Aalborg Stiftstidende, 1834-09-20
Forsaavidt nu Mænd af den omtalte Charakter ikke vis strafværdige Jntentioner, maa man om dem tilraabe Vælgerne: Hvo skal tale for Eder, naar J ikke ville give dem Ordet, som kunne og ville tale, Troer dog ikke, at J. ved at give dem Eders Stemme vise dem fornemmeligen en Tjeneste, det er Fædrenelandet, og i Fædrenelandet Eder selv som J vise en Tjeneste. Føler Nogen af Eder sig altfor haardt medtaget af dem, saa erindre han sig, hvor gjerne han har følt Sandheden af deres Ord, naar de gjaldt Andre, og fremfor Alt, lader det dog ikke komme dertil, at J bruge Eders Lands vigtige Anliggende til at gjøre et personligt Nag gieldende! Vi ville dog hermed ikke have talt Deres Sag, hos hvem Frimodigheden kun er et Middel at give deres Galde LuftJnhumaniteten betegner noksom deres Art; de kunne ikke forstille sig. Sandheden er for dem, som der staaer i Skriften, et Rov; eller rettere en Klo, som de bruge til at krasse med. Der gives vistnok mange flere Aarsager, som kunne bortlede en Vælgers Øie fra den, der fortjener hans Stemme, men, forsaavidt disse udspringe fra det private Live Mørke, ville vi ingenlunde fremdrage dem, men overlade Enhver at affinde sig med sin Samvittighed desangaaende og kun bemærke i Almindelighed, at det er en Regel, som alle ædle og retsindede Borgere til enhver Tid have fulgt: at tilsidesætte privat Uvenskab for offentlige Hensyn. En ganske anden Sag er det, naar en Vælger, paa Grunds af sine Tanker om en ellers dygtig Mands Umoralitet finder Betænkelighed ved at vælge ham. Her pleier den Enkeltes moralske Følelse at være langt strengere end Forordningen selv; men just derved kan ogsaa den Enkelte let begaae Misgreb og Uretfærdigheder. Da vi hos os ikke bruge at gjøre Forskiel paa Personer efter politiske Farver, saa spiller Moralen en Hovedrolle i Bedømmelsen af vore Omgivelser. Enhver By er en Skueplads, hvorpaa daglig de mangfoldigste Rygter og Familiers huuslige Liv og deres Medlemmers moralske Forhold omtumle sig. Tjenestefolk bringe Ting, som de erfare hjemme, forvandskede ved deres taae og uklare Forestillings- og Fremstillingsevner til hverandre indbyrdes eller til Boutiquerne, og derfra udspredes det over hele Byen. Opmærksomme Øine speide bag Vinduernes efter Naboens Foretagender; Slutninger gjøres og hæves til virkelige Facta, og alle disse Materialier forarbeides videre, ved Theebordene og i Klubberne. Saaledes udspinder sig et Væv af Rygter over den hele By, hvori næsten Alle ere mere eller mindre hildede. Deraf kommer det, at de Flest bære een eller anden Klik paa sig. Hvo, der nu af disse Løgne eller halve Sandheder, vilde lade sig bestemme i sin Valg af en Deputeret, vilde i mange Tilfælde begaae en Uretfærdighed eller Svaghed. Man erindre sig, at den, der for sin Andeel skal levere Fædrenelandet en dygtig Mand; maa derved selv vise sig dygtig og vide at hæve sig over Folkesnak eller Uvæsentligheder. Adskillige af de Feil, hvormed Rygterne have meest travlt, ere hos en Folkerepræsen, tant noget ganske Ligegyldigt. Ogsaa lærer Historien, at mange af de Mænd, der med største Kraft og Jver ere optraadte paa den offentlige Bane, have været forfulgte at sonde Rygter i deres private Liv.