Berlingske Tidende, 1827-07-16
J Slutningen af April Maaned 1821 kom Uminski til War schov, og da han erfarede, at Lukasinsky stod i Spidsen for en lignende Forening, forbandt han sig med ham. Man kom sammen i Lazienki, hvor tillige vare nærværende: Oberstlieutenanterne Pradzynski, Kozakowski, Stats=Referendaren Wiersbolowitz, den forhenværende Oberstlieutenant Dobrogonski, den forhen værende Embedsmand ved Finantsvæsenet, Cichowski, Sobanski fra Volhynien og Morawski, som ved Flugten unddrog sig Undersøgelsen. Uminsky foredrog, at National-Frimureriet i Storhertugdømmet Posen ganske var forandret, at Selskabet havde antaget et ganske andet Udseende og en politisk Tendents, hvilket Exempel Selskabet i Kongeriget Polen burde følge. Man gik ved Stemmeflerhed ind derpaa, og samledes den følgende Dag den 1ste Mai i Potak, en Fjerdingvei fra Warschov. Ogsaa den forhenværende Oberst Alex. Oborski blev af Uminski, som det var magtpaaliggende at forøge Antallet af Medlemmerne af et Selskab, som han vilde stifte i Warschow, bestemt til ogsaa at indfinde sig her, under det foregivende, at Selskabet, hvorom han blev underrettet af Dobrogoyski, talte de meest udmærkede Personer i Landet blandt sine Medlemmer, at en betydelig Kasse, i Posen stod til dets Disposition, at det havde vigtige Forbindelser i Udlandet, og endelig, at han selv om kort Tid vilde reise til Dresden, for at underhandle med en stor Magts Minister. Foruden Lukasinski vare tilstæde ved Sammenkomsten: Praadzynski, Kozakowski, Oborski, Morowski, Sobanski og Advocaten Streder. Uminski kom ridende paa en Skimmel, med en brøde, ret Hue. For ikke ved denne Costume at tiltrække sig de Fordigaaendes eller selve Politiets Opmærksomhed, gik man under Skin af en Duel til Bielany, hvor Jordan ogsaa kom til. Efterat de Tilstædeværende paa et fraliggende Sted havde dannes en Kreds, holdt Uminski en Tale til dem, som gik ud paa, at dag Polakkerne vare adspredte under flere Regjeringer, og maatte undvære Fædrelandet, maatte de uden Ophold tragte efter igjen at bringe alle Dele af det forrige Polen til et Heelt, og sikre den Polske Stat Selvstændighed, og at der maatte arbeides derpaa ved Forbindelser i alle Dele af det forrige Polen. For endnu mere at forfølge Øiemedet, foreslog han en Eed, hvori Formaalet var udtrykt, og som allerede var antaget af det Posenske Selskab. Pradzynski trak Kaarden, stak Spidsen i Jorden, og efterat der i Kaardefæstet var befæstet en Medaillon af Jern, forestillende Kosciusiko, opløftede Uminski Haanden, hvori han holdt en Kniv istedetfor en Dolk, og Morawski forelæste lydeligt følgende Eedsformular: Jeg N. N. sværger for Gud og Fædrelandets Aasyn, og indestaaer med mit Æresord for, at jeg skal anvende alle mine Kræfter til at gjenoprette min ulykkelige elskede Moder, at jeg for hendes Frihed og Selvstændighed ikke blot vil opoffre min Formue, men ogsaa mit Liv, at jeg ikke til Nogen vil forraade eller aabenbare de Hemmeligheder, som ere og fremdeles maatte blive mig anbetroede, at jeg meget meere vil lade Selskabets Fremgang være mig særdeles magtpaaliggende. Jeg lover den strengeste Lydighed imod Selskabets Love, som allerede bestaae eller senere maatte udkomme. Uden noget Hensyn til omstændigheder, vil jeg hverken skaane Forræderens Blod eller Nogens, som maatte stride imod mit Fædrelands Vel. Skulde jeg blive forraadt eller opdaget, saa vil jeg heller miste Livet, end angive Hemmeligheden og Selskabets Medlemmer. Ogsaa lover jeg, ikke at have nogen Papirer hos mig, som angaae Selskabet, endnu mindre saadanne, som indeholde Fortegnelse over Medlemmernes Navne, med mindre de maattte være mig overdragne af mine Overmænd, Skulde jeg giøre mig skyldig i noget Brud af denne hellige, for det høieste Væsen indgaaede Forpligtelse, saa maa den skrækkeligste Død træffe mig som Forbryder, mit Navn fra Mund til Mund overleveres til Efterverdenen, og mit Legeme gives til Priis for vilde Dyr. Min Riddingsdaad maa finde en saadan Løn, for at jeg kan være et afskrækkende Exempel for dem, som muligen vilde vove at træde i mine Fodspor. Jeg kalder Gud til Vidne, og J. Zolkiewskis, Carniekis, Poniatowskis og Kosciusikos Sjæle, styrker mig med eders Aand, for at jeg kan blive standhaftig i mit Forehavende. (Fortsættes.