Viborger Samler, 1829-08-27
J Sigte af Exierum hæver sig mod Osten et Bjerg ved Navn Top=Dag, der behersker Staden og Citadellet, og kun ligger et lidet Kanonskud fra hiin; den havde Tyrkerne oprettet et Batterie, som bestrog Veiene fra Kars og Achalzik og det hele Terrain, som udstrakte sig mod Østen fra hiin Position, der med lange Forskandsninger var sat i Forbindelse med Staden. For at lære at kjende dette Bjerg i det Tilfælde, at jeg kunde befinde mig i den Nødvendighed at maatte tage det med Magt, hvis Staden maaske skulde ville forsvare sig, nærmede jeg mig om Aftenin til de fjendtlige Batterier, fra hvilke Skarpskytterne aabnede en Geværild, og efterat jeg havde undersøgt det paa alle Sider, overtydede jeg mig om, at det vilde være meget vanskeligt for Staden at holde sig, naar jeg først var Herre over disse befæstede Høider; jeg besluttede derfor at angribe dem den næste Morgen, dersom Fjenden fremturede i sin Haardnakkenhed. Da jeg afsendte Fyrst Bekowitsch Escherkaski til Eierum, havde jeg blandt Andet befalet ham, Kl. 10 den næste Morgen at lade mig vidUnderhandlingens Fremgang. Virkeligen meldte har mig ogsaa ved een af Stadens Ældste, der kom til mig Kl. 9 om Morgenen, at Folket, der havde forsamlet sig, for at fatte en Beslutning angaaende sin Skjebne, havde tilbragt den hele Nat med at raadslaae over Sporgsmaal, og at der, uagtet Pluraliteten af Stemmerne hældede til vor Side, dog, saasnart den ringeste Tvivl reiste sig, strax hørtes en Knurren og fra den oprorte Folkemasse det Raab, Lad os ikke vanære vor Religion!" Fire Gange havde man hørt dette Udraab og fire Gange var den Huus, hvori Fyrst Bekowitsch Tscherkasti befandt sig, bleven omringet af rasende Folkehobe. Folket forandrede overhovedet hvert Øieblik sin Mening; thi snart syntes det tilbøielig til Overgivelse, og snart igjen at have fattet den Beslutning, haardnakket at forsvare sig. Endeligen havde Fyrsten henimod Morgen ved sine Forestillinger bragt det saavidt, at Seraskieren og Stadens Ældste tilsendte mig hine Deputerede for at forkynde mig deres desinitive Beslutning, at aabne mig Erzerum Porte Kl. 4 om Eftermiddagen. Men da jeg beregnede, at, dersom Fienden paa nye forandrede sin Mening og atter besluttede at forsvare sig, jeg da fra Kl. 4 til Nattens Jndbrud vilde beholde for liden Tid til at tage Staden med Storm, saa tilsendte jeg de Ældste og Seraskieren den Erklæring, at jeg kun kunde lade dem Tid til Kl. 3 da jeg vilde vende min hele Magt mod Staden hvis den til den Tid ikke var overgivet til mig. Fra Morgenen af havde imidlerid Batterierne paa Top=Dag ikke ophort at beskyde vore Forposter og Fouragerer, paa hvilke ogsaa de tyrkiske Tiralleurer underholdt en bestandig Geværild. Da jeg vilde forekomme et unyttigt Tab af Mennesker, saa befalede jeg Fyrst Bekowitsch Tscherkabti, peremtorisk at opfordre Seraskieren til at trække sine Tropper tilbage fra Top=Dag; hans Væggring vilde jeg ansee som en Beslutning at fremture i Stadens Forsvar. Klokken var 3, og jeg havde endnu itet Svar erholdt. Allerede tidligere havde jeg af en Tjener har den Deputerede, som Fyrsten havde sendt, gandske uventet erfaret, at Serastieren havde et mægtige Partie i Staden, der modsatte sig Pladsens Overgvelse; endvidere, at Tropperne vare ham meget