Aalborg Stiftstidende, 1836-02-20
Vi optage med Fornøielse her i Bladet Hs. Høiær, værdighed Biskop Mynsters værdige Svar herpaa: " Aarhuus Stifts-Tidende af 30te f. M. findes en Opfordring til Danmarks Geistlighed, som skal være udgaaet fra ni Præster i Aarhuus Stift. Det var at ønske, at dette Angivende maatte være urigtigt, thi det vilde være meget at beklage, om der i vor Stand fandtes saaMange, som helst vilde træde tilbage i Skyggen, for derfra at angribe navngivne Mænd. - Beskyldningerne, som fornemmelig ere rettede mod mig, gaae ud paa, at jeg i Provindsialstændernes Forsamling ikke een eneste Gang har opløftet min Stemme for den danske Geistlighed. Dersom det kunde tænkes, at Geistligheden der havde været angreben, da vilde det vistnok have været uforsvarligt, om jeg havde tiet; men ellers synes det le at indsee, at jeg ikke kan være beordret til at tage Plads i Forsamlingen, for der at anbringe Petitioner, de det, naar jeg har Forslag at gjøre, som jeg seer gavnlige for Kirken og Geistligheden, vil være min Embedspligt at indgive disse paa anden Maade, hvorefter det, saafremt de befindes værdige til at sættes i Udførelse, nærmere vil blive at bestemme, om de ere af den Beskaffenhed, at de først skulle forelægges Provindsialstænderne. - Geistlighedens øvrige Medlemmer maae det vistnok være uformeent at formaae Nogen af Forsamlingens Medlemmer til at forebringe de Petitioner, hvilke de ønske tagne under Overveielse, dog formeentligen snarere saadanne, der angaae personlig: eller Eiendoms=Rettigheder, end dem, der vedkomme Kirkens indvortes Anliggender. Vel er det andensteds yttret, at vor Stænderforsamling vilde have hædret sig selv ved at gjøre den offentlige Gudstjenestes Forbedring til een af Gienstandene for sine Forhandlinger; men jeg skulde meget omtvivle, at den hæderlige Forsamling vilde have fundet, et Andragende herom betimeligt, da det er almindelig bekiendt, at Sagen er under Forhandling, eller at den havde anseet det mere passende, at en Sag af denne Natur blev behandlet ved dens Borde, end saaledes som skeet er, ved at indbyde enhver geistlig Mand til at afgive sin Betænkning: derover. Overalt tvivler jeg om, at vor Kirkeforfatning; er saadan, at vi hellere skulde hige efter gjennemgribende, Forandringer, end stræbe, Hver i Sit, med Dygtighed og Troskab at benytte de bestaaende Jndretninger. - I Henseende til de Personligheder, som i det ovennævnte Stykke, ere fremsatte imod mig, bemærker jeg blot, at jeg ingenlunde har glemt, hvorledes jeg som Landsbypræst i Spiel leerup var tilmodel, og at jeg endnu med Taknemmelighed crindrer, hvor langt det var fra, at jeg havde at kæmpe med trange Kaar. Jeg havde et af de vedre Kald, og i de Aar, der vare de fordeelagtigste for Landmanden, og jeg kunde, da jeg dengang ingen Familie havde at forsørge, let have lagt Grundvold til Rigdom, dersom min Hu havde staaet dertil. Naar man har kaldt mig den danske Geistligheds Primas, da er denne Benævnelse meget upassende. Jeg er Biskop over et Stift paa samme Maade, som enhver af Rigets øvrige Biskopper er det over det ham betroede Stift. Hvor mange Glæder jeg endog i denne min Embedsstilling har havt, og endnu tør vente, og deriblandt i Særdeleshed forstandige og retsindige Geistliges Velvillie.