Extraordinaire Maanedlige Relationer, 1675-04-01
Paa Abraham Wuchters Bekostning er til Trycken kommet: Den Christelige Hustrue udi Hollandske Vers beskrefven af dend Høy-ædele Ridder Her Jacob Catz oc fordansket af Severin Terckelsen, fordum Toller udi Glyckstadt, forzieret med Kaaber-Plader og findis hos hannem og Daniel Paulli, boendis ved vor Frue Kircke til kiøbs; Huert Exemplar foruden Bind koster Fire Marck Dansk. Befaling paa at søge efter at faae dette Land ind, huilket och bleff hannem bevilget, Sandeligen hand och de, som raadde hannem der til hafve endeligen haft deris henseende der paa at dette fortrøllede Kongerige eller Øe skulde en gang i sin Tid blifve indtagen igien. Effter Hans Majestæts voris nu regierende Kongis lykkelig Jndsættelse hafver mand hafft mange Tidender der om, at samme Øe var ufortrøllet och igien indtaget. Ja sidste gang Parlamentet var forsamlet til Dublin Aar 1663. kom en fra Ulster och forsickrede Underhuuset, aff huilket hand var, at Trølleriet var blefven til intet och Øen var vunden. Men det befant sig ikke saa. Tu Aar der effter kom en væcker och foregaff, at hand haffde en Aabenbaring aff Himmelen, at hand var den Mand, der var forordnet til med et effter denne Indgifvelse ny bygget Skib saadant at forrætte, etc. som hand och til den Ende hafver bygget et Skib. Men hvordant det gik aff med hannem och huordant hans forehafvende, er affløben hafver jeg ikke videre spurt. Det lader sig ansee, som Tiden ikke endda hafde været fuldkommen. Jeg forsikrer eeder Værdige Morbroder, jeg var den gang ikke saa utilbøyelig til at troe saadant som jeg nu aff god Haand er forsikret der paa, men om det var i Begyndelsen en Re mersk Snak, eller en Babylonisk Hæmmelighed, kand jeg ey sige, vil ey heller der om disputere, men dette er jeg nu forvisset paa, at Tiden eller Reenselsen, eller hvad J vil kalde det, er nu ude och Øen er fuldkommeligen funden och indtagen och det paa denne maade korteligen. Der er en Captein, hidder Johan Nis bet, som tilforn hafver opholdt sig i det Landskab Fermanagh, denne Mand haffver for 7. eller 8. Aar siden forladt Lignesskey och til Killebegs i det Fri-Herskab Boylagh och Bannugh i det LandskaDynnegall i Ulster (et Selskab, som Jvel kiender) siden den Tid lefvet. Denne Mand og Captein Nissbet, effter at hand var kommen til Killebegg, hafver hand befractet atskillige Skibe af Frankerige, Holland och andre Stæder med de Vare, som Landet gifver: och i sidst forgangen September hafver hand fractet et Skib ad Frankerige med Smør, Tallig och Huder, som skulde tage Frandsk Viin paa tilbage igien. Dette Skib er den anden Martii om Morgenen der Solen gik oppluseligen omgiven med en tyk Taage, da Natten tilforn hafde tillige været klar och kaald, och Folkene, som de kunde giøre dennem Gidsning om, maatte være under Jrrland. Samme Taage varede i tre Timer, men der det bleff klart igien, befant de dennem under et ubekiendt Land, som laae i Søen, och Vinden som var samme Tid stærk dreff dennem stædse nærmere til Landet. Der nu Capteinen James mal Donnel, Skipperen Alexander Johnsøn, Skibs-Tømmermanden James Ross och de øffrige fem Baadsmænd, saae sig saa nær ved dette ubekiændte Land, kunde ingen aff dennem vide, huad det skulde være for et Land, om end skiønt de kiendte meesten alle sammen det Land imellom Jrrland och Skottland. Der de nu vare saa nær ved Landet, och saae nogle faae Klipper ikke ræt langt fra denHeyerede Morbroder: ders Skrifvelse af 12. Februarii, och trykte Tiden