JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-05
Hensigten af dette Lovbud synes umiskjendeligen at være den, at forpligte Forligelsescommissionerne til at give enhver, der har nogen Klage at føre, Leilighed til at faae sin Sag foretagen, uden længere Udsættelse end en Uge, nemlig til den Dag, Commissionen paa Stedet har bestemt til sin Samlingsdag. Fandt ikke denne Lovbestemmelse Sted, vilde det staae i en Forligelsescommissions Magt at forhale, enten af Magelighed eller efter Godtbefindende, en Klagers Sags Foretagelse til hans Skade, følgelig har dette Lovbud været nødvendigt til Misbrugs Forrebyggelse. Men følger det af denne Lovbestemmelse, at det er en Forligelses commission formeent ogsaa at samles paa en Extradag til Sagers Foretagelse, naar det finder det fornødent, Spørgsmaalet gjøres ikke, fordi Spørgeren troer, at det skulde være Forligelses commissionerne forbudet at foretage Sager paa andre Dage end den berammede Commissionsugedag allene, især da den modsatte Mening finder Stadfæstelse i det Kongel. Danske Cancellies Skrivelser af 30 Martii 1799 til Amtmanden over Rohmdahls Amt og af 7 Aug. 1802 til Amtmanden over Roeskilde Amt, hvoraf den sidste udtrykkelig erklærer denne Mening grundet i Forligelsescommissionsstiftelsesforordningens Aand. men for ved en offentlig Besvarelse heraf at undgaae beføiet Klagemaal til vedkommende Authoriteter, og overbevise en Forligelsescommissionsskriver om, at han, under ingen Omstændighed, er berettiget til, naar Commissionen har berammet en Extrasamling og indkaldt Parter, at negte den Protocollen, om han ikke kan eller vil møde selv, end sige naar Commissionen, dette møder, selv har ført Forligelsescommissionsprotocollen i 24 Aar og administreres af Commissairer, der have Grund til at troe, de baade ved deres Conduite og Administrationstid have gjort sig fortjente til Udmærkelse og en Tillid, som det denden ikke tilkommer Skriveren at controllere, der end ydermere hverken behøve at lade Skriveren, forfatte Forligen eller af Magelighed nogensinde have efterladt at dictere ham disse i Pennen, følgelig af Forligelsescommissairer, som fra Villiens Side svare til Fordringen i Forordningen af 10de Junii 1795 og fra Ævnens Side ere deres Embeder voxne, og for hvem altsaa Commissions skriverens Assistence aldeles ikke er væsentlig nødvendig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-05
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
J Anledning af Pastor Wedels Yttring, i Kjøbenhavns Skilderie No. 54.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
Jndenlandske Efterretninger. Under 26 Juli d. A. er udfærdiget en Kongel. allernaadigst Placat for Danmark, saa lydende: Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark, &c. &c., Giøre vitterligt: At Vi, med særdeles Hensyn til at forkorte Proceduren i de Sager, der anlægges mod Fæstningsslaver, som gjøre sig skyldige i nye Forbrydelser, have fundet det hensigtsmæssigt, allernaadigst at befale og fastsætte: At de til Arbeide i Kjøbenhavns, Cron borgs og Nyborgs Fæstninger hensatte Forbrydere skulle underlægges vedkommende Garnisons-Jurisdictioner i ethvert criminelt Tilfælde, som maatte gjøre det nødvendigt at hænde Dom over dem til Undgjældelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
