Viborger Samler, 1783-09-22
Ligesom jeg her har bestemt Omgangen, ved Havre=Sæden, bliver den, naar Jorden udlegges med Rug. Rug, eller ogsaa om Efteraaret agtes, at faae Ray græs i plovet Stubjord, hvilket alt er eet og det samme. Jeg gaaer videre med mine Observationer, fra den Tids Punct jeg slog, nemlig da Ray Græsset var kommen sidst i Junio i Laden. Midt i Julio bekom vi Regn, og Rai Græs Buskene skiøde strax paa nye en Mængde Græs, Halmen, hvoraf noget allerede i denne Dag er frøebærende og blomstrer, endskiønt Kreaturerne ei har været en Dag derfra. Det giver Græs til Overflødighed, og de gamle Stubbe ere næsten ikke meere kjendelige. Naar man vil giøre sig en fuldkommen Jden om dette Græs, saa skal man kiende dets foranderlige Tilstand under Grøden. Naar Kiernen er saaet, løber den i 14 Dage, og accurat som Rug med een enkelt Spire undtagen at Skuddet er rund, og Ruggen strax udvikler sig som et bred Blad. Efter 14 Dage derfra at regne, skyder en Sidegreen op, og saa bliver det ved, at skyde Side greene, indtil det udgjør en Buske, men alle Side grenene ere udløbere fra Roden, og altsaa tiltager Rødderne i Jorden lige saa mangfoldig, som GræsHalmene oven paa Jorden. Rødderne ere saa fiine som et Haar, naaer neppe meere, end en Tomes Længde, hvilket er den væsentligste Aarsag, hvorfor dette Græs kan groe paa ringe. og ringe Jord, naar Jord=Manden har den Muld, som til den ringeste Korn=Sæd udfordres. Da Rødderne skyde ud fra Roden, og enhver Rod giver igjen et Halm oven paa Jorden, og nye Udløbere af Roden igien i Jorden, saa gaaer det naturlig til, at Jorden i en Hast bliver lukked saa tet, som muelig. Circumferencen eller Peripherien af en Plante, kan i god Jord, naar det ei er saaet for tyk, blive til 12 Tomme og meere, og mindre er den, naar Jorden er maver og Sæden lagt tyk. Middelveien er i alle Ting den beste Saaes Sæden for tynd, saa existerer eet af tor, nemlig, er Jorden reen og god, saa bliver Græsset, grovt og Frøe=Halmen strie. Legges Sæden for tyk, saa naaer Græsset ikke den Længde, men blive fiinere, endskiønt det er mindre frøebærende. Er Sæden for tynd og Jorden ureen, saa blander sig deri andre naturlige Græsarter, og den Plads, som dette indtager, kan ei indstrækkes af Ray=Græsset. Skulle man endelig feile til een af Siderne, saa var det bedre, at saae for tyk end for tynd. Fordeelene af denne Græsart ere Følgende: Det groer i meget ringe Jord, endskiønt det og groer i god Jord, og stærkere i det sidste end i det første, men vil man have fiin Græs og Høe, saa koster det ei meere, end at saae det tyk, naar Jorden er god og slaar det saa meget tiligere. Jorden maa være høi, eller og saa meget lav, og fuld af Vandstader, det groer ligevel. Det SeDet er det allerførste Græs om Foraaret, og det sidste om Efteraaret og ingen Soelskin og Heede standser dets Vext, da Jorden er lukked saa tet, at Soelen ikke kan penetrere til Rødderne, eller trække Vædsken fra dem. Det kan bruges til Tøiring, løs Fæes=Gang, det kan avles til Hee, det kan bierges til Frøe, og moednet er det tillige god Heste=Foer. Strax efter, at det er slaaet eller høsted, skyder det ud paa nye, i en Tidspunct, hvor Eftergrøden er sielden, og Landmanden er meest trængende for Græsning.