Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-05-11
Udenlandske Krigs-Efterretninger. Følgende er Hovedindholdet af Minister ChampagnysKonferenz med den Østerrigske Gesandt den 23 Marts Kl. 3 Eftermiddag, ligeledes indberettet til H. M. Keiseren. Gesandten. Grev Mier, som nylig er ankommen her til Paris, har paa sin Reise fra Vi en fundet alle Veie fulde af Snee og Tropper. Jeg har Ordre at underrette Dem om, at den næste Koureer vil overbringe Svaret, fra mit Hof paa de mig tilstillede Noter, angaaende den Jtalienske Officeer, som skal være fornærmer i Triest a. Ministeren. Jeg haaber da og, min Hr. Greve! at samme Koureer beretter mig, at slige Forseelser for Fremtiden blive hemmede. Ges. Jeg har ogsaa Ordre at underrette D. Exc om, at, som jeg har forudseet, har Keiser Napoleons Tilbagekomst, de Rhinforbundet tildeelte Ordrer, og endelig nogle i Franske og Tydske Journaler indrykkede Artikler opvakt en billig Urve hos mit Hof, og at samme ikke længere, som hidtil, kan lade sine Tropper staae paa Fredsfod, men forresten har det fredeligste Sindelag imod Frankerig. Minist. Vil De føre Krig med Os, Hr. Gesandt, Ges. Dersom vi havde villet føre Krig, havde vi ikke biet til nu. Vore Tropper havde da for Januar Maaned været ved Rhinen. Minist. Det vilde ikke have været saalet, Hr. v. Metternich! De samme Midler, vi nu have imod Dem, havde vi alt den Tid. Ges. Men Keiseren var i Spanien. Minist. J Aaret 1805 var De i Ulm, og Keiseren i Boulogne, og han kom dog ikke for sildig. Vær oprigtig, De, der styre Deres Kabinet, føle slet ingen Uroe. J sidste August var De slet ikke allarmeerte. Ogsaa da var Keiseren ikke i Spanien. Da bedækkede han hele Tydskland med sine Hære. J Ryggen af Østerrig holdt han Schlesien og Varschau besatte &c. Eller skulde Keiseren evig blive i Spanien, Det Vink, som er givet Forbundsforsterne, er foranlediget af Østerrigs Rustninger, og betyder intet videre, end et Raad, at holde sig færdig. Om Østerrig end ikke nu fører Krig med Keiseren, saa har det dog berøvet ham Fredens Sikkerhed. Det har forhindret ham i at forfølge Engellænderne, og afskjære dem Veien til Havet. Det har opholdt den Expedition, som var i Vær imod Engelland, og de Tropper, som vare paa Veien til Toulon og Boulogne, maatte for dets Trudslers Skyld gjøre Holt i Lyon og Mez. Forresten behøver jeg vel ikke at tale om den ufordeelagtige Mening, man so ger at opvække imod Frankerig; om vore Kourerers saa længe ustraffede Mord; om Artiklerne i Presburger=Tidenden; om de udspredte falske Efterretninger angaaende Spanien; om de spanske Officerers Modtagelse i Triest fra den Spanske Fregat, som Jnsurgenterne havde sendt didhen; og Cevallos's i Vien udstrøede Skandskrivt. Ges. Min Herre, denne Brochire har jeg faaet fra München. Minist. Kan den ikke ligefuldt være kommen dertil fra Vien, Forresten solgtes Bogen i Vien, og det med Politiets Tilladelse. Jeg har læst dens offentlige Anmeldelse, og veed, at man ikke tør anmelde nogen Bog, hvis Salg ikke er tilladt. Videre: De har udbredt det Rygte, at man havde forlangt Triest, Fiume og Croatien af Dem. Ges. Det har man trykt i en Tydsk Tidende. Minist. Ja, men efter Deres Kabinets befaling, og efter Breve fra Vien og Presburg. Ogsaa i Østerrig har man trykt det. Ges. Men, dersom Keiseren er bekymret over vore Rustninger, hvorfor har han ikke sagt mig det. Man kunde nærmere have erklæret sig. Minist. Keiseren taler ikke mere med Dem, min Herre, fordi han tilforn forgiæves har talt med Dem, og De hos ham har tabt en Gesandts Kredit ved Deres tomme Løvter. De lovede for 5 Maaneder siden, at Militzens Vaabenøvelser skulde ophøre, og at Kong Josephs Erkjendelse ingen Vanskelighed skulde finde. De sagde, at De var anthoriseret til disse Løvter af Deres Hof; Dette har følgelig desvoueret Dem. Ges. En Deel af Løvterne ere dog opfyldte. Jeg troer, ikke, at Krigsøvelser have fundet Sted i Vinter. Minist. J Triest exerceertes Militzen i Vinter paa Theatret. Ges. At Kong Joseph ikke blev erkjendt, dertil er Erfurter=Konferentzen Aarsag. Man vilde hverken indbyde min Keiser, eller blot lade mig møde ved samme. Der. ved vaktes Mistanke. Ruslands og Frankerigs Forening lod frygte, at Josephs Erkjendelse vilde være forbunden med andre Arrangements. Minist. Resultatet af Erfurter=Kongressen er Dem bekjendt. De veed, det var ikke stillet imod Dem. Ges. General Andreossy har forkastet Østerrigs konditionelle Erkjendelse. Vi vilde dog vedligeholde venskabelige Kommunicationer med Kong Joseph. Minist. De tager udentvivl feil, Hr. Gesandt, Den Østerrigske Charge d'Affaires forlod Madrid, og fulgte Jnsurgenterne, og Deres ellers saa forsigtige Tidender have været værre, end de Londoner Skandskrivter. Gef. Nu vore Tropper komme paa Krigsfod, vil man see Forskjellen imellem Krigs= og Freds=Stat. Minist. Man vil see Resultatet af 9 Maaneders Rustninger. Jeg veed ei, hvortil Deres Forholdsregler ville føre. Men, udbryder Krigen, saa har De villet den, Ges. (i det han gik bort). De veed, hvorledes man behandler mig i Hofcirklerne. Minist. Keiseren beklager sig ikke over Hr. v. Met. ternich, men han kan ikke skjænke Dem, som Gesandt samme Tillid, som før, da Deres Hof har skadet Deres Anseelse, ved ikke at holde Deres Løvter. Den i begge foregaaende Artstykker paaberaabte Samtale, mellem Keiser Napoleon og Grev Metternich havde Sted den 16 August f. A., og findes ogsaa i en Skrivelse fra Grev Champagny til General Andreoss, i Vien, meddeelt det Franske Senat.