Aalborg Stiftstidende, 1827-09-22
De Afvexlinger, som finde Sted ved de Skjønheder, som ere udbredte over Naturen, og som saameget bidrage til at forhøie dem, ere ikke alene en følge af Forandringerne af Dagens og Aarets Tider; men ogsaa af hele Jordens Construction, og ere saaledes et oprindeligt Anlæg, som Skaberen har nedlagt i vor Klodes Bygning for at gjøre den saameget mere interessant og behageligt for de Væsener, som have faaet Evne til at betragte den. De største Naturskjønheder ere udgydede over den midterste Deel af Jorden, over de Lande, som er beliggende imellem Vendekredsene i den saakaldte tropiske Verden; især naar et fugtigt Clima befordrer Naturprodukternes Udvikling. Alle Reisende tale med Henrykkelse om Jndiens og især Sydamerikas Naturscener; om Skovenes majestætiske Pragt, Blomsternes herlige og mangfoldige Farver og Tegninger og om Dyrenes, især Fuglenes, rige og blændende Dragt; Øiet mættes der aldrig ved Synet af Naturens utallige Underværker og Hjertet afkjøles ikke for rørende Følelser. Som man begiver sig længere bort fra disse Paradiser mod Sønden eller Norden, taber vel denne Skjønhedsfylde sig noget, dog kun saaledes, at den aldrig udslukkes, og uden at nye Fortryllelser, træde frem og vise sig for Øiet. Hvor Jordens Deel har sin egen Characteer af forskjellige Naturformer og Skjønheder. Amerika med sine uhyre Cordillerer paa hvis sneebedække Toppe Vulcaner bane sig Veie igjennem Jsen for sine Jldstrømme (saaledes paa Chimborasso, og paa mangfoldige andre Punkter) med sine vidtudstrakte, flodrige, fugtige og frugtbare Dale, som udbrede sig fra Vesten til Østen, med sine uhyre, blomsterfulde af Slyngeplanter omsnoede Skove, som Øxen, aldrig aabnede, hvor den Vilde ensomt vandrer, og hvor talrige Flokke af besynderlige, deels deligt tegnede og fra dem i de øvrige Verdensdele forskjellige Aber, indtage Menneskenes Plads, og med sin hele eiendommelige og pragtfulde organiserede Verden, sine Papagøier og sine Colibris, som kappes i Pragt med den glimrende Rigdom, som Jorden gjemmer. - Nyholland med sin forunderlige nu rædsomme, nu under skjønne Natur, hvor der findes de hæsligste Menneskeer og de skjønneste Fugle, hvor de ødeste Kyster føre til det meest fortyllende Jndland. - Sydhavets blomstrende Øer med sine Palmelunde, sine tykke Pandaner, hvor yndige Skove ligesom opvoxe midt af Havet; hvor hver Ø bærer ofte sin egen særskilte Characteer af organiske Former og levende Væsener (saaledes Ny-Guineas Paradisfugle o. s. v.) - Afrika hvor den uhyre Hede enten frembringer de ødeste Ørkener, eller de meest collosale Naturformer, der hvor den fornødne Fugtighed ikke manglet; hvor Plante- og Dyreriget træder frem i sin største Kraft; hvor Giraffen vandrer under Baobad=Træets umaadelige Skygger; hvor Elephanten og Løven opnaae deres høieste Styrke, og hvor Qvæleslangen, den uhyre Bog, er selv den mægtige Løves Betvinger. Viser Naturen sig vel ikke i Afrika i sin største Skjønhed og Frugtbarhed eller i sin største Yppighed, saa viser sig dog Livets Spil og de forganiske Væseners Kamp sig ingensteds saa mægtig som i denne Jordens Deel. - Asien, dette Phantasiens Oldtids Land, i hvis Midte høie og udbredte Bjergsletter hæve sig, beboede af talrige Nomader, og som mod Norden skraaner sig nedad til et rædselfuldt Jis land, og mod Sønden til et deiligt og frugtbart Sydland, fra begge afsondret ved himmelhøie Bjerge; en Jordens Deel hvor Menneskelivet er ikke mindre afvexlende end Naturen, i hvor foranderlige end dennes Former ere og hvor store end Overgangene ere fra den største Rigdom paa Naturformer til den ødeste Tilstand. Vi komme endelig til den Jordens Deel vi beboe, til det lidet, men mægtige Europa. Betragte vi dets Bygning, saa see vi hvorledes Anlægget er gjort til selv over denne mindste Deel af Jorden at udbrede de største Afvexlinger og derved den tigeste Mængde af Naturskjønheder. Begynde vi vor Vandring fra Sønden af, saa komme vi ind i store vellugtende Lunde af Citroner og Orangetræer; eller vi vandre i Castanie- og Oliven-Skove i en reen og klar Luft, i et mildt og varmt Clima, hvor Vegetationen aldrig hendøer, og viser sig i mangfoldige, ziirlige og pragtfulde Former Komme vi længere frem mod Norden saa møde os uhyre Bjergstrækninger, majestætiske for Synet og som frembringe de meest henrivende Naturscener. Vi stige ned af disse Bjerge og komme nu ned i store Viinlande, som vise sig meget behagelige for Øiet. Længere hen udbrede sig vidt udstrakte Sletter med ynderige Enge og et mere fortryllende Foraar end i de sydlige Lande, og hvor Agerdyrkningen og Culturen have opslaget deres Boepæl. Mod Norden hæve sig atter nye Bjergstrækninger, vel rige paa Naturskjønheder; men i vildere Former, indtil Snee=Landskaberne med deres eiendommelige Tillokkelser tabe sig i det yderste Norden. Saaledes er denne Klode vi beboe indrettet til at frembringe de største Naturskjønheder og i de mangfoldigste Skikkelser. Det sandselige Behagelige hæves uafladeligt ved det aandelige Fuldkomne, som er blandet derimellem, og som aabenbarer sig overalt i det Hele og i det Enkelte i Forskjellighederne og i Sammensætningerne. Naturens Skjønhed er stor og beundringsværdig her paa Jorden; dens ufornuftige Beboere, som blot leve for at ernære og for at forplante sig, fatte den ikke, og dens fornuftige Beboere, nemlig Menneskene, fatte den kun svagt og kunne ikke nyde den i sin hele Fylde; thi saameget vi Mennesker end staae aabne for at modtage det sandselige Behagelige, saa sløve ere dog vore Blikke til at opfange det aandelige Fuldkomne, som aabenbarer sig deri. - Hvorfor er da al denne overvættes Herlighed frembragt, Vi ville en anden Gang overlade os til de høie Betragtninger, hvortil dette Spørgsmaal kan lede.