Viborger Samler, 1804-03-05
Frankrigs naturlige Forfatning begunstiger og denne Plaan; thi baade kan det skille Rusland ved sine Skibs materialier, forsyne det, ligesaagot som England, med Fabrikvahre og nemmere levere det sydlige Landes Produkter, end England, der maae hente dem andensteds fra. Det vanskeligste er de franske Handlendes Penge gemangel i Samligning med Englænderne, der kunne give Russerne lang Credit; men da alle menneskelig Ting ere forgiængelige; saa maae man og antage, at Englands Velstand og Handel kan synke fra dens nu værende Høide. Den største Anledning til Tvist mellem disse Rige, kunne det være, naar det mørske Tyrkerige, der saameget trænger til at fratages dets nuværende døsig Regentere og kultiveres af dristige Europæere, skulle deles imellem Rusland og Frankrig. (Han anseer disse to Magthavere som de der bedst og rimeligst kunne styrte det.) Men baade troer han Frankrig ikke ville prætendere at beholde Constantinopel for at vorde Herre, over det sorte Hav; thi Handelen der kunde Rusland desuagtet dog spærre for dem, og lod Frankrig sig end og nøje med de grædske Øer og prøvede paa ved en Flaade derfra at sperre russiske Skibe den fri Fart fra Dardanellerne til Middelhavet; saa kunde dog Rusland ved at underholde en ligemægtig Flaade, der kunde hade sit Standqvarteer paa de joniske Øer, let skaffe sig fri Passage baade paa Middelhavet og det sorte Hav. 3) Nærværende Krig føre England og Frankrig paa det øvrige Europas Bekostning. Saa ubetydelig end den nærværende Krigs Aarsag er: føres den dog med udmærket Anstrængelse og med store Omkostninger af to mægtige Nationer. Paafaldende er og Maaden hvorpaa begge Stater vide at skaffe sig de uhyre Pengesummer til dette Øjemeed. Den engelske Regiering kan ene tilskrive sig Æren for denne Opfindelse. Den er det der først laante uhyre Summer og pantsatte derfor de Undersaatterne paalagde Skatter lige til Verdens Ende, i den Forudsætning, at de og til den Tid skulde ydes. Nationens Drivtighed og andre gunstige Omstændigheder, satte den i stand til at betale Kongen Renterne af Nationalgiælden. Jhændehaverne af disse Statspapirer fik ordentlig deres Renter og de erholdte fra Tid til Tid saa uindskrænket en Credit, at man ansaae dem ligesaa gode, som klingende Myndter. For 40 Aar siden troede allerede erfarne engelske Statsmænd: at Statsgielden var nu steget til sit Høieste, og at en almindelig Statsbankerot ville være Følgen af, at formere den. Men man veed og har aarlig seet, at den engelske Statsgield siden den Tid er voxet til en forfærdende Høide, og dog behøver Regieringen kun at ville laane 50 Million Rdlr. og den faaer dem. Denne Statspapirernes Credit vil vedvare, saalænge Englands Handel, Jndustri og Produkters Forædling ikke taber sig. Dets Manufakturers og udbredte Handels Synken vil virke paa dets Landvæsens og faste Eiendommes Jndkomster, disses Forringelse vil ikke kunde bære de flere Byrder; Befolkningen vil aftage og den længe spaaede Bankerot begynde. Men denne Periode har England ikke at frygte for i nærværende Krig; dets Erhvervskilder, tage til under Krigen og det har i nærværende Ufredstid isæt aabnet sig 3 rige Kilder, nemlig: a. Bytter af de paa Havet opbragte Skibe, b. Den Forraad af Vahre der findes paa de erobrede Kolonier og c. den høiere Gevinst det i denne Tid indhøster af ost og vestindiske Vahre. Allerede for rum Tid siden regnede de Værdien af opkaprede Skibe og Gods til 15 Millioner Pd. Sterl. Værdi, og hvilken Forraad have de ikke siden bemægtiget sig paa de hollandske Kolonier, Demerara, Essequebo og St. Berbice, De arme Hollændere, der mod deres Villie ere trukne ind i Krigen, have tabt mere, end de Franske, ved engelsk Fribytteri. Ogsaa de neutrale Nationer have tabt meget derved; thi Britterne have deels optaget og priisdømt, under mange Slags Forevendinger, mange neutral Skibe, deels have mange neutrale Magters Handelshuse benyttet sig af hollandske Skibe til at hiemføre vestindiske Producter, og de ere da og faldne i engelske Hænder. Hvad England endelig vinder ved sin store Afsætning paa ost og vestindiske Vahre, maae alle enropæiske Stater, i Forhold til deres Folkemængde, betale. Man tænke sig blot Gevinsten paa Kaffe og Sukker, der under nærværende Krig er steget 100 Procent i Priserne; for at see, hvor betydelige Summer de maae have vundet i nogle Aar paa disse to, af alle europæiske Stater, meest yndede Fornødenheder. Man kan kun antage disse Pengekilder stoppede, enten i Tilfælde af en langvarig Krig; thi da ville Byttet ei blive saa indbringende, eller ved en Fred, hvori Englands Handel træder tilbage i sine gamle Grændser: thi da kunne Nationen ei bære og udrede de under Krigen forøgede Skatter.