hengivne, og at han paa enhver mulig Maade søgte at vinde Tid, da han hvert Øieblik ventede en Forstærkning, som under Anførsel af hans Kiaya rykkede frem i Tilmarscher. Denne Efterretning bestemte mig til strax at træde frem paa en mere afgjørende Maade. jeg gav derfor Tropperne befaling til tilsomst at formere sig i Slagorden, i forceret Marsch at gaae løs paa Høiderne og Erierum, og at tage Forskandsningerne paa Top Dag med Storm, hvis Fjenden, skulde gjøre Modstand. Vore Regimenter rykkede frem i regelmæssige Colonner med Musikken i Spidsen og omringede Top=Dag paa alle Sider. Da vore Tropper lode sig see paa Toppen fordobblede Tyrkerne vel deres Jld, dog, satte i Bestyttelse ved den overordentlig hurtige Bevægelse af vore Regimenter, der ikke lode sig opholde af nogen Ting, forlode de deres Positioner, og ilede med at vende tilbage til Staden. Mit Detaschement tog Batteriet i Besiddelse og fandt deri 5 Kanoner. Vendt tilbage til sine Mure aabnede Fjenden alle sine Batterier imod os; jeg befalede at besvare Jlden med de Feldtstykker, som vi havde fort op til Top Dag, og disse anrettede ogsaa strax en stor Uorden i Staden. Strax derpaa saae jeg, at de fornemste Embedsmænd kom ud med stor Pragt fra en anden Side af Staden og nærmede sig til vor Position. Da jeg ansaae dette for et Tegn til Underkastelse, saa bød jeg vore Batterier at tie skjøndt Tyrkerne endnu vedbleve at fyre paa vore Colonner. Virkeligen bestod ogsaa Toget af en Deputation, ved hvis Nærmelse Beglerbek af Erierum overleverede mig Fæstningens og Citadellets Nøgler. Uagtet denne fuldstændige Underkastelse faldt der endnu nogle Kanonkugler, der kom fra Fæstningens Batterier, ned tæt ved min Side. De Deputerede bade mig nu endog selv ved vore Kanoners Jld at bringe hine Oprørere til Taushed, som, nogle hundrede i Tallet, endnu modsatte sig den almindelige Villie og ophidsede Folket til Modstand. Jeg befalede derpaa at aabne Jlden, og efter nogle Kanonskud adspredte hine Utilfredse sig, der, i det de grebe Flugten. endnu sprængte et Batterie i Forstaden i Luften. Stadens Deputation forkyndte mig, i hele Befolkningens Navn, sammes Jndvilligelse i mine Forslag; den opfordrede mig til paa nye at bekræfte disse ved at undertegne dem i dens Nærværelse, og bad om Frihed for Secaskieren og de tre Paschaer i hans Følge. De aftalte Stipulationer bekræftede jeg, men Paschaernes Frihed, som jeg aldrig havde lovet, afslog jeg de Deputerede, forbeholdende mig, i Henseende til dem at handle efter Omstændighederne. Da Staden nu, ifølge den med dens Deputerede afsluttede Convention, befandt sig i min Magt, saa stred jeg paa Stedet til at organisere den nye Forvaltning af den erobrede Provinds. Jeg udnævnte altsaa Generalmajor Pantratiew til Døistbefalende i Paschalliker Ererum; jeg overdrog Generalmajor Fyrst Bekomitsch-Ticherlasti Befalingen i Staden, og udnævnte Generalmajor Read til første og Kollegieraad, Fyrst Palawandow, til andet Medlem at Provindsens provisoriske Regjering. Derpaa befalede jeg Generalmajor Pankratiew med to Brigader høitideligen at tage Staden, Fæstningen og Citadellet i Besiddelse. De vore Tropper vare komne igjennem hele Forstaden og selve Pladsen, nærmede de sig Citadellets Mure og forlangte, at man skulde aabne Portene, da paa eengang Arnanterne, der