J Gaar (d. 7de begyndte Auctionen over Logerne i det Kongel. Skuespilhuus. De fleste betaltes med omtrent det Dobbelte af det, de vare ansatte for i Catalogen, f. Ex. Lit. C. i første Etage med omtrent 11 Rbdlr., Lit. F. med omtrent 6 Rbdlr. En Parterreloge, som f. Ex. Lit. R., med 3 til 4 Rbdlr. For Mandagslogerne blev der betalt noget mere som for Tirsdags logerne, da man troer, at Fødselsdagsstykket vil blive givet denne Aften. Betalingen erlægges i Rigsbanksedler og Tegn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
Fra Aalborg meldes, at Directionen for den derværende Klub Enigheden og det derværende dramatiske Selskab, som begge ikke findes anførte paa den i Skilderiet No. 57 indrykkede authentiske Fortegnelse over Klubber a., besidder Qvittering for at have betalt Afgivten til Frue Kirkes Bygning i Kjøbenhavn for afvigte Aar, den første for 240 Medlemmer 440 Rbd. S., det sidste for 93 Medlemmer 186 Rbd. S. En Anmelder. i Riber Avis, tager heraf paa en heel underlig Maade Anledning til at erklære den i Skilderiet, anførte Fortegnelse for "aldeles uefterrettelig, Men uagtet Aalborgs Klub og dramatiske Selskab ikke findes paa hiin Fortegnelse, erklærer Skilderiets Udgiver den dog for aldeles authentisk, med Hensyn til de Klubber og Selskaber, som deri anføres, og skulde der findes nogen Feil heri, saa beder han Vedkommende behageligst at fremkomme med deres Berigtigelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
Mariboe, den 1ste August. Ved Stutteriebesigtelsen afvigte Løverdag vandt Gaardmand Jens Mys af Hundsebye, Grevskabet Knuhlenborg, anden Gang den første Priisbelønning, 50 Specier. Gaardmand Hans Ebbe fra Nykkerubbe, Grevskabet Hardenberg, den anden. Endeel Hopper bleve indbrændte. - Jdag, Klokken 2 om Eftermiddagen, havde vi 24 Graders Varme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
- Fremmede fra Udlandet omstreifende Handlende maa nu ikke længere hjemsøge Merkurs Sønner her med Prøvers Foreviisning for at anbefale deres Kram, der svækker og ødelægger den indenlandske Kunstflid. - Hvor stor Forskiel der er imellem dansk Klæde og adskilligt fra Udlandet kan sluttes deraf, at naar udenlandsk Klæde krympes, da vil paa 10 Alen 1 Al. omtrent løbe ind, og udertiden mere, der langt fra ikke er Tilfældet med det gode, gamle, ærlige danske Klæde. Odense, d. 4 August. Efter at vi den 1ste August havde havt denne Sommers hedeste Dag, 23 Sr., udbrød fra S. V. en heftig Torden, som dog ikke paa 1/4 Vei nærmede sig Odense, og ikke bragte her betydelig Regn, steeg Heden endnu 1 Gr. anden Dagen, og var ved stille Luft næsten dræbende. Man frygtede Tordenens heftigere Gienkomst, men mod al Forventning klarede Luften ved Vindens Forandring, og en følelig Kjøling sporedes anden Dagen, som vedholdt endnu den 3die. Jdag med S. O. og Stille, igjen Lummerhede af 24 Sr. - J Tirsdags jordedes paa Assistents=Kirkegaarden her ved Odense en værdig Kone, Kjøbmd. Moriz Døckers Ægtefælle, som i den unge Alder af 38 Aar efterlod sig 10 Børn, der med Faderen begræde Tabet af en sjelden og retskaffen Huustroe, og en øm og kjerlig Moder. Enhver som kjendte den Salige, velsigner hendes Minde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
Aalborg, den 2 August. Jgaareftermiddag havdes her, under stærk Lummervarme, et Tordenveir, som trak op i Sydvest, gik over Byen, og nordpaa. Saavidt høres, har det dog ingen Skade gjort. Luften er derved noget bleven afkolet, og den derhos faldne gode Regn har vederqvæget Jorden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
