Viborger Samler, 1781-06-18
Mandagen den 18 Junii. Bruesomme Religions=Bruge i Japan eligionen Budso, en af de tre fornemmeste Sek" ter i Japan, udmerker sig i sær ved sin Strenghed og Gruesomhed. Man seer daglig om Vinteren, en stor Mængde af denne Religions Tilhængere, der klæde. klæde sig nøgne af, og lade sig øse vel hundrede Krukker halvfrossent Vand over Legemet. Andre forbinde sig ved Løfter til, at anraabe deres Guder tusinde Gange om Dagen, og det hver Gang ved at falde til Jorden, og berøre Steenene med deres Pande. Nogle foretage lange Pillegrims=Farter, og gaae over skarpe Flintensteene, samt igiennem Torne og Hækker, efterladende allevegne Spor af deres Blod. Visse Bontzer, kaldte Famabugis, forsamle sig hvert Aar i Staden Nava, der ligger otte Mile fra Mealco. En stor Mængde Andægtige forføie sig til dette Sted, og reiser bort derfra alle paa en Dag, til en PillegrimsFart af omtrent firesindstyve Mile. De drage saa langsomt afsted, og igiennem saa ubanede Veie, at de kan nesten ikke legge meere end een Miil tilbage om Dagen. De gaaer med blotte Fødder, bærende hver med sig sin Forraad af tørred Riis, hvoraf de spise Morgen og Aften en Haandfuld. De første otte Dage reiser man igiennem tørre og ubeboede Ørkner. Alting mangler deri; man maa endogsaa forsyne sig med Vand. Ofte fordærves denne Foraad, da mange Pillegrimme blive syge, hvilke man uden Barmhiertig tighed lader ligge, naar de ikke meere kan følge Karavanen, da disse Ulykkelige maa omkomme af Mangel paa paa Hielp. Er man nu endelig ude af Ørkenen, saa maaman klavre over nesten ubestigelige Bierge. De Veivisere, som hertil antages ere Bontzer, der hedde Genguis. Samme føre Pillegrimmene otte Mile, til Bondebyen Ozaba, hvor de atter overgive dem til andre Bonzer, kaldte Goquis, hvilke egentlig bestyre denne Pillegrims=Farts Indretning. Begge disse Slags Bontzer føre et overordentlig bodfærdigt Levnet. Deres Skikkelse har noget Gresseligt ved sig, men Folket holder dem for Helgene, og i Følge af denne Fordom, tiltage de sig en uindskrænket Magt over Pillegrimmene. Disse paalegges paa Reisen meget haarde Love, som en bestandig Taushed, streng Fasten og en Mængde andre Bodfærdigheds Øvelser. Handler nogen i ringeste Maade derimod, gribe de ham strax, hængende ham ved Armene paa et Træe, uden at binde ham, ladende den Skyldige i denne Tilstand, svævende over en Afgrund, saalænge til Kræfterne forgaae ham, da han falder ned, og strax knuses imellem Klipperne. Denne Henrettelse, maa de andre Pillegrimme uden Kuur ren med ansee; den ringeste Klage, eller mindste Tegn til Medlidenhed ville blive straffet med samme Dødsmaade. Paa den halve Vei kommer man til en Slette, hvor Gognis lader alle Pillegimmene sette sig ned, med Ludvig den fjortende gjorde engang, da han spillede i Brettet, et meget tvivlsomt Kast; man trette de og alle Hoffolkene taug. Jmidlertid kom Greven af Grammont tilgaaende. Dom os imellem, sagde Kongen til ham. De har Uret, svarede Greven. Men De har jo ikke engang hørt, hvordan Sammenhængen er, hvor kan De da sige, jeg har Uret? Seer De da ikke Sire, sagde Grammont, at dersom Sagen, bare havde Skin af Ret, saa ville disse Herrer ufelbar ligen have givet dem vundet Spil Nr. De