Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-19
Aarhuus, d. 11 Marts. J den gruelige Storm, som rasede i Gaar den hele Dag, nedstyrtede et af Domkirkens trende Taarnspiir, nemlig det nordre af de to saakaldte smaae Taarne, dog lykkeligviis uden at noget Menneske derved kom til Skade; thi eftersom man alt længe havde seet det vakle, var man dobbelt forsigtig. Det var om Eftermiddagen Kl. 4 at det faldt. Bemeldte Taarn, hvortil Magen, skjøndt ligeledes vaklende og faldtruende, endnu staaer tilbage, var bygget i Aaret 1390, altsaa over 400 Aar gammelt. Det nedfaldne Spiir, der afbrødes i Muren, næsten lige nede ved Kirketaget, ansees for at have været 2630 Alen høit. Ved Faldet berørte Spidsen den ligeoverfor liggende Cathedralskole, som dog lykkeligviis slap med at faae nogle Vinduer indslagne. En stor Lykke var det ligeledes, at det ikke faldt ned paa selve Kirken, hvis Altertavle, dens herligste Oldtidsmonument, da upaatvivlelig var bleven ødelagt. Falder engang det andet, som Gud forbyde, er den udsat for elvsamme Fare. (Domkirken eller St. Clemens Kirke i Aarhuus er een af de mærkværdigste Kirker i Danmark, og Grunden dertil blev lagt 1201, under Knud den Sjettes Regjering. Den skal være bygt efter en Kirke i Bordeaux, og er i gothisk Stiil. Den Kirke, som fordum stod paa samme Plads, var af Træ, men Pave Celestinus III. havde ved et Afladsbrev af 1197 opmuntret til at understøtte dens Opførelse af Steen. Dens Længde er 147 Alen og Brede 37. Den er saaledes to Alen længere end Roeskilde Domkirke, men derimod otte Alen lavere end samme. Taarnet med sit store Spiir skal fordum have været 300 Alen, og saa høit, at det kunde sees 3 Vog Søes af Seilende. Men 1642 afbrændte det ved Lynild indtil Muurværket.) – – J Fruekirkes Nabolav, var man den hele Dag i største Angest, thi ogsaa dette Taarnspiir har alt længe rystet, naar det stormer, og da det er langt høiere, har man ogsaa Grund til større Frygt. Dog ville Bygnings kyndige forsikkre, at det endnu kan staae saaledes, maaskee i hundrede Aar. To Smakker, som i Gaarmorges gik herfra til Callundborg, er man i stor Bekymring for. - Jyllands Hovedstæder ville atter til næste Sommer vorde glædede med et Besøg af de Kgl. Skuespillere fra Kjøbenhavn. Det Selskab, som, med høikongelig Tilladelse, i Aar kan ventes hid, bliver det største, som endnu har været her, og vil, foruden Lystspil og Tragoedier, give Alt hvad der af Opera i indeværende Aar har gjort Opsigt paa Kjøbenhavns Theater, som f. Ex. Figaros Giftermaal til Mozarts fortryllende Musik (givet i Vinter 11 Gange for fuldt Huus), Rødhætten, Jeannette og Collin, Don Juan, &c. Foruden de Kunstnere, vi allerede kjende her, og til hvis Giensyn hver Kunstens Ven ret meget frydes, kunne vi og vente at gjøre Bekjendtskab med den vakkre unge Sanger Hr. Cetti, samt med Jomfrue Flindt, der som tragisk Skuespillerinde lægger et overmaade stort Talent for Dagen, og i hvem man venter engang at faae den anden Madame Heger. Ogsaa Hr. Rosenkilde, der især i Vinter gjør megen Lykke hos det kjøbenhavnske Publicum, ville vi ved samme Leilighed kunne fornye gammelt Kiendt skab med. Aarhuus, d. 15 Marts. Fra hele Omegnen høres Ulykker, som Stormen i Mandags har forvoldet. Hele Bygninger har den styrtet overende, svære Træer har den rykket op, dog har, saavidt man veed, ingen Mennesker derved tilsat Livet, men vel adskillige Kreature. - Smakkerne havde lykkelig naaet Callundborg samme Dags Eftermiddag Kl. 5, kun havde den ene mistet et Seil, som Stormen saaledes tog tilveirs, at det svandt for deres Øine som en Fugl. To Stude og en Hest vare kreperede ombord.