Berlingske Tidende, 1835-03-21
Vien, den 9de Marts. - Correspondenten af Allg. Zeit. melder fra Vien af 3die dennes: "Jeg troer endnu at maatte tilføje nogle Biomstændigheder, som ledsagede den forevigede Kejsers Endeligt. Herhid hører fornemlig den virkelig rørende Afskedscene, som fandt Sted mellem den Forevigede og hans ophøiede Familie i hans sidste Livs Øjeblikke. Kl. 12 Midnat, yttrede Hs. Majestæt det Ønske endnu eengang at see sine Born og sine Brødre. De bleve hurtigt kaldte sammen, og efterat den døende Monark havde tildeelt dem sin Velsignelse, hævede han Hænderne mod Himlen og sagde med bedende Stemme: "Jeg besværger Eder, mine Dyrebare, værer fromme og eendrægtige, og Himlen vil velsigne Eder. Efter disse med megen Anstrengelse fremførte Ord henfaldt den Døende i stor Svækkelse, og de Omkringstaaende bortfjernede sig; nogle Minutter derefter, da Monarken atter var kommet noget til sig selv, ønskede han at tale med Erkehertug Palarin. Med ham underholdt han sig on trent ti Minuter, som endnu syntes ham tilstaaede, for at lægge Ærkehertugen Ungarns Velfærd paa Hjerte. Strax derpaa begyndte Agonien, og Dødsværelsets Dørre aabnedes, for at hele Hoffet, efter gammel Skit, kunde være Vidne til Monarkens Bortgang. Den Kejserlige Familie er dybt angrebet af den Ulykke, der har truffet den, og smertelig Sorg opfylder Staden. Vien, den 10de Marts. – Den 7de d. M., om Formiddagen Kl. 11, blev den høistsalige Kejsers Hjerte, efter den af Hof og Borgpræsten forrettede Jndvielse, af tvende Kejserlige Kammertjenere, ledsaget af en Hof-Foureer, tvende Kammer-Fou rerer, tvende Pager med brændende Borfakler og tvende Kammerherrer, under Bedækning af tvende Arcierer, tvende ungarske og otte Drabant-Livgardister, højtideligt bragt fra Holborg-Sognekirken over Augustinergangen til Augustiner-Hofkirken; der blev det modtaget af Klostrets Prior og Convent, og paa den sædvanlige Maade bisat i Loretto-Capellet. Strax efter bleve Jndvoldene, efter forudgangen Jndvielse, under ovennævnte Bedækning, bragt i en sexspændig Gallavogn til St. Stephans Metropolitan-Kirke, hvor de modtoges af Dom-Capitlet og den forsamlede Clerus i kirkelig Ornat, og bleve i et højtideligt Optog baarne til Graven; der fandt Bisættelsen Sted med de sædvanlige Kirke-Ceremonier og Bønner. - Om Eftermiddagen gik den høitidelige Liigbegjængelse for sig. Allerede Kl. 3 begyndte Toget fra Augustiner-Hoskirken til Kapuzinerne paa det nye Torv. En Cavalleri-Commando reed foran, efter den kom samtlige Hospitalsfolk, derpaa alle Ordens Geistlige parviis, med brændende Vorfakler, ligeledes samtlige Stad og Forstad Præster; derefter Officererne af samtlige Borger-Regimenter og Corpser, Stadens Magistrat, de neder-østerrigske Landstænder, Hof= og Land-Embedernes Raader, uden Jagttagelse af Rang, og de fire Hof-Staber, i Sørgedragt og sorte Kapper. J Kapuziner-Kirken forsamledes imidlertid Ridderne af det gyldne Flies og af de andre indenlandske Ordener, Geheime-Raaderne, Kæm nerne og den ydre Hofstat, Damerne, Rector Magnificus, og de fire Decaner for det herværende Universitet, saavelsom Metropolitan-Capitlet, og endelig de i Anledning af Hs. Majestæt Kejserens sørgelige Hedengang fra Pressburg, i stort Antal hidkomne ungarske Landdags-Medlemmer. Den Kejserlige