Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
- J hele Stockholm har intet henrykket mig meere end Bygstrøms Konstværksted. Han er en stor Mester, den første i Sverrig; thi Gothe staaer langt tilbage for ham. Modellen til den Hero, han nu arbeider paa, er fortræffelig; han vil udarbeide Værket i Rom. - De herværende Lærde synes at sætte fortrinligt Værd paa Natur= og Militairvidenskabernes Studium. Men deres Bestræbelser lægges her mindre Mærke til og omtales mindre end i andre store Stæder, da her intet særdeles Blad gives for artistisk Critik. Pietro Bonaventura Metastasio, var født d. 3 Jan. 1698 i Rom af meget fattige Forældre; hans Herkomst er saa mørk at Nogle berette, hans Fader var en meget simpel Haandværksmand, Andre at han var gemeen Soldat. Allerede som Dreng udmærkede han sig som Jmprovissator, og den italienske Almue samledes omkring ham, for at beundre hans Gaver. Han var neppe fjorten Aar gammel, da han skrev et Sørgespil. Justinian, der i det Hele behagede, og som man havde intet andet at udsætte paa, end at han for Slavisk fulgte de Gamle. Den berømte Retslærd Gravina, der hørte ham offentligen improvisere, og, henrykt af Beundring over hans Genie, vilde forære ham en Guldpenge, som han vægrede sig ved at modtage, tog sig af ham, læk te ham selv Græsk og Latin og Modersmaalets Regler, og oversatte hans Navn Trapassi i det ligebetydende græske Metastasio. Da han var tyve Aar gammel døde hans Pleiefader, og indsatte ham til Arving af sin hele Formue. Fra Rom gik han til Neapel, og efter at han der ganske havde helliget sig Skuepladsen, kaldte Keiser Carl VI. ham til Wien, hvor han blev ansat som Hofpoet med en aarlig Løn af 30000 Gylden. Her forfattede han adskillige af sine Mesterværker, f. Ex. Guiseppe riconosciuto, Demotoutte, la Clemenza di Tito, Olimpiede &c. Ogsaa fra Hjertets Side udmærkede han sig særdeles fordeelagtigen, især da han ikke vilde modtage de 26,000 romerske Rigsdaler, som den berømte Skuespillerinde Signora Romaning havde legeret ham, men lod hendes fattige Mand Butgarelli, som hun kun havde betænkt meget slet, beholde dem. Ulykkeligviis blev han allerede i Begyndelsen af de Fyrgetyve hjemsøgt af en Nervesvaghed, der aldrig ganske forlod ham, og dertil kom endnu nogle Fiendtligsindedes Skumlerier og ufortjent Miskjendelse. Eiende en stor Formue og høstende Hæder overalt, trak han sig omsider tilbage fra Verden, og anvendte sit Livs Aften til at gjennemsee sine i Aaret 1780 i Paris udkomne samtlige Værker. Denne Udgave var ham den kjereste blandt de fyrgetyve forskjellige, der vare trykte. Beskedenhed var et Hovedtræk i hans Characteer. Da den berømte Corilla (egentligen Magdalena Morelli Fernande; kaldet) fik Digterkronen paa Capitolet, ønskede Keiserinde Marie Theresia, at Metastasio maatte nyde samme Udmærkelse. Pave Clemens XIV. var ogsaa villig til at indrømme ham den; men Metastasio blev ubevægelig og svarede skiemtende: at han følte at være for gammel til at klavre op paa Capitolet. Han døde 1782 i en Alder af 84 Aar og 3 Maaneder, efterladende sig en Formue af 75,000 romerske Rigsdaler, foruden et pragtfuldt Møblement og en fortræffelig Bogsamling. Hans poetiske Værker bestaae af 63 lyriske Tragoedier og Operaer af forskjelligt Slags, 12 Oratorier, 48 Cantater eller lyriske Scener, en talløs Hob Elegier, Jdyller, Canonetter, Sonetter &c. og adskillige Oversættelser af latinske Digterværker, blandt hvilke Horazes Ars poetica.