JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
Buonaparte følte sig nu temmelig sikker som Regent. Jacobinernes fornemste Hoveder vare dragne ind i hans Jnteresse, Royalisterne ligesaa, overbeviste om, at alle de Anstalter, han gjorde, dog tidlig eller sildig, uden at han selv ahnede det, vilde føre Folket tilbage til deres gamle Souverainer; det ringe Antal Republicanere havde lært at indsee, at de Franske ikke vare skabte for Republicanismen; de øvrige Borgere var det ligegyldigt hvo der regjerte, naar de kun nøde den saa længe savnede Sikkerhed. Revolutionen havde kostet alt for mange og alt for frugtesløse Offere til at man ikke med Glæde skulde foretrukket en kun nogenlunde lovmæssig Forfatning, med al sin stive Hofetiquette, alt sit væmmelige Kryderie, al ciderants forekastede Uforskammenhed, for hiin lovløse revolutionaire Tilstand, der forbittrede de fleste Menneskers Liv. J ethvert andet Tidsløb end dette havde det heller ikke været saa let for Buonaparte, at bringe sine Planer til Modenhed; han kom som Læge til den hivende Republik netop i et Øieblik, da der var tilveiebragt en passende Ligevægt mellem gjenstridige Kræfter. J Henseende til sin egen personlige Sikkerhed tog han nu de allerstrængeste og ængsteligste Forholdsregler. Hans Consulargarde og hele militaire Bevogtning, som allerede siden nogen Tid ledsagede ham overalt, naar han lod sig offentligen see, blev talrigere, og omringede ham saa tæt, at hvert Angreb paa hans Person var en Umuelighed. Han trak sig ganske tilbage i sin Families Skjød, ombyttede Thuillerierne, som han strax efter sin Udnævnelse til Consul var styrer, ind i, med det lille ubetydelige Malmaison, førte der en stræng Hofetiquette, der kun gjorde ham tilgjængelig for nogle faa Ydmygsthengivne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
Buonaparte følte sig for meget indskrænket ved den af ham selv indførte Constitution, og pønsede nu paa at skaffe sig den af ham attraaede Enevoldmagt. Han begyndte med at give sin selvskabte cisalpinske Republik en ny Forfatning, der i mange Henseender kunde tjene som Jndledning: til den, han agtede at give Frankrig. Hist havde han overalt mindre Modsigelse at befrygte. En Nationaldeputation fra den cisalpinske Republik, som han havde ladet kalde til Lyon, ventede ham der, allerede i adskillige Uger, men Frygt for sit og sines Liv holdt ham tilbage i Paris. Rygter om farlige Anslag imod ham indløb fra forskjellige Kanter; alle muelige Sikkerhedssanstalter føjedes, en Mængde Mistænkte bleve heftede. Men endnu flere vigtige og mistænkte Personer blandt Generalerne bleve forviste for største Delen fra Paris til deres Landsteder, eller til meer eller mindre langt bortliggende Departementer, blandt andre Rewbell, ja selv Barras, som Buonaparte skyldte sin egentlige politiske Lykke, alle bleve de i de fjerne Departementer satte under Politiets specielle Opsigt. Mange tilbagevendte Emigranter af begge Kjøn bleve ligeledes forviste. Selv den gamle Laharpe fristede, samme Skjebne. Udenlandske Magter bleve opfordrede til at lade de Emigranter, der opholdt sig i deres Stater, hefte, og drage til Undersøgelse. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
Indenlandske Efterretninger. Under 18 April d. A. er udfærdiget en Kongelig Fuldmagt for Contre-Admiral og Deputeret i det Kongelige Admiralitets- og Commissariats Collegium Kammerherre, Steen Andersen Bille, Storkors af Dannebrogen og Dannebrogsmand, samt Oberst og Commandant i Nyborg Fæstning Christopher v. Lønborg, at fordre og til Vedkommende Kongelige Svenske Befuldmægtigede at overgive Norges Fæstninger, faste Pladser, offentlige Casser og Domainer. (Coll. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
