Aalborg Stiftstidende, 1838-09-21
Fædrelandet. Kjøbenhavn, 18de Septbr. Det er interessant og glædeligt at see den skjønne og ivrige Deeltagelse, hvormed Kunstnerfyrsten Thorvaldsens Hjemkomst til det Fædreland, der nu i 19 Aar har maattet savne hans Nærværelse, er feiret. For Store og Smaa, Unge og Gamle, Rigmænd og Stoddere, Genier og Hverdagsmennesker, kort sagt, for Enhver uden Forskiel, der taler dansk Tunge, var den 17de September en skjøn og uforglemmelig Dag Her kunde ingen politisk Anskuelse danne Kløften mellem Partierne, ingen Slags Farve" forstyrre Harmonien i den brogede Pragt, hvormed Vidskab og Kunst i sine mangeattede sindrige Emblemer udfoldede sine varende Bannere, der knyttede den skjønneste, den varigste Union imellem Nord og Syd, imellem nære og fjerne Kyster: her tænkte Jngen paa Statens og sin egen Gjæld og forviklede Finantser, ingen Eier af 3 pCts Obligationer lod den Dag Hovedet hænge, ingen grundede eller ugrundede, Klager over Næringsløsbed hørtes, Enhver fandt, idet mindste den Dag, Føde nok i det rige aandige Stof, og Alles Tro og Haab var rettet mod St. Nicolai, der, som Festdagens Skytshegen, anraabtes om, snart at bebude Nærværelsen af den længe SøvKjæ lighed imøde. Det Kl. 3) heisede Flag satte, ligesom ved et elektrisk Stød, og til Trods for den øsende Skyltegn, Alt i Bevægelse og Røre. De Unge løb, de Gamles meer ilende Skridt tilkjendegav et raskere Pulslag. Den Barmhjertighed og Omhyggelighed, som der pleier at vises mod Cafhemirs=Shawler og Silketørklæder i Regnveir, udeblev ganske. Endeel Pynt spoleret, ansaaes for en ringe Opofoftelse, da det gjaldt om at deeltage i den høiere Fornøielse, at modtage den hædrede Kunstner, at være tilstede ved hans Landing. Saaledes samledes der paa Toldboden, paa Langelinie, paa Castelsvolden, paa Broen fra Toldboden ud til Holmen, kort sagt, paa alle Steder, hvor det lod sig tænke at man kunde see, om ikke Thorvaldsen selv, saa dog Noget af det, der foranstaltedes ham til Ære, en Menneskemasse, hvortil her kjendes kun faa Exempler. Man kan ikke lettelig danne sig nogen Confectur om Menneskeantal, som ikke er forsamlet paa en overskuelig Plet, men vi ere overbeviste om, at naar vi nævne 10000, saa er det meget muligt, at vi ikke engang angive det Halve af den tilstedeværende Mængde." Saavidt, Dagens Beretning. - Kjøbenhavnsposten, skildrer naivt den Travlhed, hvormed Al forberedede sig paa Thorvaldsens Komme, idet den beder undskylde, at dens Mandags Nummer først kunde udkomme om Tirsdagen, fordi Sætterne igaar vare paa Toldboden" Den daglige Tingenes Orden var nemlig suspenderet, hedder det videre i Kjøbenhavnsposten, og Kjøbenhavn var paa Toldboden eller paa Rheden, og den store nationale Fest, som der blev feiret, var i Sandhed et af de yndigste og betydningsfuldeste Optrin, hvortil Staden Kjøbenhavn nogensinde har været Vidne. Uagtet Kjøbenhavnerne i den glade Forventning om Thorvaldsens Hjemkomst alt i flere Dage havde været i længselfuld Bevægelse og navnligen iforgaars, da man fra Time til Time imodesaae hans Komme, vil kunne næsten sige havde boet paa Veien fra og til Toldboden, og uagtet Budskabet om at Rota" var i Opseiling, indtraf samtidig med en øsende Regn, strømmede Folk dog i store Hobe den Kommende imode." - At Skjaldene heller ikke vilde hvile ved Thorvaldsens Modtagelse og at det bedste Lyrers Strænge bleve stemte til hans Velkomst, var at forudsee. Foruden den igaar meddeelte aandfulde Sang af Chr. Winther, blev ogsaa paa Dampskibet, Dronning Maria, der efter i Hornbeksbugten under Vivatraaben at have seilet rundt og Fregatten, beæredes med et Besøg af Thorvaldsen, afsungen en af Pastor Boye forfattet og ved en Tale indledet Sang. Kbhposten." meddeler den Heibergske Velkomstsang og Dagen, indeholder tillige Qvad til Thorvaldsens Ære af Prof. Finn Magnusen og F. J. Hansen, af hvilken Næstsidste vi udhæve følgende Stropher Da Sejers=Himmer sig hvirvle fra Sø Og lislig spredes til Stjerners Chor; Lysaander da svæve fra Jsens Ø, De og ville feire den Høitid i Nord.