JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-15
J. W. Paff har af den mægtigste af alle gamle Planeters Sammenkomst med Solen, da denne befandt sig i Væderens Tegn, villet i en egen Afhandling bevise Sandheden af de Gamles Paastand, at dette Tegn altid er bestemt for store Tings Fødsel eller Gjenfødsel, efterdi Napoleons Død paa St. Helene, Bevægelserne i Orienten a., netop indtraf samme Aar. Skriftets Recensent i Leipz. Literat. Zeit. siger, at N's Magt allerede aldeles var forsvunden sex Aar forud, og at siden 50 Aar neppe gaves eet Aar, der jo ved ligesaa mærkelig en Begivenhed viste sig en saadan Constellation værdig. Var vor Constellation, siger han, indtruffen 1789 eller 1790, saa havde man med største Ret sat den i Forbindelse med Udbrudet af Revolutionen; 1792 kunde den tilkjendegive Udbrudet eller Vigtigheden af den saa følgerige Krig; 1793, 1794 Revolutionens rædselfulde Tid, 1796 den Mægtiges første Fremtrædelse, hvis legemlige Død, efterat han længst var politisk død, Forf. finder saa vigtig; Aarene 1801, 1803, 1812, 1813, 1814, 1815 ere, som bekjendt, alle saa udmærkede, at Himmelen ikke vilde blive fri for Constellationer og truende Cometer; Dyrtiden 1816 o. s. v. Man seer altsaa tydeligt nok, at den, der søger Udtydninger, aldrig kan have Vanskelighed ved at finde dem, men er endnu altid den gamle Lubienzky's Bemærkning bliver sand, at Konger og Fyrster fødes og døe, at Krig og Fred besluttes, ligesaa godt naar Cometer staae paa Himlen, som naar ingen staae der.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-15
Om det formeentlige Slibrige, Uærbare og Plumpe i det Holbergske Lystspil har der hidtil været sagt saa meget og saa forskjelligt. Endnu ganske nyligen har det fundet en Forsvarer i Recensenten af den ny tydske Oversættelse af samme i Leipziger Literat. Zeitung. "Et jammerligt Decenz=Kræmmerie og Tugtighedspolitie, siger Rec., hiin af vore mundkydske Fruer og Jomfruer udkrammet (Stalee), denne haandhævet af den kjere Skuespilcensur, uden al Sands for det sande Komiske, og begge understøttede af den moderne theekjedleagtige, elegante Theater kritik i Toiletbladene, have paa vore Bræder, paalagt den comiske Muse Fodangler og klinet ved dens Phantasies Vinger ikke blot "Vælling klumper, men ogsaa Fugleliim. Fra alle Loger, præke de umorsomme Ansigter Ærbarhed og Kydskhed, dens Vittighed skal vælge sit Stof efter den kjedsommelige gode Tone i Velanstændighedens Kredse, og en tosset Spøg, naar den kun ikke overskrider den conventionelle Sømmeligheds Grændser, tilgives den tusinde Gange heller end et humoristisk Jndfald over et partie honteuse af Sædeligheden eller Naturen. Under disse Fordringer slappes vore Lystspildigteres Mod, og Maalet for deres muelige Kjekhed bliver istedet for drastisk Vittighed en gøglespilagtig Absurditet. Holberg er, ligesom Moliere og Shakespeare, en duelig Læge for det syge Digtermod."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-15
Kjøbenhavns Børs, d. 15 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 239, a vista 242. Spec. 244. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 10 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligat. (uden Renter) 94 a 95. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 100 a 100 1/2 Rbd. r. S. eller 122 Rbdl. Sedler pr. 100 Rbdl. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. -- 6 pC. norske Dito 4000 Bcomk. = = Obligat. ved Hambro & Søn - . - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16 1/2. - Svenske Sedler 57. - Asiatiske Actier 96.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-15