Af Nyt Bibliothek for Læger, udgivet af Directionen for det classinske Litteraturselskab, er nu første Bind udkommen paa Hofboghandler Beekens Forlag. Paa en Tid, da al videnskabelig Forbindelse med Udlandet af mere end een Aarsaa var bleven saa vanskelig, kunde det ikke andet end glæde hver Lægevidenskabens Dyrker, der ønsker at holde nogenlunde Skridt med Tiden, at finde her aabnet en ny og let tilgjængelig Kilde, der har sit Udspring fra et saa hæderværdigt og kundskabsrigt videnskabeligt Samfund. Ene et saadant Værk var, under Omstændigheder som de ommeldte, istand til at være den Tordenleder, som bortleder den Lynstraale, der under Tidernes haarde Tryk, true at dræbe Sandsen for, og Attraaen efter videnskabelig Perfectibelitet. Blandt de interessante Afhandlinger, som dette Bind indeholder, findes ogsaa nogle Efterretninger om den berømte Rodtbøll, som Anmelderen anseer for at have alt for stor Almeeninteresse til at han skulle tage i Betænkning ikke at anføre dem her: "En af Danmarks grundigste Lærde var Christen Friis Rottbøll, hvis billede pryder nærværende Bind. Han blev født paa Horbyegaard i Sielland den 3 April 1727, og deponerede 1745 fra Roeskilde Sko te. 1748 blev han Alumnus paa Volkendorphs Collegium, og 1761 paa Eilertsens Collegium, 1764 Medicus ved Vaisenhuset, 1766 Doctor Medicinæ, 1766 Professor Medicinæ designatus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
Efter nogen Tids Ophold i Upsal hos Linne reiste han i Selskab med Holmskjold i Tydskland, Frankerig og Jtalien, og kom hjem 1761. Da Oeder forlod den botaniske Hange blev han ansat i hans Sted, og foretog han en total Forandring med Planternes Ordning, som han indrettede efter det Royenske System med nogle Forbedringer. Han holdt Forelæsninger over adskillige Dele af Medicinen, især over Anatomien og Physiologien, han læste tillige over Botaniken indtil 1783. 1770 blev han Justitsraad, 1779 Statsraad, 1784 Conferentsraad. Han var tre Gange givt, 1) med Ursula Schnabel; 2) med Johanne Elisabeth Mangor; 3) med Cathrine Hedevig Wohlert. Han døde den 16 Juni 1797. - Fra hans tidligste Ungdom af var hans Helbred svagelig, og hans utrættelige Studeringsflid svækkede det end mere. Ved denne Flid, ved et overmaade lyst Hoved, og en Drivt til Grundighed, som ikke tillader at blive staaende ved Overfladen, uddannede han sig til en Lærd af høi Rang. Suhm kalder ham Lumen Daniæ, Medicinæ scienita clarus, Latinæ Lingne clarior, Botanices & Anatomiæ clarissimus. Hertil kan føies, at han havde meget, gode Jndsigter i Mathematik og Physik. Rottbøll besad ikke allene Videnskaber, han var tillige videnskabelig findet, han ønskede at udbrede gavnlig Kundskab, og havde Talent dertil. Mange af hans fordums Tilhørere ved hans Forelæsninger over Anatomie og Botanik ville mindes hans kundskabsrige, lyse, levende, høist interesserende Foredrag. Hans Skrifter ere darbeidede med stor Flid. Den Vanskelighed, hvormed han tilfredsstillede sig selv, har berøvet den medicinske Verden et meget vigtigt anatomisk Værk, som han vel efterlod sig i Haandskrivt, men i saadan Tilstand, at det neppe kan bringes i den tilbørlige Orden for at bydes Publikum. - Rottbølls blide, humane, videnskabelige Aand gjorde ham agtet og elsket som Omgangs Menneske og Ven. Han levede i Fortrolighed med Landets ypperste Mænd og grundigste Lærde. Stampe, Suhm, Luxdorph, Holmskjold, Kofod Ancher, Hjelmstierne, hørte til hans daglige Kreds. Af de Studerende var han meget elsket, og mange duelige Mænd skylde hans Opmuntring, Veiledning og Understøttelse en stor Deel af deres videnskabelige Dannelse. - Hans Skrivter findes opregnede i Worms Lexicon, 2den og 3die Deel, samt i lærde Efterretninger for Odense, d. 6te Maji. Den 7 Maji sælges i Heide ved Auction, for omtrent 36000 Rigsbankdaler N. V. Slesvig=Holstenske Repræsentativer, til 2 1/2 Rd. Laaneinstitutssedler og Rigsbankassignationer, samt for 160 Rigsbankdaler Kobber myndt, alt mod kontant Betaling i Sølvmyndt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
