Jyllandsposten, 1839-12-31
(Jndsendt.) Onsdagen den 30te f. M. var Ringkjøbing Toldvæsen ude paa Landet for at inqvirere efter Brændeviins tøier og var ualmindelig heldigt, da det traf af disse Redskaber paa ikke mindre end 5 Steder; men som det ofte er Tilfældet, at Eens Fordeel er en Andens Tab, og Eens Død en Andens Brød, saaledes kan man sige her, naar sidste Sætning vendes om, at Eens Brød er en Andens Død; thi en Kone paa et af de Steder, hvor Jnqvisition fandt Sted, blev saa altereret og forskrækket, at hendes Død, uagtet tilkaldt Lægehjælp, blev Følgen. Det er imidlertid saare beklageligt, at Sligt skal kunne skee - især i nærværende Tid, da en for hele Landet i Almindelighed, og Vester-Jylland i Særdeles hed, saa vigtig Sag staaer under Overveielse – at den ene Borger skal være berettiget til at trænge ind i den Andens Boe, at den fredelige Landmand skal paa den Maade gjæstes af Betjente, der i visse Henseender staae langt under ham, at han, den skikkelige, den stræbsomme og vindskibelige Bonde skal i den Grad foruroliges i sit Hjem, at Følger som ovennævnte kunde indtræffe, og som desværre før er hændet i denne Egn. Ved den Huusinqvisition, hvortil herved sigtes, gik det saaledes til: J Gaarden Ting, i Stabye Sogn, foretog bemeldte Toldvæsen Jnqvisition den nævnte Dag. Da Konen dersteds formærkede, hvilke Gjæster hun havde i Huset - Manden var ikke hjemme - sendte hun strax Bud ud til Naboegaarden Stavnsberg; men Toldbetjenten, der passer paa Heste og Vogn, bliver Afsendingen vaer, kalder paa det i Tinggaard værende Jnqvisitions-Personale, men oppebier ikke dette, forlaTil nøiere Oplysning om den factiske Deel af nærværende os tilsendte Inserat bør hermed sammenholdes Kjøbenhavnsposten No. 337, hvori en anden Jndsender Redactionen. har berørt samme Materie. der Heste og Vogn, som nu stod paa Landeveien uden Tilsyn, og sætter efter Buddet. Manden i Stavns berg, som er i Arbeide uden for sin Gaard, mærker Uraad, iler ind til sin Kone, men han er neppe indenfor, før Betjenten ogsaa vil trænge ind - af Bryggersdøren. Manden holder imidlertid Døren indenfra men Betjenten er ikke raadvild, han farer ind af den daglige Dør igjennem Stuen og Kjøkkenet og trænger herfra ind i Bryggerset, endskjøndt Manden atter forsøgte paa at formene ham Adgangen, og begyndte nu her paa egen Haand Huusundersøgelsen, som fortsattes, da den constituerede Politimester kom fra Nabogaarden, og medens Toldcontrolleuren nu holdt Vagt ved Vognen paa Landeveien - Resultatet af Undersøgelsen blev iøvrigt en liden Brændeviinshat, som fandtes paa Loftet, og at Manden betalte 30 Rbdr. Mulct. - Under dette Virvar paakommer Konen en saadan Forskrækkelse og Hjerteklemsel, at et Svaghedstilfælde, hvoraf hun i de senere Aar havde liidt, tog saaledes Overhaand og blev saa ondartet, at hendes Død faa Dage efter paafulgte. Hun yttrede ogsaa for Jnqvisitionspersonalet, at det Skeete sandsynlig vilde medbringe Døden, saa hæftig følte hun sig angrebet. (Det skal være Toldkontrolleur Saabye og en Ontzen - der neppe er virkelig Betjent, Roerkarl eller Sligt, men som staaer i Toldvæsenets Tjeneste - der med saa megen Jver udførte disse Jnqvisitioner.)Man maa saaledes beklage, at denne Art af Jnqvisitioner ikke altid foretages med den Orden og Varsomhed, man med billighed kunde ønske, ligesom man undres over, at Toldvæsenet ikke enten fører eller er pligtig at føre Vidner med sig, eller giver Vedkommende Tid at skaffe disse tilveie, eller idetmindste, forinden det foretager Noget i Huset, underretter Husets Eier om Ærindet, istedetfor at løbe ind af Bagdørre, fare omi Huset o. s. v.; thi hvor let kan en slig Fremgangsmaade faae Udseende af Overfald og have en skadelig Jndflydelse paa Gemytterne.