Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-11-28
(Jndsendt.) Den 20de d. M. Kl. 9 1/2 ankom jeg ved Nykjøbing. Færgebroe, for at tage over til det landoeconomiske Selskabs Generalforsamling i Saxkjøbing. Jeg fandt der en anden Reisende, der havde ventet 1 1/2 Time uden at kunne blive befordret over paa Grund af Lavvande, først ved min Ankomst var Vandet steget saameget, at den lille Færge kunde naae herover for at afhente ham. Jeg forlangte Mellemfærgen; et Signal blev heiset, men denne stod urokkelig fast paa hiin Side Vandet. Jeg maatte altsaa vente til den lille Færge kom tilbage. Havde jeg medført en Vogn, som denne ikke havde kunnet rumme, var jeg naturligviis slet ikke kommen over. Efter saaledes langt om længe at have naaet Færgebroen ved Sundby, var Opgangen for Hestene i den Grad besværlig, at jeg fandt Anledning til at erklære Hr. Junior, at det var en ussell Færgebefordring, hvorved man risikerede at faae baade Heste og Vogn ødelagt. Færgens Usselhed vilde Hr. Junior ikke indrømme; derimod tilstod han, at ved et saadant Lavande vare Hestene udsatte for stor Fare, og tilføiede: "men naar dHrr. Reisende ville risikere det, saa maae vi jo fare." Sundbyes stærkt afbenyttede Færgebefordring er altsaa af en saadan Beskaffenhed, og lover at blive det indtil videre, at der gives mange Tider paa Aaret, hvor Forbindelsen med Færgen, paa Grund af sydlig Vind, og den hører just ikke til de sjeldne, især om For= og Efteraaret, aldeles standser, eller i det høieste kun finder Sted til enkelte Tider paa Dagen, og selv til disse enkelte Tider er forbunden med den store Gene, at man risikerer at faae baade Heste og Vogn ødelagt, efter Færgeforpagterens egen Forsikkring. Jeg vil ikke fordybe mig i Betragtningen af de før gelige Følger, Færgeforbindelsens Virksomhed udøver paa hele dette Stifts Velgaaende; kun det troer jeg at torde sige, at den udgjør Skyggesiden i Rækken af vore offentlige Befordringsmidler, at Enhver, der i mindste Maade, er istand til at influere paa dens Forandring, maa fole sig stærkt og kraftigen opfordret til at arbeide af alle Kræfter paa at denne Plet, der hviler paa vort StiftsBefordringsvæsens Organisation, snarest muligt ryddes af Veien. Jeg har tidligere forespurgt, hvad der var til Hinder for den nødvendige Reform, samt bedet mig underrettet om, hvem der burde foranledige den, uden at kunne erholde bestemte Oplysninger. Jeg henvender mig derfor til de Autoriteter og Private in pleno, om hvilke jeg kan antage, at de ved fælles forenede Kræfter maae kunne raade Bod, paa dette Uvæsen, og jeg tør vel tilføie, i Fleertallet af dette Stifts Beboeres Navn, navnlig til Færgegaardens Eier, Kammerherre Amtmand de Neergaard, der er anbetroet en af Landets høieste Stillinger, der repræsenterer Lollands og Falsters Godseiere i Folkeraadet. Jeg henvender mig ligeledes til dette Stifts høie Øvrighed, der har givet dets Beboere saa mangfoldige Beviser paa Jver og Omsorg for deres Jnteresser, jeg opfordrer disse Øers Amtsraad, der er valgt for at paasee Stiftets Tarv og for at indgribe reformerende, naar og hvor Omstændighederne kræve det; jeg anmoder den kgl. Generalpostdirection, forsaavidt af den ved denne Leilighed kan ventes Understøttelse, om at arbeide med, for saa snart som muligt at see en Reform ved Sundby Færgested iværksat, der vil afgive en anstændig Forbindelse imellem Lolland og Falster, og derved svare til Tidens og det reisende Publicums billige Fordringer. Ourupgaard, den 26de Novbr. 1846. E. Tesdorpf.