Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-05-28
Da Fredsunderhandlingerne i Vinteren imellem Aarene 1789 og 1790 vare frugtesløse, saa begyndte Kampen paa nye. Storvezieren Jussuph Pascha blev stranguleret formedelst Tabet af Slaget i forrige Aar ved Martiniestie; den gamle Has kan blev Storvezier i hans Sted; men han døde kort efter og Roust Chouklou Seid Hassan Pascha blev Storvezier; den Tyrkiske Flaade stak i Søen, 18 Orlogskibe og 12 Fregatter ærk, den 19de Juli stødte den paa den Russiske. Denne maatte vige efter en heftig Fægtning og begge Flaader bleve stærkt forskudte. Men den 8de og 9de September tilfægtede den Russiske Admiral Utschakowsig en afgiørende Seier over den Tyrkiske, det Tyrkiske Admiralskib paa 80 Kanoner kom i Brand; et Orlogsskib paa 74 Kanoner faldt i Russernes Hænder; en Deel Tyrkiske Skibe bleve skudte i Sænk og den slagne Tyrkiske Flaade tog Flugten til Constantinopel Russerne vare nu fuldkommen Herrer over det sorte Hav. Fyrst Potemkin havde lagt i Vinterqvarteer i Jassy; Fyrst Repuin commanderede under ham, Armeen fik Ordre til at bryde op; men de politiske Forhold standsede Operationerne, nemlig Krigen med Sverrig; Polens Forbindelser med Preussen og denne Magis. Underhandlinger med Keiser Leopold den Anden, først den 15de October begyndte Russerne deres Angreb, som blot vare rettede paa de Fæstninger, som dække Donauflodens Udløb; General Gudowitsch tvang Fæstningen Kilianowa til at overgive sig den 29de October efter et tapper Forsvar, som kostede den tappre Russiske General Müller Livet. Forterne Tuleza og Jacciaprøvede samme Skjebne, da den Russiske Flaade understøttede Landarmeens Operationer. General Souwarow rykkede nu med Armeen imod den stærke Fæstning Jsmail, og Storvezieren brød op med 60,000 Mand for at undsætte den. Suvarow indtog den med Storm den 22de December efter Potemkins bestemte Ordre. Forsvaret var ligesaa fortvivlet som Angrebet; Russerne maatte fornye det tre Gange efter hinanden, men intet lignede heller deres Forbittrelse og Grusomhed, efter at de havde faaet Overhaand, de toge hverken Hensyn paa Kiøn eller Alder, Cosakkerne toge smaae Børn ved Benene, og knuste Hovederne mod Murerne, man vadede i egentlig Forstand i Blod paa Gaderne, og denne erne Dag kostede 30000 Mennesker Livet. Dog blev man endnu ikke mættet af Blod, Freden imellem Østerrig og Porten blev sluttet, men Keiserinden vilde ikke give efter. Preussen og England søgte med væbnet Haand at bringe Freden tilveie, hiin Magt opstille de en Armee paa den Russiske Grændse, denne udrustede en Flaade. Desuaget blussede Kampens Lue op paa nye i Aaret 1791. Potemkin som om Vinteren havde opholdt sig i Petersborg, og der var bleven paa nye overøst med sin Keiserindes Naadesbeviisninger, vendte tilbagetil Armeen. Russerne og Tyrkerne opflammede af Had ilede paa nye imod hinanden, Storvezieren var bleven halshugget fordi han ikke havde undsat Jsmail, og den Jusuph Pascha som havde ført Commanden i Begyndelsen af Krigen, fik den nu efter ham. Den 8de April gik de Russiske Generaler Kutusow (saa bekiendt i den sildigere Krigshistorie, ligesom ogsaa hans Modstander Jussubb) og Fyrste Gallizin over Donau og erobrede Staden Matschim eller Maczin; efter nogle Fægtninger af et tvinsomt Udfald, ankom Fyrste Repnin med et stærkere Armeecorps, og stødte paa Storvezierens Hær, det kom nu til en Bataille, Generalerne Gallizin og Kutusow commanderede under Fyrsten, og denne sidste deciderede især Slagets lykkelige Udfald, Storvezierens Dispositioner vare gode, og den Tyrkiske Armee bragtes først til at vige efter store Anstrængelser, Bajonetten, og Artilleriet afgjorde Slaget til Russernes Fordeel, Tyrkerne mistede 30 Kanoner, 4000 Mand og maatte lade deres hele Leier i Stikken. Storvezieren trak sig med Sindighed tilbage til Bulgarien, og den svækkede Russiske Armee gik tilbage over Donau. Begge Magter syntes nu endelig at blive trætte af Krigen, Fredsunderhandlinger bleve aabnede, og Præliminairerne undertegnede i Petersborg den 29de Junii. Potemkin døde endnu den 16de October inden dens desinitive Afslutning, som først fandt Sted den 9de Januar 1792 i Jassy. Rusland beholdt Fæstningen Oczakow, Landet imellem Dineper og De ster, Aftrædelsen af Krim blev fornyet, Floden Cuban blev Grændsefloden paa den Caucasiske Jordtunge, og Zaren i Tiflis i Georgien blev erklæret for uafhængig. Et saa ubetydeligt Udfald havde en Krig, som var begyndt med saa store Planer og Forventninger, og som man regner at have kostet de tre krigførende Magter 600 Millioner Rigsdaler og 630000 Mennesker Livet.