Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-06
J Slutningen af April Maaned forlod jeg Berlin, hvor jeg havde passeret min Vinter meget behageligt, i det mindste ifølge mit Humeurs Beskaffenhed. J Potsdam opholdt jeg mig nogle Dage, deels fordi jeg havde svært ved at forlade min Datter, som var utrøstelig ved min Bortreise, og deels fordi jeg endnu ikke havde betragtet Potsdams Pragt. Saus souci kunde jeg ikke dengang faae at see, men maatte have det tilgode til min Hjemreise, som jeg haaber skeer næste Sommer. Naar man blot seer alle Ting med kritiske Øine, kan der uden Tvivl ved Slottet i Potsdam og dets Tilbehør være meget at udsætte; jo for min Deel troer, at naar man reiser for at fornøje sig og at opmuntre Sindet kan man, endog som Kunstner, i mange Henseender i Potsdam opnaae sit Ønske, vel sandt, at man ikke overalt sporer den græske Stil, men i det hele hersker dog meere Smag end man skulde vente, og kuns meget faa Steder kan fremvise mere Rigdom og Pragt. Jeg fandt i Potsdam en Billedhugger ved Navn Wohlert, som har freqventeret vores Akademie; om jeg erindrer ret, saa er han en Eleve af Dem. Den storagtige Pohlman, Inspecteur ved Billed-Galleriet i Sanssouci, og i sine Tanker en meget lærd Historie Maler, besøgte jeg ikke, thi den Sl havde udladt sig meget haant om vore Kunstnere, især erfarede jeg, at han i et Selskab i Berlin havde havt meget at udsætte paa Abildgaard, og saa er den Stymper ikke istand til at præparere sin Pa lette. Der sidder i Akademiet i Berlin en Leda, som er et Foster af denne Pohlmans romerske Frugtsommelighed; men det er en smuk. Jmidlertid gjør Minister Heinitz meget af bemeldte Pohlman, thi han skal gielde meget hos Kongen, saasom han har ofte Leilighed til at tale med Hans Majestæt i Billedgalleriet: ham er det og som har bragt Trippel i Forslag. Fra Potsdam gik jeg til Dresden; dette for en Kunstner saa meget, interressante Sted saae jeg igjen med en ubeskrivelig Fornøielse. Jkke destomindre fandt jeg alting ganske forandret, kun Galleriet kjendte jeg igjen, skjøndt jeg maae tilstaae, at endog mange Ting her ikke gjorde mig det Jndtryk som for 20 Aar siden. Om jeg nu saae med skarpere Øjne, eller fordi mit Sind dengang var muntrere, skal jeg ikke sige, men nok at jeg blandt den Mængde af Kostbarheder ogsaa fandt en Hoben Middelmaaigt. Selv Pompeo Battonis Magdalene vilde aldeles ikke behage mig, og skulde De troe, at Natten af Corregio ikke dennegang satte mig i Enthusigsme, derimod gjorde Corregios St. George mig megen Fornøielse, ligeledes den hellige Sixtus, af Raphael. Le genie de la Glorie af Carraggio frapperede mig frem for alle øvrige Malerier, i den hele Dresdener Samling. Antiquerne, som nu ere opsatte og rangerede i det saa kaldte Japanske Palais, fortjene at sees, der er et Par Vestaler, som ere ypperlige. Mengs's Gibs-Afstøbninger, som ere placerede i det forhenværende Brühlske Palais, ere ikke ubetydelige, og denne Samling kunde vi have havt, thi den er solgt for meget godt Kjøb. I øvrigt er det i Dresden uendelig dødt for Kunsten, til Lykke for de sachsiske Kunstnere, at de beboe en Plet paa Jordkloden, hvor næsten alle Fremmede passere, og saaledes have Lejlighed at occuperes. Kunsternes Præses er Grev Marcolini, en slet og en yderlig dum og interesseret Karl, – en Jtaliener. Jeg havde kjendt ham meget godt som Page, og af den Aar saa gjorde jeg ham en Visite, men jeg havde nær geraadet i Strid med den Sl-, thi han talede saa slet om Kunsterne og vilde have dem udryddede overalt. Grev Marcolini beviste mig en Slags Grovhed og dette var Aarsagen, hvorfor jeg lod svare Prinds Anton, som vilde have at jeg skulde male hans Gemalinde, at det var for sildigt og at jeg havde indpakket mine Sager og stod paa Point at reise. Grost og Zingg fornøjede sig meget over min Kiekhed, men det fortrød dem, at jeg ikke havde været grov nok imod Marcolini, ligesom det og gjorde dem ondt, at den Sluppert var Skyld i, at jeg intet efterlod af mit Arbeide. Efter en 3 a 4 Ugers Ophold forlod jeg det i saa mange Henseender interessante Dresden, og begav mig over Meitzen og Leipzig ind i Voigt land til Grev Reus den 43, som residerer i Køstritz, ikke langt fra den for nogle Aar siden af brændte Handels- og Fabrik-Stad Gera. Her tog mit fornemme Levnet sin Begyndelse, og jeg har siden min Ankomst til Køstriz indtil nu næsten ikke omgaaets uden med Fyrstelige Personer. Arveprindsen af Saxen Coburg med hans Gemalinde som er en født Grevinde Reuss, var mit daglige Selskab i 4 Uger. Denne Prinds af Coburg er en Cousin af vores Arve=Prinds og Præses, saasom hans Moder var Søster til vores Dronning. Han ligner ellers af Ansigt og Figur meget den nu regjerende Konge af Preussen, kun han seer vittigere ud end Kongen og har mange Kundskaber, hvilket for nærværende Tid man finder blandt den største Deel af de tydske Fyrster, at de ere meget oplyste, og aldeles ikke stolte. Fra Køstritz gik jeg til Jena, hvor jeg kuns opholdte mig et Par Dage; jeg gjorde Bekjendtskab med nogle Professorer, som vare meget gode Folk, meget lærde og Pedanter; de vare saa gode at de kappedes om at tilbyde mig Logis og Bord, naar jeg kuns ville blive hos dem, deres gamle Husholder sker eller Professorinderne istemmede med; de havde næsten alle krøllede Nakker eller Tourer; dette var maaskee Aarsagen hvorfor je ikke lod mig overtale. Jeg gik da til Veimar omtrent 3 Mile fra Jena; her holder Hertugen, af Sachsen Veimar sit Hof, og sin Residents. Veimars Beliggenhed er overmaade angenem, og Hertugen har taget det bedste Partie der kunde tages for at embellere Stedet. Den berømte Gothe har været hans Raadgiver, en Mand af Smag, hist og her lidet Tydsk, ellers ere der mange Ting som har Lighed med Kuppelen paa Fredensborg, men Veimar har det forud, at der er Vandfald og bjergagtige Partier. Hertugen af Veimar er meget Preussisk og Militair, ikke desto mindre agter han Kunsterne, og kjøber idelig Kunst=Sager; han har og ladet indrette et Slags Akademie, hvor en af mine gamle Parisiske Krigs Kammerater er Directeur, nemlig der Herr Rath Krause. Weidenhaupt kjender og ham meget godt, han logerede i Paris med Schmutzer. Fortsættes.)