JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1844-09-27
Nogle Notitser om den russiske Flaade. En dansk Mand, som tilbragte en Tid ombord i den russiske Flaade, der nylig aflagde os en Visit, har meddeelt os nogle Notitser om Skibene, Mandskabet m.M., og mulig vore Læsere kunne finde nogen Jnteresse i, naar vi fortælle det videre. Matroserne ere langt daarligere end vore, siger vor Hjemmelsmand. En rigtig dansk Ulk tager mageligt tre af dem paa sin Samvittighed baade i Sømandskab og i mandig Djærvhed. Desuagtet blive disse daarlige Søfolk mildere behandlede af deres Officierer, end vore "tjærede Drenger behandles af deres. Dog er dette maaskee kun tilsyneladende, idet de russiske Matrosers hundske Underdanighed ikke engang tillader dem at komme en Officier saa nær, at de hyppig kunne faae "et Spark i Snuden". J et af Linieskibene blev der i en heel Maaned kun tre Gange dicteret Tugtelse. Derimod staae de russiske Officierer over vore - vi ville langtfra sige i Mod og Mandighed, men i practisk Dygtighed, hvilket er en ligefremFølge af, at de russiske Officierer have meere practisk Øvelse end vore. - I ethvert russisk Skib findes meer end dobbelt saa mange Underofficierer, som i danske Skibe, fordi Folkene, for en store Deel raae Landkrabber, skulle have enhver Ting paapeget. Desuagtet blive Officierernes Ordrer. kun langsomt og slet udførte, og der er ikke den ringeste Tvivl om, at under en Kamp mellem et dansk og et russisk Skib af lige Størrelse, vilde det sidste være taget i en Haandevending. Skibene ere godt byggede, men Inventariet slet. Deres Kort ere upaatvivlelig efter vore Lithographier; men Bunden er ikke afsat paa dem, hvilket viser en mærkelig Mangel paa Sømandskab i vedkommende Collegium. Men Russerne trøste sig formodenlig med, at Vorherre ikke har sat Lodser i Verden til ingen Nytte. Ret mærkeligt er det, at næsten ingen af Mandskabet kan svømme. Derved hindres de rigtignok meget i at desertere. Iligemaade giver det dem større Vedholdenhed under et Slag; de kunne jo ligesaa godt lade sig skyde som drukne. Det vakte den russiske Admirals Forhauselse, da Kronprindsen paa Tilbagereisen fra Færøerne passerede Helsingøer og istedetfor at fortsætte sin Cours, der vilde bringe ham midt ind imellem den russisie Flaade, kneb sig ind under Landet og ikke heiste sit Admiralsflag for at modtage Russernes Salut. Det vakte ogsaa nogle Danskes Opmærksomhed, men ingenlunde til Kronprindsens Skade.
Corsaren, 1844-09-27
Da de to sidste Frifindelsesdomme, der ere arriverede os, omtrent ere eenslydende (): "Netten finder ingen Grund til at dømme Louis Touscher; thi kjendes for Ret: Han bør frifindes"), kunne vi nøies med at aftrykke den sidste, hvori til nogenlunde Trøst for Cancelliet over dets mange Uheld Redacteuren er idømt Sagens Omkostninger. Hvorfor? Det gives den ligesaa lidt Grunde for, som for et Beslag eller en Action. D o m. (Maag, Actor, contra Portraitmaler Louis Touscher, Red. af Corsaren.) Da den Artikel med Overskrift: "Tanker ved den svenske Konges Død" i Bladet "Corsaren" Nr. 194 for Fredagen den 31te Mai dette Aar, for hvilken Redacteuren af bemeldte Blad, Portraitmaler Louis Touscher under nærværende Sag, ifølge det kongelige danske Cancellies Skrivelse til Retten af 1ste Juni sidstleden, er sat under Tiltale, ikke skjønnes at indeholde saadanne Udeladelser, som enten i og for sig eller i deres indbyrdes Forbindelse kunne, i Medfør af de gjældende Anordninger om Trykkefriheden, ansees strafbare, og navnligen paadrage Tiltalte Ansvar efter de af Actor paaberaabte Bestemmelser i Forordningen 27de Sept. 1799, SS 3, 7, 8 og 13, samt Placaten 1ste Novbr. 1837, saa vil Tiltalte blive aftillægge Frifindelse, dog at han efter Omstændighederne findes at burde udrede Actionens Omkostninger, hvorunder Actor og Desensor, Prøveprocurator Maag og Procurator d'Auchamp, ville være at tilkjende i Salarium hver 5 Rbd. Sølv. Den befalede Sagførelse har været forsvarlig. Thi kjendes for Ret: Tiltalte, Redacteuren af Bladet "Corsaren", Portraitmaler Louis Touscher, bør for Actors Tiltale i denne Sag fri at være, dog at han betaler Actionens Omkostninger, og derunder Salarium til Prøveprocurator Maag og Procurator d'Auchamp med 5 Rbd. Sølv til hver. At efterkommes under Adfærd efter Loven. Den 21de Sept. 1844. (Sagen er uopholdelig bleven indanket for Høiesteret.)
