JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Indenlandsk Fra Frederiksborg skrives Følgende i Byens Avis: Hs. Maj. Kongens Jagttoure og deraf følgende Hof hold her paa Slottet er nu forbi. Nærmest med den Hensigt for gjentagende at bevidne Hs. Majestæt Communens Tak for de Fordele, der tilflyde denne ved at være bleven overdragen endeel af HillerødsholmsJordtilliggender i Forpagtning, bragte Borgerrepræsentationen og endeel af Byens Jndvaanere afvigte Søndag Aften ham et Fakkeltog, og efterat en Sang var afsiunget, D. D. M. M. Kongen og Dronningen en Velkomsthilsen paa Frederiksborg Slot. Aftenen efter beærede Kongen og Kronprindsen det Beckerske Skuespillerselskab med deres Nærværelse ved Opførelsen af 2de Smaastykker: En Bryllupsdags Fataliteter og Hovmesteren i Knibe". Om Tirsdagen, H. K. H. Prinds Ford nands Fødselsdag, gav d'Hrr. Kellermann, Simonsen og Corlunder en Concert ved Hoffet, som afløstes af et Bal; Hs. K. H. Kronprindsessen, der i den Anledning ventedes, skal, efter Sigende paa Grund af en Upasselighed, have seet sig nødsaget til at forblive i Kjøbenhavn. Derimod var bendes Moder, Storhertuginden af Mecklenborg Strelitz, tilstede ved Festen.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Den i Alt. Mere, meddeelte Efterretning, at den Deputerede P. H. Lorenzen udenfor Forsamlingen skulde have erklæret Præsidenten, at han atter vilde holde sine Foredrag paa Tydsk modsiger Flensb. Zeitun paa det Bestemteste. Lorenzen sidder endnu som Repræsentant i Forsamlingen, men har siden ikke talet et eneste Ord - hverken Tydsk eller Dansk, idet han først vil oppebie Hs. Maj. Kongens Resolution paa hans derom allerede indgivne Ansøgning, om han i sin Egenskab som Folkerepræsentant skal aabne sin Mand eller ikke. Samme Blad tilføiede, at i Mødet den 23de har den Deputerede Ris Lorenzen fra Lilholt ligeledes holdt sit Foredrag paa Dansk, og vil efter Sigende ogsaa Fremtiden betjene sig af dette Sprog.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Som et Beviis paa den almindelige Sympathie, denne Sag har vakt for Lorenzen, den danske Nationalitets uforfærdede Talsmand midt iblandt Tydskhedens fanatiske Bramarbasser, meddeler "Fædrelandet, efterstaaende Perspectivbillede, der i Løverdags Aftes, i en Forsamling af flere hundrede Studenter, blev modtaget med et stormende tre Gange gjentaget Hurra: Her er nok en Sal. – det er Folkets Mænd, De sees sidde rundt om de grønne Borge Skjøndt Navnet kun passer paa den og den: Nu reiser sig Een og tager til Orde. Der er Kraft i hans Ord, i hans Bryst er der Malm; Det er Modersmaalets de hjemlige Klange, Som bruse gjennem den høitydske Qvalm, Hvor han uforfærdet staaer, Een imod Mange. Fanatismen da løfter sit hvinende Straal; Den tramper Nationens Ret under Fødder, Forhaaner dens Skik og forbander dens Maal. Og dens kjække Talsmand af Salen udstøder. Vil Fyrsten beskjærne de Krænkendes Ret? Vil han ridse med Sværdet langs Eideren Grændsen, Derom spørge vi ei; men vi vide kan det, At hiin mandige Færd aldrig vorder forgjærk: Et Hurra, Godtfolk, for Peder Hjort Lorenzen!"To af Hovedstadens Læger, Prof. Dr. Stein og Regimentschirurg Ibsen, ere af Hs. M. Kongen af Sverrig, for deres Fortjenester af Anatomien, blevne tilstillede en Guldmedaille, som har til Jndskrift: Ilis puorum meruere labores,
