JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
Om de ny brandfrie Ovne. (Tilegnet Brandvæsenets og Assurantsernes Foresatte.) Hr. Floberg har nylig udgivet en Beskrivelse over en af ham opfunden ny Stueovn, der har uendelig mange Fortrin for de hidtil brugelige. Jeg forbigaaer imidlertid alle dens andre gode Egenskaber, for blot at tale om dens Brandfrihed. Denne fortræffelige Egenskab, som de af Hr. Overhosmarskalk Hauch og Prof. Ravert meddelte Vidnesbyrd hjemle den Flobergske Ovn, anbefaler den og dens Opfinder i mine Øjne endnu mere, end dens Brændesparing, hvor vigtig samme end er. En Opfindelse der sikrer for alle Jldebrande ved Kakkelovne, (og disse ere i vore Lande vist nok de ni af ti) vil upaatvivlelig tildrage sig alle deres Opmærksomhed, hvis Jd det blev enten ved Pligt eller Lyst at arbejde paa Brandvæsenets Fuldkommenhed. Ligeledes maae Assurantsernes Bestyrere indsee, hvor vigtig en Opfindelse er, som saa særdeles betydeligen formindsker Kassernes Risiko. Dog den Tanke frembyder sig naturligviis, at saalænge denne Opfindelse endnu ikke er ført i almindelig Brug, er Nytten deraf kun i Haabet og ej i Gavnet. Men det vil ikke fesle at jo disse fortræffelige Ovne ville blive gjorte almindelige. Skulde end ikke Regieringen understøtte Opfinderen i et Fabriks Anlæg, saa vil det vist ikke mangle paa private formuende Mænd, der paa denne Maade maatte ville baade indhente samme Procenter af deres Kapitaler og tillige gavne Fædrelandet og Opfinderen. Thi ikke vil nogen Veltænkende let overtale sig til at troe, at der hos os gaves den Nidding, der vilde, ved et Fabriks Anlæg, søge at udelukke den Mand fra Deeltagelse i Fordelen, hvis Opfindelse han skyldede sin hele Fabriks Tilværelse. Men skulde end Formodning, om Understøttelse til et Flobergsk Ovufabriks Anlæg ved Private, ikke være grundet, saa torde dog den Slutning neppe være ugrundet, at den saa oplyste og for Statens Vel saa nidkære Mand, der kan ansees som Stifter for vort nærværende Brandvæsen, vil finde det overeenstemmende med Brandvæsenets Vel, at bidrage alt muligt til Opfindelsens Afbenyttelse, der ved ham sikkert ikke vil befordres uden at tage billigt Hensyn til Opfinderen. Endlig bør man haabe den kraftigste Medvirkning af Assurantsernes Mænd, hvad enten nu denne vil yttre sig ved Understøttelse til Fabrikanlæg, eller ved Opmuutring til Husejere, eller Huslejere, at anskaffe sig disse Ovne, (er gjore Assurantserens Resiko saameget mindre. Er den Egenskab ved et Huus, at det er af heel Grundmur, ønskværdig, saa vil den, at være forsynet med lutter flobergske Ovne, være det endnu mere. Hin Egenskab forekommer blot en allerede udbredt Jlds Forplantelse; denne forebygger Udbrudet selv.
Politivennen, 1802-01-01
Atter en Uorden paa AsistensKirkegaarden. Endskiøndt denne ogsaa foregaaer ved vore Kirkegaarde inde i Byen, paaankes den ikke ved dem, da enhver Foruustig maatte ønske deres fuldkomne Nedlæggelse. Det er nemlig eengang før offentlig foreslaaet, at ved Begravelsestog kun de indlodes, der udgjorde Ligfølget. Om dette Forslag er bleven agtet paa eller ikke af AsistentsKirkegaardens Tilsyn og Opsyn vides ikke. Det sidste maae formodes, da man endnu, ved hver lidt udmærket Ligbegængelse, med Harme maae see al den hele Skare af ørkesløse Gabere, der have løbet med ud af Byen stimle ind paa Kirkegaarden, og som andet Kvæg, uden mindste Sky, nedtrampe Gravene i en stor Strækning af Kirkegaarden. Saa stridende denne Uskik er imod den Fred Gravsteder kunne fordre, saa meget støder den enhver, der tænkende følger et Liig. Hvor bliver det Højtidelige ved denne sidste Afskeed af, naar Liigskaren selv neppe kan faae Plads for letsindig, fiasende, leende, springende, leflende, ja selv kivende og baxende Pøbel baade i og uden smukke Klæder?
