Berlingske Tidende, 1813-01-15
Kiøbenhavn, den 15de Januar. i Pengevæsener for Kongerigerne Danmark og Norge, samt Hertugdom Under 5te Januar d. A. er udkommen en Forordning om Forandring, mene Slesvig og Holsteen, saaledes lydende: Vi Frederik den Slette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug til Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dito marsken og Oldenborg, Giøre vitterligt: Da Statens hidtilværende Pengevæsen er rystet i sit Jnderste, saa have Vi besluttet at bringe Orden og Fasthed der tilveie, ved at sætte det paa en varig og urokkelig Grundvold Vi have derved tillige fundet det nødvendigt, at ophæve Forskiellen paa Penge og Betalingsmidler imellem Kongerigerne og Hertugdommerne; en Forskiel, som paa een for begge skadelig Maade adskiller dem, og berøve dem den Bistand, de ellers vilde og kunde yde hinanden. For at udfør denne Beslutning, have Vi oprettet en Rigsbank, og tillagt den saadanne Midler og Forrettigheder, der kunne betrygge Pengevæsenets ny Forfatning Vort Folks Tillid til Os, at intet er Os saa vigtigt, som Omsorgen for dets Vel, og at de Midler, vi vælge, ere Frugterne af lang Erfaring og moden Overveielse, vil skienke denne ny Plan Held. Almeenvellets sikkre Vedligeholdelse kræver Opoffrelser fra de Enkelte. De Besværligheder, som en Forandring, der er saa pludselig og altomfattende som denne, fører med sig, maae kun betragtes som Bidrag til Fædrenelandets Tarv. Tho byde og befale Vi som følger: A. Almindelige Bestemmelser for Kongerigerne og Hertugdommerne. 1) stedet for alle hidtil i Vore Kongeriger og Hertugdømmer i Omløb værende Courant- og Species Banksedler, kaane Jnstitut Sedler, Skatkammerbeviser, Assignationer og Assignationsbeviser, samt nu gieldende Myntforter, skal herefter ikkun een Pengefort finde Sted. 2) Den ved Fundation af Dags Dato af Os oprettede Rigsbank, hvis Forvaltning skal være aldeles adskilt fra Statens Finantsers, træder, med de den underordnede Jndretninger, i de nuværende Bankers og Laane=Indretningers Sted; og det bliver dens Be styreres hellige Pligt, at vaage over, at de under deres Tilsyn udstedte Rigsdankjedlers Credit ikke svækkes, og at der aldrig udfærdiges en større, end den nu bestemte Sum. 3) Som sikker Grundvold for disse Rigsbanksedler skulle alle faste Eiendomme i Staten hæfte til Banken for det Beløb, som maa udgives. 4) Mes Bankens Forvaltning skal føres Overtilsyn og Contral at Mand, der vælges paa den Maade, som Bant undationen foreskriver. Regne sig for Bankens Bestyrelse skal aarligen bekiendtgiøres ved Trykken. 5) Myntføden for Statens nye Penge bestemmes saaledes : at 18 1/2 Rigsbankdaler udpræges af i Mark fiint Sølv, Collinsk Vægt. En Rigsbankdaler inddeles i 6 Mark eller 96 Skilling. 6) Rigsbanksedlerne tillægges en Sølv værde, hvorefter de skulle modtages i alle offentlige Betalinger, og i de private, som enten ved denne Forordning ere bestemte i Sølvværdie, eller herefter betinges saaledes. Denne Sølvværdie retter sig efter den Cours, som af Banken bestemmes og offentliggiøres 2 Gange aarligen, den 1 Febr. og 1 August. Alle andre Betalinger skee efter Sedlernes paalydende Beløb eller Navneværdie. De værmere Bestemmelser om denne bankbestemte Agio eller Opgeld indeholder Bankfundationen. 7) Den Sikkerhed, som Rigsbanksedlerne skulle erholde i Statens faste Eiendomme, bestaaer deri, at Vi allernaadigst tillægge Rigsbanken, med første Prioritets Panteret fremfor enhver anden Fordring og Hæftelse, endog af Vore Skatter, 6 Procent i rede Sølv af hver Eiendoms Værdie, for hvis Bestemmelse Skatte-Taxationerne af 1802 og Assurance-Summerne i det Hele lægges til Grund; og at Banken af disse fra dens Side uopsigeligen prioriterede Summer, saalænge indtil samme af Vedkommende in betales i rede Sølv, nyder en aarlig Rente af 6 1/2 Procent i Rigsbankdaler Sølvværdie, til at ordne og befæste Pengevæsenet paa den Maade, Bankfundationen nøiere forklarer. Denne Renteindkræves af Vore Oppebørselsbetiente og indsendes af dem directe til Banken. De udførlige Forskrifter og Fordelingen af denne Hæftelse, samt omden Lettelse i adskillige ældre Skatter, hvilken Vi have funden nødvendig, for at denne Rente ei skulde blive trykkende, skulle vorde meddeelte i en særskildt Forordning. 