J en Familiekrebs paa en værdig Huusmoders Fødselsdag. Mel. J Østen sølvblaa Dagen smiler o. s. v. Snart svinde Livets Foraarsdage, snart er os Høsten nær, sødt, om vi da de Frugter smaae, som milde Dyder bær, om Hjertet nyder blidt den No. det fandt i stille Bo.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-15
En huuslig Fest vi see forøge de rene Glæders Tal; thi ei forgiæves her vi søge, Hvem Krandsen offres skal: Hver bringer sine Blomster, smaae, de hvide, røde, blaae. Dig, gode, hulde Danneqvinde! vi hilse med vort Qvad. Modtag den simple Krands, vi binde, og vær om Hjertet glad! Sku Ven og Børn i Kredsen her, som dyrebar Du er! Dybt staaer i vore Hjerter skrevet, Hvad Du var i Dit Hjem: Du har for Dine Elskte levet, Duelskes høit af dem. Bær Krandsen om Dit Sølverhaar vær glad, som i Din Vaar! J. Jetsmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-15
Rettelser. J No. 46, P. 725, Linn. 15, for: Deren gement læs: Derangement - J No. 47, P. 751, L. 25, for, theologiske Samling (uagtet det staaer saaledes i Originalen, saa maa det upaatvivleligt nok læses) technologiske Samling
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. ORo Eenogtyvende Aargang. No. 49. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 19 Juni 1824. Om Klædedragt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Det er hos Jndianerne en herskende Mening: at Bebreidelserne indvortes og den Elendighed, der begge ledsage en slet Opførsel, ere altid større, end den Fornøielse, der er forenet med at begaae onde Handlinger; og dette ene, sige de, er – fraregnet endog 2den Pligt, at gjøre sig tækkelig for den store Aand allerede en tilstrækkelig Bevæggrund til gode Handlinger. Denne Beskuelsesmaade følge Jndianerne, som alleroftest i Livet, og det ei saa meget af egennyttige Hensigter, som af Grundsætning." Gode og onde Egenskaber ansees for arvelige; men man troer tillige, at ved en ved hørlig Behandling kunne saadanne Feilaldeles hæves. Skammen rammer i saa Fald Mødrene, der beskyldes for at have forsømt deres Pligt i den første Opdragelse. Jndianerne, der ere gode Jagttagere, sige: at den Kone, som elsker sit Fædreland og sit Kald, og som altsaa opfylder sin Pligt, kan aldrig blive Moder til en slet Jndianer." Jntet Folk hænger med større Begeistring ved sit Hjem, end Jndianerne. Hvert Folk er inddeelt i Familier, der i alle Livsforhold kappes om Prisen for Ypperlighed, og denne hæderlige Kappe syge besjeler alle Familiens Lemmer. For ingen Jndianer har Døden noget Skræk somt, kun den gavner Fædrelandet."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Indenlandske Efterretninger. Den 5te Juni behagede det H. M. Kongen, at lægge Grundstenen til Alteret i Wonsild, Kirke, som Allerhøistsamme har tilladt at maatte bære Hans Navn og kaldes Frederikskirken. Wonsild ligger i Sognet af samme Navn, under Hadersleb Amt, og findes ogsaa skreven Wonsiedel og Modenskulde, sandsynligviis af Odin. Egnen er i det Hele mærkværdig. I Nærheden ligger det i Kæmpeviserne forekommende Dalb, (Dalbysogn. Om den gamle Kirke i Wonsild, fortjener at bemærkes, at den har været indviet til St. Anna; at Klokken er given 1588 af Ove Juel og Frue Dage til Selle Sogne Kirke, og Kalken 1656 af Sognefogden Christen Pedersen; at Prækestolen er opsat 1615. Jøvrigt var Indbyggernes Tal i Pontoppidans Tid 460.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
