JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
2. Biskoppen, Stiftsprovsten, Domprovsten, og 4 af Siellands literaire Provster og Præster, 2 af hver, udgjorde Directionen, og bestemte 2de Gange om Aaret, ved Landemodet, hvilke Bøger der skulde kjøbes for de indkommende Penge, ligesom og Bibliothekets Opstilling blev af dem anordnet og taget i Øiesyn. Domprovsten, som sandsynlig lærd og literair Mand, blev Overbibliothekar, besørgede Bøgernes Udlaan og Opstilling ved Klokker og Cantor, som Underbibliothekarer. Regnskabet førtes af Provsten, men Cassereren, valgtes af Directionen, og samme Fremgangsmaade fulgtes, som er befalet ved alle offentlige Regnskaber. Blev Bibliotheket ved Gaverne saaledes udvidet, at foruden det egentlige theologiske og philosophiske Grundlag, en historisk, juridisk, medicinsk og philologisk Afdeling kunde oprettes, indtraadte bekiendte lærde Mænd af disse Faculteter, i passende Forhold, desforuden i Directionen. 3. Et Catalog maatte ufortøvet trykkes, og aarligt Tillæg udgives. Det maatte være ordnet efter Videnskaberne, og derforuden have et nøiagtigtigt alphabetisk Register. 4. Aarligt Regnskab maatte offentligen aflægges. 5. Fremdeles, at de offentlige Bogsamlinger i Hovedstaden maatte afgive deres Doubletter til samme Bibliothek uden Betaling. 6. J Henseende til Jndkjøb af Bøger kunde bruges den Oeconomie, at ikkun de allernødvendigste Tidsskrivter anskaffedes, saavelsom og kun de allernødvendigste Hovedværker, men at man derimod, med Hensyn paa de øvrige fornødne og gavnlige Bøger, søgte at forskaffe sig samme ved Auctioner, der saa ofte forefalde i Hovedstaden. Paa denne Maade vil jeg troe, at man inden faa Aar kunde faae et meget anseeligt Bibliothek samlet, uden stor Bekostning, og paa denne Maade skaffe de Embedsmænd og Andre, som elske Videnskaberne, og som ved dem ønske at see gavnlig Cultur udbredt, en Kilde, hvoraf de videre kunde øse, og have Leilighed til at anvende den Tid paa videnskabelige Sysler, som nu, i Mangel deraf, maa spildes ved det kjedelige og aandsfortærende Spillebord. Ogsaa noget om Seminariernes Ophævelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Meget er hidtil skrevet om Seminariernes Ophævelse. Nogle have med ikke forkastelige Grunde forsvaret deres Vedbliven in statu qvo; Andre heller ønsket Almueskolelærernes Dannelse overladt til Præsterne eller andre Saakyndige, der maatte føle Ævne og Lyst dertil, og understøttet deres Paastand med meget vigtige Grunde. Mueligt, at der kan findes en Udvei til at tilfredsstille begge Paastande og sikkre Staten for muelig Mangel paa duelige Almueskolelærere, som dog ellers let kunde befrygtes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Da det nu er besluttet, at Amtsprovstierne nedlægges og Amtsprovsterne derved formodentlig enten træde tilbage som Herredsprovster eller Præster i deres respective Kald, saa tør man formene, at Jngen bedre end disse Embedsmænd kunde, ac interim i det mindste, paatage sig Almueskolelærer nes Dannelse. - De have i de Aar, Amtsprovstierne have bestaaet, virket saare meget til Almueskolevæsenets Forbedring. De have havt en høist sielden og udmærket Leilighed til at gjøre sig bekiendte med de bedste Methoder i Underviisningen, skuet deres forskjellige Fordeele og Mangler, seet Underviisningen udøvet af saa mange forskjellige Subjecter, og staaet i den allernøieste Forbindelse med Almueskolelærerne, at