Ribe Stifts Adresseaviser, 1799-02-05
Dagen før Juledag sidstleden var en Mand selvet udfra Strynde med en Jolle, for at besørge et Ærinde i Marstal. Dagen tilforn havde der ved stille Veier været entynd Jis paa Havet; men om Natten var den ved Bræsten reven op fra Strynøe og havde sat sig langs med Ærøe. Da han kom til Jsen, var det ham umueligt at arbeide sig derigiennem, og maatte altsaa krydse tilbage imod en heftig Nordestvind. Jmod Aften blev Blæsten haardere; Vandet, som slog ind i Jollen, frøs strax og gjorde den tungere; hans Kræfter at mattedes af at roe imod Veiret; og det syntes at blive ham næsten umueligt at naae Landet. Da man blev det vaer paa Stryn, løb syn raske unge Mænd til Stranden, for at komme ham til Hielp. De trak en lille Baad i Vandet, hidsede Seil og naaede ham hastig, da de havde Vinden med. Nu streg to af dem over i hans Jolle; de gav ham og en Seil stage, som han behøvede og som de troede at kunne undvære. Da de meente, at de let kunde roe den korte Vei tilbage; og ved det Hielp, han fik, lykkedes det ham omsider at komme i Land. De Fem, som bleve tilbage i Baaden, roede nu af alle Kræfter. Men da Stormen var dem imod saa drev de bestandig tilbage; Vandet Slog ind til dem, og fyldte snart Baaden med Iis; og da Natten faldt paa, nødtes de til at opgive Haabet om at kunne naae Landet. De maatte drive for Stormen, som snart satte dem ind i Jsen Sydost for Langholm. Her saa de intet andet end Døden for sig, Jsen voxte bestandig til omkring dem, og truede med at knuse Baaden frik. dog var den endnu saa blød, at de ved Furker og Aar, som de havde med kunde bestandig bryde Jsen og holde Baaden frie. Under Dødens Angest og en skrækkelig Kulde tilbragte be her den lange stormefulde Nat. De hidsede Seilene, for at de desbedere kunde sees, og faae Hielp, naar Dagen kom. Mod Dag begyndte det at snee; men lykkeligviis blev Veiret igien klart et Par Timers Tid Juledags Morgen, før den stærke Snee begyndte. De brave Marstalske Søefolk, som Dagen tilforen havde seet den lille Jølle i Forlegenhed paa Søen, og allerede tænkt paa at komme den til Hielp, fik nu Baaden at see i Jsen. Og strax besluttede Endeel af de dristigste og raskeste iblandt dem at forsøge alt mueligt, for at redde disse Ulykkelige. Otte Mand satte en stor Jolle paa en Slæde, trak den over Jsen, hvor den kunde bære, brød Jsen hvor den var forsvag, men med alt deres Arbeide kunde de ikke komme nær til Baaden. Atter lige saamange forsøgte det ligesaa forgiæves paa et andet Sted. Endelig lykkedes det for otte andre at komme Baaden saa nær, at de kunne raabe til den Med inderlig Glæde erfarede de nu, at de alle vare i Live og endnu havde Kræfter nok til at kunne krybe til dem over Jsen. Med en Aare under sig forsøgte de at undgaae Døden ved at give sig i den yderste Fare, thi Jsen var nogle Steder saa tynd, at de kunde trykke den igjennem med en Haand. Men Forsynet havde besluttet at redde dem. De kom alle lykkelig over ti Jallen; og kunde nu forfriske Kræfterne paa de Levnetsmidler, som de gode Folk fra Marstal havde taget med til dem. Endogsaa dette havde de maatte undvære i den skrækkelige Nat, da de et havde givet sig Tid til at forsyne sig med det allermindste, inden de tog hiemme fra. At som unge, brave Mænd saaledes ikke bleve Offer for deres Lyst til at hielpe deres Medbrødere, at ikke derved saamange Koner ere blevne Enker, saa mange smaae Børn faderløse, alt dette