J Dag, d. 19 Juni, holder Universitetet sin aarlige Høitidelighed, i Anledning af Rectoratets Omskiftelse. Hr. Dr. og Prof. M. H. Bornemann nedlægger dette Embede, og Hr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Dr. og Prof. Med. O. L. Bang bliver hans Eftermand. Den fratrædende Rectors Tale handler om den menneskelige Aands Frihed. Jndbydelsesskriftet er forfattet af Hr. Etatsraad, Prof. og Dr. B. Thorlacius, Ridder. Ved denne Leilighed tildeles de forhen tilkiendte Præmier for videnskabelige Afhandlinger følgende: i Lovkyndigheden: Henrik Herz, Studiosus juris, i Medicinen: J. C. J. H. Gundelach Møller og J. P. Larpent, Cand. Chirurg., i Mathematiken. C. F. Rottbøll Olufsen, Cand. Philos.; i Æsthetiken T. G. Repp, Cand. Philos. Handlingen foregaaer i Regentskirken. Coursen vedbliver at dale, og Sølvet maa sælges under noteret Cours, da kun faa Kjøbere findes. Aarsagen dertil synes at ligge deri, at næsten alle Renter betales i denne Termin med rede Sølv, og at mange af dem, som i den senere Tid have solgt Obligationer, lade deres Sedler ligge, hvorved en temporair Seddelmangel er opstaaet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Hr. Jerwitz agter om kort Tid at omdytte de nu udstillede Panoramer og Diaphanoramer med nye, og ønsker at de, det attraae endnu at tage hine i Øiesyn, maatte beære ham med deres Besøg i disse Dage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Dampskibet Caledonia skal have 28 Hestes Kraft, det Kongelige (Kiel) 48, og det ny, som snart ventes hertil, 60.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Den Brig, som nyligen sank uden for Langelinie, kom egentligen fra Østersøen og skulde gaae til Engelland. Skaden fik den paa Falsterbo Nev.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Blandede Efterretninger. Den Kgl. Kobbersamling i Paris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Det Kongelige Pariser Bibliothek Kobber samling er uden Tvivl een af de kostbareste om ei den kostbareste i Verden. Fra Begyndelsen, af var den ubetydelig, men efterhaanden blev den fra en liden Bæk til en stor Flod. Den første Kobbersamler, i Frankrig var Maugis, Abbed i St. Ambroise i Slutningen af Ludvig XIIIdes Regjering. De bedste Stykker af hans Samling kom, efter hans Død, i Delormes Eie, og dennes Samlings bedste Deele kjøbtes for 1000 Ld'or af Abbed Marolles, der meget forøgede den. Colbert lod 1667 kjøbe Marollets Cabinet for det Kgl. Bibliothek, der fortrinligen ved Gognieres's Samling (1711), Beringhens (1731), Marchal d'Uxelles's (1763) og Begons(1770), ligesom og ved den kundskabrige Hugs Adrian Jolys uafbrudte Opmærksomhed, som 1752 til 1792 var Cabinettets Forstander, blev forøget og bragt til sin nuværende store Høide.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
J et interessant Stykke om Nordmanden, Resen, Brigadeer i Peter den Stores Tjeneste, som læses i Dagen, forekommer adskillige Gange det Ord Ulk i fordeelagtig Betydning. Men det bør erindres, at Ulk nok aldrig kan bruges, uden i ufordeelagtig Forstand, da dette Øgenavn paa en Matros nok er taget efter den norske Benævnelse paa Fisken Piscatorius, som ogsaa kaldes Bredflad. Det er naturligt, at man hos et søfarende Folk har optaget mangt et Fiskenavn, som Øgenavn paa visse Mennesker. F. Ex. Torsk, Flynder o. fl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
