Viborger Samler, 1831-10-06
Andenlandske Efterretninger. Hr. Capitain H. J. v. Blom har paa Boghandler Reitzels Forlag udgivet et lidet Skrivt, "Land- og Soemagt med nærmest Hensyn paa Danmark. Forfatteren dolerer herover den Superioritet, Publicum synes at inddrømme Marinen paa Landarmeens Bekostning, og søger at godtgjøre dennes større Vigtighed, som den, der i Krigstilfælde afgjor Nationernes Skjebne, hvilket han oplyser ved Exempler af vor egen og andte Nationers Historie. Som Grund til denne Forkjærlighed for Socetaten anfører Forfatteren: "Armeens Udenlandskhed indtil nærværende Konges Regjering, Forbindelsen med Norge, Kjøbenhavns Beliggenhed efter Tabet af Provindserne østen for Sundet og det 18de Aarhundredes langvarige Fred. Til Slutning erklærer Forfatteren at være traadt op mod Jdeer og ikke mod Personer. - Vor berømte Historiker De Gustav Ludvig Baden har i Kjøbenhavnsposten taget til Gjenmæle herimod; han beskylder Skrivtets Forfatter for Spidsfindighed. Som Exempepaa en Flaades Vigtighed anfører han, at England efter Tabet af sin hele Landmagt vilde ved Hjælp af sin uhyre Flaade forblive det samme (!) frygtelige og respectable England som fordum, hvorved Recensenten, uden at tale om det Overdrevne i denne Paastand, vistnok ikke har taget tilbørligt Hensyn paa Englands eiendommelige Stilling, hvormed intet andet Lands kan sammenlignes. Af Danmarks Historie henter Hr. Dr. Baden nu forskjellige Exempler, paa, hvorledes Flaaden ved flere Leiligheder har gjort Udslaget, hvorved han imidlertid har nedlagt flere vistnok ubeviislige Paastande, ligesom han ogsaa veden Sammenligning af Flaadens og Hærens Tilstand, i det 17de og 18de Aarhundrede til Fordeel for Førstnævnte langtfra at svække, tvertimod har understøttet Forfatterens Paastand om Hærens primitive Vigtighed. - Et andet Forsøg paa en Gjendrivelse af det blomske Skrivt er udkommet fra Hr. Capitain Falsen i Søeetaten. Denne erklærer sig enig med Blom i Sammes Anskuelser af Krigsskuepladsens Vigtighed og Landmagtens Superioritet, ligesom han ogsaa indrømmer Bloms Paastand, at Marinen ved kun er et Hjælpemiddel, men et høist nødvendigt og uundværligt Hjælpemiddel. Derimod paastaaer han, at Blom flere Steder har kastet Skygge paa "Standen,"istædet for at optræde mod Ideer." I dette med megen Humanitet affattede lille Skrivt anfører Forfatteren til Slutning, at Aarsagen til den formeentlige mindre gunstige Opinion for Landetaten muligen kunde søges i det Uheld, der oftere har truffet Tropperne, at de ikke ere blevne brugte i det Øieblik, da Staten har gjort Regning paa dem. Som Exempler anføres Qvistrumbroe og Middelfart. - Denne Paastand har atter fremkaldt nogle Oplysninger af Hr. Oberst Tscherning, hvorved han har søgt at visse (hvad ogsaa Falsen selv har erklæret) at det ikke var Tropperne, men uheldige politiske Forhold, der begge Gange tilintetgjorde Danmarks Haab. - En Sammenstilling af Bloms og Falsens Skrivter i Kjøbenhavnsposten (der endnu ikke er sluttet) gaaer ud paa at vise, at den Sidste har misforstaaet Førstnævnte, og endeligen findes i oftnævnte Blad nogle Linier af W. M. Olrik, hvori han med et Magtsprog fordommer det blomske Skrivt, og erklærer, at Dr. Baden ved sin Gjendrivelse igjen har bragt begge Etater i den Ligevægt med hinanden, som en Sophist vilde rokke.