Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-05-27
Navarino forekommer mig at ligne meere en Røverrede end en Stad. En Neapolitaner ved Navn Rome, Jngenieur i Jbrahims Tieneste, biedrog meest til denne Stads Jndtagelse. Jfølge hans Raad blev der skudt Bresche med 12 Kanoner af svært Kaliber, som vare opplantede paa hiin Side af Havnen. Forfatteren kom nu til Modon, hvor dengang den ægyptiske Armees Hovedqvarteer med dens Chef Jbrahim opholdt sig. Han fortæller blandt andet følgende: Da jeg gik ned af den Dal, som fører til Modon, beundrede jeg denne JordbundsFrugtbarhed, som uden Cultur var bedækket med Blomster og Planter; her voxede Citron- og Orangetræer, hisset dannede tusindfarvede Blomster en Hauge; længere han forskiønnede Myrter og Roser Bredderne af en klar Bæk, imedens Nattergalen allene anstemmede sine fine Melodier. Men hvilken Contrast viste sig ikke til samme Tid, Paaden ene Side et nogent ødelagt Landskab. Sporene af blodig Ødelæggelse og Ruinerne af Landsbyer, som Araberne havde aldeles tilintetgjort, Saaledes fremstiller sig for den Reisende hele Egnen fra Navarino til Modon. Men snart viste sig et endnu smerteligere Skuespil for vore Blikke. Omtrent 20 Koner bleve drevne af en Tyrk, som ubarmhiertigen pidskede dem, naar de ikke gik hurtig nok, ligesom han kunde drive en Flok Qvæg foran sig. Disse næsten alle temmelig gamle Koner vare dømte til at samle Brændsel paa Bierget, og at bære det ind i Byen. Fra hvilken Provinds er J gode Kone, sagde jeg til en af dem. Fremmede, svarede hun sukkende, Vi ere i Messolunghi tagne til Fange og have siden den Tid maattet udholde det afskyeligste Slaverie. Om Natten ere vi indspærrede i et stinkende Hul; førend Dagens Frembrud blive vi trukne ud og drives i Biergene, hvor vi maae arbeide haardt og ere udsatte for det onde Veir og vor grusomme Vægters Brutalitet. Jeg spurgte hende, hvilken Føde de erholdt. Græs, sagde hun, og undertiden Rugbrød. Levvel, unge Mand, og beed Himlen at lindre vor Jammer. - Jeg drog nogle Piastre op af min Lomme og vilde give hende dem; men hun sagde: behold Eders Penge, jeg takker Eder, Tyrken (hun meente hendes Herre) vil dog fratage mig dem. Jeg ønskede hende en bedre Skjebne, og fortsatte bedrøvet min Vei; men der ventede en nye Sørgescene paa mig. Nogle Skridt længere hen traf jeg ved Randen af Veien en anden gammel Kone, liggende paa Jorden. Den anden Anfører forTroppen slog frygtelig løs paa hende, fordi hun, syg og udmattet, ikke kunde gaae længere, og hun opfyldte Luften med Skrig og Graad. Unge Mand, unge Mand, skreg hun, da hun fik Øie paa mig, og jeg raabte til Muselmanden, holdt, du skal have Penge, har du ikke Medlidenhed med denne Ulykkelige? Men et heftigt Slag var allerede biebragt, og Ansigtet paa denne Kone var bedækket med Blod. Men da han nu saae, at hun ikke længere, kunde komme fort, saa lod han hende ligge og sagde i en vild Tone: Krepeer, du gamle Vantroe, da du ikke duer til noget mere. - Jeg blev staaende en Tid ved dette Slagtoffer, og snart opgav hun Aanden. Henimod Middag saae vi Murene af Modon, det gamle Metone, og snart ankom vi dertil. Modon ligger 3 Mile fra Navarino, og er omtrent dobbelt saa stor. Venetianerne bemægtigede sig den 1686, 1715 blev den indtaget af Tapal Osman og 1770 overgivet til Tyrkerne. Venetianerne have ligeledes her anlagt Fæstnings værkerne. Staden er godt skikket dertil, da den paa alle Sider er omgivet af Havet, og blot hænger sammen med Fastlandet ved en Træebroe. Naar Værkerne vare i god Stand, saa vilde Modon være vanskelig at indtage; men Tyrkerne forstaae sig hverken paa at vedligeholde dem eller at forbedre dem; de ere kun duelige til at ødelægge: alt, endogsaa Korn og de allernødvendigste Ting, mangler i Modon, ligesaa godt som i Navarino fordi Tyrkerne hellere døe af Hunger end opdyrkMarkerne. (Et Pund Rugtvebak kostede 4 Piastre (30 til 35 Sous); et Æg 8 Piastre; en Høne 12 Piastre (5 Franker og nogle Sous). Paschaen allene, og Cheferne for Armeen følte ikke til den almindelige Mangel, og deres Tafler vare altid riigt besatte. Mangelen paa rede Penge for- ogede endnu mere Plagerne i Landet. Araberne havde i de 20 Maaneder, de have opholdt sig paa Morea, ikke faaet nogen Sold, som maanedlig ud gjor en haard Spansk Piastre; dertil manglede de paa Klæder. Nogle af dem havde kun en eeneste Skiorte paa Kroppen, andre et Stykke af et TepNogle af dem vare kun bedækkede med et Stykke Linned; andre bare Græske Fruentimmerklæder, som de formodentlig havde røvet i en Landsbye. Alle forbandede Paschaen, og hver Dag manglede Tropper ved Apellen, og kom ikke igien. Nok herom, de skrækkeligste Optrin, som jeg saa ofte var Øienvidne til, har efterladt hos mig en dyb og gyselig Erindring om Modon.