Corsaren, 1842-06-03
28de Mai-Selskabets Maigilde for 80 Personer á 3 Rbd. "Det var høist ønskeligt, om Malfesten ogsaa paa de øvrige Steder i Landet, hvor den holdes, kunde indrettes paa en saadan Maade, at den blev tilgjængelig for Alle, Høie og Lave, Ældre og Yngre, Mænd og Qvinder; toi, skal vor politiske Udvikling udbrede sig udenfor de sluttede Cirkler, saa maa den nedstige til den simple Borger og Almuesmand." "Fædrelandets" Yttring om Maifesten ved Helsingøer, efterat det selv havde været med ved ovenmeldte. Der var engang en Tid, det er ikke længe siden, da de Liberale her i Landet gik under Eet. En Liberal var en Liberal, der blev ikke spurgt om Graden af hans Liberalitet. Men lidt efter lidt have vi udviklet os, Knoppen er bleven en Blomst, men ved Aabningen have Bladene, ligesom altid ved Blomsteraabning, slaaet til forskjellige Sider. Nogle, der tidligere i Grunden vare lidet liberale, ere blevne slet ikke liberale; de Øvrige, de forrige simpelt liberale. ere blevne meget liberale - nei! her passer dog Lignelsen ikke. Der vare blandt de Sidstnævnte Nogle, som fandt, at det dog var Synd, om de lidet Liberales Plads skulde staae tom, de ere derfor gaaede derind i, nu ere de der. De ere gaaede saa fuldstændigt ind i disses Plads, at de have sat sig ved deres Bord, jal næsten spiist de Maaltider, som hine havde bestilt. De have sat sig om hines -sluttede Bord-, og, naar Folket kommer og vil have Plads, sige de. "Det er sluttet Selskab." Men net - vi gjøre dem Uret. De have dog virkelig endog indbudt Folket. Vort Gilde er aldeles folkeligt, have de sagt; Hr. Folket kan med Fornøielse komme med, blot imod at betale 3 Rbd. og i eet Maaltid spise følgende Retter Mad. (NB. Vi have ladet Plads staae aaben for en Liste over disse Retter. Men, da Referenten kom med den, maatte vi udelade den; thi vi kunde jo ikke gjøre hele dette Nr. af Corsaren til en Spiseseddel.) Men nu havde naturligviis Hr. Folket ikke 3 Rbd. at undvære til eet Gilde; Hr. Folket er en simpel Borgermand, og hans Mave er desuden ligesaa lidt som hans Gane skikket til den Mængde Retter. Desuden har Hr. Folket en vis Følelse af, at man godt kan holde Maigilde uden 17 Retter Mad, skjøndt der naturligviis ved de nu stedfindende Maigilder kan være god Grund til at sørge for det Slags Ting til at sætte Folk i en glad Stemning. "Men hvilke folkelige Taler ere dog ikke her blevne holdte!" - Ja, nogle vare virkelig folkelige og ved at see dem der, maa man derfor ogsaa spørge med Tydsken: "Wie kommen die Rüben in den Sack?" Herefter skal det ikke hedde: Lidt-Liberale og Rigtig- Liberale; men det skal hedde 3 Rbds. Folk og 8 Mks. Folk. Vi tilføie hertil, som en Curiositet, at, havde et saadant Tilfælde fundet Sted i Frankrig 1788, saa havde det i Aaret 1793 været mere end nok for at komme paa Guillotinen at være en "3 Rbds. Mand." Vi tillade os at gjøre vore Læsere opmærksomme paa nogle af de i 28. Mai-Selskabet holdte Taler. Skulle vi characterisere dem i deres Heelhed, saa maae vi sige, at de næsten vare conservative. De bade Gud conservere Kongen, Kronprindsen, Stænderne, Trykkefriheden, Prof. Schouw, Danmarks Sønner, Danmark, den politiske Udholdenhed o. s. v. Bagefter skulde der vistnok være kommet nogle Ønsker og noget Nyt, dersom man ikke derved havde risikeret at komme i Forlegenhed, eftersom der jo ikke var Plads formedelst alt det Gamle, man havde ladet blive staaende. Af de enkelte Taler tillade vi os at udhæve: 1) For Stænderinstitutionen, ved Overlærer Olsen. - Taleren sammenlignede Stændersessionerne hvert andet Aar med en Exammen i en Skole; det er en Exammen, meente han, som holdes over Regjeringsforanstaltningerne. - Der er kun at mærke ved denne "Exammen", at den er uden Censorer, men at den til Gjengjeld selv er censureret. 2) Grosserer Owen, for alle gode Kræfters Udvitling. Hr. Patentgjødnings-Fabrikant Owen meente, at de aandelige Kræfter vilde nok udville sig af sig selv, naar blot de materielle bleve tilbørlig fremdrevne. 3) For Prof. Schouw, ved Agent Topp. Herr Agent Topp bad Forsamlingen høre Oplæsningen af en Liste, han havde forfattet over Prof. Schouws Egenskaber. Med "efterfølgende Prædicater", (som vi tillade os at ordne efter Begyndelsesbogstaverne) "betegnede han den høihjertede Hædersmand": Arbeidsdygtig, besindig, beskeden, beundret, djærv, elskelig, frisindet, gjæv, høiagtet, høihjertet og kundskabsrig. At fuldføre Alphabetet "vilde, det tilstod Taleren villig, overstige hans Kræfter." 4) For de fædrelandskjærlige Stændertalere og sandhedskjærlige Skribenter, af Samme. Om de "fædrelandskjærlige Stændertalere", af hvilke jo nogle vare tilstede, sagde Taleren først, at Tafnemlighed fyldte hver ærlig Danes Bryst for de dannissindede Mænd, der i Roestilde og Viborg have tolket Dannerfolkets Ønsker og Haab, og dernæst, at Saga har med sin Griffel indrislet deres Navn paa Historiens uforgængelige Tavler. "Ros mig kun, Fatter, jeg gider nok hørt det," sagde Ewald til Rahbet. Ved Ønsket for de "sandhedskjærlige Skribenter" komme vi til at tænke paa hiin Hofmand, der sagde til Dronning Marie Antoinette: Jeg kjender kun tre honette Fruentimmer; den ene er min Moder, den anden er Deres Majestæt, den tredie vil jeg ikke nævne Følgen heraf var, at enhver af Dronningens Hofdamer troede, at hun var denne tredie. Følgen af Hr. Topps ubestemte Skaal er, at Alle troe sig meente dermed. "Berlingsker har strax aftrykt Ordet "sandhedskjærlige" med store Bogstaver, der sige: Det er mig! Det er mig, der er meent! Høre De: det er mig, der er meent. For Frl det er mig, der er meent. 5) For Danmark, af Hr. Orla Lehmann: At Danmark maa bevare sin Selvstændighed. - For Lehmann af Hr. Danmark: At han til næste Aar ikke maa være en 3 Rbds. Mand. Deeltagerne i dette Gilde skildtes af med Følelsen af, at det havde været særdeles frifindet, og det var endnu en Ulykke.