Berlingske Tidende, 1813-11-19
- Hds. Majestæt Keiserinde Dronningen og Regentinden har erholdt følgende Efterretninger og Armeens Stilling til 15de October: Den 7de brød Keiseren og fra Dresden, overnattede den 8de i Wurzen, den 9de i Eulenburg er den 10de i Daben. - Den fiendtlige Schlesiensarmee, som rykkede frem imod Vurtzen, tiltraadte strax sit Tilbaget og, og gik igien over paa den venstre Bred af Mulde. Den havde nogle Fægtninger, hvori vi fratoge den Fanger og nogle hundrede Bagagevogne. - General Reynier rykkede til Wittenberg, gik over Elben, marscherede til Roslau, omgik Dessaubroen, bemægtigede sig den, trængte derpaa til Aken og tog den derværende Bro. General Bertrandrykkede imod Broen ved Wartemberg og tog den. Fyrsten af Moskowa drog imod Dessau, og stødte paa en preussisk Division. General Delmas kastede den, og fratog den 3000 Mand og 6 Kanoner. - Adskillige Kabinetscourerer, blandt andre Hr. Kraft, bleve opsnappede med Depescher af største Vigtighed. - Efterat man saaledes havde bemægtiget sig alle de fiendtlige Broer, var det Keiserens Hensigt at gaae over Elben, at maneuvrere fra Hamburg til Dresden paa den høire Bred, true Poisdam og i Berlin, og at tage Maadeburg, som derfor var bleven forsynet med Krigs- og Mundforraad, til Operationernes Midtpunkt. Men den 15de erfarede Keiseren i Deiden, at den havenske Armee havde forenet sig med den østerrigske og truede Nederrhinen. Dette ubegribelige Frafald bebudede andre Fyrsters Frafald, og bevægede Keiseren til den Beslutning at vende tilbage til Rhinen; en ubehagelig Forandring, efterdi Alt var forberedt til at overere over Magdeburg. Men man vilde have blevet adskilt og i en heel Maaned ingen Comunication havt med Frankrig. Dette var ikke af nogen Betydenhed i det Øieblk, da Keiseren lagde Planen; men nu vare Omstændighederne anderledes, da Østerrig havde to disponible Armeer, den bayerske og den Armee som hidtil var brugt mod Bayern. U delse uforudseete omstændigheder forandrede Keiseren derfor sin Plan, og forlagte sit Hovedqvarteer til Leipzig. - Jmidlertid havde Kongen af Neapel, som var bleven i Freyburg forat opservere Fienderne, den 7de faaet befaling at forandre sin Front, trække sig til Penig og Frobburg, og overere henimod Würtzen og Wittenberg. Da en østerrigst Division, der holdt Augustusburg besat, gjorde denne Bevægelse vanskelig, erholdt Kongen Befaling at angribe den, slog den, fratog den adskillige Batailloner, og udførte derpaa sin Vending til høire. Paa Efterretningen om at Kongen af Neapel havde forandret Frønt, havde imidlertid den fiendtlige Bøhmenbarmes høire Fløi, som bestod af det russiske Corps Wittgenstein, trukket sig til Altenburg, rykkede til Frohburg, derpaa med den venstre Fløi til Borna, og stillede sig mellem Kongen af Neapel og Leipzig. Kongen var ikke et Øieblik tvivlsom om hvad Maneuvre han burde giøre: gjorde Omkring, marscherede imod Fienderne, kastede dem, fratog dem 9 Kanoner og 1000 Fanger, og trængte dem tilbage hiinside Elsteren, efterat han havde tilføiet dem et Tab af 4 til 5000 Mand. - Den 15de var Armeens Stilling følgende: Keiserens Hovedqvarteer var i Reidnitz, en halv Miil fra Leipzig; det 4de Corps, under General Bertrand, stod i Landsbyen Lindenau; der 6te Corps i Liebenthal. Kongen af Neapel havde med det 2det, 8de og 5te Corps sin høire Fløi i Delitsch, og sin venstre Fløi, Lieberwolkowitz. Der 3die og 7de Corps var paa Marschen fra Eulenburg forat flanqvere det 6te Corps. - Den store østerrigske Bøhmensarme havde det giulyske Corps ligeoverfor Lindenau, et Corps i Zmenkau, og af den øvrige Deel af Armeen støttede den venstre Fløi sig til Grøbern, og den høire til Naundorf. - Brøerne, i Wurtzen og Eulenburg over Mulde og Stillingen ved Taucha ved Parthafloden vare besatte af vore Tropper. Alt bebudede et store Slag. Resultatet af vore forskellige Bevægelser i disse 6 sidste Dage bestod af 5000 Fanger og adskillige tagne Kanoner; desuden have vi til føiet Fienderne stor Skade. Fyrst Poniatowsky har ved enhver Leilighed bedækket sig med Hæder.