Corsaren, 1844-09-27
Quartal af Livet i Danmark Paa Fælleden. Hele Bataillon, Hurra! Duel mellem to Provindscensorer. Statens Vogn, kjört af det höie Politi. Serenade. ..Du. Du liegst mir am Hlerzen, Du, Du liegst mir am Sinn: Du. Du machst mir viel' Schmerzen - Weis'st nicht, wie gut ich Dir bin." Skiveshydning paa fri Haand.
Corsaren, 1844-10-04
J sin Anmeldelse af "Møllen i Marly" bemærket "Fædrelandet", at Hr. Rosenkilde "overdrev for meget, uden at det dog kan siges, at Rollen ledderved." Med Forlov at spørge: Hvo led da derved?
Corsaren, 1844-10-04
J Anledning af "Møllen i Marly" falder det os ind: Udleierne af Maskeradedragter ere i stor Forlegenhed ved Begyndelsen af hver Saison med at faae nye Costumer, og gaae derfor paa Commedie, hver Gang Fru Heiberg spiller. Men ved Forestillingen af "Møllen i Marly" havde de dog ikke nær saa megen Fordeel som Hr. M. M. Ruben, der holder Oplag af færdigtsyet Linned.
Corsaren, 1844-10-04
"Berlingskes" Beretning om Hs. M. Dronningens Besøg i Horsens er redigeret i en næsten utilladelig skjødesløs Tone, hvilket kun kan forklares ved, at "Berlingske" maa være bleven træt af disse Anmeldelser. Saaledes hedder det: "Derpaa udbragtes et skingrende Hurra for Hs. Majestæt." - Slutningen lyder saaledes:"Efter derpaa at have aflagt et Besøg paa Palaiet, forlod Hs. M. Dronningen, venligt hilsende til alle Sider, vor By, hvis Gader vare bestrøede med Blomster, og efterlod sig et kjærligt Minde."
Corsaren, 1844-10-04
J samme Blad er en Efterretning fra Leiren ved Hedensted, hvori berettes, hvorlunde Maneuvren den 27de havde til Hensigt at afskjære en fingeret fjendtlig Troppestyrke, som kun havde to Bropasser at retirere gjennem. "Dog fandt den intenderede Afskjæring ikke Sted." - Naar man ikke kan afskjære en Fiende, man selv har lukket ind, hvorledes vilde det saa gaae med en virkelig Fjende? Man kan trøste sig med: Jkke værre.
Corsaren, 1844-10-04
Tivoliavisen jamrer over, at Folk have Lyst til at læse "Corsaren", eftersom dog i Grunden Jngen gaaer skudfri. Den ene Uge er En deti, den anden en Anden, siger nævnte Avis; "man skiftes til at lee hinanden ud." Ak, ja! Den ene Fredag leer Siesbye af Carstensen, den næste Fredag leer igjen Carstensen, af Siesby, somme Fredage "lee" de Begge paa eengang.
Corsaren, 1844-10-04
Hr. Siesby kalder ved samme Leilighed "Corsaren" et Smudsblad. Er det maaskee, fordi den rører saa meget ved Hr. Siesby?