Politivennen, 1798-01-01
Vejpoliti i Lolland. Efter at have rejst igjennem flere Provinser i denne Sommer, deels for mit Helbred Skyld, og deels for at see mig om, besluttede jeg i Septembermaaned at rejse fra Fyhn over Øene og igjennem Lolland, for at see det for sin Frugtbarhed saa meget berømte Land; førend jeg rejste fra Fyhn blev det mig sagt, at det ikke var den beste Aaretstid at rejse igjennem Lolland, formedelst slette Veje. Jeg rejste da fra Fyhn over Torsing Land, hvor jeg forefandt gode Veje, der gjøre Landets Ejer Ære, men da jeg kom til Færgegaarden Vemnes, og vilde rejse derfra til Langeland, fandt jeg en Bro ved Skibestedet, endnu paa Torsinge, i saadan Tilstand at det er mig ubegribeligt, hvor nogen kan passere den med Heste og Vogne, uden at fordærve begge Dele; en Skam for Torsinge Lands Ejer og ingen Ære for vedkommende Amtmand. Jeg rejste videre og kom til Lolland, hvor jeg forefandt herlige Ejendomme, og Jorder af beste Beskafsenhed; Bønderne udskiftede af Fælledskabet og Selvejere, nemlig Friderichsdal og Asserstrup Godsers Bønder, hvor Høvedgaardene nu drives uden Hoveri, der gjør vedkommende Ejere Ære, og gid mange Jordegodsejere vilde følge deres Exempel. Jeg forefandt nu Vejene i Lolland rigtig nok som man havde sagt mig i Fyhn. 1) Fra Taars Færge til Nakskov var Vejen saaledes at jeg hvert Øjeblik troede at vælte; jeg var 3 Timer om at køre denne Vej, som blev angivet for 11 Mil, og havde Færgemanden, som befordrede mig, ikke havt gode Heste, kunde han umligt have kørt Vejen; dea spurgte, om der ikke blev gjort noget peb Veiene om Sommeren, og om Herredsfogden og Amtmanden ikke beordrede Vedkommende at sætte Vejene i Stand, og derover, foretog aarlig Syn? Svaret var: Herredsfogden giver vel undertiden Ordre til at fylde paa Vejene, men efterseer ikke om det skeer, hvorfor heller ikke noget nyttigt bliver gjort ved Vejene, thi vel bliver undertiden fyldt noget paa dem, men det er mest Jord og Leer, som gjør dem værre og ikke bedre; Amtmanden har ingen Ret til, at tale om Vejene, thi de ere allerslettest paa hans egne, Godser. Med dette Svar maatte jeg, for denne Gang lade mig nøje tilnærmere Overbevisning. 2) Fra Nakskov til Marieboe. Fra Nakskov forbi Juellinge passerede jeg en Stenbro, hvor jeg blev saa forstødt at jeg ikke forvandt det i nogle Dage, og denne holdt Kudsken for god Vej. Da Stenbroen endte, kom jeg paa en ny indgravet Vej, over Hellinge Hede, hvorpaa, er udflyttet nogle Bøndergaarde. Her forefandt jeg en Vej saa slet som jeg aldrig har passeret før, ingen kan ved Dagen passere, den uden Ærgelse og om Natten ikke uden med Livsfare; det kan ikke fejle at flere Vognheste der maae gjøre sidste Nytte. Jeg spurgte, om Vognmændene vilde befordre Rejsende saavel som Posten ad denne Vej om Vinteren? der blev svaret, de var nød til at køre, da de ellers bleve muleterede. Jeg ønskede gjerne at vide hvorpaa Øvrigheden eller Dommerne vilde grunde deres Dom til Mulkt for Vognmændene, som nægtede Befordring paa saa ulovlige og uforordningsmæssige Veje. De, som efter mine Tanker burde mulkteres var Øvrigheden, og de, som vare pligtige at sætte Vejene i Stand. (Fortsættelsen følger.)