Aarhuus, d. 29 Juli. Kunne vi ikke takke Sanct Oluf for Andet, maa vi dog ihukomme ham de otte Dage, vort store efter ham opkaldte Marked varer, og skjøndt Kræmmerne gjerne gad faaet os til at troe, at vi have tabt vort gamle Liv og Mod og Pengestyrke (Noget er der vel deri), synes det os dog en ganske lystelig Tid. Den usædvanlige Menneskeconflux, den nærmere Berørelse man kommer i med mangehaande Personer, de mange afvexlende og vel endog pudseerlige Optrin, sligt et Marked frembyder, fængsler dog Jnteressen en føie Tid, og man fristes til at glemme for alt det Fias og Stads, man seer, den hartad almindelige Usselhed for Øieblikke. Hvad der virkeligt, desværre ogsaa kun for en kort Tid, kan jevne de Rynker, næsten hver Pande er besaaet med, ere de Kunstnydelser, der bydes os af det Kongel. Skuespillerselskab, der med ufortrøden Flid morer os med forskjellige dramatiske Smaaeblomster. Ogsaa Tonekunstneren Lemming have vi den Glæde at gjenhilse blandt os. Digteren Jngemann, der har gjort en Familiereise gjennem Nørrejylland, indtraf atter hertil i Tirsdagsaftes, og reiste Torsdagmorgen tilbage til Sielland, et Ophold, altfor kort for Mange, der saa gjerne havde ønsket at see den elskelige Digter. - Neppe bivaanede Nogen hiin Borgerfest for vor Bye, Fredagen den 14 Julii, uden at være gjennemtrængt af de inderligste Hengivenhedsfølelser for Ham, den gjaldt, og tillige af det dybeste Vemod ved Tanken om hans Tab. Alle Borgervæbningens Corpser vare om Eftermiddagen dragne udenfor Byen, for sidste Gang at vise deres Vaabenøvelser for den fratrædende elskede Stiftamtmand. En stor Mængde Mennesker var fulgt med derud for at deeltage i denne Fest, og bringe Ædlingen det sidste Hyldingsoffer. Efter at Corpserne hvert for sig, havde viist deres Manoeuvrer, holdt Hs. Excellence en kort Afskedstale, hvori hans for vor hele Bye og for hver dens enkelte Borger saa varmt følende Hjerte levende afprægede sig, og ligesom Taarer blinkede i selve den ædle Talers Øine, saaledes var ogsaa den hele Forsamling inderlig bevæget. Hele Liniens Følelser udtonedes i mangfoldige Hurraraab. Paa Torvet gjentoges de samme hengivenhedsyttringer, da Hs. Ex. atter kom ned og takkede den forsamlede Skarr, som derpaa skiltes af under de sørgeligste Følelser. - Høitideligheden Torsdagen derpaa, da vor nye Stiftamtmand tillige bødes Velkommen, har allerede været anmeldt. - Skulle vi nu offentligen udtale vore Følelser og Ønsker i denne festlige Anledning, da ville vi ikke dølge, at vore Hjerters varmeste Bønner naaede deres Maal, naar Himlen med sine rigeste Velsignelser vilde krone Ham, vi saa ugjerne sagde Farvel, og at vi see vor Fremtids Borgerlykke i det Haab, vi ei kunne andet end nære, at vi i den Ædle, vi byde Velkommen af vore Hjerters Fylde, maa gjenfinde vor tabte Galdencrone.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
Aarhuus, d. 4 August. J Onsdagsaftes gav de Kjøbenhavnske Skuespillere deres sidste Forestilling her paa Theatret, der sluttedes med en af Mad. Spindler saare hjerteligt fremsagt Afskeds-Epilog. Dagen efter reiste Selskabet til Horsens, hvor det ligeledes vil give nogle faa Forestillinger paa det, samme der overladte Franckske Theater. Ogsaa den vakkre Tonekunstner Hr. Lemming er reist did.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