Corsaren, 1844-10-04
"Hempels Avis" undrer sig over at da Besidderen af Stamhuset Sandholt havde tilbudt sine Fæstere Arvefæste paa betingelser,, som endog en enkelt blandt dem fandt billiget, vilde Pluraliteien dog ikke indgaae paa Tilbudet. Hvorledes vilde "Hempels Avis" da først undre sig i det Tilfælde, at Pluraliteten havde fundet betingelserne billige og en Enkelt ikke havde villet indgaae dem?
Corsaren, 1844-10-04
Det er en maaskee lidet bekjendt Sag, at Secretair Bøye, Redacteuren af "Aftenbladet", har Tilladelse til at føre Splitslag paa den ham tilhørende Lystbaad, hvori han seiler og fisker ude paa Rheden. Det er da et nyt Beviis for, at "Aftenbladet" staaer i kongelig Tjeneste.
Corsaren, 1844-10-04
For at give de af vore Læsere, der ikke kjende "Aftenbladet", et nogenlunde tydeligt Begreb om, hvorledes dette Blad redigeres, tillade vi os at udskrive en Artikel deraf heel og holden: "Anekdoter af Admiral Howes Levnet. De engelske Skibe i Slaget den 1ste Juni 1795 havde, (meget faa undtagne) allerede været med i to eller tre foregaaende Krige. Selv de bedste af dem vare af en Classe, som de Franske havde afskaffet. J Nelsons Slag ved Nilen, 1799, saae man, hvor meget Marinens Officierer imidlertid havde vundet. Her vare lutter fortrinlige Skibschefer." Det er "Anecdoten."
Corsaren, 1844-10-04
Endvidere et Bidrag til Bladets Characteristik er Redacteurens Boganmeldelse i Nr. 233. Jeg vil opsætte en udførlig Anmeldelse af 2den Deel, indtil jeg faaer læst 1ste Deel.
Corsaren, 1844-10-04
Udnævnelser. Under 30te f. M. er polytechnisk, Candidat, Redacteuren af Portefeuillen, Hr. J. C. Schythe, udnævnt til Cabinetssecretair - ved det grønlandske Cabinet i Tivoli.
Corsaren, 1844-10-04
Der er i den sidste Tid indtraadt et Ophold i Udgivelsen af "Dansk Pantheon". Nogle troe, at Aarsagen hertil er, at dHrr. Udgivere frygte for altfor hurtigt at udtømme Danmarks Beholdning af fortjente Mænd. Men den Mening kunne vi ikke tiltræde. Efter den Udstrækning, som dHrr. Udgivere have givet deres Plan, at nemlig Enhver, der har gjort sig fortjent til Offenlighed, kan optages deri, formode vi snarere, at Opholdet kommer fra, at f. Ex. Gjørling nu skal deri, og at Opholdet hidrører fra den Vanskelighed det maa være for Biographen at stildre en Mand af saa store Fortjenester.
Corsaren, 1844-10-04
"Corsaren" har ingenlunde været uvidende om, at det maa være forbundet med mange Besværligheder at beklæde høitstaaende Embeder og at være f. Ex. Erkebiskop eller Konge. Men paa den anden Side har den dog heller ikke hidtil troet, at en slig Stilling i den Grad kunde være generende, som det sees af den "Berlingske Tidende" for Onsdagen den 2den October, hvori findes indført det Ceremoniel, som skal følges ved Kroningen i Stokholm. Her foreskrives nemlig, at naar Kongen, efter at være salvet, sætter sig paa Thronen, "henter Justitsministeren den kongelige Krone fra Alteret og sætter den tilligemed Erkebispen paa Hs. Majestæts Hoved". Om Erkebispen skal sidde paa Kronen eller med Kronen paa Hovedet eller i Haanden sættes paa Hovedet af Kongen er ikke nøiere bestemt, men vist er det at han i denne ubekvemme Stilling skal bede en kort Bøn. Formodenlig forlader Erkebispen sit ophøiede Sæde, medens Justitsministeren overleverer Kongen Scepteret; thi det hedder kort efter, at "Ministeren henter Rigsæblet og giver det tilligemed Ærkebispen til Kongen, som da tager Æblet i den høire Haand og Scepteret i den venstre Haand." Vor Herre maa vide, hvor han da skal gjøre af Erkebiskoppen, som imidlertid igjen beder en Bøn. Endelig bliver Bispen tredie og sidste Gang overleveret til Kongen tilligemed en Nøgle af Grev Bjørnstjerne. Efter dette Ceremoniel at dømme, maa det ikke være videre bekvemt at være Konge eller Erkebiskop i Sverrig ved en Kroning; men, Herre Gud! det er jo rigtignok kun en Overgang. Dog frygte vi for, at Berlingeren neppe faaer den Glæde at kunne berette sine Læsere, at Kroningen foregik aldeles som den havde forudsagt det.
