JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Odense, den 29 Septbr. Afvigte Tirsdag Aften, omtrent Kl. 7, opkom atter Jld i en Gaard i Skibhusene, der tilligemed den indavlede Sæd gik op i Luer. Ogsaa af Bohavet fik Beboerne kun lidet reddet. En Lykke var det, at Vinden har fra de nærliggende Vaaninger, der ellers sandsynligviis havde havt samme Skjebne. Aarsagen til Jlden vides ikke; men der haves Mistanke om, at den er paasat. - Paa en Gaard her i Fyen ere nogle Køer døde ved Gift, som af Feiltagelse var bleven dem indgivet. - Den Løve og Løvinde samt Abekatte og andet Tilbehør, som i Aar have været foreviste i Dyrehaugen, ere i disse Dage ankomne her til Byen. - Efteraaret bebuder alt sin Ankomst ved en følelig Kulde, der maaskee ikke i mange Aar har indfunden sig saa tidlig som i Aar. Morgen og Aften er den saa gjennemtrængende, at gamle Folk allerede tye til Kakkelovnens Varme, der efter Reglen først skulde tage sin Begyndelse med November Maaned. Det stærke Løvfald bebuder ogsaa en tidlig Vinter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Aalborg. Paa det igaar (d. 26 Sept.) ved Nibe holdte Marked var, som sædvanlig, en stor Forsamling, saavel af Sælgere som af Kjøbere, men den almindelige Pengemangel gjorde, at Afsætningen kun var ringe. Priserne vare følgende: Rugen solgtes for 3 Rbd. 4 Mk. a 4 Rbd. 1 Mk. Tden. Smørret for 20 a 24 s. Pdet. Ostene for 7 a 8 Mk. Lpdet. Gjæssene for 4 a 5 Mk. Stkt. Ænder for 4 a 5 Mk. Parret. Kyllinger for 12 s. Stkt. Hørlærred, for 2 Mk. 12 s. til 3 Mk. Alen. Blaarlærred, for 2 Mk. a 2 Mk. 4 s. A. Paa Hestene var kuns ringe Afsætning, da der var saare faa som duede noget. Fæe og Faarkreaturene bleve temmelig godt betalte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Ribe, den 29 Sepbr. Rector Thorups Tale ved Examens Slutning i Cathedralskolen her, afhandlede det Spørgsmaal: "Hvilke ere, uden at kræve idealsk Fuldkommenhed, de simpleste, men vigtigste Fordringer, Man kunde gjøre til Os som Lærere, for at understøtte de mindre duelige Lærlingers Fremgang, Jndbydelsesskriftet til denne Examen var forfattet af Overlærer Hansen og handlede om de hvidblodige Dyrs Jnd deling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Blandede Efterretninger. Fra Wardøe berettes under 6 April 1820, at Aaret begyndte ligesom det endte, med rasende Uveir. Den 12 og 13 Jan, steg Kulden til 300, og den 14 og 16 paafulgte en saa stærk Storm med Sneefog, at intet Menneske kunde staae eller trække Aande paa den aabne Mark. D. 24 sloge Bølgerne saaledes mod Klipperne, at selv Wardøe, som er grundfast Klippe, rystedes (?). De omliggende Øer, som Reenøen og Hornøen laae aldeles under Vand, kun Toppen af Hornøen faaes over Bølgerne. Vaarbjerget, derder 400 Fod over Vandfladen, var overskyllet, og Vandet faldt ligesom Slusestrømme ned paa den vestre Side af Bjerget. En Lykke for Wardøe Kjøbstad var det, at Vinden var saa østlig, og Jsbroen i den søndre Vaag, formedelst den langvarige Kulde, var bleven saa høi som en For muur uden for Pakhusene og de der opsatte Fartøier, men tilsidst maatte den dog bukke under, da Bølgerne rev den islykker og tog med samme et Russefartøi, slængte det om i Stranden, hvor det nu ligger som et Vrag. Var Vinden gaaet saa meget til S. O., som den gik til N. O., saa havde Ødelæggelsen været viis, saavel for de fleste og vigtigste Huse i Byen, som for Fartøierne. Siden dreiede Vinden sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Jngentid har Bremenfeldernes Tal været større i Tydskland end i dette Øieblik. Vink og Raad til Statstyrerne voxe frem som Svampe, og dersom kun en Tiendedeel deraf vare brugbare, maatte Tydskland kunne blive det lykkeligste Land under Solen. En Hr. L. Waaer har i f. A. udgivet: "Andentungen der mahren Bedurfnisse u. begrundet Wünsche des deutschen Volks", hvori Forf. blandt meget andet