Politivennen, 1802-01-01
Om Roskilde Skibevej. (Efter Jndsendt.) En Rejsende som med Henrykkelse betragtede Roskilde-Dalens (saaledes kunde man vel kalde Faldet fra Byen ned til Fjorden) skjønne Beliggenhed og Udsigter, saae med Forundring den højst elendige Vej, som fører fra Byen ned til Skibbroen. Hanønskede, hvad vist alle, der have været paa disse yndige Steder, ønske, at Roskilde Købmænd og øvrige Jndbyggere forholdsmæssig vilde anlægge en anden og bedre Vej; thi dat vilde koste mere og dog næsten være spildt Umage at udbedre den nu værende hule vandfulde Rende, hvori man kører. Af Borgere, der ikke allene kunne føle Naturens Skjønheder, hvilket den ved Subskription foretagne Plantning af Træer spaa Landevejen beviser, men som ogsaa forstaae at ligne Byrder og Afgivter, (som deres højstpriselige Adfærd nyligen viste, da de Penge Byen endnu fra Vejanlægets Tid af skylder, skulde udredes og det gik til samtlige Borgerskabs Erklæring, om dette skulde lignes paa Byskatter eller paa de Borgere allene, der vare Jordbrugere; hvilket sidste af Jordbrugerne selv eenstemmig vedtoges) tør man haabe en Skibvej anlagt, der baade kan lette Kørselen for Jndbyggerne selv, og tjene til at forskjønne denne saa yndefulde Dal.
Politivennen, 1802-01-01
Uorden paa Frideriksbergs Kirkegaard. Den Uskik har nu hersket her i lang Tid, at enten Degnen, eller hvo det er, lader Lam græsse paa Kirkegaarden. Derved blive Gravene paa den skammeligste Maade tilredte. Man haaber at herom skeer Undersøgelse, og at den, der er Aarsag til Uordenen, tilbørlig vorder straffet.
Politivennen, 1802-01-01
Til dem, der have at gjøre med druknede Mennesker. J Anledning af, at der har løbet mange Rygter om det som foregik med det for kort Tid siden af Vandet optagne Fruentimmer, at der nemlig ikke blev forsøgt at bringe hende tilLive o.s. v. hvilket ingen kan vide bedre end Fogdens Folk - ønskedes at enten det Offentlige eller Selskabet for Druknedes Redning vilde føje saadan Anstalt, at sligt ikke maatte eller kunde forsømmes ved nogen af Vandet optagen Person. Ligeledes ønskedes at alle slige Personer maatte vorde behandlede med Sømmelighed, og de blot af Nysgierrighed eller Letsindighed tilløbende Tilskuere nægtet Adgang.
Politivennen, 1802-01-01
Advarsel paa Roskildevejen. (Efter Jndsendt.) Omtrent ved høje Taastrup seer den Rejsende to mærkelige Stene, een paa hver Side af Vejen, som begge true med Fald Den største, hvorpaa Kongens Navn staaer er ved Grundvolden saaledes fordærvet af Tidens Tand, at den snart vil falde ud over Vejen. Den anden staaer i Begreb med at falde bag over. Da den er indelukket i et Fold, er det ikke rimeligt, at den har havt den Skæbne, som alle offentligen staaende Stenmonumenter (Ulfelds undtagen, hvor Skaden ellers ikke var stor) at omkastes og ødelægges af raae Mennesker. Rimeligviis er den fra først af oprejst paa en snavs Grund.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Ejeren paa Hjørnet af Raadhusstræde og Kompagniestræde lader nu sine hidtilhavende Tagspøjter aftage for at anbringe nedgaaende Piber, til Bedste for Publikum. Det var at ønske at den tilstødende Ejerinde snart vilde følge et saa priseligt Exempel. 