J Kielderen under Raadhuuset i Bremen findes en Viin fra 1624, Rosen kaldet, fordi den ligger i en med en Rose betegnet Afdeling af Kjelderen. En Mand, som maa have megen Tid tilovers, har beregnet, at hver Flaske af denne Viin har kostet, naar man regner 200 Aars Renter og det, der i samme Tid er svundet, Staden 2 Mill. tydske Dalere. Regner man 5 Glasse paa hver Flaske, saa kan man i hvert Drag nedstylle 340,476 Dalere. En anden har beregnet hver Draabe af denne Viin til 2,720 Rdlr. (Kan en Flaske og en Draabe Viin blive saa kostbar med Tiden, hvad kan da Engellands Nationalgield blive til om 200 Aar?)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
I Paris findes nu 520 Uhrfabriker. Deres Udgivt beløbe sig aarligen til 16,306,356 Fr. 50 Cent. og deres Jndtægt til 19,765,000 Fr. Antallet af de almindelige Uhre, som forfærdiges der, er 80,000, og af Sølvuhrene 40,000; Penduluhrene 15,000.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Kjøbenhavns Børs d. 18 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 237, a vista 240. Spec. 242. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 8 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligat. (uden Renter) 95. Nationalbank-Obligat. (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 100 a 100 1/2 Rbd. r. S. eller 121 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 97 1/2. Dito 4000 Bcomk. 97 1/2.6 pC., norske Obligat. ved Hambro & Søn 106. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16. - Svenske Sedler 57. - Asiatiske Actier 94.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
En indfødt Jtaliener, der tillige forstaaer Dansk og Tydsk, tilbyder sig at give grundig Undervisning i det italienske Sprog for en billig Betaling. Hr. Conditor Pedrin, paa Nytorv No. 89, meddeler nøiere Underretning. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet Nr. 144. Enkelte Numere overlades ikke. Ved Prof. Jacob Badens Enkes, Fru S. L. C. Badens, fød Klenows, Grav, den 11te Juni 1826. Ei mig Skjebnen fordum vilde unde takkende at stande ved Din Mages Grav. Mon jeg, med de Mange, glemme kunde Hvad hin lærde Hædersmand til Aanden gav, Glemme, at Han var Høiskolens sande Pryd Modersmaalets anden Skaber, Svadas Fryde. Hviler da Hans tro Medvandrerinde, træt af Dage, ei i denne Grav, Ak! - fornyer Du, i Døden, ei Hans Minde, som forlængst nedlagde alt sin Vandrestav, Kalder Du mig ei til her, med Tak, at dvæle for Din Badens Lædskedrik til tørstig Sjele, Han, som, Tiden trods, bød Lyset brænde for hver, efter Straalerne, begierlig Aand; Han, som vil det atter hist gjentænde, hvor henveires Støvets, Mørkets Baand; Han forener nu, i Lysets klare Rige, Mand og Qvinde, ved det ene lykkelige. Dog, herneden bliver Aandens Grøde, virkende paa Samtid, som paa Eftertid. Fred da med de aanderige Døde! Hæder over Deres sjeldne, ægte Vid! Romersprogets tro Fortolker aldrig glemmes! Grandisons Fuldenderindes Minde gjemmes! H. C. M. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-22
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. 20000000 Ra Enogtyvende Aargang. No. 50. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 22 Juni 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-22
