Extraordinaire Maanedlige Relationer, 1688-03-01
Holland. Haag. Siden den sidste indleverede Memorial af den Engelske Envoye Extraordinaire, som til alle Provintzerne er blefven henskicket, om at indsende deris Meening, angaaendis de 6 Regimenter, som Kongen af Engelland hafver begieret, er intet andet passeret, uden alleene at samtlige Provintzer ved deris første Erklæring forblifver, at de ey kunde miste samme Folck, som ved en høflige Missive Kongen af Engelland er blefven communiceret; dog hafver de bevilliget, at de Officerer som lyst haf hafver, at begifve sig udi Hans Mtt. Tieniste, skulde bekomme deris Afskeed. Men der var ickun nogle oc 30 som deris Charger resignerede, oc bestoed af de, som Gods udi Engelland haver. Og efterdi Hans Mtt. icke meere saa hart staaer der paa, som tilforne, saa forhaabes at det skal forblifve derved. Hans Mayst. hafver ocsaa skrefven, at vilde sende Commissarier med fuldkommen Jnstruction, om at bilegge den Banthamske Sag. Printz Philip af Brandenborg, som den heele Vinter sig her haver opholdet, er reyst herfra til Berlin. Chur-Førsten af Saxen er mand med det allerførste forventendis, hvad hans Forretninger maa være, kand icke erfares. Den Moskovitiske Ambassadeur, som udi Franckerige oc Spanien hafver væ rit, er paa et Hollandsk Skib fra Spanien hidkommen, oc skal hand med Muscovie-Fahrerne fortsætte, hans Hiemreyse. Den Franske Ambassad., Comte d'Avauxsom for kort Tid en Reyse til Paris gjort hafver, er kommen tilbage, ved hans Ankomst hafver hand General Staterne udi hans Konges Nafn forsickret, at hans Mayst. var intentioneret at holde med denne Estat god Fred oc Venskab, u-anseet alle disse Sincerationer af Engelland og Francke rige, saa skal alligevel en stoer Flode gaae til Søes, oc med allerførste en Esqvadre under Admiral Everts Commando, udløbe. Arnheim. Her i Byen hafver sig en stor Ulycke tildraget, som sig saaledis forholder. En Borger som om Natten kom hiem udi sit Huus oc opluckte Gade-Døren med hans Nøgel, som hand hafde hos sig, det første som kom hannem for Øyne, var hans Hustrue oc Barn som laa ihielslagen i For-Stuen Manden som blef gandske derofver forskrecket, kaldede paa hans Naboer, oc viste dennem dette klagelige Spetackel; Oc som det udi Byen blef kundbart, kom Byefogden med Rettens Middeler derhen, oc lod Manden, som hand hafde udi suspicion, tage i Arrest, hvilken sig paa det beste hand kunde, forsuarede, som hannem dog ey det ringeste kunde hielpe, oc da Byefogden ingen klarere bevis kunde bekomme, langt mindre nogen Vidne imod hannem opføre, lod de hannem paa PineBencken strecke, men hand bekiendte, alligevet intet; Da hand nu skulde fri kiendis, sagde Bøddelen til Rettens Middel, at hand var gandske forsickret, at Manden samme Drab hafver beganget, oc bad at de vilde tilstæde at hand maatte hannem pine endnu engang, saa vilde hand nock forsickre at Karlen skul skulde bekiende hans onde Gierning: Som det nu blef bevilliget, varmede hand Olie gandske syeheed, aabn de begge Beenene paa Manden, oc kom Olie i Saaret; Ofver den Usigelige Pine sagde Manden, at hand alting vilde bekiende, gjorde ocsaa den bekiendelse at hand var den Mordere som hafde dræbt sin egen Hustrue oc Barn, oc bad at de hannem en naadig Dom vilde lade bekomme. Paa den bekiendelse blef hannem Processen gjort, oc tildømt at hand skulde miste sit Hofvet, som derefter strax blef excecuteret. Jmidlertid at forbemelte Mord skeede, blef Mandens Sølf bortstoelen, men Magistraten var i dend Meening at hand hafde sat ald hans Sølf bort, om at gifve Folcke Tancker at Mordet af Tiufve ne var forrettet, hvilket kunde dogintet hielpe hannem. Nogen Tid der efter komen vinde til en Guldmids Boed at vilde sælge et Sølf-Begger, oc som Guld smedens Hustrue bekom Begeret, i Haanden, kiendte hun strax at det var hendis Mands Arbeyd, som den dræbte Qvinde af hannem kiøbt hafde, oc lod sticke hendis Mands Nafn derpaa, som var lidet udkratzet. Oc eftersom nu Guldsmidens Hustrue strax kom i de Tancker, maaskee, at forbemelte Mord ved dette Beger kunde blifve aabenbaret, (Thi ingen Men sker vilde troe at den henrettede Mand det skulde self hafve gjort) sagde hun til Qvinden som vilde sælge Begeret, at hun om en Time skulde komme igien, thi hendis Mand var icke hiemme, oc kunde hun ey komme til Pengene: Hvormed Qvinden var fornøyet. Jmidler Tid skickte hun Bud efter Rettens-Betiente oc forborgede dem i hendis Huus. Da nu Qvinden med en Mand kom igien for at hente Pengene, lod de Begeret først veye, i det samme kom Rettens Betiente frem, oc spurde dem hvor de Bægeret hafde bekommet; Da svarde Qvinden gandske forskrecket, at de Bægeret af en Reysende Person kiøbt hafde. Da kunde Rettens Betienter strax mercke at det maatte være ligesom Guldsmedens Hustrue det angifvet hafde, thi den som vilde sælge Bægeret, var Bøddelen, som den udskyldige Mand, ved den usigelige Pine hafde tvungen at bekiende, det hand aldrig giort hafde. Hvorpaa begge, Mand oc vinde blef sat fangen, 3 Timer derefter bekiende Qvinden at hendis Mand var den Mordere som vinden oc Barnet myrdt oc Huuset bestaalen hafde. Svitzerland.