Berlingske Tidende, 1833-01-14
Breve fra Petersborg forsikkre, at Grev Woronzow er udnævnt til Russisk Ambassadeur i London, i Fyrst Liewens Sted. Obl. af det Dansk Engelske 3 PC. Laan 70 1/2 a 71. Saa vigtige de Ting end ere, som de nu fuldendte Valg forberede for det ny Parlament, saa lidet Nyt lader sig dog derom skrive. En nøiagtig Sammenligning angaaende Partiernes relative Beskaffenhed kan saa meget mindre skee, da Mange af de valgte Parlamentslemmer ere ganske nye paa den politiske Skueplads, deres Sindelag er altsaa Publikum aldeles ubekjendt, og Mange af denne Klasse lade sig først bestemme af Omstændighederne til at vælge et vist Partie eller blive neutrale. Morning Post nævner 31 af dem som Radikale, men denne Benævnelse er upassende paa de fleste af dem, snarere kunde man, for at skjelne dem fra 10 til 12 Demagoger, kalde dem antiministerielle Reformere. J Jrland ere 25 Toryer og 37 erklærede Repealers (d. c. Anti=Unionister) valgte; de øvrige ere enten Ministerielle eller Repealers under visse betingelser. Tallet paa de Torver, der ere valgte for England og Skotland, veed man endnu ikke nøiagtigen, og det vilde være ligesaa vanskeligt, forudi at bestemme disse, som Ministeriets Tilhængere, thi Mange af dem, som kalde sig Conservative, have til samme Tid erklæret sig for visse specisiske Reformer i Stat og i Kirke; i hvilken Henseende de ville stemme overeens med Ministrene, men faae de fleste Torver til Modstandere. Jkkun to Ting ere visse, nemlig at Ministeriet vil faae en stor Pluralitet i det ny Parlament og at mange af de nye Parlamentslemmer ere tilbøieligere til at foretage større Reformer i Kirkevæsenets udvortes Forhold, end det er Ministrenes Ønske og Hensigt. Ogsaa et tredie Punkt kan man holde for vist, nemlig at Tallet paa Negerslaveriets Modstandere i Parlamentet er betydeligen forøget hvilket vil berede Ministrene store Ubehageligheder og megen Forlegenhed. Thi disse, bragte i Knibe af alle den abstracte Friheds Venner, maae omsider see sig nødte til at foreslaae NegerSlaveriets successive Afskaffelse; Toryerne ville da forene sig med de Vestindiske Plantage-Eiere og hindre dem der. Den Modstand, som Legislaturen paa Jamaika nyelig har gjort, da Ministeriet raadte, frivilligen at tage hiin Gienstand under Overveielse, og saaledes skaane National-Parlamentet for den Nødvendighed, med Magt at paanøde dem Forholdsregler til at forbedre Negernes Tilstand, vil uden Tvivl for alle de vestindiske Øer vorde et Exempel til at gjøre Moderlandet en lignende Modstand; derved vorder hele Sagen da meget vanskelig og indviklet. J England paaskynde Mange Negernes Emancipation, fordi det er mageligt, at være ædelmodig paa Andres Bekostning; ogsaa haabe mange Sekterere, at kunne giøre Statskirken, i Colonierne Afbræk, naar Negerne ere frigivne. - J Colonierne vægrer man sig, deels af Stolthed, fordi man ikke vil erkjende det Engelske Parlaments Ret til at paalægge de frie Øer Skatter; deels ogsaa fordi Plantage-Ejernes Kaar er forringede, og mange af disse troe, at maatte gaae til Grunde, dersom deres Negeres Frihed blev udvidet eller disse aldeles frigaves; og endelig fordi de vide, at deres Slaver leve bedre, end mange Bønder i de fleste af Europas Lande, og i Særdeleshed i England.