Viborger Samler, 1824-04-26
Jndenlandske Tidender. J Hempels Avis No. 57 læses under Indsendt :" Hr. Udgiver. "Dersom Man bareste torde troe Dem, saa lader det til, at de begynder at omvende Dem, og for i saa Fald at styrke Dem i det begyndte Gode, tilskriver jeg dem disse Linier. Jeg er nemlig Formanden for en ældgammel Slægt, Ugleslægten kaldet, der stedse har hadet og fremdeles vil have Lyset. Hvergang Solen kommer tilsyne, skjærer det os saa forbistret i Øinene, saa at vi slux maae krybe i Skjul, og først da, naar den atter skjuler sig, kunne vi igjen gaae ud paa natligt Nov, og hvergang der gjøres Noget for moralsk Oplysning og Forædling, skjærer det os saa smetteligt i Hjertet, at vi ere færdige reent at forgaae Vi kunne derfor slet ikke begribe, hvad Nytte Lyset er til, da det ret er os en Plage, og vi deraf saameget besværes. Derfor hele og tude vi bestandig over en saadan Uskik og haabe, at vore Skrig ville faae Overhaand, saa at Mørket dog omsider skal faae Bugt med Lyset. - Jeg har ikke skrevet før til Dem herom, da jeg, sandt at sige, ikke har hav megen Troe til Dem; thi det har stedse forekommet mig, som om De var paa Oplysningens Partie. Det ærge de mig endog meget, at De i deres Avis No. 16, d. A. Pag 64, skrev. "J Anledning af den i Bayern opdagede Bande ønske undersøgt. hvoraf det vel kan komme, at Underviisningen " ikke forebygger slige Udskrielser af Ungdommen, "En saa priselig Opgave (lægger De til) fortjener vistnok den største Dæmærksomhed; imidler. tid bør Man vel vogte sig for eensidige Slutninger, og ikke oprykke Hveden med Udbrudtet, da Man, ved at adspørge Historien, neppe vil "mangle Exempler paa lignende Forbrydelser i Fortiden. Seer De, saadanne Undersøgelser er jeg altid bange for ; thi det kunde jo da snart vises, hvis til at Uheld Pennen kom i en kyndig Mands Haand, der tillige var en varm Ven af Oplysning og Meralitet, at Verden, uagtet al vort Skraal og Skrig, dog gaaer frem til det Bedre, at der, endog fra de ældste Tider, førend Oplysningen kunde faae Skylden, ogsaa fandtes Svagheder og Ufuldkommenheder, Synder og Laster iblandt Menneskeslægten, at f. Ex. Kain slog sin Broder Abel ihiel, og det førend der endnu var enten Kirker eller Skoler til o. s. v. o. s. v. - Saadanne Vink haaber vi derfor De nu, i Fremtiden, skaane Os for. For Deres Os elskelige Kollega ere vi slet ikke bange. Han viser sig Os stedse hengiven, og vil vist blive O troe indtil Døden. Lægger de ikke Mærke til, at enhver Leilighed til at støde i Basunen om Oplysningens Skadelighed, er ham saa kjer. "Seet atter raabet han jævnligen et Beviis paa Følgerne af Ungdommens forkeerte Oplysning!" Saaledes og herved skeer vor Villie, som jeg haaber, De nu og er paa Veie til at opfylde. Grunden for dette Haab ligger i den glade Efterretning, De nylig meddeelte Os i deres Avis No. 52, Pag. 207, fra Frankrig, saa lydende: "For at faae Bugt med den forkeerte Oplysning, der, naar undtages de 3/4 "Patter af Verden (hvor den holdes ude som en "Pest) gives Skyld for alle Ulykker, har en adelig " Godseier ved Nantes nedsat Afgivten for sin Forpagter, paa det Vilkaar : at han ikke maa lade sine Børn lære at læse." Ret saa det er af vore Folk. Bliver Man saaledes ved, skulde det dog være Pokkers, hvis Man ikke ved omhyggelige Qvarantaine-Foranstaltninger kunde faae denne Pest ganske udryddet af den en