Over-Hofmarschal indfandt sig ogsaa i Sacristiet. Kort for det egentlige Liigtog begyndte fra Hofborgen, begav den Kejserlige første Over-Hofmester sig, under en Cavalleri-Bedækning, til Capuziner-Kirken, derfra strax til Sacristiet, hvor nu ogsaa Hans nu regierende Majestæt, med Hendes Majestæt Kejserinden, Deres Keiserlige og Kongelige Høyheder, Ærkehertugerne og Ærkehertuginderne indfandt sig for at bivaane Jndvielsen. Kl. 4 blev Liget indviet af Hof- og Borgpræsten, med Understøttelse af HofCeremoniaren og Hof-Capellanerne, i Overværelse af de, med brændende Fakler forsynede Pager, Livgardisterne, Kæmneren, Over-Staldmesteren, de trende Livgarde-Capitainer, tvende Kæmnere af Fyrstestanden og den Hedengangnes General-Adjutant; derpaa blev Kisten af Keiserlige Kammertjenere og Liv-Lakajer baaret fra Hofborg-Sognekirken op i den, i Svejzer-Gaarden posterede Hof=Liigvogn. Nu satte Toget sig i Bevægelse og begav sig over Borgpladsen, Michaelspladsen, Joserdspladsen og Borger-Hospitalspladsen, hvor Militairet var opstillet i Rækker, til Kapuziner-Kirken. Togets Orden var følgende: Cavalleriet reed foran, derpaa fulgte tre fiirlædige Hofvogne med Keiserlige Kammer-Fourerer og Kammertjenere, en Kejserlig Hof-Foureer til Hest, en sexspændig Hofvogn, hvori tre Livgarde-Capitainer og General-Adjutanten sadde, en sexspændig Hofvogn med OverKæmnerens Stedfortræder, Over-Staldmesteren og begge Kæm nerne af Fyrstestand. Efter disse fulgte Livlakajer i Sorg, derpaa Drabant-Livgarden med dæmpet Musik og Sørgeflor om Fahnen, endelig kom Liigvognen med den paa Puder højt staaende Liigkiste. Paa hver Side af Vognen gik tvende Livlakajer- og sex Pager med brændende Fakler. Tolv Arcierer- og tolv kongelige ungarske Livgardister, uden om disse tolv Drabant-Liv gardister, dannede Side-Bedækningen. Efter Liigvognen fulgte den Keiserlige Arcier- og Kongelige ungarske Livgarde til Hest med dæm vet Musik. Et Compagni Grenaderer og en Commando Cavalleri, sluttede Toget. Da man var kommet til Kirkedørren, blev Kisten, hævet fra Vognen af Keiserlige Kammertjenere og Livlakajer, stillet paa et, i Kirken oprettet, med Guldstof bedækket Bord, og derpaa, efterat, paa Over-Hofmesterens Anmeldelse om Ligets Ankomst, de Allerhøieste og Høieste Personer havde begivet sig til deres Pladse i Kirken, indviet af den herværende Fyrst Ærkebisp, med Understøttelse af mange Biskopper og de neder østerrigske Prælater, og endelig blev den af de pavelige Capuzinere, med Liv-Lakajernes Hjelp, baaret ned i Gravhvælvingen og der for sidste Gang indviet af Fyrst-Ærkebispen. – Den første Over-Hofmester, der, med Staven i Haanden, var fulgt umiddelbar efter Liget ned i Hvælvingen, lod nu Kisten aabnes ved en Kammer-Foureer, viiste Capuziner-Guardianen Liget og overgav det til hans Varetægt, hvilket Guardianen paa sædvanlig Maade lovede, hvorpaa Kisten blev lukket med tvende Nøgler; af disse fik Guardianen den ene, men Kæmneren, Over-Hofmester Amtets Cancelli Directeur, den anden, for at afgive den til Skatkammeret. – Saasnart Over-Hofmesteren var fra Hvælvingen kommet tilbage i Kirken, bortfjernede sig de øverste HofEmbedsmænd, Livgarde-Capitainerne og den hele Hofstat fra Kirken, som de Keiserlige Majestæter og de øvrige høieste Personer strax efter Jndvielsen havde forladt.