Københavns Adresseavis, 1767-08-05
J Blaa Taarn Syge=Cassen. Cassen, som holdes paa Ulfeldts Plads, har udbetalt til Syge og Sengeliggende, nemlig: til 2 i Springgaden 1 paa Laboratorium paa Christianshavn, 1 i Skidenstræde, 1 i St. Pedersstræde, 1 i Eenhiørnegaden, 1 i Skolemesterlængden, nogle hver 3 Mk. og nogle hver 2 Mk. Glückstadt. Hans Kongel. Majestet af Danmark, og Hans Kayserl. Høyhed Storfyrsten af Rusland, som begge Hertuger af Holsteen, have under 27 September forrige Aar, fra Hs. Keyserl. Høyhed Storfyrstens og Hertugens, som det Aar regierende Herres Stad Kiel, udgivet: "Fælles Forordning, i Henseende til de Personers Proclamation og Copulation, som træde sammen i Ægteskab. Efterat det Pligtmæssig er vorden Hans Kongel. Majestet og Hans Keyserl. Høyhed forestillet, at hist og her udi Deres Fælleds Districter have yttret sig adskillige Uordener i Henseende til de Personers Proclamation og Copulation, som træde sammen i Ægteskab, have Aller= og Høystsamme fundet Sig bevægede til, for at afværge saadant for Eftertiden, at anordne og befale: Først angaaende Proclamationen eller den offentlige Lysning, at alle og enhver i Ægteskab trædende Personer i de fælles Districter, (Ridderskabet for sine Personer undtagne, for hvilke det forbliver ved forrige Sædvane,) Deres Ægte=Forening skal stedse, 3 Søndage efter hina den for Vielsen, offentlig forkyndes udi Kirken paa det Sted eller i det Sogn, hvor de forlovede Personer have boet, tient eller havt deres Opholdsted da de forlovede sig, følgelig, dersom de paa den Tid have opholdet sig i 2 forskiellige Kirke=Sogner, da i begge Kirker, hvor de den Tid have ligget til. Derforuden, dersom en af saadanne hinanden ægtende Personer er fød udenlands, og ikke allerede i sin Ungdom, førend den kunne indgaae en gyldig Forlovelse, er kommen ind i de fælleds Districter, eller ikke har allerede engang der været gift, da skal den ogsaa lade lyse for sig paa sit Føde=Sted, eller der, hvor den førend sin Ankomst sig opholdt, og derom fremlegge behørige Attester. Men nulle dette ikke være giørligt, formed elst Fødestedets Langtfraliggenhed eller andre vigtige Aarsager, da skal det være nok, at den vedkommende Person enten ved corporlig Eed, eller, efter Personens Omstændigheder, ved skriftlig Eed bevidner for den Præst som har at forrette Vielsen, at den ikke andensteds har givet Ægteskabs=Løfte og forlovet sig. Naar en Vielse med Stedets Øvrigheds Forevidende og Jndvilling tillades paa Syge= eller DødsSengen, i Betragtning af den Fare, som Opsettelse der medførte, da skal saadan Eed ogsaa finde Sted, og aflegges af begge Altsaa maa ingen Præst ef hinanden ægtende Personer. terdags understaae sig, under Straf af Suspension, at foretage Vielsen, eller at meddeele Attest og at i den Henseende intet er i Veyen, førend det Fornødne er iagttaget efter ovenstaaende Foreskrift og Lysning, og at han enten har forrettet Lysningen, uden Jndsigelse, eller har erholdet behørigt Beviis for at saadant er skeet paa sit rette Sted; ligesom ey heller nogen Præst, hvem det som ovenmeldt tilkommer at forrette Lysningen, maa, under anførste Straf, overlade samme til en anden Præst, i en anden Vielsen skal forrettes af Præsten i det Kirke Meenighed. Sogn, hvortil Bruden ligger, undtagen at Omstændighederne udfordrede, og de forlovede Personer eragtede det lettere for dem, at holde Brylluppet der hvor Brudgommen er, eller der hvor de siden skal boe, altsaa og at lade sig vie der; i saa Fald kal Præsten i det Sogn, hvortil Bruden hører, overlade Vielsen til den anden Præst, dog ikke førend ham betales hvad ham for Forretningen skulle tilkomme, samt at, hvor det er brugeligt, ogsaa Klokkeren og Kirken have bekommet deres. -Men som ogsaa deraf, at det i ovenmeldte og andre deslige Tilfælde er forundet lovlig forløvede Personer, efter deres Bequemmelighed, at vies i et andet Kirke=Sogn, ikke sielden tages Anledning til at misbruge saadan Frihed, saa at nogle Præster af Vindings=Syge fordriste sig til at sammenvie endog fremmede Personer som forlange det af dem, uden forud giørende Efterspørsel og Undersøgning om noget er, som kan hindre Ægteskabet; hvorved ofte de utilladeligste Ægteskaber befordres, og gives Anledning til de slemmeste Følger, altsaa advares Præsterne ved de fælleds Kirker, under Suspension, eller, efter Omstændighederne, aldeeles Afsettelse, ikke før at sammerie deslige fremmede og ubekiendte Personer, som ikke ere af deres Sogn, end at de først, efter ovenskrevne Anordning, have fremlagt erforderlige Beviser for, at intet er i Veien for Ægteskabet, og at lysningen er forrettet Angaaende Lysningspaa behørigt Sted uden Jndsigelse. og Vielses=Gebuhr, forbliver det ved hvad som hidindtil paa hvert Sted har været brugeligt, saa at Præsten ikke maa for høye samme, uagtet hvad Forretninger ham ved ovenmeldte Anordning kan være paalagt videre, end som før har været anordnet; men den Gebuhr skal ogsaa uveigerlig betales ham.