J Onsdagsmorges, kort for Dag, ødelagde en ulykkelig Jldebrand den skjønne nye Næsbyhoved, Veirmølle her ved Odense, hvor man dog ikke erfarede noget derom, førend den laae i Aske. Der siges at flere Hundrede Tønder Korn skulle være brændt med. Jldens Aarsag vides ikke. Folkene forlode Møllen om Aftenen Kl. 7, og Værket stod da. En Lykke var det, at Vinden har fra Vandmøllen og Vaaningshuset, som ellers neppe havde været at redde. Tabet er i denne Tid dobbelt beklageligt, da alle Bygningsmaterialier ere i saa uhyre Priis. - Jgaar jordedes her en almindelig elsket, sielden, ædel Mand, Kammerherre v. Heinen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
Et talrigt Følge af Honoratiores, af baade Civile og Militaire, samt den værdige Hedenfarnes Ordensbrødre, havde uindbuden indfundet sig, for at ledsage ham til Bisættelsen i St. Knuds Kirke hvor Stiftsprovsten i en skiøn følelsesfuld Tale tolkede alle Tilstedeværendes Følelser. Alles Hjerter vare, ved at forlade Kirken, sikkerligen enige i Digterens, Claudius's Udraab: "Achl sie haben einen guten Mann begraben, Paa Kisten læstes disse Linier: Ved Kjerlighed, Venskab og Brodersind drog han Manges Hjerter til sit: taalmodig lidende, - fast i Troen paa Gud gik han ind til den evige Hvile. Gversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
Kjøbenhavns Børs d. 10 Maji. Cours. Altona 488 a vista, London 2 M. 16 1/2 Rbdlr., Spec. 495. Specier solgtes til 29 1/2 Rbmk., for Committeesedler blev givet 66 pr. 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
Den Titel Monsieur er i Kongernes Tid udelukkende bleven brugt om Kongen af Frankrigs anden Søn. Kongens Sønner, Brødre og deres Gemalinder kalde ham Monsieur. Det var den Gang, som endnu, vel Brug, at enhver kunde skrive til sin Fader, &c. Monsieur mon pere men mundtlig kunde kun Prindser betjene sig af Udtrykket: Monsieur mon pere, Monsieur mon sonelle. Det samme var Tilfældet med Udtrykket: Madame. Kun Prindser kunde mundtligen sige: Marlame ma mere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-10
Postefterretninger. (Efter Lübecker Av.)Et engelsk Ministerielblad paastaaer, at Fastlands magterne ville gjøre Fordring paa alle Ludvig XIV. Erobringer Lothringen, (for hvilket der allerede er udnævnt en Statholder af Monsieur) Elsas og Franche comte ere bestemte som Belønning for Schwarzenberg og Blücher. Engelland kunde maaskee under visse Omstændigheder lukke de ostindisk, Farvande for de øvrige Sømagter, de Franske, Americanerne a. ligesom Spatien de Sydamericanske. Ogsaa vilde det fordre udelukkende den saa vigtige Stokfiskefangst ved Nifoundland. – J Wiener Avis er officiel bekjendt gier d. 21 April, at Keiserinde Marie Lulse skal ved Fredsslutning erholde Hertugdommet Parma, Placenza, og Guastalle som Eiendom, som gaaer over til hendes Søn, der strax antager Titel af Prinds af Parma og Placena. - D. 18de begav hele det franske Senat sig til Keiseren af Østerrige. Fyrsten af Beneven holdt en Tale, som igien blev besvaret af Keiseren. Monarken sagde blandt andet, at han i 20 Aar har kjæmdet mod de Grundsætninger, der ødelagte Europa; af han som Regent og Fader ved sin Datters Giftermaal, har bragt sit inderlige Ønske, at ende Europas Lide ser, et overordentlig stort Offer, og om end dette blev frugtesløst, vil det dog aldrig angre ham, at have opfyldt sin Pligt. – D. 21de holdt Hertugen af Berrisit Jndtog i Paris. Marschallerne, General Desolles, Nationalgardens Commandant, og et stort Antal franske Officierer vare gaaede ham i Møde. Ved Barrieren ved Clichy blev han modtagen af Præfecten. Afdelinger Nationalgarde til Fods og til Hest ledsagede ham til Thuillerierne, hvor hans Fader, Monsieur, medtog ham med et Favntag. Under Toget reed Marschal Berthier paa hans høire og Moncey paa hans venstre Side. - Der ankommer alt flere og flere høie Personer til Paris. Kronprindsen af Bayern, Storfyrsterne Nikolaus og Michael, Keiser Alexanders Brødre, ere paa Veien did. - Magdeburgs Commandant har sluttet en Vaabenstilstand, og vil nu underhandle om denne Fæstnings Overgivelse. Wesel har endnu ikke overgivet sig. Luxemburg skal have underkastet sig den ny Regjering. Strasburg har paasat den hvide Corarde. – Gen. Grev Maison har under d. 14de udstedt et Opraab til Soldaterne, hvoraf sees, at der i de sidste Dage endnu herskede Spliid blandt de franske Tropper, og at Buonaparte endnu har Tilhængere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn, Se Ellevte Aargang. No. 39. