JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Flyttedagen i Kjøbenhavn. En Døvfødt kom engang paa et Bal, og efterat han smilende nogen Tid havde været Vidne til de Dansendes Bevægelse, skrev han med et Stykke Kridt paa Bordet, at han ikke indsaae Aarsagen til denne uophørlige Fremme og Tilbage springen, da han meente, det vilde være meget klogere, om Enhver fra Begyndelsen af blev staaende der, hvor han stod. - Den Fremmede, der paa en Flyttedag kom her til Kjøbenhavn, fra er Land, hvor man i det mindste ikke er vant til en saa stærk Flytning, som her tillands, vilde maaskee gjøre samme Spørgsmaal, som hiin Døv fødte. Derimod vil den, der nøiere kjender Hovedstadens indere Væsen, bedre vide at forklare de sande Aarsager til, at dens Beboere for størstedelen i denne Tid hvert Foraar og Efteraar, lig Trækfugle, drage fra det ene Sted til det andet, uden dog, som disse, altid at finde et bedre og beqvemmere Opholdsted. Man kan inddele de Flyttende, ligesom Yorick de Reisende, i forskjellige Classer, nemlig: Flyttende, som ville flytte, men kunne blive boende. Flyttende, som ville blive boende, men ikke kunne Flyttende, som flytte, fordi Flytten er dem en Morskab. Flyttende, som flytte for at forbedre sig. Flyttende, som flytte for at forværre sig. Saaledes har enhver sine gyldige Aarsager, og Flytningen har deri Lighed med hele Livet, at Enhver troer at vinde ved Forandringen. Hvad den Fraflyttende glæder sig ved at kunne forlade, det fornøjer den Jndflyttende sig ved at kunne komme ind i Den sidste seer lutter Fuldkommenheder, den første intet uden Feil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Men ingensinde har Flytningen i Kjøbenhavn været saa almindelig som nu. Det er en evig Kamp mellem Eiere og Leiere, og det synes at de sidste, understøttede af Nødvendighedens imodstaaelige Vaaben, have vundet Seir. Jo større og pragtfuldere Værelserne ere, desto vanskeligere er det at finde Leiere dertil; de smaa holde sig bedst i Prisen. Men saasnart Leien overstiger 400 Rbd. Sølv om Aaret, bliver det allerede vanskeligt at blive af med Værelserne. Engellænderne antage med Rette, at ingen bør betale mere i Huusleie end en ellevte Deel af sin aarlige Jndtægt, men hvor mange i Kjøbenhavn have vel i dette Øjeblik en aarlig Jndtægt af 4400 Rbd. Sølv, og de, som have den, finde naturligviis bedre deres Regning ved selv at kjøbe sig en Eiendom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Redacteuren af disse Ark maae her selv tilstaae, at han med nogen Uvillighed lader dette underlige Sted passere. Har han ikke i mange Slags Forstand anvendt meer Liv og Kræfter end billigt paa Theatret, og kunde man vel overbevise ham, at det var en utilgivelig Vildfarelse, en frugtesløs Bestræbelse?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Anecdot. Gustav den Tredies Smag for Vittighed, og især det dramatiske Talent, er almindelig bekjendt. Frembringelsen af et nogenledes heldigt Skuespil var et sikkert Middel til at vinde Kongens Naade og Opmærksomhed. Af dette Middel vilde Armfeldt benytte sig, for endnu mere at befæste sig i den Yndest, Kongen viste ham. Han kom derfor overeens om med Digteren, C. J. Hallmann, at denne skulde skrive for ham hemmeligen et dramatisk Stykke, mod en Godtgjørelse af 100 Rd., der kunde opføres ved Hoffet. Hallmann antog Forslaget; Armfeldt lod ham hente ud til Drottningholm, hvor han indlogeredes hos Kongens Kammertjener, og der i Løndom forfattede i to Dage Stykket: "Leilighed gjør Tyve", som siden blev