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Det Bondefruentimmer (Tjenestepige Kirsten Frederiksdatter) for hvilket Prokurator Rottwit var beskikket som Defensor i den af ham i denne Egenskab udførte Prøvesag for Høiesteret, havde udført den af hende begaaede Forbrydelse med en sjelden Raahed og og grusom Folesløshed. Efterat hun nemlig havde født et levende Barn paa den ved hendes Huusbondes Gaard værende Mødding, havde hun, uagtet hun hørte Barnet skrig, og saaledes var bleven overbeviist om at det havde Liv, tildækket det med Gjødning og da hun hørte det skrige under Møget, trampet paa det med sine Træskoe, hvormed hun først ophørte, da hun havde overbeviist sig om, at Barnet ikke meere skreg eller rørte sig. Uagtet en saadan Gierning næsten tyder hen paa, at Tiltalte har været i en til Utilregnelighed grændsende Tilstand, er der dog Jntet under Sagen fremkommet, der kunde fritage hende for, at ansees efter Lovgivningens Bestemmelse, hvorfor hun ogsaa blev dømt til, at have forgjort sin Hals og hendes Hoved at sættes paa en Stage.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Samtlige Huusmænd paa de falsterske Godser Kirstineberg og Vennerslund have i Loll. Falst. A. aflagt deres Taksigelse til den Stænderdeputerede Provst Plesner for den Varme, hvormed han i den roeskildske Stænderforsamling har taget sig af Huusmandstanden. "Det er ikke hedder det blandt Andet - Deres Høiærværdigheds Skyld, at Stænderne ikke fattede en meere gunstig Beslutning for os, men vi troe, at Deres herlige Ord ville have stor Jndflydelse paa de Betænkninger, som Sogneforstanderskaberne og Amtsraadene, ville komme til at afgive om vor Tilstand, og at vor gode Konge omsider vil forbedre vor Forfatning, da han i sin Viisdom vil see, at Deres Høiærværdighed bar fremstillet vore Vilkaar saaledes, som de i Virkeligheden ere. Vi bede Gud længe at bevare Deres Høiærværdighed og at forunde Dem den Glæde, at see gode Frugter af Deres ædle Bestræbelser for De(Hemp. Av.)res ulykkelige Medborgere.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Det er en mærkværdig Omstændighed, hvis det er sandt, hvad der, ifølge troværdige Kilder, fortælles fra Kiel, at der til de slesigske Stænder er indkommet et Andragende om, at Haderslev Amt maa blive saaledes indlemmet i Danmark, at det faaer danske Embedsmænd og herefter kan sende sine Stænderdeputerede til Viborg, i stedetfor til Slesvig.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
J sin Klage over General-Gouverneur Scholten havde Major Magens blandt Andet berettet om et Aaret 1828 af den danske Orlogsbrig St. Thomas til bemeldte Øe indbragt Skib, som ifølge Klagen, skal have været bestemt til Slavehandel paa Kysten af Africa, hvilket Skib General-Gouverneuren, efter en ubehagelig Discussion med Orlogsbriggens Chef (afdøde Capitain Klaumann) frigav uden videre. Efter Opfordring af Bladet Fædrelandet." har "Juridisk Ugeskrive nu meddeelt nedenstaaende Uddrag af Hvad der i General-Gouverneurens Sagførers Deductions=Jndlæg er anført om denne Affaire: "Det Skib, hvortil Major Magens sigter, var en bollandsk Brig, de Martin, der førte et hollandsk Patent, udstædt paa St. Eustatius, og Handelshuset Sau bot Jaubert & Comp. paa St. Thomas havde expederet Samme fra nysnævnte Ø, for et Huus paa St. Guadeloupe, efter hvis Begjæring var indskibet endeel Varer, navnlig Manufacturvarer. Efterat Fartøiet, den 30te Novbr. 