3) Det Beløb af Sedler, som Banken maa sætte i Omløb, og som den under intet Paaskud maa forøge, er 46 Millioner Rigsbankdaler Navneværdie, hvoraf 27 Millioner Rigsbankdaler er bestemt til den nuværende Seddelmasses Jnddragelse, og den øvrige Deel deels til Udlaan og deels som Retervefond til ove ordentlige Udgifter for Finantserne. Til denne Reserv fond skal endvidere henlægges en Sum i Obligationer af 10 Millioner Rigsbandaler Sølvværdie, som Banken forrenter, og som Fornantserne, naar Statens Fornødenheder det udkræve, kan af nytte. 9 Den herværende Couranthank, den slesvighelsteenske Speciesbank, Depositokkassen med de derunder henhørende norske Laane=Indretninger, og Laane Jnstitutet for Hertugdømmerne ville, saasnart Rigsbanken er sat i Virksomhed, ophøre. Angaaende den dansk norsk Speciesbank ville Vi lade det Fornødne afhandle med Jnteressenterne. 10) De nu i Omløb værende Banksedler og andre Pengerepræsentativer indløses paa følgende Maade: Al Danske Courantsedler, enten Banksedler, Skatkammerbeviser eller norske Assignationsbeviser, indløses efter en Cours af 1200 Rdlr. D. C. for 100 Rdlr. Banco, saa at for hver 6 Rdlr. D. C. faaes en Rigsbankdaler. Slesvigholsteenske Speciesbanksedler indløses efter deres paalydende Speciesværdie, halvt med Sølv og halvt med uopsigelige Obligationer paa Rbdal. S.V. til Paribeløb, 2 Rbdal. for 1 Species, hvilke Obligationer skulle give i aarlig Rente 6 1/2 Procent eller 6 Rigsbankskilling for hver Rbdal. Saaledes indløses hver Seddel paa 80 Spec. med 40 Spec. i Sølv, og en Obligation paa 80 Rbdal., der giver i aarlig Rente 5 Rbdal. S. V.; hver Seddel paa 20 Species med 10 Species i Sølv, samt Obligation for 20 Rbdal., der giver aarlig 1 1/2 Rbdal., og hver Seddel paa 8 Spec. med 4 Spec. i Sølv og en Obligation paa 8 Rbdal., der giver i aarlig Rente 1/2 Rbdal. Slesvig, holsteenske Laane-Jnstituts Sedler paa 4 Spec. indløses hver med 8 Rbdal. i Sedler. Slesvigholsteenske Skatkammerbeviser paa 20 Rdlr., som strax sættes ud af Omløb, indløses hver med en 4 Procent Rente bærende uopsigelig Obligation paa 20 Rbdal., hvorpaa Banken i de første 2 Aar er forpligtet til at tilstaae Udlaan i det mindste for det halve Beløb, hvorfor den foreløbigen lader udstede Anviisninger, hvilke, saasnart som mueligt, indløses med Rigsbankpenge. Beviserne paa 2 1/2 Rdlr. indfries hver med 2 1/2 Rbdal. i Sedler. A signationerne for Hertugdommerne efter Patent af 19de Decbr. 1810 paa 25, 50, 75 og 100 Rdlr. indløses med 5 Procent. Rente bærende Obligationer, efter det Forhold af 160 Rbdal. for 100 Rdlr. S. H. C.; saaledes gives for en Assignation paa 100 Rdlr. en Oblioation paa 160 Rbdal., der bærer aarligen 8 Rbdal. S. V. i Rente. 11 Alle Betalinger i daglig Handel og Vandel skee, som hidtil, i Danmark med D. C., og i Hertugdømmerne med S. H. C., indtil den 1ste Febr. d. A., og i Norge med D. C., hvad Aggershuus og Christiansands Stifter, angaaer indtil den 15de samme Maaned, i Bergens og Tronhiems Stifter indtil den 1ste Marts d. A., med Undtagelse af Nordlandenes og Finmarkens Amter, for hvilke Terminen bestemmes til den 15de Marts, men fra bemeldte Dage af skal Betaling og Beregning med Rigsbankpenge tage sin Begyndelse. 12) Jndtil Rigsbanken kan faae udfærdiget den fornødne Sum til de ældre Sedsers Jndvexling, skulle alle paa D. C. lydende Sedler i Kongerigerne uvægerligen modtages som Rigsbankpenge efter det for Jnd løsningen bestemte Forhold. Ligeledes skal i Hertugdommerne, indtil fuldkommen Jndfrielse kan finde Sted, Speciesbankens Mynt og Sedler, og al anden hidtil gangbar Sølvmynt, sams Laaneinstitutsedler, gaae og gielde: 1 Species for 2 Rbdal., og Skatkammerbeviserne paa 2 1/2 Rdlr. for 2 1/2 Rbdal. De Summer, som fra Vore Finantser endnu sættes i Omløat nogle af bine Repræsentativer, ere indbegrebne i den Masse, som er beregnet at skulle indløses af Rigsbanken med den dertil bestemte Sum. 13, Som Skillemynt skal for det første, indtil en tilstrækkelig Sum af den nye er udpræget, hvorom nærmere Bekiendtgiørelse vil udkomme, af den nu værende Kobbermynt gaae og gielde, de danske 12 s. og de slesvigholsteenske Sechslinge, hver paa 2 Rigsbankskilling, de for Danmark udprægede, men indkaldte og nu i Hertugdømmerne gangbare, 2 s. for 1 Rbskill. og de danske 3 s. for 1/2 Rbskill. 