Fjerdepart af Jorden. Og da, Victorial da skal (naar De kun mener os det oprigtigt og bliver varagtig indtil Enden) ogsaa Deres Løn blive stor i Mørkhedens Rige. Og hvortil, kjæreste Hr. Udgiver, er dog virkelig den hæsselige den forkrette Oplysning, Med Alt hvad der gjøres for den, kunne menneskelige Ufuldkommenheder og deraf følgende Feil og Synder dog ligesaalidet ganske udryddes som alt andet Ukrud af Jorden. Med alle vore Skoleanstalter kunne dog alle Børnene ikke bringes til lige Fuldkommenhed eller Dyd. Maa ikke selv Biskoppen paa sine Visitatser saa jevnligen finde, at alle Børnene i een Klasse ikke kunne naae at læse med lige Færdighed og Sikkerhed, Og hvortil er det da Altsammen, Dette har vor Slægt til alle Tider indseet - og derfor fik Man f. Ex. en SøFrates ryddet af Veien ved Gift, da han gav sig af med at fremme Oplysningen i sin Tid. Derfor fik Man Kristus henrettet, endog som en Misdæder, da han søgde at oplyse og forædle sin Tids Mennesker. Og seer De, hvad stort kom heller derudaf Vare da hans Lærlinge feilfrie, Overgav ikke den Ene ham endog selv i hans Fjenders Hænder, Fornægtede ikke en Anden ham, da det gjaldt, og svøer paa, at han aldrig havde kjendt ham. - Nei, Mørket seire, Bort med alle dem, som befordre Oplysning. Først da kunne vi nyde Mørkets herlige Tryghed. Det er desuden langt lettere at herske over Mørkets uvidende Slaver og Trælle, end at regjere et oplyst og frit Folk. Bort da med Kirker og Skoler, og disse Læreres Lønninger kunne da anvendes til langt nyttigere Ting! Har jeg nu kuns ikke feillet i min Lid til Dem, saa skal de snart faae Mere fra mig. Saa skal De snart see en fuldstændig Plan til en gradviis og sikker Fremgang. Først stræbe vi at vise Oplysning som undværlig, dernæst som unyttig og endelig som skadelig. For saa at gjøre den mere og meere forhadt, maae vi stræbe at fortialt det Gode, der kunde tænkes at være en Følge af Oplysning og en deraf forædlet Tænkemaade. Derimod maae vi opstøve det Onde, vi høre hist og her og saa ikke glemme at skyde Skylden paa den forkeerte Oplysning. For ikke at gaae voldsomt frem, maae vi sætte Os for (for det Første) ikke at støde Præsterne for Hovedet, men kun give Skolelærerne Skylden for alle Mangler. Naar vi saa først have dem fra Haanden, og Præsterne ene maae bære hele Byrden, og deres Jndtægter desuden mere og mere afknappes, saa komme vi tilsidst nok tilrette med dem. Jeg haaber det skal gaae godt, Seer De! For et Land som Bayern eller andre Steder, hvor Katholicisme med Aflads lære og det sig atter hævende Jesuiterie hersker, der er jeg ikke saa bange som for Danmark, hvor Alt, hvad der kan fremme Ungdommens Oplysning og Moralitet, opfordres prøves og anvendes; men Bagtal kun frisk væk! Der hænger dog tilsidst No. get ved." Dette er en af vore Grundsætninger - og den ville vi stadigen følge. - Naar saa Jntet modsiges af Lærerne selv (Tænk engang, Skolelærerne i Fyen fik for nogle Aar siden det Jndfald, at udgive et Qvartalskrivt, som vi da havde den Glæde at see qvalt i Fødselen) saa haaber jeg, at Alting skal gaae godt og krones med et forønsket Udfald."*** Uglatius. Nota. Den gode Aalatius bedes venligst undskylde, at hans Skrivelse har ligget en Postdag over Iøvrigt være han forsikret, at jeg altid skal laane han et villigt Øre, og hvis Omvendelse behøves, gjøre den efter hans eget Hjerte. Udgiveren.