JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
Jndenlandske Efterretninger. Mariboe, d. 30 Juli. Ved det i Søndags Aftes og i Gaar indtræffende Regnveir, er Rug høsten for Øieblikket standset. Førstnævnte Dag hørtes adskillige fjærne Tordenskrald. – J Dag henimod Aften fandtes et ubekiendt ungt Menneske at have hængt sig selv i et Piletræe ved Mariboe Østermark. - J Aften omtrent Kl. 6 lynede, tordnede og regnede det atter meget stærkt her ved Mariboe. - Natten imellem den 19de og 20de Juli rasede et frygteligt Uveir med Torden og Lynild over Falsters nordlige Egn, hvormed fulgte en meget stærk Regn. Dagen efter, nemlig den 20de, vedblev det uafladeligen med Torden og Lynild. Tordenen slog ned i en Piil paa Landeveien ved Gaabense og flækkede denne, hvorfra den gik ned i Jorden og rev adskillige Stykker Jord op og bortførte samme langt fra Stedet. J en Mands Lade, hvori hans Faar og Lam vare indelukkede, saalænge Uveiret rasede, skal Tordenen være slaaet ned, dog uden at gjøre videre Skade. Man veed nu med Vished, at den til Forbedring i den danske Geistligheds Kaar allernaadigst anordnede Commissions Forslag er af det Kongelige danske Cancellie bleven Hans Majestæt foredraget, og at Allerhøistsamme, foruden Let telser i Skatterne, som fra 1 Juli d. A. af ere tilstaaede Geistligheden i Almindelighed og nogle geistlige Embeder i Særdeleshed, og øvrige didhørende Foranstaltninger, allernaadigst har bifaldet: 1) at de Pensioner, som herefter forundes afgaaende geistlige Embedsmænd, ikke skulle paalægges Embederne at udrede, men ville allernaadigst blive bevilgede af den almindelige Pensions casse; 2) At de Geistligheden paalagte Afgivter, til Seminariefondet aldeles ophæves fra 1 Januar 1821 at regne; 3) at herefter ikke mere fra noget geistligt Embede henlægges Tiende til Amtsprovsternes Lønningsfond, men at de dertil allernaadigst henlagte Tiender i sin Tid kunne forventes tilbagegivne de Embeder, de forhen have tilhørt. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
Odense, d. 2 August. Den 20 Juli indtraf Deres Høiheder Prinds Christian og Gemahlinde til Dover, men gik, formedelst den høie Søe, først Dagen efter, under Canonernes Torden og det engelske Folks hjertelige Afskedshilsen, ombord til Calais, hvorfra Reisen fortsattes over Ostende til Brüssel. Hertil ankom Høisamme, under Navn af Greve og Grevinde v. Oldenburg, den 25de, og afreiste derfra Dagen efter til Haag. D. HH. ventedes til Altona den 10de og her til Odense mellem den 18de og 20de d. M. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
Viborg, d. 31 Juli. Regnen, der nu i hele Juli Maaned daglig er falden, ofte med Tordenveir, vedvarer endnu i Dag i fuld Maade. Høsten forsinkes derved, som vel er; men Græsset groer desbedre; dog findes Sand-Jorden, naar man pløier, endnu tør et Beviis for, at Jorden er trængende til den Væde, vi faae. Alt Slags Kaal har en Hovedfiende i Aar i en liden tyk sortgrøn Orm, der indfinder sig ved dens Rod og afbider hele Toppen. End ikke Hr. Ripamuntis Præparater kunne afværge det; det klogeste er, at søge Personen op, dræbe den og plante ny Kaal. Den samme Orm afæder og de sildig saaede Ærter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
Blandede Efterretninger. Napoleon Bonapartes sidste Levetid. og Sygdom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
