Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-06-23
Det hedder i Veile A. af 20ds.: "Jstedetfor det forventede Besøg af Hr. Orlamundt, der nu andengang, uagtet ikke faa billetter vare tegnede paa hans Cirkulairer, syntes at finde det passende og stemmende med sin Jnteresse at holde et heelt Publikum for Nar, have vi i disse Dage faaet Besøg af nogle af hans nu opløste Selskabs Medlemmer, der igaar Aftes, paa Gjennemreisen, gave en Forestilling. Uagtet denne var meget svagt besøgt - unægteligt tildeels en Følge af Hr. Orlamundts ovennævnte Forhold, - saa udførte dog de Spillende deres Roller med en Livlighed, der ikke kunde andet end vække Tilskuernes Jnteresse. Odense. Jgaar (Mandag) stededes de jordiske Levninger af den forevigede Kammerherreinde og Baronesse Holsten til Hvile i Familiens Begravelseskapel i Weslinge Kirke. Den Afdøde var ualmindelig elsket saavel for sin herlige Charakteer som og for sit blide og i høi Grad godmodige Væsen, hvoraf Godhed udtalte sig af ethvert Øiekast og enhver Mine. Efterretningen om hendes Død opvakte derfor almindelig Sorg og Deeltagelse, der igjen særdeles viste sig paa Begravelsesdagen. Et overordentligt talrigt Liigfølge havde uindbudet indfundet sig for at bevise den Afdøde den sidste Ære. Jkke alene fra den nærmeste Omegn, men selv fra langt fraliggende Egne havde Man samlet sig ved den Ædles Baare. Jblandt Liigfølget bemærkedes samtlige Beboere paa Langensøe Gods, der frivilligen havde indfundet sig for at ledsage deres afdøde, af dem saa elskede, Herskerinde til hendes sidste Hvilested, og af hvilke hun bares fra Sørgehuset til Liigvognen og igjen fra Liigvognen til Kirken. J selve Sørgehuset holdt Sognepræsten for Wigerslev Menighed, Hr. Pastor Lund, en saare skjøn Tale, hvori den begavede Taler, selv øiensynligen dybt, bevæget, med ligesaa skjønne som sande Ord, tolkede Familiens Smerte og den Forevigedes sjeldne Værd som Ægtefælle, Moder, Datter og Menneske, samt til Slutningen nedlagde en Taknemmeligheds=Krands paa hendes Kiste ved, med rørende Ord, at omtale de Manges Følelser ved hendes Bortgang, hvis Velgiørerinde hun i Stilhed og uden Bram havde været. Efter Talen satte Liigtoget sig i Bevægelse til Weslinge, passerende et Stykke af Ruggaards Landevei. Hvor elsket den Afdøde var, viste sig igjen her, derved at mange af de i Nærheden af Landeveien Bosiddende, hvoriblandt Flere, som ikke hørte til Langensøe Gods, havde bestrøet Veien med Grønt og Blomster, for saaledes at give den Hensovede det sidste Beviis paa deres Kjærlighed og Agtelse. Ankommen til Weslinge, holdt Sognepræsten der, Hr. Pastor Boesen, en hjertelig og rørende Tale, i hvilken han med dyb Sandhed skildrede den Saliges fortræffelige Egenskaber og den almindelige Bedrøvelse over hendes Død. Særdeles passende anvendte Hr. Boesen Jesu Ord Matth. 25. "Jeg var hungrig og gave mig at spise", hvilke Ord i høi Grad fandt Anvendelse om den Afdøde, der paa saa mangfoldige Maader havde været de Fattiges og Lidendes Tilflugt og Trøst; hvorhos Taleren trøstede de nedtrykte Efterladte ved at erindre om vor Frelsers skjønne Ord: "Kommer hid J min Faders Velsignede og arver det Rige, som Eder er beredt fra Verdens Grundvold blev lagt; og at den Forklarede, efter Jesu Tilsagn nu i en bedre Verden nød Lønnen for al den Kjærligheds-Gierning, hun her i Verden havde udført. - Flere af Omegnens Skolelærere gave ligeledes den ædle Afdøde et Beviis paaderes Høiagtelse, ved aldeles uopfordrede i Kirken særdeles smukt at udføre flere Psalmer fiirstemmig. Dersom oprigtig Deeltagelse kan lindre Sorgen, da kan den sørgende Familie være forsikkret om, at samme i rigeligt Maal er bleven den tildeel. Flere af de Tilstedeværende yttrede, at de aldrig havde seet en Liigskare saa talrig og derhos saa umiskjendelig bevæget, som Kammerherreinde Holsteens. - Den dybt sørgende Familie, for hvem det skjønne Langensøe nu er bleven et Sorgens Hjem, og hvor enhver Plet erindrer den om sit Tab, er strax efter Begravelsen afreist til Holsteenshuus. - Gud skjænke denne brave og ædle Familie sin rige Trøst og Velsignelse.