sat i Musik og opført i Kongens Overværelse paa Drottningholm, af Hoffolkene, derefter paa et mindre Theater, og paa begge Steder vandt meget bifald. Armfeldt complimenteredes overalt for dette heldige Product, og Kongen saamed Fornøielse et saadant Talent hos sin Yndling. Men den belovede Betaling udeblev. Da Hall mann nu en Dag besøgte Kellgreen, fortalte han ham Sagens Sammenhæng, beviste sit Autorskab ved sin Concept, og følgen deraf blev Kellgreens Skialdebrev til en fornem Herre, som skrev et Theaterstykke, hvilket Brev paamindede ham om at opfylde sin Forpligtelse paa en saa eftertrykkelig Maade, at han ikke længere kunde væle med at gjøre det. Da Hallmann nu fik, hvad han havde betinget sig, lod han gjerne en Anden gielde for Forfatter til eet af sine ypperste Arbeider, der nu findes aftrykt i hans Skrifter, trykte i Stockholm 1820. (J Danmark gaves i sin Tid en Mand, der ligeledes fandt en Fornøielse i saaledes at smykke sig med fremmede Fiere, nemlig Agent Hans Holk (f. 1726, d. 1783), der satte sit Navn paa Skrifter, han ikke havde skrevet. Den Mand, der laante ham disse Fjer, var ganske det Modsatte af ham, og svarede aldeles ikke til sit Navn; thi uagtet han hedte Prahl, var han dog saa lidet for at prale, at han tog Pengene og lod Andre beholde Æren for sine Aandsproducter. Han skrev endog det hele Oldenborgske Kongehuses Historie paa Riim, og overlod Digterkrandsen til en Commissionair Frydensberg, der satte sit Navn paa Titelen.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Indenlandske Efterretninger. Læseselskabet Clio er nu opløst, og dets Bøger og Boskab solgtes i Fredags ved Auction. Dette Selskab blev stiftet for adskillige Aar siden og fra Begyndelsen af bestemt til et blot Læseselskab. Men efterhaanden voxte dets Medlemmers Tal i den Grad, at det i Aaret 1819, dets Culminationspunkt, talte over 160 Medlemmer. Man morede sig ikke der blot ved Læsning, men ogsaa ved Forelæsninger over interessante Gjenstande, som især holdtes af Statsraad Pram, Professor Nyerup, Dr. J. K. Høst o. fl. Men da siden endeel Medlemmer ønskede, at der ogsaa, som i de egentlige Klubber, maatte gives Bal i Selskabet, og ligesaa mange vare herimod, saa bidrog denne Meningsforskjellighed angaaende Selskabets Bestemmelse og Jndretning, efterhaanden til dets Opløsning, da Medlemmernes Tal hen meltede til 40, og ved disse en saadan Forening umueligen kunde bestaae. De literaire Selskaber synes overalt ikke at kunne trives længe i Kjøbenhavn. Vel havde Dreyers Klub holdt sig i mange Aar; men ogsaa denne maatte omsider, for at undgaae Opløsning, forene sig med den saakaldte Fabricius's Klub, ved hvilken Sammensmeltning den blev ligesaa meget til Klub som til egentligt literairt Selskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
En Landmand har i Førstningen af Sommeren lagt et Slags rødagtige engelske Kartofler, hvoraf han skar een i 37 Dele, og af en anden 11 Øine bleve lagte. Adskillige meente, at der intet vilde komme ud af denne Lægning; men i indeværende Efteraar høstede man een Tønde Kartofler deraf, og det viste sig, at Øinene bare lige saa meget som de ituskaarne Stykker. En ved Erfaring saa fuldkomment stadfæstet Methode, fortiente uden Tvivl at efterlignes i det Store.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Fra de danske Provindser, samt Schleswig og Holsteen, er i afvigte Juni Maaned følgende afgivtsfrie Varer udførte. 