En af de franske Aviser, han sidst havde faaet, indeholdt under Overskrift: Annonces de nouveantes, en krigersk Hymne, med ny Musik af een af vore berømteste Componister. De Ord krigersk Hymne frembragte hos ham en besynderlig Følelse; men endnu mere rørt blev han, da han læste Digtets Titel, la garde meurt, elle ne se rend paa. – Tappre franske Soldater, sagde han sukkende; hvilke Mennesker! De have alle gjort sig udødelige! Den hele Armee vil blive omtalt i Frankrigs Aarbøger; men det er endnu ikke nok: Enhver af dem burde helliges eet Blad i Histo- J en temmelig levende Samtale mellem rien." ham og en engelsk General, paaberaabte sig denne, skjøndt uden i ringeste Henseende at berøre de delicate Forhold, Historien om Gener. Monk, som igjen bragte Carl II paa Tronen. "Da jeg, svarede *) Popes Oversættelse af Homer var mere en Paraphrase end Oversættelse; thi Oversætteren selv var langt fra ikke det græske Sprog mægtig. Hans Arbeide berigede ham, men ikke den engelske Literatur. Overs. Napoleon, greb det franske Regjerings-Rør, var min politiske Stilling meget forskjellig fra Gener. Monk, Engelland var, ved Crommells Død, deelt i forskjellige Partier, men havde Fred med Udlandet. Hans Søn Richard vidste, som Prinds Conti, den store Condes Broder, sagde, ikke at drage Fordeel af sin Faders Bestræbelser, og Majoriteten kaldte Carl paa Thronen igjen." Da Generalen havde forladt Stuen, hørte man Napoleon sige til sig selv. "Naar Advocaten Gohier, Apostaten Sieyes, Procuratoren Rewbell, Bissekræmmeren Moulin kunde gjøre sig til Konger, saa kunde jeg vel gjøre mig til Consul jeg havde taget min Licenz i Montenotte, Lodi, Arcola, Cheibresse og Abukir. – En Dag havde han kastet adskillige Papirer i Caminen, og gik bort, uden at agte paa, at de endnu ikke alle vare opbrændte. Blandt dem, der vare freiste fra Jlden, fandt man et Kort, hvorpaa følgende Tanke var skreven: "Kierligheden til Navnkundighed ligner hiin Bro, som Satan kaster over Chaos, for at naae fra Helvede til Paradis; Navnkundigheden forbinder den nuværende Tid med Fremtiden, hvorfra den er skilt ved et umaaleligt Svælg, men" – mere kunde man ikke læse Fortsættes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
J London er udkommen Rosario, en Fortælling af Napoleon Bonaparte, efter det Franske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
J Revue Encyclopedique hedder det om samme: at dette foregivne Product af Bonaparte er en jammerlig Fortælling, men at de engelske vindesyge Boghandlere ere saa begierlige efter at lade trykke enhver Rapsodie, som paa Titelen fører et Navn, der saalænge har sysselsat hele Europa. Forgjeves have Gener. Bertrand og Hr. de Montholon erklæret alle hidtil udkomne foregivne Skrifter og Memoirer af Bonapatte for falske tilføiende, at de selv ene besidde de authentiske Haandskrifter, hvoraf intet hidtil er bekjendtgjort, man vedbliver endnu stedse at føre Publicum bag Lyset med falske Titeler og under laante Navne. Saaledes har man i Paris udgivet en Ode over Bonapartes Død af Lord Byron, bekjendtgjort af Moore, som begge disse Digtere ei have mindste Deel i. Rosario udgives imidlertid ikke som skreven af Napoleon, men Forf. paastaaer blot, at have hørt den fortælle i et Selskab hos Keiserinden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
Missionsselskabet i London har ladet komme fra Ny Zeeland to Høvdinger, Shahi og Whyhato, der ere dem aldeles nødvendige til Udarbeidelsen, af en zeelandsk Grammatik, som det ladet trykke. Under deres Ophold i Cambringe har Prof. Lee havt stor Hielp af dem, ved at fuldstændiggjøre og ordne de Materialier, som Kendall allerede længe har samlet paa Renten af de engelske Fonds, som hidtil svarede 5 pC., er bleven nedsat til 4 pC., og det overlades til dem, der ikke ville lade deres Capital staae til 4 pC., at faae dem udbetalte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
Da de fleste Creditorer ikke ere fornøiede med denne Rente, saa kommer derved 12 Mill. Pd. St. paa eengang i Omløb.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
J Sienne har man opreist den berømte Anatom Paolo Mascagni i Domkirken et af Billedhuggeren Stefano Ricci forfærdiget Gravmæle.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
Kjøbenhavns Børs d. 6 August. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1s. Obligationer (med Rente fra 11te Juni 1822) 75 a 75 1/2. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Februari 1820) 99 a 100 Rbdlr. r. S. (uden Renter) ell. 125 1/2 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Rigsbanksedler 11. - Svenske Sedler 61 s. - Disconto 5 pC. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-06
