Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-10-19
Berl. Tid. har fra et kyndigt Øienvidne", erholdt en Beretning om Manøvrerne ved Lyneborg, og vi tillade os at udtage deraf følgende Punkter: "Lyneborg den 25 Septbr.: Jeg har været i mange fremmede Leire, og tør dristigt udtale, at der intetsteds har været bedre sørget for Officerer og Menigmand end i denne Leir. Tilfredsheden er almindelig og omendskjøndt det allerede er betydeligt koldt og der gives Dage og Nætter, hvori det uophørligen regner, saa har jeg endnu aldrig hørt en eneste Klage. Jsær roser det danske Contingent dets Udrustning, og kan ikke noksom takke Hs. Maj. Kongen og Generalcommissariats-Collegiet, som har bragt Hs. Majestæts Villie til Udførelse, hvorfor ogsaa kun Munterhed og Jubel høres fra det danske Contingent paa disse Flodbredder. Dette er saameget glædeligere, som vi destoværre, alle mindes, at det ikke altid, eller rettere ikke længe har været saaledes. Saaledes har hver Officeer af Contingentet erholdt leveret en Jern-Feltseng med Hestehaars Madratser, Lagener, Tæpper m.m. Om der end kommer lidt Regn ned i Feltsengen, omkomme Officererne derved ikke. Naar jeg dernæst omtaler de Fremmede, saa er deres Antal, som sagt, meget stort. Preussen leverer som altid det største Antal; mærkeligt nok er det, at med Undtagelse af Frankerig og Sverrig, saa har jeg seet Officerer af alle Nationer her, Norge er derimod vel repræsenteret, og af danske Officeers-Uniformer kunde Man snart formere en lille Eskadron. - Byen selv har just ei mange Mærkværdigheder; dog maa jeg ei glemme et Saltværk, som har et europæisk Navn. En Betjent trak mig strax 45, Fod ned under Jorden og længe omkring i Gallerier forat vise mig hvor Saltkilderne udspringe. Han fortalte mig mange vidunderlige Ting om disse Kilder, som levere 26 pCt. Salt, og som skulle være opdagede af et Sviin, ved at rode i Jorden. Af denne Aarsag er dette Sviins Hoved til evig Hæder og Ære opsat i et Museum. Det er allerdings en meget stor Udmærkelse, som neppe var bleven et Menneske til Deel, dersom dette havde opdaget Kilden. Jmidlertid ere visseligen flere Personer blevne udødeliggjorte ved langt mindre Fortjeneste. - Den 25 Septbr. besøgte jeg i Byen en Kammerat, som har været i længere Tid beskjæftiget med forskjellige Indretninger angaaende Concentreringen. Jeg søgte ham længe forgiæves, og gik hans Bolig endog flere Gange forbi, hvor to, som det lod, Tjenere, stode paa Steentrappen udenfor Gadedøren. Jeg spurgte dem om den Paagieldende, ja om Værtens Navn alt forgiæves. Omsider opdagede jeg, at den ene Person netop var den Omspurgtes Tjener, men som lod til slet ikke at kunne noget Sprog mere, og omendskjøndt jeg var i fuld Uniform og tiltalte ham paa Dansk, dog svarede mig med enkelte radbrækkede tydske Ord. Paa mit Spørgsmaal hvorfor han ikke talte Dansk, da jeg jo kunde høre at han var en Jyde, svarede han: at han havde været 3 Maaneder borte fra Danmark og havde nu glemt Modersmaalet, hvorover jeg rigtignok udtalte mig meget forundrende. Ak! havde jeg blot havt en Guist af vor Heibergs udødelige Talent, saa maatte denne Scene have givet mig et comisk Stof til en Vaudeville. Han har desuden nu pauseret meget forlænge i denne Retning, til almindelig Beklagelse. Var han her, vilde han sikkert finde Stof til ny Hæder og nye Underholdning for os Alle. Mere ivrige og patriotiske ere de kielske Professorer, af hvilke jeg allerede har seet (Sluttes) tvende her.""Fædrelandet" gjør opmærksom paa, at Börsenhalle af 12 Octbr. melder, at Hs. Kgl. M. Kg. af Hannover har, i Anledning af de lyneborger Manovrer, benaadet den regierende" Hertug af Holstein Sønderborg-Augustenborg, samt Statholderen i Hertugdømmerne, Prinds Friedrich af a. med den kongel. hannoverske Guelpheordens Storkors.