En Engellænder, William Kington, anviser sine hjemkjede Landsmænd følgende Lande til Bosættelse: de forenede Stater og deres store Colonier ved Missuri; de engelske Colonier i Canada, med de herreløse Jorder ved Kobberminefloden; det gode Haabs Forbierg, Ny-Syd Wales og van Diemens Land. - William Playfair skildrer Frankrig som de Riges forjettede Land. Den forhadte Lov om Hielfaldsretten er nu ophævet, enhver kan kjøbe, sælge, gjøre Testamente som han vil. Man finder Leilighed nok til at anbringe sine Capitaler mod gode Renter, Regjeringsforfatningen ligner den engelske; den personlige og Eiendomssikkerheden er saa stor, som man kun kan ønske sig den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
J literar. Wochenblatt læses, under Overskrift: "Stolbergigna" Noget angaaende den afdøde Grev F. Stolberg, hvori fortælles, at efterat Dr. Schmidtmann, i Aaret 1816 havde helbredet Greven, der var nær ved at faae en Brystvatersot, blev han ogsaa kaldet til Enkegrevinde Hardenberg, en Datter af Stolberg. Nedladende forespurgte hun sig om Doctorens Familie, hans Datter og tre Sønner. Da han sagde, at den yngste forberedte sig paa Gymnasiet i Osnabrück til det medicinske Studium, spurgte Grev de varmblodige som koldblodige Dyrs Sensibilitet er meget forskjellig. Det, som Forf. her siger om Kjæmpen, kan heller ikke ubetinget antages. Vel maatte det være ude med ham, naar man havde behandlet ham som Forf. anfører, men megen Smerte vilde han dog kunne udholde førend han døde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
Den nordamericanske Vildes Krigsfanger ryger sin Pibe, medens man paa tusinde Maader seipiner ham; Radbrækkede have allerede forlangt en Lædskedrik, medens de med sønderknuste Lemmer laae paa Steilen; Damiens saae endnu paa sine lemlæstede Legemsdele, efterat han i 1 1/2 Timer paa det grusomste var bleven piint. inden hurtigen: "i det catholske eller protestantiske," Da Schmidtmann svarede, at han studerede paa det sidste, raabte Grevinden, i det hun slog Hænderne sammen: "men frygter De da ikke for, at de blive forførte og fordærvede?" "Jeg har for megen Agtelse, svarede Doctoren: "for de derværende brave Lærere, hvoriblandt Prof. Abeken, Schillers efterladte Børns Opdrager og Lærer; jeg kan ikke troe, at de kunde lade Ynglingerne forføres eller fordærves. Derpaa spurgte Grevinden igien: "Lader De da Deres Børn opdrage protestantisk, Ja, alle, svarede Lægen. Samtalen blev afbrudt, over Bordet blev Schmidtmann behandlet meget koldt, og hans Hielp som Doctor siden aldrig meere fordret. - Hvad F. Stolbergs Sygdom angaaer, da bemærker Jndberetteren, at Greven fra sin Ungdom af har været beladt med Hoste, Forstoppelse og Brok, saa at det er at undres over, at han opnaaede en Alder af 70 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
J Grev Paoli Chagny paa Fransk udgivne Historie om de europæiske Magters Politik siden den franske Revolution indtil Kongressen i Wien, trykt i Paris 1818, 4 Dele, siges om Paul 1s. nordiske Forbund mod Engellands Sømagt, at Danmark allene maatte dyrt betale denne Forening, da Engelland brugte en saa eftertrykkelig Fremfærd imod det. Norges Forening med Sverrig anseer Forf. for saare skadeligt for det sidste, og mener, at dette burde i Conferencerne i Abo heller have betinget sig en Erstatning paa det faste Land af Europa, hvilket ogsaa vilde været gavnligere for Engelland, som det kunde være skadeligt, at Norge, blev i Sverrigs Hænder. Derimod var det for Rusland fordeelagtigt at Sverrig blev bortfjernet fra Tydskland. Den danske Politik vil han ikke rose, og mener - besynderlige