2) Rende-Brettet ved KomediehuusDøren lige overfor Frue Værns Gaard er befæstet med Jern Lænker mod Gaden og ikke til Fortoget, eftet Politivennens Forslag. 3) Den paaankede Steenmængde paa Vesterports Aleer ere opsamlede i Hobe. Man slutter heraf, at disse Aleer ere paa Veje til at forbedres. 4) Mod Jldsfare er føjet Anstalt, i følge den i dette Blad skete Anke, i det benævnte Huus i Kronprindsens Gade. 5) Musikalske Akademies Sal i Langebeks Gaard paa Gammelnytorv bliver nu understivet, for hvilken priselige Omsorg Bestyrerne offentlig takkes.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) J Langebeks Gaard paa Gammel Nytorv staaer et stort Brændeskuur paa højre Haand fra Jndgangen af Torvet, som er faldefærdigt, det er allerede skudt fra Bagmuuren næsten en halv Alen; det er farligt naar der kiøres med Kareter til og fra Musikalsk Academie. 2) Allerede nu begynde smaae og store Børn at slaae Stene og Prygle op i Valnøddetræerne i Rosenborghave, foruden at dette skader Træerne, er det ogsaa meget farligt, da Haven næsten til alle Tider har Spadserende og vrimler af Børn. 3) Er det nødvendigt at Rosenborghave fyldes med Møddinger? og hvis det er, er det da nødvendigt at disse lægges imellem de to Gange, som især besøges af Publikum? 4) J endeel Uger har Uhret i Reformeert Kirketaarn ilke slaaet. Hvad kan være Aarsag dertil? 6) Øster Allee ligger væltende fuld af løse Stene, torde man ikke haabe, at disse her saaledes som ved Vesterports Alleer er skeet, maatte opsamles og bortføres. Det tilsendte fra Venneselskabet har denne Gang ikke kunnet faae Plads.
Politivennen, 1802-01-01
Et velmeent Ønske til Bedste for Hovedstadens Barselkvinder. (Efter Jndsendt.) Det har flere Gange været Tilfældet, at Hyrekudske, naar Jordemødre om Natten have forlangt Vogn, have afslaaet dem samhun hentes til en fattig Familie, hvor hun blot af Menneskekjærlighed betjener Konen, da var det ubilligt, om hun endnu skulde betale Vognlejen; jeg troer at Betalingen gjerne kunde nedsættes, og jeg overlader til Vedkommendes mere indsigtsfulde Bedømmelse, om ikke slig Udgivt - naar Familiens Fattigdom var beviist - burde udredes af en eller anden offentlig Kasse. Enhver Syg kan med Rette gjøre Paastand paa det Almindeliges Hielp og fremfor mange andre kan en Barselkone dette, naar hun i sit hæderlige Kald, som Moder, giver Staten en tilkommende Borger. Efter min Formening henhører denne foreslagne Foranstaltning under Politivæsenet, og man bør sikkert haabe, at Hr. Justitsraad Haagen, som viser saa megen Jver og Nidkjærhed i sin Embedsforelse, ogsaa vil skjænke dette Forslag sin gode Opmærksomhed. Kun eet ønske tilsøjes endnu her: at den i denne Henseende trufne Foranstaltning maatte blive bekjendtgjort, enten i Adressavisen eller og i Kollegialtidenden, til Beroligelse for de Familier, hvor Jordemoderens Hielp behøves i dette Efteraar, naar den sædvanlige idelige Regn indtræffer, eller til Vinteren, naar en pludselig hyppig Snee undertiden gjør det vanskeligt at passere Gaderne.