16,653 Tønder Hvede, 51,927 Tdr. Rug, 50,377 1/2 Tdr. Byg, 20,930 Tdr. Havre, 1,815 Tdr. Boghvede, 1,643 1/2 Tdr. Ærter, 2,360 Tdr. Vikker og Bønner, 278 1/2 Tdr. Hvedemeel, 223 Tdr. Rug- og Bygmeel, 7 Tdr. Boghvedemeel, 11,014 1/2 Tdr. Byggryn, 245 Tdr. Havre og Boghvedegryn, 6,147 1/2 Tdr. Malt, ialt 153,621 1/2 Tdr. Kornvarer. Desuden 113,019 Pund Grubbe- og Perlegryn, 788,089 Pd. Smør og 144, 151 Pd. Ost.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Paa den skiønne Eiendom Dronninggaard, som den 12 November skal bortsælges ved 5te Auction, var ved 4de Auction kun budet 60,000 Mark Banco eller omtrent 32,666 Rbdlr. red Sølv. For Krigen blev den v. Hemmertske Gaard her i Staden, paa store Kjøbmagergaden, hvor nu Waisenhuset er, betalt med 44,000 Rdlr. D. Cour. eller 68,000 Rbdlr. rede Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Trods Tidernes Ufordeelagtighed forskjønnes Kjøbenhavn dog dagligen, deels ved Bygningernes Opmaling, som aldrig synes at have været almindeligere end i afvigte Sommer, deels ved gamle Steders Ombygning. Frederiks Hospital er i denne Tid bleven oppudset, og synes at opfordre sin Gjenbo, det almindelige Hospital, der alt i mange Aar har trængt til Oppudsning, at følge dets Exempel, hvorved den skjønne Amaliegade, hvilken det optager en saa betydelig Plads, vilde vinde meget. Kongens Nytorv forskjønnes meget ved at have faaet, istedet for den gamle stygge Gaard paa Hjørnet af denne Plads og Gothersgaden, en stor prægtig Bygning, som, Tidernes Besværlighed uagtet, Marschandiser S. Sivertsen med stor Bekostning lader opføre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
J Varde døde nyligen den fortjente Udgiver af Samlingen af Kongel. Rescripter, Justitsraad Laurids Fogtmann. Han var født 1748 i Føl ved Ribe, hvor hans Fader var Skræder og Fæstehuusmand. Navnet Fogtmann havde han, ligesom to Studerende af hans Slægtninge, antaget efter deres Morbroder, Gartner Voethmann, paa Als. J sin Ungdom var han Skriver paa Ribe Bispecontoir, men siden blev han Hospitalsforstander og Kirkeværge i Varde, derpaa Byskriver sammesteds og Skriver i Vester herred a., tilsidst Byfoged, fra hvilket Embede han entledigedes med Titel af Justitsraad. Hans Rescriptsamling er, som bekjendt, et for Lovkyndige næsten uundværligt Værk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
En Rec. i Heidelb. Jahrb. bemærker, at det i Pharmacopea Danica findes ikke faa forældede Compositioner, saasom: Aqua Anthos compositA. Carmelitana, Balssmum cephalicum, apoplecticum, Balsemum universale, Cornu Cervi sine igne præparatum, Emplastrum sticticum, OleumCerae, Passulæ laantes, Pilulæ æthiopicæ, Pilulæfortide, P. tonico nervine, Pulvis Infantum, Pulvis vermisugus, Tinctura cathartica &c., hvis Virkning Signaturen betegner, og synes saa meget mindre at fortjene en Plads i denne Pharmacopoe, som de stride mod den i Fortalen med Rette yttrede Grundsætning, at man har været sparsom med Forskrifter til saadanne Compositioner, som der ikke skal være Forraad af, da enhver Læge bedst maa vide at bedømme, hvad i særegne Tilfælde er nødvendigt, altsaa ikke behøver saadanne Forskrifter, og derimod Fuskere kun alt for ofte misbruge saadanne Formularer, af hvilke Pharmacopoens Forfattere ikke have villet levere en Samling, som skulde være en Tilflugt for Qvaksalvere. – Jmidlertid synes hiin Rec. dog at være gaaet noget for vidt, naar han endog vil formene Apothekerne at udsælge Universalalsom, Kinderpulver o. s. v. til Andre end autoriserede Læger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Engellænderne fange nu Hvalfiske med