ønsker en Lovgivning, som bestemmer Priserne paa alle Livets Fornødenheder. Han søger at bevise, at med de nuværende lave Kornpriser Landmændene hverken kunne bestaae eller udrede deres Skatter, altsaa nødvendigen maa forarmes. Han beregner, at der for Sukker, Caffe, Peber, Thee, Tobak, Riis, Kryderier, Medicinalvarer, engelske Manufactur=Varer, franske og italienske Silkevarer, Viin og Luxusartikler, udgaaer fra Tydskland i fire Aar 338 Mill. Gylden til Udlandet, men at der derimod for Lærreder, Lindgarn, Lærredstøier, Faareuld, Uldentøier, Læder a. kun i det Høieste indkommer 100 Mill. Heraf uddrager Forf. den Slutning, at Tydskland i det mindste taber 60 Mill. aarligen, og at den tydske rede Nationalformue omsider maa hensmelte til en stor Ubetydelighed, naar ikke i Tide den tabte Ligevægt tilveiebringes ved kraftige Forholdsregler. "Her seer man, siger Skriftets Recens. i Leipz. Liter. Zeit. 168 d. A., Uvidenheden i sit styggeste Lys. Vi spørge, udgjøre de rede Penge den eneste Nationalformue, den eneste Nationalvelstand, – Har Tydskland, ikke faaet samme Værdie i Producter for sine Penge. - Er det mueligt, at det har 338 Mill. rede Mynt, Er da Mynt andet end et Tusk eller rettere Circulationsmiddel, – Bestaaer Velstanden ikke i Nydelses-Fuldkommenhed? – Naar Tydskland kunde kjøbe for 338 Mill. Gylden fremmede Producter, saa maa det jo forhen have erhvervet sig disse Millioner, ellers havde det ikke kunnet kjøbt dem. De fremmede Nationer have sikkerligen ikke givet dem hen for intet. Kan altsaa Tydskland kjøbe for saa mange Millioner, saa er det i Sandhed snarere et Beviis paa dets Velstand end paa dets Formues Aftagelse. Af Penge eller Mynt behøver en Nation kun saameget, som den bruger til Omsætning, ikke mere; thi Overskuddet maatte jo ligge dødt og ubenyttet. Hver Nation, der er flittig og virksom, har stedse saa meget Sølv, som den behøver; thi mangler den Penge, saa bringer strax Handelen Guld og Sølv for dens Producter. Denne skaffer Alt, hvad en Nation trænger til tilveie, naar kun Handelen og Næringsveiene ikke ved Regjeringsmisgreb lammes. At Kornpriserne ere lave, det er sandeligen ikke Pengemangelen, men den velsignede Høst, altsaa det overfyldte Torv Skyld i; thi overalt, hvor et stort Forraad ligger Rede til Omtuskning, ere Producterne i lav Priis, og jo større Forraadet er, desto lavere ere Priserne. Denne Tilstand i Staternes Jndere er ved intet andet Middel at afværge end ved Afsætning til Udlandet, eller og ved en modtvillig, forsætlig og syndig Ødelæggelse af Forraadet."¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
J det ostindiske Compagnies Skat i London, findes en Diamant, som var iblandt det Bytte, der erobredes fra Peischwa i sidste Krig, og hvis Værdie anslaas til 20,000 Pd. St., og følgeligen er een af de største i Verden; den skal sælges til Fordeel for dem, der erobrede den. En Amethystblok, eller rettere en Masse af Amethyster er ankommen fra Brasilien til Calcutta. Denne overordentlige Steen er 4 Fod i Omfang og veier 98 Pund. Den er endnu usleben og bestaaer af 50 uregelmæssige Søiler, som fra en fælles Matrix fremstige gjennemsigtige og hvide som Cristaller. (Som bekiendt findes blandt de danske Regalier en mærkværdig Amethyst, omtrent af et Hønseægs Størrelse, som ved Kronningen sættes over Tronen.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Man har siden nogle Aar opfundet saa mange Surrogater for Caffeen, at den aarlige Jndførsel i Engelland er siunken fra 70 Mill. Pd. indtil under 30 Mill.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Det engelske Admiralitet lader nu udruste et Skib, hvormed under Barrows egen Anførsel hans Opdagelse angaaende Magnetnaalens ved de locale Tiltrækningskræfter frembragte Afvigelse skal ved Erfaring prøves.