Corsaren, 1841-03-12
Redactionens Anmærkning. Vor Theater-Criticus har, som man seer, i Ovenstaaende indladt sig paa at følge Moden og give Theaterdirectionen gode Raad, uagtet vi Andre gave ham det gode Raad, at han skulde lade dette være. Vi give derfor nu Theaterdirectionen det gode Raad, at den ikke skal bryde sig om hans, ligesaalidt som om de Andres, gode Raad, og - det gode Raad vil sikkert blive fulgt.
Corsaren, 1844-10-04
Slaget paa Studigaarden om Magistergraden. Jeg sjunger ikke om Spartaner, Som gjorde Fjenden Passet trangt - Behøve vore vakkre Daner J Tiden vel at gaae saa langt? Har Heltemod ei sat sit Stempel Paa ham, som nylig Graden tog? Har han ei dristig hvert Exempel Tyvstjaalet *) af en Andens Bøg. Leonidas stod uforfærdet Bag Bjerget med sin Flok og stred, Og styrted Perser ned med Sværdet, Jndtil han selv i Græsset bed. Men han stod kun bag et Catheder, Hans Bog var ikke uden Plet, Han følte, han var en Trompeter, Og voved dog at nægte det. Jeg sjunger her om en Magister (Hvo kjender ikke Heltens Navn?), Saa kjæk, saa stærk, i Kamp saa bister Som nogen Helt i Kjøbenhavn. Leonidas gik kjækt i Døden, Men min Helt trodsed meer end den: Han lod sig hundse ufortrøden Og - rystede det af igjen. *) Hos Spartanerne var jo behændigt Tyveri en stor Dyd.
Corsaren, 1844-10-04
Skizzer. En Ungdommens Veileder og Opdrager, ogsaa kaldet dansk Skolelærer. "Der er Een bag!" Fire Billeder af Kjøbenhavns Gadeliv.
Corsaren, 1844-10-04
Efterfølgende Artiiel er af, Corfarens Nr. 194, der blev beslaglagt og actioneret, men nu ved Dom er frigivet *). Foruden Tryk og Papir til Oplaget, der nu er blevet ubrugeligt, koster denne Artikel os over 20 Rbd. i Procesomkostninger, fordi Hr. Reiersen fik den Jdee at beslaglægge den. Den Mand kan gjøre sine Jndfald i Penge! Man fortæller om Walter Scott, at han til sin Datters Udstyr og Medgift gav hende Valget mellem 3000 L. Sterling og Honoraret for en af hans Romaner. Justitsraad Reiersen kunde, hvis han havde en Datter, ved lignende Leilighed give hende et lignende Valg og spørge: Min Pige, vil Du have rede Penge eller Jndfald?