jeg ikke troer, at nogen geistlig eller verdslig Embedsmand kan have større Jndsigter og Færdigheder i at angive, og selv at foredrage, Alt hvad der behøves til at danne duelige Lærere for Almueskolevæsenet. Er dette Sandhed, saa formenes og, at til Jngen bedre og sikkrere kan Almueskolevæsenets Læreres Dannelse betroes. - De ville paa denne Maade endnu have Leilighed til at virke i en stor og velgjørende Kreds, og anbringe den store Skat af Erfaringer, deres forrige Embedstilling gav dem, paa en saare hæderlig og for Fædrenelandet og Menneskeheden høist gavnlig Maade. De ville paa denne Maade sikre Staten, for Mangel af duelige og værdige Lærere for Almueskolevæsenet, som ellers dog let kunde indtræffe, naar man lod disses Oplærelse komme an paa Tilfældet. - Om der i eet eller flere Aar komme flere eller færre Gartnere til Examen, kan i det Hele ikke foraarsage Staten nogen Ulempe, men om der i eet eller flere Aar komme færre Lærere, for Almueskolevæsenet, til den for dem anordnede Exammen, end behøves, kan let foraarsage megen Ulempe, og maaskee, naar kun Faa ville paatage sig den Byrde, at danne Skolelærere, kan man ikke være aldeles uden Frygt for, at, om flere eller færre Aar, det kunde indtræffe, at Mangel paa duelige Lærere tvang Fædrenelandet til at besætte disse Embeder med forulykkede Subjecter af alle Classer, og vi ville da see vore gamle fæle Skoler igjen at reise sig, og udbrede Raahed og Vildhed istedetfor Cultur. Med Hensyn herpaa beholdt de Amtsprovster, der have Personelcapellaner, som Medhielpere i Embedet, samme i at danne Almueskolelærere. J modsat Fald, nemlig at de blot bleve Præster eller Provster uden Personelcapellan, kunde den eller de i Skoledistrictet beskikkede seminaristisk dannede Skolelærere træde i anden Lærers Plads, mod en ringe Kiendelse. Lønningen eller Kiendelsen kunde mueligen udredes deels af Lærlingerne selv, deels af den paa Kongetienden lagde Afgivt over hele Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Naar da Amtsprovsterne enten ved Døden afgik eller forflyttedes til andet Kald, traadte Successor i deres Sted, og ved et Tillæg til deres Kalds Jndkomster forblev Seminariets første Lærer. Saaledes formenes det, at baade Staten sikres for det nødvendige Antal af duelige Lærere i Almueskolerne og Øjemedet opnaaedes paa en lidet bekostelig Maade; - thi som Amtsprovsterne enten døde eller befordredes til anden Embedstilling. kunde disse temporaire Seminarier indskrænkes til det mindst mulige Antal. Sikkerhed, og det fortrinlig Sikkerhed i denne vigtige Sag, formenes at være ønskeligere end det muelige usikre Tilfælde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Blandede Efterretninger. J en Afhandling om Fyrstendommet Qvedlinburgs Forsteeninger, af Krüger, i Ballenstedtes, Archiv, 3 B. 2 H., læses et paafaldende Exempel paa den Ligegyldighed, hvormed Oldtidslevninger behandles i adskillige Egne af Tydskland. Jndtil 1816 bleve de ved Quedlinburg fundne Been levninger fra Forverdenen med megen Omhyggelighed opbevarede, men da i forrige Aar de forhenværende Stiftsoveropsynsmænds Værelser bleve indrettede til en anden Bestemmelse, forsvandt disse Levninger af en undergaaet Dyreslægt. Alle Bestræbelser for at opdage deres nuværende Gjemmested, kunde kun frembringe den Sandsynlighed, for, at de ere blevne brugte til at fylde en Bygningstomte. Dette minder smerteligen om, siger Afhandlingens