Berlingske Tidende, 1834-02-13
Den i Deputeretkammeret foreslaaede Lov imod de oftere nævnte offentlige Udraabere vil formodentligen gaae igjennem. Disse Udraabere havde ingen synderlig Vigtighed, saalænge man ikke frygtede for dem. Men forbittrede ved den dem truende Lov, have Udraaberne. – der forhen med Uvartiskhed solgte med een og samme Haand baade Carlismus, Juste-Milien og Republik – for største Deelen kastet sig i det yderste liberale og propagandiske Monvement; og da de tilsidst ikke længer kunde tvivle om Dhrr. Persils og Barthes Forehavende, saa udskrege de i den yderste Nød, for endnu i Hast at berige sig, et over al Maade fjendtligt Blad imod Ministrene; det hedder Pilorin, og overgaaer endnu Pre Duchene. Skjøndt forfulgte have Udraaberne tiltaget i Antal, og hvor man gaaer over Gaderne møder man disse Personer, ildrøde fra Top til Taae, med ildrøde Beenklæder og Trøier, og Ypsilanti Huer, Ansigtet ildrødt af Anstrængelse, saa at Hr. Persil kaldte den envoyes de Satan. Andre Udraabere, f. Ex. Hr. Ca bets, ere ganske blaae. Da Antallet blev saa overordentligen stort, lagde Udraaberne sig ogsaa efter at stifte Colonier, og indvandrede i Lyon just til rette Tid, for ved de der stedfindende Bevægelser at indvirke paa vort Kammers Beslutning. Midt i denne Virksomhed forestaaer den visse Undergang nu disse fattige Udraabere; men de falde ei uden Hæder; thi deres Existents er bleven til et Ministerspørgsmaal, og Journal des Debats har erklæret, at det maatte tage en Ende, enten med Systemet, af 13de Marts eller med Udraaberne. J Kammeret forestaaer nu en Debatte, der vil blive moersom for næsten alle Andre, undtagen for Udraaberne. De fornemste Damer have allerede bestilt deres Pladser, det diplomatiske Gallerie vil blive propfuldt. Publikum viser en vis Jnteresse for de Ulykkelige, og har i Morges Kl. 7 kjøbt usædvanligt Meget, ei blot af de Røde og de Blaae, men endog af Ministerial-Udraaberne, der falbøde Journal du Dimanche. Det er værd at bemærke, at den politiske Conversation siden nogen Tid er tiltagen i Paris, selv midt under Fornøjelserne, og at Partierne i Publikum vise sig skarpere tegnede, imedens man i Kammeret ofte ei kan gjætte til hvilket Partie denne eller hiin Deputerede hører. J Gaar begyndte for den herværende Assiseret Processen angaaende falske Engelske Bankonoter. J det Hele ere 10 Personer indviklede i denne Sag, af hvilke 6 have unddraget sig den processalske Forfølgelse. De 4 Tilstedeværende vare: GrevMelignan, for Stabsofficeer i den Franske Armee og siden Oberst i Spansk Tjeneste; Hr. Forvielle, forhen ansat i Finantsministeriet; Hr. Ragon den yngre, Kjøbmand, og Hr. Pariel. Af Processen resulterede i det Væsentlige Følgende: Mod Slutningen af Aaret 1832 blev i Paris og i Departementerne falske Engelske Bankonoter udgivne. Adskillige Vexelerere kjøbte saadanne Roter, sendte dem til England og erholdt dem tilbage med Stemplet, Falske. Den 25de Juni 1833 blev Ragon den yngre fængslet for at have solgt endeel af hine Roter, og i hans Faders Boelig fandt man 392 af saadanne. Hos en af de Anklagede bleve desuden to forseglede Pakker fundne med Udskrift: "Depot, som tilhører Hr. Grev Melignan og af mig skal udleveres saasnart han fordrer det tilbage. Saasnart Grev de Melignan blev underrettet om denne Opdagelse, begav han sig til Hr. Dubois, der har et Embede i det indenlandske Departement, og erklærede, at han for to Aar siden havde havt den ulykkelige Jdee, at fabrikere Engelske Bankonoter, dog blot i den Hensigt, at gjere Brug af dem i Tilfælde af en Krig imellem England og Frankrige, da han vilde have gjort Ministeren for det indenlandske Departement det Tilbud, at sætte dem i Omløb som Repressalie for en lignende Forholdsregel, der var anvendt af England i Aaret 1790. Han tilføjede, at han for tre Uger siden havde deponeret endeel af hine Noter til et Beløb af 346,000 Fr. hos Hr. Lefde, som havde været uforsigtig nok til at betroe Een af hans Venner dem. Denne havde udgivet for 17000 Fr. af hine falske Noter, og var desaarsag bleven arresteret. Han erklærede fremdeles, at han overhovedet havde forfærdiget for 800,000 Fr. og udleverede Resten til vedkommende Autoritet. Denne besynderlige Erklæring blev tilstillet Domstolen og denne skred strax til en Huusundersøgelse hos Grev Melignan. Ved denne Visitation fandt man Presser og alle de til BankosedlersForfærdigelse nødvendige Jnstrumenter. J Klagen blev beviist, at Melignan selv havde udgivet falske Bankonoter og hans Forsvars-Systens Absurditet lagdes tydeligen for Dagen. Under Forhøret vedblev Melignan sit forrige Udsagn, nægtede, at han selv havde udgivet Roterne, og paastod, at Jngen havde været ham behjelpelig ved deres Forfærdigelse. – J Assiserettens Session i Dag fandt Vidneforhøret Sted. Efterat Generaladvocat Borville havde documenteret Klagen, de fire Advocater forsvaret deres Clienter og Rettens Præsident, Hr. Morean, havde sammendraget Debatten til et Resultat, gik Juryen ind i dens Værelse og erklærede, efter en Times Beraadslagning, Grev Melignan skyldig i hine falske Bankonoters Fabrikation og Fonvielle skyldig i deres Udgivelse. Derefter blev Greven dømt til femAars Fængsel og til at staae i Gabestokken; Fonvielle ligeledes til fem Aars Fængsel, men uden at staae i Gabestokken. Begge de andre Anklagede bleve frikiendte. Et uhjemlet Rygte Coprindeligen fra Journal de Geneve) om et Oprør i Savoyen har i disse Dage været i Omløb London, den 1ste Februar.