Kiøbenhavns Postrytter, 1795-09-18
Paris, den 31te August. De Efterretninger af dette Datum, som leidenske Avis meddeler os, synes at bebude, at den ny Constitutions Antagelse vil være forbunden med mangfoldige Vanskeligheder, især have adskillige Sectioner: de Mail, Champs Elysees, der havde den bekiendte la Cretelle, navnkundig politisk Skribent til sin Taler) og Montmartre yttret de ves meget alvorlige Misnøie, deels over det, at Constitutionen saaledes skal antages, eller forkastes under eet, deels over Decretet, som forpligter dem til, blandt Conventen at vælge de to Trediedele af den ny Lovgivning; men fornemmelig over det, at man ikke blot har ladet den væbnede Magt drage sig sammen om Paris, men og ladet den stemme over den ny Constitution, der og af den med een eneste Corporals Modsætning er bleven antaget. Chenier, der til alle disse forudventede Scener er bleven Præsident – da man, for ikke at faae Lariviere, der efter leidenske Avises Meening ikke er noksom af det herskende System, imod Sædvane denne Gang holdt over, at det, for at blive Præsident, ikke var nok at have fleste Stemmer (den relative Pluralitet), men at man nødvendig skulde have de fleste (den absolut Pluralitet) – har besvaret disse Adresser med megen Fynd og Kraft, og og Grand. især gav Lacretelles, Tallien, Thibandot, Pouzzoles Anledning til sande Philippiker. Man maae lære Republiken at kiende, sagde den første, hvad det er for Mennesker, der komme, og haane Folkets Repræsentation; lære Armeerne at kiende, hvilke de Mennesker ere, der vove at bagvaske deres Mod. Jsær angreb han den Talemaade af Lacretelle, at Rædselens Faner ikke burde lade sig see midt iblant Nationens hellige Raadslag; han paastod, at ved disse Rædselens Faner, meente Taleren, Hærenes ærefulde Bannere; han fordrede Rædsel mod Røvere, Kongesindede, og Anarchister, tilsidst vendte han Ordet til den freronske Ungdom: Medens, sagde han, J ere uroelige her, medens J vise eders Mod i Skuespilhusene, J der med Paatrængenhed have asket Reqvisitioner, for at bruges i Bureauerne og Forvaltningerne, hvad giøre da disse Agerdyrkeres, disse Haandarbeideres Sønner, eders Brødre, De udgyde deres Blod for Fædrelandet, de grundfæste Republiken, de beskytte eders Eiendomme", Een af Tilskuerne, der formodentlig fandt sig truffen, gjorde Støy i sin Loge, man raabte: han skulde hæftes; men leidenske Avis fortæller, han undveeg, hvorimod altonaiske Merkur lader ham hæfte. Thi bandet sagde disse syndige Ord: Det Decret, J giøre Jndsigelser imod, er eders Stemme underkastet; J kunne forkaste det, om J ville, men vedtages det af Folket, skulle J udføre det. En Section kan ikke komme her, og udøve et Jnitiativ, den ikke har Giraud Pouzzols ender med at begiere Dagens Orden, og Conventen decreterede paa Dellevilles Forslag, at den misbilligede begge Sectionernes Adresser, som fornærmelige for Armeerne, og Leyren ved Paris, og at de, saavelsom Præsidentens Svar, og Talliens, Thibandots og Girand Pouzzols Taler skulde trykkes, og sendes til Departementerne og Armeerne. Og da Mariette i Sikkerheds-Committeens Navn forsikkrede, at Sectionerne, der have vedtaget disse Adresser, ikke havde bestaaet uden af 15, 20 til 30 eller 40 Personer, blev ogsaa dette indrykket i Bulletin, hvorved en Tilskuer raabte fra en Loge: Den Løgner, han har jo selv sendt 30 af sine Spioner derhen. Med demmere levende bifald modtog derimod Conventen den Deputation fra Armeen om Paris, der med General Menou i Spidsen, og General Jouy, Chef for Staben, til Taler bragde Hærens Acceptation af den nye Constitution. Hvorvel det klinger mærkeligt nok, hvad Lacretelle og flere have sagt om den væbnede Magt, der ikke maae raadslaae – hvorved er at mærke, at Hæren var vaabenløs, da den raadslog - og om Rons og Grækenlands Exempler, synes det dog synderligt nok, da alle Franske uden Undtagelse ere beføyede ved denne Leilighed at give deres Stemme, at da de, der ikke kunne være i deres Departementer, siden Fædrelandet har kaldt dem til sit Forsvar, derved skulle have forbrudt deres Stem at en meret. Paa Decretet om den ny Lovgivnings Besættelse med to Trediedele af Conventmedlemmerne flikker Conventen endnu bestandig, saavidt er det nu kommet, at Departementerne kunne frit vælge mellem samtlige Deputerede, uden at holde sig til deres egen Deputation hvilket adskillige Conventtalere med de her i Avisen forud angivne Grunde have beviist at være ugiørligt; men da det nu er at formode, at adskillige Departementers Valg vil falde paa de meest udmærkede Convendeputerede, en Boissy d'Anglas, en Cambaceres, en Sieyes, en Rewbel, en Merlin fra Donay og Thionville, en Garrancoulon, en Legendre o. fl., hvorledes vil man da faae det fulde Tal af 500 ud, nogle have foreslaaet, hvad uden Tvivl var en meget uhældig Maade, at Conventen selv skulde supplere de manglende; dette er imidlertid endnu ikke vedtaget.