Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-07-04
Jndenlandske Efterretninger. Naar man tager Hensyn til Ringsteds mindre heldige Beliggenhed i Henseende til Naturskjønheder, da det ligger blottet for Skov; saa kan Byens Jndvaanere vist ei andet, end føle sig Eierne af Kjørup høist forbundne, efterdi disse saa ædelmodigen vedblive at tilstede dem Adgang til den Kjærup tilhørende Lystskov. De sædvanlige Sommerforlystelser toge der, Søndagen d. 21 Juni, deres Begyndelse. Overveier man, hvad saadanne venskabelige Foreninger kunne gavne, da maa man vel undre sig over, at ei flere Kjøbstæder, hvor Leilighed dertil gives, have fulgt Ring stedernes Exempel. Saadanne Foreninger er det, som forskjønne Naturglæderne, der egentligen dog kun faae Værd for Mennesket, naar de deles med Mennesker; de give Livet et behageligere Anstrøg. og det, ved Tidens synderlige Jndvirkning fremkaldte Hang for det Alvorlige og Ulyst til Nydelsen af Livets tilladelige Glæder, vil, ved Samqvem af flere glade Mennesker, hvor Borgerlivets konstlede Former ligesom synes at bøie sig efter den med tvungen Konst ubekiendte Natur, lidt efter lidt svinde, og den rolige hjerteligen tilfredse Sindestemning vende tilbage; hiin Sindstemning, som, naar den atter vorder almindelig for Nationen, vil lade denne glæde sig ved en i dens Midte oplevende Holberg eller Wessel, hvem en Folkets lykkeligere Aands- og Hiertetsbeskaffenhed gav Livet, som spøgende Digtere. Disse venskabelige Foreninger kunne ogsaa for de mindre Kjøbstæder have den særegne Nytte, at de forene Familierne nøiere sammen, forjage Lysten til at spille Roller i Kjøbstaden, og lære den, som frygter for Tilnærmelse til Andre end dem, der ere indesluttede i hans egen Sphære, at saadan Frygt kun egner sig den, der af sin borgerlige Agtelse kun har lidet at tabe; med andre Ord, gjøre det umueligt foren Kotzebue at skrive en Borgermesterfamilie. At hver den, der saaledes kunde virke paa Menneskene, at de borgerlige Samfund ei blot vare, for at hævde om Eiendom, men tillige for at gjøre os Livet behageligere, ogsaa burde lade saadant være sig magtpaaliggende, er vel neppe nogen Tvivl underkastet; og at venskabelige Naturglæder afgive et virksomt Bidrag hertil, erkjender vist enhver Kjøbstædsbeboer, der har sammenlignet den derved fremkaldte Tone paa sit Opholdsted med den hos Andre. De Herrer, Contreadmiral Fisker, Storkors af Dannebrogen, og Ridder, Conferentsraad Schlegel, fortjene saaledes en hædrende Opmærksomhed, fordi de ogsaa i denne Henseende vide at erhverve sig Høiagtelse hos Mange, som de i Særdeleshed have Krav paa Ringsteds Jndvaaneres Erkjendtlighed, fordi de saa uegennyttigen have overladt dem Brugen af den dem tilhørende Skov. De fortjene denne Tak saa meget mere, naar man erindrer sig, hvor sjeldent Skov eiere tillade Fremmede Nydelsen af deres Skovs Behageligheder, som ogsaa, at den saakaldte Kjær have er al den Skov, som findes paa Godset, og er i sin Opvæxt. Den egennyttige Velgiører er let at takke, fordi han, naar ham gives Leilighed til Fordeel, da har modtaget Alt, hvad han kan gjøre Fordring paa; men desto vanskeligere den egennyttige. Den eneste Tak derfor, som Deeltagerne af de her omtalte Fornøielser formaae at give dem, hvis Godhed de skyldes, er den hos enhver af dem stedse levendeværende Erkjendelse af disse almeenagtede Mænds uegennyttige Velvillie.