Aarhuus Stifts-Tidende, 1839-08-14
Det vil nu blive at bedømme, hvorvidt nogen enkelt af de oplyste Handlinger eller de samlede kunne ansees at have en saadan Caracteer, at deraf kan udledes Beføielse for Indstævnte til at bruge det paaklagede Udtryk, da i saa Tilfælde naturligviis ingen Jnjurie kan siges at indeholdes i samme eller Mortification gives. Det kan da vist ikke nægtes, at Procurator Hansen som den, der var overdraget fra en Creditor det specielle Hverv, at lade Jelstrups Boe tage under Behandling som Fallit, derved som og i Følge sin Sagfører-Stilling havde ubetinget Forpligtelse til at paasee, at Alt, hvad som paa nogen Maade tilhørte Fallenten, blev under Skiftet inddraget, og det saameget mere, som det ikke var det almindelige Tilfælde, som her stedfandt, hvor en Debitor i egen Anerkjendelse af sin Uformuenhed til enten strax eller i Tiden at kunne fyldestgjøre sine Creditorer paakalder Skifterettens Hjelp, for at en retlig Deeling kan stedfinde, og hvor da Debitor eller som han overgaaer til Fallen ten, under criminel Ansvarlighed for at han intet tilbageholder, overdrager Alt til Skifteretten; her tager Creditor, imod Debitors Villie og Protest, hans Boe under Behandling ved Skifteretten, og ligesom det mueligt kan sættes under Tvivl, hvorvidt saadan Retshandling enten Almindelighed eller under de concrete Omstændigheder kan ansees gyldig, saaledes er det vel endnu mere tvivlsomt, om Fallit=Decretet forpligter Debitor til selv at fremkomme med sit Gods eller i Særdeleshed om Mangel heraf kan medføre criminel Ansvarlighed, hvorfor det bliver Skifterettens Pligt i en forøget Grad, at vigilere for, at Alt kommer tilstæde, men det paaligger unægtelig ogsaa Mandatariusen for Fallit-Jmpotranten i en forøget Grad at vaage, efter den ham viste Tillid, forat intet ham Vidende bliver unddraget Boet. Dette synes ogsaa Hansen selv at have anerkjendt, i det han selv har oplyst, ved Skifteforvalterens Attest, at han paatrængte og bevirkede flere værdiefulde Gjenstandes Fremskaffelse, og det synes derfor ligefrem, at han efter den specielle Cura, han havde overtaget sig for Fallit-Impotranten, at han ikke kunde være berettiget til at modtage af Fallenten paa den Tid saadant skal være skeet nogen Betaling. Jmidlertid skjønner Dommeren dog ikke, at det kan ansees aldeles positiv beviist, at Hansen paa den Maade, som af Jelstrup opgivet, har modtaget de 30 Rbd., og om det endog kunde ansees beviist, kan det dog ikke derfor ansees som afgjort, at denne Handlemaade, kunde berettige Jelstrup til at characterisere samme med saa skarpe Udtryk, thi deels er det in contessa at Hansen virkelig havde den Sum tilgode, deels har han debiteret, skjøndt aldeles intet Beviis ført, at han skal til en Slægt af hans Mandant selv have fortalt Modtagelsen af hiin Sum, ligesom det kan ansees tvivlsomt, om den modtagne Sum ellers vilde kommet Boet tilgode, og der vil derfor blive at tillægge Citanten Mortification. paa de af Jelstrup i denne Anledning brugte Udtryk Med Hensyn til den af Citanten foretagne Transaction om Kjøbet af Simon Larsens Boes Fordringer, da synes saadan Handlemaade rigtig nok aldeles at stride mod de ham som Mandatarius for de væsentligste Creditorer i Boet paaliggende Pligter, som og mod den Oprigtighed og strenge Redelighed en Sagfører bør udvise, og det saameget mere som den fremlagte Udskrift af Skifteprotocollen udviser, at han umiddelbart efter Auctionen har approberet sit eget, men skjulte Bud, uden at indhente sine Mandanteres Samtykke, som havde staaet ham aaben, og hvorved Fordringer af et i Forhold til Kjøbesummen betydeligt Beløb muelig kan være gaaet tabt for Creditorerne; hvorved maae bemærkes, at Skifteforvalterens Decret, hvorved han approberer Buddet, er udtrykkelig stottet paa den Omstændighed, at Hansen, som har mødt for de væsentligste Creditorer, har approberet Buddet. Jmidlertid skjønner dog Dommeren ikke at Udtrykket "De har bedraget Jøden, hvorved maae bemærkes at Jacobsen er ogsaa i dette Boe en meget væsentlig Creditor, er aldeles beføiet, thi det er ikke, uagtet Transporten taler derfor, ved Udtrykket Udbyttet beviist, at Creditorerne virkelig have lidt Tab eller ere forurettede, eftersom det ikke under denne Sag er beviist, at Fordringerne ere udbragte til nogen Sum, der stod i overdrevent Misforhold til Auctionsbuddet, og det skjønnes derfor, at der er Anledning, at tillægge Citanten Mortification paa de af Jelstrup brugte Udtryk, forsaavidt de støtte sig paa ovennævnte Kjendsgierninger. Med Hensyn til den af Jelstrup gjorte henstilling om at det Offentliges Ret skulde forbeholdes mod Hansen, for den af ham foretagne Udradering, da skjønner Dommeren ikke, at der i og for sig selv kan siges, at være nogen Jnjurie i at den Part, som oplyser en utilbørlig Handlemaade, (som unægtelig den foretagne Radering maae anerkjendes at være, om den endog efter de concrete Omstændigheder ikke isoleret betragtet er farlig, eftersom det vilde nedbryde saavel Domstolenes som Parternes Sikkerhed, dersom saadant ikke, saavel i det mindre som større, blev anseet som ulovligt, henstiller til Retten at gjøre den Reservation som samme maatte finde Amledning til, naar i Øvrigt Handlingen ikke videre characteriseres paa nogen fornærmelig Maade, som ikke har været Tilfældet, og kan derfor Jndstævntes Henstilling, hverken give Anledning til Ansvar eller Mortification. Ligesom der saaledes paa den ene Side har været Anledning til at give den paastaaede Mortification, saa er paa den anden Side de oplyste Facta af en saadan Beskaffenhed, at de have givet Jndstævnte grundet Anledning til at betragte Hansens Adfærd fra en meget mislig Side, og Udtrykkene ere derhos fremsatte under en forbittret Sindstemning, hvor det ikke bliver let at veie Ordene, ligesom det heller ikke bliver for en læg Mand mueligt, at distingvere hvilken Benævnelse den oplyste Adfærd kan modificeres til, og der vil saaledes heller ikke være nogen Anledning til at kjende Jelstrup nogen Mulct, men vil han for Citantens Tiltale blive at frifinde. Processens Omkostninger hæves. Thi kjendes for Ret: