Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-06-21
J den Jversenske Avis læses, formodentlig i Anledning af en Artikel, som nyeligen har staaet i Slagelse Avis, og derfra har været optaget i Skilderiet Nr. 42, følgende: "At Danmark er et Kornland, og Kornsalg Statens vigtigste Kilde, det veed Enhver. At næsten alle Europæiske Stater mødtes med det Uheld udi afvigte Aar, at see deres Kornavl fordærvet og næsten tilintetgjort, der forvoldte Hungersnød, Udvandringer og uopregnelige Ulykker, er ogsaa bekiendt. Lykkelige Danmark, som i dets Sted indavlede en god og rig Høst, i det mindste kan jeg bevidne, at jeg paa mine Gaarder, og Eiendomme udi afvigte Aar, indavlede ret godt Korn, og ikke fandt en ladebrændt Kiærne. Mine besøgende Venner af Omegnen, saavel som mine Correspondenter udi samtlige danske Provindser, have sagt og meldt mig: at de have mødt den samme Lykke, troede derfor snarere at læse et Par Ord om Lovsange og Takoffere til Forsynet for Danmarks udmærkede Lykke, end det at finde i vore danske Aviser (som læses endog Udenlands), at en Mand i samme er optraadt, der gandske nedværdiger dansk Korn fra afvigte Aar, (jeg vilde helst troe af Ukyndighed; i alle Tilfælde bliver dog denne Jndrykkelse ligesaa upolitisk og utilladelig, om endog kunde bevises at Kornets Bedærvelse paa een eller anden enkelt Gaard haver fundet Sted, naar den store Mængde havde avlet tørt og godt Korn. - Jngen er forpligtet at modtage andet Korn, end det derved lovligt Syn kan kaldes forsvarligt KiøbmandsGods. Forfatteren af dette Stykke synes at have misforstaaet den sande Mening af den Artikel i Slagelse Avis, som han ivrer imod. Det er ikke vort Korns naturlige Beskaffenhed, som enhver veed, er saagod som den kan være, men dets Behandling til Forsendelse søeværts, man klager over. Det er noksom bekiendt, at det østersøiske Korns Fortrinlighed ene bestaaer deri, at det først tilbørligen renses og derpaa tørres. Men dertil har man i de østersøiske Kornlande egne Indretninger, som man ogsaa kunde have i Danmark, om man vilde. Naar man altsaa tilraader den danske Landmand, at behandle sit Korn, saaledes, at det kan forsendes til fierne Steder, uden at man behøver at befrygte, at det fordærves, naar det er 14 Dage underveis, og det ene og allene fordi det ikke er tilbørligen renset og tørret, saa er dette ikke at nedværdige det danske Korn, men tvertimod at opværdige det tilden Rang, det for sin indere Godheds Skyld fortiente. At man paa mange Steder her i Landet, baade har sørget og endnu sørger for at Kornet behandles tilbørligt, det nægtes ikke. Jøvrigt er her ikke Talen om at levere forsvarligt Korn i Landet selv, men om at levere Korn, der taaler at forsendes søeværts til fierne Steder, og om dette kan man ikke sige: "at Jngen er forpligtet at modtage andet end forsvarligt Kiøbmandsgods, thi den Trøst kan den ikke være tjent med, som fører det mange Mile bort til Søes. J Engelland behandler man Kornet paa følgende Maade: Man kaster og svinger det ideligen; eller øser det igiennem et Trug eller en Mølletragt, fra det ene Loft til det andet; naar det er kastet og laftet saaledes 14 Dage, i de første 6 Maaneder, behøver det siden mindre Arbeide, naar det gjemmes paa et tørt Sted, kommer der Orme deri, saa kaster man det paa nye, og ind gnider Stederne i Nærheden med Olie og Urter, hvis skarpe Lugt fordriver Kornormene. Man betiener sig hertil især af Løg og Attik, ogsaa dræbes de snart ved at udsættes for Solen. Naar man har bevaret Kornet for alle Ureenligheder i en Tid af to Aar, og befriet det for al sin Hede, saa kan det holde sig om det saa var i 50, ja 100 Aar, naar det lægges i Gruber, der bedækkes med svære tæt sammenføiede Planker, vil man gjemme det endnu bedre, saa bedækker man det med ulædsket Kalk, derved overtrækkes det med en Skorpe, igiennem hvilken hverken Luften eller Jnsecter kan trænge. Men saa megen Umage ville de fleeste af vore Landmænd neppe giøre sig, især da de kunne sælge saa meget af deres Korn til Brændeviinsbrændere, der, til det Brug, de giøre deraf, ikke behøve at bryde sig om dets Reenhed, og mangen en Bonde endog maaskee indbilder sig, at der er Fordeel ved saaledes at faae Klinte betalt som Korn. (Skild.)