Aarhuus Stifts-Tidende, 1830-08-17
Nyheder fra Adlandet. Revolutionen i Frankrige. Begivenhederne følge med Lynets Fart paa hverandre, og faa Dage have frembragt en heel ny Skabelse. Kong Carl den Tiende har ophørt at regjere over Frankrige. Saavel han som Hertugen af Angouleme have fra sagt sig Thronen og alle deres Rettigheder dertil. Med dette mærkværdige Budskab havde Rigets nye Generalstatholder, Hertugen af Orleans, aabnet sin Tale i Kamrenes Forsamling den 3die August. Samme Dags Aften var den afsatte Konge tilligemed. hans hele Familie flygtet bort fra Rambouillet, efterladende sig Alt, endog sit sidste Haab. Forend dette gik for sig, havde der været en ny frygtelig Bevægelse i Hovedstaden. Kongen havde besluttet, at forsvare sig til det Yderste med de faa Tropper som var forblevne ham troe. Dette havde opbragt Folket endnu mere imod ham, og nærved havde man ei kunne holde det tilbage fra at drage ud paa egen Haand mod Rambouillet. Da udførte Generalstatholderen en rask og kraftfuld Beslutning, baade for at frelse Kongen og forhindre et nyt og skrækkeligt Blodbad. Han beordrede General Lafayette til at bryde op mod Rambouillet med 6000 Md. Nationalgade. Over 50,000, hiddrag. ne fra alle Kanter, stode parate til at følge efter, hvis det ei skulde lykkes ham at bringe Kongen til at underkaste sig. Hertugen af Orleans undlod ei det mindste af hvad han skyldte baade Ulykken og Frankrigs Værdighed, Han udnævnte tre Kommissairer, der skulde vaage overKongens Sikkerhed indtil Rigets Grændse. Disse droge foran Kolonnerne, og bade Kongen om, i Menneskehedens Navn, ci at lade mere Blod unyttigen udgyde. Det lykkedes dem endeligen, at formaae Kongen til at reise bort. Saasnart dette Budskab lød, gjorde hele Al. Pariserhæren Holdt, og vilde ikke engang, af Frygt for Uordener, trænge ind i Rambouillet. Kun en Forpost af nogle hundrede Md. rykkede derind, og det eneste Misbrug som man veed de have gjort af deres Seier, skal være den, at de havde bemægtiget sig nogle kgl. Hof Eqvipager, hvori de lode sig kjøre tilbage til Paris foran den seierkronede Hær, der holdt sit Triumphindtog under Jubelraab som man aldrig har kjendt Mage til. Kongen Thronfrasigelse, Kronjuvelernes Udlevering, og Størrestedelen af den kgl. Gardes Kapitulation, vare Dagens glimrende Resultater. De faa kgl. Tropper som endnu holde Stand, forfølges af et Nationalkorps. (Slottet Rambouillet ligger sydlig for Paris, ikke langt fra Versailles.) Kongens Reiseroute vil gaae for sig gjennem de ensomste og fjerneste Egne af Normandiet til Cherbourg, som ligger lige for den engelske Kyst. Her vil den kgl. Familie sige Frankrige det sidste Farvel. Det syntes som Kommissairerne, der følge med Kongen, vare noget bange for denne Reise, thi i deres sidste Jndberetning skrev de: "Gid den maa faae et heldigt Udfald!"De vare komne med ham til Staden Dreux. Hvor de komme frem forkynde de, omgivne af Nationalgade, Fjendtlighedernes Ophør, og at Carl X ikke meere er Frankrigs Konge, men at han har Krav paa al den Agtelse som man er en Ulykkelig skyldig. I Dreux logerede han i en afsidesliggende Gjæstgivergaard, og hans Escorte, Dragoner og Livgardister, bivouagerede udenfor Byen, for derfra at ledsage ham paa Halvveien til Verneuil, og da at begive sig tilbage til deres Kantonnementsqvarterer. J Cherbourg vare to amerikanske Paketskibe leiede for Regjeringens Regning til at tage Carl X og hans Familie ombord. Fra Abbeville meldtes, at en Division fra Leiren ved St. Omer, 5 a 6000 Md. stærk, var seet, 3 Mile derfra, at marschere forbi. Abbeville og Amiens havde lukket deres Porte for den. Kongen vilde saa gjerne været nede af Vendeen til, men det blev ham nægtet, thi man vidste, at der her havde samlet sig endeel Bevæbnede som vilde tage hans Partie. Garnisonstropperne i Caen vilde have taget samme Vei, men Folket kastede Forskandsninger op i Gaderne og tvang dem til at blive. Generalen kastede sig derpaa ind i Fortet, men maatte endelig overgive sig, da Folket fra hele Omegnen var strømmet til ved Stormklokkernes Ringning. Omtrent ligesaadan gik det til i Nantes, hvor man heller ikke stolede paa Soldaterne. Kommandanten havde ladet skyde paa Folket ud fra Kassernevinduerne, hvorpaa det stormede Slottet, satte alle Fanger i Frihed, o. s. v.