congrevske Raquetter (hvori de rigtig nok gjøre meget bedre end at anvende dem til Kirkers Antændelse og Menneskers Lemlæstelse). En Capit. Scoresbyhar hjembragt 7 Hvalfiske, ved hvis Fangst disse Raquetter have gjort stor Tjeneste. Naar selv den største Fisk rammedes af dem, blev den snart et Rov for sine Forfølgere, og en eneste Raquet dræbte endog en Hval, de standse dem altid i den Hurtighed, hvormed de ellers flygte. En af de største Finsiske af 100 Fods Længde, som ikke letteligen fanges med de sædvanlige Midler, ja paa hvis Fangst man i de nordlige Have neppe har eet Exempel, blev ved en Salve Raquetter strax saa bedøvet, at Baadene kunde omringe den og fange den med Lethed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Den preussiske Geheimeraad Dr. Gräfe i Berlin har ladet bekjendtgjøre følgende: "Den almindelige Jnteresse, som den, efter foregaaende Underbinding, fuldførte Løsning af det degenererede halve Underkjævebeen fra Ledemodet, har opvakt, bevæger mig til at kundgjøre, at jeg skal beskrive denne Operation med grundig, historisk Prøvelse, og med af den omhyggelighed, som denne Gjenstand udkræver, i Journal der Chirurgie und Augenkrankheilkunde. For saavidt en Bekjendtgjørelse af den Natur kun ikke kan have andet end et videnskabeligt Øiemed, kan man kun vente Opfyldelsen af mit givne Løfte da, naar hiint Tilfælde, ved den nu for sit Saar næsten ganske helbredede Syges bestemte befindende fuldkomment egner sig til en videnskabelig Behandling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
J en offentlig Forsamling, som det nederthinske Selskab for Natur=Lægekonst i Bonn holdt d. 3 Aug. d. A. talede Geheimeraad Harles blandt andet, om de uvurderlige og uforlignelige store Fordele af det almindelige Sundhedsvels Betryggelse paa hele det faste Land af Europa, som kunde frembringes ved Gjenoprettelsen af en christelig Regjering, og med den et forstandigt ordnet Sundhedspolitie i de ost europæiske Lande, som hidtil have staaet under tyrkisk Herredømme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Den østerrigske Keiser har foræret Paven en Samling af Aftryk af de meest udsøgte Cameer eller skaarne Steene med ophøiede Figurer fra det ved saadanne Konstsager saa udmærkede Wiener Antique Cabinet. Samlingen bestaar af over 600 Stykker, blandt hvilke Augustus's saakaldte Apotheose eller Forgudelse optager den første Plads. Alle ere Originalerne ganske lige i Farvespil, formede i Emaille af Pichler, og forenede i en med Sølv incrusteret Casse under Glasbedækninger. Den hellige Fader har sendt dem til Bibliotheket i Vaticanet, hvis Skatte af Klenodier i dette Slags ere blevne et Rov for Revolutionskrigen. For Peterskirken i Rom bestemmer Keiseren en stor Sølv forgyldt Monstranz, som Hofjuveleren Wirth meget konstigen har forfærdiget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
J. Morenas har udgivet i Trykken en Forestilling mod de Sortes Behandling i Sennegal. forelagt de Deputeredes Kammer, hvori han meddeler Efterretninger om de Rædselsoptrin i Slavehandelen, han der har oplevet. J hans Nærværelse afviste Commandanten i St. Louis en Fader. der fordrede sin Søn tilbage, med den Besked, at Fangen tilhørte den derværende Gouverneur Schmalz. Negerhandlerne kjøbte og solgte Slaverne offentligen, og havde stort Forraad af denne Vareartikel. Paa deres Bestilling leverede Herskeren Damel omtrent 3000 Stykker, som han havde taget til Bytte i sine egne Landsbyer, hvoraf endeel ved denne Fangst bleve ødelagte. En Negerhandler