Viborger Samler, 1786-10-16
Bidrag. til den Engelske Criminel=Historie. Æiam Hison, en Dageir i London, have et eneste Barn, en Dreng paa 9 Aar. Langt fra at elske dette Barn, var det meget mere Gienstanden for hans Had, hvortil han ingen Grund kunde anføre. Jmidlertid viiste han idelig denne over ordentlige Utilbøielighed ved de gruesomste Slag, ofte ofte uden al Aarsag, indtil endelig et ulykkelig Slag med en Jern Jldskuffel slog Hovedet itu paa Barnet. For dette Mord blev denne unaturlige Fader d. 8 April 1785 i Old Balley Retten i London Dødstraffen tilkiendt, hvorved Recorderen (en Rettensperson af Anseelse, der hører til Magistraten af City ) paa følgende Maade tiltalede ham: William Higson, J er af en meget nidkier opmærksom Jury ), og det efter upaatvivlelige Beviser, bleven funden skyldig i en Forbrydelse, der er den afskyeligste af alle dem, der kan fornedre et Menneskes Carakteer. Den Forbrydelse af et Mord, naar man forsætlig og paa en ondskabsfuld Maade berøver sit Medmenneske Livet, er i og for sig selv en Handling, for hvilken Naturen med Afskye ryster tilbage, og som man efter guddommelige og menneskelige Love har funden fornøden, at straffe paa det strængeste. Men naar vi nu betænke, at den ulykkelige Gienstand for eders Forbrydelse var eders eget Barn, og det et Barn af en svæd Alder, der levede ganske under Eders Beskyttelse; fremdeles, at eders Blodskyld var ikke en enkelt heftig Gierning, ) Som bekiendt, bliver de 12 Eedsornes Corps nævnet med dette Navn. ning, som en hastig Vrede frembragte, eller som paa nogen Maade havde nogen Anledning, hvorved en maadelig Tugtelse havde kundet retfærdiggiøres; saa maa man tilstaae, at eders Forbrydelse er af en alt for grusom Art, til at skiule den med Næstens Kierligheds Kaabe. Eders Pligt som Fader var, at opdrage eders Barn, med Omhygelighed og Ømhed, at være Barnets Beskytter, i dets barnlige Aar, at straffe det tilmaade for dets Forseelser, og at have Eftergivenhed med dets smaa Feil. J burde afhiulpet dets Nødtørftigheder, sat det i Sikkerhed mod fremmede Fornærmelser, og gjort ham sin Tilværelse saa taalelig, som edes Omstændigheder nogenlunde tillod det; kort, eders Pligt var, at giøre alt efter eders Kræfter, for at giøre ham til et lykkeligt og nyttigt Medlem af det borgerlige Selskab. Eders Forhold har været ganske det Modsatte af dette. Jsteden for den Omsorg, Eftergivenhed og Ømhed, som vi alle haabe af vor Skaber, og som vore Børn have en Ret til at forvente sig af os, har eders Forhold mod dette ulykkelige Barn meget mere været en Række af barbariske Handlinger uden lige, som bleve endte ved en voldsom Død, og det ved dens Hænder, som havde givet det Livet. Forældrenes Tilbøielighed til deres Børn er et af de stærkeste Baand i det menneskelige Selskab, og har sit Sæde dybt i Hiertet. Vor Skaber har meget viseligen plantet den der, for at giøre os til vore Børns Beskyttere i deres i deres unge Aar, na ar naar de ere for svage paa Legeme og Aand, og for uerfarne, til at sørge for sig selv. Denne naturlige Tilbøielighed er bleven ganske udslettet af eders Gemyt og i dens Sted er kommen den uhørligste umenneskeligste Grumhed, der har bragt eder til, at lade alle eders ondartede Lidenskaber udbryde paa dette uskyldige Barn, hvis Beskyttelse var eders Pligt. Lykkelig har denne trøstløse Dreng været, at blive befriet fra en saadan Faders Grusumhed. Eders Forfatning er høist elendig ved den Erindring, at J ved en voldsom Død har endt et Liv, som J forhen af yderste Kræfter har bemøiet eder for, at giøre saa ulykkelig, som muligt. Lykkeligt vil det være for eder, om eders Blod i Forbindelse med det største Samvittighedsnag og den dybeste Anger, som det menneskelige Hierte kan føle, vil være tilstrækkelig til, at befrie eder fra den Forbrydelses Byrde, som nu svæver over eders Siel, og at forskaffe eder den Benaadelse af eders Skaber, og tilkommende Dommer, som eders Fædrelands Love her nødvendig maa nægte eder. Det er derfor min Pligt, at forkynde eder den skrækkelige Dom, som eders Forbrydelse har fortient. Denne er f) at J bliver ført herfra igien til det Sted, hvorfra J. ) Det følgende er den almindelige Doms Formular i Engeland ved alle Delinqventer, som blive henrettede med Strikken, kun den anatomiske Clausukundtagen, der aleneste hører til Mordere. er kommen, og næstkommende Mandag der fra tilRetterpladsen, for der at blive ophængt ved Halsen, indtil J er død, da eders Legeme derpaa, i Følge Lovene, skal aabnes og sønderhugges. Herren være eders syndige Siel naadig!" Dommen blev ogsaa d. 11 April 1785 fuldført paa denne Higson, hvorved denne Elendige blev ikke meget martret af Tanken om Døden, men desto mere af Jdeen om Sønderhuggelsen, som han beholdt indtil hans Livs sidste Øieblik.