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Øidrag til Dagens Historie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
(Fortsættelse.) Grundtagene til den consulariske Trone – thi anderledes kan man ikke kalde den republicansk aristocratiske Vanskabning, Consularmyndigheden - vare nu lagte. Buonaparte saae sig omgivet af de stærkeste Nogeborge, der i Fremtiden skulde grund H. Hr. Udag. J ESSE. 2de Poulsoner, som han i fjerneste Henseende ansaae for at være hans Øiemed imod, havde han faaet deels ryddede af Veien, deels paalagte den dybeste Taushed. Jsær var man meget stræng mod de i Anledning af Helvedsmaskinen Anklagede. En vis Chevalier blev, tillige med sin Medarbeider, dømt fra Livet, blot fordi de nogle Maaneder i Forveien havde arbeidet paa en lignende Maskine, som de paastode at være bestemt til Brug i Krigen. Efter Regjeringens befaling, men uden lovlig Undersøgelse, bleve 130 franske Borgere landforviste, og blandt disse endog Vatar, Forlæggeren af en JournalPræfecterne i alle Departementer fik befaling, at opsøge alle Vaabenforraad, og for hvert skjult Vaaben, som opdagedes, lovedes Angiveren 3 Livres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
De specielle Criminal=Retter, hvis bisiddere Første consulen ene kunde udnævne, dømte i enesta og sidste Jnstants alle Forbrydelser mod saakaldt offentlig Orden og Statens Sikkerhed. Ved Concordatets Oprettelse var den catholske Religion med dens Sielemesser, hemmelige Skriftemaal, Aflad, Helgenbilleder og Reliquier, igien Løverdagen den 14 Maji 1824. Jndført. Concordatet blev sluttet den 15 Augusti 1801, betydningsfuld derved, at den var Buonapartes Fødselsdag, Pavens Døbedag og Frankrigs Skytspatronindes Høitidsdag. Strax efterat det var sluttet, sagde Førsteconsulen i sin Erklæring desangaaende til den i Paris holdte Kirkeforsamling: "Philosopherne ville vist være utilfreds med mig; jeg venter at de ville skrige imod mig, men enhver retskaffen Mand 11 give mig sit Bifald, 3 Efterslægten skal afsige min Dom. Jkke aldeles betydningsløs synes den Omstændighed, at midt under alle disse store Begivenheder og ligesaa lette Erobringer af Lande som af Magt, var Øen Elba den, der modsatte sig Buonapartes Vælde endnu i samme Øieblik, de mægtigste Stater havde beqvemmet sig til at slutte Fred med *) Det er saare mærkelige, at Buonaparte baade som Consul og Keiser ved meer end een Leilighed har offentlig erklæret sig mod Philosophien. J et officielt fransk Blad fortaltes, at man vilde vise Consulen J. J. Rousseaus Studerestue, men at han frabad sig dette, sigende, at han ikke under Sværmere og Fantaster. Da han som Keiser kom slagen tilbage fra Ruslandstoget, udgjød han i en Tale, hvor han næsten med rene Ord sagde, at Mennesker ikke vare andet end Maskiner og bør behandles som saadanne, sin Harme mod Philosopherne. Han sagde blandt andet, at de mørke Metaphysikere, have været Aarsag til alle de Ulykker, der hjemsøgte Staterne - Hvor Buonaparte er bleven saa bekjendt med Philosophien, maa Himlen vide. Blandt Munkene i Brienne og paa Kamppladsene i Jtalie, og Tydskland kan han neppe have studeret den. II. ham, og først, efter at have anrettet et stort Nederlag blandt de beleirende franske Tropper ved et Udfald fra Porto Ferrajo, og efterat have mistet i det Hele 12,000 Mand, bukkede denne Heltede under, den 11 October 1801. Hvad