gav en maurisk Fyrste Baade, Vaaben og Folk, for at angribe Landsbyen Diaman; den gik op i Luer, 65 Jndbyggere bleve dræbte, 4 fangne. Den 1 Sept. 1817 kom en Moder til St. Louis, for at løskjøbe sin Søn, hun blev heftet og gjort til Slavinde, hvorpaa hun selv knuste sin Hjerne mod Muren. Nu kom Faderen; man gav ham istedetfor Kone og Søn Lænker, og han gjennemborede Hjertet med et Søm. Paa Skibet Rodeur fra Havre udbrød blandt Negerne en Sygdom, og 36, der bleve blinde, kastedes i Vandet. Embedsmændene i Senegal taalte ikke allene Slavehandelen, men toge endog selv Deel deri med Gouverneuren i Spidsen. De franske Love mod Slavehandelen nytte intet, fordi Forliset af Skibe dækkes ved deres Forsikkring til 50 pC., og Tabet af Capitainpladsen heller ikke agtes, paa Grund af den lovede Erstatning. Efter Forf. Mening formaae kun vanærende Straffe at afholde fra Slavehandel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
J Juli Maaned d. A. døde i Richmond ved London den berømte Forfærdiger af den achromatiske Telescop (i Forbindelse med sin 1761 afdøde Fader) og andre optiske Jnstrumenter Dollond, i en Alder af 90 Aar. Han var født d. 24 Febr. 1731.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Kjøbenhavns Børs, d. 16 October. Cours. Hamb. 2 M. 258, a vista 261. Spec. 262. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 12 s. Obligationer (med Renter fra 11te Juni 1821) 74 1/2 a 75. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 4 Febr. f. A.) 94 1/2 a 95 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 124 Rbdlr. Sedler pr. 1000 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 13 1/2. Svenske Sedler 65 1/4 s. - Disconto 6 pC. Die dreifache Kriegergrose. Dem dentschen Sprachtrompeter, Kriegsrath C...... gewidmet. Als Krieger bist Du dreifach gros; Denn nicht im Rathe bist Dus blos, Als Feldherr fürst Du mit der Sprache Krieg, Undals Trompeter blasest Du den Sieg! Anmerkung. Jndem ich diese Zeilen niederschrieb, erinnerte ich mich eden des witzigen Einfalles einer franzssischen Dame. Der Leser wird mir hoffentlich Dank missen, wenn ich ihm hier denselden mit theile, besønders, falls er, was leicht maglich isk, irgendwo ein Urbild zu meinem obigen Epigramme gefunden hat, das heist, einen windigen Sprach mester (Handverksmann der Sprache), welcher, ohne alle tiefere, vernuft und schöu-missenschaftliche Sprachbildung, sich uberall mit seinem geist losen Worterkrame und seinen armseligen Redensarten bladet, und dabet, mit der unverschamtesten Anmassung, allgemein bekannte und erkannte, den kende Sprachforscher heruntermacht, Jn dieser Rücksicht mus, leider, selbst der varmste Verehrer des grossen, geistvollen, dentschen Volkes gesteen, das es unerträgliche, dentsche Windbentel giebt, welche, von ihrem Vater lande, als unwurdige Kinder, verstozen, in Danemark nicht allein gutmuthig und gastfreundlich augenommen werden, sondern sogar, was nicht seyn solte, Glück machen. Desto unverzeihlicher istes aber auch, wenn dergleichen elende Grossprecher sich gleichsam eine Ehre daraus machen mit der schamlosesten Undankbarket, die nur von ihrer Unmissenheit ubertroffen wird, auf alles Di nische, in Wissenschaft, Kunst, Sitte u. s. W. mit dummer Verachtung hinab zu blicken. Es isk daher Pflicht, solche Wichte dann und mann ein wenig zu zuchtigen, um sie weniger vorlant zu machen. Die Peitsche mus aber in dentschen Lau ten sausen, weil jene Mannchen, opgleich schonlangst den Geiselhieben ihres Vaterlandes entsprungen und lange von Dannemark gefüttert, doch fast immer noch jammerlicher Danisch versteen, al sie jemals Dentsch verstanden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-16
