Viborger Samler, 1774-03-21
De salige Pligter, som paaligge sande Evangeli 1) Hvilke de Pligter ere, som fordres af saadanne, nemlig: a) At være varsom i sin Vandel, og dermed bevise Lærdommens Sandhed og Kraft. b) At vaage over Lærdommens Reenhed og Fremgang hos Tilhørerne. dighed i begge Deele. c) At visse Bestan2) Den Nytte og Sallighed, der flyder af at lagt tage disse Pligter, som er dobbelt efter Textens Anviisning. a) De frelse sig selv, hvilket udelukker Fortieneste, og skeer paa tvende Maader, ved daglig Øvelse og Fremvext i det gode til Troens Bekræftelse og Forviisning om den tilkommende Salighed samt Forsmag derpaa; ved virkelig Deelagtighed deri af Naade omsider Chr. 6, 10. - b) De frelse og andre, ligesom Lægen helbreder ved ordentlige Midler og hans troe Anviisning og Tilsyn med deres rette Brug, skiønt det alt kommer fra Gud. - Slutningen skeede med Opmuntring og Bøn. Jnd(Jndsendt fra en Overværende.) i have faae Menneskevenner, færre sande Jesu Discipler og Discipelinder; Af dette vare Slags have i den sande Forstand, udmærket sig Herreds=Skriveren udi Liusgaard Herred (der er boende udi Winderslef Sogn, Anneret til Hinge) Velædle Hr. Raadmand Dyssel, med sin den 9 Martii sidst i Herren hendøde og i levende Live sande dydige Hustrue, Velædle Madame Usia Cathrine Hee, 72 Aar gammel. Hvad der havde været begges Sag i levende Live, saaes og for en Deel ved den sidstes Jordefærd; Orden og Anstændighed, men i sær, hvad der tiente til Opbyggelse, var her tilstæde. En selv udvalgt Taushed geleidet med Pragt og endet med Overdaadighed (Levninger fra Hedenskabet, blant Christne høist forargelige) var ikke her. Utællelige Taarer efter foregaaende Sang tog imod Liget, fulgte for og efter, og en stille Andagt annammede Ordet, som ved Sognepræsten Hr. Albert Sadolin i den Anledning blev uddeelet. Dagen derpaa bleve alle Fattige indbudne, tilligemed deres Børn, til et Kiærligheds Maaltid, 40 i Tallet, hvorved den svage Enkemand selv opvartede, og ved Enden af Maaltidet uddeelte 8 Sk. til de Gamle og 2 Sk. til hver Barn. Een Mrk. blev sendt hver Sengeliggende. Dette rørende og i Mands Minde her aldrig seete Syn endtes med Bøn og Sang, hvorpaa Sognepræsten, som og var indbuden, opmuntrede de Fattige til at giøre hvad de kunde og burde, nemlig: At takke Gud og Jesus for sande Veldædere - J Troe om hans Forsorg at adspørge Guds Rige og hans Retfærdighed - Og med sand Jver at bede Gud for den Efterlevende om et langt Liv, Biestand i Fristelsens Stund og en salig Ende efter Herrens Forsikring, af Psalm. Davids 41. v. 2. 3. 4. Texten til Sørgetalen var af Apostl. Giern. 9, 36. 37. Hvoraf blev viist. Det beste Navn og Vidnesbyrd nogen kan have og efterlade sig, som er at være en sand Jesu Discipel; der 1) Jkkun tilkommer faae. 2) Umistelig for alle 3) Og udødelig for dets Eiere. Exord. var af Math. 19, 29. De De Jydske=Sager, som indeværende Aar skal paadømmes udi Høieste=Ret i Kiøbenhavn ere følgende: Landsdommernes. 79 Kammerraad Storm, contra Major Moldrup. 80 Cancellieraad de Lichtenhielm, contra Fuldmægtigen ved Schierrildgaard Andres Kiær. 81 Dito contra Søren Jacobsen. 82 Birkedommer Lauriz Høier, og Forpagter Andreas Stie gaard, contra Cancellieraad Thomas Lund. 83 Mads Jlum, contra Christen Lauritsen Hove og Christen Bollesen. 84 Jacob Christensen Krog, contra Mads Lillelund. 85 Christen Søndergaard paa egne og Med=Rehders Skipper Lydert Nielsens Vegne, contra Erik Hviid. 86 Dito contra Justitsraad Marcus Paulii Marcusen. 87 Consumptions Forpagter Fedder Ferslef, contra Justitsraad Christensen med fleere Creditorer i Hylie Giestrups Boe.