Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-12-01
Gallizien. Frimureriet har nu omsider ophørt at være en Hemmelighed. Ordenens Formaal, Symboler, Hiroglypher og Allegorier ere samtligen røbede og forklarede i et hos Eupel i Søndershausen for nylig udkommet Skrift, som fører følgende Titel: "Die Freimaurere, over Enthullung der Geheimnisse und Geschichte der Freimaure, rei, von ihren Entstehen an und ihrer Verbreitung bis, auf der izigen Zeiten, u. s. m." Forfatteren, som lader til at være dybt indviet i Ordenens Hemmeligheder, menes at være en høi Person, som, misfornøiet over Frimurernes mindre kraftige Jndgriben i Europas seneste politiske Begivenheder, har paa en temmelig følelig Maade hævnet sig ved den nævnte Bogs Udgivelse. Flere staae nu i den Formening, at hele Selskabets Opløsning vil vorde en uundgaaelig Følge af denne Offentliggjørelse, da dets egentlige Tendents, som efter det nævnte Skrift, synes at stemme temmelig overeens med de af Lessing i sin Tid yttrede Jdeer, nu ligger aabenbar for hele Publikums Øine. Til Minde og 200 Aarsdagen af det holdte Slag for christelig Troesfrihed og Gustav Adolphs Hiltedød, har der den 6te Novbr. været stor Høitidelighed i Lützen og ude ved den svenske Steen (Schweden stein) hvor Helten faldt. Mange kostelige Taler holdtes i Kirken og ved Stenen, der blev bekrandset af unge Piger; Parade af Studenter, Klokkeringning, Gudstjeneste o. s. v. Ogsaa i Sverrigs Hovedstad var stor Høitidelighed i samme Anledning. Den Kiste hvori hiin store Konges Liig i 200 Aar havde ligget, blev nu flyttet fra Riddersholmskirken til den saakaldte Gustavianske Gravhvælving, der var prydet med alle den udødelige Helts erobrede Trophæer. Ved den gamle Egekistes Aabning fandtes Gustav Adolphs jordiske Levninger alle hensmuldrede, hans lysegule Hovedhaar, Fiskjæg og Øienbryn undtagne. Sexten Generaler og Admiraler bare det kgl. Liig. Sexten Livvagtsofficerer vare vagthavende Drabanter ved Katafalken. Hele Rigets Stormænd og Statsembedsmænd med deres Damer bivaante Høitideligheden. Der var Gudstieneste i alle Stadens Kirker, alle Tropperne paraderede ac. &c. Den af Gustav Adolph selv forfattede Psalme: "Forfares du ei lille hop &c. blev sjunget førend Prædiken, og efter samme: "Vor Gud han er saa fast en Borg." Foran Liget bares Rigsbanneret af Grev Brahe, understøttet af 2 Oberster. Det behagede Kongen selv at gaae i Sørgepladsen, nærmest det kgl. Liig. J det Øieblik Kisten nedsænkedes i Marmor Sarkophagen gaves 128 Skud af Artilleriet; Jnfanteriet. gav Salver Bataillonsviis. Om Aftenen var paa Gustav, Adolphspladsen fire skjønt oplyste, og med Kroner omgivne Pyramider opførte omkring Heltens Statue, og Hovedet kronet med en Stiernekrands af straalende Krystal. Alle offentlige Bygninger vare oplyste med Arkader, og Stadens Kirketaarne med Lamper. Til Stockholms Fattige havde Kongen ladet uddeele 100 Tdr. Rugmeel, 100 Lispd. Risengryn, og 100 Favne Brænde. Kronprindsen var med begge sine Sønner, Hertugerne af Skaane og Upland, reist til Udsalg, for der at bivaane Høitidelighederne i samme Anledning. Man er endnu lige nær med den svenske formeentlige Hofforræderie=Sag. Fjorten gammeladelige Fruer og Frøkener ere fra Provindserne blevne indkaldte for Søeas Hofret i bemeldte Sag. Ligeledes en heel Deel Adelsmænd, som f. Ex. en Grev Schwerin, Friherre Bøye (bekjendt af sin Opposition ved Rigsdagen) Baron Posse, o. s. v.