Aalborg Stiftstidende, 1843-01-14
Om den berømte Kraft Kunstner Carl Rappo, som denne Tid ventes til Kjøbenhavn, og for Øieblikket giver Forestillinger i Gothenborg (fra tidligere Dage ogsaa er bekjendt i de jydske Byer), meddeler Götheborgs Handels og Sjöfarts-Tidning følgende Reise-Eventyr, Han havde i Petersborg givet flere Forestillinger, hvoraf han havde havt gode Jndkomster og reiste derpaa sydefter. Sidstafvigte Julii Maaned vare ti Aar forløbne, siden han foretog denne Reise. J Rischnei=Rowgorød, hvor der just var Marked, optraadte han med meget bifald. Dette store Marked havde ført en Mængde Menneskeer sammen fra næsten hele Europa, men deriblandt flere slette Mennesker, saaledes at Rappo under sit derværende Ophold flere Gange blev bestiaalet i sit eget Huus. Ledsaget af 11 Tjenere og 5 veldresserede Hunde, hvoraf 3 vare blevne ham skjænkede af Munkene paa St. Bernhard, og de to andre vare Dogger, afreiste han med sin Familie i fire Vogne, hvoraf hver efter russisk Skik og Brug var forspændt med 4 Heste ved Siden af hinanden. J det bedste Lune forlod han Rischnei-Rowgorod og agtede at tage Coursen over Kasan til Simbirsk. Den første Vogn kjørte han selv, og som en Følge af den sandede og steenede Ver gik Reisen kun meget langsomt fra Haanden. Omtrent midt i Simbirsker=Skoven sprang pludselig 4 sværtede Karle, frem af et Skjul, forsynede med et tommetykt Toug, som var fastgjort ved et Træ, for at kunne knyttes i et Træ paa den anden Side af Veien, og paa denne Maade standse Vognene. Deres Hensigt var tydelig nok, og Rappe havde neppe Tid til at raabe til sine Folk, at de skulde forsvare sig tappert, da her ingen Pardon var at vente. Medens Alle i den største Hast bevæbnede sig med de i Vognene værende Pistoler og Geværer, styrtede en Mængde Røvere frem fra Skoven, grebe Hestenes Tøiler og søgte at bemægtige sig de medførte Effecter. Nu udfordredes Aandsnærværelse og Tapperhed. Hurtigt vexledes Skud, Hestene bleve skye og kastede Vognene omkuld. Dette uagtet vedblev man at skyde, at uddeele Sabelhug og Kolbeslag. Rappo omringet af flere Banditer, anbefalede sin Sjæl i Guds Vold og stred kjækt, uagtet han allerede havde erholdt flere Saar. Røverne vilde ei lade deres Rov undslippe, og de Overfaldne vilde vistnok uden al Redning have været fortabte, da Røvernes Antal, omtrent 30, var saa overlegent, dersom ikke de 5 Hunde med Raseri havde anfaldet deres Herres Fjender. Ved Hundenes Bid sattes omtrent Halvdelen af Røverne ud af Stand til at udholde Striden, og bleve endog bidte tildøde, saaledes at de Øvrige, meer eller mindre saarede, begave sig paa Flugten. Syv bleve grebne og bundne; Ni vare faldne. Rappo havde desværre mistet sit yngste Barn, en ni Maaneders Pige, som havde faaet et Skud i Brystet, li som han ogsaa mistede et fem Aars gammelt Pleiebarn, som blev dræbt ved et Kolbeslag. En Tjener og to Kudske bleve dræbte, og to Tjenere og en Kudsk bleve dødeligt saarede. Rappos Hustru, som opholdt sig ved den ene Vogn, og som kun tænkte paa sit Barns Redning, slap med et betydeligt Saar. Af Hundene bleve 3 dræbte. Rappo fortsatte Reisen til Simbirsk med den endnu brugbare Vogn, bagpaa hvilken de syv Fanger bleve fastbundne med stærke Reeb. Han havde endnu 3 Heste at spænde for Vognen, medens de andre vare saa ilde tilredte, at de et kunde reise sig. J Simbirsk overleverede han Fangerne til Gouverneuren til velfortjent Straf. Under Striden havde man haabet, at de hist og her, til de Reisendes Sikkerhed, stationerede Kosakpiketer skulde komme de Overfaldne til Hjælp, da de nødvendigt maatte høre Skuddene. Men først da det var for seent, viste sig En og Anden af dem, hvilket lader formode, at de havde været i Ledtog med Røverne og kun kom for at deele Rovet. Denne Formodning bestyrkedes ogsaa derved, at senere, efter skeet Undersøgelse, flere Kosakker forvistes til Siberien. - Rappo anholdt herefter senere hos den russiske Regjering om Skadeserstatning, som udbetaltes ham med 15,000 Rbl., og siden blev han selv personlig forestillet den russiske Keiser. Ritten Maaneder gik hen med at læge Rappos Saar, som beløb sig til over 30. Den ene tiloversblevne men lam skudte Hund erholdt sit velfortjente Ophold hos sin Huusbond til sin Død, som først indtraf forrige Aar; den anden, som kom aldeles uskadt ud af Striden, tilhører nu Kongen af Danmark.