14) Eierne af alle de af Os eller Vore Forfædre paa Thronen, eller efter Kongelig Autorisation eller med Kongeligt Garantie udstedte Obligationer, Annuiteter, og Fondt i dansk Cour, hvorunder indbefattes de af Depositokkassen og Creditkassen for Huuseiere i Kiøbenhavn udstedte Obligationer, skulle være berettigede til, i Overeensstemmelse med Obligationernes Jndhold, at forlange Hovedstol og Rente udbetalt med 1 Rbdal. for hver 6 Rdlr. D. C.; men naar Renterne, i Overeensstemmelse med det i følgende H. Foreskrevne, eengang ere hævede, bortfalder denne Rettighed, og alle fornævnte Forskrivelser blive for Fremtiden uopsigelige fra Creditorernes Side. 15) Disse Statsforskrivelser, hvortil ogsaa høre de ved Bancolaanet af 25de Septbr. 1811 udstedte Præmie=Obligationer, gaae da over til at vorde Obligationer i Rigsbankpenge, Daler for Daler, og forrentes i Sølvværdie for det første efter en Cours af 400 Rdlr. D. C. mod 100 Rdlr. Banco, saaledes : For hvert Hundrede Rbdal. svares aarligen 2 Rbdal fra den første Betalingstermin i Aaret 1813 af at regne, og indtil samme Termin i det andet Aar efter Freden. J det 3de, 4de, 5te og 6te Aar efter Freden forøges denne Rente med 1/2 brocent hvert Aar, og svares fra sidstnævnte 6te Aar at og fremdeles aarligen fulde 4 Procent eller 4 Rbdal. for hvert 100 Rbdal. S.V. af Obligationens nu paalydende Sum. For de Forskrivelser, hvori bidtil er svaret mere end 4 Procent aarlig Rente, bestemmes Forretningen medens Krigen og indtil det andet Aar efter Freden forholdsviis saaledes, at de Forskrivelser, der lyde paa 2 Procent aarlig Rente, i fornævnte Tidsrum blive forrentede med 22 Rbdal, og de, der lyde paa 5 Procent, med 2 1/2 Rbdal af hvert 100 Rbdal., hvilken Forrentning voxer med deel mere det 3die Aar efter Freden og saa fremdeles i det 4de, 5te og 6te Aar, indtil de fulde oprindelige 4 1/2 eller 5 Procent i Rbpenge, Daler for Daler. 16) Den paa Species lydende Statsgield, hvorunder, ligesom i 314 er fastsat, henhører hvad der efter allernaadigst Bemyndigelse eller med Kongeligt Garantie er udstedt, gaaer over til uopsigelig Gield i Rbpenge Sølvværdie med Redal. for 1 Species, og svares de i Forskrivelserne berømte Renter ligeledes med 2 Rbdal. for hver Species. Dog undtages herfra de for vaanet af 24de Decbr. 1808 udstedte Obligationer, der skulle indfries i de oprindeligen bestemte Forfaldsterminer med 2 Rbdal. S. V. for hver Species af deres paalyve de Sum. Renterne deraf betales med en halv Rbdal. aarlig af hver 30 Species eller 100 Rdlr. Courant. 17) For de under 3 August 1810 og 25 Septbr. 1811 i Kiøbenhavn og Altona optagne Laan i Banco ville Vi nærmere bestemme Betalingsterminerne. Renterne af disse Laan erlægges i Vaaro, som udbetales i Rbdaler efter Dags Coursen til hver For aldstermin. 18, Alle de Skatter og egentlige Afgifter til Vor Kasse og til offentlige Kasseerunder Vort Garantie, hvilke ere paabudne og bestemte i D. C., og først forfalde til Betaling fra Begyndelsen af Aaret 1813, skulle erlægges i Ropenge Daler for Daler. De i Kongerigerne i Species paa agte og fra samme Tilforfaldende Skatter skulle erlægges med 2 Redaler for hver Species, undta en de red Forordningen af 6te Maji 1812 bestemte Paabudde for Vort Rige, Norge, hvilke erlægges med 1 Rbdal. for hver Species. Om Retsportler, nes Erlæggelsesmaade i Kongerigerne vil med det første udkomme nærmere Bestemmelser; imidlertid erlægges de med 1 Rbdal. for 1 Species, I Hertugdømmerne erlægges de i S. H. C. paabudne og fra 1ste Octbr. 1812 af forfaldne Kongelige Skatter og Afgifter med 1 Trefemtede Rbdal. for 1 Rdlr. S. H. C., eller med 2 Rbdal. for 1 Species. J Betaling for resterende, inden 1ste October 1812 forfaldne Skatter, skulle dog de ud at Omløb satte Skatrammerbeviser paa 20 Rdlr. modtages for 12 1/2 Rd. S. H. C. 19) Alle private Contracter og Forhandlinger og Penge, skulle, naar de ikke, som f. Ex. Vexler, lyde paa Banco eller fremmed Mynt, uden Undtagelse indgaaes og afsluttes allene i Repenge, som den eneste indenlandske Pengesort, der herefter for Domstol ned i Vore Kongeriger og Hertugdømmer kan indtales til Betaling, da for Fremtiden ingen Paastand om nogen Pengebetaling i nogen hidtil gieldende indenlandsk Penge= eller Myntsorkan for bemeldte Domstole eller nogen offentlig Autoritet tages i Betragtning, eller noget efter samme iværksættes. 