Københavns Adresseavis, 1763-02-25
Fredens Berømmelse. Medstig gyldne Fred, en ægte Datter af den reene Kier i lighed; Dit Regimente, yndige Dronning! har fra Tidernes Begyndelse udstrakt sig lige med Himlenes utilgiengelige Grændser; En forblindende Glands af Dito Scepters Diamanter udbreder en reen Klarhed over de vide, i Rolighed uforstyrrede, Luft=Egne, og indringer deres lyksalige Indbyggere med en stille Forenings uopløselige Baand inden Dine Straalers Grændser. - Fra træk Dine blaae Gardiner, see ned fra disse Dine yndige Værelser, og fæst Dig et lidet Opholdsted blandt vore ucdrige Hytter, som langt fra Dine roelige Vaaninger laane ikkun et mat Skin fra de lysende Legemer, som Du ved Eendrægtighedens afpassede Kieder holder beskyttede fra indbyrdes Nedbrydelse. - Under Dit Regimente smiler Alting af Vellystelser, og Glædens Latter tegnes i alle Ansigter. Under Din Beskyttelse udspire Videnskaber, Kunsterne florere, og begge forenede udøse med en gavmild Haand sine rige Frugter til Landets Børn. Ved Din Bestyrelse samles de unge Karle til Verkstederne, hvis kraftige Seener Uenighed søger at udmatte under de blodsuende Vaabens Byrder; Luften, uvidende om den fiendtlige Torden, giver et forvirret Scho af Verktøyenes igientagne Klamren; Jernet; i Steden for at blive et bedrøve, ligt Redskab til Menneskernes, vore Medbrødres, voldsomme Ødelæggelse, glæder sig ved at udhamres til Jordens, den frugtbare Moders, Undertvingelse, -- Viinperser. nes Knirken lover langtborte en tilkommende Glædskab, og Trampernes Frydeskriig stadfæster Kiøbstædernes længselfulde Haab. Agerfolkene, ombundne med Blomster, Krandse, udgjør en utvungen Dands, løs fra Takters Møysommelighed, og i sine, i grønt iklædte, Enge geleyde den dalende Soel til sit sædvanlige Sovekammer, med et Glædeskriig, i Yndighed langt overstigende Seierherrens blodrige Victoria. - Under Din Varetægt, yndige Dronning, sees de tierede Ege=Træer at forlade sine Fædrene Havne, og, spaaende sig en riig Frugt, udgiver sine udannelige Legemer som et Rov for Vindenes Rasen, og uvidende, mindre frygtende for den fiendtlige Torden, ansee med Koldsindighed det falske Skum af de ophævede Bøl er, som opløfte dem mellem Himmelens Vande, for med størte Kraft at nedstyrte dem i den gabende Afgrund. Sik tre for den fiendtlige Lynilds Nedfald vakle de behiertede igiennem det store Stræde, der er bekiendt af Herculis Støtter, som ere et bedrøveligt Jnstrument til Søemændennes Forliis, og de Faderløses Suk. Ubehindrede af Søerøvernes Graadighed naaes de Ostindiske Kyster, hvis Guldsand, igiennembrudt af Ædelstenenes Gnistren, opvekker et vist Haab om deres Møyes Vederleggelse. Under Dine Vinger søge de, betyugede med et riigt Bytte deres forønskede Havne, see den næsten forglemte Røg af deres Fædrene Skorstene, og med et hoverende Frydeskriig, et vist Tegn paa en lykkelig Seyer over Bølgernes Forfølgelse, løbe ind de gienlydende Havne, efterladende sig en dyb Grav i de skummende Vande, hvilke ligesom sukke under den seyerrige Kiøls Byrde. - Venlige Regienter inde, Dit Scepter uddeler med en lige ødsel Haand sine rige Velsignelser til Mennesker og Qvæg; Du foraarsager, at Øxnerne, udtrættede i den modstridende Jord, kand ubehindret flokke sig til sine roelige Natteleyer, naar den dalende Svel løser dem fra Dagens moysommelige Aag, ud hvilende sig ved en uforstyrret Slummen, for med fordobblede Kræfter at modtage det Arbeyde, den frembrydende Morgenrøde afmaaler til dem. De spæde Lam, Bonde, mandens Trøst, og et glædeligt Haab om en tilkommende Hiords Vrimmel, springe i Dalene, som Naturen har ud ziiret med Smør=Urter uforskrækkede for fiendtlige Vaabens Tummel. Fuglene synge om sin uskyldige Kierlighed, ubehindrede af den qvalmende Røg, der, blandet med det dødelige Kruds Glimten, udstiger af de fiendtlige Vaaben, boblende mod Solen, og efterabende dens naturlige Formørkelse. Geederne forlade Dalene, og, frie for det dødelige Blye, sees adspredte at springe paa de himmelrekkende Bjerge. De vindskibelige Bier samle i Rolig hed sit behagelige Ambroste, hvis lædskende Dvale Drik ud perses af den huselige Landmand til hans Brylluppers Forlystelser. De flittige Myrer, oplærte af Naturen, udarbeyde fine skumlende Jrgange, hvilke, sikkre for det fiendtlige Rytteries Uret, fremlegge Kunsten de smukkeste Fore- Under Din Opklekkelse certerer Foraaskrivninger. ret med Efteraaret og nye Forandringer paa sandselige Jndtagelser, og Sommeren, smillende i Engene, udsser sine rige Frugter til Mennesker og Qvæg, og fylder den trætte Bondes Hænder med Forlystelsers Overflødighed. Smør Urterne leer i Dalene, og Rosernes Blod, blandet med Lilliernes Snee, pryder Engenes grønne Dragt, ey sukkende under de fiendtlige Soldaters Fødder. Hvert Træe er et Cornu Copiæ, som den utrættelige Natur ved en uformærkt Jndflydelse holder overskummende af sin utømmelige Frugtbarheds Kilde. Olie=Træerne uddampe sin lindrende Vædske, som glindser paa den glade Bondemands Hoved i hans tarreligen indrettede Maaltider, som er en behagelig Forfriskelse efter Dagens Møye. Palme=Træerne udbrede en mørk Skygge, som, igiennembrudt af Dagens Lys, laane en kiølende Vederqvægelse mod Solens Vold. -- Stiig da nedlæde Fred af Dit høye og roelige Slot, udbred Dit Regimente lige med vore Rigers Grændser, lad Glimtet af Din Crones Guld blive vore Fienders Forblindelse, lad Dit Scepters Magneter sammentrække Enigheds Knude, og lad dens Spidse evindelig være henvendet til vores Poel, saa skal Du oprette imellem os den gamle Saturni Guld=Tid. Forsøgt Middel mod Qvæg=Sygen.