Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-04-02
J Tillæget til den Norske Rigstidende No. 20 findes følgende litteraire Erindring: Ligesom Jndsenderen er aldeles enig i, hvad den Historisk Philosophiske Classe af det Kongelige Selskab for Norges Vel i sin Jndbydelse i Rigstidenden No. 12 d. A. til Subscription paa Bidrag til Omkostningerne ved Udgaven af en ny Oversættelse af Snorro og Saxo har yttret, nemlig: at et af de fornemste Midler til at fremlokke patriotisk Daad og vække patriotisk Mand, unegtelig er et nøie Bekjendtskab med de Skrifter, der vise os Forfædrenes Bedrifter ligesom i et Speil til Efterlignelse, saaledes er han i Hovedsagen enig med Classen i dens Dom over de nylig i Danmark udgivne Prøver af en ny Oversættelse af Snorros og Saxos Krøniker. - Men, saasom der ikke gives noget saa godt og fuldkomment, at derpaa jo kan udsættes, og Samme altsaa forbedres, saa kunde maaskee denne Prøve Oversættelse ogsaa have sine Mangler. - Ved nu at ville anmærke nogle af disse, med Hensyn til Oversættelsen af Snorro, der for Nordmænd maa have en større Jnteresse end Saxo, har Jndsenderen blot havt til Hensigt, at henlede vedkommende Udgivers eller Udgiveres Opmærksomhed paa, hvorvidt han eller de maatte finde nogen Grund til at benytte disse Anmærkninger ved den udgivende Oversættelse. - Hvad altsaa Jndsenderen fornemmelig har at erindre mod denne Prøve=Oversættelse er dette, at Oversætteren, ved at optage nye Ord og Udtryk, der, som han anfører, skulle være mere betydningsfulde end de i vort almindelige Skriftsprog sædvanlige brugelige, har anbragt adskillige Ord, der endog, efter hans egne Udtryk, kun skulle være gændse i enkelte Provindser af Danmark. Disse Ord og Udtryk kunde vel, dersom de tjene til at give Oversættelsen mere Betydning og Klarhed, have sit Værd for Danske, forsaavidt de af disse kunde forstaaes, men dette Værd ville de upaatvivlelig tabe i Norge, hvor de, især for Menigmand, der ikke her Kundskab nok til at anstille de rigtige Conjecturer, vilde være utydelige, og altsaa Bogens tilsigtede Nytte forfeiles. – Til Beviis for det her Anførte vil Jndsenderen blot udpege nogle faa saadanne Udtryk, som under Læsningen af denne Prøve-Oversættelse ere ham forekomne. Side 7 findes Ordet Rivelig. Jhvorvel den af Overs. anførte Etymologie til dette Ord er meget sindrig, og maaskee kan være grundet i det gamle Jslandske, har Ordet dog ikke Brugen for sig, og vil neppe forstaaes. Derimod har man i Sproget Ordet grandgivelig, der fuldkommen udtrykker den Mening, som rivelig er tillagt. Side 8 Nør skulde vel rigtigere være Nord. Side 12 Kyndinger. Rigtigere kunde vel her bruges Ordet Kjendinger, af at kjende, et Ord, der overalt i Norge er brugeligt. Samme Side, istedetfor: Et Kiende, kunde vel sættes Ordet Mærke, som er brugeligt baade i Norge og Danmark. Side 14 Bondeganning, er et her i Norge ubekjendt Ord, og Jndsenderen vilde ikke, uden ved Hielp af den af Oversætteren i Anledning af dette Ords Brug tilføiede Anmærkning, have forstaaet dets Betydning. Maaskee kunde istedetfor: Nybagt Raad er Bondeganning, bruges: Nybagt Raad er Bondens Lyst. Side 16 Tiltroer Hænde. Betydningen aff denne usædvanlige Talemaade skal vel være i troe Hænder, 2, i Forvaring. (Fortsættes.)¬