(Jndsendt.) Fra Holsteen. Det kan ikke være Regjeringen og Publicum ligegyldigt at vide, hvorledes Censuren i Holsteen forvaltes. Censorens Kald er Tillidens, og Censorens Jnstruction kan, efter sin Natur, ikke være saa bestemt, som Forskrifterne for Embedsmænd i det militaire eller juridiske Fag. Derfor kan det let indtræffe, at Censuren i Provindserne af eet og samme Land af forskjellige Censorer paa forskjellig Maade haandhæves. Et i hvert Tilfælde mærkværdigt Factum, der sandsynligviis maa tilskrives denne Aarsag, er det, at den i Altona udkommende Avis langt fra ikke skrives saa frit, som de i Kjøbenhavn trykte Blade. Mercuren, den eneste Tidende, der udkommer i Hertugdom merne, indeholder sjeldent andre indenlandske Efterretninger end de, den har taget af Statstidenden. Men det vilde dog sikkerligen ikke allene være det Kgl. Slesvig-Holsteen-Lauenborgske Cancellie, men ogsaa de andre høiere Autoriteter i Kjøbenhavn vigtigt, igjennem et offentligt Blad bestandigen at underrettes om Hertugdømmernes indere Liv, da Embedsmændenes Efterretninger uundgaaeligen ofte maa være eensidige. Men hvilke Vanskeligheder Censuren gjør Merturen, derpaa kan blandt andet den Kiendsgierning tjene til Beviis, at følgende Ord ere blevne udstrøgne. "Det er ikke vovet at haabe, at Told- og Postvæsenets Bryderier (Plackereyen, der gjør den Fremmede det besværligt, at besøge vort Norden, ville ophøre."(Da Manuskriptet er forblevet i Altona, saa gjentages Ordene efter Hukommelsen. Det maa bemærkes, at Ordet Plackereyen er det ved Retterne reciperede terminus technicus til at betegne de ved Told- og Postvæsenet foraarsagede Bebyrdelser, der ikke hidrøre af nogen ond Hensigt, men af Mangel paa Conduite og af urigtig Anvendelse af Forskrifter, som ei passe til Tiden.) Om det her i denne korte Skrivelse er Stedet, at yttre et vigtigt Ønske, veed jeg ikke, men det vil dog nok være tilladt, at lade Ønsket blive lydeligt:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-22
At efter allerhøieste befaling, en Commission maatte vorde nedsat, for at undersøge og gjøre Forslag til, hvorledes al Reisen mellem Kjøbenhavn og Altona kunde lettes, i Særdeleshed, hvorledes en Postkaret fra Altona til Kiel er at indrette.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-22
Jmellem Paris, Lyon, Bordeaux og alle Hovedgrændsestæderne mellem London og Edinburgh, Berlin og Breslau, Petersborg og Moskou er i nyere Tider den agende Post saa forbedret, at man reiser ulige bedre og hurtigere end tilforn. Kjøbenhavn og Altona, de to største Stæder, i Landet, ligge paa de meest modsatte Grændser, og det er vist i høieste Grad Umagen værd, at lette Communicationen mellem begge og derved mellem alle Landets Deele. Befordringen, mellem Kjøbenhavn og Kiel er ved Dampbaaden, der gjør den menneskelige Forstand Ære, bragt til høieste Fuldkommenhed. Men Reiseleiligheden fra Kiel til Hamborg er endnu i samme ufuldkomne, ja, man tør vel sige, barbariske, Tilstand, som for 100 Aar siden. Der er ikke det mindste derved blevet forbedret. For at motivere ovennævnte Ønske angaaende en Commission og Anken over Bryderier være det tilladt at anføre følgende Kiendsgierninger: I. Toldvæsenet. J Langenfelde fordres at den Reisende skal underskrive en Forsikkring, at Kofferten ikke indbefatter andet end brugte Klæder og Lintøi. Denne Formalitet er meget upassende. Den, som fører et Stykke Sæbe, en Børste med sig, forledes allerede til at sige en Usandhed. Men efterat man har underskrevet, forlanges Nøglen, og Controlleuren undersøger, trods den høitidelige ForsikFring. Denne Indretning finder hverken paa den østerrigske eller russiske Grændse Sted. Mellem Privatpersoner vilde en saadan Fremfærd, en saadan Jkkeagten af det givne Ord være den største Fornærmelse. Det er ikke at undres over, naar den Reisende finder sig stødt herover. Men har han end udholdt Jldprøven i Langenfelde, saa kommer han ikke desto mindre Toldvæsenet i Kiel og Kjøbenhavn i besværlig Berørelse. 