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet Nr. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-10
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 1000 Roes Nittende Aargang. No. 64. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Folge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 10 August 1822. Stof til Sammenligning mellem en literær Anmeldelse, saaledes som den er meddeelt i Bladet Dagen, og dens Original i et fremmet Tidsskrift.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-10
Et Par Ord, i Anledning af det nye Ugeblad: "Sprog- og Literatur Vennen",(Fortsættelse; see forrige Nr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-10
Jndenlandske Efterretninger. Mariboe, den 2 August. Ved at sammenholde nogle sønderrevne Stumper af et Reisepas, som forefandtes i den Grøvt, ved hvilken den Ulykkelige hængte sig selv afvigte Tirsdag i Mariboe Østermark, erfarer man, at han hedte Jochum Heinrich Düncher, og er omtrent 28 Aar gammel. Bemeldte Pas er udstædt fra Burg paa Femern i Novbr. 1821 til Hardenberg, og foreviist i Rødbye den 30 Novbr. 1821 for Hr. C. G. Krüger. - J Gaar lynede og tordnede det atter med en paafølgende Hagelbyge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-10
Odense. Af Æbler og Pærer er i dette Aar paa mange Steder en saa stor Overflødighed, at Træerne i bogstavelig Forstand bagne under Frugten, som skjuler Grenene. Kirsebær haves derimod ikke mange af, hvorfor de holdes i høi Priis. Foruden flere Jnsekter, som ere udklækkede ved den tidlige Varme, mindes Man ikke i mange Aar at have seet en saadan Mængde Fluer og Ørentviste, som i indeværende Sommer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-10
Skive, den 3 August. Her var, som sædvanlig, en Mængde Mennesker til Markedet i Gaar, men om Handelen var der kun en Stemme, nemlig: Pengeforlegenhed. Nogle faa Holstenere, samt den Siellænder, som i forrige Marked kjøbte endeel til Sverrig, vare her for at kjøbe Heste. Gode Heste solgtes for 40 til 80 Rbd., gode Køer 12 a 14 Rbd., gamle Dito 4 a 5 Rbd., Smør 10 a 12 s. Pundet, hjemmegjort Tøi 32 a 40 tz. Alen, Hørlærred 24 a 26 s. Alen, Blaarlærred 20 a 22 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-10
Viborg, den 5 August. Den her som Læge og Menneske lige yndede Stiftsphysicus Randrup, der allernaadigst er udnævnt til Stiftsphysicus for Ribe Stift, forlod os sidste Torsdag. Endeel af Byens Jndvaanere ledsagede ham først til Rinds holm, hvor frokostedes, og een i Anledning af Afreisen forfattet Afskedssang blev afsjungen; derpaa ledsagede Selskabet ham videre til Skaungaard, hvor man, ikke uden Følelse – med de meest heldbringende Ønsker – sagde den Reisende det sidste: Farvel. - Regnen vedbliver endnu daglig; den nu her begyndte Rughøst sinkes derved, da Kjernen let spirer i Negene. Det er derfor raadeligst, ikke at høste det vaadt sammen. J Gaar Eftermiddag tordnede det her i Nærheden, og stærke Skylregne bragte Gaderne til at flyde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-10
Doctor Antomarchis Note til Sir Hudson Love. D. 8 Marts 1821. Den 17de d. M. Kl. 7 og nogle Minutter, om Morgenen kom Gener. Bonapartes første Kammertjener op til mig, for at lade mig vide, at hans Herre led af et Tilfælde, som krævede min Nærværelse. Da jeg traadte ind i Generalens Sovekammer, fandt jeg ham staaende nedbøiet foret Bord, mod hvilket han af alle Kræfter støttede sig. Hans Phystognomie udtrykte synligen en krampagtig Smerte; Læberne vare lukkede, Øjenbrynene foldede, og Øinene meget fremstaaende. Hans Ansigt blev snart blegt, snart mørkerødt, han rystede paa hele Legemet. – Saasnart han saae mig aabne Døren, raabte han, uden at vende sig omkring, om det er Leveren, som OMeara og Stockoe paastode. Deres Excellence erindrer, at