1828 af Capitain Klaumann var anholdt, tilskreve Afladerne Generalgouverneur v. Scholten den 2den Decbr. f. A., i Overeensstemmelse med det Foranførte, samt erklærede, at Skibet havde anløbet flere Havne, uden at finde Marked for sine Varer, og at Sygdommen blandt Mandskabet havde foraarsaget Tilbagekomsten til St. Thomas, hvorhos de gjorde opmærksom paa, at saavel Ladningens betydelige Værdi, som Skibets svære Bygning og Udygtighed til Seilads vidnede om, at det ikke havde været paa ulovlige Veie. Der var imidlertid strax beordret og optaget Forhør og dettes Resultat var, at det ikke havde været at udfinde, at Skibet paa Søen havde foretaget noget Ulovligt eller drevet nogen ulovlig Han deel paa Kysten. Som følge heraf blev det frigivet dog først efterat have stillet en Sikkerhed af 10,000 Patacons, for ikke at have begaaet eller ville begaae Røverier eller Caperier. Efterat dette var skeet den 7de Decbr., forblev Skibet liggende i St. Thoma Havn indtil den 15de f. M., da det først udklarerede, hvilket ei heller gav Formodning om Ulovligheder. Vistnok var Capitain Klaumann ikke tilfreds med det Passerede, men derefter kunde Citanten ikke rette sig.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Capitain Klaumann havde forlangt Condemmation og ventede Prisepenge, men dertil var ei lovlig Grund. Capitain Klaumann prætenderede, at Generalgouverneuren skulde have confereret med ham, førend han afgav Resolution, men dertil var Generalgouverneuren, ikke forpligtet. Citanten gav den 27de Januar 1829. Rapport til Kongen om Sagens Afgjørelse, og aldrig er det betydet ham, at denne blev misbilliget; ogsaa Capitain Klaumann rapporterede Sagen til Admiralitetet og underrettede selv Citanten derom, men heller ikke fra denne Side skeete noget Skridt, som vidnede om, at man fandt Citantens Handlemaade urigtig. Under 17de Mai 1832 approberede Generaltoldkammeret, at den for Skibet stillede Sikkerhed maatte ophæves og udleveres Vedkommende.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Fra Odense skrives: Harpenisten Hr. Langballe erholdt som Herre over sit Jnstrument stærkt bifald den 2den de om Aftenen. J Lystspillet De to Kroner, udførte Hr. Printzlau Richard Savages Rolle gandske fortræffeligt. Men han er ogsaa anerkjendt for at være en god Skuespiller. Gav den kongelige Theaterdirection i Kjøbenhavn ikke Hr. Printzlan for tre Gjæsteroller, der hver Aften skaffede propfuldt Huus, halvtredsindstyve Daler: J Ab. Av. Nr. 215 læses under Rubrikken Bekjendtgjørelse, følgende: J alle Jyllands Boglader vil om kort Tid vorde indlagt en Jndbydelse til mine ærede Medborgerinder, sigtende til at erholde en Æresopreisning af Hr. Lieutenant Georg Carstensen i Kjøbenhavn i Anledning af en infamerende Yttring om os, som findes i Nr. 7 af de af ham udgivne Ny Jntelligentsblade og som ordlydende er affattet saaledes: Det er en comisk, men tillige sørgelig Kjendsgierning, at vore Provindsdamer, f. Ex. i Jylland, naar de lægges i Kisten, i Almindelighed ikke have været vadskede siden den Tid, de laae i Svøbet." J den Overbeviisning, at en saadan Bagvaskelse ikke ustraffet bør hengaae, og at Hr. Carstensen, som Officeer, vil staae os tilrette derfor, udstædes denne foreløbige Bekjendtgjørelse af en Dame fra Landet.