20) Det skal staae enhver fri for, at contrahere og afslutte Pengehandeler, saavel i Rigsbankpenge Sølvværdie som i Rigsbanspenge Navneværdie; men i alle Forskrivelser, som medføre Panteret i faste Eiendomme, skal det udtrykkeligen benævnes, om Betalingen er bestemt i Ropenge S. V. eller N. V., da Documentet, hvis det lyder paa Penge, ellers ikke maa antages til Læsning i Kongerigerne eller i Hertugdømmerne give Panteret i nogen fast Eiendom. J alle andre Tilfælde antages, naar Rodaler Værdien ikke er nævnet, den Værdie at ligge til Grund, som Debitor, eller den, der har paataget sig Pengeforpligtelsen, angiver Dag bliver Debitor, skiøndt Gielden oprindelige viis kun skulde betales i Navneværdie, pligtig at til vare den Sølvværdie, som Beløbet havde paa den Tid, Creditor, paa lovlig Maade, søgte sin Betaling. 21) Den almindelige Rentefod ved alle Forskrivelser, som lyde paa Sølvværdie, og herefter udstedes, er 4 Procent. Hvor Forpligtelsen derimod lyder paa Navneværdie, er Creditor berettiget til at betinge sig 3 Procent. 22) Det Forhold, hvorefter Gager, Lønninger, Pensioner, bestemte Diæter, m.m., baade i dansk og slesv. holst. Cour, skulle udbetales, have Vi i et til Vort Finants=Collegium under Dags Datum udstedt Reskript allernaadigst fastsat. B. For Kongerigerne Danmark og Norge. eller uden Pant, af hvad Slags de end maatte være, de undtagne, som omhand23) J alle paa dansk Courant lydende private Forskrivelser, være sig med ledes, at Gield efter Forskrivelser, ældre end 11te Sept. 1807, gaaer over til at ledig, omskrives Rigsdal. til Rodal. S. V. efter Forskrivelsens Alder, saa blive Gield i Rbpenge, Daler for Daler; Gield efter Forskrivelser, som ere yngre end 10de Septbr. 1807, men dog ældre end 11te Decbr. 1807, for hosfølgende Tabel A. indtil de Forskrivelser, som ere yngre end 10de Decbr. andres til 95 Rbdal. for hvert 100 Rdlr. D. C., og saa fremdeles efter den C. Hvor en Debitor ved en nye Forskrivelse har indfriet sin ældre, skal 1812, i hvilke Summerne omskrives til 20 Rbdul. for hvert 100 Rdlr. D. Gieldens Alder bestemmes efter den Tid, da den først blev stiftet, og hvor en Sum efterhaanden er contraherret, efter de enkelte Posters forskjellige Alder. 24) Den i forrige 5 nævnte Omskrivning bør skee ved en Paategning paa Gieldsbrevet af Creditor og Debitor, dog dersom denne Sidste hertil skulde findes uvillig, eller ogsaa være saa langt fraværende, at Gields tegning være tilstrækkelig, hvorom han dog i saa Fald bør underrette Devibrevet ikke uden Vanskelighed til ham kan oversendes, kan Creditor Paa tor, og derom enten forsyne sig med hans Tilstaaelse, som kan skrives paa sømme den her betalede Paategning, kan han ved Retterne ikke vente no i en af Noracius publicus verificeret Afskrift. Skulde nogen Creditor for ustemplet Papir, eller vidnesfast lade ham forkynde Paategningens Jndhold gen Dom for sin Fordring, men den af ham anlagte Sag vil vorde afviist, Alle tinglæste Pant forskrivelser bør, naar de, som ovenmeldt, ere paategnede, forevises i Retten og Paat gningens Jndhold i Pantebogen indføres penge omskrevne Capitaler skulle svares. De Fordringer nemlig, som grun25) Den vedheftede Tabel Beviser, hvorledes Renterne af de i Rigsbank de sig i ovenanførte Slags Gieldsbreve fra og efter 11te Juni 1812, for imod, som grunde sig i saadanne Gieldsbleve af et ældre Datum end 11te rentes med fuldere Procent i Sølvværdie af det omskrevne Beløb. De derUdvisende, saaledes, at de Debitorer, hvis Gield omskrives til meere end 20 Juni 1812, forrentes, med Hensyn til Forpligtelsens Ælde, efter Tabellene Rigsbankdaler mod 100 Rdlr. D. C., nyde en Lettelse i Renterne, som uforandret vedvarer indtil det andet Aar efter Freden, hvorefter Renterne det slette Aar af gaae over til de fulde 4 Procent. F. Ex. en Gield fra i det 3die, 4de og 5te Aar efter Freden, efterhaanden voxe, indtil de fra indtil det andet Aar efter Freden, 2 Prorent eller 1 Rodal 25 1/s; i det 11te Septbr. 1810 omskrives til 45 Rigsbankdaler S. V.; deraf svares tredie Aar 30 Procent eller 1 Rbdal. 38 1/2 s.; i det fierde Aar 3 12 Procent eller 1 Rbdlr. 51 1/2 s., er det femte Aar 3 Procent eller 1 Rbdal. 64 s. og i det slette Aar fulde 4 Procent eller 1 Roval 2 s. 26) Den Creditor, som vil nyde godt af de i 3 23 og 5 25 indeholdte Bestemmelser, kan ikke, førend det andet Aar efter Freden er udløbet, opsige sin Capital, og skal da modtage som fuld Betaling det 25dobbelte Beløb af den aarlige Rente, som i Følge Omskrivningsforholdet i Tabellen tilkommer ham i det Aar, hvori Udbetalingen, efter den fra hans Side skeete Opsigelse, findes Sted. 27, For opsagte eller til Betaling forfaldne, men endnu ikke de talte, Capitaler, gielder samme Udsættelse. 