Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1781-12-17
Aar 1781. No. 51. Syttende. Aargang retninger. fra Adres Contoirer Se Soi Bergen. i Norge. Mandagen den 17de Decembris. ha Copie. CHR J S T J AN den Syvende, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsten, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg. or synderlig Bevaagenhed tilforn, Eftersom Os allerunderdanigst er bleven foredraget, at de i Aasteds og Markeskiels Sager anbefalede Situations-Carter, hvis Bekostning ofte ey allene overstiger det omtvistedes, men endog heele Jordebrugets Værdie, give Anledning til overhaandtagende voldsom Opførsel, da Endeel, stolende paa andres Uformuenhed, søge at tilvende sig snart en og snart en anden Deel af dem uvedkommende Eiendomme; Saa give Vi Dig hermed tilkiende, at Vi, i Anledning af derhos allerunderdanigst gjort Ansøgning, samt Din derover indhentede Erklæring, og da Situations Carter egentlig ere paabudne, for at Vores Ober-Hof-Ret og Høieste Ret, der ikke kand tage Stæderne i Øiesyn, kand derved, om deres Beliggenhed, have den fornødne Oplysning, men Lavmanden og Under Dommerne derimod kand, ved selv, efter Anordningerne, at befare Stæderne, have større Oplysning, end ved Afridsning kand tilveiebringes, allernaadigst have funden for got, paa det de, paa saadanne Afridsnings-Carter medgaaende Omstostninger, ikke skal betage den Fattige Adgang til at paatale de ham paa hans Eiendom tilføiede Forurettelser, og at derimod Vores Ober-Hof-Ret og HøiesteRet kand have, til saadanne Sagers Paadømme, disse da først fornødne Carter til Øiesyn, her med, indtil videre, at anordne og befale: 1) At i alle Aasteds og Markegangs Trætter udi Bergens Stift, bør Citanten for Under-Retten ved Stævningen at rettelægge, efter Dommernes Tilspørgsel og Vederpartens lovlige Tilkaldelse, erklære, om han er fornøiet med, at Sagen, uden Afridsnings-Cart, efter Beviislighederne og Rettens Befaring, paadømmes, erklærer han og Vederparten dem da fornøiede med, at Sagen, uden Afridsning over Aastedet, paakiendes, maa det være Underdommeren tilladt med sine Meddomsmænd, Sagen, uagtet intet Situations-Cart er tagen, til Paadømme at antage, og derudi, efter Omstændighederne, fælde Dom. 2) Skulde Citanten ansee Cart nødvendig, tilkommer ham og at anskaffe samme, som da bør indeholde ei allene hans formeentlige Strækning, men endog den Strækning hans Vederpart paastaaer; men erklærer han, efter 1ste Post, ingen Afridsning at forlange, bør Vederparten, om han samme paastaaer, bestride de paa Cartet, der ligeledes bør indeholde saavel hans, som Citantens formeentlige Strækninger, medgaaende Omkostninger, uden at Citanten, hvad enten han vinder eller taber, derudi bør tage Deel. 3) Paaankes nogen af Under-Retten, uden tagen Afridsnings-Cart, paakiendt Sag for Lav tinget, forholdes med Sagens Paadømme og Situations Cartet, som udi de 2de foregaaende Poster er bestemt, da Lavmanden, ligesaavel som Under Retten, tillades, naar Parteerne dermed ere fornøiede, Sagerne, efter Aastederne at have befaret, uden foregaaende Afridsnings-Cart, at paadømme. 4) Det forbliver, som hidindtil, at ingen Marke gangs Sag maa, uden foregaaende Afrids nings Cart, af Ober Hof=Retten til Paakiendelse antages; Skulle derfore nogen finde sig beføiet for Ober-Hof=Retten at lade indkomme nogen af Lavmanden og Under-Retten, uden Situations-Cart, paadømt Sag, paaligger det ham, forinden Stævning hannem til Ober-Hof Retten meddeeles, udi sin Vederparts og de foregaaende Dommeres samt de førte Vidners lovlige Tilkaldelse, ved Conducteuren, over det omtvistede Stykke, efter Vidnernes forhen gjorte Udviisning, at lade tage en nøiagtig Afridsning, der bør tydelig vise saavel hans, som Vederpartens formeent lige Strækninger. 5) Denne Afridsning, for hvis Rigtighed Conducturen i alle Tilfælde bør staae til Ansvar bør, paa det Parterne kand befries for unødvendige Omkostninger, med at lade samme, som hidindtil, af de foregaaende Dommer med Aastedet conferere, af begge Sagens Pater paategnes med det omtvistede Stykke at overeensstemme, da den af Parterne, som skulde beskylde Cartet, bør paa egen Bekostning, mod Regress til Conducteuren, om det skulde være urigtig, lade samme af Dommeren med Strækningen conferere; Og paa det Sagen ei desformedelst unødvendig skal opholdes, bør al Jndsigelse mod Cartets Rigtighed, enten skee under sammes Tagelse paa Aastedet. eller saa snart det vedkommende til Paategning Vidnesfast anvises; Ligesom og Cartet bør, inden Fire Uger derefter, eller saa snart Dommeren dertil, for andre Forretninger, haver Leilighed, af hannem i begge Parters Tilkaldelse confereres, da Afridsningen, naar ei saaledes bliver modsagt og forfulgt, skal i alle Maader ansees for rigtig, og vedkommende, som ei i rette Tid have paatalt det, have Skade for Hiemgield. Og 6) De paa denne, i Tilfælde af Sagens Jnd stævning for Ober-Hof Retten, befalede Afridsning medgaaende Omkostninger, forskyder Sagens Parter, hver det Halve; Hvorimod Citanten, om han for Ober Hof Retten skulle tabe Sagen og Lavmandens Dom ved Magt kiendes, bør tilforpligtes, foruden de øvrige Omkostninger, at tilbagebetale Vederparten det af ham til Afridsningen i saa Maade udlagde. Derefter Du Dig allerunderdanigst haver at rette, og Vedkommende sligt til Efterretning at tilkiendegive, samt Os ellers at indberette, at du denne Vores befaling haver bekommet; befalende Dig Gud. Skrevet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongelige Residentz Stad Kiøbenhavn, den 9de November 1781.