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Konsternes Athenæum i Paris har fremsat det Priisspørgsmaal: "Hvilken Jndflydelse have de skjønne Konster paa National-Jndustriens Fuldkommelse og Blomstren!" Den første Belønning er en Guldmedaille paa 300 Fr., og den næste en Sølvmedaille.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Capit. Rey gjorde i Aaret 1819, for at begynde Handelsforbindelser, anden Gang en Reise til Cochinchina. Han havde det Held at indlades i Hovedstadens Havn, hvilken Lykke hidtil endnu intet europæisk Skib havde nydt. Han beretter, at Udsigterne for Handel ere her kun lidet gunstige. Landet er forarmet ved Krig, og Jndbyggerne kjende endnu aldeles intet til europæisk Luxus. Han indførte 10,000 Geværer, som Kongen havde bestilt, og tog med sig tilbage raa Silke og Sukker. Geværerne blev opstillede i Tøihuset. Hovedstaden er befæstet efter Vaubans Regler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Keiseren havde ladet sig oversætte de bedste franske Værker og Krigskonsten, som han vidste practisk at anvende ved Hielp af den franske Execuclopædie, der blandt alle Europas Fremstillinger havde opvakt meest hans Beundring. Staden hedder egentlig Kigne (Kongesæde, Hofhold), og Navnet Hue, som Europæerne tillægge den, tilkommer kun hele Provindsen. J Tøihuset fandt Capit. Rey 4000 Malmcanoner, fra 4 til 69pundiger: de til Voldenes Besætning bestemte 2000 ere 24 indtil 36pundiger; de 69pundiger skulle forsvare Hædersskandsen eller Keisertaarnet. Foran Slottet er Vaabenpladsen, og langs Graven Casserner til 30,000 Mand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Studenterne paa Universitetet i Breslau, 214 i Tallet, have under d. 5 April 1819 tilsendt deres daværende Rector en Erklæring, hvori det hedder, at de, uden at ville fælde nogen Dom over de moralske Egenskaber eller Værdien af Kotzebues politiske Synsmaader, dog ikke kunne undlade at erklære, at de levende afskye det paa ham begaaede Snigmord.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Kjøbenhavns Børs d. 3 October. Cours. Hamb. 2 M. 254, a vista 257. Spec. 258. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 8 s. a 15 Rbmk. 8 1/2 s. Obligat. 66 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 4 Febr. d. A.) 80 Rbd. r. S., ell. 103 1/2 a 104 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbanksedl. 17 3/4. Svenske Sedler 63 s. - Disc. 6 pC. Forøgelse af sin Høst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-03
Efter americanske Forsøg skal Gjødning af Søfuglenes Møg, hvor samme er at faae, forøge Grøden indtil hundredfoldigt. Hvem Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Ligesaa synes det gavnligt, at enhver Udnævnelse og Jndsættelse af en nye Embedsmand, og enhver Beskikkelse til et interimistisk Embedsførelse, blev bekjendtgjort i Provindsialaviserne, som f. Ex i Kjøbstæderne alle eligerede Borgere, Taxations mændene, Kirke-, Skole- og Fattigforstandere, og Enhver, der har en borgerlig Forretning at bestyre, hvortil selv en ne Skorsteensfeiers Ansættelse burde regues. Paa Landet derimod burde Forandring af Sognefogderne ikke være ubekiendt for Nabosognen, ligesom det kunde være billigt, at Publikummet i Amtet vidste, hvem der bestyrer Lægdsvæsenet og Skiftevæsenet, hvem der havde Opsyn over de offentlige Kjørseler o. s. v. i ethvert Sogn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Angaaende Skolevæsenet var en Bekjendtgjørelse om Dagen naar Examina skal afholdes, og i Kjøbstæderne især en Beretning over de ved Examen tilstedeværende Børns Antal, om deres Omflytning i Klasserne, og Udskrivningen af Skolen, og enhver nye Forandring og almindelig Bestemmelse for Skolen, ønskeligt, ligesom enhver Sognepræst kunde bekjendtgjøre Antallet af de Fødte og Døde, af de uægte Børn, af usædvanlige Dødsmaader, Antallet af de Confirmerede, Copulerede, og af Communicanterne. Politiemesteren kunde ved Aarets Slutning bekjendtgjøre de