive i de Allierede Armeers Forvaring, som forblive i Frankerige. Freden var sluttet førend Keiser Alexander forlod Paris, de Engelske Fonds ere stegne 6 Procent ved Efterretning om Fredslutningen. Den affluttede Fred er anmeldt i begge Kammerne, Kongen har aabnet disse i et høitideligt Møde den 6de October, Kl. 12 1/2 forkyndte Kanonernes Torden at Hs. Majestæt kiørte fra Thuillerierne; Hans Følge var stort og glimrende, foruden den militaire Escorte, fulgte 15 Karether bag efter hans Vogn, som blev omringet af det 100 Mand stærke Schweitzer-Compagnie. Da han var kommet til det lovgivende Corps Palais, blev han modtaget af en Deputation af Medlemmerne af de Deputeredes Kammer. Da han traadte ind i Sahlen, blev han hilset med det Udraab: leve Kongen, leve Bourbonnerne, Kongen nedlod sig nu paa Thronen; alle Prindser og Ministre indtoge deres Pladser og Medlemmerne af Pairernes og de Deputeredes Kammer, dannede et Amphitheater omkring Thronen. Forsamlingen stod op med blottede Hoveder. Da Kongen havde nedladt sig paa Thronen, saa tog han sin Hat af, satte den siden paa igjen, og aabnede Mødet derpaa med en Tale, hvori han sagde: At da han i forrige Aar havde aabnet Kammerne, saa havde han glædet sig over den ærefulde Fred han havde sluttet; at man allerede begyndte at høste Frugten af den, da det blev standset ved et strafbart Foretagende. At de Ulykker, som en kortvarig Usurpation har bragt over Landet smerter ham dybt, og han vilde have takket Forsynet om disse Lidelser blot havde rammet ham. Han har nu, for at gjøre Ende paa en Forfatning, der endnu er værre end Krigen, sluttet med de fremmede Magter, som holde en Deel af Frankerige besat, en Convention, som bestemmer Rigets nærværende og tilkommende Forhold, han vil forelægge den for Kammerne uden Tilbageholdenhed, naar den er forsynet med de sidste Formaliteter (Ratificationen) Han føler en dyb Kummer derover; men Rigets Sikkerhed udkræver denne store Beslutning. Han har befalet, at en Deel af hans Civilliste skal betales til Statscassen; hans Familie vil ogsaa levere deres Bidrag dertil. Alle Statens Tienere skal sættes paa ringere Gage, i alle Forvaltnings-Grene skal de største Besparelser indføres, og vil disse ikke blive tilstrækkelige, saa stoler han paa Kammernes Bistand. Vigtige Forhandlinger forestaae, og forat befordre disses Fremgang, har han udnævnet nye Pairs, og forøget de Departements Deputeredes Antal. Endelig erklærede Kongen, at han gjør Regning paa, at Kammerne vil med Oprigtighed forene sig med ham, og aldrig sætte deres Agtelse for Constitutionen tilside. Constitutions=Dokumentet, havde han nøie overveiet inden han besvor det. Alle Kammernes Medlemmer tilligemed hans Familie skulle nu besværge det; unægtelig kunde det, som alle Menneskelige Ting forbedres; men for tidlige Forbedringer ere farlige. Nu var der andre vigtige Forhandlinger at foretage: at bringe Religionen igjen paa Fode, at beroelige Gemytterne, at tilveibringe Lydighed mod Lovene, at befæste Crediten, organisere Armeen paa nye, helbrede Fædrenelandets Saar, kort sagt, at skaffe Landet indvortes Roe og udvortes Agtelse. Saameget godt – vare Kongens sidste Ord – lader sig ikke udrette paa eengang, men man maae være tilfreds, naar man nærmer sig deril. Da Kongen havde sluttet sin Tale, saa aflagde Hertugen af Angouleme, Berry og Orleans deres Troskabs-Eed til Kongen, Constitutions Dokumentet og Kongerigets Love; derpaa ligeledes Parrerne og de Deputerede. Et Medlem forlangte at tale, men Hertugen af Richelien bemærkede at det var imod Monarkiets Love, ved en saadan Leilighed, at tale uden Kongens Tilladelse. Dagen før denne Høitidelighed havde Kongen med sin Familie bivaarede, laae Kongen den meste Tid paa sit Knæ med rø net en Messe i Notredame Kirken, imedens den varende Andagt. - De Deputeredes Kammer har hidindtil blot beskjæftiget sig med at organisere sig og at undersøge Fuldmagterne. – Ved en Forordning af 19de Sept. har Kongen udvalgt sit Geheimeraad, som bestaaer af 30 Personer, hvoriblandt ogsaa Fyrsten af Talleyrand. Hertugen af Riche lien vil ikke modtage en høiere Gage end paa 100,000 Franker. Justitsministeren Greve BarbeMarbois har udstædet den vigtige Erklæring, at det Rygte er aldeles ugrundet: at Nationalgodserne skal leveres tilbage og Fendalrettighederne igjen oprettes. – Man bemærker at Kongen i sin Tale blot betiente sig af det Udtryk fremmede Magter, og ikke: Allierede Magter.