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Paa det adelige Gods Noer, tilhørende Prindsen, af Augustenborg, skal, ifølge Aarh. Avis, Hovedgaardens hele Meieri være afbrændt den 26de Novbr. om Aftenen. Galeasen Frembringeren, Cpt. J. F. Rasch, at og fra Memel bestemt til Hamborg med en Ladning Planker, Bræder og lidt Hamp, er den 26de Novbr. om Natten Kl. 2, indstrandet ved Snogebæk paa Bornholm. Besætningen, ialt 5 Mænd og 3 Passagerer, ere reddede, og Ladningen tilligemed Størstedelen af Takkelagen, bjærget; men Skibet er Vrag.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Sluppen Flyvenskjold, Skpr. Springborg af Skive, bestemt fra Hamborg til Liimfjorden med Stykgods, er indstrandet i Nærheden af Hjørring.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
(Hamborg Cours var den 2den December paa London 13 Mk. 9 s. pr. L. Sterl. og paa Kjøbenhavn for 100 Mk. Banco 200 Rbd. Hamb. Cour 24 1/2 pro C. dansk grov Cour. 25 og Schillinge 26 a 26 1/2 pro Cent slettere end Banco. Ls. - . Fr. d. 13 Mk. 1178 s.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Kjøbenhavns Børs den 28de Novbr. 18442. Cours. Hamb. 2 M. - a vista 204 1/2; Species 200 solgtes til – . - s.; Banco=Disconto 4 pCt. norske Speciessedler pr. 100 Specier - a - - Sedler; svenske Bedler pr. 2 Rigsgjæld – a Rbs Tegn; 4 pCt. kongelige Obligationer (uden Renter 101 1/2 a 102 Sedler. Nationalb.-Obligationer (af Laanet 4de Febr. 1820 – . - - r. S.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
Døde. Kjøbenhavn: Krigscancellisecretair, Lands Qver- samt Hof= og Stadsrets Pocurator Frederik, Petrus Stahlfest, Skibscapitain Hans Peter Thorsøe, Overconstabel Ole Mathiasen, Valkemøller Rasmus Holmblads Enke, Petrine Nicoline Sophie f. Funck, Lakai Kliens Hustrue Jnger Marie Klein, f. Sørensen. - Næstved: Kammeraad og Branddirecteur Jørgen Lund, Faaborg: Kjøbmand Jørgen Jacobsen, Viborg: Forhenværende Capitain i Søetaten Claus Hvidtfeldt Blom.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-08
AVERTISSEMENTS. J Begyndelsen af forrige Uge blev paa een af Byens Gader tabt 26 Rbd. Sedler indsvøbt i Papir. Den ærlige Finder heraf bedes om at indlevere disse paa dette Blads Contoir, imod den tilkommende Findeløn. Thisted den 30te November 1842.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-11
Ao. 1842. No. 144. Thiste. Kongelig allernaadigst privilegerede Amtsavis. g Avertissementstidende, eller Den nordcimbriske Tilskuer. Forsendes med Brevposten overalt i Danmark og Hertugdømmerne. Søndagen den 11te December. Redigeres, trykkes og udgives i Thisted af Joh. S. Lund.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-11
Politiske Nyeheder. Spanien. Man har nu fra Paris under 3die Decbr. Efterretning om at Opstanden i Barcelona snart er forbi. De andre Cataloniens Stæder ere holdte i Tømme og Opstanden er alene bleven indsluttet til Barcelona selv; den Eene af Jnsurgentanførerne afvexler i Commandoen efter den Anden, den gamle piemonteser Corbonaro Durando har alt igjen nedlagt Overbefalingen, og søgt paa et fransk Krigskib Beskyttelse mod Folket og Espartero; ogsaa den sidste Junta er afsat af Militsen af Mangel paa Energie General van Halen har bekjendtgjort, at Barcelonas Blokering ville tage sin Begyndelse den 25de og da man ved Esparteros Ankomst kunne vente, at Staden ville blive beskudt, er det sandsynligt at den inden det kommer dertil, vil underkaste sig. Om 2 Dage kunne Capartero være for Barcelona og saa vil han i Forening med General van Ha lens Tropper have