Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-08-18
Jndbydelse til Subskribtion paa Evangelisk Missionstidende. Under denne Titel agter jeg, hvis et tilstrækkeligt Antal af Subscribenter findes, fra Begyndelsen af 1844 af at udgive et Tidsskrivt, af hvilket et heftet Ark i Oktav, trykt i Haderslev, vil udkomme med Begyndelsen af hver Maaned. Prisen bliver 20 Ls. eller 4 Rbmk. om Aaret, som betales ved Januarheftets Modtagelse for det begyndende Aar. ForForsendelsen, som skeer med Posterne, have Subscribenterne. Jntet at betale, og med Decemberheftet vil følge et Titelblad til hele Aargangen, for at den kan indbindes til en Bog paa 192 Sider, som til oftere Læsning kan blive i Huset. Medens Pavedømmet nu, med større Kraft og Jver end nogensinde før, stræber at gjenvinde, udvide og befæste sit gamle Herredømme, hvilket vore Forfædre ved Guds Naade undslap for 307 Aar siden, arbeide over halvtredie Tusinde Christi Sendebud (Missionærer), udsendte fra 30 forskjellige evangeliske Missionsselskaber paa henved 900 forskjellige Steder, for Christi Riges Oprettelse og Udvidelse blandt Hedninger, Jøder og Mohamedanere. Under denne Herrens Tjeneste blive hine Missionsselskaber og deres Sendebud sig alt mere og meere bevidste, at de alle tilhøre En og den samme Evangeliske Kirke, hvis fælleds Liv netop er den Grundlærdom, ved hvilken den løssiger sig fra Pavedømmet, den Bibelens Lærdom nemlig, at vi faldne Mennesker retfærdiggjøres det er frikiendes fra Brøde) af Guds uforskyldte Naade, aleneste formedelst Troen paa Gjenløsningen, skeet ved den korsfæstede og gjenopstandne Frelser, Jesum Christum Guds eenbaarne Søn, vor Herre (Rom. 3, 23228. Cap. 1, 5.). Missionsvirksomheden i vort velsignede Aarhundrede er et forhausende Tidernes Tegn, om hvilket vi maae sige: "Det er skeet af Herren, og er forunderligt for vore Øine. Om Frugten deraf for det evige Liv er størst i Hedningeland eller i Christenheden selv, det skal vel neppe Nogen kunne sige. Stedse meere tiltage Sporene af, at Guds Aand kraftigen virker med Kundgjørelsen om Christi Riges mægtige Udbredelse iblandt Hedningene. Mange iblandt de Døbte, hvis Hu var saa opfyldt med jordiske Bestræbelser, at de stode i Fare for, at miskjende deres Besøgelsestid (Luc. 19, 44), komme til sig selv (Luc. 15, 17.), og Fornemmelsen af Christussavn i deres Jndre bliver det første aandelige Livstegn hos dem. At Saadant ogsaa maattte ved Guds Naade rigeligen skee hos os, førend det bliver for sildigt, det er de mange christelige Venners Ønske iblandt mine Landsmænd, der have opfordret mig til nærværende Foretagende. Den evangeliske Mission, i hvilken vort Folk var tidligen deelagtigt fremfor noget andet, er nu altfor lidet bekjendt iblandt os, da de fleste nyere Beretninger derom ere i det engelske eller tydske Sprog. Med Guds Hjælp at fremme hiin Kundskab, det er det Maal, jeg herved i Kjærlighed til mit Fædreland har forØie, en Kundskab, hvilken navnligen den Slægt, der kommer efter os, vil høiligen trænge til. Jeg vil efter Evne stræbe, at være tydelig for Læsere, der have kun liden foreløbig Kundskab om Missionssagen, og navnligen for den opvorende Ungdom, der nu, som vi med Tak til Gud, burde erkjende, paa mange Steder har Leilighed, til at opnaae adskillige gavnlige Kundskaber, der laae den forrige Slægt fjerne. Herpaa har jeg paa Landet seet Exempler, der maatte sætte mig som gammel Skolemand i største Forundring, naar jeg saae hen til det store Antal, den enkelte Lærer havde at undervise. Det vil f. E. være en ikke liden Fornøielse paa begge Sider, naar Børnene kunne paa Landkaartet vise deres Forældre de Lande, de læse om, i Missions=Tidenden, og betimmelig var vist den Opmuntring for den trofaste Skolelærer i hans møisommelige Kald, om hans gavnlige Flid blev derved desmere paaskjønnet.