det virkeligen var disse Lægers Mening. Min var ikke bestemt, den kan end ikke nu være det i Henseende til en Sygdom, der antog saa mange andre Former. Men Generalen er positivere. Efter et Bad og to opblødende Midler, som jeg anordnede, bragte man ham til Sengs; han sagde da til mig: "det er Forstoppelse i Underlivet, eller en Byld i Maven. Min Fader led deraf, Storhertuginden (Elisa, der døde af følgerne af en Byld i Moderen) har havt sin Deel deraf, og Dronningen af Neapel gaaer det ikke bedre. Jeg døer ogsaa deraf, og det snart. Det er Noget, som ikke kan vare længer end nogle Uger. Man give mig Caffe." Denne Begjering modsatte jeg mig formeligen. Han blev vred. Hvortil denne Væggring, sagde han, har man ikke opgivet mig, Det er ikke sikkert, svarede jeg, men sikkert er det, at Spirituoser ville befordre Deres Død. Destobedre, raabte han med oplivet Kraft; derpaa antog han igjen en mildere Tone, og sagde: Dersom De var min Ven, vilde De ikke nægte mig Caffet. Jeg er Deres Læge, svarede jeg, og forordner Den Rolighed og Deres Mixtur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-10
Siden d. 17de til d. 31te har en lindrende Behandling fundet Sted. Der indtraadte Jntermissioner og i Fredags en falsk Metastasis. Tre Timer om Natten var jeg af den Mening, at der havde i Brystet dannet sig en Byld, og at den modnedes nu. Kl. 7 viste alle en Brystcatharrs Symptomer sig, som forsvandt henimod Middag og lode den Syge i hans sædvanlige Forfatning. Deri befinder han sig ogsaa endnu. Han lider af en fuldkommen Muskelsvækkelse og en stor Bevægelighed i hans nervøse Kraft. Jndbildningskraften, som i de første Dage var slappet, er vaagnet meere forig, glimrende, drømmende end rig. Appetiten, der i Begyndelsen var forsvunden, indfinder sig i Mellemrummene med Umaadelighed, men forsvinder saa igjen. Den Syge har en uovervindelig Modbydelighed for visse Spiser, som han ellers sædvanligen nød. Han havde længe Tilfælde af en sort Melancholie, hvis Anstød, vel kunne have bragt Hr. O Meare paa den Tanke, at han led af en compliceret Lever= og Miltsyge. Jeg for min Deel tilstaaer, at jeg ikke fordrister mig til at fælde nogen Dom. Min Samvittighed forbyder altsaa og at forordne en systematisk og vedholdende Methode. – Dr. Antomarch slutter sin Note med den Begjering, at endnu nogle andre Læger maatte forene sig med ham. En Consultation, der anstilledes af syv af samme, frembragte, som sædvanligen, yderst afvigende Domme. Deres Jndberetning, efter Ligets Aabning, er allerede bekjendt af offentlige Blade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-10
Om Napoleons tidligere Sundhedstilstand anfører de Pradt i sit Skrift: Europe et Amerique en 1821, følgende: De, siger han, som ofte vare omkring Napoleon, berette, at han led af en bestandig Hoste; han har altid Pastiller hos sig for at lindre den, og brugte mange deraf. Han har ofte sagt mig: "Det er en nervøs Maveheste, men den har intet at betyde. Det er en Familiesygdom. Paa et andet Sted fortæller de Pradt følgende Omstændighed, der tillige har historisk Betydning: "Man har dadlet Napoleon, at han i Dresden afslog Freden, og jeg saa godt som Andre. Den Gang kjendte jeg ikke det Tilfælde, der tilstødte ham i Pirna, og som lod de Allierede faae Tid til, ganske at slaae Gener. Vandamme i Fægtningen ved Culm. Dersom dette Uheld ikke var indtruffet, vilde Napoleon trængt med den Armee, der saa beundringsværdigen havde seiret ved Dresden, ind i Hjertet af Bøhmen, sammenhugget Ruinerne af den allierede Armee, og det havde været forbi med Colitionen. Allerede havde Vandamme taget over 16,000 Mand til Fanger, Marschal St. Cyr forfulgte Fienderne, og Armeen, anført af Napoleon, havde fuldbyrdet deres Tilintetgjørelse. Efterat han havde spiist Frokost i Pirna, steg han igjen til Hest, der paakom ham en heftig Brækning, og han blev tvungen til at lade sig bære til Dresden, uden at Armeen fik Ordre til sin videre