Das besagte Geschichtchen ist følgendes Der windige Oberste eines franzosischen Husarenregiments, Graf von F., erzahlte einst det geistvollen Herzoginn von A. ein Langes und Bre tes von seinen glangenden Eigenschaften und uberhauften Geschaften. Jch bin, sprach er, nicht allein mein egener Oberster, sondern auch oft mein eigener Major, Rittmeister und Lieutenant. DiHerzoginn, seiner lacherlichen Aufschneidere en mode, unterbrach ihn mit den Worten: "Sie haben Eins vergessen, lieber Graf!" - Und das ware?" Sie sind gewis auch manchmal Jhr eigenerTrompeter." Blok Tøren. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-20
Nyeste Skilderie af jøbenhavn. Attende Aargang. No. 84. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 20 October 1821.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-20
Om Landhuusholdning. At Landhuusholdningen i Danmark, især i de sidste 30 Aar, har gjort betydelige Fremskridt, vil vist ingen Kyndig nægte; men at vi allerede skulde være komne saa vidt heri, at ingen flere væsentlige Forbedringer vare muelige at iværksætte, kan vist ingen Fornuftig paastaae. Nei, endnu staaer Meget tilbage at forbedre, saavel med Hensyn til Frembringelsen af de forskiellige Producter, som disses Forædling og rette occonomiske Anvendelse. Saaledes viser Erfaring, f. Ex., at vi endnu, i det Mindste i mange Egne, ere Fuskere i at tilberede Hør og Hamp, og det uagtet alle de Leiligheder, vi have til at lære en fordeelagtigere Fremgangsmaade. Jkke bedre gaaer det paa mange Steder med Dyrkningen af St. Hans Rug Vikker, Kartofler, Rapssæd &c. Ja endogsaa Henseende til Huusdyrenes bedre Pleie og Racer nes Forædling staae vi endnu langt tilbage. Som et sikkert Middel, hvorved Forbedringer i slige Henseender hastigere og lettere kunne blive almindelig udbredte, anbefaler Jndsenderen, Jværksættelsen af følgende Forslag. J hver af vore Kiøbstæder maatte etableres et eller flere Handelshuse, hvor Landboerne kunne erholde tilkiøbs: 1.) alle Bøger og trykte Anviisninger angaaende landoeconomiske Gienstande. 2.) alle Sorter Sædekorn og Frøesorter, saasom: St. Hans Rug, Vikker, Hørfrøe, Rapssæd o. s. v. 3) Forskiellige Sorter Redskaber, saasom det Slags Redskaber, der henhøre til Tilberedelsen af Hør og Hamp.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-20
Til disse Handelshuse kunde da ogsaa Landboerne henvende sig, for at afhænde saadanne Producter, hvormed den sædvanlige Handel ikke befatter sig, saasom Uld af den spanske Faarerace, Rapssæd, Valmue, Hørfrøe &c. Disse Handelshuse skulle vel ikke have nogen Forrettighed fremfor andre; men da denne Art Handel, i det Mindste i Førstningen, fortiener særdeles Opmuntring, saa vilde det, uden Tvivl, være rigtigt, at Bestyrerne af de Huse, der i en Tid af 10 Aar meest have udmærket sig ved Redelighed og Driftighed, belønnedes med en for dem passende Rang, om de maatte attraae samme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-20
