Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-11-30
Nyeste Post-Efterretninger. Man har endnu ingen officiel bekiendtgjort Liste paa Medlemmerne af det nye Engelske Ministerium; men man holder den af Bladet Coureren opgivne (og i forrige Blad meddeelte) Fortegnelse for at være authentisk, hvortil kan føies at Lord Goderich er bleven Statssecretair for Colonierne, Sir James Graham første Lord for Admiralitetet, Lord Holland for Hertugdømmet Lancaster, Lord Melbouen Chef for det indenlandske Departement, Hr. Charles Grandt for det Jndiske Departement, Lord Durham Statsseglbevarer, Marqvien af Anglesea Chef for det Jrlandske Departement og Hr. Stanley Undersecretair derved, Hertugen af Rich mond Over=Feldtøimester, Hr. R. Grant Generaladvocat og Lord Hill Chef for Armeen, hvilken Post skal have været Hertugen af Vellington tilbudet. Lord Aberdeen skal have offentlig erklæret at Lord Palmersion bliver hans Successor. - Hr. Broug ham skal kun under den Betingelse have overtaget sin nye Post, at Parlamentsreformen bliver gjort til Gienstand for Forhandling i Cabinettet. Lord Grey skal have erklæret Kongen, at han betragter følgende tre Grundsætninger, som at maatte blive Grundvolden for enhver Administration som skulde dannes under hans Auspecier, nemlig: En streng Oeconomie i enhver Green af Statens Administration. 2) Jkkeintervention ved de udenlandske Magters Anliggender og 3) en moderat Parlamentsreform, og det hedder at Hs. Majestæt har givet sit Samtykke dertil. - Den nye Jndenlandsk minister i Paris Greven af Montalivet har tilskrevet Børs Politiecommissairen et Brev, som er blevet opslaget paa Børsen, hvori han siger: at den Administration, som, bliver dannet i England, vil indeholde nye Garantier for Fredens Vedligeholdelse; thi man har gyldig Grund til at formode at det vil blive Lord Grey overdraget at sammensætte det nye Ministerium. - Det Vellingtonske Ministeriums Fald, skriver man fra London, er et talende Beviis paa hvor lidet selv den meest udmærkede Characteer formaaer at modstaae Tingenes Gang og Tidens Aand. Hertugen af Vellington, som havde forbundet sig med de Liberale for at modsætte sig de Torys, og derved at drive Sagen angaaende den Jrlandske Emancipation igiennem, troede nu ligeledes at kunne forbinde sig med de Torys imod de Liberale for at afvise enhver Parlamentsreform. Hertugen har aldrig været opulair hverken som Minister eller som Chef for Armeen; thi han har et frastødende Væsen og en udvortes Stolthed, der under Parlamentsdebatterne gik i hans kolde Ansigtstræk over til et Slags Haan; men da han i Overhuset havde erklæret sig imod al Parlamentsreform, saa blev han i egentlig Forstand opgivet af den offentlige Mening og Aversionen imod ham gav sig derved især til kiende: at paa den vigtige Dag, da der i Underhuset blev debatteret og Civillisten, udebleve saamange Medlemmer deraf, saa at det kunde lykkes Oppositionspartiet at styrte Ministeriet ved at erholde Majoriteten. England har nu faaet et Vhiaministerium og synes allene herefter at knune taale et Ministerium af dette Partie, og med et saadant vil en nye Tingenes Orden fremkomme (Ja vel). Den vanskeligste Qvæstion vil blive den om Parlamentsreformen skal giøres til en Gienstand for Cabinettets Forhandlinger. Alle Medlemmerne af det nye Ministerium møibillige de Principer; som det forrige havde fulgt med Hensyn til Udlandet; alle vare misfornøiede med Don Mi quels Erkiendelse, som nu vanskelig vil finde Sted. Alle ere stemte