en Armee samlet paa 30000 Mand, hvortil endnu kommer den spanske Flotille fra Cadix. Bombardementet skulle egentlig have begyndt den 24de November, men samtlige Consuler protesterede derimod, og forlangte en Opsættelse, for at bringe deres respective Nationers Undersaattere i Sikkerhed. J Valencia havde Nationalgarden tvungen Tropperne til at flygte til Citadellet, men næste Dag var igjen Rolighed tilveiebragt, og Generalcapitainen Chavon var vendt tilbage. Kun 2 Stæder Girona og Figueras havde erklæret sig for Juntaen, men disse ville snart igjen være bragte til Orden; overalt hvor Regenten kommer, bliver han godt modtaget og alle Regimenter synes tilbøielige til at understytte den nærværende Regjering. Den franske Eskadre var ankommen for Barcelona, som det hedder for at beopagte de engelske Krigskibes Foretagender. Det heed at Rothschild havde forskudt Skatkammeret 140 Millioner Realer for at dæmpe Jnsurrectionen i Barcelona. Opstandens Undertrykkelse her, vil betydelig forstærke Esparteros Magt. Det beseirede Barcelona vil blive underkastet Krigsloven, og en Tractat med Engeland vil fylde Regjeringens udtømte Kasse. Frygten for enhver Conflict mellem det franske og engelske Cabinet er forsvundet, da de begge med Hensyn til Tildragelserne i Barcelona handle i Forening.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-11
Engeland. Bladet "Post, siger, at det er sandsynligt, at General Gough med den største Deel af de i China forsamlede Tropper med det Første vil vende tilbage til Jndien, og at Overbefalingen vil overdrages til Major Saltoun, der i det mindste forbliver saalænge til at de 24 Millioner ere betalte. Tropperne under hans Befaling bestaae af en Brigade i Tschusan, en lille Garnison i Amoy og to Bataillioner med Artillerie i Hong-Kong. Efter de seneste til Engeland, ankomne Depescher af 29de August, skal Keiseren, af China ved et Edict til de chinesiske Commissairer have meddeelt Tractaten med Engelænderne sin Sanction, hvorfor Gesandten Sir Pottinger opfordrer Admiral Parker til ufortøvet at hæve de Jndskrænkninger, der vare lagte paa Handel og Vandel i Tichinde og Amov. - Paa de engelske Kyster ere i de sidste Storme i Slutningen af November 12 Skibe gaaer under med Mand og Muus og 3 opbrændte. - Fra Nordamerika skrives, at Grændsetractatens Ratification fra engelst Side er overalt i de nordamerikanske Stæder bleven modtaget med megen Glæde. J NyYork blev en Salve af 100 Kanonskud affyret, og samtlige Skibe i Havnen vare til Ære for Ratificationen blevne prydede med Flag. Det hedder, at den amerikanske Præsident og hans Cabinet har besluttet at opretholde Teras's Uafhængighed, og at Foranstaltninger allerede ere trufne for at standse Jnvasionen fra Mericos Side, en amerikansk Flaade har faaet Ordre til at forene sig ved Veracrur Det synes imidlertid som at Texikanerne kunne hielpe sig selv; thi Mexikanerne under Generalerne Wall og Caldweel ere paa flere Puncter slagne tilbage med stort Tab. Tydskland. Fra Bombay skrives, at en Tildragelse har der givet Stof til megen Samtale. En ung Adelsmand ved Navn Schröttenberg, en liderlig Karl, som trak omkring i de simpleste Kroe steder, var formedelst Mishandling mod hans Kone og andre Excesser indstævnet for Politieretten; da han fremstillede sig der, var han i en aldeles beskjænket Tilstand, saavel derfor, som for hans utilbørlige Forhold, viste man