skyldes den ædle Jver, hvormed 6 bristige Marstallere kastede sig i Faren, for at redde deres Medmenneskers Liv. Da de vare blevne bierget, tilbød de af Taknemmelighed al den Betaling derfor som de kunde give; men de ædle Mennesker, som havde heulpen dem, svarede: at ingen Tilbud af Penge, kunde have bevæget dem til dette ypperlige Foretagende de havde kun gjort det for at redde deres Liv; dettte var skeet, og anden Belønning vilde de ikke have. Men stedse skal denne ædle Handling bevares i en taknemmelig Erindring hos de Frelste og deres Venner, og enhver, som hører derom, vil beundre og elske de brave Marstalleres Menneskekierlighed og Mod. Avertissements undertegnede ønsker sig 2de unge Menneskeer i Kost 2 og Jnformation, i Christendoms Øvelse, Skrivning og Regning, enten strax, eller til næst anstundende Paaske. Høyen Skole pr. Weile, den 31te Jan. 1799. Lauriz Wandborg Aars. H. Kiøbmagergaden Nr. 215, trykkes blaat og hvidt, J samt Sirtser af alle Slags Mynster, og glettes som det var nyt. True Ritmesterinde Blohms fradøde store Selveiergaard i Schierup Bye, 1 1/2 Miil fra Weile, 2 Mile fra Fridericia, og 3 Mile fra Colding, vorde solgt ved offentlig Auction Mandagen den 18de Februarii næstkommende. Samme betydelige Gaard, af mange Bygninger, og vigtige Eiendomme, liggeni Weile Amts behageligste og frugtbareste Egn, ved Landeveien mellem 2de af ovennævnte Kiøbstæder, Weile og Fridericia, og staaer for Hartkorn Ager og Eng 15 Tdr. 2 Skpr. 2 Fdkr. samt Skov 2 Skpr. 1 Fdkr. 2 Alb., og er med Byens øvrige Eiendomme opmaalt, til Udskiftning af Fælledskab. Paa nogle af Gaardens Jorder ere 6 Beboere, som alle holde Bæster og Qvæg, og forrette Arbeide til Gaarden, saavel Spænd, som Gang=Dage, foruden den Afgivt de svare i Penge. Ved Gaarden er og en fordeelagtig Kiøkken= og Frugt=Hauge. Saasnart Gaarden er solgt og tilslaget, sælges og Schierup Sogns Kongetiende, hvis Tiendeydende Hartkorn er 100 og nogle Tønder, og dernæst foretages Auctionen over Stervboets Besætning, Ud= og Jndboe, som vedvarer de følgende Dage, indtil alt er bartsolgt. Auctionen holdes i Stervboegaarden og begyndes fornævnte Dags Formiddag Kl. 10, hvor Lysthavende ville behage at indfinde sig, da AuctionsConditionerne bleve bekiendtgjorte. Fridericia den 28de Januarii 1799. H. Buhl. Raadmand og Herredsfoged. Piedsted Bye og Sogn, Holmanns Herred, Ri J ber Stift, er Enke Provstinde Anna Maria Einsperg ved Døden afgangen, og hendes Stervboe af mig, som Skifteforvalter, taget under lovlig Behandling, ved hvilken Leilighed Datteren Jomfrue Jacobine Kirstine Einsperg angav, at den Afdøde skal have havt en Datter ved Navn Anthonette Magrethe Einsperg, som var givt med en Controlleur i Kiøbenhavn, hvis Navn huus og ikke kunde angive, men hun skal være død, uden at det vides, om hun har efterladt sig Livs Arvinger, eller ikke. Disse, saavelsom om ellers andre skulle være til, indkaldes altsaa herved at melde sig hos mig til de i Loven bestemte Tider, de umyndige med Værger, og legitimere deres Arve=Ret. Ligesaa indkaldes og til samme Tid Stervboets Credi= og Debitorer. Gaurslund Præstegaard, den 28de Januarii 1799. H. Steenberg. Provst for Holmanns Herred. disse Dage er mig fra stiaalet et Par Sølv Skoespænder mærket l. E. C. S. og F. Stempel, Kiøbenhavns Prove, hvo som kan opdage disse, loves en Douceur af 5 Rdlr., og Navnet fortiet om forlanges. Fridericia den 29de Januarii 1799. Gottlieb Stutter.