2. Naar en Herre eller Dame, der ikke medbringer nogen Vogn, kommer med Dampbaaden til Kiel, saa tør de ikke betjene sig af nogen anden Vogn end den, Posten leverer. Men Posten har ikke en eneste beqvem i Fjædre hængende Vogn. Kun, som Undtagelse fra Regelen er det, mod Sygdomsattest, den Reisende tilladt, at leye hos Privatfolk en i Fjædre hængende, Vogn. Denne Jndskrænkning finder man, efter de Klager, man har hørt af mange Reisende, intetandetsteds i Verden. 3. Postvæsenet. Midt i Landet, mellem Kiel og Kjøbenhavn, maa alle Slags Reisende, høje og lave Embedsmænd, ja jeg troer endog Militairpersoner i Uniform, have Pas Den Kongel. Danske Minister 174 maatte i forrige Aar for sig og sin Familie og Domestiker tage Passe med Signalements. "Ministerens Frue ernærer sig ved sin Mand."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-22
4. Veien fra Kiel til Hamborg er omtrent som i de halvbeboede vestlige Stater af Nordamerica; Steenblokke, Sand, fordybt Vand, Alting findes paa den saakaldte Landevei, saa man neppe kan troe at være i et civiliseret Land. At yttre det Haab, at disse Ufuldkommenheder ville ophøre; at Befordringen mellem Kjøbenhavn og Altona maatte blive lettet, har den Altonaer Censur ikke villet tillade. Bidrag til den menneskelige Forstands Forvildelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-22
Misceller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-22
Kongen af Portugal, fortæller Cham fort, befandt sig med Dronningen i Belem, for at være Vidne til en Tyrefægtning, samme Dag, da Lissabons Jordskjelv indtraf. Denne Omstændighed reddede dem, og det er en afgjort Sag, som adskillige da i Portugal værende Franske have bekræftet for mig, at Kongen aldrig har erfaret denne Ødelæggelse i hele sit frygtelige Omfang. Man fortalte ham først om adskillige indstyrtede Huse, siden om adskillige Kirker, der havde havt samme Skjebne, og da han aldrig kom igjen til Lissabon, saa kan man paastaae, at han var det eneste Menneske i Europa, der intet rigtigt Begreb havde om en Ødelæggelse, der fandt Sted en Miil fra ham. Forvandler man denne Kiendsgierning til et Billed, og tænker sig ved Jordskjelvet Despotismen og ved Lissabon Folket, saa vil man nyde, at det er gaaet en ringere Fyrste og mangt et Folk ligesaa. Medens Herskeren befandt sig ved en Dyrefægtning, rasede Despotismens Jord. skjelv i hele sin Rædsomhed. Sieldent erfarede de Regjerende, endog med den bedste Villie, at lade Enhver af deres Undersaatter vederfares Ret og Skjæl, Smaadespoternes jordrystende Ødelæggelser. Man forstod at foregøgle dem Alting i et saa forførisk Lys, at de fjeldent eller aldrig fik noget rigtigt Begreb om Tingenes sande Sammenhæng. Da de aldrig kom blandt Folket, saa kjendte de ikke dets sande Forfatning, uden af de Beskrivelser, deres Omgivelser gjorde dem derover. Stundom vare de derfor selv de Eneste i Riget, som ikke havde noget rigtigt Begreb om de Ødelæggelser, hvoraf det hjemsøgtes. Rasmus Langeland er et ved Wessels Digt til Hr. Jens Baggesen især bekjendt Navn, der i Henseende til Berømthed, bruges som Modsætning til det Baggesenske, i det Digteren lunefuldt siger: Ved salig Rasmus Langeland, Som ikke var Poet, derfor maaskee ei Prakker, Ved store Belt og Smakker. Udmærkedes kun for Korsøer." Om denne Hr. Rasmus Langeland, som ene har sin Landsmandskab med