Extraordinaire Maanedlige Relationer, 1688-09-01
Extract. Extract af Hans Mayest. i Franckerige Declaration, indholdendis Aarsagerne, hvorfor Hans Mayest. igien har taget til Vaaben. mendskiønt Kongen af Franckerige, formedelst Chur-Førstens af Pfaltz uloulige Ophold med den Arfvedeel, som Hertuginden af Orleans efter hendis Sal. Broder Chur-Førstens Død tilfalder, oc der foruden Kayserens farlige Desseiner mod Franckerige. Nock Aarsag hafver, dennem at forekomme; Saa hafver hand heller en Stilstand paa 20 Aar vildet indgaae, end at forhindre Kæyseren at continuere Krigen imod Tørcken. Hans Mayest. hafver sig oc saa holdet stille, da dog de Tydske Førster oc Stænder med nogle Fremmede, Potentater til Augspurg ved en ny Alliant sig hafve forbundet, som fornemmeligen imod Franckerige var anseet; Oc der Hans Mayest. det fornam, har hand Kæyseren ved Pavens Ministros lade tilbiude at forandre den for 20 Aars sluttede Stillstand til en evindelig Fred, paa de samme conditioner, som Stilstanden var accorderet; Hvilcket forslag de Kæyserl. Ministri hafver forkastet, alleeniste af Aarsage at bekrige Franckerig, saa snart Freden med Tørckerne var giort. Nærmere Prøfve kunde mand see af Resolutionen som det Kæyserl. Hoff hafver taget imod Cardinalen af Førstenbergs Canoniske Vahl til Ercke-Biscop af Cølln. Angaaendis Hertuginden af Orleans Arf, som Chur-Førsten af Pfaltz bemelte Førstinde fornægter, hafver Hans Mayest. til at bevise sin Oprigtighed, samme Tvistigheder til Pavens Arbitrage ofverdraget, endog Pafven sit Partiske Gemytt tilforn imod Franckerige hafde bevist; Saa hafver Chur-Førsten alligevel Pafvens Arbitrage udi denne Sag ey vilde annamme, oc for dislættere hans usurpationer at maintenere, hafver hand Kæyseren til Freden med Tørcken overtalt, oc Kæyserens Vaaben til Rhin-Strømmen at bringe. Til hvilcken Ende hand den beste leylighed fandt ved det Chur-Cølniske Vahl, da hand ald sin Flid hafde anvendt for at bringe sin Søn Biscopen af Breslau til denne høye Charge. Men uanseet hand mange Truseler hafver mod Capittelet ladet falde, hafver de dog Cardinalen af Fyrstenberg til Coadiutor vælget. Jmidlertid kunde icke samme Canoniske Vahl nogen Fremgang bekomme, formedelst Pas vens Partiske inclination, som sin tilhøylighed for det Østerrigeske Huus, alt formeget tilkiende gaf, oc da hand Cardinalens gode Affection til det Bæyriske Huus formerckte, i det at Cardinalen var sindet at befordre Printz Clemen til sin Coadiotor. Var det gandske imod Chur-Førstens Jnteresse at det Bæyriske Huus Cardinalen meere end hannem skulde være bevaagen Om dette Forslag at forhindre, oc sig for sine Børn, enten det Chur-Førstendom Cølln. Cølln eller Bæyren at forsickre, hafver hand sig Tvistigheden, som imellem Pas den oc Kongen var ført til nytte, oc Cardinalens Confirmation til at være Coadjutor, tilbage drefvet oc faaet Pafven dertil at Printz Clementz, (som dog ickun var 17 Aar gammel, oc derforuden icke Canonicus til Cølln) af Pafvelig Dispensation, Cardinalen til Competitore udi det Chur-Førstel. Vahl blef gifvet. Lad være at Printz Clementz kunde endnu fremdelis er holde Pafvens Confirmation, saa for blifver bemelte Printz ickun det samme Chur-Førstendoms slætte Bevahrer: Thi skulde hans Broder Chur-Førsten af Bæyren foruden Børn ved Døden henfalde, i særdeelished da hand sit Lif til Kæyserens Tieniste saa keck vofver; er Chur-Førsten af Pfaltz (om Printz Clementz det Chur-Cølniske Førstendom ey vilde afstaae,) den neste Arf ving til det Chur-Bæyriske Førstendom. Det er sandelig Hofvet Aarsagen til Brevets, som imellem Pas ven, det Huus Østerige oc Chur-Førsten af Pfaltz er concerteret. Thi de samtlige nogenledis kunde slutte ved sig self, at Kongen u-muelig kand taale at Cardinalen som nu andengang ved de fleeste Stemmer til Chur-Første var vælget, nu igien af Had oc Afvind skulde blifve afviist, alleeniste af Aarsag, at hand altid hafver søgt at det Rommerske Rige oc Franckerige kunde forstaae hinanden til det beste: Langt mindre kand Hans Majest. tilstede at den meste Deel af Capitularne, ved tvang i deris gamle Rettigheder skulde svæckis. Hvorudaf kand sees at det Keyserl. Hoffs største intention er at føre Franckerige Krigen paa Halsen, oc bryde den Mynsteriske og Nimvegiske Fred, af hvilcke den første eppresse indholder, at de høye Capituler ved deris gamle Friheder skulde forblifve; oc den anden, at alle Jnjurier af de Kæyserl. Ministrer imod Cardinalen skulde ophøre.