Den Vest-Sjællandske Avis, 1839-08-02
Forbedringshuusfange Gustav Schmidt, som d. 25de Julii blev henrettet for det tilforn i denne Tid. omtalte Mord paa Opsynsmand Olsen ved Straffeanstalten, var, efter den udførligere Beretning om Sagen i sidste Nr. af Collegialtidenden, 23 Aar gl., fød paa Fjellebroe i Svendborg Amt, hvor hans Fader da var Forvalter, men senere er beskikket til Skolelærer. Alt forinden sin Confirmation i Aaret 1830 røbede han en temmelig letsindig og for Forførelse let udsat Characteer. Efter Confirmationen blev han sat i Kræmmerlære, tjente først 1/2 Aar hos en Kjøbmand i Nestved, der ikke var tilfreds med ham, og senere 4 Aar hos en Kjøbmand i Slagelse. Uden at være gjort til Svend, forlod han denne Tjeneste, var noget over 1/2 Aar uden Emploi, og lod sig derpaa i August 1835 engagere som Corporal ved Husarregimentet. J et Tidsrum af noget over 1 Aar undergik han forskjellige Straffe deels for Forvanskning af betroet Gods, deels for Absentation og deels for Tyverie, hvorpaa han som utjenstdygtig blev dimitteret fra Regimentet. Efter derpaa at have ført et ørkesløst Levnet, erholdt han i Slutningen af 1837 Ophold i Fattighuset i Slagelse, hvor han var forsørgelses berettiget, men gjorde sig snart atter skyldig i Tyverie, og blev desaarsag i Marts 1838 inddømt paa 2 Aar til Arbeide i Forbedringshuset. Ved at indsende ham til Straffeanstalten, yttrede Byfogden, i en Skrivelse til Jnspecteuren for samme, at Domfældte som et særdeles godmodigt Menneske, der kun ved en høi Grad af Letsind havde forvoldt sin Skjebne, fortjente en saa skaansom Behandling, som Omstændighederne tillode. Jmidlertid paadrog Domfældte sig enkelte Gange Correctioner i Straffeanstalten for utilbørligt Forhold, og lod det i den senere Tid mangle paa Flid og Vedholdenhed ved sit Arbeide. Schmidt blev nu ogsaa misfornøiet med sin Stilling, deels fordi han intet Overarbeide kunde faae, deels fordi han saae en kummerlig Fremtid imøde. Dette i Forbindelse med, at han hørte nogle Fanger omtale, at Opsynsmand Olsen havde voldt dem Fortrædeligheder, fremkaldte hos ham den 8de Marts sidstl. Tanken om at saare Olsen. Kun faa Timer efter satte han med en i anden Anledning laant Kniv denne Plan i Udførelse, men gik i denne Henseende saa tankeløst tilværks, at kun andre Fangers Mellemkomst standsede de fortsatte Mishandliger imod Olsen, som derunder bibragtes 3de betydelige Saar, der maatte ansees at have havt hans Død faa Dage efter til Følge. Først da Schmidt, var bragt ned i Cachotten og kom til at tænke over sin Handling, fortrød han denne og ønskede den ugjort, gesom han ogsaa senere yttrede, at det skulde være ham inderlig kjært at blive benaadet. Med Hensyn til den Myrdede er det oplyst, at han stedse har været ædruelig og paapassende, samt at det ingensinde er bemærket, at han, som det foregaves, har været partisk eller særdeles streng mod Fangerne. Navnligen har han ikke nogensinde givet Schmidt Anledning til Anke eller havt noget Udstaaende med denne. Ligesom samtlige Høiesterets Tilforordnede, der have voteret i Sagen, fandt Schmidt hjemfalden til Mordstraffen, saaledes var der kun een af de Voterende, som indstillede ham til Benaadning. Hertil fandt Cancelliet heller ikke at være Anledning, og maatte ansee Skaansel imod Schmidt saa meget mere betænkelig, som det er af høieste Vigtighed, at Opsynsmændene i Straffeanstalterne nyde al mulig Betryggelse for Mishandling af Fangerne. (Berl. Av.)