Politivennen, 1802-01-01
J Anledningen af det i Politivennen No. 228 indførve om Skydningen paa Lygteveien betreffende. Er en aldeles urigtig Anmeldelse, da med mere end 50 Mennesker kan paa Forlangende bevises at intet Fyrværkeri da dersteds har existeret ligesom og at den ommeldte Skydning (som ved Øvrighedens Tilladelse var i Anledning af ei Selskabs Solenuite) kun skede med 9 Sind af Gangen, og imellem hver Salve var i det mindste et Ophold af 1/2 Time, ligesom og at de brugte Kanoners Ladning kun bestod af to Lod Krud af Gangen. J Følge heraf beder man bemeldte Anmeldelse i deres næste Blad tilbagekaldet, da Directionen i modsat Fald er opfordret af Selskabets da deeltagende Medlemiaer derom at gjøre videre Paatale. Paa Venneselskabets Directions Vegne efter Anmodniing den 22 Septbr. 1802. H. Lindegaard. p. t. Sectetair. Paa ovenstaaende Opfordring svares: at da Direxionen selv tilstaaer, at den Ting, hvorovet der er klaget, nemlig Skydning med Kanoner, og som kan bevises at have forvoldet Fare for Rejsende, virkelig er begaaet, saa kan en saa vel grundet Anle ilte tilbagetaldes. Direxionen er vist langt fra at troe, at den Ulykke, at have faaet et Lem beskadiget ved løbske Heste, er mindre, naar 9 Skud og ikke 10 har forvoldt den, - eller at to Lod Krud er for lidet iil at jage Skræk i en Bondehest. Hvad det angaaer, at Anken bruger de Ord: vi hørte at man paa Vennelyst, foruden Fyrværkei, uduu morede sig med at affyre Kandnei - da tic. i man gjerne Tirej idnens Ord, at der den Aften ikke brændtes drværkeri, - mnen ved nøjere Betragtning til man finde, at det ikke heller er sagt om den Ast.. midlertid, hvis saadan Mening findes deri, da erklæres herved, at Jndsenderen ikke har havt den.
Politivennen, 1798-01-01
Varsko paa Hjørnet af Gammelstrand og Højbroplads. Enhver advares herved af en Person, som tvende gange er bleven overslaaet med urent Vand, ja endog Urin, og tvende gange med anrørt Kalk hvorved hans Klæder ere blevne fordærvede: ej at gaae tæt forbi den saa kaldte Stenbukkens Gaard. Hvorfor han raader alle som har sine Klæder og (eftersom Kalk skader Øjet) sig selv kjær; at gaae om Vognmændsvognene. Mon det kunde være af Vejen om et agtpaagivende Politi paasaae og forbød sligt? Peer Ordenkjær.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. Et meget skjønt nyt Bret er blevet lagt uden for Langebeks Gaard paa Gammelnytorv.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Den Brygger i Broelæggerstræde, som har Pakhuns ud til Knabrostræde, bedes at advare sine Folk at afholde sig fra at nedkaste Maatter og deslige istedet for at nedhejse dem, da det dog er meget modbydeligt for de Gaaende paa eengang at faae et Læs Maatter paa Hovedet fra saadan Højde. 2) Rendestensbrettet uden for No. 32 i Skindergaden ønskes sat i tilbørlig Stand. 3) Uden for No. 35 i Skindergaden er endel løse Jern paa Fortoget, som hindre Fodgængere. 4) Samme Uorden har Sted udenfor No. 39 i samme Gade. 5) Rendestenen i Skovbogaden har nu lang Tid havt den Retning, at man gaaer lige i den, naar man troer at gaae paa Kørebroen. Ligeledes staae et par Afvisere meget i Vejen. 6) Meget ønskedes at Brolægningsvæsenet vilde kaste et Øje til Badsiustræde, hvor endeel Husejere, der betale mange Bro lægningspenge, lide under Gadens Tilstand. 7) Gaardens No. 15. paa Østergade er ganske ukjendelig. Man ønsker at Eieren vil snart lade samme opmale igien. 8) Det er skeet ikke saa ganske stældent at Vandet er blevet borte paa Charlottenborgsiden, uden at derom er blevet varslet, hvad enten det er stilfældigviis, eller borttaget med Villie, veed man ikke; dette er saa meget meere besværligt paa denne Side, da man ikke kan gaae over Gaden til Gjenboer, at forsyne sig med Vand, men maa lade det hente fra Grønnegaden eller Bredgaden. Man ønsker derfor i Fremtiden, at saadan Uorden maae blive hemmet. 9) Det Huus, der Udgjør den indgaaende Vinkel af Nelligaden og Hummergaden har endeel Køkkenvaskrender ud til Gaden. Dette troer man strider imod god Orden og Politi.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal til Vejvæsenet. (Efter Jndsendt.) Hvor, skjønne man end ved første Øjekast maatte finde de Forbedringer, der skee nu paa Landevejen imellem Niverød og Nyrup, saa kan man dog ikke formode, at denne Forbedring vil have lang Varighed. Hvor Græstørven, som har Fasthed, afskæres for at danne Skraaningen, Jordvejen udplaneres med løs Jord, og ingen Grøvter paa denne opkastes, for at forhidre at den ikke strax opkøres, der vil og maal den uden Tvivl igjen snart forfalde. Man spørger derfor! skulde det ikke være bedre, at foretage al Vejforbedring om Foraaret, end om Efteraaret, hvis fugtige Vejrligt ikke giver den løs paakastede Jord nogen Fasthed; og om det ikke er muligt, da om Efteraaret ikke at bortskære nogen Græstørv fra Siderne af Jordve en, men tillige paa denne at opkaste Gryvter, der kunde forhindre Bønderne i at køre paa den, før den havde naaet Fasthed, da disse som altid helst soge Jordvejen ellers strax nedkøre og forhulle den igjen.
