Ribe Stifts Adresseaviser, 1822-02-15
Dagen meddeler af den norske Tilskuer en Sammenligning mellem Skribenten og Skræderen, som imidlertid ere hinanden ulige deri, at Man seer aldrig det falder den ind, der ei har lært Skræderprofessionen, at prøve paa at sye Beenklæder; derimod seer Man daglig det falder Snese ind, der aldrig have lært det mindste af hvad Skribenten bør vide, at træde frem som saadanne. Resultatet af det Hele bliver: det er sværere at sye Tanker end Buxer; men ingen af Delene kan man giøre godt, uden at forstaae det, og Moralen deraf er denne: Har du med kroget Ryg paa Bord ei siddet Et Par Aars Tid, prøv ei at Buxer sye Har du, som hænder let, af Klygt og Kundskab lidet, Da, kiære Ven, som Pest du Skriven skye! Odense. Saalidet det kan nægtes, at vedkommende Tiendetagere, i foregaaende Aaringer, have lidt Tab, ved at erholde Tiendeafgivten efter Middeltallet af 10 Aars Kapitelstaxter, og Tabet desføleligere, da det ramte den Enkelte, saa er Tilfældet desværrel nu aldeles modsat: da Mange, som skulle svare Tienden efter benævnte Regel, sukke under den Byrde, der, foruden Skatter og Kommune=Afgivter, ved Nutidens lave Kornpriser, er lagt paa deres Skuldre, saa at Bettelstaven maaskee tilsidst bliver deres eneste Støtte. Hvor lovlig Forening er sluttet mellem Mand og Mand, tør den retfærdige Regiering ikke udveie med billigheds Vægtskaal, og da egen god Villie saaledes her maa gaae i Lovbudets Sted, er det høist glædeligt, naar priisværdigt Exempel paa sand human og christelig Tænkemaade gives af Enkelte, til Efterfølgelse for dem, hvis Stilling og Kaar, uden Tilsidesættelse af høiere Pligter, tillade dem lignende Fremfærd. Saadant skiøndt Exempel have Tiendetagerne i Frørup Sogn her i Fyen givet, ved med Yderne at indgaae en nye Forening derhen: at Tiendeafgivten, som betales efter Middeltallet af 10 Aars Kapitelstaxter, for Fremtiden svares efter hvert foregaaende Aars Kapitelstaxt. - Denne ædle Handling fortiener ganske sikkert at vorde offentligen bekiendtgjort, ikke for at offre Dem Roes der offrede Formue, thi Belønningen ligger alt i selve Daaden; men fordi Man nærer det glade Haab, at Flere derved ville finde sig opmuntrede til at giøre det Samme. Paa en Tid som denne, da saamange store Oversvømmelser have anrettet saa betydelig Skade paa flere Steder i Europa - blandt hvilke den ældgamle danske Kiøbstæd Ribe desværre og er indbefattet - vil det vist ikke være uinteressant at læse følgende Linier: Kong Johannes og hans Dronning Kristina, samt nogle af Rigets Raad, gjæstede Aar 1512 Ribe. Kongen logerede da hos den ældste Borgemester. Strax efter hans Ankomst steeg Vesterhavet saaledes over sine Bredder at alle Gaderne i Byen stode under Vand, og Jngen kunde komme enten ind eller ud af Byen. Kongen og Dronningen, samt deres Følge maatte desaarsag, imod deres Villie, forblive i Byen i nogle Dage. Medens denne Oversvømmelse varede, gik Kongen udi Borgermesterens Gadedør og betragtede med Forundring det rasende Element der gjorde ham til Fange i Borgermesteren, Huus. Vendende sig til Følget, udbrød han da: "Den Herre, der er alle Kongers Konge, han er mægtigere end alle Potentater i hele Verden; thi uden nogen Krigshær - uden et eneste Skud - alene ved et Element holder han os her i Byen, og har gjort os til Fanger, Ham bør vi ære evindelig.