Naar vor landsfaderlige Regiering tager sig af Sagen, vil det ikke have nogen Vanskelighed, igjennem Stiftsøvrighederne at formaae en eller flere patriotisksindede og driftig Handlende i enhver af vore Kiøbstæder til at anlægge en saadan Handel. Men uden denne umiddelbare Jndvirkning fra Regieringens Side vil, rimeligviis, endnu Aarhundreder forløbe, inden der i alle vore Kiøbstæder findes slige Handlende; thi hos os Danske mangler det, som bekiendt, ikke saa meget paa Lyst og Duelighed, som paa Resolution til at begynde Noget. Skriftlige Anviisninger til en eller anden Forbedring i Landoeconomien ere vist meget nyttige de lede til videre Eftertanke, og foranledige Forsøg, men Meget, som i Anviisningen synes let, befindes i Udførelsen vanskeligt, og Meget, som i Anviisningen forekom os vanskeligt, bliver os ved at see det iværksat, meget let. Mange Forsøg, efter den skriftlige Anviisning, mislykkes, eller blive kostbarere end man ventede, og man taber derved Lysten til videre Forsøg. Saaledes gaaer det med mangfoldige Ting, f. Ex. Jord blanding, Brakfrugternes Dyrkning og rette Anvendelse, Staldforing, Giødningvandets rette Afbenyttelse, Engenes Oversvømmelse for at forøge Høeavlen, Tørvemosernes fordeelagtige Behandling, Humleavl, Hørrens Tilberedning, Veianlæg o. s. v. Forskaf os derimod Leilighed til, uden vidtløftige Reiser, Correspondence &c., at lære Alt saadant ved kyndige og erfarne Mænds mundtlige Underviisning og praktiske Veiledning, hvorved enhver af os, efter sin særdeles Stilling og Forfatning, kan faae Anledning til at blive opmærksom paa, hvilke Forbedringer der for ham ere de fordeelagtigste at iværksætte, saa vil man snart see, at danske Landboere hverken ere saa dorske og trevne, eller dumme og ubehændige, som ukyndige mene. Man spørger: Hvor finder man saadanne Mænd, som baade have Lyst og besidde fornøden Duelighed til at paatage sig en saadan Tieneste Efter Jndsenderens Formening vil der vist iblandt de Bønderkarle, vore bedste Landoeconomer kiende, findes flere, der kunde anbefales til denne Tieneste, og som det da heller ikke kunde blive saa vanskeligt at skaffe Løn til. Fornemme og galante Herrer derimod vilde blive for kostbare, og vistnok ogsaa i alle Henseender de mindst skikkede til saadan Tieneste. En simpel Bondemand, derimod, som baade har godt Hoved og Erfarenhed, vil være den bedste Lærmester for almindelige Landboere. Saadanne Folk ville overalt blandt vore Godseiere, Præster, Skolelærere, Forpagte re og Bønder finde en venlig Modtagelse. De ville paa deres Reiser og Vandringer selv kunne indsamle mange Erfaringer, som i Tiden kunne komme dem selv og Andre til Nytte. Vi have saaledes reisende Haandværksvende, og mangen en Mester og Læredreng har ved disse lært mangt et nyttigt Haandgreb, hvorfor skulde vi da ikke ogsaa have reisende Bønderfolk, som, i det de selv indsamle Kundskab og Erfaring, ogsaa kunde lære Andre deres Haandtering;
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-20
Jrlands store Ulykke er – hedder det i Edinb. Review – at Massen af Folket er bleven overgivet til en Haandfuld Protestanter, af hvilke de ere blevne behandlede som Helter, og underkastede ethvert Slags Forfølgelse og Ulempe. Catholikernes Lidelser ere almindelig bekiendte. Under Georg 1. og Georg II. blev det de irlandske romerske Catholske formeent, at faae noget civilt eller militairt Embede, at have Stemme i Valgene, at optages i Laugene, at være Læger eller Jurister. En yngre Broder kan, ved at blive Protestant, berøve hans ældre Broder sin Fødselsret; ved samme Middel kan han tvinge sin Fader til at overlade ham en Deel af hans Landeiendom; og naar han er den ældste Søn, kan han paa samme Maade faae sin Faders Frilehn forandret til Lehn paa Livstid. En Papist betages Ret til at kjøbe et Frigods, og endog til at have long Leases, og Enhver kunde tage sin catholske Naboes Eiendom ved at betale 5 Pd. derfor.