Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1838-01-06
Undenlandsk. Hs. Majestæt Kongen har i Geheime-Statsraadet ladet sig forelægge en Beretning om, hvad Jndtægterne og Udgifterne, forsaavidt de henhøre under de Deputerede, for Finantserne og Directionen for Statsgielden og den synkende Fond, virkeligen have udgjort i Aaret 1835, efter de aflagte Regnskaber, sammenlignet med det i den forhen bekjendtgjorte Finantsoversigt for samme Aar calculerede Beløb, samt ledsaget med en Udsigt over den Forandring, der er foregaaet med Statsgjælden og Statsactiverne i det nævnte Aar. Af den i Coll. Tid, kundgjorte Beretning om Finantsernes Tilstand i Aaret 1935, sees, at Jndtægterne i bemeldte Aar have været 12,093,389. Rbd. 17 s., Sølvmynt og 2,790,732 Rbd. 68 s. Sedler og Tegn, eller naar Sølv og Sedler sammenlægges 14,884,121 Rbd. 85 s., istedetfor, at den Finants=Oversigten alene calculeredes til 13,945,000 Rbd. saa at der altsaa er indkommet 939,121 Rbd. 85 s. mere, end der regnedes paa, samt at Udgifterne (sammenlignet med Calculen) have udgjort 14,266,000 Rbd. altsaa 18,668 Rbd. 12 s. mindre, end der gjordes Regning paa, saa at de forøgede Jndtægter og de formindskede Udgifter, i Sammenligning med det Calculerede, det Hele have udgjort 927,790 Rbd. 1 s., eller: Stedet for at der ventedes en Underballance af 321,000 Rbd., er opstaaet et Kasse=Overskud af 636,790 Rbd. 1 s., der ligger under Kassebeholdningerne ved Aarets Udløb, Aarsagen til dette fra Oversigten afgivende Resultat maa søges deels i at der af Restancerne paa Landskatterne og Jordebogsafgifterne for de foregaaende Aar ere indkomne 105,079 Rbd. 84 sk. mere, end der af samme Skatter og Afgifter for det løbende Aar blevet udestaaende, deels i at, uagtet Afdragene paa Activerne, efter hvad der paa den Tid, Overslaget forfatredes, kunde gjøres Regning paa, ansattes til det betydelige Beløb af 1,030,000 Rbd., have de dog ved Ind betalinger, der ere skeete, efterat Overslaget blev gjort, men som henhøre til Regnskabsaaret, endog oversteget denne Sum med 697,111 Rbd. 43 s. og endelig at der i Aarets sidste Maaneder hidsendtes fra Vestindien et Beløb af 90,698 Rbd. 64 s., som der var besparet siden Aaret 1831 i Normalsummen for det vestindiske Militaire. Jhenseende til Udgiftsposterne bemærkes, at der i Renter af Statsgielden er udbetalt 20,346 Rbd. 28 sk. mere, end der calculeredes paa. Med Hensyn til de Forandringer, der ere foregaaede med Statsgielden i Aaret 1835 bemærkes, at denne ved contant Betaling er formindsket i Sølv med et Nominalbeløb af 1,113,238 Rbd. 20 sk., men forøget i Sedler med 53,148 Rbd. 12 s. saa at Statsgielden den 1 Jan. 1836 udgjorde 126,085,515 Rbd. 65 s. Sølv. og 2,488,697 Rbd. 65 sk. Sedler, hvoraf den sidstnævnte Sum tilligemed 68,683,650 Rbd. 44 s. var indenlands Gield og Resten udenlands. Den betydelige Sum af 1,055,659 Rbd. 49 s., der er afskreven paa Activerne, uden at noget Vederlag derfor er erholdt, har fornemmeligen sin Oprindelse fra Tab, der er fremstaaet ved Realisationen af flere Plantager i Vestindien, hvilke fra ældre Tider af vare behæftede med betydelig Gjeld til Kongelige Kasse, langt over deres nærværende Værdie. (Hp. Av.) Forordningen af 22de April 1772, dens 5te §., sikkrer den, som redder et Menneskes Liv, en Belønning af 5 Ducater, eller, om Saadant maatte være ham kjærere, en Medaille af lige Værdi. En anonym Jndsender spørger i itzeh. Ugeblad, om denne kgl. Forordning er modificeret, eller bleven sat ud af Kraft, thi han har to Gange været saa lykkelig, med egen Livsfare at redde allerede bevistløse Menneskeer fra at drukne; og omendskjøndt han derved rigtignek ikke har gjort Andet, end hvad Christenpligt bød ham, hvorom Bevidstheden, ogsaa altid vil blive hans skiønneste og rigeste Løn, saa havde han dog, i Betragtning af fine trange Kaar, tilladt sig ærbødigst at ansøge om det kgl. Tilsagns Opfyldelse. J begge Tilfælde henvendte han sig med sin Ansøgning directe til det slesvig-holsteen-lauenborgske Cancelli; i begge Tilfælde navngav han Vidner, som edeligt kunde bekræfte Sandheden af det Amforte; men i begge Tilfælde dlev det ham alligevel af hans Øvrighed betydet, at hans Begjæring ei egnede sig til Bønhørelse. Om maaskee den Omstændighed, at den Ene af de Reddede var en svensk Officier, kan gjøre Noget til Sagen, eller om der har været nogen Feil i Fremstillingens Form, eller om den kgl. Forordning muligt ved en senere er sat ud af Kraft: det er ham, som Lægmand, ubekjendt, og derfor beder han i itzeh. Ugeblad Sagkyndige om at besvare ham disse Spørgsmaale. (Rd. Av.)