Forfatter, at vi leve i en Tid, da Domkirken i Goslar blev ødelagt, efter at dens Kostbarheder, tildeels fra Ottoners Tid, vare blevne solgte, i en Tid, da Slotteene Mansfeld og Gruningen, dette det kostbare Værk af Heinrich Julius af Brunsvig, hiint adlet ved Luther, bleve nedbrudte, i en Tid, da Oldsager mere i Ord end i Gierning synes hellige. Skriftets Rec. tilføjer, at da han paa en Reise beklagede, at de herlige Glasmalerier i Domkirkens Vinduer i H... vare, ubeskyttede af Gittere, udsatte for Gadedrenges Kaadhed, fik til Svar: at til Sligt havdes ingen Fonds.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Om Skriftet: Goethe als Mensch und Schriftsteller. Aus den Englischen bearbeitet, und mit Anmerkungen versehen, von FriedrichGlower, Braunschweig 1823, hedder det i Gött. g. Auz. "En Tydsk, der besudler sig med Oversættelsen af den bekiendte Afhandling, der har staaet i Edinburgh Review; hans tilføiede Anmærkninger ere endnu langt gemenere. Nu, paa hans gamle Dage, fare Folk løs paa den store Digter, der ikke ere værd at løse hans Skoremme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
J Philosoph. Transactions for 1821 findes en Afhandling af Ew. Home, med Overskrift: Om den sorte Rete muscosum paa Negrene, som et Beskyttelsesmiddel mod den sviende Virkning af Solstraalerne. Ved en Række Forsøg, som Forf. har anstillet deels paa sig selv, deels paa en Neger, er det befundet, at den sorte Farve af Negrenes Hud beskytter dem mod Solhedens skadelige Virkning i det hede Clima. Forf. saae, at der paa Overfladen af hans Hud, naar den udsattes for en stærk Solhede, kom mange smertelige smaa Blegne, der indeholdt en coagulerende Lymphe, der i hans Paasyn antog en vasculær Form, da dette derimod ikke skeete paa en Negers Hud, hvilken, endskjønt den absorberede mere Lys, dog blev forskaanet for enhver Virkning af den Art. Ved denne Leilighed tager han Anledning til at gjøre bemærkninger over Nytten af den sorte Hinde i Øiet. Som et hæderligt Exempel paa, hvilken Sands for Videnskabelighed, der hersker i Sverrig, fortjener det at anføres, at der paa det store reen videnskabelige Værk: Scriptores Rerum Svecicarum Medii Aevi, udgivet af Prof. C. M. Fant, ere over Tusinde Subskribenter, hvilket sees af den trykte Liste foran det i Aaret 1818 udkomne 1ste Bind. For ganske at kunne hellige sig dette Arbeide, fritog Regjeringen ham for hans academiske Embedsforretninger, som han i 36 Aar med saa stor Hæder havde ført. J en Tid af eet Aar havde han den 1ste Afdeling af 1ste Bind og en stor Deel af det andet færdig, men d. 20 Sept. 1817 bortrykkedes han af en Sygdom i sit 63de Aar, til stort Tab for Videnskaben. Han tilkommer den Ære, at have opliver den svenske Histories Studium, baade som Lærer og Forfatter. Med et herligt Foredrag forbandt han en utrættelig Virksomhed. Han har leveret, foruden 300 academiske Afhandlinger, meest af historisk Jndhold, en Haandbog over den almindelige nyere, og en anden over den svenske Historie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
