Norske Intelligenssedler, 1795-04-29
Futelligenz-Sedler. Norske No. 17. Onsdagen den 29 April 1795. Et velfört Liv formilder det bittre i Døden, ved Haabet om en salig Udødelighed. For dette Haab levede I dette Haab døde den agtværdige Olding Herr JOHANRASNUSBRANDT. Sognepræst til Ullensager, föd paa Kongsberg den 8de December 1719. dimitteret fra Christianiæ Cathedral-Skole 1740. kaldet til personel Capellan for Ullensager 1748. indgik i Egteskab med BERTHE MARIA HIORT 1753. blev ved Hende Fader til 12 Börn hvoraf de 9 endnu leve, Kaldet til Sognepræst for Ullensager Meenighed 1761. bortkaldet ved Döden den 16de April 1795. Nidkierhed for Sandhed og Dyd, Omsorg for sin Meenigheds Vel Uegennyttighed og en ulastelig Vandel udmærkede Ham som Religions-Lærer, Kierlighed, Sagtmodighed, omhed, Fliid for fine Børns Opdragelse prydede Ham som Egtefælle og Fader, Blidhed, Giestfrihed, Godgiørenhed vare Hoved Trækkene i hans daglige Liv Derfor begrædes Hans Död, og Hans Minde bliver i Velsignelse, Blandt de mange Han har oplært til Rætfærdighed; hviler herTil en ærefuld Opstandelse, Velærværdige og Høylærde Herr J OHAN RASMS BRANDaHan kom til Verden den 8de Decembr. 1719 paa Kongsberg, Til Academiet som Student 1740 Til Ullensager som Capellan pro persona 1748, Erholdte samme Embede som Sogne-Præst 1761. Blev gift med Jomfrue BERGSTE: MARI Hion den 23 Octbr. 1753. Ved Hende Fader til 12 Børn, hvoraf 3 allerede døde. Men Ligesom Han tungt favnede sin inderlig elskede Ægtefælle, Der den 21de November 1794 gik ind i Evigheden Saaledes blev Han savnet af 9 efterlevende Börn Blegt og Venner da Han den 16de April 1795 gik ind til Hvile - Ach! saarende Ihukommelse! af den redeligste Lærer, som grundig Larson og Betindighed gjorde arverdig, af en from og trofast Ægtemand: en god og ædelmodig Husbonde: en velvillig og godgiørende Menniske Ven af den omhyggeligste og kiærligste Fader, Derforofter en skiønsom Familie Den kan opdrog i Gudfrygtighed, og anførte til DueligheHat Nu den veemodigste Tak, For hver kierlig Møye - For hvert tungt Suk ved deres Dannelse. Medens Hans forladte Menighed sørger ved Tabet, af Hans troefaste Veiledelse og enhver Retsindig, signer den Ædles Minde -Der gimrede i Livet ved de usminkede Dyder, som udmærke en sand Christen ere Mennisket - og udoves af en retskaffen Siæl - og derfor des mere savnes - de bitterligere begræde, og des seenere glemmes Hans Støv hvile i Freed! En offenelig og saa vidt jeg kan erindre antentik Bekiendtgiørelse fra Fangen Christian Jensen Lofthuus paa Aggershuus Fæstning, angaaende Behandlings-Maaderne med Meerskums Pibehoveder, hvilket han gjerne ønskeed, og bad at samme eller saadan Bekiendtgiørelse maatte blive offentlig for det Almindeliges Vel bekiendtgjort. Paa Grund deraf nedlægger jeg da i dybeste Ærbødighed for det heele høystærede Publicum ovenmeldte Bekiendtgiørelse, saavel til Underretning og Oplysning, som til beste Advarsel mod i det fald itfor store Bedragerier der allerede i det fald er udøvet af endeel Jldesindede. Her er da anførte Oplysning og Advarsel &c. Den eller De som behager sorte eller brune Colleurer paa Meerskums Pibehoder, hvis Colleur og Durabilitet er ligesaa bestandig, som naturlig tilryget, og samme kan da erholdes for ganske billig Priis. Naar man haver et nyt Hode, da maae samme først røges med, nogle Gange, og springer det ikke deraf, da kan man være sikker, at det udholder de øvrige Heder, og man tager da et Skeesblad eller meere, allerhelst Pibe-Olie og endeel af det Grud som befindes i alle Piberør, helst i saadanne Fouteral, der er giort til at sanke Pibe-Olie i, og smørrer Pibehodet dermed, saavel med Olien som med Gruddet, baade indvendig og udvendig, og dertil bruges da best en Fieder, og naar Hodet da saaledes er tilsmurt, holder man det over en jo stærkere jo bedre Kul-Jld, som maae være færdig, ligesaa hastig som Hodet er smurt. Det maae og nøye iagttages, at man ikke fra først af holder Hodet for nær Jlden; men naar samme er bleven vel giennemhedt, da kan det gierne holdes tæt dertil og saadan Jld er da best i et Fyrfad, og imidlertid som Hodet da saaledes holdes over Jlden, maae det jo meere og oftere jo bedre bestandig oversmøres med for meldte Olie eller Grud, og tillige dreyes rundt, saa det kan blive lige varmt overalt, og Hodet maae da giøres saa hedt, at det kan brænde Træe eller andet saadant som det heddeste Jern. Det er nuturligt jo meere Olie eller Grud et saadant Høde bliver oversmurt med imidlertid det holdes over Jlden, dets hastigere og bedre bliver det færdigt. J Halsen paa til meldte Pibehode, for at holde det øver Jlden, maae da indsættes istæden for et Piberør, et Stykke Jern eller andet saadant, som ikke ved Jlden kan fortæres, og det er da godt at den Spiger eller Jern bliver omvirret med noget Papiir, og dyppes i før meldte Olie og Grud, før man sætter det i Høbet, for desto bedre at trække der og andre Steder, Olie og Grud i sig, og naar da Hodet saaledes er behandlet og brændt, saalænge det behøves, og de seer det tienligt, da maae de medens Hodet er temmelig hedt, tage en Klud eller noget Papiir o.d. jo fiinere jo bedre, for at aftørre den Olie eller Grud, som endnu befinder sig paa Hovet, og befindes der endda paa tilmeldte Hode paa en eller andre Steder noget Olie eller Grud, som ikke har villet sig aftørre, da kiøbes Skavgræs eller tager noget fiint Haae-Skind til at skave samme af med, og siden derefter tager man helst en sort Silkeklud og pudser jo meere jo bedre Hodet dermed, og saaledes er det da dermed færdigt, og seer meget bedre ud end det beste tilrøgede Hode. Ja Loft huus føyede og til, at han troede stadelig, at naar man med største Forsigtighed, dog og med liden Bekostning gierne lunde gaae Hodet hvidt eller Halsen sort eller brun paa Hodet, allerne ved det at man belagde Hodet (jo tykkere jo bedre) saa langt man vil have det hvidt, med Kit eller andet saadant, for at afholde den Olie og Grud som blev smurt paa Halsen, fra at komme til Hodet medens det som før meldt holdt over Jlden, og dermed er det færdig. Christiania den 22de April 1795.