Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-08-01
En oplyst Udlænding, som har seet Senats=Forsamlingerne i Venedig, i Genun, endog Senatet i Hamburg, Parlements=Forsamlingerne indtil de mindste Disputere=Selskaber i London, og som førstegang bivaaner den franske Nat. Forsaml. behøver al sin Eftertanke for at overtyde sig om, at han seer Lovgiverne for et af de mægtigste og Cultiverteste Folk paa Jorden, for en Nation der fremskinner ved Videnskab. og Kunst, og som, ikkun kort siden, var Europas Lærerinde i fine Sæder. Medlemmerne af den forrige Nat. Forsamling, sammenlignede ved de nye, vare Guder i Henseende til Jndsigter, Talenter og Dyder. Det er bleven den største Ære, som i Frankrigs Selskaber og Skrifter, endog midt i den nærværendt Nat. Fors, selv, tillegges. nogen Mand, naar der siges om ham, at han har været Medlem af den Constituerende Nat. Fors. Efter Lovene, skal den værværende endnu sidde femten Maaneder. - Et farlig langt Tidsrum, Det er et stort Vandheld for Nationen, at der blandt disse Falkets Representantere ikke findes endog en eneste Mand af overordentlige Gaver, som kunde oplyse sine Medarbeidere og leede Hoben ved sit Genies Magt. Den forrige Nat. Forsaml. havde vel kun een Mirabau; men den eiede fleere andre af saa udmærkede Talenter og af saa retsindig Karakter, at enhver af disse Mænd vilde være en Velgierning for den nærværende Forsamling. Det Haab man havde i Begyndelsen, maaskee at opdage nogle deslige Mænd, blandt Syv Hundrede, fem og Fyrgetive Lovgivere, er ganske forsvunden. efter Ni Maaneders Forløb. Det mangler Representanterne vel ikke aldeeles paa Mænd af Gaver, Kundskab, Retsindighed og Patriotismus. men ikke Een er der, som kunde virke. med Kraft og Eftertryk, ingen hvis Overvægt kunde byde Ærefrygt hos Mængden af svage Hoveder, den uvidende Gamle og uopdragne Yngling: ingen der kunde holde de Ondskabsfulde i Tømme. De fortrinligste og moderateste Mænd ere: Vaublanc, Lemontey, Rammond, Herant de Sechelles, Dumas, Guadet, Ducos, Setilier. Ducastel, Pastort, Cambon, Garan, Coulon, Lacepede, Daverhoult og Girardin. Denne sidste er opdraget af Rousseau, han er et godt ungt Menneske; men uden al Erfarenhed. Til denne Classe hører ogsaa Condorcet, dog er han kun moderat inden Forsamlingens Muure. De beste Talere ere Inard, Vergniaux og Ramoud. De vildeste Deklamatorer, Brissot, Thuriot, Konger og Fauchet, blandt hvilke den første især har gjort sig latterlig ved hans elændige politiske Malerier af Europa, og den sidste er meest bekiendt for hans beskyldninger mod Ministeren Deelessart. Denne Mand (Fauchet) mangler ikke aldeles Naturgaver, af Stand er han biskop, og Af ordnet for Calvados, han har aldrig ) Det er vist nok en Feiltagelse af Forfatteren, at han nævner Hr. Guadet blandt de moderate; han hører, som bekiendt, til de hidsig ste Jakobinere. udmærket sig i Forsamlingen ved Forslag af vise Love eller andre kloge Raad, men er kun bekiendt for en ondskabsfuld Karakter, for meget tvertydig Patriotismus og bestemt Utilbøielighed. til religiøs Tolerants. Somme ere blotte Skrigere, saasom Lacroix og Excapuzineren Chabot. Af disse har den første et stort Partie og den sidste aldeles intet. De ublueste, uvidendste, og meest foragtelige Skrigere ere: Albille, Merlin, Duhem, Grangeneuve, Barire og Taillefer, Forskiellige værdige Mænd ere ingen Talere, men arbeide des flittigere i Committeerne, og træde derefter frem i deres Medcommitteredes Navn, som Referenter med deres Beretninger og derpaa grundede Forslag, som beviser deres Talenter. Disse Beretninger, som oftest ere Resultater af møisommelige Undersøgelser, blive dog næsten altid angrebne af de forbemeldte Skri gere og ikke sielden forkastede. Dette er nogle Træk til billedet af Nat. Forsamlingen, saaledes som den for nærværende Tid er., Bi haabe det vil være opmærksomme. Læsere behageligt, at vi ved dette heele Stykkes Oversættelse have gjort dem saameget nærmere bekiendt med de Navne, som saa ofte nævnes i de offentlige Tidender. De videre historiske Efterretninger. som dette Stykke indeholder ere for bekiendte for at igientages; kun Forfatterens Slutning om Paris ville vi tillegge. Aldrig, siger Archenholtz, aldrig var Mord saa hyppig i Paris som nu; aldrig Folkeuroelighed saa synlig; Dyr beden saa stor, aldrig Narresæderne. saa tøileløse."Et meget merkværdigt Skrift af Andre Chinier, som har gjort det dybeste Jndtryk paa fornuftige Mænd i Hovedstaden og Provindserne af Frankerig, har Forfatteren oversat heelt og indrykket i dette Hefte. Det handler og Aarsagerne til de herskende Uordener i Frankerig. og til Friehedens Forhindring.