havde kastet sig derind, imod a Forventning erklærede, at de ikke vilde overgive Citadelle, men havde besluttet at forsvare sig til det Yderste. Ved den Officier, der bragte mig Efterretning herom, autoriserede jeg Gen. Pankratiew til at storme; men da Arnauterne saae det Mod, hvormed vore Tropper rykkede frem, aabnede de Porten for Citadellet, der var saa fast og vel armeret, at det vilde have kostet os de største Anstrængelser og følelige Tab at tage det med Storm. De seierrige russiske Tropper opplantede nu D. Majestæts Faner paa Erzerum Volde Kl. 6 1/2 om Aftenen. Seraskieren sendte mig sin Fane med Begjæring om at tillade ham frit at forlade Staden hvortil jeg svarede at dette vilde beroe paa Omstændighederne. Vi have desuden fundet 4 Faner i Citadellet, som tilhørte Paschaerne og Arnauterne. - Saaledes have da D. Keis. Maj. tapre Tropper siden den 25de Juni, paa hvilken Dag de forlode de i forrige Aar erobrede Provindser altsaa i en Tid af 14 Dage oversteget to høie Bjerg kjæder, der endnu vare bedækkede med Snee tilintetgjort den tyrkiske Hær, gjort to Leire til Bytte, underkastet sig den i disse Egne saa vigtige Fæstning Hassan-Kale, frataget Fjenden hans hele Feldtartillerie og øvrige Skyts, og paa denne Maade gjort det umuligt for ham at tænke paa at forsvare sig. De havetvunget ham til at overgive os Middelpunctet for hans Magt i Orienten, en Fæstning og et Citadel, der kunde have udholdt en lang Belering, og have endeligen gjort Seraskieren selv som var Overgeneral for Armeen og Gouverneur i det hele asiatiske Tyrkie tilligemed fire af hans fornemste Paschaer til Fange. I det jeg aflggæer D. Majestæt denne underdan. Beretning. anseer jeg det tillige for en hellig Pligt, at lade den utrættelige Jver og udmærkede Tapperhed som det caucasiske Armeecorpses Tropper har udviist, vederfares Ret. Efter Erterums Besættelse have vi erfaret, at allerede om Eftermiddagen den 7de 800 Delis, 500 Mand regulaire Tropper og omtrent 7000 Md. Cavallerie af Hagki=Paschas Corps undflyede fra Staden. og toge Retningen til Tolat. Erzerum har mere end 150 Kan og uhyre Magaziner med Levnetsmidler og Krigs ammunition, som man i dette Øieblik er ifærd med at tage i Besiddelse. Min Adjutant Ritmester Voltersahm af Garden til Hest, vil tilligemed Nøglerne som jeg har den Ære at tilsende Deres Keiserl. Majestæt, ogsaa nedlægge 6 Faner for D. Maj. Fødder. Een af dem tilhørte Seraskieren, og er Tegnet paa hans Værdighed og Magt; de fire Andre tilhørte de hos ham værende Paschaer, og den 6te blev frataget Arnauterne tilligemed Citadellet. Deres Reiserl. Majestæt vil til samme Tid erholde Seraslierens Commandostab. Enerum den 10de Juli 1829. Smeraladj. Grev Paslewitsch af ErivanEfter den af S. T. Hr. Land- og Søe=Krigscommissair, Major, Ridder v. Castonier udstædte Sessionsplacat for 2det jydske District i Aaret 1830 afholdes de almindelige Landmilice-Sessioner: i Nyekjøbing den 15 16 17 Septbr. i Thisted den 19 21, 22, 23 34. 35 36 og 23de Septbr.; i Lemvig den 1 2 og 3die Octbr.; i Ringkjøbing den 5, 6 78 9 og 10de Octbr.; i Holstebroe den 12 i 14 15 16 og 17de Octbr.; i Greenaae den 21 og 25de Octbr.; i Cheltoft den 24 og 26de Octbr.; i Thorsager den 28de og 2de Octbr.; i Randers den 31te Octbr., 2, 3, 4, 5, 6, 7 og 9de Novbr.