28) De Creditorer, som derimod strax forlange deres Capitaler udbetalte, kunne gjøre deres Ret gieldende, efter Forskrivelsens Jndhold, men have da ikke Krav paa større Betaling, end efter det for Courantsedlerne fastsatte Jndløsningsforhold, saaledes i at de for 100 Rdlr. D. C. erholde 16 2/3 Rbdal. N. V., eller Forskrivelsens Sum i Courantsedler, forsaavidt disse endnu maatte være i Omløb. Dette Creditors Valg saavelsom den ham derefter, som ovenmeldt, tilkommende Sum bør udtrykkeligen nævnes i den Paategning, som, i Følge foregaaende i 2, afgives paa Forskrivelsen, og i dette Tilfælde bør skee inden 1/2 Aar efter e det med en saadan Capital sit Forblivende efter 526 29) Den Debitorerne ved 526 forundte Udsættelse med Betalingen af de skyldige Capitaler ophører, naar Debitor ikke i eet Aar har betalt de forfaldne Renter, og naar det ved Gieldsbrevet givne Pant saaledes forringer, at det, efter kyndige og uvillige Mænds Skiøn, ei længer er Sikkerhed for Gielden. Naar Pantet kommer i en andens Eie, maae Creditor lade sig nøie med samme Sikkerhed og Vilkaar, som hos den forrige Eier. 30, Naar en der ved en Gieldsforskrivelse, enten med eller uden Pant, tillige er givet chirograparisk Debitor døer, opbyder sit Gods eller fallerer, og naar berettiget til, naar saadan reel Sitterbed ikke kan stilles, som er fore Caution, og Cautionisten enten døer, opbyder eller fallerer, er Creditor die, eller Renternes 25dobbelte Beløb i Sølvværdie. Debitor staaer det til skreven for Umyndiges Midler, at erholde enten Gieldens Beløb i Navneværudbetale eller opsige Capitalen, der da af ham bliver at tilsvare i Rbdal. alle Tider frit for, saaledes som det i Forskrivelsen maatte være bestemt, at ninger, Anfordringssedler, for Regningsgield og Bøggield, tilstaaes Debi S. V. efter Omskrivningsforholdet i Tabellen. 3 ) For Gield efter Anviistor et Tidsrum af 4 Uger, efterat Creditor, i Følge denne Forordning, har syn paa Kravers Ælde, at afgiøre Gielden med Betaling i D. C. eller i forlangt hans Erklæring, i hvilke ham inddrømmes Ret til, uden videre Hen inden bemeldte Frist afgiøres, bliver at omskrive til Rodal efter de samme Rbdal. efter Jndløsningsforholdet af 1 for 6. Al saadan Gield, som ikke Forskrifter, som gielde for de i, 23 omtalte Gieldsbreve, og regnes saadan skrivelserne ere bestemte visse Betalingstider, enten for det Hele eller for en Gields Ælde fra den Tid, da den beviisligen er krævet. 32) Naar i ForDeel, og Creditor ikke efter 5 28 forlanger Gielden betalt, saa blive disse Kiøbe=Contracter, som ved Forordningens Bekiendtgiørelse endnu maatte Forfaldstider at beregne fra det udløbne andet Aar efter Freden. 33. være uopfyldte, skulle, om end Eiendommen maatte være tiltraadt, paa Kiøberens Forlangende, gaae tilbage, saafremt Sælgeren ikke seer sig istand til at forskaffe de paa Eiendommen hæftende ældre Prioritetsforskrivelser omskrevne til at gielde fra et Datum, som ikke er ældre end Afslutningen om Kiøbet. Kan derimod Sælgeren forskaffe en saadan Omskrivning af de tilandret. Skal ved saadant Kiøbs Ophævelse en allerede betalt Deel af Kiøbe ligemed Eiendommen overdragne Prioritetshæftelser, saa bliver Kiøbet ufor summen tilbagebetales, saa blive i den Henseende at anvende de samme Grund indfrier en i hans faste Eiendom prioriteret Gieldsfordring, skal være besætninger, som for andre Betalinger ere fastsatte. 34) Den Debitor, som rettiget til, i denne Eiendom at give samme Prioritets=Panteret til en nye Creditor for en Sum i Rbdal, som er lig med den, som, i Følge Omskrivningsforholdet i Tabellen, tilkom den udløste Creditor, dog under samme Betintil at oprykke i den udløste ældre Panthavers Sted. 35) Den i faste Eien have været gyldige, naar i øvrigt ingen ungre Panthaver er forbeholden Ret gelser i Henseende til Forretning og Tilbagebetaling, som for denne vilde domme indestaaende Pantegield, som af forrige Eier har været contraheret, men hvilken den nuværende Eier, ved det af ham modtagne Skiøde, har indgaaet at tilsvare, bør, naar Creditor har samtykket i Debitors Forandring, betragtes som et nyt Laan fra Skiødets Datum, og følgeligen, uden Hensyn til Forskrivningens Ælde, omskrives til Rbdal., alene efter den for Skiødets Datum gieldende Regel. 