Berlingske Tidende, 1835-06-09
Paris, den 30te Maj. – Da Pairs-Kamret i sit Møde i Gaar eenstemmigt havde forkastet Advocaten Michels Paastand og Jncompetentse, reiste sig en Frem- og Tilbagesnakken over de mange Uregelmæssigheder, Pairerne have begaaet under den hele Sag, og ligeledes nu ved Udstedelsen af Stævningerne. De Anklagede forlangte, at samtlige deres 111 Staldbrødre skulde være tilstede, da hidtil kun 80 vare stævnede paa en retsgyldig Maade. Kun een af de Anklagede, Advocaten Laurent, fordrede at blive dømt paa Stedet. Men Kamret besluttede dog, at Proceduren skulde fortsættes. Hr. Bichat, Tribunes Redacteur, blev først afhørt, og han erklærede, at han havde sadt i Fængsel, da det Rummer af Avisen, hvori hiint Brev indeholdtes, kom ud. Jmidlertid vilde han dog overtage Ansvaret, da han havde undertegnet Bladet in blanco, hvilket dagligen var Tilfældet. Hr. Jaffrenon indrømmede derpaa, at være Reformateurs Redacteur, som hans Forsvarer tog Hr. Raspail Ordet. De anklagede Redacteurer - sagde han - ville ikke give nogen Oplysning om, hvad der har foranlediget dem til at lade Underskrivterne trykkes under Brevet; de ville kun gjøre den bemærkning, at Brevet er kommet til dem uden Underskrivter og at de have sat de 110 Defensorers Navne, som de havde steretyperet i deres Trykkerier, under samme. De kunde saa meget mindre troe, at handle urigtigt herved, da Brevet var udmærket høfligt. (Pairerne loe.) Ja, mine Herrer udmærket høfligt; thi i vore Blade give vi Dem daglig langt bittrere Sandheder at fordøie. De have Deres Saloner og Deres Kammer, hvor De kunne give Deres Daddel over vort Forhold frit Løb. Skjelder De os ikke fra Talerstolen daglig ud for Anarchister o. s. v. Saa lad ogsaa os aabenhiertigt i vore Journaler udtale os over dem. Jøvrigt maae De hverken vente Gjenkaldelse eller Afbigt fra vor Side. Hvor forskjellige end vore Anskuelser ere, ere De dog altfor meget Franskmænd til at De skulde troe, at vi ville skjelde for Dem. - Nu henvendte Præsidenten sig til den første af de anklagede Forsvarere, Hr. Armand Carrel. De kjender sagde han - Brevet som blev indført i Tribune og Reformateur. Har dette Brev været forsynet med Deres Underskrivt, Erklær Dem over Underskrivten og over Deres mulige Medvirkning til Brevets Publication. Hr. Carrel svarede, at han holdt Kamret for incompetent, og at han derfor kun under Protest kunde indlade sig paa videre Forhandlinger. Det forelagte Spørgsmaal kunde han ikke besvare, førend hans formeentlige eller virkelige Underskrivt blev fremmet, og ikke et blot, ugjenkjendeligt Aftryk Originalen besidder jeg ikke - svarede Præsidenten. Afgjørelsen, af Spørgsmaalet, om Brevet er undertegnet af Hr. Carrel, eller ikke, lader jeg komme an paa hans egen Erklæring og gjentager saades mit forrige Spørgsmaal til ham. Hr. Carrel svarede, at han havde Ret til, forinden at paastaae Originalens Fremlæggelse, og at han og hans Staldbrødre forlangte de beskyttende Forholdsregler iagttagne; han fremsatte derfor følgende Paastand: J Betragtning af, at der ingen Forbrydelse kan være, uden at corpus delicti existerer, maa det behage Kamret at erkjende, at der intet kan gjøres videre mod de Jndstævnede førend det, som det hedder, af dem undertegnede Original-Document forelægges dem. - Kamret delibererede i de Jndstævnedes Overværelse over denne Paastand; Pairen Herr Dubouchage talde for samme. "Journalens Redacteurer - sagde han - have erklæret os, at der ingen Underskrivter fandtes under Brevet. Dette maa være os nok, da vi ikke ere istand til at forelægge de Paagieldende corpus delicti. Hvorledes, hvis nu ogsaa mit Navn paa samme Maade havde forvildet sig hen paa Brevet, skulde jeg derfor, skjøndt 100 Mile fjernet fra