Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1770-08-17
Jtalienerne i Combardiet fandt denne Vexel-Breves Opfindelse meget god, for at skiule deres Aager dermed, og Gibelinerne, da de af Guelpherne bleve fordrevne fra Jtalien toge de deres Tilflugt til Amsterdam, og efter Jødernes Exempel fik deres Eiendom, dom til sig fra Jtalien formedelst Vexel-Breve, som de sammestæds indførte og kaldede Pollzza di CambioDenne Opfindelse er kommen Kiøbmændene got tilpas, naar de driver deres Handling i fremmede Lande, da de kan trække stor Fordeel deraf, og de ere af Konger og Fyrster derudi, blevne beskyttede, efterdi det forhindrer, at Penge, Diamanter og Ædelsteene ikke skal føres ud af Landet til Vahrenes Jndkiøb. - Kiøbmændene i Amsterdam har formedelst deres Correspondence indført Vexel-Breves Brug næsten over heele Europa. Samme synes først at have taget sin rette Begyndelse i lion, og sammestæds er af Carl X. Anno 1653, oprettet en egen Jurisdiction for Vexler, paa det at de Stridigheder, som forefaldt om Vexler, kunde uden de sædvanlige Formaliteter afgiøres. Det er en Sandhed, at Vexel-Breve, ere meget nyttige for det almindelige Væsen; men det kan ikke eller nægtes, at de jo foraarsager megen Aagren, naar Vexelerer og Handelsmænd driver samme med stor Begierlighed, saavelsom ofte Falliments, naar de skeer med Uforsigtighed, og en Kiøbmand irre holder en god Orden i sine Forretninger, saa at han paa en kort Tiid og i et Hyeblik kan vide sin heele Formue. - Det Ord: Vexel, betyder ikke andet end at omvexle Penge, som en Kiøbmand har paa et Sted, og en anden, som sammestæds behøver dem, faaer dem af ham paa Vexet, og derimod ingen er, uden den, der kan give ham ligesaadan Summa i hans Sted, hvorfra Vexel-Brevet er trakt. Denne Udvexling er lige nyttig for begge to, efterdi den som har Penge i en anden Stad, maatte uden denne Beqvemmelighed lade hendte sine Penge hiem ved Bud og Vognmænd; og den anden, som behøver at bruge Pengene i denne Stad, hvor de findes, maatte ellers med Bekostning lade bringe dem derhen. En Historie om de Welsers Oprindelse. Jrmentrudis, en Grevinde af Al tort, blev af en Kone, som paa engang havde faaet 3de Børn, anmodet om en Almisse. Da nu Grevinden beskyldte hende, at disse tre Børn endelig maatte have hver sin Fader, blev denne fattige Kone hiertelig bedrøvet, derover, og af Utaalmodighed ønskede. at Gud paa eengang vilde give Grevinden saa mange Børn, som der ere Maaneder i et heelt Aar. Efter et Aars Forløb befandt Jrmentrudis sig at være frugtsommelig, og paa eengang fødde Told Sønner til Verden. Hendes Herre, Grev Jsenbart, var da ikke hiemme, og som hun ofte over Taffelet havde ført denne Discors paa Bane, saa frygtede hun, at hendes Herre ligeledes skulde beskylde hende for at være utroe i sit Ægteskab. Da nu gode Raad vare dyre, tilbød en gammel Obinde sig at ville drukne, de Elleve af disse Børn. Men under veys mødte hende Grev Jsenbart, som da kom fra Feldtoget, og vilde vide, hvad den gamle Qvinde havde i Sækken, Hun vidste da for Angeste ikke, hvad hun skulde foregive, og saade, at det var Hvalpe eller unge Hunde. Dog Greven hilde ikke lade sig spise. spise af med den Snak, men vilde see disse Hvalpe. Da hun nu tog disse elleve Børn udaf Sækken, truede Greven, at hugge hende i stykker, hvis hun ikke strax fortælte ham, hvordan det hængde sammen. Derpaa overgav Jsenbart de elleve Børn til en Møllere at opfostres, og tog alle tilstædeværende i Eed, at de skulde tie dermed. Sex Aar derefter holt Greven sin Geburts=Dag med stor Solennitet, og under Maaltid lod han disse ellede Sønner, som vare lige store og eens klædde, komme ind i Gemakket. Da nu hans Gemahl forundrede sig derover, saa spurgte Jsen bart: Hvad den Moder vel havde fortient, som havde vildet lade elleve saadanne uskyldige Børn drukne? Jrmentrud mærkede strax, hvad Klokken, var slagen; faldt derfor sin Gemahl til Fode, og bad om Forladelse, den hun ogsaa fik. Til Erindring herom, lod Jsenbart den tolvte Søn, hvilken Moderen havde beholdt, kalde Welf. Disse told Børn have stiftet tolv fornemme Huuse, og Efterkommerne af ham, som fik det Ravn Welf, ere i vor Tiid komne paa den store Britanniske Throne. Disse ovenmælte er fød paa Slottet Altorf i Schwaben.