Politivennen, 1802-01-01
En lille Forbedring ved det Kjobenhavnske, saakaldte Hamborger agende Postkontor. (Efter Jndsendt.) N(aar man nogle Gange har døjet den Tour, at indlevere et Brev paa ovenmeldte Postkontor, fristes man lettelig til Projekter. Ej at tale om Trængselen her finder Sted, maae man oven i Købet høre paa taabelige Vittigheder - der uagtet de hendøe i det Øjeblik de udtales, dog fornærme. - Og det som mere er, Tiden hendøses, thi sielden slipper man ringere end et Par Timer, og det er dog virkelig for et driftig Menneske lidt vel meget. Hvor ønskeligt derfor at Direktionen her, som ved Brandkontoret, holdt et Bud der ved Nummer tilsagde enhver, naar hans Tour faldt. Med mere Rolighed vilde da Mændene paa Kontorerne kunne forrette deres Embede, og den der fik et sildigt Nummer kunde da enten gaae hjem eller og forrette et og andet vigtigt Ærinde - uden at behøve, som Brug er, at slaae sig igjennem, for i en Hast at vorde expederet.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal fra en Bryggerielsker. S. T. Hr. Kammerrgad Vith vilde bevise Pavliium, og Bryggerne i Særdeleshed, en Udmærket Tjeneste, naar det maatte behage ham offentlig at godtgjøre sin Opgave i Politievennen No. 230 nemlig: at Mask og Gjær, af 14 Tdr. Malt brygget, kan udbringes til 29 Rigsdaler, siger tive Rigsdaler?
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal om Kongens eller Admiralitetets Bolværk i Nyhavn. Da efter Sigende Forpagtningstiden af dette Bolværk ved denne Michaeli skal være udløben med den Kontrahent, som har havt det i Forpagtning, saa spørges, om dets Forpagtning ej kommer til offentlig Auktion, da nogle kunde have Lyst til at entrere heri, og Admiralitetet være forvisset om, at faae den højeste Jndtægt deraf, som Spekulantere muligen vare i Stand at give?
Politivennen, 1802-01-01
Svar fra Colleeteur Grønbech paa det i Politivennen No. 2 30 indrykkede angaaende Classe Lotterie Sedlers Fornyelse. Jeg holder ikke Politivennen, men just faldt ovenmeldte No. mig i gaaer i Hænderne, hvor jeg seer mit Navn berørt i Anledning at en Spiller i min Kollektion ikke har kundet faae sin Seddel fornyet til Jte Klasse, Min højstærede Herre i hvem De og er, jeg er Dem overmaade meget forbunden des Aarsag, at De tillige har anført Grunde derfor, nemlig Mangel (formodentlig Penge Mangel) Forsømmelse og Forglemmelse, De behager at sætte 2 Dage, jeg lægger ærbødigst 2 til saa bliver det 4re, her i Deres egne Ord har jeg min hele Undskyldning, Men at De lyver offentlig og grovt dette kan jeg umlig Pardonere, De skriver at Kollekteuren under Paaskud at Sedlen til den Trækning er forfalden, tilegner sig som en Rettighed, de Penge den til alle de Foregaaende Klasser har kosted den Spillende, Herre, lyver De ikke, men jeg skal dog oplyse Dem, Kollekteurerne maae gjøre Regnskab for hver Classes Trækning og aflevere Beholdningen til Jnspekteuren, herom kan jeg nok mærke, De ikke er underrettet, saa jeg faaer vel see igjennem Fingre med Dem, dog paa Condition at De handler lidt lemfældig med de slakkels Kollekteurer, De bebager at anføre at Kolle(tenrerne har klækkelige Jndkomster af deres Lollektioner, Naar