Norske Intelligenssedler, 1769-01-18
Tanker og Lotteriet. Paa Engelsk, Tydsk, Latinsk, enhver sit Jndfald giver, Naar Tanken færdig er, den paa en Seddel skriver; Men naar han det har gjort, da spørges til Hvad Dag. Montroe er lykkeligst? Her atter er en Sag, Som giver hannem ny Anledning til at gruble, Han i sin Lykke ei vil feile eller snuble; Men dog omsider han til Budet siger: Gaae! Jeg venter vist du skal et Lykke Nummer faae. Jmellem Haab og Frygt han efter samme stunder, Og ved sig selv saa taus og eftertænksom grunder Jndtil han hin bliv vaer, der bringer ham den Skat, Som han halv skjælvende i Haanden tager fat Han læser, smiler, og til Himlen Ønske giver Om, at en god Gevinst ham som Belønning bliver; (Fordi han til Haard Een Daler giver hen, De Femten Tusinde vist vente vil igjen.) Han lægger den da bort, til Første Classe bliver Udtrækket; Ordre han da til at Bud udgiver Pas flittig paa, naar du veed Posten kommen Som bringer Listerne, det er kun min Begjær Med Fliid han efterseer i Første Classes Lister, Seer han sit Nummer ej, han halve Modet mister; O! siger han, nei, nei, det bliver ej saa læt, Min Pung endnu de To Rixdaler faaer afsæt. Han lader Budet da til Anden Classe give, J Haab, at Skjæbnen vil mod hannem bedre blive, Og saa det med ham gaaer, til Fjerde Classe er Udkommen. - Endnu han ej mindste Skilling seer. Han siger ved sig selv. Du Ti Rixdaler haver Udgivet; tænk, hvad er det ikke store Gaver, J uvist Haab du er, om du end giver: Fem; De forrige er tabt, du kand og tabe dem. Mon du den halve Part i Sedlen skulle sælge: Det ikke var saa galt: men hvem skal du vel vælge, Som i den lige Grad med dig er lykkelig; - - Dog holdt, kom Sedlen ud--- Da blev jeg ikke riig, Naar jeg det halve af Gevinsten skulde give Tænk kun, hvor vanskeligt det Syn dog vilde blive For mig, at hist en Ven den halve Lykke i Nei, endnu med de Fem jeg Haabet holder Stik. De Fem Rixdaler han til Femte Classe giver, og siger ved sig selv. De nu det sidste bliver Som jeg udgiver nu imellem Haab og Frygt: Thi at jeg vinder, det er ikke gandske trygt. Saa lader han hver Post af Træknings-Listen, hente, At Lodden kommer ud, han sikkert nok maa vente Men hvor er vel hans Moed, naar han som Nummer seer At komme ud. - - Hvormed En Fri-Lod, Jkke meer! Han bliver færdig med at tage af sin Hue, Regjerer i sit Haar, som Myren i sin Tue; Med Suk han siger: Nu mit Haab alt borte er, De Femten Daler jeg ej heller haver meer. Men Budet siger: Faer, hvad nytter det J graver, Jer saa i Hovedet, J jo en Fri-Lod haver Til næste Aar igjen: Med Suk hold nu kun op, O! svarer han til ham: Hold Mund din Dudendop! Naar første Heede alt er endt, han sig betænker, Vist troer han Lykken nok med Overflod iskjænker Jgjen det fulde Maal for hvad han før har mist, Og derpaa Budet gir i nogle Dage Frist. Omsider han en Dag sin Fri-Lod lar afhente, J Haab, at faae igjen sin Kapital med Rente; Hans Haab forgyldt alt er af de Ducater, som Hans Pung skal fylde op. - - Men mon den ej blir tom: Man herav lære kand, ei utaalmodig være, Naar Lykken giver ej det som vi os begjære; En tabe maa for det en anden vinde skal, Og Staten faaer deraf en herlig Capital. () C) Jndeværende Aars Plan udviser, at 230 Drenge Børn blive underholdte ved de afgaaende 12 pro Cento af de udkomne Gevinster.