Viborger Samler, 1848-12-14
Kongeriget Preussen. Hvad er for Demoeraterne nu at gjøre i Preussen og i Tydskland, spørges i Berlin, men Jngen veed at give et tilfredsstillende Svar. Kun det staaer fast, at Nationalforsamlingen er opløst, og at den Bund, hvorpaa Democraterne stode, er sjunken sammen. De tvende meest extreme Meninger stemme enten for en Udvandring, ikke til Frihedshjemmet - Nordamerica - men til Australien, eller til at vende tilbagetil Studerebordet for der paa ny i Aarenes Række at theoretisere om den bedste Regjeringsform og for – hvilket vil komme til at gjælde om Nogle – at erkjende Sandheden af Schillers Ord: Freiheit ist nu in dem Reich der Traume." Lidt efter lidt vil Rolighed og Besindighed vende tilbage. Den preussiske Nationalforsamling har mere havt for Øiet Nordboernes raa Kraft, end Sydboernes Snuhed. Endog den venstre Side maa anerkjende, at Regjeringen har mandeuvreret overordentlig godt og vidst at benytte sig af de af Factionerne begaaede Feil. J de den 6te Mai i Berlin afholdte Parti forsamlinger har man sysselsat sig med at udfinde Forbeholdenheder og Protester, der ikke kunne udrette Noget, men der kun kunne tjene til endmere at compromittere enkelte Personer og Jndivider ligeoverfor Landet. Det eneste Skridt, den venstre Side og det venstre Centrum endnu ønsker at foretage, er et Modmanifest imod den høire Sides Anklage og Beskyldninger. Med den nye Forfatning ere Herrerne af Preussenverein meget utilfredse, fordi den er altfor revolutionair og indrømmer for mange Concessioner; Democraterne ere forstemte, fordi den er given af Kongen, og søge at opdage og udpege alle mulige Bagdøre etc., til Ex. at Hæren først skal tages i Eed, naar Forfatningen er revideret; et Pairskammer, der forudsætter et Pengearistocratie, den ikke garanterede Skattebevillingsret. – Men det store Publicum er i Almindelighed vel tilfreds, fordi man nu, da Nationalforsamlingen er opløst, venter Gjenoprettelsen af Rolighed og Orden. Efter disse forudskikkede Notitser gaae vi over til at meddeele Hovedindholdet af en Artikel i Deutsch. Ref., Organet for det moderate constitutionelle Parti. Nationalforsamlingen er opløst, førend der er foretaget endog et eneste Skridt paa Skrømt for at gaae med den. Vi hengive os smertelig bevægede i vor Skjebne, i denne Opløsning af Forholdene, som vi søgte at afværge af yderste Evne, men hvis Nødvendighed maa være indlysende for Enhver, der føler og begriber Øieblikkets Alvor. Kun om nogle Dages Udsættelse kunde der være Spørgsmaal; Opløsningen selv var uundgaaelig. Folkets Stemme havde erklæret den venstre Side for beseiret, desuagtet fortsatte denne i sit Opraab Krigen med Kronen, og paatvang derved ogsaa den meest Modstræbende Overbeviisningen om, at af den var intet Bidrag til Freds værket mere at vente. . . Vi ere reddede, men lad Historien om denne vor Frelse ikke blive forvansket eller gjort ukjendelig! Det vilde være strafværdigt at sige Folket, at denne Forfatning er en Gave, som ogsaa ligesaa godt kunde være negtet. Lad Folket dybt indpræge sig, at dette magna charta er et Udtryk af Folkerettigheder, at det Værd, det har, kun ligger deri, at det udkom og faldt ud saaledes, som om det selv havde talt igjennem sine sande Repræsentanters Mund. FordiRepræsentationsorganet (Nationalforsamlingen) havde ødelagt sig selv, og Landets Tilstand ei tillod at skabe et nyt, har Kronen, i Kraft af sit høie Kald, gjort sig til Folkets Mandatarius, og søgt at handle i dets Navn. Nu maa det opsøge sin egen Villie i Forfatningen og bringe den, hvor den afviger, i Samklang med Folkets Stemme. Kun paa denne Maade kan Bruddet i vor Udviklings Rets gang paa nogen Maade udfyldes og læges."