Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-10-31
J forrige Session lykkedes det ikke at bringe flere end 5 private Propositioner til Petition, medens der over 12 andre vel blev nedsat Comiteer, men uden at disses Betænkninger kom under Forhandling. Antallet af de kongelige Lovudkast er dennegang omtrent ligesaa stort som i forrige Session, og det samme øiensynlige Misforhold mellem Arbeidet og den Forsamlingen tilmaalte Tid, som dengang fandt Sted, er ogsaa nu tilstede; ligesom og i den sidste Viborgske Forsamling 10 private Andragender ikke kom videre end til Comiteebehandling. Men hvis det atter dennegang skulde blive Tilfældet, at ikkun saa private Propositioner bleve fuldstændigt behandlede, da vilde dette Resultat være høiligt at beklage; thi Jntet vilde bidrage meere til at betage Stænderinstitutionen Værd og betydning i vore Vælgeres og vore egne Øine, end naar saadanne Andragender, som vi enten selv fremlægge, eller som igjennem os komme fra vore Vælgere, ikke kunne fremmes. For Øieblikket er der imidlertid ikke fra Forsamlingens Side Andet at gjøre, end at tage et saavidt muligt occonomiserende Hensyn, til den Tid, som staaer til dens Raadighed, og med Hensyn dertil skal jeg tillade mig at bringe i Erindring det Forhold, som Stænderanordningen har opstillet mellem den indledende, den foreløbige og den endelige Behandling. Dette Forhold har ikke altid skarpt nok været holdt for Øie, og derfor har ofte en Gjentagelse af de samme Forhandlinger, i samme Udførlighed, fundet Sted under den foreløbige og den endelige Behandling, og tildeels ogsaa under den indledende. Hvad den indledende Behandling angaaer, da hedder det i Anordningens § 72. Hvis Forsamlingen finder, at Forslaget egner sig til at komme i Betragtning, nedsættes en Comitee til dets nærmere Prøvelse." Naar sees hen til disse § Ord, er det indlysende, at det ved den indledende Behandling ikke er Stedet at gaae ind paa Realiteten. Om et Forslag tegner sig til at komme i Betragtning, derom vil der i Reglen ikke være stor Dissents, og kun hvor der fra flere Sider reiser sig Jndsigelse imod en Comitees Nedsættelse, vilde der være Opfordring til noget dybere at begrunde Sagen. Med Hensyn til Forholdet imellem den foreløbige og endelige Behandling hedder det i 978 om den foreløbige: Under bemeldte foreløbige Behandling kan hvert Medlem begjære Oplysninger af Comiteens Referent, eller af Vor Commissarius, eller af Den, som har fremsat Forslaget, saa og bringe Forandringer eller Tillæg i Forslag, hvilket da ligeledes kommer under Forsamlingens Overveielse, tages nogen endelig Beslutning, og i 9 80 om den endelige: "Den yderligere og endelige Forhandling skal fornemmelig gaae ud paa, ved tydelig Sammenholdning og nøie Udvikling af det, som allerede under den foregaaende Forhandling er fremkommet osv., hvoraf jeg mener, at det fremlyser, at den foreløbige Behandling er bestemt til at give en Fremstilling og kort almindelig Motivering af Forslag og Amendements, hvorimod den dybere Begrundelse og nøiagtigere Udvikling skulde være forbeholdt den endelige Behandling. Det forekommer mig, at det indbyrdes Forhold imellem disse forskjellige Behandlinger er saa vel bestemt i Anordningen, at det ikke vil blive uden velgjørende Jndflydelse, naar dette Forhold bliver saavidt muligt lagttaget. Jeg troer, at den Erfaring er gjort, at naar man i Forhandlingsformen først er kommen i en vis Tour, er det vanskeligt at komme udaf den igjen, og jeg har derfor troet, at det nærværende Øieblik maa ansees som det beleiligste til at henstille disse bemærkninger til den ærede Forsamlings nærmere Overveielse.