Politieforseelser, de have paatalt i deres District, og de Foranstaltninger de have gjort til den offentlige Sikkerheds Fremme. Fra Lægerne var en Bekjendtgjørelse gavnlig, om den offentlige Sundhedstilstand i det forløbne Aar, om Vardinationens Udbredelse, og de bemærkninger, som det forløbne Aar har givet Anledning til, og om de Foranstaltninger, som ere trufne til bedre Sundhedspleie, om nye Gjordemødres Ansættelse o. s. v. Fra Branddirecteuren vilde en Jndberetning om de i Districtet forefaldne Jldebrande, om Skadestaxation, og om Aarsagen til enhver af disse Jldebrande, være meget lærerig og nyttig, isærdeleshed om derved bemærkedes, hvilke Sprøiter, derved har været virksomst, og hvilke Personer, ved Raskhed under Jldebranden, havde udmærket sig. Men isærdeleshed var det at ønske, at Størrelsen, hvortil Bygningerne assureres i Brandkassen, blev, udsat for Publicums Control, og at Regnskabet over den almindelige Brandkasse blev publiceret, da Bidraget til Brandkassen i de senere Aar forholdsviis er bleven een af de meest trykkende Byrder for Landmanden. Jeg har kun anført nogle Exempler om Ting, der kunde, bekjendtgjøres i ethvert Amt, hvilke vilde have en høi Jnteresse for dets Beboere, da disse derved for en Deel bleve sat istand til at bedømme deres gode og forsømmelige Embedsmænd, uden at dette kunde have den mindste Ubehagelighed for den virksomme og retskafne Embedsmand. En befaling, at alt dette aarligen, inden en vis Dato, skulde bekjendtgjøres, kan derfor kun være ham kjerkommen, da han derved erholder en Leilighed til at overbevise hans Embedsdistricts Beboere om hans Bestræbelse for deres Vel, hvilket, saalænge det ei er befalet, kunde ansees for Forfængelighed af ham, og derfor ganske unddrages fra Publicummet, uagtet slige Bekjendtgjørelser, kunde være saare lærerige i mange Henseender, og vilde med Tiden give det bedste Material til Districtsbeskrivelser eller Krøniker for enkelte Steder. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Søstykker af Johannes Falk, stukne i Kobber af Johan Barthold. Makreelfangsten. Viskerpigerne fra Øen Hele havde ofte budet. mig paa en Makreelfangst med dem Ubesindige tilhobe gave jeg og andre Herrer, dem, som til igaar, vort Løfte. Eftermiddag, Klokken fire, seilede med fjerde Fartøi. vi fra Dünerne saa glade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Hvor jeg de Makreel forbander og de slemme Fiskerpiger!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Hvor jeg priser alle Guder, og hvor os Neptun var naadig! Hine, der paa Lystseiladsen, vilde styrte os i Vanheld, Disse, der os ved et Jertegn reddede fra Undergangen. Først, ved en saa venlig Luftning, at et Fisker kunde ønske den til sin Makreelfangst bedre, med fornødent Reiseredskab, thi selv til Makrelens Steegning, førte vi jo Pande med os, og to Prager Musicanter, samt en Sangerske med Cithar havde ogsaa vi omborde. Aldrig de Makreel man stege, som man ei har forud fanget. Og Gud bedre for det Maaltid, hvor Neptunus spiller Cithar! Som – for ei i vor Fortælling meer at bryde Traaden over vi stak i det aabne Hav ud, gik Seiladsen heldigt for sig. Solen skinnede saa muntert; og de viltre Fiskerpiger, medfødt Skielmskhed drev dem dertil - sloge Aarerne i Vandet, oversprøiiende os Alle, mig og hine andre Herrer, der, fordi os Solen brændte, og de hvide Klæder ikke magtede at dække Jssen, sade mageligt i Rummet under luftige, udspændte, pæne, hvide Seildugstelte, drømmende om ingen Fare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