mon Buonaparte havde sagt, dersom nogen den Gang havde fortalt ham, at denne ubetydelige Øe, tolv Aar derefter vilde blive hans ufrivillige Opholdsted 7 Maalet for hans grændseløse Ønsker og uslukkelige Æretørst? – Jmidlertid havde nu Consulen til kjæmpet sig Fred med sine Fiender, og man saae nu Machiavels Landsmand) allerede med den ene Fod paa Frankrigs Trone, hvis Kuldkastelse havde kostet saa mange Strømme af Blod. Adskillige Lemmer af det engelske Oppositionspartie talte lydelig imod den Fred, Engelland havde faaet; de meente, at Trinidad og Ceylon var en ussel Skadesløsholdelse for den Gield af 300 Mill. Pd. St., Krigen havde paadraget Landet, endskiønt de heller ikke kunde nægte, at Freden var nødvendig, da Financerne krævede den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
Buonapartes Familie høitideligholdt nu i Stilhed Lonis Buonapartes Formæling med Førsteconsulens Stifdatter. Cardinal Capraraviede det unge Par i et eget dertil indrettet Capel, og General Murat lod endnu engang sit Ægteskab indvie af denne Prælat, Buonaparte var paa den Tid næsten aldeles usynlig og utilgjængelig. Sikkerhedsforholdsreglerne bleve aftalte i Statsraadets Sammenkomster om Natten, hvortil kun de troeste Medlemmer bleve kaldte. Politiet blev det paalagt at fuldføre alle anordnede Forholdsregler med største Hemmelighed og ikke at tilstede de offentlige Blade at tale det mindste derom. Selv over Politieministeren Fouchee vaa gedes nøie. Efterat paa Veien til Lyon de største Sikkerhedsanstalter vare sviede, vovede *) Jkke fordi han var født af samme Folkestamme, som Machiavel, men fordi han practisk udøvede hvad hiin theoretisk foreslog. - Man har uden skiællig Grund forekastet Buonaparte, at han var Corsicaner; gid at aldrig nogen Regent maatte besidde større Lyde end den, ikke at være indfødt Det Gode har hjemme overalt, og man tilegner sig Jtaliens fortreffelige Naturproducter, hvorfor skulde det være noget Land mindre formeent at tilegne sig dets fortreffelige Mennesker, naar de virkelig ere fortreffeligen
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
Engellands største Astronom, Herscheel, er en Tydsker endelig Buonaparte om Natten d. 9 Jan. ledsaget af sin Gemalinde, af fortrolige Generaler og sin Garde, at afreise til Lyon. Paa hele Veien fra Paris til Lyon opstilledes Det hementer af Linietropperne og Gensd' armeriet, der overalt modtoge den franske Consul, ledsagede ham fra Station til Station, og overleverede ham i hinandens Varetægt. - J Lyon sølv føjedes ligeledes de største Sikkerhedsanstalter. Endog førend Consulens Ankomst blev det offentlig forbudet, at trænge sig hen til ham eller besætte i Forveien de Gader, han skulde drage igjennem. Jkke engang den der oprettede Æresgarde, men Consulens egen Garde, var det, som overalt omgav ham. Liguriske Deputerede, som ønskede at forestilles Consulen, kom ikke til at nyde denne Naade og maatte reise hjem igien, fordi de uindbudne og uden foregaaende Forespørgsel havde indfundet sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
At jeg til Kjerlighed paa Landet har benyttet et af mine ældre, her aldrig hørte, Arbeider, *) derover gjør han en skrækkelig Larm, ihvorvel han selv gav Anledning dertil. Det er endnu ikke længe siden, at Hr. Bruun foreslog mig til det Stykke. Salomons Dom at benytte mine Chor af Danneqvinderne. Til al Lykke lod jeg mig ikke lede i Fristelse; hvor vilde han ellers ikke have havt Stef til at bagvaske mig, Paa hans noget nærmere Bestemmelse af det mig tillagte Plagiat, behøvede jeg vist nok, efter den af Hr. Bruun valgte Form og Maade, endnu slet ikke at indlade mig. Jeg vil imidlertid, ganske til Overflod, anmærke følgende: Recitativerne i Holger Danske skulle saaledes f. Ex. være i et Slags Slægtskab med dem i Aline.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