Ord i en Franskmands Mund - at den danske Flaades Bortførelse af Engellænderne i Aaret 1807, var en Nødvendighed, da de Franske, hvis den var falden i deres Hænder, vare blevne Mestere af Sverrig, og de store Begivenheder i Aaret 1812, som Europa skyldte sin Redning, i saa Fald aldeles ikke havde kunne finde Sted. Han anseer det passende for Danmarks Tarv, i Fremtiden, at holde sig ganske til Engelland, og troer, at ogsaa for det sidste Land Forbindelsen med Danmark er fordeelagtigere end Forbindelsen med Sverrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
J Egnen af Mayo faldt d. 29 Mai Hagel, saa store som et Lommeuhr, og af Skikkelse som et Dueæg. Kartoflerne bleve ligesom afskaarne, Hampen knust som i en Mølle, Sæden aldeles nedslaaet, og et ungt Menneske, som just badede sig, saaret i Hovedet og ligesom forpryglet over hele Legemet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
Kjøbenhavns Børs d. 8 August. Cours. Hamb. 2 M. 255, a vista 258. Amsterd. 2 M. 240. London 2 M. 11 7/8 Rbdlr. Spec. 259. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 8 s.a 15 Rbmk. 9 s. Obligat. 69. Norske Rigsbanks 16 3/4. Svenske Sedler 69 s. - Disconto 6 pC. Et Trøstensorid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
En Efterligning af Vosses Lotz undTadel." Hvis, flammende af ædelt Mod, Du ædelt bifald vinder, da græde Ven og Broder Blod; hver Den, som var Dig ellers god, med hule, blege Kinder. Dit Held for heldigt finder. Gaaer først af Dine Mangler Ny Hvo nævner Dine Dyder, Dem Ven og Broder tause flye, men hine ved hver Dør fornye, og Staden rundt det lyder: korsfæst ham, den Forbryder! Dog, uforsagt, Langt heller Nid, end Medynk, ja, langt heller. Vel saarer det en stakket Tid, at Vennen falsk kun syntes blid; men, hvor det Seier gielder, ei Smaasaar Helten fælder. John Barthold.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-12
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. os kommes Syttende Aargang. No. 65. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 12 August 1820. Reisen til Møen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-12
Da vi ikke kunde faae det Jndvendige af Hovedbygningen at see, saa skyndte vi os at komme herfra, og ilede til det i alle Henseender mærkværdigere Giffenfeld. Denne Herregaard er, hvad det Udvortes angaaer, næsten den eneste i sit Slags i Sjælland. Den viser os endnu ganske, hvorledes Herresæderne saae udi Christian den Tredies, Frederik den Andens, Otto Krum pens, Johan og Daniel. Ranzaus Tider. Den var allerede en adelig Gaard 1632, da den sorg tes af Henrik Giøe til Johan Oxe, den navnkundige Peder Oxes Fader. J Skjødet derover hedder det, "at naar Hr. Johan Oxe vil indlægge 3100 Gylden i dobbelt lybske Skillinger til Borgermesteren i Kjøbenhavn, saa skulde Hr. H. Giøe frie ham foreskrevne Gaard og Gods." Man seer heraf, i hvilken lav Priis Eiendommen vare i de Dage og i hvilken Værdie derimod Penge stode. Skjødet er ellers forfattet i en pudseerlig Stil. Det er stilet i syv Adelsmænds Navn, som forsikkre deri blandt andet, at Hr. Henrik Giøe har sagt, at han aldrig havde solgt eller vilde sælge nogen anden foreskrevne Gisselfeld Gaard eller Gods uden foreskrevne Hr. Johan; at det var nok han havde skilt sig af med ved samme, og at han ikke vilde skille sig ved Æren; at om han kunde faae XX Tusind Gylden for Godset, vilde han aldrig sælge det til andre end Hr. Johan Saadanne Forsikkringer vare nok, for at forekomme al Trætte, høist nødvendige i de Dage, da Lovgivningen og Rettergangen langtfra ikke vare i den Orden, som nu. Familien Oxe var oprindeligen frankisk, og hedte Reyendorff, men da den var kommet herind, tog den Tilnavnet, Oxe, af sit Vaaben, som er en rød gaaende Oxe i Sølvfeldt, og paa Hielmen en halv rød Oxe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-12
