Kiøbenhavns Postrytter, 1798-01-26
Turin, den 23de December. Vor Ærkebisp ud stædede et nyt Hyrdebrev, hvori han talte om fordærvede og ugudelige Nationer. Da nu adskillige Gesandte besværgede sig derover, som en Fornærmelse for deres Folkefærd, har han efter sit Hofs Befaling udstædet en Erklæring, hvori han siger: at han med det Udtryk fordærvede og ugudelige Nationer blot havde vildet betegne de troeløse Forrædere og de umoralske, som de Troende vare tvungne at leve iblandt; men paa ingen Maade nogen Nation paa Jorden, da han elskede dem alle, og var dem hengiven i Jesu Christo. Hvilket hans reene Sindelag han ikke blot til at fremme det aandelige Vel frievillig (?) vilde bekiendtgiøre, men og i en ny Udgave af Hyrdebrevet udelade alt, hvad til Tvetydighed kunde give Anledning. Schweits, den 5te Januarii. Helvetiens Stilling bliver stedse meere betænkelig. Allerede hæve sig fra alle Kanter Vaadtlandets og de nenschatelske Biergegnes, Basels og Zürichs Patrioter, og de, der flygtede fra Bern og Solothurn, for at unddrage sig Oligarchienes Forfølgelse; foreenede æske de Patriciatets og Oligarchiets Afskaffelse, absolut Liighed i Rettigheder for alle Helvetiens Beboere, Affatning af en Constitution, hvorved disse Rettigheder Forfatningsrigtig garanteres; alle Schveitseres Deelagtighed i Nationalrepræsentationen, fuldkommen Tolerance og Religionsfriehed, Jndførelse af en bedre Rettenspleie, Affatning af en civil, og criminal Coder, og endelig Helvetiens Omdannelse til et Statslegeme, at Nationen kan faae desmere Consistents og desmere Magt og Anseelse forgieves søge Oligarchiene at unddrage Folket disse Fordeel, forgieves søge de at væbne det. Man er nysgierrig, hvad Jndtryk den bernske Regierings Proclamation vil giøre paa det franske Directorium. (Det er da seet, at den – i sidste Nummer meddeelte – giennem Gesandten Mengand gjorte Forespørgsel desangaaende). Det franske Directoriums Beslutning, Vaadtlandet angaaende, som ved Mengand den blev tilskikket, have Bern og Frankerig, ikke modtaget. Et bernsk Corps samler sig ved Nidau, et andet skal komme sammen ved Nyon i Pais de Vand. Ogsaa Solothurn, Freiburg, og Luzern vil levere Bernerne Contingenter. De øvrige Cantoner blive roelige, og deres Regieringer synes at tage det kloge Partie, at byde Haanden til en Revolution. J Basel skal skee et nyt Forslag i det souveraine Raad, for at indføre fuldkommen Liighed af Rettigheder, og rimeligviis vil det gaae igiennem. Allerede er Landfogderne i Cantonerne forbudet, for dette Aar at modtage den Høne, hver Bonde ellers som Symbol paa det forhenværende Liv egenskab maatte give Landfogden. Arau, den 5te Januarii. Den her samlede Landdag synes at vilde føye alvorlige Anstalter mod den franske Republik. Bern har foreslaaet en ny almeen Forbundseed, som er blevet antaget. Man frygter, det vil komme til Krig, og allerede er Folket i adskillige Cantoner opfordret. Ved et Maaltid, som Nytaarsdag blev givet alle Landdagens Deputerede, drak man blandt andre følgende Skaaler: "For Bevarelsen af de uforanderlige Grundsætninger med al vor Magt at forsvare vort dyrebare Fædrelands uskatteerlige Uafhængighed og Værdighed, og blive i bedste Forstaaelse med alle nye Republiker, og fremmede Magter Basel, den 8de 10de Januarii. J Arau gives, stærke Debatter mellem de bernske Deputerede. Mengand er allerede reist did, tillige med General Dufour, at efterkomme den ham givne befaling; ogsaa hedder det, at han har endnu andre Ærender angaaende en Forandring af Schveitses Statsforfatning. Staden Lausanne har den 3die sendt en Deputation til Bern, for at kræve sine gamle Rettigheder og Frieheder, Landstænderne. Fyrst Abbeden af St. Gall har atter maattet flygte af Landet for sine Undersaatter.