Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1840-06-09
Jndenlandsk. Bladene have i den senere Tid været opfyldte med Beretninger og Balpareen paa Christiansborg, om den Pragt, som derved har udfoldet sig, og den Bekostning, som denne har voldet. Jmidlertid er det gaaet be, som det saa ofte gaaer, at der i Beskrivelsen have fundet Overdrivelser Sted, der ved saadan Leilighed vel ikke altid est, kunne undgaaes, men som dog altid burde undgaaet, Det er saaledes ganske urigtigt, naar man har angivet Udgiften ved Balpareen til 770,000 Rbd.", thi den har neppe overskredet 8000 Rbd.; derimod har dette Pragt bal vel fremskydet forskjellige Arbeider og Jndretninget ved Slottet, samt Forøgelse af Meublementet, hvilke Udgifter saaledes ikke ene og alene havde Grund i Balpareen. Heller ikke har Bal-Deeltagernes Costume være saa pragtfuldt, som det er beskrevet. Af Herrerne vare kun de faa Rankpersoner i de 3 første Klasser, som ikke bare Uniform, klædte en galla, nemlig bruun Klædes=Kjole og Atlaskes= eller Silke=Vest og Beenklæder, dog uden at dette har været nogen Nødvendighed, endsige at de dertil vare tilsagte. Ligeledes vare af Damers ne næsten alle Ugifte klædte i Linen og deres Toilette det Hele meere smagfuldt end kostbart. (Aalb. Av.) Have vore liberale Journalister siden Christian den Ottendes Trønbestigelse ærligt arbeidet paa at erholden Constitution og en uindskrænket Trykkefrihedde Under denne Overskrift har den glademisk Borger i Bladet Tagen" af 24de Mai fremsat nogle Bemærkninger, hvoraf vi tillade os der at gjøre et Uddrag Vi have (hedder det) ikke færre end tre berale eller ultra berale Dagblade, Kiøbenhavnsposter, Fædrelander og øden Frisindede;" alle ansee de en Confinen, og en uindskrænket Trykkefrihed for absolut nødvendigt Betingelser for Rationens Fremme og Udvikling; med alle tre have de faret frem med en saadan Ubesindighe- og iagttaget en saa lidet sommelig og passende Tene mo Regieringen, at de langt snarere have arbeidet mod enl for hine ophøiede Formaal. Da Christian den Ottendsbestaa sine Fædres Trone, vogtede dele Natientes Di paa ham med tillidsfuldt Haab og med forventningsfuld Glæde. Aldrig saa snart var den aldersteent, at Kong Frederik den Sjette fare heden, for Høyldmændenne for vort saakaldte liberale Parti sammenkaldte en Forsamling for at discutere og affatte en Adresse til den ny Konge, hvori Studenterne skulde fremhæve deres stianne Forhaabninger om ham, og fremsætte deres Onsker for Fremtiden. Kongen modtog og besvarede den i de budeigste Udtryk og betydede Deputationen, med en skarpt Buk paa Oforeren, at Trykkefrihedens fremt dige Tilstand i Danmark fornemmelig velde afhænge af den Brug, Journalisterne gjorde af Pressen. Journanisterne havde altsaa her en mægtig Opfordring til at kjøre en værdig og sommelig, sindig og anstændig Brug, af Pressen; men ikke destomindre bare de aldrig gjort en udesindigere Brug af den, end nu. Men maaskee har deres tilsyneladende urigtige og uktoge Fremgangsmaade været undskyldelig, eller i visse Maader nedrenrig Maaskee har Christian den Ottende siden viist sig som en Fiende af Natio ens Frihed og af Udviklingen, af den ædleste Jnteressen Maaskee han har allerede i den Grad sveget Nationens Tillid, at der behøves et Opraab til Nationen for at den ikke ganske skal synke i Tyraniere og Despotiets Lænker, ikke skal hindres i Opnaaelsen af sine aandige og materielle Formaal. Vi spørge: Hvad har Christian de Ottende aleet, hvorfor han ikke er nu ligesaa berettiget til sit Folks skjønneste Forhaabninget, som da han beste Tronen, Kan der tænkes no act mere Urimeligt og Barnagtigt, end at vente, at vor Konge strax efter Mottagelsen af Sindenternes Adresse og de Øvriges, som tilkjendegave deres Ønske om Forandringer i Regjeringsformen, skulde foretage eller idetmindste tilkjendegive, at han vilde foretage et Skridt af saa ubyre Vigtighed, Jfald Rusland, efter tilkjendegivelsen af den Beslutning at give Danmark, der i herved 200 Aar har havt en absolut og uindskrænket monark sk. Regjeringsform, en constitutionel menarkisk, øieblikkelig havde sendt os en ubyre Hær paa Halsen, vilde da Leb mann, Christensen, Gjødvad, Monrad og Grune gaaer smod den og slaaet den paa Flugt blot ved at fremvise deres revolutionaire Ansigter og heise den trefarvede Fane? Den 1ste Juni afsagde Hof- og Stadsretten Dom i Sagen, committeret Skifteforvalter paa det hernstorffske Gods, E. D. Bruun, contra Kammerraad og Contoirs chei under det kal. General=Toldkammere og CommerteCollegium Jens Jensen. Retten dømte: at naar Jndstævnte efter foregaaende lovlig Omgang med sin corporlige Eed bekræfter, at han ikke har solgt eller modtaget Valuta for et Beløb af 8300 Rbd. i kgl. 4 pCt. entebærende Obligationer eller nogen Deel af dette Beløb, bør han, imod til afd. Gaardmand Lars Jacoblens Baat tilsvare en kgl. ApCt. rentebærende Obligation paa 500 Rbd. Sole med Renter heraf fra den 11te Decbr. 4834 ind til Betaling skeer, iøvrigt for Tiltale af Citanten, som som mitteret Skifteforvalter i bemeldte Bo, fo at være. Men trøster han sig ikke til saadan Eid at aflægge, bør han, foruden den nævnte Obligation paa 50 Rbd. med Renter, som meldt, endoldere til bemeldte Baudrede 8,300 Rbd. Solv i kal. 4 pCt. renterede Obligationer, eller et saadant Beløb af denne Sum, med Hensyn til hvilket han ei drister sig til at aflægs Eden med Renter heraf fra den 11te December 1834 ivor Betaling skeer; men iøvrigt f. Citante i Tiltale til at være. Protessens Omkostninger ophæves.