Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-02-22
Efter samstemmende Beretninger ere Bjerg arbeiderne i det spanske America ikke blevne afbrudte ved Urolighederne, og i Brasilien ere de endog blevne noget forbedrede, og give altsaa endnu ligesaa meget af sig. Af Bjergværkernes Udbytte kommer nu mindre end ellers til Spanien, og Portugal, men meere umiddelbart i Handelen. Allene i den Engelske kommer 40 Mill. Piastre. Det øvrige rede Sølv for spansk Regning indtage Engellænderne paa deres Skibe og sikkre dets Overførsel paa denne Maade til Cadix og tilsidste til London. Men de rede Penge, der udføres fra de afhængige Stater, trække deels Engellænderne, deels, skjøndt i meget ringere Mængde, Nord americanerne til sig, fortrinligen for alle Slags Krigsfornødenheder. Ogsaa Brasiliens Guld kommer i Engellændernes Hænder, saavel for alskøns Pynt og Stads, som for Slaveklæder. Sørøverne forhindre, at den tydske Skibsfart kan komme frem, og Tydskerne faae derfor deres ædle Metaller fra hine Egne, fornemmeligen over Engelland og Nordamerica. Men der kjøbe de nu rede Sølv fra anden Haand, istedet for at de i Spanien og Portugal kjøbte det fra første, saa de staae nu tilbage for de indenlandske Kjøbmænd her, skjøndt de eller stode paa samme Trin med dem i Henseende til Penge; de kunne nu ikke mere gjøre nogen Pengehandel som disse ville foretage, og ere af Handelsherrer blevne Handels tjenere. Der er altsaa egentligen ingen Mangel paa Sølv, som man i Almindelighed troer, men det er dyrere for hver anden Nation end Engellænderne og America, fordi Skibsfarten paa Sydamerica er vanskeliggjort og standset. Hovedhindringerne for Sølvets Tilflyden i Tydskland ere Uenigheden imellem Spanien og Sydamerica, og de ulyksalige Sørøverier. - Man antager, at der fra de spansk americanske Bjergværker aarligen. komme 27 Mill. Fl. Guld og 80 Mill. Fl. Sølv. Antager man, at der siden Mexicos Erobring kun er kommen 50 Mill. aarligen, saa udgjør dette den uhyre Sum 1500 Mill. Deraf er der rigtig nok gaaet en stor Mængde til Asien for Artikler, der maa betales med rede Sølv. Men betænker man, hvilke uberegnelige Summer Sølv, der ligge opdyngede i de forskjellige Banker, som i Amsterdam, Hamborg, London &c., lægger man hertil den Mængde, der er i Omløb som Skillemynt, og den endnu større Mængde, der findes i forarbeidede Sager, saa vil man let skjønne, hvor overdreven den Paastand er, at neppe en Trediedeel af de ædle Metaller, der fra America ere komne til Europa, endnu ere til der. Men spørger man: Hvorfor er da saa stor Mangel paa ædle Metaller, saa er det det samme, som om man, naar Alting fryser om Vinteren, vilde spørge: Hvor er Vandet henne? De pontiniske Sumpe, der saa ofte omtales, have ikke et saa modbydeligt Udseende, som man skulde forestille sig. De ligne sivbegroete Enge. Pebermynturt og en liden vellugtende Camille voxer her i stor Mængde, dog beholder Sumplugten Overhaand over de vellugtduftende Planter. De laadne Buffeloxne, der see ud som colossale Faar, vade i den mosede Bund. Der gjøres meget for at udtørre disse Sumpe; der graves nye Canaler, og man fylder den udgravede Jord derpaa. Ogsaa paa skyggefuld Skov mangler her ikke, og Landeveien er paa begge Sider beplantet med Træer, der tildeels allerede ere saa udbredte, at de danne høje Løvhytter. - Disse Sumpe vare allerede i Oldtiden bekiendte, og ofte Gienstanden for adskillige Keiseres og Pavers Bestræbelser, som vilde udtørre dem, fordi de udbrede usunde Dunster over Egnen; men de kom ikke langt dermed. Pius VI. begyndte Værket med større Eftertryk end nogen af hans Forgiængere. Af den Canal, som man i dette Øiemed begyndte at grave 1777, og efter Bestemmelsen, skulde være 18 italienske Mile lang, var 1780 allerede Halvdelen færdig. Der blev taget Actier i dette Foretagende, og Pius agtede at anlægge her en Stad, der skulde opkaldes efter ham. Men Bekostningen stod aldeles ikke i noget Forhold til de Fordele, man lovede sig deraf. Efter 12 Aars Anstrængelse maatte han standse med Arbeidet. Man paastod, men med hvor megen Ret synes endnu ikke godtgjort, at Pius ene lod sig lede heri af Forfængelighed. Dog er man af den Mening, at hvis dette Foretagende var lykket, havde det pavelige Kammer vundet 250 Mill. Qvadratfod af den skjønneste Jordbund og Kirkestaten var for stedse bleven betrygget mod Kornmangel.