Viborger Samler, 1844-02-13
Tirsdagen den 6te Februar, Middags Kl. 12 1/4, skete en Explosion i en af Frederiksværks Krudtmøller, hvori befandtes 8 Centner Krudt. Vandværket har lidt endeel, ligesom ogsaa flere i Nærheden liggende Bygninger. Til stort Held var det netop Middagstid, og ingen af Folkene vare tilstede, saa at intet Menneske er kommet til Skade. Strax efter Explosionen ilede Smedemester Jørgen Nielsen med sin Søn, Svend Niels Nielsen, til Brandstedet og bemærkede brændende Straa liggende paa den nærmeste straatækkede Krudtmølle. Ved disse Menneskers kjekke Aandsnærværelse, idet nemlig Faderen sprang oppaa Taget og slukkede det der brændende Straae, lykkedes det dem at redde den anden Krudtmølle og saaledes at forebygge den overhængende store Fare. (Bl. Tid.)Et senere Rumer af f. Bl. meddeler følgende nærmere Efterretninger fra Frederiksværk. Man har ingen anden Formodning om Anledningen til Explosionen, end den, at noget af Maskineriet er sprunget. Gangtøiet derved er kommet til at hugge, og har saaledes frembragt Jld. Jngen er kommen til nogensomhelst Skade. Da den samme Mølle sprang for 16 Aar siden, var der 4 Mennesker i samme, af hvilke de 2 bleve dræbte, men de 2de Andre leve den Dag i Dag. Træ og Jern fløi denne Gang ikke langt bort fra Stedet, men af Tagføderet og Rygningen faldt noget ned en Fjerdingvei borte. Alle, med hvem Jndsenderen. har talt, erklærede, at da Explosionen skeete, forekom det dem, som om Noget faldt ned paa deres Loft; selv 1 1/2 Fjerdingvei borte foranledigede Drønet den samme Jllusion. J den Krudtværket nærmest liggende Bolig, som har 11 Værelser i samme Etage, bleve Ruder indtryk kede saavel paa den Side, som vendte mod, som paa den Side som vendte fra Explosionen, men ikkun i de 5 Værelser, som vare opvarmede, og fleest i det stærkest opvarmede Værelse, men ikke een Rude i de 6 Værelser, i hvilke der ikke var Varme. Naar undtages Skaden paa selve Krudtværket, som anslaaes til omtrent 3000 Rbd., skeete ingen anden Skade, end nogle hundrede VinduersJtuslagning i forskjellige Huse. – En behjertet Handling fortjener at omtales. Medens Arbeiderne paa selveKrudtværket vare beskjeftigede med at slakke den spredte brændende Halm af det sprængte Tag, bemærkedes paa Taget af en paa den udvendige Side af Vandledningen beliggende Stampemølle, i hvilken der var Krudtsats, tvende brændende Brædtstumper. Den ene Stump havde fænget i Taget. Naboen paa denne Side, Smed Jørgen, Nielsen, faae det, og da han vidste at Møllen, hvis Tag indvendig var gjennemtrængt af Krudtstøv, maatte springe, saafremt der ikke kom hurtig Hielp, opfordrede han sine Folk til at følge sig; men Jngen turde. Han commanderede nu sin Søn, en Smedesvend, til at gaae med sig; denne indvendte vel, at det var voveligt, men da Faderen sagde: "det er det samme, det er vor Pligt, fulgte han. Faderen hialp ham nu op paa Taget, hvor han nedkastede de brændende Brædtstumper og udrev det antændte Tagfoder; Faderen blev hos ham, hialp ham atter ned, Møllen var reddet, og sandsynlig en stor Ulykke forhindret; thi endeel Tilskuere vare allerede forsamlede ved Møllen. De raabte vel, at det var gal Mands Gierning at gaae op paa Taget, men de begik imidlertid selv den gale Mands Gierning at blive staaende i Nærheden, og have saaledes Smeden og hans Søn at takke for, at de ikke kom til Skade.