Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-05-05
Nyeste Skilderiejøbenhavn. An Sexogtyvende Aargang. No. 36. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Frederik Christian Schouboe. paagaaet. Dersom ikke blot de fortiene at erindres med Ære af Efterslægten, som ved overordentlige Talenter, glimrende Daad og udmærkede Aandsproducter have tildraget sig en større Opmærksomhed, men ogsaa de, der i stille Virksomhed, med redelig Gavnelyst, anstrængt og vedvarende Flid og heldige Frugter have indviet deres Liv og anvendt deres Kræfter til Medborgeres Nytte, da har nu afg. Cancellieraad F. C. Schouboe, R. a. D. en velgrundet Adkomst til et saadant Minde, og det er vist, at, ligesom hans Navn fra en ikke umærkelig Side, og i en ikke umærkelig Tid, knytter sig til Hovedstadens Historie, saa vil det ogsaa for bestandigt deri beholde en ikke umærkelig Plads. Hvo har ikke hørt tale om det Schouboeske Jnstitut, dets Flor, dets Anseelse, Mængden, af de Ynglinge, som det har dannet, hvo veed ikke, at i denne Stund alle det borgerlige LivsStillinger og de høiere Embedsklasser selv besidde dygtige Mænd, som have dette Schouboeske Institut at takke for deres tidligere Dannelse, Grunden til hvad de senere bleve, og hvo er iblandt disse, som ikke endnu erkiender dette med Taknemmelighed? Men dette Jnstitut, denne Underviisnings g Opdragelsesanstalt, der var blandt de første, som tilegnede sig en mere oplyst Tidsalders Anskuelser i Pædagogiken og virkelig opfyldte Tidens Tirsdagen den 5 Mai 1829. Fordringer, inden endnu det offentlige Skolevæsen, havde begyndt at afkaste sine forældede Former, deete Jnstitut var det, som nu afg. Cancellieraad Schouboe for 35 Aar siden (1794) stiftede, ikke understøttet uden ved sin egen Virkelyst og Medborgeres Tillid, og som han ved forstandig Anordning, opmærksomt Valg af Medhielpere og egen Arbeidsomhed inden kort Tid bragte til saadan Anseelse, at det i den offentlige Mening, ligesom i Freqvenz og Flor, tog Rangen fra næsten alle private, tildeels ogsaa offentlige, Læreanstalter Byen. Faa Aar efter dets Oprettelse talte det, foruden fire Gange saa mange andre Lærlinge, 50 Pensionærer, hvoriblandt unge Mennesker fra Ost- og Vestindien, Frankrig og Tydskland. Indtil 1809, da Jnstitutets Forstander ikke længere formaaede at bekiæmpe Følgerne af det ulykkelige Aar 1807, havde det til Universitetet dimitteret 71 Candidater, blandt hvilke 30 vare blevne udmærkede og ingen havde erholdt ringere Hovedcharacter end den bedste. Jmidlertid havde det ikke med mindre Held dannet en Mængde Ynglinge for Handelsveien og andre practiske Sysler. Danske Forældre ophørte at sende deres Sønner til Schnepfenthal, Hamborg eller England. Disse vare Fordelene for det Offentlige af det Schouboeske Jnstitut. De kiendes og erkiendes endnu i en Slægt, som høster Frugterne deraf, ligesom det er ikke at tvivle paa, at jo hos mangen nu levende Hædersmand den private Taknemmeligheds Følelse blander sig med den agtelsesfulde Erindring om denne Dannelsesanstalt og om dens Bestyrer, paa hvem meere end een vel kunde med Føie anvende, hvad Cicero saa smukt siger om sin Ungdoms Mentor (Archias) Hunc video miniprincipem et ad suscipiendam et ad ingrediendam rationem horum studiorum exstitisse."De erkjendtes og paaskiønnedes ogsaa offentligen paa Maader, som for Bestyreren maatte være allermeest opmuntrende og belønnende. J Aaret 1809 benaadedes han med Dannebrogsordenen. Saavel fra det kongelige danske Cancellie som fra Directionen for Universitetet og de lærde Skoler modtog han efterhaanden hædrende Skrivelser. Fremmede, som besøgte hans Institut, udbredte dets Roes paa andre Steder. Da Tidsbegivenheder og Forholde, under hvilke endog det Stærkeste truedes med Fald, havde tvunget ham til at opgive en Anstalt, der havde været hans Glæde og Stolthed, som den var hans Skabning, befordredes han, der i Aaret 196 var bleven udnævnt til Cancellie=Secretær, til at være Raadmand, Bye- og Herredsskriver i Colding med Titel af Cancellieraad.