Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-10-15
Den 27de Mai 1830 indskibede sig Michaud med sin unge Reisekammerat Poujoulet i Toulon, Seilladsen gik forbi de Lipariske Øer, hvorved de havde Leilighed til i en heel Nat at betragte de majestætiske Udbrud af Vulkanen paa Øen Stromboli. Da Morgenen frembrød viste sig andre Gienstande for deres Blikke; Strandbredderne af denne vulkanske Øe vare beplantede med Viin, Olietræer og Korn; man saae Bomulds plantager, Haver, Lystgaarde, Flokke af Gedder med deres Hyrder; ja paa den nordøstlige Rand af Vulkanen lod sig endog see en liden Stad. Denne Sikkerhed, siger Forfatteren, disse Anlæg bestemte til Glæden, saa nær ved Siden Tirsdagen den 15. October 1833. Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene. af et ildsprudende Bierg, er i Begyndelsen et overraskende Syn; men Forundringen taber sig, naar man betænker hvad der foregaaer i vore at Revolution uophørligt truede Stater, og desuagtet vedblive Hoffesterne, Skuespillene, Jntrigerne og Smigeren deres sædvanlige Gang; (den Contrast ligger desuden i Menneskenaturen, at Mennesket er paa den ene Side den frygtsomste Skabning, og paa den anden Side et Væsen, som overmaade let vænner sig til Fare; begge Phænomener ere grundede i Jndbildningskraftens Overvægt i Menneskets Natur. Michand overlod sig ombord paa Skibet til melancholske Betragtninger over den besynderlige Contrast imellem en yppig Vegetation og en Jld, som kaager under Jorden. Forfatteren begav sig først til Grækenland og gik i Land i Navarino. Denne Stad, som er bleven saa berømt ved den bekiendte Søebataille; dens Omegn var engang blomstrende, nu er den øde. Han giorde en Excursion fra Staden til det nærliggende Pylos, som Homer kalder det Guddommelige, og var engang Oldingen Nestors Residence; dennes Svada er forstummet; men nogle Levninger af den gamle Boelig skulle endnu være blevne conserverede. Fra Navarino kom Hr. Michaud til Modon, denne Stad har kun 200 Jndvaanere og iblandt dem 3 til 4 Tyrker, som ere blevne til en Gienstand for Nysgierrigheden. Efterat have indskibet sig i denne Stad, seilede Michand rundt omkring Morea, og ankom til Napoli di Romania; hvor han aflagte et Besøg, hos Greven af Capo d'Jstria, og holdt med ham en mærkværdig Samtale. Jeg gik igiennem en eensom Gade, fortæller han, og ankom til et Huus af et simpelt Udvortes. Jeg kom igiennem en snever og mørk Gaard, steeg op af en Træe trappe og kom ind i et Forværelse, hvori der ikke var noget Menneske. Denne Simpelhed min dede mig om det gamle Grækenlands Dyder, og det kom mig for, som jeg skulde besøge Phocion eller een af Oldtidens Philosopher Præsidenten modtog mig i en stor Sal, hvori Lyset trængte ind fra alle Sider, og hvori Solens Skin var næsten den eneste Prydelse; thi jeg saae kun en Sopha langs med Væggen og et Secretair, hvorved Hs. Excellence skrev. Jeg fandt i Præsidenten en Mand paa 55 Aar. Hans Phystognomie røbede Aand og Godmodighed; hans Forhold en Hofmands Høflighed, forbunden med en Diplomats tilbageholdende Tone. Hans Udtale var let og behagelig; hans Foredrag røbede meere Fiinhed end Styrke i Tankerne. Hvad han sagde var ikke saameget det, som Erfaringen lærer, som politiske Speculationer, og han syntes mere at høre til Platos sværmeriske Skole end til Periklos politiske. Hans Forfængelighed, hvilken han slet ikke søgte at fordølge, røbede ved det første Blik at han var en Græker.