Berlingske Tidende, 1767-10-01
Warschau, den 24 September. Det Jnstrument, ved hvilket Kronstorseldtherren og Castellanen af Cracau, Græve Branicke, endelig har tiltraad General Consederationen, er af følgende Jndhold: "Ligesom det almindelige Beste og Fædernelandets Lyksalighed altid har været og bør være Maalet for al min Vandel, og foralle mine Gierninger i Republikens Anliggender, saa befinder jeg og, udi dens nærværende Tilstand, den samme Sorg som andre Fædernelandets sande Børn, ved at betragte de adskillige Jndgreb i Republikens Rettigheder og Friheder, da nogle af disse ere aldeles kuldkastede, andre saaledes ryggede, at de true med deres Fald; Saasom jeg fremdeles er ligsaa nidkiær for deres Opretning og Handthævelse, som jeg med al den Tillid, som Keyserindens af Rusland offentlige Erklæringer fortiene, fortrøster mig paa Høystsammes naadige Forsikringer og Sin Bistand, naar Hun tilsiger: At den Romersk Catholske Religion, som fra Alders Tid hersker i denne Republik, og til hvilken Landene og Riget meest ere hengivne, skal ingen Fornærmelse lide: At alle Republikens Jndvaaneres Rettigheder, Friheder, Privilegier og Herligheder i Almindelighed, og enhvers i Særdeleshed, skal oprettes i deres gamle Stand, uden mindste Forandring i Republikens gamle Regieringsform eller udi den der herskende Religion: Og at man vil oprette Ministerne med de civile og militaire Departemens i deres gamle Virksomhed, og tilat nyde alle deres Herligheder, især Generalerne ved deres Myndighed, den vore Forfædre af god Jndsigt og Forsigtighed have tillagt dem og ved adskillige gamle Grundlove stadfæstet dem, i det de have anseet den som en iblant Republikens vigtigste Rettigheder, men hvilken nærværende ulykkelige omstændigheder nu undertrykke og tilintetgjøre; altsaa, ved disse Begreber, som svare til mine bereedigede Pligter som Raadsherre og General, ønsker og attraaer jeg at foreene mig med de beste iblandt Landets Jndbyggere, især med Republikens Stænder, som den 23de Junii dette Aar have forsamlet sig i Radom, under den Durchl. Prinds Carl Radzimels Anførsel, som er vorden udvalgt til Marechal for General-Confederationen, ikke allene i Betragtning af de vigtige Tienester, som hans gamle Familie har gjort Republiken. men især i Betragtning af hans egne Gierninger, som ere værdige til at fremsættes som Mønstere til Frihedens Forsvar og i Kraft af den almindelige Tillid, som hans patriotiske Sindelag har indlagt ham. - Og saasom min svage Helbreds Tilstand ikke tillader mig at komme Personlig tilstæde, saa er det at jeg herved, og til at opfylde bemelte min Pligter, tiltræder Kron-General-Confederationen: Bekræftende for Gud, for Fædernelandet, og for den heele Verden, at uagtet min høye Alder og de Skrøbeligheder som følge den, ikke tillade mig enten med Raad eller Daad at befordre disse til Fædernelandets Beste sigtende Jdretter, dem Gud ville behage at styre til sand Velfærd, saa vil jeg dog ønske og attraa, at jeg ingen anden Virkning deraf maa see, end Republikens gamle Rettigheders og Friheders Stadfæstelse ved deres gamle Grundforfatning, og saaledes som sammes Beledigelse tilholder: At enhver Jndbygger, af hvad Stand, Vilkor og Religion han maa være, maa, efter Folke=Rettens og Christendommens Fordringer, erlange tilstrækkelig Tilfredsstillelse i Henseende til sine Anke=Poster og Paastand, saaledes, at Tilfredsstillelsen, i det den sætter enhver i Sikkerhed for af Uret, er grundet paa Retfærdighed, og ingenlunde strider imod den Romersk Catholske Kirkes Rettigheder og Grund-Regler. – Til Stadfæstelse har jeg dette egenhændig underskrevet, og ladet det protocollere udi Retten i Bransk &c."