Jyllandsposten, 1840-11-17
J Discussionen over Brændeviinsbrændens Frigivelse paa Landet var man af forskjellig Mening i Viborg, hvorvidt saadant vilde bevirke Drikfældighed eller ikke; dog saameget er vist, at Jyden i det Hele taget er saare lidet hengiven til denne Last, hvilket vistnok nærmest kan forklares af hans store Oeconomi. Som bekjendt dreier og og vender han Skillingen mange Gange, forinden han giver den ud, idet han altid tænker som saa Hvad der er spart er tjent. Kan han imidlertid faae det for Jntet, som han ellers skal betale for, er han som oftest ikke saa bange forat gjøre et eller andet Jndhug. Et meget betegnende Træk paa Jydens Oeconomi i Sammenligning med de andre Øboeres, anfører Professor Begtrup i sin Danmarks Beskrivelse, hvori det hedder: "Lolliken slagter almindeligt 3 fede Sviin til Huusholdningen, Fyenboen kun 2de, Jyden slagter derimod kun 1, hvoraf han som oftest sælger den ene Side." I Anledning af den tidligere i dette Blad fremsatte formeentlige uforsvarlige Omgangsmaade med Opførelsen, af Kirkebygningen i Skagen, seer man nu, at Hr. Architekt Thilemann fra Kjøbenhavn fornylig har erholdt Ordre til at besigtige samme. Vi stole imidlertid trygt paa, at Borger-Repræsentationen i Skagen vil vide i denne Sag at tage de Forholdsregler, som den kan forsvare for den samtlige Commune, hvorfor det meget har glædet Velunderrettede, at man nedlagde Protest i Anledning af Hr. Thillemanns Erklæring, at Bygningens Opførelse var forsvarlig. Men vi ville nu haabe, at det ikke bliver ved Protesten alene, men at den ærede Repræsentation med Kraft og Jver forfølger denne som det synes retfærdige Sag til det Yderste, for at vise, at et KjøbstædCommuneraad ingen Barnerangle er, som Autoriteterne efter Behag kunne spille med. Tiden er kommen, da Kjøbstæd=Communerne kunne virke selvstændigen til Nytte for Stad og Land, det gielder kun, uanseet de Mægtigeres Jndflydelse og personlige Hensyn, at virke i en bestemt Retning, uforsagt og uden Tilbageholdenhed – skeer dette, vil den gode Sag nok bane sig Fremgang, i hvor mange hindringer, der end ovenfra kunne lægge sig Udførelsen af dette eller hiint Foretagende iveien. Afbenytter Repræsentationen, ved Siden af en conseqvent Fremgangsmaade, endvidere den Styrke, den erholder ved Hjælp af Pressen, da kan man dog i disse Tider være viis paa, at enhver god Sag stedse skal blive vanskeligere og vanskeligere at faae undertrykt. I Anledning af den frygtelige Væltning med en Extra vogn paa Chausseen i Nærheden af Hanstedbro, hvorved Kudsken tilsatte Livet, hvilket passerede om Natten, stadfæstes det nu atter, hvor farligt det er, at man endnu undlader paa Deligencen og Dagvognen, naar det er mørkt, at antænde Lygterne, som burde være en ubetinget Regel for disse Befordringer, i Særdeleshed i Jylland, hvor Veiene endnu staae saa langt tilbage for dem paa Øerne. Selv paa Extrapostvognene burde saadanne Lygter i Aarets mørkeste Maaneder stedse være antændte om Aftenen og Natten, selv om saadant Paabud ogsaa skulde forøge Extrabefordringen med nogle faa Skillinger pr. Miil. Det er syndigt at forlange, at en Kudsk i Bælmørke paa de jydske bakkede og slyngede Veie, ikke alene skal udsætte sit eget Liv for Fare, men at han skal staae til Ansvar for mange Andres, som betroe sig hans Tømme. Og hvilken Beængstelse friste ikke Passagererne ved uophørlig i Mørke at udsættes for saadanne rædsomme Væltninger, hvorved Vognen styrter mange Alen ned i Dybderne fra Chausseen; Det hændte sig forrige Efteraar, at Dagvognen, ved i en mørk Aften uden Lygter at gjøre Holdt paa den steile Banke ved Liisberg, nordenfor Aarhuus, da Karlen ved at staae af, for at sætte Slæbeskoen under det ene Baghjul, først bemærkede, at Hjulene stode ligge paa Grovtkanten, hvilket havde til Følge, at alle Passagererne sprang af Vognen til den modsatte Side, da man hvert Øieblik ventede, at Vognen skulde styrte ned. Det er derfor vor gjentagne Begjæring, at Generalpostdirectionen under Mulct vil befale Lygternes Antændelse alle mørke Aftener og Nætter paa Diligencer og Dagvognen, om det ogsaa maatte beroe paa Passagererne selv, hvorvidt man ønskede dette paa Extrabefordringen. - Ligesom der i denne Tid klages over Jndbrud og Tyverier i flere Kjøbstæder, navnlig i Aarhuus, saaledes hører man ogsaa overalt paa Landet lignende Historier, hvor især de stedse fortsatte Marktyverier paa Kreaturer, saa hyppig finde Sted. Dog disse Onder ere nu engang af den Slags, at man maa finde sig deri, saalænge Land politiet skal indskrænkes til de nærværende Former, som altid lade den Bestiaalne den Trøst tilbage, at det ei gik bedre til i hiin Naturstand, hvori Eiendommen blev anseet for et Fælledsgode.