Corsaren, 1844-10-04
Literairt Plattenslageri. Der gives Ting, som Satiren ikke kan naae, fordi de i sig selv ere saa komiske og naragtige, at de kun behøve at fortælles ganske ligefrem for at være Gienstand for Spot. Saaledes: Bogtrykkersvend J. Davidsen udgiver Wessels Mesterværk: "Kjærlighed, uden Strømper." Hr. Davidsen vil strax møde med à la Siesby: At det er schofelt at kalde ham Bogtrykkersvend, han er Literatus. Godt, Hr. Davidsen, De skal være Literatus, paa Dansk: Videnskabsmand. Men vi kalde hele Verden til Vidne paa, at det ikke er os, der give Dem denne Titel. Men Hr. Davidsen vil endnu ikke være fornøiet, men paastaae, at han ydermere er ansvarhavende Redacteur af "Kjøbenhavnsposten". Godt, Hr. Davidsen, vi lægge endnu dette Ark Papir under Dem for at see, om De saa bliver høiere. Nu da, Vagt i Gevær! Hr. Davidsen møder i sin fulde Titel. Lad os da nu see, hvilken Berettigelse Hr. Bogtrykkersvend, Videnskabsmand, ansvarhavende Redacteur J. Davidsen har til at udgive Wessel i en "værdig, forherliget Skikkelse" (Subskriptionsindbydelsens Ord). Her hjælper ingen Naaben paa, at det er "Personligheder", vi komme med; thi det er netopPersonen, hvis Berettigelse her skal godtgjøres. De, Hr. Davidsen, drister Dem altsaa til critiske at gjennemgaae de "bedste Udgaver" og overalt vælge den rigtigste Læsemaade? De agter at stille Dem ved Siden af Werlauff og Bøye? Betænk Dem dog lidt, inden De stiger op for at stillet Dem ved Siden af disse Mænd. Folk seer paa Dem. "Jeg har udgivet Peder Paars...." - Hys, ti stille, Hr. Davidsen; for Guds Skyld, vær forsigtig! Lad Jngen høre, hvad De siger. De har corrigeret "Peder Paars", det vil sige: De har læst Correctur (og det daarligt nok! Ønsker De Beviis?) paa den Udgave, De har ladet aftrykke, og sat Deres Navn derpaa som Udgiver. Agter De paa samme Maade at "udgive" Wessel? J Sandhed, da er Bogtrykkerdrengen, der bringer Dem Correcturen, Deres Medudgiver, og de burde sætte paa Titlen: Udgivet af et Selskab. Det hedder rigtignok i Jndbydelsen: "Wessels Biographi, som leveres ved Værkets Slutning, vil blive udarbeidet af en Mand, der tidligere har gjort sig fortjent ved Arbeider af lignende Art." Hr. Davidsens Anbefaling for en Ubekjendt - en Ubekjendts Anbefaling for Hr. Davidsen. Men naar Publikum behøver Forsikkring om, at det er en "fortjent Mandt" der vil skrive Wessels Biographi, behøver det da ikke ogsaa Forsikkring om, at det er en fortjent Mand, der vil critisk gjennemgaae og udgive hans Værker? .. .. Hvor bliver ved Enden af denne Syllogisme Hr. Davidsen af? Morsom er ogsaa Annoncen paa Titelbladet af 1ste Levering, som er ombragt med "Berlingske Tidende": "De, som ikke ønske at subskribere paa nærværende Pragtudgave, ville behage at tilbagelevere første Levering i uskadt Stand til vedkommende Bud inden 4 Dages Forløb fra Modtagelsen." Kommer der for Ex, en Blækplet paa Heftet, straffes man altsaa med at maatte tage hele Værket. Jkke engang i Udkastet til den nye Trykkefrihedslov findes en saadan Clausul.. .. Man er ikke længer sikker i sit Huus, man veed ikke, hvilken Dag Hr. Davidsen vil gjøre En til sin i Pakhuusforvalter!
