Københavns Adresseavis, 1767-12-23
Denne liden Kiøbstæd, som tilforn har været i stor Anseelse, ligger i Horns=Herred i Wensyssel udi Aalborg Stift, og er den yderste Pynt af Nørre=Jylland. Dette Herred har sit Navn af Stedets Situation, hvis Stik kelse er ret i Form af et Krudhorn. Byens Navn Skagen, meener man, har sin Oprindelse af det gamle Dansk Ord Skagge, hvilket bemerker det samme som at skumpe støde, og da mange Skibe her forulykkes og støre an paa dette Lands farlige Grunde og Sandbanker i Havet, hvor de skages og stødes i Grund, saa er sluttelig deraf kommet det Navn Skagen. Byen deeles i det Gamle og Nye Skagen, det gl. Skagen, der nu kaldes Høyen, har kuns 30 Beboere, og en beliggende ved den nordlige Strand omtrent 1 Miil i ligeLinie fra Grenen. Det har i fordum Tid været langt større re, men ved det at Havet Tid efter anden har taget bort af Landet, har Jndvaanerne ofte maattet fløtte deres Huuse, saa at gamle Folk der endnu leve, kan mindes, at der have staaet store Bygninger der, hvor de største Skibe nu kan seyle. I Høyen er der et lidet Capel, hvor der prædikes og holdes Skrifte hver Maaneds Løverdag, hvor de Gamle og Skrøbelige tillige communicere, og undertiden allerhelst om Vinteren døbes der og Børn. Det saa kaldede Nye Skagen ligger ved Cattegat paa den Søndre Side, og er næsten en Fierdinqvey lang, men Huusene ere temmelig vidt adskilte fra hinanden formedelst den Sandflugt, som Stædet er plaget af. Man finder derfor en Forordning at være udgiven af Sal. Kong Frederich 2. dat. Frederichsborg den 29 October. 1570, som iblant andet ommelder, at ingen efter den Dag maae opslaae, oprykke, ophugge eller i nogen Maade ødelegge Marhalm, Hvideriis, Seener, Klittetag, Hielme, Slie eller the Torne, som groe paa Strandbakken, eller udi Klitten ud med Vester= imellem vor Kiøbstæd Riibe og Skaffen a. (a) Den yderste Ende af Landet kaldes Greenen eller det bekiendte Skager=Rif, som og kaldes Ska( See Danske Magazin Tom. 6. p. 68. ge=Rak, hvor Nord=Søens og Cateaattets Vande støde sammen; Dette Rif strækker sig 3 fierdendeel Miil ud med 2de Flene, den ene i Nordost, og den anden i Sydost. Kirken ligger for sig selv et Stykke Vey vestlig, den er af samme Bygnings=Art som de fleeste Landsbye=Kirker i Danmark, den har et anseeligt Taarn, som er i sær de Seylende til stor Nytte, da de over 3 Miile borte kan see det i klart Veyr ude i Søen, og er det allerførste, de faae i Sigte af Jylland. J Kirken holdes alle Høymesser, men Aftensang forrettes i Capellet ved Østerbye. Til Skagens Kirke Sogn henhøre endnu 10 vidt fra hinanden adskilte smaae matriculerede Bønder=Gaarde, som ligge Vester hen ved de saa kaldede Skagebunke, og grændse til Raaber=Sogn. Ellers er Skagen saa vidt, som Sognet strækker, af Kong Christian 2. incorporeret under et Birk, saa alle uden Byen, boende, som henhøre til Sognet, sortere tillige under Skagens Byes Jurisdiction. Den til Skagens Kiøbstæd og Meenighed henhørende Grund, strækker sig fra Greenen i en Længde af halvanden Miil fra Nord=Nordost og Syd Sydvest hen, denne Landstrækning er Vester ind ad omtrent en halv Miil paa det bredeste, og bliver immer smalere ud til Odden eller Greenen, saa at der ved Vesterbye, fra den sydlige Strand er ikke nogen Fierdingvey over til den nordlige Strand. Alle Vaaningshuuse nogle faa undtagne, der ere af Bindingsverk og Muur, ere ellers byggede af Bindingsverks=Tømmer, som baade udvendig og indvendig ere beklædte med Bræder, og Overdeelen af Huusene ere tækkede med Straae, men Udhuusene ere allene udvendig beklædte med Bræder; thi at have Leer=Vægge, vilde der falde for bekosteligt, da de have intet Leer nærmere, end det skal hentes 4 til 5 Miile langt borte til Lands.