Viborger Samler, 1845-01-18
Frankerig. Paris, den 8de Jan. Den Efterretning, at Montalivet – Generalintendanten for Civillisten - skal have inddrakt sin Demission, som imidlertid foreløbig er afslaaet, har vakt stor Sensation. Ham - Montalivet – tilskrives det senere reedresserede Frafald af mange conservative Medlemmer af de Deputeredes Kammer, da Montalivet offentlig skal have erklæret, at Guizotministeriets Vedbliven truer Juliidynastiet. Bragt i Harnisk over en Artikel i Constitutionnel, der tilskrives Thiers, har Journ, des Deb. leveret en Modartikel, der udtaler Journalens Forsvar for Doctrinairernes første Stridsmand – Guizot. "Der gives i Frankerig", udbryder J. d. D., en angribelig Person; efter Chartet er det Kongen; men efter Constitutionn, er det Hr. Thiers. Er det ikke skrækkeligt at ville angribe Thiers, denne store Statsmand, denne Mand, som har viist Juliimonarkiet saa store Tjenester, – Men har Guizot da ingen Fortjenester, – Er han maaskee en middelmaadig Minister, – Ærlig talt Constitutionnel, saa beundrer J med os Guizots Talent og Daadkraft. Jveed meget vel, at da Guizot i Aaret 1840 antog Ministeriet, befriede han Ministeriet fra en frygtelig Byrde, fra et trykkende Ansvar, fra en Knibe, hvoraf det ingen Udgang vidste. J var henrykket, da han igjen oprettede Freden, igjen sluttede sig til den engelske Alliance. J finder, ligesom vi, Oppositionens Chicaner angaaende Otaheiti og Marocco latterlige og usle. Forrige Aar - den 29de Januar – da var det ikke den imod Guizot brølende venstre Side, det var Guizot selv, saaledes som han frygtles og rolig stod paa Talerstolen, som J beundrede. Hvad der meest irriterer Eder imod Guizot, det er hans streaarige Ministerium. Hans Anskuelser ere ogsaa Eders; J har kun ikke den Frimodighed at indrømme dette. J staae i en falsk Stilling; J føle det, og Eders Fornærmelser imod Guizot flyde af Eders Misfornøielse over ikke at være hvad han er. Thiers har Fortjenester. Det er en afgjort Sag. Kun skulde man ikke stedse anføre befæstningsloven og Regentskabsloven. Loven om Paris's Befæstning tilstodes kun et fredeligtsindet Ministerium; man vilde have afslaaet Thiers det. J Regentskabsanliggendet holdt Thiers en god Tale, men han havde med alle sine Stemmer dog ikke kunne hindre Lovudkastets Antagelse. – Vi ere retfærdige; Thiers har større Fortjenester. Constitutionnel vil vel vogte sig for at citere Septemberlovene. Vi anføre dem, og den Andeel, han havde i hiin vanskelige Tids Love og Forholdsregler, – Love og Forholdsregler, som have udrevet Frankerig fra et truende Anarki. - Men vi troe ikke at Ministeriet af 1840 hører til Thiers's Ærestitler. - Constitutionnel har henrevet os til denne Polemik; vi angribe ikke gjerne Nutidens meest fremragende Characterer. Ak! hvor gjerne ønskede vi ikke at see hine Mænd forenede for at fremme eet Formaal, for at befæste vore Jnstitutioner. – Nu see vi dem kun virke i Ærgjerrighedens og Selvsygens Jnteresser, Ja, der var en skjøn Tid efter Julirevolutionen; at, den er kun altfor hurtig forsvunden! Dengang vare alle Mænd af Talent - Ministre og Deputerede - enige, enige i patriotisk Selvforglemmelse for at forsvare Fred, Orden, Throne og - Charte. Ja, Thiers var en af hine Mænd, det have vi ikke glemt. Hvad handles der nu om? Hvorfor angriber man Ministeriet; Man svarer os ikke, fordi der handles om en af hine Jntriguer, der kun have til Hensigt at skifte Personer. Paris, den 9de Jan. Moniteuren erklærer, at Rygtet om at Grev Montalivet skulde have indrakt sin De mission som Generalintendant over Civillisten er grebet af Luften.