Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1831-01-04
Udenlandsk. Dommen over de fire anklagede Exministre blev afsagt den 21de December og lyder saaledes: "Efter at Pairskammerretten, i Følge Deputeertkammerets Resolution, har taget denne Sag under Overveielse, hørt den udnævnte Committees Betænkning og de Anklagedes Forsvar, saa, i Betragtning af: at Forordningerne af 25de Julii ere et aabenbart Brud paa det constitutionelle Charte af 1814, paa Valglovene, og paa de Love, der sikkre Trykkefriheden, og at den kongelige Magt ved hine Forordninger usurperede Lovgivningens Functioner; at, endskjøndt Carl des individnelle Villie kan have havt Jndflydelse paa de Anklagedes Bestemmelser, denne Omstændighed ikke kan befri dem fra deres lovmæssige Ansvarlighed; at det af Procesforhandlingerne skjønnes at August Julius Armand Marie, Fyrste af Polignac. som Minister for det udenlandske Departement, Krigsminister ad interim og Præsident i Ministerconseilet; Peter Dionysius, Greve Peyronnet, som Minister for det indenlandske Departement; Johan Balthar Victor de Chantelauze, som Seglbevarer og Justitsminister; og Hannibal Magloire Greve Guernen Ranville, som Minister for Kirkevæsenet og den offentlige Underviisning alle paa Grund af den 13de Artikel i det constitutionelle Charte af 1814 ansvarlige, have contrasigneret Forordningerne af 25de Juli, hvis Ulovlighed de selv erkjende, anvendt ethvert Middel til at fuldbyrde disse med Vold, og raadet Kongen til at erklære Hovedstaden i Beleiringstilstand, for at kne Borgernes lovmæssige Modstand med væbnet Haand; i Betragtning af, at disse Forbrydelser henhøre til det Landsforræderi, som den 56de Artikel i Chartet af 1814 har forudseet, erklæres Fyrst Polignac, Grev Peyronnet, Victor Chan Tirsdagen den 4 Januar 1831. telauze og Grev Guernon Rainville skyldige i Landsforræderi. J Betragtning af, at ingen Lov har fastsat Straffen for Landsforræderi, og at Retten altsaa er nødt til at supplere denne Mangel; i Overeensstemmelse med den 7de Artikel i Criminal-Loven, der sætter Deportation i Classe med infammerende Legemsstraffe; i Overeensstemmelse med den 17de Artikel i samme Lov, der erklæret Deportation at gielde for Livstid, i Overeensstemmelse med den 18de Artikel, der bestemmer, at Deportation medfører borgerlig Død, og at den 25de Artikel i Civil-Lovbogen bestemmer Følgerne af borgerlig Død, i Betragtning af, at der, udenfor FrankrigsContinental-Territorium ikke er noget Sted, hvorhen Forbrydere, der dømmes til Deportation, kunne føres hen og holdes i sikker Bevaring: dømmes Fyrst Polignac til Fængsel paa Livstid paa Kongerigets Fastland, til at have forbrudt sine Titler, sin Rang og sine Ordener; han erklæres for borgerlig Død, alle Virkningerne af Deportationsstraffen skulle i Henseende til ham blive i Kraft, som de nysnævnte Lovsteder bestemme dem. Efter at have overveiet alle de Sagens factiske Omstændigheder, der resultere af Procesforhandlingerne: dømmes Grev Peyronnet, Victer de Chantelauze og Grev Guernon de Rainville til Fængsel for Livstid; til at forblive i Jnterdictionstilstand, overeensstemmende med Art. 28 og 29 i Criminalloven; ligeledes have de forbrudt deres Titler, Rang og Ordener. De Anklagede dømmes, Een for Alle og Alle for Een, til at betale Processens Omkostninger. Denne Dom skal ved et Budskab meddeles de Deputeredes Kammer. Den skal trykkes og opslaaes i Paris og i alle Kongerigets Sogne, og tilstilles Justitsministeren, for ved ham at fuldbyrdes."