J sin Ærgrelse Neptunus, bragte paa det galne Jndfald, "at der ei var Andet muligt, end at vore Fiskepiger: maatte vise os tilhobe deres mange tusind Kunster." Jeg frabad mig det for Alvor; thi jeg forudsaae vel Følgen. Men, naar først en Tanke stiger op i Fruentimres Hoved, Hvem de saa end monne være, Grækerlands Helener, eller Piger blot fra Øen Hela, Hvo kan bringe dem derfra da Gjort som sagt, ihast de lægge os vort Fartøi om paa Siden. Med den halve Kjøl iveiret skride, som en anskudt Vandfugl, vi langs Havets Overflade. Pludseligt Neptunus griber til sit Orgels dybe Toner, saa den stakkels Citharpige, der var rede til at synge, ei fik rørt ved sine Strænge. Sydsydostfra, over Havet, kom et Vindstød uden Mage, rædsomt Forbud for hiin Stormvind, der, udbreedt langs Østersøen, rasede fra Danzigs Kyster til den skjønne Havn ved Pillau, Men i Hui og Hast laa Alting, Skib og Styrmand, Musicanter, og Makreel iblandt hverandre, Alting kastet ud i Havet. Meget af det bittre Havvand har jeg dengang maattet stue. En af Fiskerne jeg greb dog, mig til Held, og paa hans Skuldre, som paa en Delphin, Delphiner vare altid Digtervenner, kom jeg endeligen, reddet, dyndvaad og uhyre spottet af de slemme Fiskerpiger, svømmende til Fastlandsjorden. Spørgsmaale. 1.) Kan det forsvares, at lade adskillige Sogne paa een Dag møde til Arbeide ved den nye Hovedlandevei med Heste, Vogne og Folk, og uagtet ingen af dem kommer til at forrette mindste Arbeide ved Veien, dog alligevel formene dem at reise hjem igjen, 2.) Er det overeensstemmende med Anordningerne om Veivæsenet, at tilsige Bønderne til flere Dages Veiarbeide, netop i den Tid, da det er dem saare vigtigt at ile med deres Vintersæd, 3.) Ere vedkommende Veibetjente berettigede til at bruge Huusmændene til at opsøge Gruus til Hovedlandeveien, eller mon det ikke være Veibetientenes Pligt, selv at forrette dette, 4.) Ere Bønderne pligtige at jevne og fylde Gruusgravene, hvor Gruus har været taget til Veien, eller istedet derfor, levere hver 1/2 Skpe. Havre til Veibetjenten? 5.) Ere Veibetjenterne berettigede til at sælge de Steen, som ere blevne levnede ved Veien, eller mon disse Steen ikke burde komme vedkommende Bønder, som have tilkjørt samme, tilgode til næste Aars Veiarbeide, eller og Bønderne selv være berettigede til at sælge Stenene? Disse Spørgsmaale bedes af en kyndig Mand besvarede i dette Blad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Anecdoter. Gustav III. havde, som bekjendt, en stor Forkjerlighed for Skuespillet. Medens han 1788 overtænkte Angrebet paa Rusland, lod han en berømt Digter komme til sig, der maatte forelæse ham sit nyeste Skuespil. Gustav sad under dets Forelæsning ved sit Skriverbord, og skrev Breve, hvorved han, med hyppige, høist skarpsindige Bemærkninger, viiste, at hans Forretning uagtet, dog intet Ord undgik hans Opmærksomhed. Nu var Brevet færdigt og forseglet; han ringede, og sendte det bort. Det indeholdt en hemmelig, vigtig Befaling, som en Cabinetscoureer skulde bringe et Regiment i en afliggende Provinds. Et andet, tredie, fjerde Brev udfærdigedes paa samme Maade, uden at Læsningen blev afbrudt, eller at Kongens Opmærksomhed for samme blev adspredt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
En gammel Guier havde samlet sig en stor Formue. Men med al sin Rigdom følte han sig dog ulykkelig og endog syg. Stedse vranten, nedslagen og ilde tilmode, henvendte han sig omsider til een af Byens navnkundigste Læger, forat søge og finde hos ham Raad mod sin Svaghed. De maa pleie Dem godt, sagde Lægen; "det vilde jeg nok, svarede den Gamle, men min Mave kan ikke taale det." – "De maa søge Adspredelse paa Commedien, i Concerter o. s. v.; "det er saa kostbart, svarede hiin. - "De maa more Dem med at læse." "Det vilde jeg nok, men hvor skal man faae de nyeste Bøger fra? At faae dem laante, er vanskeligt, og at kjøbe dem er for dyrt."