Aarhuus Stifts-Tidende, 1808-08-31
Da nu de sædvanlige Overforseler af Brænde ikke have Sted, vilde det maaskee og være værdt at agte paa, hvad Forhold Prisen paa Brænde og paa Kul, med Hensyn tillige til Cubikmaal, Vægt, og Transport, maatte kunne staae i til hinanden, at det bragtes til Vished, hvorvidt det kunde betale sig, at lade, i de Egne, Brænde kan haves, gaae noget mere Brænde til paa Skorsteenen og ved anden Huusbrug og om Vinteren i Kakkelovne, for at slukke strax, saavidt man kunne være opmærksom derpaa, alle de Gløder der bleve, og lægge nyt smaahuggen Brænde eller Tørv i Glødernes Sted. Det kunde synes at saadan Kulfrembringelse, naar den blev almindelig nok, vilde være rettere end Milebrænding, hvorved Brændselets første Heede bliver aldeles unyttet. Men maaskee Priserne ville ikke staae i rigtigt Forhold til hinanden, saaledes at det vilde befindes fordeelagtigt, naar Hensyn tages til Alt, hvad derved bør komme i Betragtning. Jmidlertid, indtil, maaskee som nu synes det nye oplivende Haab om Steenkul i Sielland bliver opfyldt og det Fornødne dertil foranstaltet vil dog forhaabent ligt paa mangt et Sted kunne frembringes maaskee ikke aldeles faae Kul ved mere Opmærksomhed derpaa dagligt i Husene, især dersom Kiøbmænd maatte ville og kunne finde sig tiente med at værdige den Ting at indlemmes blandt Handelsartikler, og bestemme indenlandske Kul, for det første, i Pakhusene den Hæder, Steenkul hidtil har havt. Mon der skulle turde haabes, at meget smaae og tynde Tørv maatte kunne endnu turde tænkes at kunne mueligen blive vel giennemtørre, dersom Veirliget i August og September skulle blive liigt det meeste af Sommerens stadigen tørre Veirligt, Mon der skulle være Nogen som ville vove et Forsøg med endnu efter Høst at skiære igien. Bliver Veirliget tørt, da vil det neppe feile, at jo ganske smaaeskaarne vilde endnu kunne blive tørre. Et Par Mænd har uden Tvivl Tanke til at prøve det, og at vove en Dags Arbeide derpaa. Skulle det mislykkes, vente de dog, i Foraaret at faae got deraf. Jsær vilde maaskee der med Æltetorv, meget smaae afskaarne, eller formede, kunde giøres de heldigste Forsøg. Om Æltetørvs Fortrin til Kul læses ovenbenævnte Hr. Wiinholts Beretning i Hr. Justitsraad Rafns Bibliotheks 19 Bind, Side 519, og Siden foran læses en Beskrivelse over en Kulbrænding, af skaarne Tørv. For dem som skiøtte om at tænke paa Kulfrembringelse, ville det uden Tvivl være ikke ukiært at læse dette Stykke, men da desto værre denne Bog er ligesom saa mange andre Bøger, der ere nyttige og ikke blot til Tidsfordriv, langt sieldnere og langt mindre bekiendt end den burde, saa giver jeg mig, i Tillid til Vedkommendes bifald eller Overbærelse, den Friehed her at afskrive det. Stykket er en Jndberetning til det Kongelige Rentekammer og Resulterne af befalede Kulbrændingsforsøg, det lyder saaledes: "Herved skulle jeg give mig den underdanige Friehed at tilmelde det Kongelige Rentekammer Resultaterne af de befalede Forsøg, som jeg i Gaar har fuldført i Birkerød, paa Hirschholms Amt Af 3220 Skiæretørv blev opsat en Mile. En Tørv af middel Størrelse, var 5 enhalv Tomme lang, 2 trefierdedeel Tomme breed og halvanden Tomme tyk Man kan altsaa regne, at Tørvens Cubik-Jndhold i denne Mille var næsten syv og halvtredsindstyve, er halv Cubikfod.