Almuevennen, 1842-08-17
Dette Andragende var fra Stokkemarke Sogneforstanderskab i Lolland, og det oplæstes og understøttedes i Stændersalen af Landsoverretsprokurator Christensen. Der gjøres deri opmærksom paa, at naar Lyst og Evne til at udrede de Bidrag til fælles Gavn, der nødvendigviis maa paahvile Medlemmerne af et Samfund, usvækket skal vedligeholdes, da maa Byrderne fordeles paa Enhver især saa nøiagtigt som mueligt, i Forhold til deres Kræfter, da det i modsat Fald vil fremvirke ikke alene megen Ulyst men endog Fattigdom, om den Rigere og Mægtigere alt for meget unddrages Byrderne paa den Svageres Bekostning, og denne saaledes let kan gaae over fra Ydende til Nydende. Jo mindre Samfundet er, desto meere vil en saadan Ulighed føles, og Ubilligheden deraf falde den derunder Lidende i Øinene, og det er derfor ogsaa især i Communerne at Utilfredsheden vækkes, og Byrderne blive utaalelige. Der vises derefter, at Plakaten af 5te Decbr. 1815 52, der bestemmer, at den der eier Hartkorn udenfor det Sogn hvori han boer, vel er pligtig at svare Vidragene til Skole- og Fattigvæsenet i det Sogn hvori Hartkornet er beliggende, i Forhold til sit Hartkorn ligemed de andre Hartkornsbrugere, men at han af sin øvrige Formue svarer disse Afgivter paa det Sted hvor han opholder sig, at denne Placat har væltet den større Deel af Communalbidragene paa Brugerne af Hartkornet, uden at levne Communerne nogensomhelst Anledning til, at erholde Bidrag fra nogen Slags Efendomsbesiddelse, naar ikke Eieren har Bopæl, i Communen, og at saaledes Byrderne ikke ere saa ligelig fordeelte som man kunde ønske og haabe, men at mange, og det netop de bedste Kræfter ere unddragne Communerne. Der anføres endvidere, at den Commune hvori den Rige boer, vinder allerede noksom ved hans Ophold der, uden tillige at behøve den Ret til sin Fordeel at beskatte de Jndtægter han har fra flere forskjellige andre Communer, og omvendt at de Communer hvorfra Jndtægterne drages tabe nok ved at disse fortæres paa andet Sted, uden at de tillige skulle unddrages Bidrag til deres Udgifter. Der anføres, at naar Godseierne, om hvem især Talen er, stundom drage, liig Trækfugle, fra det ene Sted til det andet, uden blivende Opholdsted, eller endog stadig fortære deres Jndkomster i Udlandet, da haves aldeles ingen Commune-Bidrag af dem her hjemme, og selv om de have Bopæl her i Landet, er det indlysende at man paa et fremmed Sted langt fra deres Eiendomme, og ganske ubekjendt med Omfanget og Beskaffenheden af deres Jndtægtskilder, ikke er istand til vedbørlig at taxere deres Bidragspligt. Der oplyses at i Stokkemarke Sogn har Grevskabet Knuthenborg, 547 Td. Hartkorn og Skov-Areal 550 Td. Baroniet Juellinge 32 Td. Hartkorn og Skov-Areal 100 Td. Det kgl. Gods Baadegaard 12 Td. Hartkorn og Skov-Areal 70 Td. Søllestedgaards Gods 105 Tdr. Hartkorn og 200 Td. Skov-Areal; Øllingesegaards Gods 14 1/2 Td. Hartkorn og 100 Td. Skov Areal. Jngen af Godseierne boer i Sognet, een af Forpagterne heller ikke, og de øvrige ere uden Formue; af disse Godser har Sognet følgelig ingen andre Bidrag end hvad der paalignes Hartkornet, medens det, under andre Bestemmelser for Ligningen, kunde ved Ansætningen tage Hensyn til Hoveri og Landgilde og andre Jordebogsafgifter, eller, for Hovedgaardene, Forpagtningsafgifter af over 700 Tdr. Hartkorn, Tiender, Jndfæstninger, Salg af en betydelig Mængde Gjerdsel, Udhug og store Træer, samt Tørveskiær, Jndtægterne af Jagten, hvor der i Sognet aarlig fældes 100 Stkr. stort Vildt foruden Harer og Fuglevildt som Sognet maa føde og fede paa dets Marker, uden at tale om at Rævene koster det aarlig langt over 100 Gjæs foruden andet Fjerkræ.