Corsaren, 1844-10-11
I Mandags, den 7de October, var det "Corsarens" Geburtsdag. J Mandags var det netop fire Aar, siden "Corsaren" som et lille uskyldigt Æg blev bragt til Censor. I disse fire Aar er der udkommet 213 Nr., hvoraf 5 Extra-Nr.; 3 Tillægsblade, 3 Kobberstik og 1 Tillæg med Træsnit. Naar vi sige, at de ere udkomne, maa det dog forstaaes saaledes, at mange af dem ikke ere udkomne. Beslaglagte ere ialt, 22 Nr. eller 9 2/3 pro Cent, nemlig: Nr. 3, 11, 21, 22, 26, 36, 63, 65, 67, 68, 70, 73, 77 79, 80, 81, 149, 176, 192, 194, 199. 208; 1 af disse blev aldeles supprimeret, nemlig Nr. 26, 2 bleve frigivne af Cancelliet, nemlig Nr. 36 og 81, 1 blev actioneret efter at være udkommet, nemlig Nr. 64, og endelig er 1 Tegning beslaglagt, nemlig den til Nr. 24. Man seer, at Barnet har gaaet enhver Sygdom igjennem ligefra Kighoste til Mæslinger. Opregningen vilde blive for lang, hvis vi skulde tilføie, hvilke Nr. der ere frifundne, hvilke domfældte, hvilke der endnu restere, deels for Hof- og Stadsretten, deels for Høiesteret o. s. v. Man har i det her Anførte nok for at kunne see, at beslaglæggelserne og Actionerne ere jevnt udbredte over hele Barnets Liv, som Smørret over et velsmurt Stykke Smørrebrød. De beslaglagte Nummere, disse kjære Afdøde, ere vor Assistents-Kirkegaard. Der kunne vi som andre Borgerfolk spadsere ud hver Søndag Eftermiddag og paa Graven spise vor Hvedetvebak med Smør og Ost. De beslaglagte Nr. - af, vi komme idelig til at tænke paa dem - udgjøre et Antal af henved 70,000 Explr., som Cancelliet kunde sælge i blot Maculatur for 160 Rbd. Vi gad vide, hvor mange Riddere af Dannebrogen, der vel have gjort Staten for 160 Rbd. Nytte, og hvorfor vi da i Mandags ikke bleve Riddere. Til Erstatning have Abonnenterne for disse 22 Nr., som ovenfor anført, erholdt 5 Extra-Nr. og et Tillæg med Træsnit. Der restere altsaa 16 Nr., som vi endnu skulle erstatte. Disse 16 Nr. ere vor Statsgjæld, som vi ønske at capitalisere, saaledes at vi udstede Obligationer og terminviis betale Renterne eller ogsaa lade være at betale dem. Med et af de næste Nr. skal der til hver Abonnent blive ombragt en saadan Obligation, tjenlig til at gaae i Handel og Vandel og fuldkommen skikket til at noteres paa Borscoursen, naar man vil sælge dem. Blandt dem, der i de forløbne fire Aar underNavn have leveret Bidtag til "Corsaren", er Hs. M. Kong Christian den Ottendes Regering frugtbarest, naar tages Hensyn til det materielle Stof, der er leveret til Bearbeidelse; dernæst komme Leerbeck, Schleswigholsteinerne, "Berlingske" og "Aftenbladet", Blok Tøxen o. s. v., o. s. v. Alle disse modtage herved endnu engang vor hjertelige og oprigtig følte Tak. Da Flyttedagen staaer for Døren, ville vi nødig sætte os i Bekostning ved at lade Folk bringe os deres jublende Lykønskninger i Anledning af Fødselsdagen. Vore Embedsmænd have gjort "Corsaren" deres Cour og vort Toldvæsen opbygget en Æresport for den. Det er Stads nok for iaar.
Corsaren, 1844-10-11
Eine nagelneue Jambe, dem jdeln Hlerrn Corsaren, am vierten Jahresfeste seiner Regierung gewidmet. Uotto: "Blok Törens Hexametre have et godt Rygte" Blok Töxen. ädler Corsar, stäts leuchte Dein Witz, und ersticke, wie Mücken, Deiner Gegner Schaar, das ist mein stammelnder Wunsch! Wenn Du, nur Interpunction, gelernt und eine Pension kriegst, Reich ich Dir, Bruder, die Hand; dann sind wir völlig, uns gleich. Unterthänigst: B. T.
