Viborger Samler, 1847-08-28
Nyeste Postefterretninger. Frankerig. Paris, den 20de Ang. J Morgen vil Pairskammeret forsamle sig for at modtage den kgl. Ordonnance, ifølge hvilken det indsættes som Domstol, og begynde Jndledningen til Processen imod Hertugen af Chøiseul=Praslin, der er beskyldt for med velberaad Hu at have myrdet sin Gemalinde. Man forsikkrer idag, at Hertugen har gjort omfattende Tilstaaelser. Den med overordentlig Energie og Nøiagtighed næsten uafbrudt i Paladset fortsatte Undersøgelse (Undersøgelsescommissairerne trak sig ikke tilbage for Kl. 2 om Natten, og paabegyndte atter Undersøgelsen Kl. 7 om Morgenen) har nemlig tilveiebragt en Mængde af Grunde til Mistanke imod den Myrdedes Gemal. Man fandt, efter den i det nyeste Numer af Gazette des Tribunaux meddeelte Beretning, en Mængde Blodspor paa den Gang, der adskiller Hertugens og Hertugindens Soveværelse. Den paa Kammerjomfruens Skrig tililende Tjener erklærede: at han efterat han havde fundet Døren til Hertugindens Soveværelse fast tillaaset, ilede til Hielp igjennem de til Haven førende Vinduer, og at han, da han kom ud i Haven, havde seet en Mand af Hertugens Ydre, der ilede ind i det Jndre af Soveværelset og hurtig aabnede et Vindue, sandsynligviis for at faae Vedkommende til at troe, at Morderen var flygtet bort igjennem dette Vindue. J Værelset, hvor Mordet blev begaaet, fandt man i det blodige Lagen en med Kugler ladet Pistol, som tilhørte Hertugen; ved denne Pistol klæbede Kjødstykker, og paa Offerets Hjerneskal fandtes flere Saar, tilføiede af Arabeskerne og Ziraterne paa Pistolkolben. Paa Grund af saa betydelige Jndicier gaves der befaling til ikke at tabe Hertugen af Sigte; flere Spørgsmaal adresseredes til denne, hvis Alvor og Form bebudede, at han ikke examineredes alene som et Vidne. Tillige anstilledes i Hertugens eget Værelse Eftersøgninger; man fandt, at Papirer og Gjenstande, som ikke længere kunde gjenkjendes, nyligen vare opbrændte; paa Grevens Klæder (han var nemlig ganske paaklædt) vare Spor af Blod; de imellem de sammensluttede Fingre og paa Gulvet fundne Haar vare af samme Farve og Længde som Hertugens Hovedhaar. Hertugen, en lille, stærk, livlig Mand, der ellers udmærkede sig ved Hoffærdighed og Pirrelighed, var aldeles sønderknust og kunde ikke fremføre et retfærdiggjørende Ord. Efter de constaterede materielle Kjendsgierninger skred man nu til at forske efter Aarsagerne tilden rædsomme Forbrydelse. Man erfarede: at der fandt en Forstaaelse Sted imellem Hertugen og en ung Dame, Frøken de Luzy, som i sex Aar havde været Opdragerinde for hans Børn; at Hertuginden havde efter forefaldne heftige Scener afskediget dette Fruentimmer, men iøvrigt udsat for hende en Pension paa Livstid; efterat Opdrager inden havde forladt Hotellet Sebastiani, havde denne Dame levet i en Pensionsanstalt. Strax efterat Hertugen og Hertuginden vare paa Jernbanen komne til Paris, havde Hertugen, førend han betraadte sit Hotel, Aftenen for Mordet, besøgt denne Dame. Man traf hende hos en Veninde, og efter et kort Forhør indespærredes hun i Conciergeriet. Hertugen, der som Pair ikke kan arresteres førend Pairskammeret er constitueret som Tribunal og den af dette Tribunal indsatte Undersøgelsescommission har fundet Grundene til Mistanke tilstrækkelig graverende, bevogtes i sit Værelse af Chefen for Sikkerhedspolitiet; han er i en frygtelig Grad nedslaaet og hans Tilstand vækket alvorlig Frygt. Saavidt Gaz. d. Trib, fra idag. - Af det, der er blevet bekjendt i Løbet af Dagen, beretter Børsenhalles Correspondents: J Nat undersøgtes Priveterne, og man fandt der det Vaaben, hvormed Mordet blev begaaet; det var en Hertugen tilhørende Jagtkniv, Generalprocuratoren har endt sin Undersøgelse og tilstillet, Storcantsleren Acterne. Storseglbevareren Hebert har bragt fra Slottet En den Ordonnants, der indsætter Pairskammeret som Domstol. Jdag gik det Rygte, at Hertugen havde skudt sig. Hertugerne af Praslin nedstamme fra de gamle Grever af Champagne. Hertugens Fader, var 1814 Senator og Oberst for Pariser Nationalgarden; paa Grund af sit patriotiske Sindelag exileredes han af Restaurationen. Hertuginden var Moder til 9 Børn og i sit 40de Aar. Hendes Fader, Marschal Sebastiani, er i Gens, da hans Sundhedstilstand ikke tillod ham at fortsætte sin Reise til Ajaccio, Han var i sin Tid en ypperlig Cavallerigeneral og en af Napoleons meest trofaste Vaabenbrødre. Hvilket frygteligt Jndtryk maa Efterretningen om det frygtelige Mord gjøre paa den bedagede General og Statsmand!