36) For alle paa Species eller slesv. holst. Courant udstedte private Forskrivelser gielde de samme Bestemmelser, som i det Følgende for Hertugdommerne ere fastsatte. 37, J Henseende til Fæsteafgifter, Forpagtnings afgifter, Tiende afgifter eller andre aarlige Pengeafgifter, som maatte være betingede i D. C. af Jordeiendomme, da blive de, forsaavidt de forfalde til Betaling i den første Halvdeel af Aaret 1813, at tilsvare med 1 Rbdal. S. V. for hver 4 Rd. D. C. Efter den 1ste Julii 1813 tilsvares de derimod i Rbpenge efter Omskrivningsforholdet i Tabellen A, hvorved Contractens Alder tages til Rettesnor. 38) Det skal dog være Afgiftsyderen tilladt, om han heller skulde ønske det, at faae Afgiften bestemt til at erlægges i Kornværdie paa følgende Maade: Pengeafgiftens Beløb beregnes halvt til Rug, halvt til Byg, efter Giennemsnitspriis af de Capitelstaxter, som for Provindsen eller Egnen have været satte i de tre Aar, der nærmest have foregaaet Contractens Afslutningstid. Dette Qvantum Rug og Byg betales derefter aarligen i Rbpenge, ligeledes efter Giennemsnitsprisen af Provindsens eller Egnens Capitelstaxter i de nærmeste 3 Aar førend Betalingsterminen. Ved denne Beregning ansees i de hidtil satte Capitelstaxtspriser 5 Rdlr. D. C. lige med 1 Rbdal. Vælger Afgiftsyderen denne Betalingsmaade, skal han derom inden 1ste Juli d. A. engang for alle erklære sig. J øvrigt blive Contracterne selv, saavel i Henseende til Opsigelse, som i andre Maader, uforandrede efter Jndhold og de hidtil gieldende Anordninger. Alt Foregaa anvendes ligeledes paa Arvefæster, samt paa Leiccontracter og Kiøb d. 39) Den ved Leiecontracter om Huusværelser, eller om agen af anden urørlig Eiendom end Jord, betingede Leie bliver, forsaavidt den forfalder til Betaling indtil første Fardag efter den lovbestemte Opsigelsestid fra denne Forordnings Bekiendtgiørelse af, at tilsvare med 1 Rbdal. for hver 4 Rdlr. D. C., naar Leiccontracten er ældre end 10 Junii 1812, men er den fra 11 Juni 1812 eller yngre, beregnes i Rbdal. for 5 Rdlr. D. C. Leie, som, i Følge Contract paa flere Aar, forfaldet senere end 1 Juli 1813, tilsvares efter Omskrivningsforholdet i Tabellen, med Hensyn til Contractens Ælde. J øvrigt blive alle Leiecontracter, saavel i Henseende til Opsigelsestiden, som i andre Maader, uforandrede efter deres Jndhold og hidtil gieldende Anordninger. 40) Løn, som forfalder til Betaling i første Halvdeel af Aaret 1813, betales med 1 Rbdal. for hver 4 Rdlr. D. C. Skulde den være betinget som staaende for længere Tid, da bliver den efter den 1 Julii 1813 at tilsvare efter Omskrivningsforholdet i Tabellen, med Hensyn til Contractens Alder. 41) Paa Landskyld og Tredie Aars Tage blive at anvende samme Bestemmelser, som ovenfor ere fastsatte for Fæste og Leie af Jord. 42) Enhver Dom, eller anden offentlig Retshandling, hvorved nogen paalægges en Pengebetaling, affattes og beregnes i Rigsbankpenge, hvorved de foran bestemte Grundsætninger følges, forsaavidt Betalingen hidrører fra en Forpligtelse, der oprindeligen er paadragen eller indgaaet i den hidtil gieldende danske Courant. 43) Hvor i Loven og Anordningerne Bøder eller andre Størrelser, saasom Appellationssummer, Grændsebestemmelser for visse Gaver, Underholdnings og Varetægtspenge, fastsættes til en vis Pengesum, bør samme Sum nu forstaaes i Rbdal., dog at de Forhøielser, som efter Krigens Udbrud ere forreskrevne i nogle af disse Tilfælde, derved bortfalde, og at denne ny Anordning ikke giør Forandring i Henseende til de inden dens Bekiendtgiørelse allerede forfaldne Summer af fornævnte Slags, eller, hvad Appellationssummerne især angaaer, kan anvendes paa de lovligen indstævnte Sager. C. For Hertugdømmerne Slesvig og Holsteen. 44) Alle lovbestemte Summer, saavelsom Fordringer paa slesv. holst. Cour. eller Species, for Capitaler, Renter, Penger Præstationer, af hvad Navn nævnes kan, gaae over til at vorde Fordringer i Ropenge, 2 Rbdal. S.V. for hver 1 Species. Paa Gield eller Forpligtelser, contraherte i nogen anden Pengesort eller Værdie, end S. H. C. eller Species, skulle de her foreskrevne Bestemmelser ikke anvendes. 