En catholsk Præst i Rheinberg havde vægret sig ved at vie et catholsk Fruentimmer, Major v. Namers Datter, til en Protestant, Capitain v. Nievenheim, da disse ikke vilde love ham, at lade deres Børn opdrage i den catholske Troesbekjendelse, og da Bruden, førend Vielsen, forlangte at skrifte og communicere, nægtede Præsten endog Communionen, og truede hendes Børn med evig Fordømmelse. Anledning af denne Sag, af Vicariatet i Aachen 1819 udstedte Omgangsskrivelser, bevægede Overlandretsraad Zum Bach til i et eget Skrift: Ueber die Ehen zwischen Catholiken und Protestanten, Aachen 1821, at føre Anke over denne Fremgangsmaade, og Præsten L. A. Nellessen i Aachen til at gjendrive ham i et andet Skrift: Richtige Ansicht des christlichen Ehevertrags und der gefetsgebende Gewalt der Kirche uder denselben, aus Schrift- und Kirchenrecht aufgestellt &c., Aachen 1821.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
J sit Skrift: Grækenland i sine Forhold til Europa, paastaaer de Pradt, at Grækernes Opstand, en Naturnødvendighed, ikke er at sammenligne med Tidens øvrige revolutionære Bevægelser, eller, staaer i nogen Forbindelse dermed, og derfor ikke kan være farlig for Tronerne; at Tilværelsen af en stærk græsk Stat, med Donau som Grændse, kun kunde være det øvrige Europa til største Gavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Preussens Statsgield. Næst Udgivterne til Krigsindretningerne er Preussens Udgivt til Statsgielden den største Post i Statshuusholdningsplanen; thi dens Forrentning og Afbetaling kræver omtrent 10 Mill. preussiske Thlr. (en Rigsd. preuss. Cour. er 1 Rbd. 1 Mk. 14, 9 s. r. S.) - Man har ofte spurgt, hvorledes kom Preussen i saa stor en Gield, da dog Friedrich den Store, efterat han havde ført den svære Syvaarskrig mod Østerrige, Frankrig, Rusland og en stor Deel af det tydske Rige, endnu kunde efterlade en Skat af 70 Mill., Herpaa kan svares, at den af Hr. Beaumont i den store Encyclopædie angivne Sum af 200 Mill. Th. vilde været mere end hele den i Engelland i Omløb værende Masse af rede Penge, efter Humboldt, men at det Høieste man kan antage, Friedrich har efterladt, ere 40 Mill. Hvad nu denne Konges Gieldbetaling angaaer, da kan det ikke nægtes, at han betalte med et Slags Bankerot, i det han gjorde Laan fra Circulationen, da han lod præge sine Guld-og Sølvmynter under deres Navneværd, og ikke antog dem mere til den Cours, han lod dem præge. Anden Gield havde han ikke gjort, men Sachsen, paa hvis Bekostning Syvaarskrigen blev ført, da dets Hof den Gang fulgte et falsk politisk System, og sluttede sig til Østerrige istedetfor til Preussen, havde en Gield af 56 Mill. Med begge disse bemærkninger kan det Spørgsmaal, hvorfor Friedrich den Store efterlod en Skat, og ingen Gield, vel ansees besvaret. Hans Ærling, den nu regierende Konge, har, efter de ulykkelige Krige 1806 og 7, stridt ligesaa hæderligen som Friedrich. Men ikke deste mindre, vil han sandsynligvis efterlade sin Efterfølger paa Tronen vel Gield, men ingen Skat; thi ved den meget svage Synkendefond, kan Gielden først være betalt om 57 Aar, naar Rigstænderne ikke forøge denne Fond, men hvilket er sandsynligt: thi jo større den borgerlige Frihed er i en Stat, og jo større Persons- og Eiendomssikkerheden er, desto større ere Skattekræfterne og desto høiere Skatterne - en bemærkning, som Montesquien allerede har gjort for Hundrede Aar siden. - Da nu i Edictet om Statsgielden, Rigstænderne omtales paa en Maade, der ikke mere lader nogen Tvivl om deres snarlige Jndførelse tilbage, og da Regjeringen nu virkeligen sysselsætter sig med Jndførelsen af Provindsialstænder, der ere Forløbere for hine, saa vil ogsaa Statsgielden, i Henseende til sin Synkende fonds, snart undergaae betydeligen Forandring, og blive afbetalt i en langt kortere Tid end 57.