Paris, tilholdes at møde for Deres Skranker, blot fordi det havde behaget Nogen, at aftrykke mit Navn, Jeg stemmer for, at samtlige Jndstævnede, med Undtagelse af Redacteurerne, frigives. - Herr Bastard de l'Etang opponerede herimod og meente, at den trykte Journal var corpus deliotti, thi Offentliggjørelsen udgjorde Forbrydelsen. Det opstillede Spørgsmaal, om Herr Carrel og Staldbrødre havde givet deres Underskrivter eller havde bemyndiget til Offentliggjørelsen, kunde derfor gjerne besvares uden Original=Actstykket. Kamret voterede, og kun tvende Pairer, de Herrer Dubouchage og Lanjunais, stemmede for Herr Carrels Paastand; den blev saaledes forkastet. Præsidenten gjentog nu sit Spørgsmaal til Herr Carrel, og det lykkedes ham omsider, at bevæge denne til, directe at gaae ind paa samme. J sin Besvarelse bemærkede Hr. Carret, med Hensyn til Præsidentens Fordring, at de Jndstævnede skulde vedgaae eller fragaae Underskrivterne: J. Abbediet, under September Mordene 1792, spurgte hiin Morder bande, der selv havde dannet sig til et Tribunal, sine Offere: ere J Aristrocrater L. Det bejaende Svar drog Døden umiddelbart efter sig, det benægtende i Almindelighed Løsladelsen. Vi befinde os i en lignende Forfatning ligeover for Dem. Skal hiint Spørgsmaal endelig besvares, saa vil jeg paa Ære og Samvittighed besvare Dem samme saaledes: Ved Tilfælde, ved min Fraværelse eller ved en anden Omstændighed, og ingenlunde fordi jeg i mindste Henseende misbilligede det paaankede Brevs Jndhold, er det skeet, at jeg hverken har undertegnet eller offentliggjort samme. Men derved skal det ikke være sagt, at jeg vilde vide mig erklæret for uskyldig, heller ikke er jeg til Sinds at forlange, at Kamret skal troe mig paa mit Ord. Nu kan Kamret gjøre hvad det vil; jeg venter dets Kjendelse. Præsidenten protesterede mod den fornærmelige Sammenligning med September-Morderne, og tilføiede: Benægtelsen af det Spørgsmaal, hvis Besvarelse vi havde overladt til deres Æresførelse, kan rigtignok ikke forbinde os til noget, men den maa nødvendigviis være af uhyre Vægt i vor Retfærdigheds Vægtskaal. – flere af de Jndstævnede henholdt sig senere til Hr. Carrels Svar; Andre svarede kun "Jeg har hverken Deel i Underskrivterne eller i Offentliggjørelsen. – Stævningerne vare iøvrigt saa skjødesløst behandlede, at blandt Andet tvende Bernarder mødte istedetfor een, og Præsidenten havde Møje med at udfinde, hvilken af dem han havde stævnet. David de Thiais, Advocat og Redacteur af Journalen "Schodu peuple-, vægrede sig ved enhversomhelst Erklæring. Den bekjendte Republicaner Blanqui sagde derimod "Da jeg ikke af overdreven Delicatesse vil give mig til Priis for Kamrets vilkaarlige Jurisdiction, erklærer jeg hermed, at jeg hverken har taget Deel i Underskrivterne eller i Offentliggjørelsen." Ligeledes talde Hr. Hyppolite Carnot, den berømte Carnots Søn, paa hvem Alles Øjne henvente sig. Kl. 6 sluttedes Mødet. I Dag bemærkede man blandt de mødende Jndstævnede Abbed Lamennais, som i Gaar manglede. Et nydeligt Fruentimmer Ansigt lod sig ogsaa see i en af Logerne, skjøndt Adgangen paa det strengeste er forbudt alle Qvinder. Men Alle interesserede sig saa meget for Processen, at man neppe lagde Mærke til Damen. Flere Skræddere have hidtil forgjeves gjort sig Umage for at opfinde mechaniske Hjelpemidler til, paa en mindre kostbar og hurtigere Maade at forfærdige Klæder. Dette Problem er endelig blevet løst af en herværende Skrædder, ved Navn Chalumeau, som ved Hjelp af en Maskine tilskjærer i faa Minutter en heel Klædning. Comiteens Secretair for Kunster og Manufakturer har forelagt Academiet for fransk Jndustri en særdeles gunstig Beretning derover, efter hvilken Opfinderen er blevet tilkjendt en Æresmedaille.