Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-05
Fra denne Committee kan appelleres til Regimentsforvaltningsraadet, der bestaar af Obersten, Oberstlieutenanten, sex Capitainer og sex Deputerede fra Colonisterne. Denne Rets Dom bekræfter Coloniens Overbefalingsmand i de treGouvernementer. Hans Kiendelse er inappellabel for Soldaterne og Colonisterne, om end Straffen var Forviisning til Sibirien. Kun Officerer kunne appellere til Keiseren. J de Colonier, som findes i Rigets nordlige Deele, har Overbefalingsmanden, Grev Araktschejew, der desuden staaer, Spidsen for hele Krigscolonievæsenet, samme Magt. Store Forbrydelser undersøges i Almindelighed af en Commission, som Overbefalingsmændene udnævne, som Krigsret. En Committee, bestaaende af Greverne Araktschejew og von Witt og adskillige andre Medlemmer, forsamler sig i Petersborg, for at udkaste nye Love eller forbedre de gieldende. Et strængt Politie vaager over Ordenen i Colonierne. Dagligen gaaer en Subalterne officeer omkring i Husene og giver Jndberetning om deres Beboere. J de fleste Militairlandsbyer ere Kirker, hvor de Geistlige, der førend Coloniernes Indretning hørte dertil, besørge Gudstjenesten. - Denne Indretning forklarer tilfulde den Utilfredshed, som Krigscolonier opvakte hos Bønderne. Var Bonden end forhen intet mindre end fri, saa havde han dog Frihed til at nedsætte sig overalt i Rusland, hvor det tykkedes ham, og at drive en Haandtering efter sin Tilbøielighed. Hans hele Levemaade blev nu forandret; hans Sønner maatte blive i Colonierne, hans Døttre turde ikke forlade deres Grændser. Tilforn betalte han en Afgivt af 8 Rubler og havde saa meget Land, som der behøvedes til at føde sig og Sine; nu maa han, om han end har et bedre Huus og en større Mark, modtage en Soldat, der i det mindste koster ham sex Gange saa meget, som den tidligere Afgivt, og ved den Tjeneste, han gjør ham, neppe erstatter den større Bekostning. Saaledes opstaae overalt Gnidninger, der kun kunne forsvinde da, naar det ganske krigersk opdragne Folk er udsonet med denne Tingenes Tilstand. Skulde, som det hedder, den Plan, saaledes at colonisere heele Hæren, paa Garden, nær, blive udført, saa vil, efter den Beregning, man har gjort, af 6 Millioner Kronbønder fire Millioner være mere end nok til at fuldbyrde hiin almindelige Colonisation. Dertil kommer, at man vil have i Cantonisterne og de i Colonierne opdragne Drengebørn en Planteskole, man stedse vil kunne tye til. Men vil den almindelige Modbydelighed for Colonierne ikke staae den fuldstændige Udførelse i Veien, Lige saa meget som Landmanden, afskyer Hæren denne Anstalt, og Officererne lade sig kun ved høiere Rang og Tillæg i Løn bevæge til at tjene i de coloniserede Regimenter. Ogsaa Adelen er mod denne Indretning, hvoraf den befrygter Fare for Rigets Rolighed. Det synes vel, at det foresatte Maal, at forberede ved disse Colonisationer og en ny Slægts Opdragelse Dannelsens Fremskridt blandt Massen af Folket, ikke saa let vil kunne opnaaes, saalænge Colonisterne, ved de nu herskende vilkaarlige Love, ere afskaarne fra den øvrige Befolkning; men det maa i et Rige som Rusland, være af høist vigtige, maaskee afgjørende Følger, at en saa stor Deel af Folkemassen, Kjærnen af Nationen, i de næste tyve Aar har lært at læse, skrive, regne - tænke. Bøndernes Utilbøielighed for den ny Indretning har unægteligen ogsaa der sin Grund, at de ere dragne, ud af Livets gamle Ureenlighed. Til at befordre disse første Skridt for Sædeliggjørelsen kan den krigerske Tvang maaskee være nødvendig og gavnlig. Tvang til Legalitet maa lede til Modtagelighed for Sædelighed. Efterhaanden vil ogsaa Bonden befinde sig bedre i de oppyntede, nybygte Colonier, der nu venligen hilse den Reisende. "Hvilken Forskjel, siger Lavall, sees i disse Coloniers Bønderhuse mod Ureenfærdigheden og Uordenen, man ellers finder i hver russisk Hytte. Endog Vandspanden har sin bestemte Plads, og finder den Officeer, der har Tilsynet, den om Morgenen paa en anden Plads, saa vil i det mindste en Jrettesættelse være en Følge deraf." Alle Militairtjenester ere meget forbedrede; Gaderne tildeels brolagte, paa begge Sider Grøfter gravede, ved hvilke Rader, af Træer ere plantede. Fra eet Huus til det andet fører et Rækværk, der gaaer midt igjennem og indslutter en Gaardsplads med en Hauge. J adskillige Landsbyer staae Overcolonisternes Navne over Huusdørren, derved et Brædt, hvorpaa Huusnumeret og en Stige, en Vand spand eller andre Brandredskaber ere paamalte, for at betegne, at Eieren til enhver Tid maa have i Beredskab det, Brædtet tilkjendegiver. Efter alt dette har Dupin ikke Uret, naar han i sin Efterretning om Militaircolonierne siger: saaledes yder Krigerstanden, der hos andre Na tidner gielder for Slaverie, den russiske Bonde den dobbelte Fordeel: han bliver fri og kommer til Ære. Jndtil dette er fuldført ville, det vare nok saa længe, disse store Caserners Porte springe op af sig selv, hvis man ellers ikke maa aabne dem, for at bortlede den urolige og farlige Kraft fra det Indere, for at lade den udrase ud af til.