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Aar. - Kongen er endnu i en blomstrende Alder, og da han fører et maadeholdent Liv og ellers nyder en god Sundhed, saa tør man haabe, at hans Regjeringstid vil vare saalænge, som den store Churfyrstes og den store Konges. Bliver den Synkendefond fordobblet, hvilket dog ikke er saa vanskeligt, saa er Afbetalingsperioden meget kortere, og naar kun 4 Aar førend Kongens He dengang Gielden er betalt, saa efterlader han sin Efterfølger paa Tronen en ligesaa stor Skat som Friedrich den Store, naar nemlig de Fonds, der forhen anvendtes paa Statsgielden, da flyde i denne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Vi vende os nu til en særlig Fremstilling af Oprindelsen til Gielden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
De 217 Mill., som nu den hele Statsgield, udgiør, lade sig saaledes, i Henseende til deres Oprindelse, deele i følgende Hovedsummer: 1) J Aaret 1806 udgjorde Statsgielden. . . . 54,419,149 Rth. 2) Hertil kommer fra 1 Jan. 1807 til sidste Dec. 1812. 3) Fra 1ste Jan. 1803 til 1ste Jan. 1820. . . . . 40,664,206 - 4) Med de ny erhvervede og gjenerobrede Lande bleve overtagne. . . . . . . . . 34,749,303 5) Pengegodtgjørelser for erhvervede Territorialret tigheder a. . . . . 10, 169,916. Hele Statsgielden 217,248,761 Rth. Blandt disse 217 Mill. ere 11 Mill. Treforbeviser, og omtrent 26 Mill. Provindsialgield, der staaer under Statens Garantie. Efter Afdrag af disse udgjør den Gield, der skal forrentes af den almindelige Statscasse, kun 180 Mill. - At ved Betalingen af den flotterende Gield kun opstod en Forøgelse af Statsgielden, der nominal i 4 og 5 pC. Statsgieldsbeviser, kun udgjorde 60 Mill., dette laae aabenbart i den Omstændighed, at Skatkammeret fik de 42 Mill. Rth. Krigscontributioner fra Frankrige, og at et Armeecorps paa 30,000 Mand blev staaende i tre Aar i Frankrig, og af dette lønnet og klædt. Besparelsen for Militairetaten var derved 10 til 12 Mill. Rth. Renterne af Statsgielden saaledes, som den ved Edictet af 17 Juni 1820 blev fastsat, ere nu 7,637, 177 Rth. og den aarlige Synkendefond 2,505, 850 Rth. altsaa tilsammen 10, 143,027 Rth. Til sammes aarlige Forretning og Afbetaling er anviist *) Den største Sum af denne Godtgjørelse fik Danmark for svensk Pommern, der har tilveiebragt den saalænge ønskede Udrunding af den preussiske Stat mod Østersøen. Preussen gav, foruden det til samme af Hannover, afstaaede Lauenburg, 2,000,000 Rthl. I. J Revenner af Domainer, og Forster, (hvoraf Kongen. kun har taget for sig og sin Hofstat 2 1/2 Mill.) . . . 6,868000 Rthl. 2. Af Domainers Salg. 1,000,000 3. Af Saltafgivter 3,275,027 J Alt 10, 143,027 Rthl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Da Preussen 1815 forlod Kimpen mod Frankrige med Hæder, saa befandt Regjeringen sig i samme Stilling, som alle andre Regjeringer. Financerne vare under den lange Krig komne i Forvirring, og man havde en Arriere at ordne, hvis Størrelse man endnu ikke selv nøie kjendte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Dette krævede Regjeringens udeelte Opmærksomhed i adskillige Aar, og i det den henvendte denne paa den store Gienstand, lykkedes det den at blive Herre derover. - Den valgte dertil den samme Vei, som de andre europæiske Regjeringer have valgt. - Først anvendte den de 167 Millioner 921,786 Fr. Krigscontribution, den for sin Andeel