Corsaren, 1844-10-11
Embedsbesætteren. (See forr. Nr.) Det var Spøg med den Tale, vi i forrige Nr. lagde Hr. Brøchner til Jldved i Munden. Kunne vi ikke ogsaa spøge engang? – Nei, hans Tale var sandelig alvorligere, end som saa, og derfor besluttede viat hellige den en særskilt Artikel. Naar Hs. Majestæt Kongen læser "Corsaren", maa Han finde Sagen rigtig refereret, ellers vil Hs. Majestæt ikke troe "Corsaren", naar den en anden Gang beretter om Ting, Hs. Majestæt ikke selv har hørt og seet. Nei, Hr. Brøchner sagde ikke saa lidt - Ulykken var tvertimod, at han sagde for meget. Hr. Brøchner havde samlet sine 60 Bønder og forelæst dem den Tale, han vilde holde. Paa de jydste Bønders findige Maneer tyggede de først lidt paa den, gik ind og fik sig en lille Dram til at hjælpe den ned; thi den var virkelig noget haard at faae ned. Efter en Times Tids Forløb kom de ud og erklærede Hr. Brøchner, at, naar han vilde lade det blive staaende: at der ikke, som jydske Stænder havde sagt, var nogen Misfornøielse, og at man ingen Forandring ønskede i Enevoldsmagten, vilde de ikke raabe Hurra. Hvad skulde nu Hr. Brøchner gjøre? Skulde han træde hurraløs frem for sin Konge? Skulde han bruge Bønderne : som blot Decoration for Scenen, skulde de slet ingen Rolle spille? Det var umuligt; han havde glædet sig til sine Hurraker, han havde ikke tænkt sig Muligheden af at undvære dem, saa lidt som Finansministeren tænker sig Muligheden af at undvære Hartkornskat, Øresundstold og Tallotteri. Han gav altsaa efter. Men han gav efter, som Keiseren af Marocco har givet efter for Frankrig: for at vinde Tid. Og han vilde ikke vinde længere Tid, end til Hs. Majestæt kom. Thi, da Kongen kom, holdt han Talen i dens oprindelige Skikkelse, og de fleste af Bønderne, som ikke kunde høre Talen, raabte efter Aftalen et gevaltigt Hurra ved dens Slutning. Hs. Majestat Kongen blev naturligviis behageligt overrasket ved dette stærke Udtryk af undersaatlig Hengivenhed, af denne Protest mod de jydske Stænders uhoflige Adresse, og sagde med den ham egne Huldrighed til Bønderne: Siden J have villet glædet mig, vil jeg ogsaa glæde Eder; nu skal jeg vise Eder min Kone. Og, da Dronningen nu kom, hilsede Bønderne Hende med uendelig Jubel. - Senere var Brøchner til særskilt Audiens og talte da om Hersleb og Embedet, og blev han under denne Audiens saa lykkelig, at han kom grædende ud, og senere saae man ham staae ved Amtshusets Ladeport og tudskraale.
Corsaren, 1844-10-11
Skizzer. Skolelærer Hastermann i Flensborg, der med "Ruhe und Gelassenheit" prygler en Dreng. En Confirmationssøndag i Kjøbenhavn. A. Hvor F.... skal Du hen, siden Du har i saa travlt? B. Død og Pine! Stands mig ikke! Jeg skal hen i Frue Kirke. A. Hvem prædiker? B. Det veed jeg s'gu ikke; jeg skal blot hen og see paa en nydelig Tøs, der "staaer" idag. A. Saa gaaer jeg med. (De gaae til Fruekirke.) God Dag, søde Marie! Gaaer Du med i Slotskirken? Er der Noget? Gud - min Pige! - veed Du ikke at Etatsraadens Gine staaer til Confirmation idag? Jeg vilde blot hen og see, hvordan hendes nye Kjole sidder, og om hun har Bouqvet i Haanden. Det maa jeg ogsaa see! (De gaae til Slotskirken.) Kjøbenhavnspostens Physiognomi. Ny Maade at læse Klassiberne paa Gammelt og Nyt Aftenblad. Gammelt Aftenblad. Det er jo underligt, hvordan vi To J mange Punkter stemmer overeens. Palnatoke, 3. Act, 2. Scene. Nyt Aftenblad. Jeg finder selv det ubegribeligt; Dog det maa være vel en Misforstand. Palnatoke, 3. Act, 2. Scene.