Marsch; imidlertid ødelagde de Allierede Vandammes Corps. Napoleon blev fire og Tyve Timer i Dresden, uden al Bevægelse, saa meget havde han liidt, og da han vaagnede, erfarede han den ulykkelige Begivenhed ved Culm. De sagde han: "Hvori hænger dog Verdens Skjebne! Denne er af det Slags Kiendsgierninger, der forandre en Sags, ja Historiens hele Skikkelse, Uden dette Tilfælde vilde det været en Taabelighed, at afslaae Freden i Dresden; med det, er det en ganske anden Sag. Naar hiint Tilfælde ikke var indtruffet i Pirna, vilde det, som har ødelagt ham, have givet ham dobbelt saa megen Magt, hvad der paadrog ham Dadel, vilde have givet ham Udseende af det meest ophøiede, kraftfuldeste, paa Hielpemidler frugtbareste Genie. Napoleon vilde ikke Freden i Dresden, ikke af Kierlighed til Krig, ikke for at faae noget Land meer eller mindre, men fordi han saae ved Freden en eviCoalition for sig, som han vilde staae i evig Mellemregning med, der gav ham Grændser og i en vis Henseende en stedsevarende Control. Richard Watson, der ved Kjøbet af de Stuartske Haandskrifter i Rom, er bleven bekjendt, eier i sin Samling det berømte hebraiske Haandskrift af en Bibel, der længe har været en Prydelse i det Constantinopolitanske Bibliothek, og siden blev opbevaret i Wien i Keiserens Privatsamling. Den er skreven meget smukt paa Pergament, og, efter foregivende, fra det femte Aarhundrede. Da Wien var besat af de Franske, kom dette Haandskrift i en fransk Stabsofficiers Hænder, og eftersom denne ikke kjendte dets Værd, solgte han det til den nuværende Eier. Watson besidder ogsaa Originaler, til Raphaels herlige Malerie Johannes i Ørken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-10
Kjøbenhavns Børs d. 9 August. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250 Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1s. Obligationer (med Rente fra 11te Juni 1822. 76 1/2. Nationalbank-Obligationer (af Laanet de 2 Februari 1820) 99 1/2 a 100 Rbdlr. r. S. (ude Renter) ell. 126 Rbdlr. Sedl. pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Rigsbanksedler 11. - Svensk Sedler 61 s. - Disconto 5 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-13
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. no. 80000LanNittende Aargang. No. 65. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 13 August 1822. Om ustuderede Jurister og Læger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-13
Det Spørgsmaal, om ikke Enhver, der af Staten skal autoriseres til Jurist eller Læge, burde have taget latinsk Examen, har i nyere Tider gjentagne Gange været bragt paa Bane, og er blevet besvaret paa forskjellige Maader. Sagen er ogsaa af den Natur, at den nødvendigen lader sig betragte fra en dobbelt Syns punkt. Det kan ikke nægtes, at der om det altid var mueligt, vilde det sikkerligen vær høist gavnligt, at Enhver, der beklæder et offentligt juridisk eller lægevidenskabeligt Embede, havde taget en saadan Examen, for derved at faae en Culturgrad, der fjeldent falder i dens Lod, som Omstændighederne ikke have tilladt, at forberede sig paa denne Maade til sin tilkommende Bestemmelse. J Frankrig er det Brug, at endog Kjøbmænd og Fabricanter, naar de kun nogenlunde have Ævne dertil, lade deres Sønner studere, uagtet disse ere bestemte til samme Fag som de, og det er derfor ikke usædvanligt, at finde udenfor de egentlig studerede Classer Mænd, der have nydt en lærd Dannelse. Humaniora ere der ikke blot indskrænkede til de Studerende. Ogsaa hos os har det især i ældre Tider, været Skik blandt de Adelige, at lade deres Sønner studere privat, og besøge udenlandske Høiskoler. Men fordi den methodisk erhvervede lærde Dannelse er særdeles anbefalelsesværdigt, og fordi det vilde være at ønske, at alle de, der beklæde Embeder i Staten, havde latinsk Embedsexamen, er det endnu ikke ud tinget nødvendigt, at ingen uden den, der har taget en saadan Examen, bør tilstedes Adgang til noget Embede; thi fordi man kan være en endnu fortræffeligere Embedsmand, naar man har underkastet sig en saadan Prøve, behøver man derfor ikke at være nogen slet, fordi det ei er Tilfældet. Dog, for at bevise denne Paastand, er det nødvendigt, at undersøge denne Sag fra Grunden af.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-13
