Berlingske Tidende, 1775-04-24
Fra de Bøhmiske Grændser, den 11te April. Man kan nu paa een og samme Tid melde om den rette Kilde til, og lykkelige Ende af de Bøhmiske Bønders Uroeligheder: Keyserinden, som stedse drager Omsorg for sine Undersaatteres Vel, havde i Mai Maaned a. p., for at indskrænke nogle Bøhmiske Herrers Magt over deres Underhavende ved et Patent naadigst befalet, at hine skulle forene sig med disse i Henseende til den i Fremtiden giørende Hoverie=Tieneste med den Reservation, at dersom saadant ikke kom i Stand, inden 4 Maaneder, skulle desangaaende fra det høyeste Sted, foreskrives et Reglement. Da nu denne Termin allerede i October var forløben, uden at Herskaberne vare blevne enige med deres Bønder, saa opsatte man i Wien et Udkast til en Plan, efter hvilken enhver Bonde blev eftergivet en tredie Deel, eller Halv=Deelen af det hidindtil gjorte Hoverie, alt efter hans Gaards og Jords Størrelse. Med denne Plan ankom Græv Leopold Collowrath den 8de pass. til Prag for, som Keyserl. Kongel. Commissair at indføre den i Landet. Jmidlertid var Tiden bleven for lang for nogle Bønder i Kønigsgratzer=Kredsen, eller og det var blevet dem indbildt, at Reglementet allerede var udstædt, og at det at Herskaberne blev undertrykt. Kort sagt, de gik til deres Amtstuer, erklærede, at de ikke meere ville giøre Hoverie, mishandlede Amtmændene, confordererede sig med de saakaldte Hussiter, af hvilke der i den Kreds findes mange, og gjorde nogen Allarm i Landet. Da de i Førstningen ey fornærmede nogen, undtagen Amts=Betienterne, saa brugte de militaire ingen Gevalt mod dem. Men siden løb de fra en Landsbye til en anden, indbøde alle til at tage Deel udi den af Hoffet skiænkte Frihed, og kom den 24de Martii, om trent 500 i Tallet, een Miil nær Prag. Her gik en Commando af Garnisonen løs paa dem, hvorpaa de løbe fra hinanden. Derved bleve 150 fangne, hvilke man dog alle lod gaae hiem, undtagen een, som var angiven for, at han havde tvunget dem, som ikke frivillig havde villet confoederere sig, dertil med Hug. Denne uartige Hverver blev hængt. Under den øvrige Bonde=Armee vedvarede og ikke længe en god Orden. Man hørte snart om Plyndringer og andre Voldsomheder. General Wallis blev altsaa med nogle Batailloner Jnfanterie, 2 Divisioner Husarer og 8 Kanoner, sendt mod dem. Da de saae, at man giorde Alvor af Sagen tabte de fleste Modet. De bade om Naade, og udleveerte deres Anfører. Resten flygtede til Skovene, og befinde sig nu indsperrede imellem Opposchna, Jaramirsch, Skalitsch og Neustadt. Mod de Opsætsige, som endnu vedblive i deres Haardnakkenhed, forfares meget strængt. J Prag ere allerede mange ophængte paa Portene. Til Gitschin og Jungbunzlau ere sendte Appellations=Raader, som der holde Ret, og næsten hver Dag lade ophænge nogle Oprørere. At Forhøret har man erfaret, at Oprøret skulle ligne en Siciliansk Vesper. Men denne afskyelige Plans Udførelse var først bestemt imellem den 15de og 16de Mai. Saa ulykkelig det heele Project af en Rebellion maatte være i et Land, hvor der staaer en Armee paa 40000 Mand, saa var dog allerede i en Landsbye ved Nachod oprettet et eget Bonde=Gubernium, hvor bemeldte Plan var forfattet, og alle befalinger bleve udstedte. Den skiønne Gouverneur, en Landsbye, Dommer fra Herdina, er nu tilligemed sine Raad og alle Documenter bleven paagrebet, og den 4de huj. indbragt til Prag, og man vil af ham snart faae at vide flere Omstændigheder af bemeldte Plan. Da det heele Oprør saaledes ved Regieringens og Troppernes gode Anstalter gandske er dæmpet, saa kan de Reysende nu igien udi al Rolighed og Sikkerhed drage igiennem Landet.