Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-04-09
Hr. v. Villeles Komme til Paris synes at have voldt Spliid i Leiren, og han torde maaskee endnu blive en Rival for Fyrst Polignac selv. De før saa Perle=Venner, Gazetten og Quotidienne, fægte hver for sin Helt. Paa en Artikel i den sidste til Hr. v. Polignacs Roes, svarer Gaazetten: "Kongens Magt vilde ikke være fuldstændig, hvis den i sin Modstand mod et demokratisk Kammer lod sig selv beherske af en egen Klasse. Skal Kongen være Konge, da maa Jngen i Frankerig foreskrive ham Betingelser. Han maa være Konge, ei allene for de Revolutionaire, men og saa for Roialisterne. Styrelsen tilkommer den Stærkeste og Dueligste, hvem Roialisterne alt længe har erkjendt for deres Chef &c. Denne Uenighed kommer Oppositions Bladen herligt tilpas. Handelsjournalen raader Hr. v. Polignac ikke at lade Hr. Villele faae en Fod i Kabinettet, da der er mere Hjerne i hans Hoved allene end i alle Ministrenes, og spørger, hvor ofte han maa have trukket paa Skuldrene som Tilskuer til Alt, hvad der er foregaaet siden 8 August? En Forbindelse imellem disse to Mænd, som Gazetten antager for Kongedømmets sikreste Bolværk, lader sig neppe haabe, da Hr. v. Villele er Polignae for snue og denne frygter for hans overveiende Jndflydelse i Konseilet og hos Kongen. J Sammenligning med de Mænd, som nu staae ved Roret, regnes Villele endog til de Maadeholdne, hvorfor Man haaber, det vil lykkes ham at bringe Kongen paa andre Tanker. Den 31 Marts havde han en Privat=Audients hos Hs. Majestæt. Jøvrigt skal hans Modtagelse ved Hoffet et Par Dage før have været kold. Kongen underholdt sig med ham om ligegyldige Ting, og Folk af den gamle Skole vendte ham Ryggen, hvorfor det og hedder, at han træffer Anstalter til sin Afreise. De bebudede Afsættelser af Præfekter og flere Embedsmænd kan efter Quotidienne ventes hver Dag, og efter den hvide Fane vil Man drive Renselsesystemmet saa vidt, at alle Deputerede, Statsraader og Præfekter fra de hundrede Dage, (Napoleons sidste Regjering) skulle erklæres udygtige til offentlige Embeder. Ved en Mønstring over de 221 Deputerede, som stemte for Adressen, har Gazetten ogsaa udfundet, at 50 af dem have figureret i de hundrede Dage, 30 ere Forrædere, som have forladt deres Fane, af de Andre er Halvdelen aabenbare Jakobinere og Resten Frygtsomme, som endnu kunne vindes. Derimod mener Konstitutionel, at den gode Modtagelse, som de 181 Deputerede forleden fandt til Hove, vil være en Anbefaling for de 221 til en god Modtagelse i Departementerne. Ligesom Ministrene kun have vundet Tid ved Kammerets Prorogation, lover en Overskuelse af Valgkollegierne dem heller ikke noget godt Resultat af dets Opløsning. Advocaten Renouard forsvarer i denne Tid Bladet Glo den med Varme for Retten. Efter en Karakteristik over Hr. Dubois og de øvrige for deres litteraire Virksomhed og patriotiske Tænkemaade bekjendte Redaktører, søgde han at bevise, at de paaankede Steder hverken sagde meere eller mindre, end at saasnart Chartet svæver i Fare, er der ogsaa Fare for Dynastiet og Kongedømmet. Den sidstmeldte Jnjuriesag tegner til at faae et moersomt Udfald, da den virkelige Oberst St. Clair, hvis Navn og Titel Hr. Mac lean har anmasset sig, hændelsesviis skal være indtruffet til Paris og vil nu blive konfronteret med sin Gjenganger. Den Brester=Eskadre, bestaaende af 5 Linieskibe, 10 Fregatter og nogle mindre Skibe, er alt afseilet til Toulon, for at støde til Expeditionen imod Algier. De flade Fartøier, hvoraf Man vilde betjene sig til Landgangen, ere ikke befundne hensigtsmæssige, hvorfor Man nu underhandler om at leie 150 andre Fartøier. Uagtet de gode Haandpenge gaaer det langsomt med Skibenes Bemanding, og Man regner, at der endnu fattes 100 Mk. til hver Fregat og 150 Md. til hvert Linieskib. Til Livorno er ankommen en Brig fra Algier. Ved dens Afseiling bestod den franske Blokade=Eskadre af 7 Skibe. J Staden var Man endnu uvidende om de franske Tilberedelser til en Landgang. Jfølge Efterretninger over Neapel traf Deyen derimod de kraftigste Forsvarsanstalter under europæiske Jngenieurers Bestyrelse og havde 50,000 Mand paa Benene. En algierske Agent har været i Paris med Fredsforslag; men disse ere forkastede, og uagtet den Deputerede, Grev Alex. Laborde, nu i et udgivet Skrift erklærer hele Expeditionen for unyttig, farlig og ulovlig, saavidt Regjeringen indlader sig en Krig, uden at have forlangt eller faaet de fornødne Subsidier af Kamrene, staaer dens Beslutning fast: at tvinge Algier med Magt. Hertugen af Wellington har ogsaa gjort sig forgiæves Umage, for at formaae Deyen til Eftergiven, hed. Derimod skal det brittiske Kabinet, i Forening med det østerrigske, modsætte sig den forrehavende Kolonisation paa den afrikanske Kyst, hvorved det beraaber sig paa lignende Forslag fra dets Side i Aaret 1816, hvilke dengang bleve forkastede af de europæiske Magter. Hr. Laborde, forsikrer ogsaa i sit nysnævnte Skrift, at Man formelig har maattet love den engelske Regjering: at de franske Tropper skulle vende tilbage strax efter Algiers Ødelæggelse, hvorom Mere nedenfor.