Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-07-28
agen den 28 Jul 2 for for er frie. Tiderne. Hvor herligt, herligt, gik det til J fordum Tid, for Thee og Spil, Og Titler, kom i Mode; Da ladde Nordens raske Mænd, Ved ege Borde Ven og Ven, Og sang, og drak, og sang igien, Og priiste Landets Gode. De drak af Pælemaal og Kruus, De sang om Kongen og hans Huus, Og bød ham leve længe. Af Sangen glad, af Glæden varm. Gik hver til sit med Mod i Barm, Faldt om i Konens aabne Arm; Da bleve raske Drenge. - Da Drenge trivtes, voxte op -Med modig Siel i fyrig Krop. Til Hæld for Fædre=Huuset. Kom Fienden, strax de lange frem, Og Mod, og Styrke, drog med dem; De sloge, bare Seiren hiem, Og sang igien ved Kruset. Men hvor er Mod og Styrke nu, Hvo kommer nu, som før, ihu Naturens egen Lære, Alting blev Tvang; det kaldes stort, At gabe, fraadse Styrken bort, Ved Snese Retter, Vand og Kort; Og stor vil hver Mand være. Den Tvang, det Vand, den Gaben, giør, At Drenge gyse der, hvor forEn Kæmpe=Slegt blev baaret. Hiin Fordums Gubbe sildig frøs; Tit bragte Konen ham en Knøs; Nu neppe Konen faaer en Tøs, End ei i Bryllups=Aaret. O! hører det, J unge Mænd, Og jager slig en Vane hen, Som kun med Svaghed lønner. At gade ved et keedsomt Bord, At være liden, synes stor, Er det for Folk, som boe i Nord? Er det for Cimbrers Sønner, Nei, væk med al slig Narrerie, Med fremmed Skik. Hør, Brødre, viVil følge vore Fædre: De solgte Glæden er for Rang, De sanktes til, men uden Tvang, De levte jevnt, drak Øll, og sang, Og da gik alting. - Ædle Handlinger. At redde et Menneske fra Undergang, er visselig en dydig og ædel Handling, mine Medborgere, men at udrive tvende Familier fra den visse Ødeleggelse, var endnu meere dydigt og maaske ene passende paa det danske Folkeslag. At føle disses Nød og mangle Evne til deres Redning, er vist en gruelig Forfatning, og denne er min et Træk paa Skuldrene, en Taare, og et Gud hielpe dem, derudi bestaae ikke vore Pligter imod vore Medmennesker, Medchristne. Længe har mit Bryst banket; mine Øyne gydet Taarer over disses Elendigheder. Dersom Feyltrin havde styrtet dem, vare de vel Beklagelse værdige; men da deres Samvittighed frikiender dem, troeværdige Beviser og en nøye Kundskab om deres Forhold fritager dem fra Udsvævelser og hemmelige Bebreydelser; monne de da ikke ere vor Medynk, vor Biestand værdige Medbrødre, Et Øyekast til velædle og velbyrdige Hr. Agent Holcks Stiftelser, er mig Borgen for de Danskes ædelmodige og følende Hierter, og paa denne Grund er mit Haab bygget. - 100 Rdlr. kunde temmelig hielpe enhver af disse Familier; men 200 kan redde dem. - Men hvorfra tage vi disse, vil den Vantroe spørge, Da uden at smigre for en eller anden Stand, vil ieg vove for det veltænkende og ærværdige Publikoydmygst at yttre mine Tanker: Adelige, Rangspersoner, Embedsmænd, saavel geistlige som verdslige, kunde uden Hinder ene fyldestgiøre mine Ønsker; men hvo vilde vel ikke deele Byrden med dem ved en saapriselig Gierning? Vi have med Forundring seet Prøver paa Frimurernes, Logen, Zorobabel til Nordstiernen, dens ædle Handlinger. Og monne ikke den handlende Stand, hvorunder jeg indbefatter Kiøbmænd, Silke= og Klædekræmmere, Urte= og Jsenkræmmere, kunne og med Fornøyelse ville biedrage til disse Elendiges Redning, Det hæderlige Bryggerlang kan, ja hvor veed om det ikke og vil ved et godvilligt Sammenskud redde en af disse ulykkelige Familier, Og hvad tør man ikke haabe af det veltænkende Brændeviinsbrænder=Lang, under en saa ædeltænkende og velgiørende Oldermands og brav Formands Anførsel, Og endelig, monne der ikke gives dydige Hierter i alle Stænder, Byer og Stæder, - De følende Hierter, der nu have Evne og Villie til at bidrage til disse Ulykkeliges Redning, vilde behage inden medie August at henvende sig til Brødrene Berling udi Pilestræde No. 93 i Kiøbenhavn, hvor deres Gaver bliver smodtage ne og antegnede, tilligemed deres Navne eller Diviser, paa et med Silke gjennemdraget og forseglet Ark. Og beroer, det paa det høystærede Publiko, om disse Familier skal tilkiendegive dem, eller og opgive brave og bekiendte Mænd, der kunde være Borgen for, at de indkomne Gaver blive vel anvendte. De Non res Pous.