for at iagttage den fuldkomnestNeutralitet ved Fastlandets palitiske Forhold, og det saakaldte Ligevægtssystem vil paa intet Sted i Europa kunne herefter smigre sig med Engelsk Hielp, Engelske Subsidier og Engelske Traktater (men herved vil ogsaa den østlige Politik komme til at faae en ganske anden Gang end hidintil, og en ny Tingenes Orden vil ikke allene fremkomme for England men for hele Menneskeslægten. Man maae dog tilstaae at der giver sig i dette jordiske Liv et Princip tilkiende, som driver Menneskenes Foretagender bestandig videre fremad; Kamp og Udvikling er Tingenes Lov. Menneskene synes at være frie Væsner; de vakle imellem deres Fornuft og deres Lidenskaber og bilde sig ind at være deres egne Herrer; men de ledes dog bestandig efter høiere Hensigter. Enhver, som er bekiendt med Storbrittanniens Historie kan ikke andet end med en forhausende Forventning betragte hvad der er foregaaet, see imøde hvad der skal komme; thi Storbrittannien er et repræsentativt Monarkie, baseret paa Aristokratiet og Grundpillen er rystet.) Blandt de afgaaede Ministre var der ingen udmærkede Talere, ikke engang Hr. Peel uagtet hans øvrige Duelighed. Det var en Følge af Hertugen af Velling tons bydende Characteer, at han omgav sig med saadanne Mænd. Hovedanledningen til Ministeriets Fald var den franske Revolution; man kunde forudsee, at den gode Forstaaelse imellem England og Frankerige kunde ikke vare længe og da Hertugen af Vellington ikke kunde beqvemme sig til at omgive sig med Personer af Vhig Partiet, saa var det ikke mueligt ved den nærværende Tingenes Tilstand at dette Ministerium kunde længe holde sig. Greve Grey er en Mand imellem 50 til 60 Aar; han er den første Taler i Overhuset; men han seer noget bleeg og heftisk ud; han er af middelmaadig Væxt og meget mager; men i hans hele Udvortes yttrer der sig er dyb Følelse og en overordentlig Fiinhed; han har en talrig Familie og lever meget lykkelig i dens Kreds. - Uagtet det nye Ministerium stemmer overeens med Folkets Ønsker og svarer til Tidens Aand, saa ere dog de consoliderede Fonds faldne til 83; thi det er Stormens Periode som man gaaer imøde, saalænge kun Stormen herskede i Udlandet, saa kunde en Pitt formaae at regiere den, men hvor findes nu den Minister, om hvilken man kan haabe at han vil formaae at beherske den Jndenlandske derer paa Veien til at vise sig; dog havde man betragtet Hertugen af Vellingtons Yttring, i Over huuset at Parlamentet ikke behøvede nogen Reform som en Fornærmelse imod Nationen og som en Forhaanelse imod den offentlige Mening. - Jkke alene den Engelske Nation er deelt i to politiske Partier; men med London som Stad er det samme Tilfældet. J den Afdeling af Byen, som kaldes Vestminster, hvor de Fornemme boe, blev Hertugen af Vellington den 9de Novbr., hvilken Dag havde været bestemt til den store Fest i City, modtaget med Jubel, da han reed derigiennem, imedens han bliver forhaanet i Cito hvor Borgerlivet er i Bevægelse. Bladet Times har dog nylig taget denne berømte Mands Forsvar; Han har gjort meget, siger det, for de Fattige; han har bevirket Ølprisernes Nedsættelse, som er saa vigtigt for den simple Mand. Denne Handling burde have giort ham populair foruden det at han er en Helt; det er besynderligt nok, at den Mand som befriede Spanien og Europa og overvandt Bonaparte, skal i det Brittiske Riges Hovedstad blive udpebet af Skiøger og Lommetyve. - Nu ville imidlertid de foranstaltninger som Hertugen havde truffen til at holde