Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-10-12
Efter de gode Foranstaltninger, som man havde følet, og efter den tilsyneladende Velvillighed hos Nationalgarden, som befandt sig baade i Slotsgaardene, og i den indre Deel af Slottet havde vi Haab om at drive denne Armee fra Forstæderne tilbage: Klokken 6 kom Departements Procureur og Syndicus, Hr. Røderer, tillige med en anden Medlem af samme administrerende Corps og Hr. Boisseuil, General=Adjutant, til enhver Post. Hr. Rø derer igientog mundtligen for os den Ordre at forsvare Slottet, og drive Magt tilbage med Magt. Strax derpaa blev CarrouselPladsen saa fuld af Tropper, at den ei kunde rumme flere. Kongen tog den Beslutning at begive sig til Nationalforsamlingen Klokken 8 1/4. Fra dette Øieblik begyndte National. Garden, som havde Vagt i de indre Værelser, og i Slotsgaardene at tage Flugten og at forlade Schweitzerne. Den forenede sig med Bataillonerne fra Forstæderne, nogle enkelte Personer undtagne, hvilke jeg bør give den Roes, som de med Rette have fortient. Schweitzerne saae da tydeligen, at de vare opoftede, men de tabde ikke Modet. Klokken 8 kom Hr. Boisseuil til alle de indre Posler, og gav Ordre at trække ind paa Slottet, som man hur de, sagde han, forsvare indtil sidste Aan dedræt. Man dømme nu om vor Forfatning, da man ved at trække ind paa Slottet, saae Døden uundgaaelig. Klokken 9 1/4 blev Slotsporten uden Møie indslaget, da den ikke havde nogen Styrke inden til for at hindre det. De kom som Rasende lige til Opgangen i de forreste Bygninger og forde foran sig to Canoner; imidlertid overvældede de os med Skieldsord og Forbandelser, som vi høide paa med Koldsindighed, uden at svare. Strax derpaa gav deres Anfører Ordre at trække begge Canoner ind paa Slotsgaarden, hvor de begyndte at beskyde Slottet. Det var da, at vore Soldater, som ingen Redning saae meere for sig, fyrede igien paa disse Rasende igiennem Aabningerne paa Muren. Efter et Qvarteers Tid lykkedes det os at forjage dem af Slotsgaarden. Nogle Officierer og omtrent 50 af vore Soldater tog sig for at bemægtige sig de 3 Canoner, som stode ved Slotsporten, altsaa udsatte for Jlden fra Carrousel Pladsen, og posterede samme ved Opgangen i Slottet. En anden Capitaine og omtrent et lige Antal Soldater bemægtigede sig ligeledes de 2 Canoner, som stode ved Rideskolen, og trak dem hen til Opgangen i de forreste Værelser paa den Side, som vender imod Haugen. Men disse 5 Stykker vare os unyttige; thi Nationalgaden havde borttaget Karduserne dertil. Vore Soldatere bleve ved at skyde men vi saae ikke uden Forbittrelse det Øieblik, da vor Munition vilde slippe. I en lykkelig Tid kom Hr. de Ville til os, vi manglede Karduser; han befalede os i Kongen Navn at trække hen til Nat. Forsamlingen. De som vare paa Terrassen ablydte, vi gik igiennem Tuileries midt under Canon=Kugler og en Hagel af Musketkugler, som man skiød paa os fra Porten ved Slotsbroen, fra Gaarden ved Ridebanen og fra Feuillanternes Kaffehuus. Vi tabde mange Folk; 20 Officierer bleve dødelig saarede. Da vi kom til Nationalforsamlingen, i Tallet omtrent 150 Soldater og 8 til 10 Officierer, flygtede de første ind i Corps de Garde; Officierne vilde gaae ind i Salen for at sætte sig under Nationalforsamlingens Beskyttelse, imedens de ventede paa, at den Capitaine kom tilbage, som var gaaet hen at modtage Kongens Ordre. Tvende Depurerede kom os i Møde, bevidnede os deres Bedrøvelse over ikke at kunde indlade os, og førde os ind i Jnspecteurernes Kammer, hvor vi bleve fra Klokken 11. om Formiddagen indtil 9 om Aftenen. Capitainen kom tilbage med en skrivtlig Ordre til Schweitzerne at levere deres Vaaben fra sig og forføie sig til Casernerne. Vi bleve af bevæbnede, men det var umueligt at gaae til Casernerne. De Deputerede forsynede os med borgerlige Klæder, at vi ved Hielp deraf kunde gaae ud. Derpaa vankede vi omkring i Paris, og frygtede for at blive anholdte som Forbryde, re, endskiønt vi vare under Lovens Beskiermelsee, en meget smertelig Tilstand for ærlige Folk Denne Beretning er paalidelig; jeg giver den ud som saadan, og jeg sværger ved alt hvad helligt er, at vi ikke begyndte Skydningen, og, at Regimentet ikke har fyret, forend efterat National=Garden havde gjort Canonskud imod Slottet. Decret af den lovgivende Nationalforsamling om de ubeedigede Præster. *) Art. 1. Alle Geistlige, som ere underkastede Eeden af 1790, og endnu ikke have aflagt samme, eller efterat have aflagt den, have taget den tilbage, skulle holdes til inden 24 Timer at forføie sig ud af Grændserne for deres District, inden 3 Dage af Departementets Grændser og inden 14 Dage af Riget. Denne forskiellige Tid skal begynde at regnes fra den Dag, da *) Taget af Historische politisches Magazin for September 1792. nærværende Deeret bliver bekiendtgjort. 2) J Følge af samme skulle de tilholdes at melde sig hos Forvalteren over det District eller Meenighed, hvor de opholde sig for at angive det Land, hvortil de vil begive sig, og der skulle tilstilles dem Passe, hvori skal indeholdes Beskrivelse over deres Person, deres Alder, deres Land, deres Navn og den Vei, som de skulle tage. 3) Efterat den i Loven foreskrevne Tid af 14, Dage er forløben, saa skulle de Geistlige, som ikke have vildet lyde nærværende Decrets Anordning, bringes til det franske Gusana. Directorierne skulle lade dem føre hen til de af det fuldbyrdende Raad anviiste Søe=Havne, og dette vil give befaling om at lade udruste de fornødne Skibe til deres Bortførelse. 4) De, som frivilligen ville gaae ud af Riget og ingen Jndkomster have, skulle dagligen faae 3 Livres, indtil de have begivet sig ud af Landet. Disse Bekostninger skal det offentlige Skatkammer bære. 5) Enhver Geistlig, som bliver i Riget, efterat have erklæret at ville forlade det, eller, efter at have forladt det, kommer ind i det igien, skal dømmes til Fængsels Straf paa 10 Aar. 6) Alle Verdslig og Ordensgeistlige, Clerici, Mindres og andre skulle være underkastede den nye Eed og staae under den indre Disciplin. 7) Districts=Directorierne skal holdes til at give alle Geistlige i deres District en Afskrivt af dette Derret i behørig Form med Formaning at holde sig samme efterretteligt. 8) Fra denne Forordning skal alle de være undtagne, hvis Skrøbelighed er tilbørlig beviist, og som ikke ere i Stand til at begive sig ud af Riget; de, som ere 60 Aar gamle, skulle ligeledes være undtagne. 9) Alle Geistlige i et og samme Departement, som ikke befindes i Tilfælde af Transportering, skulle samles paa Hovedpladsen i Departementet, og der skulle de boe tilsammen i et Huus, hvorover Municipalitetet skal have Opsyn og Politie.