45) J alle de Tilfælde, som her ikke udtrykkeligen undtages, skulle de i 312 nævnte Betalingsmidler antages som god Betaling. Ale efter denne Forordnings Bekiendtgjørelse eller fra den 2 antages i Ropenge efter den 12te s. Da denne Bestemmelse tillige gielder i betalinger enten heelt eller for en Deel undragne, skulle derfor uvægerligen F 1ste Januarii 1813 af forfaldende Rentebetalinger eller Fordringer, Capital for Omstaget 1813, saa skulle dog alle førend denne Forordnings Bekiendtgiørelse forfaldne Fordringer i enhver Henseende afgiøres efter de forhen gielder uden Undtagelse om enhver Slags Gieldsforskrivelser. Dog skal paa de de dende Anordniger. 46) Hvad her bestemmes om fyldige Capitaler, gielSteder, hvor streng Vexelret gielder, samme forblive i fuld Kraft. Men be Betalingen at alle efter denne Forordnings Bekiendtgjørelse forfaldne, paa Soeles eller S. H. C. lydende, Vexler skeer med Repenge efter 5. 12. 47) Ved alle Capitalbetalinger uden Undtagelse, der skulle skee i Omslaget tet til at modtage andet, end saadan Mynt. Ligeledes kan den, der har 1811 1 S. H. C. klingende Mynt, eller Species, er Creditor ikke forplig: betinget sig en Capital i Sølv, ikke forpligtes at modtage noget anden Betalingsmiddel. Paastaaer Creditor derimod Betalingen til bestemt Tid, saa er han ikke berettiget til at fordre uden Repenge efter 5. 12, og deponerte Skatkammerbeviser paa 20 Rdlr. S. H. C. udstedes i Følge 5 skal endog være forpligtet at modtage de Anviisninger, som for Laan paa nu tilveiebragt. 48) Kun: Tilfælde af, at der, ved et efter Junii Maa 10. Det samme gielder, naar en til næste Omslag lovet Capital paastaaes ned 1812 sluttet Kiøb, er i Omslaget 1813 betinget en vis Sum i rede kan eller vil betale den betingede Sum i Sølv, gaaer Kiøbet, paa Sælge, Mynt, skal Forpligtelsen for saavidt blive i Kraft, at naar Kiøberen er rens Forlangende, tilbage, og hvad der mueligen af Kiøberen er erlagt, Men efterkommer Kiøberen Vilkaarene i dette Omslag, saa er Sælgeren, skal Sælgeren ufortøvet tilbagebetale paa den i S. 12 foreskrevne Maade for Fremtiden underkastet de i det Følgende foreskrevne Jndskrænkninger. ordningens Bekiendtgiørelse. 50) Da hele Statens Formue i faste Eien som i S. 47 og 43 er bestemt, anvendes paa den første Termin efter For 49) Hvor en anden Betalingstermin end Omslaget finder Sted, skal det, 5 domme, saavel forsaavidt den er Eierne som Panthavernes, bør forholdsmæssigen bidrage til at grundfæste den af Os oprettede Rigtbank, men det var umueligt strax i rede Værdie at oppevære et saa betydeligt Bidrag 2 Bankens Sikkerhed at have slige dirette Fordringer til Capitalister, saa af alle i Eiendommene prioriterede Capitaler, og da det ikke bestod med skal disses hele Bidrag og Gield til Banken besørges erlagt af Eieren, og denne ene være ansvarlig til Banken for det Hele. Enhver, som har Pant i en fast Eiendom skal derfor til sin Debitor for engang betale 6 Procent af den i Eiendommen staaende Sum, enten strax eller ved Capitalens Op melse og Udbetaling, i hvilket sidste Tilfælde han, indtil bemeldte 6 Procems Erlkelse, svarer til Debitor lige saamange Procent aarligen af Retten, som han faaer af Capitalen. F. Ex af en Capital paa 10000 Rdlr., som forrentes med 4 Procent, betaler Creditor aarligen 16 Rbdal.; forrentes den med 5 Procent, betaler han 25 Rbdal. o. s. f. Til Sikker, hed for de øvrige eller yndre Creditorer bestemme, at erlæggelsen af de 6 procent ikke lovgyldigen kan berises, med mindre de ere afskrevne paa Fordringen. J alle Gields= og Pante Protocoller skal Skriveren ex officie anføre den Rente, som hver Creditor har at yde Banken, og iagttage, at de 6 Procent, naar de engang ere erlagte, ikke atter protocolleres. Om slige Protocollers almindelige Jndførelse ville Vi nærmere anordne det taler paa faste Eiendomme i Hertugdømmerne, kan dette Bidrag, enten Fornødne. 51) Af udenlandske Creditorer, som have udlaant deres Capifor eengang eller aarlig, ikke kræves. Hvorved dog bliver at iagttage, hvad herefter desangaaende bestemmes. 52) Vil Debitor betale sin Gield, bo han tilsvar hele Beløbet i Rbdal. Sølvværdie. Men skulle Creditor han være indenlandsk eller Fremmed, forlange Betaling inden det udløbne fierde Aar efter Freden, saa erholder han Beløbet kun i Navneværdie, og skal et desuden indtil Udgangen af Aaret 1813 modtage de i s. 47 nævnte Anviis, niisninger paa den deri bestemte Maade, og er end ydermere, saafremt han er hypothecarisk Creditor, underkastet et 6 Procents Afdrag af sin Capital; dog skulle de Betalinger, som i Omslaget 1813 af vedkommende Debitor paa Creditors Forlangende erlægges i Navneværdie, i Følge en lovlig Tid førend denne Forordning skeet Opsigelse, undtages fra bemeldte 2 Procents Afdrag. 