- De maa søge Glæde i at gjøre vel mod den værdige Trængende og Hielpeløse."Ja, det vilde jeg nok, men hvor finder man værdige Trængende og Hielpeløse?" Jeg mærker nok, sagde Lægen, at De er syg. De maa have en Mixtur." Han satte sig ned og skrev en Recept. Den Gamle modtog den meget forbindtlig, og løb selv med den hen paa Apotheket. Man bad ham komme igjen om en Time. Han kom, og spurgte hvad den skulde koste, 25 Ducater, svarer Apothekeren. "25 Ducater, Er det Deres Alvor?" spørger den Gamle forbauset. – "Jo det er, svarede Apothekeren. De maa vide, det er en Guldtinctur med ægte Perler i. - En Guldtinctur, raabte Patienten, og en saadan har Doctoren ordineret mig at tage en Flaskefuld af hver Dag - o jeg ulykkelige - jeg ødelagte Mand!" Fuld af Fortvivlelse løb han nu hen til Lægen, og foreholdt ham Sagen. "Min Ven, sagde denne, De har ingen anden Sygdom end den, at De ikke veed at bruge Deres Penge, og Alt hvad jeg har foreslaaet Dem, fandt De uantageligt. Jeg ordinerede Dem derfor en Guld tinctur, som det eneste Middel jeg kjender for saadan en Sygdom."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Indenlandske Efterretninger. J det Holsteenske ere Kornpriserne stegne noget. - Dette er ikke Tilfældet i Fyen, ingen vil eller kan kjøbe, og naar Bonden kommer til Kiøbstaden med et Læs Korn, fordi han trænger til Penge, nødes han til at sælge for hvad han kan faae, eller at kjøre hjem dermed igjen. Der bliver for denne intet andet tilovers end at betale hvad han skylder, med Korn, og at æde Resten selv. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Viborg, d. 30 Septbr. Ved det her under idelig Regn i Onsdags og Torsdags holdte Toft marked vare Priserne saaledes: Gjæs Stykket 5 a 6 Mk.; Ænder Parret 4 a 5 Mk. Smør Pundet 18 a 22 s. Ost Pundet 10 a 12 s. Hørlærred 32 a 36 sk. Alen. Blaarlærred 32 s. Æg Snesen 16 s. Rug 16 a 20 Mk. Tønden, Byg 14 a 15 Mk., Havre 10 Mk. Stude Parret fra 40 til 100 Rbd., efter deres Beskaffenhed; gamle Køer 20 a 25 Rbd. Stykket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Udtog af et Brev fra Holstebroe af 29de September. "Du kan aldrig troe hvilken Skræk vi i Gaar Aftes omtrent Kl. 10 blev sat i ved den rædsomme Klimten og det frygtelige Brandraab, som dog, Gud være lovet, ikke havde videre Følge, end forrige Frue Kammerraadinde Hansens Gaard, som nu beboedes af Hr. Cancillieraad v. Jessen samt et Par andre Familier, aldeles blev lagt i Aske. Endeel af Hr. Cancellieraadens Jndboe og Linned samt en stor Deel Bøger blev et Rov for Luerne. Gaardens nuværende Eiere dHrr. Kjøbmænd Holmark, Kiær, Smith og Wang mistede noget indfat Korn. Hvoraf Jlden er kommen vides ikke, dog er den sikkert paasat; thi den kom op i den sydvestre Ende af Gaarden, hvor Jngen havde noget at bestille. - Paa Ryssensteens Strand, en Miils Vei fra Fialtring, strandede Løverdagen den 16de September et Skib, ladet med Silketøier, Sirtzer, Shawler, omtrent 6000 Flasker Champagne. Endeel af de havarerede Varer skal sælges ved Auction i Morgen. - Toldvæsenet i Ringkjøbing skal have confiskeret 150 Flasker af bemeldte Champagne, som vare kjøbte før Auctionen, formodentlig af Strandtyvene, og skulde have været indsmuglet i Ringkjøbing.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Blandede Efterretninger. Nye Opfindelser. Efter Dr. Wollastons Anviisning forfærdiger den Londoner Jnstrumentmager Stodaxt en Sax, der, uden at trykke eller presse skjærer som en Kniv. Adskillige Saarlæger have med dette nye Jnstrument allerede gjort heldige Operationer, der forrettes langt hurtigere og foraarsager Patienten langt mindre Smerte. Jsær har man brugt den med Fordeel ved Hareskaar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Dr. Cartwright har opfundet en Ploug, der kan trækkes og styres af to Personer. Arbeidet forrettes ligesaa let og nøiagtigt som med en Ploug, der trækkes af to Heste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-07
Guldsmeden Mill har opfundet et nyt Metal, som han kalder Aurum milerum, der har samme Farve og Tyngde som 18 Kar. Guld, er ligesaa smidigt, løber ikke an, og modtager den høieste Politur. Han leverer Unzen for 4 eller 4 1/2 Sh.