ham hen i Fængselslocalet for at udsove Ruset. Men dette synes ikke at behage ham, hvorfor han strax efter sin Jndtrædelse, styrtede sig ud af Vinduet, i den udenfor flydende Regnitzflod, hvoraf han efter nogle Minutter blev trukket død op. Et Slagflod havde endt hans Liv. Som øvet Svømmer havde det aabenbare været hans Hensigt, at sætte Politiet, en Voxnæse paa. Men aldrig saasnart var dette skeet, førend den derværende Adel, besluttede i en Forsamling, retslig at sagsøge Stedets Borgermester, for ulovmessig, Behandling af en af Adelstandens Medlemmer. Denne Yttring af adelig Corporationsgand bliver her saa meget meere vidende critiseret, som de Herrer, der nu saa ivrig træde i Skranken for den Afdøde, ikke i levende Live have villet vedkjende sig ham.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-11
Rusland. Fra den russiske Grændse skrives under 22de Novbr., at det er glædeligt at bemærke, hvor alvorligt den russiske Regjering bestræber sig for at lette Fleertallet af dens Undersaattere, som endnu sukke under Livegenskabets Aag, Midler til at befrie sig derfra. Som bekjendt strandede Keiserens store Forholdsregel, forat gjøre Livegenskabets Ophævelse mulig mellem Godseiere og Undergivne, paa de Førstes uhyre Eegennytte. Nu har Keiseren opfunden en mindre vanskelig Maade, i det i disse Dage et Ukas er udstædt, som gjør en indtrædende personlig Frihed afhængig af Opfyldelsen af en 10-aarig militair Pligt. Ved at nedsætte Tjenestetiden fra 25 Aar til 10 Aar, har man ogsaa stræbt at forebygge den hyppige Desertion. Jstædet for de paa Grændsen for stationerede Strafferegimenter indtræder nu en Kjæde af Cosakker og det en betydelig Forstærkning; derved vil Desertionen bleve ubetydelig, da Kosakkerne ere de Tropper, som ere mindst tilbøielige dertil
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-11
Indenlandsk. En Commission bestaaende af Generalanditeurerne Aagensen og Koefod, General v. Schow, Oberst i Generalstaben v. Hansen, Prof. Scheel og Major v. Blom, skal sammentræde, for at udarbeide et Forslag, til en ny Rettergangslov for Landmilitairetaten.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-11
Kbhposten for i Søndags antager, at Lorenzens Klage til Kongen alt i Begyndelsen af forrige Uge er sendt tilbage til Slesvig, for at erholde den kongel. Commissarius's og Præsidentens Erklæring, med hvilken den ufortøvet vil være sendt tilbage og være afgivet til det slesvig-holsteenske Cancellies Erklæring. For Andere af gencalogiske Optegnelser, bemærkes i den Frisindede: "Da der er bleven talt om Ulfelds Stamsøn, kunde det maaskee interessere En og Anden, at erfare noget nærmere angaaende Rigs hofmesterens efterladte Børn, nemlig: 1. Christian, Greve af Ulfeld; 2 Ludvig, Greve af Ulfeld, sprang i Luften med en Mine i Candes; 3 Corfits, Greve af Ulfeld, født 1649, ægtede en Grevinde i Frankerig, og 4. Lei, Greve af Ulfeld, født 1661, død som keiserlig østerrigsk Geheimeraad, Ridder af St. Jacobs ordenen, – for at tænke sig Sidstnævnte som Stam søn, Leo, Greve af Ulfeld, var først gift med AnnaMaria, Comtesse af Zinzendorff. Børnene vare: a. Corfits Anton, født 1699, var Storkantsler hos Dronningen af Ungarn, b. Frants Anton, født 1711, død ugift som keiserlig Kammerherre og Generallieutenant 1739 i et Slag mod Tyrkerne: c. Caroline Elisabeth, født 1715, Hofdame hos Hertuginden af Østerrig; blev forbrændt, da Slottet i Brussel gik op i Luer, 1731 den 1 Febr, og døde Dagen derefter. De havde en Søn, som levede endnu 1778, 5, Ane Cathrine, Grevinde (Comtesse) Ulfeld. Søster: Birgitte Ulfeld født 1614, var gift med Otto Krabbe til Egholm; forlod ham, og tiente adskillige Gange som Pige i Holland.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-12-11