53) Fire Aar efter Freden kan enhver Creditor, naar han iagttager den ved Contracten fastsatte Opsigelsestid, opsige sin Capital til Udbetaling i Rbdal. S. V. mod Afkortning af 6 Procents Bidragen til Banten, hvis han er af Vore Undersaatter, men er han Fremmed, en kan fritaget derfor. Til Lettelse for den Debitor, som er i sidste Tilfælde, vil ved Reguleringen af Bankens Fordring, disse 6 Procent vorde ham godt gjorte. 54) Til den Ende skal enhver Debitor, 8 Dage efter denne For nings Bekiendtgiørelse, for sin Øvrighed beviisligen opgive alle fine udi landske Creditorer. Dersom dette Opgivende enten ikke skeer til best Tid, eller skeer urigtigen, taver Debitor, med mindre han kan bevise, en at have været inculpa, sin Ret til at erholde Gortgiørelse af Banken, og er desuden, naar Foregivendet har været falskt, Tiltale underkastet efter Lov og Anordninger. Som udenlandsk Creditor kan alene den ansees, som hverken har Eiendom eller Opholdsted i Kongerigerne eller Hertugdom merne, og førend denne Forordnings Bekiendtgiørelse har eiet en, af VoreAndersaatter paa hans Navn udstedt eller vedgaaet, Forskrivelse. Enhver Overdragelse eller Cession til en Fremmed har, uden saaledes at være vedgaaet, ikke den ovenmeldte Virtning, om den endog var ældre, end denne Forordning. 5) Ved al chirographarisk Gield finder det i 552 Fastsatte forsaavidt Sted, at Creditor indtil 4 Aar efter Freden ikke kan forlange Betaling uden i Navneværdie, men dog ikke er underkastet noget Bidrag til Banken efter 350. 56) Ved Fideicommis=Capitaler gielde alle foranførte Bestemmelser, forsaavidt de derpaa ere anvendelige, til hvilken Ende det og Bidraget af Renterne foreskrevne strax vil være at iagttage. 57, Alle terminsviis bestemte Betalinger og Capital afdrag begynde paa den i Documenterne bestemte Maade, først naar det 4de Aar efter Freden er ud lobet. Dog kan Creditor, paa de i 8552 og 53 indeholdte Vilkaar, forlange Betaling til den bestemte Forfaldstid. 58) Udenfor Capitalbetalinger, hvortil dog Tilbageleveringen af Deposita og deslige, ikke hører, skulle alle andre Betalinger, af hvad Navn nævnes kan, erlægges til den bestemte Tid. Den Debitorerne ved ; 52 tilstaaede Udsættelse bortfalder, ligesom for Vore Kongeriger er bestemt (329) naar Debitorerne ikke i et Aar have betalt de forfaldne Renter, og naar Sikkerheden beviisliggen forringes J disse Tilfælde kan Creditor forlange Betaling i Sølvværdie, dog uden at kunne unddrage sig for 6 Procent=Afdragets Erlæggelse. Forandring af Debitor kan ikke berettige til Opsigelse. 59) Naar en chirographarisk Deditor døer, opbyder sit Gods eller fallerer, og naar der ved en Gieldsforskrivelse, enten med eller uden Pant, tillige er givet Caution, og Cautionisten enten døer, opbyder eller fallerer, er Creditor berettiget til, naar saadan reel Silerhed ikke kan stilles, som er foreskreven for Umyndiges Midler, at erholde Gieldens fulde Beløb i Sølvværdie. 60) Alle, Debitorerne ved denne Forordning tillagte, Rettigheder kunne paa ingen Maade derved indskrænke, enten at Betalingen udtrykkeligen er betinget i Mynt eller rede Sølv, eller ved nogen anden Clausul, Stipulation eller Renunciation hvilket altsammen, forsaavidt det maatte stride mod de heri fastsatte Bestemmelse, skal ansees som ugjort og ugyldigt. Hvorimod alle indgangne Forskrivelser og Forpligtelser, som ikke ved denne Forordning ere modiskerede, forblive aldeles uforandrede. 61) J Henseende til de Contracter og Forskrivelser, som ffattes efter denne Forordnings Bekiendtgiørelse, gielde ingen andre Jndskrænkninger, end de i 9 19, 20 og 21 angivne. 62) Enhver Dom eller anden offentlig Retshandling, hvorved nogen paalægges en Grundsætninger følges, forsaavidt Betalingen hidrøren fra en Forpligtelse, Pengebetaling, affattes og beregnes i Ropenge, hvorved de foran bestemte der oprindeligen er paadragen eller indgaaet i den hidtil gieldende slesv. bolst. Courant. Hvorefter Vedkommende sig have allerunderdanigst at rette. Givet i Vor Kongelige Residentsstad, Kiøbenhavn, den 5te Januar 1813. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R. L. S. Kaas. Cold. Knudsen. Buhr. Honrad. (Tabellerne følge i næste No.)