Berlingske Tidende, 1832-11-24
Paris, den 14de November. Moniteuren indeholdet følgende officielle Artikel om Hertug, inden af Berrys Fængsling. - Hertuginden af Berry er den 7de November Kl. 10 om Morgenen paagreben og fængslet i Nantes. Hun var reist igjennem den sydlige Deel af Landet og hendes Nærværelse igjennem de vestlige Departementer ved ligeholdt ødelæggende Uroeligheder. Som det synes, var Hun endnu ikke findet at forlade Frankrige, men Hun vilde begive sig til andre Provindser, for der at begynde paa Udførelsen af andre Planer, der vistnok vare blot Hjernespind, men i og forsig selv vilde have forvoldet store Ulykker. Paa Regjeringen hvilede den hellige Pligt, at gjøre Ende paa denne Tilstand, den har opfyldt denne Pligt, og er sig beviidst, at have viist Thronen og Landet en Tjeneste. Regjeringen erklærer de af Ondskabsfulde opdigtede Rygter for ugrundede. Det er aldeles falskt, at den i lang Tid har vidst Hertugindens Opholdsted; den vilde for have ladet hende arresteres, dersom den før havde fundet hende. Det forrige Ministerium har troeligen opfyldt sine Pligter i denne Henseende; det nuværende har anordnet hendes Fængsling, saasnart Angivelserne fandtes paalidelige nok til at kunne handle derefter, ikke et Øjeblik af den Tid, der forløb imellem grundet Mistanke og Hertugindens Paagribelse, er blevet spildt. Bestemte befalinger vare givne til at fængsle Hertuginden af Berry, og i hendes Person at ære hendes Kjøn, hendes Ulykke og den høie Rang, som hun engang havde i vort Fæderneland. Frankriges Ære fordrede dette, og, man tør vel tilføje, vore Kongehuses Ære bød det; thi dets Ære udgjør Et med Landets Jnteresse. Regjeringens Befalinger ere samvittighedsfuldt blevne udførte. Efter Hertugindens Fængsling opstod det vig Spørgsmaal, for hvilken Øvrighed hun skulde stilles, Regjer gen har derfor bestemt sig til at overlade Sagen til KamrenAfgjørelse. Grunden hertil skjønnes lettelig. Hertuginden Berry skal ikke vorde Gienstand for en Dom, men ikkun for politisk Foranstaltning. Enhver vil indsee, at det vilde ha givet Anledning til beklagelsesværdige Scener, om en saade Anklaget var bleven stillet for en Domstoel. Uden at tale undet Scandal, Retsforhandlingerne vilde vække, maatte man og tage Udfaldet af Processen selv i Betragtning. Man betær Følgerne af en Domfældelse, man betænke ogsaa Følgerne af Frifindelse, Var Hertuginden bleven domfældt, saa vilde den Kon lige Autoritet være bleven ansvarlig for dens Naade eller for den Ligegyldighed imod den Domfældte; blev hun derimod frifunden, de vilde hun uhindret være reist igjennem de samme Provindser, som hi har givet til Priis for Borgerkrigen, og være dragen over Grænsen, for maaskee snart igjen at vende tilbage, Alle disse Følge maatte man ansee for ulykkelige Tilfælde. Hertuginden af Ber kunde derfor ikke dømmes, men maatte blive Gjenstand for og politisk Foranstaltning; hun er en Fjende, som man maagjøre uskadelig. Derfor skal Forslag skee til Kamrene om til dette Øjemeed tjenlige Midler. Netop fordi der ikke sk. fældes nogen Dom, men føjes en politisk Foranstaltning, hos man henvendt sig til Kamrene, og ikke til Retterne. Det vil have været en monstrøs Forvexling af Statsmagterne, om me af Kamrene havde forlangt en Kiendelse, en Domfældelse, Anvendelsen af en Straf, thi den lovgivende og dømment Magt bør stedse være afsondrede fra hinanden, dersom Anarchi og Despotisme ikke skulle opstaae. Derimod kunde man efter de politiske Regler henvende sig til Kamrene, for at forlange en Sikkerhedsforanstaltning af dem. Var det en Dom, som Kan rene fældte, da de dømte Bourbonernes ældre Linie til Forviining og decreterede dens Eiendommes Salg? Nei, de dømt ikke, men de toge en politisk Forsigtigheds-Foranstaltning. Med lemmerne af de Familier, som regjere eller have regjeret, ere en ganske særegen Stilling; man bestemmer ved legislative Beslutninger deres Tilstand, deres Formue og deres hele Skjebne Vor Regjering følger altsaa et ældre Exempel ved at henvende sig til Kamrene. Man vil maaskee spørge, hvorfor den ik selv har føjet disse Sikkerheds-Anstalter, i Stedet for at kaste Ansvarligheden derfor paa Kamrene? Men havde Regjeringen egenmægtigen fattet en Beslutning, da vilde man ikke have undladt at sige, at den havde paataget i at afgjøre et Spørgsmaal, som ikke tilkom den. SaadaBebreidelse har den ikke villet paadrage sig, og hvad den foregivne Frygt for Ansvarlighed angaaer, da kan den imod samme beraabe sig paa en høist gyldig Grund. Ved at lad Hertuginden fængsles og stilles for Kamrene, og ved at overtage Jnitiativet i Henseende til de Forslag, der skulle gjøres, har de nuværende Ministre paadraget sig Ansvarlighed nok, saa at de vel kunne retfærdiggjøre sig imod den Anklage, at have unddraget sig Byrden af deres Pligter; maaskee Jngen har give et større Underpant paa sin Hengivenhed for Landet end Juli thronen.