Pøbelen i Tømme og soutinere sin Anseelse blive ufornødne; saaledes havde han fat Tover i en fuldkommen Forsvarstilstand, ladet Graven, fylde med Vand og lagt en Garnison der af 1400 Mand, hvoriblandt et heelt Detaschement Artille, rie fra Volvich, ogsaa havde flere Tropper faaet Ordre at nærme sig Hovedstaden. - Paa Landet et det endnu meget uroligt; man troer at deMordbrande, som blive begaaede, bevirkes af et hemmeligt Complot, som vil tilveiebringe en almindelig Uroe i hele Landet; men ligesom Folkestemningen i England har bestemt erklæret sig for en moderat Parlamentsreform, saa synes den ogsaa ligesaa bestemt at yttre sig imod de vilde Reformatorers Foretagender, og de offentlige Blade tage dygtig fat paa Hr. Hunt og Consorter; men er det mueligt selv for en liberal tænkende Mand som Lord Grey og for en retskaffe, upartisk og streng occonomisk Mand som Lord Althorp at holde den offentlige Credit oprettet og at hielpe Landet ud af sin Crisis, uden ved en betydelig Reduction af Statsgielden? Vi ville vende vore Blikke bort fra det tvivlsomme England til den ligesaa tvivlsomme Enropæiske Politik, som synes enten at maae gribe ind i Tingenes nærværende Gang eller at maae lede til store politiske Udviklinger i Jordens østlige Egne. Man skriver fra de Preusiske Grændser, at flere Courere ere ankomne til Berlin fra Wien og Petersborg med vigtige Communicationer. Man taler om Forslag til at bielægge de Belgiske Anliggender, hvortil blot Englands Samtykke udkræves. Man frygter, at naar Forvirringerne i Belgien vare længe ved, saa ville de østlige Magter blive nødte til at gribe ind i Sagen, og at virke med Kraft for at opbyde alle Midler til at sikkre det øvrige Europas Rolighed. Det Petersborgske Cabinet skal drive paa at Fastlandet hurtig maae bevæbne sig og har lovet at ville opstille i Marken en anseelig Armee. J Berlin og Vien skal man have besluttet at underhandle saalænge som muligt, men naar det mislykkes, saa vil man optræde med den største Kraft. Man har forventet det samme af England. (Men det ene store Slag følger ovenpaa det andet. Tiden røster sine Vinger og gaaer vildt over Jorderige).J Østerrige og Preussen bliver der udrustet, som det hedder med megen Virksomhed. Hvad der er passeret paa Landdagen i Ungarn er bekiendt ogsaa en Skrivelse fra Nederelben af 13de Novbr. hedder det, at en stor Nordisk Magt har udstædet en Circulaire=Skrivelse til de andre Hoffer og skildret Nødvendigheden af at sætte saasnart som mueligt en Grændse for den revolutionaire Smitte som viser sig i det Europæiske Vestland. Man forskkkrer: at denne Magt skal have gjort en venskabelig Naboemagt det Tilbud at ville stille en anseelig Troppemagt til dens Disposition, dersom Prinsen af Oratien ikke bliver valgt til Konge i Belgien (som han ikke bliver, og naar dette Tilbud bliver antaget, at den da vil garantere denne Naboestats Besiddelser. - Man læser en Skrivelse fra Keiser Nicolaus til de Franskes Konge, dateret 18de Septbr. 1830, hvori han erkiender hans Regiering; men tilføier, at denne nye Forbindelse maae grundes paa den faste Villie at holde opret de høitideligt erkiendte Rettigh der og Forpligtelser og den territoriale Besiddelse, og saalænge det skeer, saa vil Europa finde deri en Garantie for Freden, som selv er saa nødvendig for Frankeriges Roelighed. - Det er mærkværdigt, at man nu begynder paanye at tale om indvortes Uroeligheder i Macebonien og Bulgarien og at disse Lande atter komme (Forts.) en giærende Tilstand.