Viborger Samler, 1848-01-13
Paa Øen Cuba drives i de sidste Aar Slavehandelen mindre stærkt end tidligere, deels frygter man for en Catastrophe liig den paa Hati, deels begynder man ogsaa der at indsee at frit Arbeide er langt mere indbringende end Slavearbeide. Saaledes er nu det saa frugtbare, men endnu saa svagt befolkede Brasilien (omtr. 5 Mill. Jndbyggere paa 113,000 Mile) Hovedmarkedet for den africanske Slavehandel. Des uden indfanges der fra de vestlige, befæstede Puncter, deels ved List veels ved Magt, Jndianere, uden at der tages Hensyn til Pavens eller Regjeringens strenge Forbud. Derimod har Ny Granada afskaffet Slavehandelen, og England har i samme Øiemed afsluttet en Tractat med Kongen af Dahome paa Guineakysten. Saameget sørgeligere er det at erfare, at der endnu under den franske Regjerings Beskyttelse indbringes Slaver til Algier, og at for ganske kort Tid siden to franske Krigsdampskibes Chefer ikke have skammet sig ved at tage ombord 7 til Keiseren af Marocco bestemte Eunucher. Ved denne Leilighed tør vi ikke lade hengaae upaatalt, at – saaledes beretter Ampere i sin ægyptiske Reiseberetning - der aarligen castreres af coptiske Munke i Synt (det gamle Lycopolis) henved 300 Drenge, der sendes til Cairo, – en Skjændselsdaad, hvis Undertrykkelse af den gamle Synder - Mehemed Ali af Ægypten -alle christne Fyrster i Europa sikkert ere berettigede at fordre. Er det nu saare glædeligt, at Slavehandelen, efter Storbritanniens Tilskyndelse og befaling, er afskaffet i RadschputanaStaterne i Ostindien, saa maa man derimod med Forfærdelse læse i Novbr. Maaneds Dagblade, at der fra vort tydske Fædreland drives ved den preussisk russiske Grændse af Jøder en ny Art af Menneskehandel, dog er det med Vished at vente, at der uopholdelig tages de strengeste Forholdsregler imod en saa oprørende Haandtering. Jøvrigt har man ikke forglemt hvad Turganeff beretter i sit Værk: "La Russie et les Russes", og hvad Golowin stadfæster i sit Skrift: "La Russie sous Nicolas ", "at Huusslaveriet i Rusland nemlig fører til directe Menneskehandel, at denne drives i Rusland i stort Omfang, ja, at der endog ere forekomne Tilfælde hvor en Godsbesidder hvert Aar har ladet fremstille for sig et stort Antal unge Piger, som han solgte til en muhamedansk Kjøbmand." Det er fremdeles en ganske almindelig Forekomst, at Muhamedanerne kjøbe russiske livegne Piger for at gjøre dem til deres Medhustruer, og lade disses Børn indføre i Slaverullerne." Efter saadanne Facta kunne vi ikke længere undre os over, at Rusland – saaledes som Tidenderne have berettet – atter har frigivet Salget af de den store Kolos underkastede (?) caucasiske Stammers Døttre, til de tyrkiske Serails! Hverken Spanien, som ikke forhindrer Jndsmuglingen af Slaver i sine vestindiske Colonier, ei heller Rusland, som endnu offentlig tillader Handelen med Mennesker, synes saaledes at komme ihu hine høitidelige Ord, i hvilke de i Forening med de andre Stormagter i Europa erklærede paa Wienercongressen: "at Slavehandelen var stridende imod Menneskehedens Grundsætninger og den almindelige Moral", og udtalte det Ønske, at tilintetgjøre en Svøbe, der hærede Africa, skjændede Europa og krænkede Menneskeheden." Men hvo som har et Maal for Øiet, maa ogsaa ville de Betingelser, uden hvilke Maalet ei kan opnaaes, og en 3daarig Erfaring har nigjendrivelig lagt for Dagen, at Slavehandelen ikke kan undertryktes, saa længe Slaveriet selv ikke er udryddet. Det meest slaaende Beviis for denne Paastands Rigtighed ere de forenede Stater i Nordamerica. Disse have nemlig for 40 Aar siden forbudt ved en Lov Slavehandelen i Ordets diplomatiske Betydning, nemlig Jndførslen af africanske Negerslaver. Men da Slaveriet desuagtet vedblev at bestaae lovligen, saa opstode, for at dække det manglende Antal af Slaver, hine Slavefabriker, der traadte istedetfor den atlantiske Slavehandel. Ogsaa have Ordførerne for Slavehandelen, Plantagecierne, aldeles ikke lagt Dølgsmaal paa at de stræbe at udbrede Unionen indtil Landtungen ved Panama, ja ud over hele Vestindien, (Haiti deri indbefattet) for at consolidere Slaveriets patriarchalske Jnstitut. Saaledes som nu allerede det store Slave marked i New-Orleans forsyner Texicanerne med Menneske varer, saaledes haabe sikkert Unionens Slaveproducenter paa en endnu rigeligere Afsætning til Mexico, hvor Slaveriet vel er afskaffet ifølge Statens Constitution, men hvor det desuagtet bestaaer om endog i en noget formildet Grad. Negerslaver gives vel ikke der; men efter de nyeste tilforladelige Meddelelser befinder en stor Deel af Urbefolkningen sig i saa trykkende Tjenesteforhold til Huus- og Landeiendomsbesidderne af spansk Herkomst, at en formelig Gjenindførelse af Slaveriet just ikke tør høre til Umulighederne. – Forfatteren formener iøvrigt, at den Tid ikke er fjern, da Klogskab vil byde Nordamerica at opgive Slavehandelen. Slaveriets Afskaffelse i de franske Colonier ansees som nær forestaaende. Det omtales, at Kongen af Danmark har udstedet et Rescript, hvorved Slaveriets fuldkomne Afskaffelse i de danske Besiddelser i Vestindien forberedes. Saaledes ville de to Spanien tilhørende Øer Cuba og Portorico snart rundt om omgives af emanciperede Negerbefolkninger, og see sig nødsagede til at skjænke Slaverne Friheden. Længst opholder Forfatteren sig ved Brasilien, men ogsaa til dette skjønne Land, hvor 3 Mill. Slaver vente paa Friheden, har den første Morgenrøde af Befrielsesdagen vidst at bane sig Vei. Allerede i Aaret 1844 skrev den engelske Consul i Fernambuco til den engelske Udenrigsminister Lord Aberdeen: Der gives ingen Abolitionister af Grundsætninger; men der gives mange af Pengetrang." (There are no abolitioniste from principle; there are many - from pecuniar necessity).