Den Oxiske Familie uddøde 1577 med Albert Johansen Oxe til Nielstrup, der, foruden denne Herregaard, eiede syv andre, Gissenfeld iberegnet. (Fortsættes.) En patriotisk. Glæde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-12
Jndsenderen har nyligen læst et svenske Digt, kaldet "Epilog ved Magisterpomotionen i Lund den 22de Juni 1820, forFattet af Promotor," og ønsker nu at maatte meddele sine ærede Landsmænd blot nogle trooversatte Linier deraf, paa det man med ham kan fryde sig over, hvorvidt voxe Naboer dog staae tilbage for os i Oplysning. Saa gammeldags tænke og skrive ikke vi, og ei skulde heller nogen Promotør her let vove sig til at byde de maaskee yngre Mænd, han promoverede, en Epilog af saadant Hedenoldsindhold. At de Steder, der især udmærke sig ved Enfoldighed, trykkes med større Stiil vil vel ikke findes aldeles unødvendigt, eller ukjært. Vore uendelige Fortrin falde derved des hurtigere i Øinene. Meddeelte vare imidlertid, for Farens Skyld, selv disse faa følgende Linier ikke blevne, naar ei det havde været Meddelerens inderlige Overbeviisning: at, gives der noget Folk nu omstunder, som er selvstændigt og ikke let skifter enten borgerlig, eller videnskabelig Tro, da er det os, os netop og ene. Det er Kraft og Klarhed, som Phoebus æsker af de Krandsede. Den samme Gud, der tændte Dagens Fakkel, var ogsaa Guden med det gyldne Sværd, med Sølverbuen, der ihjælskjød Python. Selvstændig Kraft er Mandens første Dyd. Fast skal han stande, som en Herkulstøtte, paa Kjøllen lænet, svøbt i Løvehuden. Den løse Baklen og den blinde Let Troer Dagens Kræftsaa i de unge Sjele; det æder Tanken ud af Hjernens Kamre, som Mod og Styrke ud af frie Bryst. Ei vorder vel Enhver den Genius, der gaaer paa trygge Vinger og mod Lyset; men Hvo det vil kan prøve før handømmer, kan fatte selv den Sandhed, han besværger, kan kjende selv det Skjønne, han beundrer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-12
J Tankens stille Verdenshav der ligger end vistnok mange ubekiendte Øer, og mangen Stierne speiles der maaskee, som ingen Speiders Øie end har fundet. Kan ei Du pløie Selv de dybe Bølger, da lydt dog villigt til de Vises Stemme, de Vidtbereistes, som med sikkre Tegn tilbagevendte fra de nye Lande. Men agter ei paa Dagens Skipperlogne, som komme over Søen hid! En Slægt, skrydlysten, med en høi Markskriger tone, en mystisk Mine, vandrer om iblandt os, fortæller Sagn om aldrig hørte Ting, den har erfaret, om en Verdens Gaade, som den har løst omsider, al fortæller selv om de Vises Steen, som den har fundet. Deblinde Daarer, - Viid, i Knappen paa Alfaders Scepter sidder end hiin Steen, og Mennesk hænder bryde den ei løs. Forgiæves maane de den høie Sandhed med mørke Formularer; Sandhed lider netop ei Mørket, thi den boer i Lyset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-12
