Aarhuus Stifts-Tidende, 1795-04-25
Den 10de April forkyndede Præsidenten Conventen, at Velfærdsudskuddet forlangte at Tale, for at meddele en Efterretning af yderste Vigtighed. Dette blev med Biefald tilstaaet. Reubell fremtraadde som Udskuddets Ordfører: "De er nu, sagde han: i Begreb, med at indhøste Frugterne af Deres vise Grundsætninger. Regieringer, som havde svoren den af Tyranner og Jactionister beherskede Republiks Undergang, bestræber sig for Freden, nu da de seer Viisdom og Grundsætninger er Conventens Veiledere. Velfærdsudskuddet har fulgt Eders Hensigt med at slutte Partialfred, og overgiver Eder den, som den har sluttet med Kongen af Preussen, til Ratification. Vi har ikke et Øieblik forglemt, at naar Folkets Ønske var Fred, det da kuns kunde være en æragtig Fred. J maae nu dømme hvorvidt Udskuddet har opnaaet Eders Hensigt. Hovedgienstanden har været at istandbringe og udvide Handelen. Vores Gesandtes utrettede Jver i Schweitz har overstegen alle Hindringer og sluttet Freden med en Aabenhiertighed der virker Overbeviisning. Denne Fred er ikke den ene ste som beskieftiger Udskuddet i dette Øieblik. Lad og vedblive med vore vise Grundsætninger og alle Sletfindedes Planer vil snart blive tilintetgjort. Franske Folk, Bliv døv ved deres troeløse Jndskydelser. Et Øiebliks Utaalmodighed kan giøre Eder ulykkelig. Snart vil Eders Lykke blive fast. Reubell forelæste derpaa Fredstractaten, som følger: 1) Der skal være Fred, Venskab og god Forstaaelse imellem den Franske Republik og Kongen af Preussen, saavel som Konge af Preussen som Kurfyrste af Brandenborg og Medlem af det Tydske Stads-Corpus. 2) Følgelig skal alle Fiendligheder ophøre mellem begge Magter, fra denne Tractats Ratifications Dato, og fra den Tid, skal ingen af Parterne, give den andens Fiender Bistand enten med Mennesker, Heste eller Penge. 3) Jngen af de contraherende Magter maae tillade fiendtlige Tropper at marschere gjennem deres Gebeet. 4) Republikens Tropper skal 14 Dage efter Ratificationen, forlade de paa Rhinens høire Side besadte Preussiske Lande. Alle gjorte Reqvist tioner bliver tilintetgjorte, og de Contributioner som maatte være hævede, skal gotgiøres. 5) De paa Rhinens venstre Side besadte Preussiske Lande forbliver at Republikens Tropper besadt; alle, disse Provindser betræffende Anordninger, bliver henstillede til det Øieblik en Generalfred med det Tydske Rige bliver bestemt. 6) Jndtil der bliver sluttet en Handelstractat med Hoffet i Berlin og den Franske Republik, bliver af Handelskab og Forhold paa den gamle Fod, som den var før Krigen. 7) Da den 6 Artikels Disposition ei kan erholde sin fulde Kraft, saalænge Krigen vedvarer i det nordlige Tydskland, saa vil begge contraherende Magter tage Forholdsregler til at afvende Krigsskuepladsen fra denne Egn. 8) Seqvestrationer, paa Godser og Effecter, som tilhører Jndividuer af begge Nationer, skal ophæves og gotgiøres af hvad Art og Navn det være maae. 9) Alle paa begge Sider fra Krigens Begyndelse gjordte Fanger, bliver seenest 2de Maaneder efter Ratificationens Udvexling, tilbagegivne. 10) Ligeledes bliver de maynziske, hessiske og sachsiske Fanger, som vare ved den preussiske Armee, udvexlede. 11) Den franske Republik vil antage Kongens af Preussens gode Tieneste, til Guust for Fyrsterne og de Tydske Rigstænder, som middelbar ønske at træde i Underhandling med den. 12) Denne Tractat skal først have sin Kraft efter at den af de contraherende Parter er rarificeret, der i seeneste skal skee inden en Maaned om ikke før. Conventen applandeerte dette Foredrag med Glæde, og befalede samme til Tryk den 14de.