Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1824-07-12
Indsendt.) Den anonyme Smører, Numer En, maae for min Skyld, ingenlunde spare paa den Munition, af hvilken han vel sagtens endnu har tiltænkt mig i det mindste eet Par gode Haandfulde, saa meget mindre som det mueligt turde vare en Stund, inden han fra det Baghold, hvor han ret gotter sig ved at kunne staa paa Luur, kan faae Ram til en anden skikkelig Mand; med mig faaer han imidlertid for denne Gang ingen flere Løyer, da dette er det eneste og sidste Svar, jeg har i Sinde at værdige den fantede og ondskabsfulde Bidstrupgaardske Sniksnal hvormed han i No. 97 gjennemvævede en halv Side af Avisen. Fornuft og Humanitet, der neppe findes i hans Ordbog, vilde paa en saadan Gienstand være reent spildte og efter Skriftens Ord (Matthæi 7, 6.) saare ilde anvendte. Dette kan vel for det Første være nok til denne Anonymus Fra ham bortvender jeg mig derfor nu til enhver sandhedskjerlig og redelig Læser med følgende Spørgsmaal: a) Da Anonymen, uopfordret og ukaldet, med Et fik saa travlt med at fortælle Publikum, at den til evangelisk Christendom tilbagevendte, udmærkede Videnskabsmand og sindige Tænker, Henrik Steffens, i sine Forelæsninger for en Snees Aar siden havde viist et betænkeligt og mistænkeligt Haug til Katholicismen, mon han da med denne sin Anmeldelse havde den gode Hensigt at gavne, eller den skarnagtige Hensigt at skade Manden i Almeenhedens Omdømme? b) Hvad er det for en ublind Troe, hvis Tilhængeres Anskrig snart fylder hele Landet : Den franske tydske, temmelig variable, men for Resten gewig unmandelbares FornuftTroe, der rigtig nok paa nogen Tid er bleven temmelig høirøstet og som nok, mellem Os sagt, er Anonymens Livtroe, kan det da umuligt være, den evangelisk-lutherske, som han endogsaa har den Godhed at kalde Jesu sande Lære, nenner han dog vel ikke at sige er en blind Troe, om han endogsaa meente det; katholsk veed Man ikke Nogen her til Lands er bleven, med mindre det skulde være Anonymus Selv, der allerede i anticiperer Hundedagenes Virkning paa sin Hjerne. c) Hvor i al Verden har jeg sagt, at Anonymen har viis Ringeagt for Reformations=Festen, og dog synes Synderen at føle sig truffen, ret som om en høymælet Stemme i hans Jnderste vilde paadutte ham en Brøde, jeg aldrig havde ahnet! d) Hvor har jeg fremdeles i mindste Maade viist mig harm, fuld over, at Man ikke antog Hr. Grundtvigs Udsagn for TroesArtikler 20 Gid dog en skikkelig Skolemester vilde af Medlidenhed paatage sig at lære denne Skribler at læse og tillige, dersom det ikke reent overgaaer hans Evne, at forstaae sit Modersmaal nogenlunde rigtigt. Det vilde uden Tvivl have en velsignet Indflydelse paa hans Stiil for Fremtiden. e) Er da den smukke Dont at beklikke bekjendte Hædersmænd og denoncere den Ene som hemmelig Katholik, den Anden som Vendekaabe, virkeligt og i Grunden det samme og ligge saa fortjenstligt et Arbeide, som at drøfte en videnskabelig Materie? f) Da Anonymen med sammenfoldede Hænder og andægtige Miner takker Forsynet for Reformationens Velgierning, saa kan det jo umueligt have været Had til evangelisk luthersk Troe, der æggede ham til, paa Prent at kjødnappe et Par af denne Troes hæderlige Bekjendere, Det maa altsaa have været en anden, maaskee sørgelig Aarsag, - mineritne in patrios cineres, eller noget sligt - der drev ham ud paa Skribent Banen. Gud i Naade bedre og forbedre den sælle Skriver, i hvor det Onde i ham endogsaa har sit Sæde! Endeligt, da han synes at være ret forhippet paa at gjøre mit nærmere Bekjendtskab, saa tjener herved til hans Efterretning, at saasnart han faaer taget Masken bort fra det Ansigt, som han, formodentlig af gode Grunde, hidindtil har været undseelig ved at vise for Publikum, skal han strax have den Glæde at see mit fulde Navn; i andet Fald faaer han tage til Takke med mit her undertegnede Boemærke, Paa Rom og Vatikanet har jeg aldeles ingen Spekulationer; derimod turde det vel hænde, at den anonyme Sammenskriver Selv, om end just ikke i egen Person (thi han er dog vel neppe meer end en maadelig Tur?); saa dog i En eller Anden af sine meere begavede og mindre forstyrrede Skolekammerader, kan have oplevet Exempel paa, at Man ved høitideligt at sværge paa Eet, men, paa godt jesuitisk, i Hjertet at menne og underhaanden at lære noget ganske Andet, ogsaa i protestantiske Lande meget godt kan liste sig ind i fede Præbender! Diri.