Aalborg Stiftstidende, 1834-12-29
Af Mangel paa historiske Begivenheder kunne et Par Trykkefriheds=Processer, indtil videre, underholde Læserne. Bladet Tribunen anklagedes for personlige Fornærmelser mod Kongen; det havde reent ud beskyldt ham for Utaknemmelighed imod Lafayette, Lafitte og Dupont. Af de Vidner, som Bladets ansvarlige Overbestyrer (Gerant) Hr. Bi chat vilde fremføre for Sandheden i Bladets Paastand, indfandt de Herrer Lafitte, Bugeand og Flere sig for Retten, men Kongens, i Sagen dybt og ubehageligt indviklede Adjutant, Rumigny, mødte ikke. Domstolen forkastede de tilbudne Vidnesbyrd, fordi de angik Kongens uangribelig Person, og man holdt sig til Hovedsagen, hvorved de Redacteuren naturligviis kom tilkort og dømtes til et Aar Fængsel og 6000 Fr. Bøder. Bladet National havde tilladt sig Anmærkninger over Pairskammerets formeentlige Jncompetence, i Sagen mod de, for Urolighederne i April, anklagede Personer, der nu staae for dets Domstol, det havde yttret Tvivl om Kammerets Apartiskhed og var kommet frem med bittre Udfald mod Emigranterne, Mændene fra Gent, Revolutions=Renegaterne, Parvenuerne af Militair= og Civilstanden, der hav udøvet de meest oprørende Justitsmord, Napoleons forslidt Senatorer og Marschaller, Restaurationens Adlede, tre fir Minister=Slægter, som alle ere styrtede ved almeen Had og Foragt, og bestænkede med Folkets Blod, o. s. v. En af Pairerne, Hr. Segur, Forfatteren til Napoleons russiske Feldttog, opfordrede, Pairskammeret til at paatale en saadant Angreb, og Anklage mod Bladets tilbageblevne Redacteur, Rouen, besluttedes med 114 Stemmer mod 5. Alle uafhængige Blade raabe nu eenstemmigen paa, at Pairskammeret dømmer i sin egen Sag, og Bladet tæller ogsaa der blandt sine heftigste Modstandere de Herrer Barthe, Decates, Broglio og Montlosier. Med Første indtræffer desuden et tragicomisk Beviis paa, hvorledes betimeligt Vendekaaberi kan hæve Folk i Veiret. Den nu anklagede Rouen har fordum, ved at optage Hr. Barthe til Carbonari, modtaget hans Eed paa Had mod Kongedommet, siden har Barthe været Justits=Minister og sidder nu til Doms over sin gamle Mester. En anden Redacteur af samme Blad, Armand Carrel, er endnu fængslet, for tidligere Overtrædelser af Trykkefriheds=Loven. Denne Carrel havde, paa Rouens Ansøgning, erholdt Tilladelse til under Sagen at flyttes fra Fængslet Plagier til Pairs Fængslet, for at være sin Collegas Defensor. Denne mærkelige Sag førtes for Pairskammeret den 15de og 16de Decbr. Som det oftere gaaer, fik man værre Ting at høre for Skrankerne, end det sigtede Blad havde tilladt sig at lade trykke. J Hr. Carrels Forsvar forekom Følgende: "Jeg veed ikke, om De, mine Herrer Pairs! forundrer Dem over at være blevne vore Dommere, men saa meget er vist, at vi maa forundre os over, at vi skulle dømmes af Dem. Det er nu 4 Aar siden, at det daværende Pairskammer, hvis Plads de nu indtage, befandt sig i Anklage=Tilstand for det seierrige Folks Skranker. Dengang, forlangte National" en Reform af Deres Jnstitut og navnlig Udelukkelsen af samtlige af Carl den 10de udnævnte Pairs. Dette var Folkets Villie og blev strax til en Lov Men de Tider, i hvilke Pressen dicterer Regjeringen Love, lere, efter deres Natur, forbigaaende, og formaae ikke at foranledige nogen Normal=Tilstand. Efter faa Maaneders Forløb sætter den revolutionaire Aand sig, Regjeringen vinder i Styrke, den tragter efter at træde i sin Forgiængerindes Fodspor og snart seer man atter de Problemmer, som en seierrig Revolution troede at have løst, fremsættes som Problemmer paa ny. - Hvor dog Tiderne have forandret sig, da jeg idag maa staae for Dem og som en Naade udbede mig af Dem Tilladelse - ikke til at forsvare mig, thi man forsvarer sig kun for den competente Domstol -men endog kun til at afgive nogle faa Forklaringer. - Hvad har Folket beholdt af dets Erobringer i Julidagene: let Emblem: den trefarvede Fane; et Ord: Folke=Souverainiteten; et Exempel, der, som man skulde tro, ikke vil være tabt for Fremtiden. J Fortsættelsen af sit Forsvar kom han til at omtale Pairskammerets Væggring for at revidere Marschal Neys Proces, og paastod, at hans Henrettelse havde hværet et Mord, ifølge hvilket ikke han Marschallen), men vel hans Dommere kunde trænge til en Rehabilitation. En her nogen af Marschal Neys Mordere tilstædet, vedblev han, ilder vare mange af dem, saa vove han at hæve sin Røst og at anklage mig paa ny. Jeg glæder mig at jeg har været den første, som i denne Forsamling har protesteret mod dette gruelige Mord. Bifaldsraad fra Tilhørernes Pladse og nogle Bravoraab fra Salen selv ledsagede disse Ord, men den største Vægt fik de dog derved, at een af Pairerne selv, Gen. Excelmans, reiste sig og lydeligt, uagtet Præsidentens Forbud, erklærede, at han samktykede i Alt, hvad Hr. Carrel i denne Henseende havde sagt og at ogsaa han ansaae Marschal Ney Henrettelse for et afskyeligt Mord. Sagen endtes imidlertid med, at Nouen sidder 2 Aar i Fængsel og betaler 10000 Fr. i Bøder. Under Forsvaret fremkom adskillige Citater af samme Blad fra ældre Tider, hvis Forfattere Thiers Ministeren) og Mignet ogsaa vilde vær blevne dømte af Pairs=Kammeret, naar de ikke senere vare blevne til Apostater fra deres tidligere politiske Tro. Dette gjør dem naturligviis til Skydeskiver for Bladenes bidende Spot, medens General Excelmans, for hans kjække Fremtræden under Proceduren, paa en hædrende Maade er alle Folke=Munde.