Viborger Samler, 1808-08-29
Indenlandske Tidender. Korfør 22de August. General Grev Ahlefeldt kom til Svendborg i Gaar Aftes og overbragte den glade Tidende, at Spanierne hareforladt Langeland. Et Kompagnie af Dronningens Regiment er kommetil Taasinge i Gaar Eftermiddag. Den hele Flaade mellem 70 til 80 Skibe stærk, trydser i Dag under Bedækning af nogle Orlogskibe, Fregattet og Drigger nord efter men kommer kun langsom afsted, da Vind og Strøm er imod. Nord fra, kommer en Konvo, omtr. 40 Skibe stærk bestaaende af Fregatter, Brigger og Galeaser; de ere endnu Kl. 12 Middag ikke komne Sprogøe forbi Helsingør d. 21de Aug. Jgaar Eftermiddags ankom en Parlamentærbaad med 19 og deriblandt nogle danske og norske Søefolk, som i Følge Forbudet mod Parlamentering blev afviist. En enge Kanonbaad, som syntes meget næsvis, vendte efter 3 Batterieskud flux over ad igjen. J aftes eller i Nat lod det, som og Røverne vilde iværksætte deres forhen yttrede Trudsel: at tage Kort Adeler. Kl. 11 ½, med Stille og Mørke, roede Patrolbaaden, forbi Fregatten; den var paa Anraab neppe passeret Skibet, før Kapt. J. Lind kunde skimte et andet tilroende Fartøi. Det blev tilraabt og Svaret lød ogsaa Patrol. Lind forlangte Feltraab, og man gar et uforstaaeligt Svar og vedblev at roe. Han bød at skyde, sigende: det er ikke rigtigt. Man fraraadede ham dette paa Formodning, at det kunde være en af Kanonbaadene, som foretog en Øvelses= eller Spejdetuur. Nu saae han en Barkasse buxere den anden, de vare 3 og nær Skibet, han sendte strax Styrmanden, med 3 Mand i Land for at faae Understøttelse. Nu lagde de sig ved Skibet og begyndte at entre. Endnu vare kun 13 Mand paa Dækket til Vagt, de øvrige skulde vækkes. Een af de Entrende raabte som paa dansk Her er D...... tordne mig ikke godt at entre, her er Entre Net. Der fyrtes fra Barkasserne med Geværer, og alt søgte en Mængde rundt om Skibet at entre. Men paa Linds Raab; Rask Gutter ikke skulle de tage Kort Adeler, gik det løs med Huggerter og Bajonetter; de drattede som Fluer, og snart opgave de Entringen og vendte tilbage. Nu fyredes paa dem med Kanoner. Ved et Skud, som maae have været meget virkende, gaves et Vraal, hvis Lyd kunde endog høres af Skildvagterne paa Lappen. Det var et 24 pundig Karonadeskud med Kartætsker. Fra Smedehauges Batteri skeede 2de Skud. Kanonbaadene kom tilsomst ud, men hine vare alt paa Tilbagetog. Paa Linds Skib fik en Mand, sort af Farve, men rask af Mod, og brav som dansk, en Kugle ved den høire Side af Brystet, desuagtet greb han endnu en Sabel til Havn, men tumlede ned i Rummet. Han lever neppe. En anden fik et Streifskud paa Armeen. Hele Angrebet varede knap et Qvarteer. Neppe vove de saasnart at komme igjen, da de fandt de Danske lysvaagne. De, som paa Linds Skib ved Mod og uforfærdet Raskhed især have udmærket sig, skulle siden vorde opgivne. Fjenden havde valgt en i deres Mening passende Lejlighed. Det var meget mørkt. Jgaar Nat hørte de Allarmtrommen, thi den lader sig vel i stille Nat høre did, og saa have de vel troet os desto roligere. Ja, var det muligt, skulde man forledes til at troe, at han havde Nys om, at Tiden med Linds Folk var udløbet i Forgaars og at nogle igaar havde gjort Mudder og vilde forlade Skibet. Vel nu, at alle forbleve ved Skibet og Fjenden fik blodige Pander. Alle Sabler og Bajonetter vare blodige og hele Finkenettet fra Agter af til Storrøstet er fuldt af Blod. Man saae efter det skeete Vraal et Lygte Signal paa Admiralskibet men da drog Fienden alt tilbage, Vore tililende Kanonbaade fandt nogle af Fjendens Aarer, som vare omvundne med Uld.