Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-09-18
Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. To og fyrretyvende Møde den 4 Septbr. Til endelig Behandling fortsattes Udkastet til Landcommuneanordningen. - J det tre og fyrretyvende Møde den 5 Septbr. anmeldte Præsidenten, at han blandt Andet havde af Cancellieraad Haastrup modtaget en Erklæring fra 15 Beboere af det 13de Landdistrikt imod Forandringer i Statsformen. Den kongelige Commissarius forelagde Forsamlingen 1) Udkast til en Forordning for Kongeriget Danmark, ang. Ophævelse af Tallotteriet og en Forhøielse i Afgifterne af det stemplede Papir samt af Arv, og i Anledning af Eiendoms-Overdragelse; og 2) Udkast til en Placat for Kongeriget Danmark, ang forandrede Bestemmelser i Henseende til Consumtionsafgifterne og Tolden paa visse Artikler. (J detførste Lovudkast bestemtes, som tidligere meldt, at Tallotteriet for bestandigt skulde ophæves fra 1 Januar 1841. og i 82, at der til Dækning af en Deel af den Afgang i Statsindtægterne, der vil opstaae ved Tallotteriets Afskaffelse, skulle foreløbigen i 2 Aar, fra 1 Januar 1841 at regne, Afgiften af det stemplede Papir samt at de ved Forordningerne af 12 Septbr. 1792 og 8 Febr. 1819 paabudne Afgifter af Arv og af faste Eiendommes Værdi, hver Gang disse overdrages til nu Eier, forhøies i Danmark med 500 pCt. Med Hensyn til det andet Lovudkast, da er dette baseret paa, at Kjød og Flesk og levende Kreaturer skulde paalægges en forhøiet Jndførselsconsumtion, og Kaffe, Steenkul og Viin (den sidste Artikkel paa Foustager) en forhøiet Jndførselstold.) Proprietair Tutein holdt følgende Foredrag: "Jeg maa tillade mig at bemærke, at det forekommer mig noget mærkeligt, at der nu, da Forsamlingen ikkun har 8 Arbeidsdage tilbage, forelægges den Lovudkast af den Udstrækning og Vigtighed, som de nærværende. Forsamlingen vil, efter min Formening, ikke kunne komme til noget andet Resultat, end at bede Regjeringen om, at Sagen maa blive udsat til næste Forsamling, og den vil saameget mindre kunne gaae ind paa Realiteten, som Lovudkastene omhandle to meget vigtige og store Spørgsmaal: for det Første, om Tallotteriets Ophævelse vil gjøre en ny Skat nødvendig, dernæst, forsaavidt Man var kommet til det Resultat, at besvare det første beigende, saaledes som i Lovndkastet er forudsat, paa hvilke Gjenstande denne Skat skal lægges. Saa omfattende Spørgsmaal lade sig vistnok ikke behandle i den nærværende Forsamling, ligesom der i det Hele til deres Undersøgelse udfordres en nøiagtig og fuldstændig Oversigt over Statens Byrder og Jndtægter, i hvilken Henseende Forsamlingen ingenlunde har tilstrækkelige Oplysninger. Det synes forøvrigt, at Regjeringen har forudsat, at Stænderne ansee det nødvendigt, at de Jndtægter, der tabes, ved Lotteriets Ophævelse, maae dækkes ved en ny Skat, og at det saaledes kun er det andet af hine to Spørgsmaale, der nu bliver at tage under Overveielse, og de synes maaskee ogsaa heri at have fundet noget Medhold i den Petition, som Forsamlingen under forrige Session indgav, og som gik ud paa, at Tallotteriet maatte blive afskaffet, selv om det, til Dækning af det derved opstaaende Jab for Finantserne, skulde blive nødvendigt, at paalægge en ny Skat; men jeg maa imidlertid dog herved bemærke, at det udtrykkeligt indeholdes i Petitionen, at det kun var med Hensyn til Finantsernes daværende Tilstand, at en ny Skat ansaaes nødvendig, og at Finantsernes Forfatning siden den Tid har forbedret sig. Sagen kunde vel ogsaa, naar Man seer hen til Jndholdet af det Kongelige Reskript, som Commissarius for nogle Dage siden meddeelte Forsamlingen, betragtes fra et andet Synspunkt, saaledes nemlig, at Regjeringen for Øieblikket ikkun attraaede at høre Forsamlingens Mening om, hvorvidt det maatte ansees ønskeligt, at der indlededes Underhandlinger med den Storhertugelige Oldenborgske Regjering, angaaende Jndførelsen af en Brændeviinsafgift i de til samme Toldforbund hørende Statsdele, hvilke Underhandlinger vilde være nødvendige, for at en saadan Afgift kunde indføres i Hertugdommerne; men ligesom dette Spørgsmaal vedkommer mere Hertugdommernes Stænderforsamlinger, saaledes er det ogsaa allerede i og for sig saa omfattende, at der ikke vil levnes nærværende Forsamling den De gadserne o. fornødne Tid til at tage det under Overveielse. Det synes saaledes klart, at Forsamlingen, naar Man betænker, at den kun har 8 Arbeidsdage tilbage, og at der, da en Committee Betænkning over Lovudkastet maatte afgives saa betids, at den kunde blive trykket og omdeelt de bestemte 3 Dage, førend den foreløbige Behandling foretages, saaledes ikkun vil blive et Par Dage tilovers for Committeen, til at overveie og afgive Betænkning over Sagen, ikke kan komme til andet Resultat, end at begiære den udsat til næste Gang Stænderne samles: og jeg skulde derfor meget have ønsket, at saa vigtige Lovudkast, ikke nu vare blevne forelagte. Vel veed jeg, at det vil være nødvendigt, at nedsætte en Committee i denne Sag, men jeg har dog derfor ikke troet at kunne undlade, allerede nu at udtale min Beklagelse over, at Man har paabyrdet Forsamlingen, et Arbeide, paa hvis Realitet den ingenlunde er istand til denne Gang at indlade sig. Assessor Algreen-Ussing: "Jeg vilde, skjøndt jeg i det Hele er enig med den foregaaende Taler, netop have gjort den bemærkning, som han til Slutning fremsatte, at Forsamlingen dog nu ikke kan gjøre Andet end nedsætte en Committe. Præsidenten bemærkede, at Forsamlingen ifølge Frdn. 15 Mai 1831, § 73, alene havde Valget imellem at nedsætte en Committee eller i næste Møde at antage Lovudkastet. Etatsraad Steenfeldt stemmede for en Committees Nedsættelse, idet han derhos bemærkede, at det vel ikke var saa ganske rigtigt, saaledes som den næstforegaaende Taler havde gjort, at vise Committeen den Vei, den skulde gaae, da dette var Noget, der maatte overlades til den selv. Committeen nedsattes og kom til at bestaae af Ussing, Hillebrandt, Hvidt, Treschow og Tutein. Sagen ang. Udkastet til adskillige Modiscationer af Forordningen om Consumtionsafgiften i Danmark af 22 November 1837, bleve derefter foretagen til foreløbig Behandling. Som Referent, for den nedsatte Committee (Bjerre, J. Sidenius, Drewsen, Voigt, H. P. Hansen) oplæste Grosserer Hansen dennes Betænkning.