Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-01-20
Preussen. Breslauer Zeitung" fortæller følgende Historie, som angives at være tagen af et Værk af den berømte berlinske Læge Dieffenbach: "For meere end et Aar siden gjorde det stor Opsigt i Berlin, at der i Hotel de Rome skulde boe en polsk Grevinde med et Dødninghoved, Eierinde af flere Millioner, som søgte en Ægtefælle. Dog hed det snart, at den hele Historie kun var et Opspind af ørkesløse Hoveder. Da udkommer for nogle Dage siden 4de Hefte af J. F. Dieffenbachs operative Chirurgi, og her, hvor Man sidst skulde søgt det, finder man Forklaring af Eventyret om Grevinden med Dødninghovedet. Tilfældet er for mærkværdigt til at det ikke ogsaa skulde være af stor Jnteresse for det større Publikum. Under Afsnittet "Næse dannelse" fortæller Dieffenbach: Det er fire Aar siden, at en Aften sildig tre Fremmede forlangte at tale med mig, en Polak, en Polakinde og en Jtalienerinde. Polakinden, der var tæt tilsløret, befandt sig i Baggrunden; Jtalienerinden førte Ordet og sagde, at den Ulykkelige hist ønskede at tale med mig under fire Øine. Derpaa trak begge de andre Personer sig tilbage. Lydløs stod nu den sorte tilslørede Skikkelse for mig. Ængstelig seende sig om slog hun Sløret tilside. Jeg har seet meget Skrækkeligt i mine Dage, men her bævede jeg virkelig tilbage, thi et Dødninghoved, som jeg endnu aldrig havde seet det paa nogen levende Krop, stod for mig mod sin Villie grinende med sit skeeletterede Ansigt. En tynd rød Hud bedækkede netop Ansigtøbenene, i Midten af det befandt sig et Hul, hvori man kunde indbringe tre Fingre, og igjennem dette faldt Øiet paa Tungen og ned i Svælget, da Muskler, Gummer og Gane vare aldeles borte, og af denne rædsomme Acheron rakte hun Tungen frem, naar hun vilde tale. De nederste Øielaage vare krængede ud efter og viste deres røde indre Overflade, og af Overkjæben var kun en lille tandløs Rand tilstede. J en Omkreds af tre Tommer og Hullet leirede sig overalt kjædeformige eller tynde, flade, frosne Vinduesruder lignende, ildrøde Ar. Fra det store Hul i Midten steg et rødt Benar i Veiret mellem Øienbrynene og udbredte sig over Midten af Panden indtil Haaret. Det er billedet af en 18aarig Pige, Medlem af en lykkelig, fornem Familie, hvis eneste Ulykke hun var, hvilken Ulykke, uagtet den havde varet i mange Aar, endnu idag var ligesaa stor som dengang, den i hendes tidligste Barndom medførtes af Kirtelsyge. Denne Dame uden Mæle og uden Næse stod jeg ganske alene for ved Midnatstid; istedet for en menneskelig Stemme udstrømmede fra Hullet i Ansigtet kun pibende, uartikulerede Toner, dog begreb jeg, uden at forstaae hende, hvad hun vilde; hun pegede med sin Finger paa min Næse. Ved dette Forlangende befandt jeg mig i nogen Forlegenhed, men langt mere beskæmmede mig Følelsen af ikke at kunne skaffe den Ulykkelige mindste Forbedring i hendes Tilstand. Da jeg udtrykte Umuligheden af at hielpe hende ved Pantomme - hun forstod kun Polsk, jeg ikke - fulgte en rystende Scene, og da jeg kaldte hendes Ledsagere til Hjælp, indhyllede hun sig skyndsomst i sit sorte Gevandt, thi kun i dette lod hun sig see af sin egen Familie. Jeg meddeelte derpaa Broderen og Gouvernanten, som talte Fransk, at en Operation var umulig, og anbefalede en Maske, og saaledes sluttedes i Midnatsstunden denne sælsomme Scene, som endnu lever i min Erindring. Næste Morgen reiste jeg til Wien. Neppe var jeg ankommen der, før samme Skikkelse traadte mig imøde; hun fulgte mig som et Spøgelse. Jeg opnaaede i det mindste her, at den store Konstner Carabelli gjorde hende et konstigt Gebis og en Ganeplade, hvorved det blev hende lettere at spise og hendes Mæle blev tydeligere. Derpaa vendte hun tilbage til sit Fædreland, for siden paany at opsøge mig i Berlin og atter overhænge mig for en Næse. Den store Operateur indvilligede endelig i hendes Bøn, og skabte hende ikke blot en Næse, men hævede ogsaa de øvrige Skæmmelser i hendes Ansigt. "Det heldige Udfald af Operationen - saaledes slutter Dieffenbach Beskrivelsen af den - gav virkelig den Ulykkelige nyt Liv Hun kom dristig blandt Mennesker, besøgte utilsløret, med Blomster i Haaret, Theatret og forlod Berlin med glad Hjerte og den Bevidsthed, ved sin urokkelige Standhaftighed at have afnødt mig en Operation, som jeg ansaae for umulig, og ved hvis Udfald jeg følte mig (Fædrelandet. stolt og belønnet.