Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1800-01-01
Fortsættelse af den franske Konstitution. Femte Afdeling. Om Tribunalerne. Art. 60. Enhver Meenighed har en eller flere Fredsdommere, som udmiddelbar vælges af Borgerne paa 3 Aar. Deres Hovedforretning bestaaer i at stifte Forlig imellem Parterne. Naar dette ikke lader sig giøre, indbyde de dem, til at lade Voldgiftsmænd dømme imellem dem. 61. J borgerlige Sager gives der Domstole af første Jnstang og Appellations=Tribunaler. Loven bestemmer deres Organisation m.v. 62. J Tilfælde af Forbrydelser, som drage Legems= eller vanærende Straffe efter sig, antager eller forkaster en førstJurp Anklagen. Dersom den antages undersøger en anden Jury paa nye Sagen, og Krim. nalretten bestemmer Straffen. Dennes Dom er inappelladel. 63. Regieringskommissærerne ere offentlige Anklagere ved Kriminal=Retterne. 64. Andre Forseelser paadømmes ved det forrettionelle Politie. Dog kan derfra appelleres til Kriminal=Retten. 65. For hele Republiken gives et Kassations=Tribunal, som afgiør naar der ansøges om at faae en Dom, der er fældet i sidste Jnstant, kasseret, eller om, hvor Grund til Mistanke haves at faae Sagen henskudt under et andet Tribunal, og endelig naar der føres Klage imod en heel Ret. 66. Kassationstribunalet tasserer blot Dommen og viser Sagen tilbage til det vedkommende Tribunal, uden at indlade sig i at bedømme den egentlige Gienstand. 67. Dommerne i Tribunalerne af første Instang og de ved disse ansatte Regierings=Kommissairer, tages af Menigheds= eller Departemental=Listen - Dommerne og Kommissairerne i Appellations=Tribunalerne af Departemental=Listen, og Dommerne og Kommissairerne Kassations=Tribunalet af National=Listen. 68, Fredsdommerne undtagne, beholde de andre Dommere deres Embeder paa Livstid, med mindre de selv forsee sig, eller blive udslettede af den Valg=Liste, som svarer til deres Functioner. SietteAfdeling. Om de offentlige Embedsmænds Ansvarlighed. Art. 69. Ved Senatorernes, Lovairernes, Tribunernes, Konsullernes og Stadsraadets Medlemmers Functioner finder slet ingen Ansvar Sted. 70 De personlige Forbrydelser, som drage Legems eller vanærende Straffefter sig, og begaaes af nogen af disse, forfølges ved de sædvanlige Retter, naar det Korps, hvortil den beskyldte hører, først har anthoriseret denne Saggivelse. 71. De Ministre, som komme i dette Tilfælde, betragtes som Medlemmer af Statsraadet. 72. Ministrene ere ansvarlige a) for enhver Regierings=Alt, som af dem er undertegnet, naar Sengtet har erklæret den for konstitutionsstridig; b) for Lovenes Jkke Fuldbyrdelse; c) for Privatbefalinger, som stride imod Konstitutionen og Lovene, 73. Naar en Minister giør sig skyldig i disse Forbrydelser, denuncerer Tribunatet ham for det lovgivende Korps, og naar dette har sat ham i Anklage=Stand, dømmes han af et Over=Tribunal, som bestaaer af Dommere og Eedsvorne. Hine vælges af Kassations=Tribuaalet og disse af National=Listen. Fra denne Ret kan hverken skee Appellation eller Recours til Kassation. 74. Civil= og Kriminal Dommere saasøges for Embeds=Forseelser ved de Tribunaler, som Kassationsstribunalet henviser dem til. 75. Regieringens Agentere, paa Ministrene nær, kunne ikke sagsøges paa Embeds=Vegne, uden i Kraft af en Beslutning af Statsrandet, SyvendeAfdeling.