Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-10-25
Blandinger. Strax efter Solens Nedgang den 15de September, hvirvlede Trommer og alslags Krigsmusik gjennem Constantinopels Gader, Kl. 6 satte sig den første Kolonne regulaire Tropper i Bevægelse, den fulgte en anden og tredie, og endelig et Korps af asiatisk, Rytterie. Jmidlertid samlede sig de Lovkyndige, Ministrene og alle øvrige Tyrkerigets første Embedsmænd i Serallet for at ledsage Storsultanen. Alle vare klædte i krigersk Dragt, for det meste med hvide Shawler om Hovedet, røde Overklæder, med Sabler og Pistoler. Alle Husene, ja saagar Tagene i alle de Gader som føre fra Serallet til Stadens yderste Port, vare fyldte med Tilskuere, alle Vinduer med kostbarklædte tættiislørede Damer. Bieldeklang og Paukeslag forkyndte nu et Tog af hundrede Kammeler og ligesaa mange Haandheste, Alle smykkede med Smaasaner i alle Slags Farver. De ti første, bedækkede med rige Stoffer, bare Storherrens egne Fornødenheder; Driverne og Førerne sloge, Pauker og sang arabiske Viser. Derefter fulgte et Tog af en stor Mængde Agals, Saims og underordnede Embedsmænd, civile og militaire, samt mangfoldige riigt klædte og veludrustede Overofficerer af alle Vaabenarter; derefter alle de Codschagans (Collegieherrer) som ikke staae i activ Tjeneste, og endelig en lang Række af Muderris (Forstandere for de ved Collegierne stiftede, Collegier) og Ulemas, efter deres Rang, flere hundrede Personer. Seraskieren Chosrev Paska, fulgt af en Afdeling Cavallerie og hans egen Livgarde tilhest. Storvezierens Kalmakan (Achmed Effendi) omgivet af det hele Ministeriun, Alle med hvide Shawlet og Hovedet og røde Overklæder. En Afdeling af Serallets Garde. En Deel Ulemas af første Rang, mange Emirer, omgidenne. vende Mufti, omgjordet med Prophetens hellige Sværd, og med Koranen i sin høire Haand. Derefter en stor Sværm Kadiaskere (Lands- og Hær Dommere). Derpaa kom en ziirlig udarbeidet og riigforgyldet tyrkisk Kareth, hvori sædvanligt føres det saakaldte Sandschaki Scherif eller Prophetens Banner, men nu kun indeholdt dets Fouteral, da Rigspannieret selv blev ført tilhest af Nakibol=Eschraf. (Den hellige Fanes øverste Bevogter og Høvding for Rigets samtlige Emirer.) Fanen var omgivet af tolv Sangere, som qvad en Hymne til Muhameds Priis, og af ligesaa mange Pager med Røgelsekar, hvoraf der opsteeg den kosteligste Ambra og Moskusduft. Lige umiddelbar derefter fulgte Storsultanen, i fuld krigersk Dragt uden alle Prydelser, ligeledes med et hvidt Shawl om Hovedet. Han var omgivet af 500 Livdrabanter og en uhyre Mængde Officerer, der fulgtes af 3000 Ryttere, som Storherren selv personlig havde exerceret; derefter kom omtrent tusinde Mand smukt regulairt Jnfanterie, og endelig Bostandschibaschi med sit hele Korps og hans Garde, Alle med Gevær paa Skulderen og Pistoler, i Beltet. Derpaa kom en anden i tyrkisk Styl udziret og rigt forgyldt Kareth, og efter den endnu sex andre, heel gjennemsigtige, belagte med kostbare Stoffer, med Silke og Fløiel, Alle forspændt med 6 Heste. En Afdeling Kavallerie og Artillerie sluttede Toget. Da Storherren havde naaet Leiren, hvor alle Tropperne støde opstillede en Linie, Kavalleriet paa den ene og Jnfanteriet paa den anden Side, blev der fyret 6 Kanonskud, og dermed havde Høitideligheden Ende. Saalangt som man kan see fra Hovedstaden er der opslaaet Telte paa Høiene. Dog var man almindelig af den Formening, at Sultanen vilde snart bryde op herfra til Adrianopel. Storherren har arvet en betydelig Skat efter den forhenværende Statholder paa Scio, Emin Wahid Paska, som er død i denne Tid. Denne Skar vurderes for 45000 Punge, eller over 20 Millioner Pjastre, Alt i rede Penge og Juveler.