Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-03-15
Oberste Boutier kom i 1823 tilbage til Frankerige fra Grækenland; han siger i Jndledningen til sit Skrift: at han er ingen Skribent; men at han allene har opsat det for bedre at opklare Be grebene blandt de Franske om den sande Tilstand, i dette Land, da man giorde sig de urigtigste Forestillinger og hvad der var foregaaet; han vil fortælle som Øienvidne og med Sandhedskiærlighed og aabenhiertigen beskrive det Onde som det Gode; forresten er han ingen Tilhænger af det nyemodens Frihedssværmerie, og dette havde ikke lokket ham til Grækenland. Voutier forlod Marseille den 1ste August 1821, ledsaget af en riig Skottisk Adelsmand og nogle unge Grækere, som havde studeret i Europa og nu vilde kjæmpe for deres Fædrenelands Frihed; de havde 10000 Flinte med, kiøbte paa Veien 3 Haubilser i Genua og ankom til Hydra den 1ste September. Denne Øe er en nøgen og næsten ubestigelig Klippe; som et Underværk af Jndustrien var den bleven en Middelpunkt for Handelen og Grækenlands Hielpekilder og er nu dets Skytsværn. Husene ere overmaade smukke og de fleeste af dem prydede med Jtaliensk Marmor. Jndvaanerne røbe en god Smag, udvise den meest udsøgte Reenlighed og deres Klædedragt er ikke allene elegant; men endog pragtfuld, selv de simpleste Matroser pleie at vælge de meest glimrende Farver. Men Fruentimmerne ere meget indskrænkede i deres Pynt, fordi Primaterne have forbudt dem at bære Juveler og indskrænket deres Dragt til den sorte Farve, eftersom der havde taget en for stor Luxus Overhaand iblandt de ringere Classer. Forresten ere Hydriotinderne ligesaa sædelige, som de ere smukke. De holde endnu fast ved den gamle Grundsætning: at en Kone ikke skal søge at behage andre end sin Mand, og leve meget indgetogent og stille; Mændene viiste sig meget jevne og godmodige og modtoge de Fremmede med en glad Deeltagelse. (Hydrioterne udvise saaledes hvad der kan blive af Grækerne, naar de først slippe løs fra Tyrkernes Aag og faae Tid til at blive dannede; thi saa gode Mennesker ere Moreoterne ikke; men hvorledes ere de ogsaa blevne behandlede?) Voutier lærte Hydrioterne at kaste med Bomber, og giorde dem bekiendte med et nyt Slags Jldkugler, hvoraf de siden betiente sig med Fordeel. – Den 4de September afseilede Voutier med sit Selskab til Morea og landede i Astro; der faae han den berømte Spezziotinde Bobling, som dengang blokerede Napoli di Romania med sine Skibe, og hilsede paa de Nyeankommende. Hun er 45 Aar, af et aabent Væsen og endnu smuk Hun loe ret inderlig, da Voutier fortalte hende, at man aftegnede hende i Paris med Pistoler og en stor Sabel; hun er ingen Heltinde; men fuld af Patriotisme. Hendes Mand blev myrdet i Constantinopel, hendes ældste Søn dræbt i Begyndelsen af Krigen; hun viiste de Fremmede sin yngre Søn, kun 12 Aar gammel; men som allerede var vant til at bruge Vaaben. Herfra begave sig vore Reisende til den Græske Leier for Tripolitza, denne Moreas Hovedstad, som dengang blev beleiret. Grækernes Faner vare prydede paa den ene Side med et Kors, paa den anden med en Phønix, som staaer op af sin Aske. De Mainottiske Krigere bare desuden paa deres Fab ner deres Forfædres, de gamle Sparianeres, berømte laconiske Jndskrift: Enten med den eller paa den; hvilke Ord stode paa disse Oldtidens Heltes Skjolde. Men den Græske Armee var i en jammerlig Tilstand; de fleste Soldater vare klædte i Laser, og vare bevæbnede med usle Flinte; Laasene vare fordærvede paa dem og fastbundne til Løbet med Reeb; mange vare kun bevæbnede med Landser, som de selv havde forfærdiget, (Med saa svage Midler begyndte det nye Grækenlands Frihed, saameget hæderfuldere vil den gjenopstandne Pboenix hæve sig af sin Aske.) Voutier og hans Venner bleve strax førte til Fyrste Demetrius Ypstlantis Telt, hvor de traf Fyrsterne Canlacuzen og Maurocordato, som begge nedstamme fra Phavarernes Familie, som har givet Wallachiet saamange Hospodarer. – Demetrius Ypsillantii er kun 28 Aar gammel, men han er skaldet, har Rynker, har en svag Stemme, taler igiennem Næsen, og seer ud som han var 40 Aar; han er liden og mager, og besidder ingen af de udvortes Egenskaber, som udkræves for at imponere et uvidende Folk og træde frem i Spidsen af en Revolution. Men forresten har han faaet en god Opdragelse, besidder en ædel Characteer, underkaster sig de største Besværligheder, og udsætter sig for de største Farer, uagtet sin svagelige Constitution, fordi han er bestæret af en ivrig Fædrenelandskiærlighed; ogsaa forstaaer han sig noget paa Krigen; thi han har været med i Feldtoget i 1814, da han tiente ved den Russiske, Armee, som Capitain ved Gardehusarerne. Hans Broder Alexander havde afsendt ham med en uindskrænket Fuldmagt for at sætte sig i Spidsen for Jnsurgenterne i Morea; men han fulgte sine Jnstructioner