Norske Intelligenssedler, 1805-12-10
Nordlige. Sedler. Norske No. - Tirsdagen den 10 December 1805 Vor Frelsers Menighed i Christiania ere døbte: Den 6te December. Mahler-Svend Johannes Jsaachsen Strøm, hans Søn Hans Jacob; Faddere: Børsemager Ole Heier, Mahler Ole Morlander, Mad. Anna JubithaWinther og Jomfrue Martha Maria Gundersen. Bager Johan Jansen, hans Datter Johanne Maria; Faddere: Høker Hans S. D. Chr. Enger, Bager Lars Busch, Smed Carl Anthon Gossing, Mad. Jngeborg Moe, Mad. Karen Kirstine Holm og Jomfrue Anna Jørgine Borgen, Den 7de December. Snedker Jacob Hansen, hans Datter Anna Catharina; Faddere: Barnets Forældre, ovenmeldte Hr. Hansen og Kone Else, fød Bølling, Snedker Marcus Hansen og Jomfrue Anna Catharina Hansen. Begravet. Den 9de December. Feier-Jnspecteur Frederich Hegermann, 31 Aar gammel. Næste Uge, Tirsdagen den 17de December, afgaaer den Kongelige Expresse herfra til Kiøbenhavn; Jndleveringen og Anmeldelsen af alt dertil henhørende er samme Dag fra Klokken 11 til 2 slet Messell. Eftermiddag, som hermed betimelig bekiendtgiøres. Det er et ligesaa ynkeligt som modbydeligt Syn, at see et saart, eller - reent ud sagt - skurved Hoved, af hvilke en utroelig Mængde findes blandt den ringere og fattige Classe. Kilden til denne Elendighed kan, uden Tvivl, nærmest udledes fra den Ureenlighed og Ligegyldighed hvormed disses Børn, for det meste, opdrages; tildeels ogsaa fra Liderlighed og Forsømmelse i Henseende til Legemets gode Vedligeholdelse hos de opvoxende og ældre Mennesker. Men skulle ikke denne fælle Sygdom, ligesom saa mange andre, kunde afhielpes eller helbredes, Man har sagt mig, at denne Sygdom allene kan kureres af Kjellinger; dette troer jeg er uden Grund, omendskiøndt jeg veed at disse Syge almindelig søge Raad hos saadanne og andre Qvaksalvere, der baade i denne og flere Sygdomme, ofte, mere fordærve end forbedre. Man kalde nu det følgende, et Kjellinge-Raad eller hvad man vil, saa har jeg dog, ved Erfarenhed, fundet det af den Nytte, at det burde fortjene nærmere Overveielse. Og da Jngredientserne, maaske, ere noget stærke, ønskede jeg at en Læge ville umage sig med, hvis han finder Brugen heraf, at være uskadelig, at opgive, i disse Blade, hvad den rette Proportion skulle være i Henseende til Sammensætninger: Man tager Kellerhalsbær eller Frøe (Sem. Cocognidii) for 4 s. og støder i en Morter til en fiint Pulver, kommer hertil noget ubetydeligt grønt Victriol, hvilke begge Deele sammenmænges i harske eller usaltet Smør. Brugen af denne Salve er følgende: Det saare Hoved vaskes først vel reent, og hvis der er Haar, afklippes disse. Derefter afgnides Skorpen med en Uldklud indtil det begynder at bløde, og saa venter man nogle Timer, eller til saa længe Hovedet er blevet vel tørt. Nu smøres den saare Deel af Hovedet med denne Salve, og dette gjentages hver anden Dag. Men er Hovedet meget fuldt af Saar, kan man læge et Stykke efter det andet. Jeg kan, om man vil, fremvise en Dreng, som forrige Vinter brugte denne Kuur, og som nu har langt Haar. Vil nogen Læge være umaget med at tilkjendegive sin Meening herom, eller, vil nogen opgive andre og bedre Midler til at helbrede denne stygge Sygdom, vil jeg blive enhver meget forbunden. Alt hvad man, i denne Materie, vil behage at indsende til Bogtrykkeriet eller mig, skal, uden Betaling blive indført i disse Blade. J. P. Petersen.