Norske Intelligenssedler, 1800-08-06
Bekiendtgiørelser: Vel findes intet Forbud - det dog nogle urigtigen formene - i Christianiæ Byes Privilegier af 26de September 1749, imod at en Skipper som med sit Skib til Christiania ankommer og indehaver Fede- og Korn-Vare, maae, i de 8te saa kaldte Losse- eller Arbejds-Dage, efterat Skibe Rummet til Byen er ankommet, den Dag uberegnet som det indkom, selge saadan sin Ladning under eet til hvem han vil af Byens Borgere; men ikke deslomindre synes det upasseligt, at al Adgang for den Jndvaaner som ikke er Handelsmand eller vel Handelsmand, men dog ikke attraaer ubilligen at anticipere sin Handel, saa at sige sperres til en i samme Øjeblik ankommen Skippers Fartøi, da deraf, iblandt andet, flyder: at det velgiørende som ligger i den tilladende Lov, at en Skipper maae i bemeldte 8te Dage udselge til alle Byens og dens Jurisdiction underliggende Forstæders Jndvaanere i mindre Qvantiteter end efter den Tid, sielden og nesten aldrig bliver i Stand til at benyttes. Herom er til Politiet indkomne adskillige Klager. Hvad Politiet troer først at bør foretage, er at advare enhver Vedkommende om at handle saaledes i den paaklagede Begivenhed, at hans Medborgere ikke skal fatte - endog undertiden forskyldt - ufordeelagtige Begreber om hans Maade at gaae frem paa. Efter fuldkommen Overbeviisning er denne Advarsel upaatvivleligen nok til at fritage Politiet for, efter lovlig Tiltale, paa rette Sted at sette under Paakiendelse; om den paaklagede Fremgangsmaade ikke kan med Rette settes i Klasse med den Handling som Privilegierne saa strængeligen forbyde, nemlig at udføre i Fiorden for at giøre Kiøbmandskab med de ankommende Skippere, eller at giøre dette Kiøbmandskab førend Fartøjet paa Havnen for Byen er ankret og paa Toldboden angivet, hvilket sidste endog maae forudsettes umiddelbar at være ofte Tilfældet. Ved denne Leilighed igientages endvidere. 1) Hvad Politiet saa ofte har tilholdt de saa kaldte Kiøbenhavnsfarere, at disse nemlig ikke maae udhøkke deres Vare, ligesom Byens Privilegiers 11te 5, dens Forbud: at Giest eller Fremmed ikke maae handle med Giest eller Fremmed, indskierpes alle Vedkommende. 2) At enhver efter sin Handelsgreen holder sig de i saa Henseende existerende Anordninger og Privilegier efterrettelig og ikke gaaer uden for de bestemte Grændser, indsees letteligen at være nødvendigt; men derhos declareres herved offentlig: at den som vil vente at Politiet skal gaae inqvisitorisk til Værk, hvorved den Sikkerhed og Fred, som enhver Borger i Almindelighed har den retfærdigste Fordring paa, i en vis Maade forstyrres, han maae navngive sig og den eller de han egentligen klaget over og, i Tilfælde, skaffe Vished for, at han ikke ligesaa hastig fragaar sin Angivelse, som han var tilbøielig til at fremføre den. 3) Fiskerkonerne her i Byen tilholdes alvorligen at de holde sig Privilegiernes 16 s. efterrettelige, ved ikke for den foreskrevne Tid at opkiøbe Fisk, men at lade Byens Jndvaanere til den Tid ene faae Adgang til at forsyne sine Huuse med hvad De attraaer. 4) Var det meget at ønske: at Byens Jndvaanere af de hertil ankommende Baadsladninger med Brænde-Vehd, dog nogenlunde først maatte blive forsynede, forinden de her liggende Skibe, baade Lastedragere og andre, indtage deres uhyre Qvantiteter af dette Brænde. At Vedkommende benytte sig af Rettigheden saavidt tilladt er, derom kan vel intet siges, men de advares herved at de ikke misbruge denne Rettighed, ligesom Favnesetterne tilholdes at opfylde sine Pligter og skikke at befatte sig med dem uvedkommende og andre fornermelige Commissioner.