Baggesen at takkefor denne Forevigelse, men som iøvrigt kun de færreste af den nu levende Slægt kjender, sindes nogle Oplysninger i Provst Beyers Topographie over Egitzlesmagle Sogn &c. Han fortæller deri, at Gaarden Basnæs i Sjælland, efterat den ved en 1768 opkommen Jldebrand var afbrændt, og Eieren, Grev Wedel-Jarlsberg, ikke vilde lade den opbygge igjen, blev nedbrudt, og Alt, hvad Jlden havde skaanet, hvoriblandt store Menneskefigurer af Steen, en Mængde Jern, Metal, Kobber a., solgt ved offentlig Auction. En stor Deel heraf blev kjøbt af Kjøbmand Rasmus Langeland, som opbygte den store og ypperlige Gaard i Corsøer, hvor endnu disse prægtige Billeder fra Basnæs sees indmurede til Gaden og pryde Facaden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-22
En af de meest uudgrandskelige Egenskaber hos Sielen er Hukommelsen - dette Aandens ubegribelige Caledoskop, som viser os Millioner Gjenstande under de forskjelligste Skikkelser, og hvis Forraadskammer er, som Tid og Rum, uden Grændser. Hvoraf kommer det, at denne guddommelige Egenskab, der, efter Behag, aabner os Phantasiens vide Tryllerige, stundom er saa svag, at det Bekiendteste ikke vil falde os ind, Stundom er det os med alvor Anstrængelse ikke mueligt, at erindre et Navn, vi have hørt tusinde Gange nævne, ved hvilken Leilighed man da pleier at sige, for ret at sandseliggjøre det: "Det ligger mig paa Tungen. Jeg kjendte en Missionair fra Grønland, der laae syg paa Hospitalet, og som bad mig laane ham Biographien af den saa almindelig bekiendte store Mand, men - hvis Navn det var ham umueligt at erindre. Jeg opregnede ham de største franske Helte, som da vare i Omtale; men bestandig raabte han: nei, nei, Endeligen kom han selv paa Navnet - Bona arte. Jeg nævnte ham ikke dette Navn, fordi lig antog det for en Umuelighed, at Nogen ikke skulde kunne erindre det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-22
Indenlandske Efterretninger. Løverdagen d. 19de Juni foretoges i Regentskirken det aarlige Rectorskifte ved Kjøbenhavns Universitet, da Hr. Professor, Doctor Juris M. H. Bornemann nedlagde Rectoratet, og Hr. Professor, Doctor Medicinæ O. L. Bang modtog samme. Den fratrædende Rectors Tale handlede om den menneskelige Siels Frihed. Førend sin Fratrædelse overleverede han de Herrer Henrik Herz, Studiosus juris, Jsaac Peter Larpent, Candidatus medicinæ, og Christian Friis Rottbøll Olufsen, Cand. Philosophiæ, de af dem for academiske Priisafhandlinger vundne Guldmedailler; den første for en juridisk, den anden for en medicinsk, den tredie for en mathematisk Afhandling (de Herrer I. C. J. H. Gundelach Møller, Cand. Chirurg., nu Reservechirurg ved det chirurgiske Academie, og Thorleir, Gudmundsen Repp, Candid. Philosophiæ, som havde vundet de samme Præmier, den første for sin medicinske, den anden for sin æsthetiske Priisafhandling, men vare forhindrede fra at møde, have privat modtaget de dem tilkiendte Belønninger). Høitideligheden endtes med Bønner for Kongen, Kongehuset og Fædrelandet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-22
De graa Mandshatte, som nu igjen ere saa meget i Brug, har Prof. Tode allerede anbefalet for henved et halvt Seculum siden, som gavnlige for Sundheden og især for Hovedet, baade i Betragtning af deres Lethed og mindre Varme. Denne erfarne Læge mener, at mangen Hovedpine og Ørhed, mangen ufornøden Sveed, ja mangen betydelig Fare for alle dem, som ere Solens Hede underkastede, derved visseligen vilde forekommes.