havde faaet af Frankrig og som udgjorde 42 Mill. Thl., til den løbende Gields Betaling. Derpaa aabnede den 1818 et Laan paa 30 Mill. Rth. i Engelland, af hvilke den svarede 5 pC. og som i Gjennemsnit blev sluttet til 72. Dette udgjorde 22 Mill. Rthl. i Sølv. Endeligen aabnede den et nyt Laan paa 30 Mill. Statsgields beviser i Aaret 1820, der var forbundet med et Præmielotterie. Dette paatog Huset Rothschild, og adskillige Andre sig, i det de forpligtede sig hvert Aar 1820, 21 og 22 at betale ti Millioner. Man kan regne dette Laan for 20 Mill., da Statsgieldsbeviserne kun betale 4 pC. og derfor sædvanligen stode 6670, og indtil de sidste Krigsrygter havde virket saa ufordeelagtigen paa Papirerne, endog vare stegne til 74. Præmielodderne bestode for sig selv og forandrede ikke den oprindelige Værdie af de 30 Mill. - Disse Skatkammerets tre overordentlige Jndtægter udgjorde tilsammen 84. - Med de 42 Mill. Rthl. Krigscontribution.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
fra Frankrige var Halvdelen af hele Arrieren betalt. Med de laante 42 Mill. i Sølv blev den anden Halvdeel betalt, saa at ved Afgjørelsen af den flotterende Gield egentligen kun en Forøgelse af 42 Mill. i Sølv fandt Sted i Statsgielden, men hvis Navneværd i 4 og 6 pC. rentebærende Statsgieldsbeviser og Obligationer udgjorde 60 Millioner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Statsgielden er utilbagekaldeligen fastsat til 180 Mill. 91,720 Rth. Skulde i Fremtiden er nyt Laan være nødvendigt, saa kan dette kun skee med Rigstændernes Samtykke og deres Tagen paa Raad med. - Til Underpant for denne Statsgield er givet Statens samtlige Formue og Jndkomster, men især Jndkomsterne af Domainerne, Forsterne og de sæculariserede Godser, i hele Omfanget af hele Monarkiet, paa de, som ere nødvendige til at tilveiebringe de 2,500,000 Rthl. til den Kongelige Families Underhold &c. nær.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Statsudgivten er fastsat til 50 Mill. 863, 150 Rthl., som den paa ingen Maade tør overstige, (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Kjøbenhavns Børs, d. 25 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. - Rbd. Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1s. Obligationer (med Renter fra 11te Dec. 1822) 2 1/2 a 73. Nationalbank-Obligat. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 100 a 100 1/2 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 126 Rbdl. Sedler pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Sedler 13 1/2 Rbdlr. pr. 10 Spec. norsk. - Svenske Sedler 60 s. - Disconto 5 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-25
Berigtigelse. Husene No. 48 i store Kongensgade og paa Hjørnet af samme Gade og Dronningens Tvergade, vare vel vurderede til Auctionen for 10,000 Rbdlr. Sølv, men ikke assurerede i Brandcassen til en saadan Sum. Da Assurancesummen er 16,000 Rbdlr. Sølv, saa er Sammenligningen med Bryggergaarden No. 7 paa Vestergaden, der blev solgt en Trediedeel under Assurancesummen, ikke i dette Tilfælde adævatKjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-03-01
Nyeste : Skilderie af Kjøbenhavn. 10000 Om Tyvende Aargang. No. 17. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 1 Marts 1823.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-03-01
