Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1845-02-18
Rusland. J en Artikkel fra Oderen meddeles følgende om Ruslands Stilling og Krigen i Caucasus: "Det russiske Riges Stilling bliver fra Aar til Aar mere skarp og afsluttet. Jnd sluttet mellem Sundet og Dardanellerne, søger det forgiæves ved Vaabens Magt at overvinde de Hindringer, som modstaae dets Suprematie Den caucasiske Krig, som nu i næsten 10 Aar er bleven ført med en jernbaard Conseqvence, har intet andet Øiemeed, end Constantinopel, og er kun den første Forberedelse til at omgaae denne vigtige Position og til med Tiden at indtage den. Ved Caucasus støder man paa større hindringer end man i Begyndelsen troede, og det synes endog, som disse høie Bjerge, der stolt hæve deres Hoved i Veiret og adskiller Europa fra Asien, ere bleven Vendepunktet for russi 3 Storhed. Det har allerede i begge dets Feldt toge maattet opgive alle Erobringer, som i de sidste 6 Aar ere gjorte med usædvanlig Anstrængelse, Frugtesløse ere ikke allene alle de Millisoner, som denne Krig har kostet, men Fienden er opmuntret ved dens Held, har antaget en mere truende Stilling end for. Ogsaa den dybe moralske Virkning som disse Nederlag nødvendig maae gjøre paa det civiliserede Europa, kan ikke anslaaes ringe. Opgive Kampen kan Rusland paa Grund af dens Agtelse i Occidenten ikke mere; der vedbliver da at være en Grav for dets Krigere og dets Finantser; men hvorfra tage de Penge, som kun en almindelig Defensionskrig vil koste. Grændsespærningen med dens prohibitive Told, kaster kun lidet af sig, og er desuden særdeles egnet til, ved den uundgaaelige Smuglehandel at drive de contante Penge ud af Landet. Trods de rige Guldminer er intet Land fattigere paa ædle Metaller end Rusland, det beviser de gientagne store Laan, og denne Tilstand er efter vor Mening en Følge af den russiske Handelspolitik. Det russiske Cabinet burde nemlig antage sig Occidentens Civilisation, for at udbrede den videre til Orienten; men Opløsningen af denne misundelsesværdige Opgave kan imidlertid kun skee paa en fredelig Maade, og ved en levende Handel og Vandel med det vestlige Europa; men imod dette System staaer saavel Grændsespærningen, som Krigen i Cancasus, begge maae opgives; aldrig var Rusland stærkere end da det stod paa en venskabelig og god Fod med Rusland. At alle politiske Feil maae hævne sig paa Landet selv, hvor de ere begaaet er sandsynlig, derfor er maaskee den nærværende Generation kaldet til at opleve betydelige Tildragelser i dette Land, og under nærværende Omstændigheder maae vi meddele vore tydske Medborgere det Raad at befatte sig saalidet med russiske Statspapirer, som muligt; thi skjøndt man ogsaa med Hensyn til de russiske Finantser maae anerkjende, at der hersker megen Orden deri, og at Renterne punctuel blive betalte, saa er det dog derfor ikke sagt, at det fremtidig vil blive saaledes." Fra den polske Grændse skrives under 4de Februar, at til det næste caucasiske Feldttog blive koldssalske Forberedelser trufne, og Kampen skal denne Gang blive af en aabenbar offensiv Natur. Og efter at Grev Resselrode selv har været i Engeland forat faae drevet igjennem, at engelske Agentere ikke mere yde Bjergfolkene nogen Hielp, har man Haab om at Feldttoget vil lykkes.