altfor ængsteligt og vidste ikke til rette Tid at give efter for et Modpartie, hvis Modstand har havt en betydelig Jndflydelse paa Grækenlands og paa hans egen Skjebne. Han var ankommen med et talrigt Følge, med en vel opfyldt Casse, tildeels ved hans Søster Marias Ædelmodighed, som havde skiænket Fædrenelandet sin Medgift, var vel forsynet med Vaaben og bar et almindeligt agtet Navn; og han blev overalt modtaget af Folket, som kun savnede en Anfører, med Hengivenhed og Enthusiasme, og kunde have givet Sagerne en heldig Vending; men han var omgivet af slette Personer, som fiernede alle gode Borgere og Patrioter fra ham. Han stod imidlertid paa Spidsen af sin Magt, da Boutier og hans Ledsagere ankom til Tripolitz; de vare de første fremmede Officere, som vare ankomne til Grækenland; han modtog dem meget godt, og overdrog Boutier, da han erfarede, at han var Jngenieur, at lede Arbeiderne for den beleirende Stad. Tripolitza er Hovedstaden i Morea, den ligger i en Slette, som er omgivet at Defileer, som ere meget vanskelige at passere; Staden var i lang Tid ubefæstet og blot dækket af et lidet Castel paa en af Høiene; men en Pascha havde for at sætte den i Sikkerhed mod de Keftis Angreb (Ordet betyder Røvere, og bruges af Tyrkerne om de ubetvungne Græske Biergbeboere; men betragtes af disse som et Hædersnavn, omgivet den med Mure, af 15 til 20 Fods Høide, med Skydehuller og smaae Taarne med Kanoner i en vis Afstand. Uagtet disse Fæstningsværkers Ubetydelighed havde Grækerne dog beleiret Staden forgiæves i 5 Maaneder; men de manglede næsten alle Midler til Angreb, og der laae en talrig Garnison i Staden, commanderet af en tapper Kiøya Bey. - Chorschid Pascha i Morea, som laae til Feldts med Ali Pascha, havde detascheret ham dertil for at qvæle Opstanden; han havde paa Veien ødelagt Argos og var trængt derpaa frem til Tripolitza; men Grækerne havde besat Defilterne; han mistede mange Folk, leed Mangel paa Levnetsmidler og maatte tilsidst kaste sig ind i Staden, hvor 12000 Tyrker bleve blokerede af 4 til 5000 Grækere. Grækernes hele Artillerie bestod af 5 Kanoner, hvoriblandt to Attenpundinger og to meget slette Mørsere, hvoraf de dog giorde sig store Forhaabninger. Artilleriet var erobret i Napoli di Malvasia; Boutier fik det Hverv, at anlægge dermed et Batterie. Hele Beleiringskampen bestod i at Tyrkerne sendte deres Tirailleurer ud om Morgenen, holdt sig roelige om Middagen, hvorved Skildvagterne saa stille paa Volden og røgede deres Pibe, om Aftenen begyndte Geværilden igien og mod Natten begav hvert Partie sig til Rolighed uden at lagttage nogen Forsigtigheds=Regler. Ved disse Udfald og Fægtninger gik det i Almindelighed saaledes til de Græske Soldater nærmede sig Murene saa tæt de kunde, skiældte Tyrkerne ud af alle Kræfter, og udfordrede dem derved ligesom fordum Homers Helte; tilsidst tabte disse Taalmodigheden og giorde et Udfald; nu kom det da til en Fægtning, hvori Grækerne i Almindelighed stod sig godt, og lærte desuden derved tillige at bruge deres Vaaben. Boutier saae en Aften 30 Græske Tirailleurs at byde 100 Tyrker til Hest Spidsen; men en Græsk Soldat, som havde vovet sig for langt frem blev afskaaret og taget til Fange; Tyrkerne satte ham paa en Pæl og stegte ham ligge for Grækernes Øine Fyrste Maurocordato blev afsendt fra Leieren med en Mission for at ede Jnsurrectionen i Livadien, og Fyrste Cantacusen, en Mand af Talenter med en anden til Øerne; men han lod til at være misfornøiet, forlod Grækenland og begave sig til Europa. Omstændighederne begyndte imidlertid at blive betænkelige for Grækerne; en Tyrkisk Eskadre nærmede sig Modon og Coron. Primaterne kom sammen for at lægge en Plan til at forsvare Halvøen; men der manglede Penge og ingen vilde contribuere dertil. Armeens Mod begyndte at synke; men Biskoppen af Helos opflammede det igien ved en Gudstieneste han holdt paa Spidsen af en Klippe i heele Armeens Paasyn; den aflagde den høitidelige Eed, at ville dør for Friheden. Beleiringen tog nu ogsaa en meere gunstig Vending; i en Fægtning mistede Tyrkerne 30 Mand og flere Heste; hos en dræbt Tyrk fandt Soldaterne en Pung med 500 Piastere. Grækerne satte sig fast lige under Muurene af Fæstningen. Af Tyrker, som flygtede ud af Staden erfarede man, at Hungersnøden der var meget stor, Jøderne i Staden tilbøde Grækerne en stor Pengesum naar de maatte slippe ud af Staden; men det blev afslaget, fordi hine vare yderst forbittrede paa dem, fordi Jøderne i Constantinopel havde ladet sig bruge til at mishandle den dræbte Patriarks Liig. – En Dag, da mange Tyrkiske Oldinger, Qvinder og Børn kom ud af Byen, var det rørende at see hvorledes Grækerne kappedes med hinanden om at uddeele Brød, iblandt dem. Dog bleve alle alle Underhandlinger med Tyrkerne afbrudte og Garnisonen besluttede at forsvare sig til det yderste.