J Phoebi Verden, Videnskab som Digt, er Alting klart, klar straaler Phoebi Solklar var jo og hans Kilde, den castalske. Hvadei Duklart kan sige veed Duikke, med Tanken fødes Ordet paa vor Læbe; i Taage siges Hvad i Taage tænktes. Den sande Viisdom ligner Diamanten, en styrknet Draabe af hiint Himmellysjorenere, des meer i Værd den agtes, des meer og Dagen lyser derigjennem. De Gamle bygte Sandheden et Tempel, en skjøn Rotunda, let som Himlens Hvælving; og Lyset trængte ind, fra alle Kanter ind i den aabne Runddeel; Himlens Vind melodisk spøgte i dens Støtteskove.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-12
J det Sted bygges nu et Babelstaarn, en tung, barbarisk Bygning, Mørket kiger igjennem snævre Vindveshuller udTil Himlen skulde Taarnet naae, men hidtil blev det ved Sprogforvildelsen alene. Det gaaer i Digtens Rige, som i Tankens; al Digt er gjennemsynlig. Af Chrystal dens Stad er bygt, og tusinddobbelt straaler tilbage Lyset fra dets Speilemure. Men paa dens Gader vandre op og ned Olympe-Væsiner, uforgjængelige, af Straaler vævede og Rosenduft; ei findes Plet paa deres Gudelemmer, og Himlens Stjerner gjennemskinne dem. Alt Aandrigt rammer som et Lyn; det er et Øieblikkets Foster; af dets Værker gaaer Øieblikket ud igjennem Sekler. Troei, det Mørke er betydningsfuldt. Just det Betydningsfulde er det klare. Som billedet i Speilet, saa er og Betydningen - ei til, om ei den sees. Thi leve Lyset, Spredes det af Eder i Fædrelandet ud, det kjære Land, hvor Barndomsvenner boe, og Fædre hvile. Fred over deres Støv, Et Mindets Land, en stor Stamtavle er det høie Norden. Hvorhen vi see, staaer en Erindring for os. J Heltes Aske groe de svenske Skove; om Æventyr fra fordom synger Bølgen; og Nordens Himmel skrives fuld hver Aften af gyldne Runer om de store Døde. Ned stirrer Vasa paa sit frelste Folk, Linnæus ned paa sine Blomster alle. Og Kellgrens Øie søger end sit Land, hvergang han stemmer i med Stiernesangen. Fortørner ei de Vældige deroppe, de Himmelklare, Seeren har tidt seet dem betænksomt ryste vise Hoved ad Tidens Tegn, ad Feberdrømmene, der spøgede i kjernefriske Nord, ad Taagen om den fordom klare Himmel. Men, end er Nordenvinden ikke død; jeg hører fjernt jo Slaget af dens Vinger. Den jager Smitten bort fra Bjerg og Dale; reen feies Stiernehvælvingen igjen, og Nordens Hjerner klare med dens Himmel. (?) Jndsenderen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-12
Jndenlandske Efterretninger. J det Kongel. Kjøbenhavnske Skydeselskab og danske Broderskab, som foretog den 3die August sin aarlige Fugleskydning, tilfaldt den høieste Gevinst, 6 Sølv Taffelstager, for den ved Hr. Viinhandler Schou nedskudte Brystplade, Hs. Majestæt Kongen. En Deputation begav sig til Frederiksberg Slot, som blev D. M. Kongen og Dronningen samt Hds. Kgl. H. Prindsesse Vilhelmine Marie forestillet, og efterat have takket Begge Majestæter og det øvrige Kongehuus for den Ære, der var viist Selskabet, samt Prindsesse Vilhelmine Marie, for den samme viste Hæder, at være Selskabets høie Foresat, bad Deputationen Hs. Majest. at bifalde Viinhandler Schous udførte Commission og modtage af Hs. Kgl. H. Prindsessen Kongebaandet. Efterat Hs. Majestæt havde modtaget Baandet paa sædvanlig Maade, udnævnte Han Overhofmester Brochenhuus til Sin Repræsentant i Selskabets Anliggender. Hr. Professor og Etatsraad Ridder Thorvaldsen afreiste i Gaar Eftermiddags Kl. 2 1/2 herfra til Warschau, og derfra til Rom, men dog er der Haab om, at han ikke for stedse vil forlade os, og at han igjen vil vende tilbage til sit Fædreneland, da de ham inddrømmede Værelser, paa Charlottenborg ere forbeholdte.