Her er det saare sjelden Nødvendighed, der hindrer ham fra at holde sine Børn til Skole, og trænger saaledes, ifølge sin trangløse lykkeligere Stilling, ikke til den Overbærelse, som den hoveriegjørende Bonde behøver. Jndsenderen har havt Leilighed til at kjende begge Slags Bønder og i sine Jagttagelser over dem, med Hensyn til Skolevæsenet, altid fundet, at Skoleforsømmelser meget sjeldnere fandt Sted hos Selveierbondens end hos Hoveriebondens Børn. Man feiler neppe, naar man i Hoverieforeningen med saa mange andre Forpligtelser søger den vigtigste Aarsag til den ustadige Skolegang, skjøndt det ikke kan nægtes, at den fra Fortiden nedarvede friere og mere oplyste Aand, der er egen for den slesvigske Bonde, der kun kjender Hoveriet af Navnet, meget begunstiger Skolernes Virksomhed, medens det synes, at der endnu hos Hoveriebonden ere Levninger af en Aanden sløvgjørende Trældom, som Tidsomstændighederne ikke modarbeide, og som vil vedblive hos Mange at yttre en skadelig Jndflydelse paa Jnteresse for Skolen, indtil det slaviske Sind, under en heldigere Stilling, efterhaanden opløser sig i frie og ædle Menneske- og Borger følelser. (Fortsættes.) Misceller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-03-01
Da Lord Byron under sit Ophold i Athenen 1809 faae de friske Spor af Lord Elgins Bortførelse af græske Mindemærke, og læste dennes og hans Gemalindes Navn paa een af Minerva templets Piller, blev han saa opbragt, at han udslettede Mandens Navn, medens han var saa galant, at lade Konens blive uberørt. Men for dog at sætte Lorden et Minde, skrev han paa den vestlige Side: Qvod non fecerunt Gothi 7 Ho– det fecerunt Scoti. (Hvad ei Gother gjorde gjorde Skotter.) Jmidlertid var Paastanden dob neppe saa rigtig, thi Elgin var ikke den før giærer; han fandt Mindemærkerne allerede ødelagte i Forveien, og, hvad der var det værste af at, Ruinerne i Tyrkens Vold, under hvilken i den nuværende skrækkelige Krig desuden maatte blive ødelagte. Man er derfor Lord Elgin samme gaf skyldig som den Mand, der i en Jldebrand, redder kostbare Vægmalerier, om han endog var nødsaget til at skjære dem istykker, thi noget er dog bedre end intet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-03-01
J Danmark var indtil Tiderne bleve saa ufordeelagtige for al literair Afsætning, Oplagenes Størrelse i Almindelighed fra 1000 til 1500 Exemplarer. Af Ordbøger, Lære- og Skolebøger tryktes endog 2000 til 4000 Exemplarer. Den afdøde Agent Gyldendal trykte næsten af intet Værk færre end 1000 Exemplarer, Romaner selv ikke undtagne. Men i de Tider var den almindelige Priis 3 s. for Arket paa Tryk= og 4 s. paa Skrivpapir. Holberg, som havde den Vane, selv at forlægge sine Skrifter, solgte dog gjerne det sidste Oplag til en Boghandler. Dette var f. Ex. Tilfældet med hans Danmarks Historie, hvis tredie Oplag er trykt paa Pelts Forlag. Uagtet Holberg nok var den eneste danske Forfatter, der samlede Formue ved sine Skrifter, saa siger han dog i sin Levnetsbeskrivelse (Udv. Skrifter T. 21, S. 552) "Jeg nægter ikke, at jeg ved mine Skrifter noget har vundet, men det er ikke nær saa meget, som Folk forestille sig. Gevinsten har aldeles ikke svaret til Arbeidet; thi en Procurator kan ved en eneste Sag, og en Doctor ved en eneste Feber fortjene mere end jeg ved nogle Aars Skriverie. Og kan tjene til Beviis de store usolgte Oplag, som jeg endnu haver paa Halsen. Ja, jeg tør sige, at een eneste liden Bog, kaldet den bedende Kjæde, og Müllers Postil giver flere Renter af sig end alle mine Skrifter.