Jtzeboer Wochenblatt meddeler følgende Udtog, af den Deputerede P. J. Lorentzens Klage til H.M. Kongen: "Ved mine Bestræbelser for at forsvare den danske Stats Eenhed, kaldte man mig en Landsforræder, og hvorpaa Præsidenten befalede mig at tie. Jeg besluttede at tale dansk i Forsamlingen, ikke af Trods eller Chicane, men ene og allene for i Gierningen at bevise mine nordslesvigske Landsmænd, at jeg ikke deelte Forsamlingens Had og Ringeagtelse mod deres Nationalitet, og at jeg afskyede de Forfølgelser, der vistes deres Modersprog. Jeg erklærede denne min Beslutning den 11te Novbr., og forlangte at mit danske Foredrag ogsaa maatte føres dansk til Protocols. Den Kongl. Commissarius svarede, at han ikke forstod min danske Tale, og Secretairerne erklærede, at i dette Tilfælde ville de ikke underskrive Protocollen. Jeg vedblev min Paastand, men Præsidenten nægtede mig dog at fremføre de Grunde, der havde bevæget mig til dette Skridt, og saaledes endtes Forsamlingen, uden noget egentligt Resultat. Debatten om jeg var beføiet til at tale dansk, begyndte den 14de paa Ny. Flere forlangte, at Præsidenten skulle endog forbyde mig, saavel at tale dansk som tydsk, denne erklærede imidlertid, at han ingen Ret havde til at forbyde mig at tale dansk, hvorimod han ikke tillod, at det indførtes i Protocollen, førend Hs. Majestæt udtrykkelig havde tilladt det. Den 16de gik Præsidenten og Forsamlingen videre, i det den Første befalede mig at tie, naar jeg ikke ville tale tydsk. Jeg forlangte som Folkerepræsentant Commissarius's Beskyttelse mod denne vilkaarlige og voldsomme Behandling, dog Commissarius tang gandske, Præsidenten befalede, mig nu, at forlade Salen; men jeg satte mig derimod, og forsikkrede, at jeg kun ville vige for physisk Magt. Præsidenten erklærede, at han ikke ville anvende denne i Dag; men at han ville drage Omsorg for, at fremtidig min Jndtrædelse i Salen ved physisk Magt ville blive forhindret. Herpaa blev Forsamlingen ophævet. En Time efter blev jeg ved en Billet indbudt, at komme til Commissarius; jeg fulgte Anmodningen. Commissarius truede med at ville reqvirere Politiets Hielp, for at forhindre min Jndtrædelse i Stændersalen. Herpaa kom Præsidenten til, og begge trængte ind paa mig, om at afstaae fra mit Forsæt, da det ville være ubehageligt for Hs. Majestæt, hvis en offentlig Skandale fandt Sted. Med Hensyn dertil, indgik jeg en foreløbig Forening om, at jeg for Tiden ville afholde mig fra al dansk Tale, indtil H. Majestæts Bestemmelse desangaaende indtraf. Næste Morgen foreslog Commissarius og Præsidenten ny Betingelser for min Jndtrædelse i Stændersalen, i hvilke jeg for min Æres Skyld ikke vilde indvilge. Denne Dags Forsamling blev afsagt. Senere begyndtes paa Ny Forsamlingerne paa Commissarius's og Præsidentens indstændige Ønske, hvorfor jeg fandt mig foranlediget til at gjøre Ende paa den for os Alle saa piinlige Stilling, i det jeg indgik paa den første Overeenskomst. Den 18de var jeg tilstæde uden at blive insulteret, men ogsaa uden at tale.