Ribe Stifts Adresseaviser, 1844-04-24
Det er vistnok urigtigt, at en saa lille By, som Ribe, hvis hele Befolkning, det tilliggende Landdistrict indbefattet, kun udgjør i det høieste 3000 Sjele, fremdeles vedbliver at være deelt i 2 Kirkesogne, især da her findes en Kirke, der vilde være stor nok for en dobbelt saa stor Menighed. At der allerede for nogle og forgetyve Aar siden blev foretaget Skridt til Nedlæggelse af St. Cathrine Kirke, er imidlertid vist; men uheldigt er det, at der af de erholdte ufuldstændige Meddelelser ei sees af hvad Grund Projectet stilledes i Bero. Hvorledes det nu atter optagne Forslag vil vorde optagen af Regjeringen, er vel ikke tvivlsomt, idet mindste maatte det ansees for et sørgeligt Tidens Tegn, om der endnu skulde kunne fremkomme Betænkeligheder mod Nedlæggelse af en Kirke, der ikke alene et længer behøves, men hvis Nedlæggelse vilde bevirke en ønskelig Eenhed i Kommunen og ligemeget befordre de nu bestaaende begge Menigheders materielle som aandelige Jnteresse. Begge, saavel St. Cathrine Kirken som Domkirken have hidtil kunnet vedligeholde sig selv og altsaa intet Bidrag fordret af Menighederne. Skeer nu, som haabes, Nedlæggelsen af St. Cathrine Kirke, og een Kommune bliver een Menighed, saa vil der, selv for det Tilfælde, at den Menighederne efter Lovens 22264 paahvilende eventuelle Forpligtelse ikke ophører,) være vundet; thi Domkirken vilde ved sine forøgede Jndtægter ikke alene som hidtil, uden Byrde for Menigheden, kunne vedligeholde sig selv, men saaledes grundlægge en Fond, der i faa Aar vil stige til en anseelig Høide og dermed endmere fjerne den ellers tænkelige Mulighed at en Repartition paa Menigheden kunde blive nødvendig. Dette alene maa være nok til at vise, at St. Cathrine Menighed i oekonomisk Henseende kan være ret godt tjent med at deele Kirke med Domsognets. J de større Communer med 6 a 7000 Jndvaanere, hvor der haves kun en Kirke holdes Froprædiken og Aftensang, hvilket, hvis Domkirken bliver eneste Kirke, upaatvivlelig ogsaa vil blive forordnet her. Jndsenderen har meget forundret sig over, at de, der have villet betragte St. Cathrine Kirkes Nedlæggelse fra et reent kirkeligt Standpunkt, saa ganske har overseet hvor stor og heldbringende en Jndflydelse en saadan Tingenes Ordning vilde have paa Menighedens hele religiense Liv, idet herved aabnedes Vei for Mange, der til den sædvanlige Kirketid ere bundne til huuslige Sysler, til at kunne nyde Kirkens Goder under Aftensangen. Altsaa ogsaa i denne Henseende blev det en Vinding for Communen, at der blev een Menighed. Men med alt dette, har det dog Udseende af, for den i Sagens detaillerede Omstændigheder Uindviede og den simple, mindre oplyste Mand, at den mod St. Cathrine Sogns Nedlæggelse optraadte Opposition i Virkelighed har havt Menighedens aandelige Tarv for Øie, hvorimod de, fra hvem Forslaget er udgaaet ikke tillægges de ædleste Hensigter, og betragtes som Redskaber i Egennyttens, Egoismens, og Gud veed i hvilke andre Dæmoners Tjeneste, ja man skal endog have betegner deres tilsigtede Øiemed som noget lidet bedre end Kirkeran. Dette er imidlertid meget begribeligt; Jndsenderen har talt med flere af de Familiefædre og Huusbonder", som den 20. Februar underskrev hiin Petition og St. Cathrine Kirkes Bibeholdelse, og Alle have den Overbeviisning, at Andragendet om de 7000 Rbd. er maskeret, og at der i Virkeligheden gaaes løs paa Erobring af St. Cathrine Kirkes Midler, for dermed at fuldende Restaurationen paa Domkirken. At en saadan Anskuelse, der er pleiet og næret ved Taler som paavirket ved Pieteten i selve den Kirke, hvis Nedlæggelse eller Bibeholdelse der tvistes om, maatte fremkalde i Gemytterne Harme og Forbittrelse, var ganske naturligt, men det er visseligen ligesaa naturligt, at en slig Opposition, der paa Grund *) Det er formeentlig urigtigt, hvad der i Forestillingen er forsikkret: at St. Cathrine Menighed skulde, ved at indlemaf Eensidighed og falsk Opfattelse af den foreliggende Sag er blottet for Berettigelse, og derfor uden mindste Betydning.