Der har vi den store Musikkjender, Recitativer og Lighed!! Da Ordene og Declamationen bestemme næsten hver Componistens Tone, saafremt han ellers vil declamere vigtig, saa er det en reen Umulighed at benytte en anden Componist, Man spørge kun Musikforstandige, f. Ex. de Herrer Professor Zink, Weyse og Kuhlau. Arien Kjølige Druer i Don Juan og Drikkevisen i Dragedukken **) ere alt for bekjendte til, at ikke enhver skulde kunne indsee beskyldningens Urimelighed. Den ene er, hvad den skal være, en Gadevise, den anden en lunefuld til Glæde henrivende Arie lagt en Mand af Stand i Munden. Troer Hr. Bruun, at Mozart vilde have lagt sin Helt en Gadevise i Munden, Nok til Prøve! - Bedst var det, om Hr. Bruun vilde overlade Bedømmelsen af mine Værker til sande, jeg siger sande, ikke bag Coulissen soufflerende Musikkjendere, og ikke give sig af dermed, førend han selv først kan læse Nyder. Hr. Bruun har altsaa Jntet beviist, og det bliver ved min forrige Erklæring. Han aner *) Hundrede Componister have gjort det samme) Man lægge Mærke til, at Hr. N. T. Bruun og hans musikalske Soufficur bag Coulissen med Flid i sit første Angreb taler om mine seneste Arbeider, men her om mit første. der og selv, hvorfor han meget naidt lægger til Ligheden kan være uforsætlig o. s. v., og længer hen Jøvrigt er Beskyldningen for Plægiat (især naar den ikke er sand) con gusto ingen farlig Ting. Saaledes nedstemmer Hr. Braun endelig sine uværdige Beskyldninger, hvilke, naar jeg havde kaldet ham for Retten, vel endnu vare komne til at staae noget lavere. For Resten tænker jeg, at Publikum kun leer af den, der maa tage sine egne Fornærmelser tilbage. F. L. Æm. Kungen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
Jndsendt.) Endskjøndt Hr. Udgiveren, ved i Skilderiets No. 36 at meddele Raadvad Dams Fabriks Drivt, i f. A., mener, at den upaatvivleligen vilde vinde i Flor og Styrke, dersom Varer af de Slags, den leverer, blev forbuden Jndførsel fra fremmed Sted, maatte det maaskee dog tillades derom af fremsætte Tvivl, da man virkelig bærer Tvivl derom:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
Jndenlandske Efterretninger. Kongelig Placat, hvorved Handel og Samqvem med Norge forbydes. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark &c. a., gjøre vitterligt: At Vi, med Hensyn til hvad i Norge er foregaaet, samt til den fra den svenske Regjerings Side udkomne Kundgjørelse om de norske Havnes Blocade, have besluttet og herved allernaadigst befale følgende: 1) Jngen Passer maae udstædes for Reisende, til Norge, paa anden Vei end igjennem Sverrig. 2) Al Udførsel af Korn og Levnetsmidler, samt at anden Handel, Samqvem og Brevvexling herfra med Norge, den igjennem Sverrig undtagen, forbydes. 3) Ligeledes forbydes og alt Samqvem med ethvert Skib, der fører andet Orlogs= eller Handels Flag, end saadant, som af Os eller andre europæiske Magter er erkjendt. 4) De, som forsee sig imod ovennævnte Forskrifter, straffes som Vore Mandaters modtvillige Overtrædere, med Fængsel eller offentligt Arbeide, efter Dommerens Skjøn. Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 11te Maji 1814. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
Rigsbanken i Kjøbenhavn, d. 7 Maji 1814. Malling. Rosenstand Goiske. v. Schmidt Phiseldek. Schönheyder. Lind. Feilberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-14
Mariboe, d. 10 Maji. Den 20 April blev med militaire Æresbeviisninger begravet i Ribe den afdøde Fourier Siemiezko af det der og i Omegnen siden den 26 Febr. indqvarterede polsk franske Lanciercorps. Regimentets Oberst og Officierer, saavelsom nogle derværende danske Officierer, samt en stor Mængde af begge Kjøn ledsagede Liget til Graven. Den Afdøde havde neppe naaet 22 Aar. Blandt Ceremonierne, som fandt Sted, ved denne Jordefærd, var denne: At den Afdødes Hest ogsaa fulgte Liget. - En Hauge i Nakskov, der i forrige Aar kostede 2400 Rdlr. D. C., er i denne Tid solgt for 24000 Rdlr. D. C.