Hvad her er anført til Forsvar for saakaldte ustuderede Jurister og Læger, er ikke sagt for at nedsætte classisk Dannelse, som ingen kan agte høiere end Forfatteren af disse Betragtninger; men det er ene skrevet for at bekjæmpe den Mening, der ubetinget fordrer, at enhver practisk Jurist eller Chirurg skal have taget latinsk Embedsexamen. En saadan Jndskrænkning vilde ikke allene bortskræmme mangt et ypperligt Hoved, hvis oeconomiske Omstændigheder ikke have tilladt det at gaae den studerende Vei, fra begge hine Videnskabsfag, men den vilde tillige bidrage til at nære en ofte kun alt for svag grundet Egenkierlighed hos Mange, der mere have deres Faders Pung, end deres eget Hoved, at takke for, at de bleve til hvad de ere. Jøvrigt var det Ord ustuderet kun passende for et heelt eller halvt Aarhundrede siden, da de fleste Mennesker, som ikke havde studeret, neppe kunde mere end læse, og altsaa endog en Peer Degn gjeldte for en meget lærd Mand; men Tiderne have ganske forandret sig. Paa det Latinske og Græske nær læres nu i de fleste Privatskoler næsten det samme som i de lærde, og af de classiske Skribenter haves nu, som forhen anført, saa mesterlige Oversættelser, at Enhver, der kun vil, let kan blive fortrolig med deres Aand og Jndhold, hvilket er tilstrækkeligt for den, der ei vil være Philolog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-13
Et Par Ord, i Anledning af det nye Ugeblad: "Sprog- og Literatur-Vennen. (Slutning; see forrige Nr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-13
Rettelse. J forrige Nr., 1015de Side, 7de Linie, er glemt et Comma forved Ordet Sproqvennen"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-13
Jndenlandske Efterretninger. J Gaar, den 12 August, begave Deres Majestæter sig til Sommer-Residentsen Frederiksberg Slot.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-13
Mariboe, den 6 Aug. Rughøsten er nu for det meste fuldbragt, og Hvedehøsten er i fuld Gang. Veiret afvexler næsten daglig med Regn og Soelskin. - Man formoder, at Prisen paa Rapsæd i Aar vil blive lav, kun omtrent 4 a 5 (Jndsendt.) Den afdø Rbd. Tønden. de Grevinde, en født v. Beclewitz, døde 75 Aar gammel, efter 48 Aars lykkeligt Ægteskab med Statsminister Greve Reventlov. Hun var i dette Ægteskab Moder til 12 Børn (8 Sønner og 4 Døttre, hvoraf 2 Sønner og 1 Datter ere døde. Disses Liig, som vare indfatte i Capellet ved Horelunde Kirke, bleve nu nedsatte i Kirkegaarden tilligemed Moderens, hvorved tillige et nyt Tillæg til Horslunde Kirkegaard paa den ædleste Maade blev indviet. Begravelse, var yderst simpel. Liget blev indført i Kirken, hvor Hs. Hv. Biskoppen holdt en meget smuk Tale, og derefter med Psalmen No. 307 udført til Graven, hvor Hr. Provst Smith talede og forrettede Jordpaakastelsen; Skolelærere og Seminarister sang Psalmerne fleerstemmig meget godt. Den Afdøde havde selv valgt til Text for Liigtalerne 2 Cor. 6, 6-10. Da alle Ting vare endte ved Graven, traadte den gamle Greve selv frem og paa den meest rørende Maade talede nogle Ord over sin Ungdoms og Alderdoms Venrindes aabne Grav. Han takkede Forsynet og den Afdøde for et langt lyksaligt Liv, og formanede sine Sønner og Sønnesønner, saa dybtbevæget og faderlig, at ligne den Afdøde i Gudsfrygt og Kierlighed, saa at Alle, der stode om Graven, hensmeltede i Taarer. – (Han har 6 Sønner og 3 Døttre i Live, 5 Sønnesønner og 4 Sønne døttre af sine 2 ældste Sønner Kammerherre Grev Christian paa Pederstrup og Ritmester Grev Ludvig, som boer i Holsteen. Roget om Aalborg (Fra ældre og nyere Tider.)(See Skilderiet No. 60.) Aalborg i vore Dage. (Fortsættelse.)