Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-12-23
Jndsendt. Til det 11te Landdistricts Vælgere. af Bondestanden. Det vit ikke være undgaaet den, der i denne Tid har havt Leilighed til at bereise det 11te Landdistrict i NørreJylland, at der paa flere Steder spores en usædvanlig Bevægelse blandt Vælgerne af den hæderlige Bondestand; men man vil ogsaa have bemærket, at en stor Deel med dagligen tiltagende Ængstelighed seer sig om til alle Sider for at finde den Mand, der baade kan være voxen det Hverv, som vælgerne ville anbetroe ham, og ved hvem disse kunne vente at faae deres egne Anstuelser, indbragte i Stænderforsamlingen. J vor snevre Kreds, hører man dem sige, kjende vi saare lidet til Fleertallet af dem, vi finde opførte paa Listen over de valgbare, og spørge vi vore Naboer, gaaer det den ligesaa. – Slige Yttringer ere baade glædelige og sørgelige, glædelige, fordi de vidne om, at en ikke ringe Deel af Bondestanden ret vel veed baade hvad den vil, og hvorfor den vil det; sørgelige, fordi det derved bliver klart, hvor meget det kan komme til at beroe paa et blot Tilfælde af hvilke Personligheder Stænderforsamlingen bliver sammensat. De afgive yderligere Beviser for den Sandhed, at efter de bestaaende Valglove Valget af Deputerede for en meget stor Deel vil skee saa godt som i Blinde, saalænge det ikke bliver almindelig Skik, at de offentlige Blade stille sig i Spidsen for Valghandlingen ved baade at udpege Mænd, paa hvilke den almindelige Opmærksomhed bør være henvendt, og ved at aabne Discussion om disses Dygtighed, Characteer og politiske Anskuelser, noget som ogsaa allerede flere af vore Blade have anerkjendt og som det alvorligt er at ønske og haabe mere og mere vil blive anerkjendt af alle Blade rundtom i Landet. Det er en ligefrem Selvfølge at vælgerne derved ingenlunde berøves Frihed og Selvstændighed; der ligger deri netop en Opfordring til nøie at prøve for der vælges. Der er desuden vel heller ingen vælger saa modløs eller letsindig, at han vil bortgive sin Stemme uden forud alvorligt at have overveiet, hvorvidt denne eller hiin Mand besidder en saadan Forstandens Udvikling og Dannelse, at han ikke blot med Lethed kan følge og fatte Forhandlingerne i Stændersalen, men ogsaa har det mundtlige Foredrag saaledes i sin Magt, at han klart kan fremsætte sin Mening og gjøre den gieldende; – hvorvidt han besidder mandig Selvstændighed nok til, uanfægtet af fremmed Jndflydelse, at følge sin egen Overbeviisning, og endelig hvorvidt der er Sandsynlighed for, at hans Anskuelser af de store Hovedspørgsmaal, der i langt videre Kredse, end man paa sine Steder vil troe, have grebet og bemægtiget sig Gemytterne, ere saadanne, at vælgeren i dem kan vente at finde sine egne repræsenterede. Kun saaledes bliver det en Sandhed, at det ene og alene beroer paa vælgerne hvorledes Forsamlingen skal blive, og kun efter saa omhyggelige Valg kan i Stænderforsamlingen den almindelige Folkeanskuelse siges at være concentreret. – Under saadan Forudsætning stal her nævnes tvende Mænd, paa hvilke vælgernes almindelige Opmærksomhed ved de forestaaende vigtige og betydningsfulde Valg særdeles fortjener at være henvendt, og disse ere: Hr. Lange til Kalbyegaard og Hr. Schmidt, til Tarskov Mølle.