Aalborg Stiftstidende, 1837-10-21
Blandede Efterretninger. J samme Øieblik, da Kjøbenhavnsposten, siger for den nesinde Farvel til en af sine Yndlingsmaterier - Troppernes Mønstring - griber den strax Leiligheden til atter at bringe paa Tapetet tvende andre, Stændernes Jndkaldelse og Finantsernes Forbedring. Der er intet Nyt for os i denne evige Purren, og det stemmer nu engang med Bladets Farve at holde Opmærksomheden ideligen henvendt paa Gjenstande, som vides at have almeen Jnteresse. Men, hvad der turde være mere at undres over, er, at Blade af anden Farve og Kundskabskilden saa nære som de kjøbenhavnske, ikke bestræbe sig for at betage hine ubehagelige Erindringer endeel af deres Braad; thi feile kan det dog ikke, at Regjeringen, uagtet de væsentligste fartiske Resultater hidtil ere udeblevne, ei har tabt saa vigtige Anliggender som hine af Sigte, og, efterat Folkets Ønsker i saa Henseende paa mange forskjellige Maader ere udtalte, kan man dog hos oplystBestyrelser ikke formode den Anskuelse, at disse Ønsker blohave hjemme i nogle Journalisters Hjerne. - Naar Kieler Correspondensblatt fortæller os, at der arbeides med Kraf i Regjeringscollegierne paa at tilendebringe de fra Stænderforsamlingerne overliggende Sager, at der paatænkes indgrii bende Besparelser i de forskjellige Bestyrelsesgrene, saa gjø dette Kieleren, der dog hører til de liberale, ja maaske stundom endog faaer Skin af at være iblandt de Radicale, megen Ære; hvorimod at kjøbenhavnske Blade, som ere for den conservative Farve, lade os forblive i total Uvidenhed omOvenstaaende, geraader til intet mindre end Ære. Man forsvare sig endeligen ikke med, at et Hemmeligheds=Slør er trukken over vore Regjeringsanliggender. Paa det God lægger Jngen gjerne Skjul - hvad den langt fraliggende Holstener kan erfare, maa ogsaa være tilgængeligt for Kjøbenhavneren, og Regjeringen har, især i de senere Aar, oftere viist, at den idet mindste ikke er imod Publiciteten. Hvad Stændernes Jndkaldelse især angaaer, da maa det dog, hvorledes man end fortolker 87 i Stænderanordningen, være indlysende for Enhver, der har noget Begreb om collegial Forhandling, at der udfordres Tid for at tilendebringe denne, ved Siden af andre løbende Sager, med Hensyn til 6. Petitioner ene fra den roeskildske og viborgske Forsamling, et Antal, hvorpaa Lovconcipisten maaske neppe har gjort nogen Regning, - og at det ei kan nytte synderligt at kalde Stænderne til en ny Sammenkomst med halvfuldendtSager fra den forrige. Herom var det neppe vanskeligt at faae og at give Oplysning; men det er nu engang saa, at medens Kjøbenhavnsposten har som Oppositionsblad holdt Skridt med Tidsaanden, ere dens Collegaer af modsat Colorit blevne staaende næsten paa samme Trin, som før det mærkelige Aar 1830, og vi maae af denne kjendelige Mangel paa Modvægt udlede, naar Mængden, der er meest modtagelig for det Pikante og Stridbare, forvirres desaarsag i sine Begreber og Forestillinger om offentlige Anliggender. (Hels. Av. Til ydermere Sikkerhed for Skibsfarten gjennem det vanskelige Farvand Drogden, imellem Amager og Saltholm, ved Jndsellingen fra Østersøen, og i Særdeleshed til Veiledning for Skibe, der anduve dette Løb, bliver ifølge kgl. allern. Befaling mod Slutningen af denne Maaned et Fyr= og Lods skib udlagt sydvestlig for Qvartusgrunden ved Drago. Dette Skib, der har 2 Master med en særegen Skonnert-Takkelag, og hvis Sider ere malede røde med et hvidt Kors, skal ligge i Sydvest omtrent 400 Favne fra Qvartusgrunden, paa 4 1/2 Favnes Dybde, i S. 1/2 O. 2/3 dansk Miil fra Dragø Havn, og i OO. 3 dansk Miil fra Sandrevstønden, misvisende. Fyr indretningen bestaaer af 9 Lamper med Reverberer, der omring: den agterste Mast, og heises til en Høide af 25 danske Fod over Vandfladen. Ligesom de øvrige danske Fyr holdes dette brændende, før Paaske og efter Michelsdag fra 1/2 Time efter Solens Nedgang, og fra Paaske til Michelsdag 1 Time efter at Solen er nedgaaet, indtil dens Opgang. J tæt Regn og i Taag, vil blive ringet med Skibsklokken vedvarende i 10 Minutet efter en Mellemtid af 5 Minuter. Om Dagen vaier et rødt Flag, og i Stormveir heises en rød Gjos paa Fortoppen.