en Kollekten. i tjætter Lødsedler for 1000 Rd. om Aaret, har han 20 Rd. Provision, og jeg kand paa min Ære forsikkre Dem, der er de Kollekteurer, derikke afsætter for 500 Rd., og det kalder De klækkelig, Mhr. De maae være en stor Oeonom, og have megen Føde af Luften, De synes det var kjønt at tilbage betale Lodsedlens Jhændehaver alt hvad Sedlen er solgt for, naar De 2 a 5 Dage har overbied Tiden at fornye Deres Seddel, er den jo ude af ald Kraft, og kan De gjerne bruge den hvortil De lyster. At De i Deres indgivne har tænkt paa den Fattige er meget roesværdig. C. C. Grønbech. Kongl. Klasse og Tal Lotte. Kollect. boende i Laxegad. No. 320. For ikke at synes partisk har Udgiveren ikke villet, undlade at indrykke ovenstaaende, skjønt skrevet i en gemeen Tone. Anmelderen af Tilyragelsen har bedet blot at vedføje, at Hr. Grønbech nok forstaaer hans Pening, at det ikke er billigt, at de Penge, som en Seddel, der ved endeel Klasser er fornyet, men siden forsømmes sælges for af Kollekteuren, skal stikkes i Bentelen af denne, men at de burde enten komme den første Ejer eller Fattigvæsenet, eller, som Lotteriets Plan siger, Lottokassen til Bedste. J øvrigt troer man Publikum vil finde, at Hr. Grønbech ved sit Svar kun har sat en større Plet oven paa en mindre, og viist tilfulde, at de der spille i hans Kollektion, maae tage sig højlig i Vare for Unøjagtighed i Tiden.
Politivennen, 1802-01-01
Uorden paa Steengaden i Helsingøer. De Hrr. Bryggere og Brændeviinsbrændere, som boe paa Stengaden i Helsingøer nærmest ad Svingelporten til, have den ubehagelige og utilladelige Vane, at lade deres Løverdags Aften fammenfejede Skarndynger blive liggende paa Gaden indtil Søndag Morgen, der medfører den sande Ubehagelighed for Folk, der i mørke Aftener maae passere Gaden, at de ikke allene lettelig kunde falde over en slig Skarndynge, som nylig var Tilfældet med en af Byens respektableste Borgere, men ogsaa maae traske i Snavs til midt paa Benene; en Uorden som man formoder disse værdige Borgere ville hæve for Eftertiden, og liig andre skikkelige Folk lade dem smukt bortføre samme Aften, saameget mere som det ikke mangler dem paa Tjennestefolk eller Heste og Vogne.
Politivennen, 1802-01-01
Om Brolægning i Helsingør. Uagtet skeet Paaanke og uagtet man har i Helsingør en temmelig god Brolægger, og paa nærværende Tid en endnu bedre fra Kiøbenhavn saa har dog endnu ikke en eneste af alle dem, som ikke have eller vel formene ikke at bør have Rendestene, i Sinde at anlægge saadanne. En Fremmed spurgde for kort Tid i en anden Anledning: Kan Hævd paa Uorden erhverves?
Politivennen, 1798-01-01
Dito i lille Kongensgade. Hvem som ej har lyst til at faae brudne Been, ja maaskee Hoved og Arme med, advares: ikke om Aftenen at gaae paa Fortogets venstre Side i lille Kongensgade fra Kongens Nytorv, da ved Enden af samme neden for Urtekræmmer Møllers Huus staaer en Afviser under Lygten, som mere end een maae beklage. Da denne Gade forresten er besadt med Hyrevogne, og Afviseren staaer lige for Enden af Fortoget, uden i Mørket at kunde sees, saa maae man saa meget snarere haabe, at Politiet vil rydde denne Anstødssteen af Vejen.