Berlingske Tidende, 1827-09-14
Den 5te September. Fra Rio Janeiro meldes, at Kamrene have bestemt Hofholdningen for den Keiserl. Famile saaledes: Keiserens Civilliste med 1000 Contos, for Keiserinden 100; for Kronprindsen, i hans Mindreaarighed, 6, siden efter 12, for ethvert andet Keiserl. Barn resp. 4 og 8. Lazarethet ved Toulon, ombord paa Bayadere, den 24de August. (Skrivelse fra Capt. Maillet til en Medarbeider af Courier francais) Hvor utrolig raskt ere Begivenhederne i Grækenland i nogle Manneder fulgte paa hinanden, min kjære i Nin Afreise fra Nauplion var ikke andet end en hurtig Fugt den igjennem Flammerne og alle Borgerkrigens Rædsler. Min Stilling, især som Franskmand, kunde jeg ikke meere udholde i dette, dog ogsaa alt for ulykkelige, Land, hvor der hersker det værste Anarkie, som vedligeholdes ved den Æresyge, hvormed de nye Satraper i Nanplion giensidig bekæmpe hinanden. Jeg kunde ikke længer udholde det oprørende Syn, som Grækerne, under (jeg siger det lige ud) en ny Jndflydelses Tilskyndelse bestræbe sig for at stille alle Franskmænd for Øinene, og kuns som ved et Underværk har jeg kunnet komme bort fra dette Ødelæggelsens og Myrderiets Land. Brudt Troskab, miskjendt Tjeneste, Philhellenerne nedstyr, tede i Foragt; Photomaras og Grivas, som udgyde deres Medborgeres Blod i Nauplions Gader, for at gjøre hinanden Magten stridig, og ved denne Strid myrde over 200 Familier, behøvedes der vel mere for mig, min dyrebare R., for at jeg saa hurtigt som muligt skulde drage mig ud af denne Forvirring, komme herover, og aflægge nøiagtig Beretning derom til Pariser-Committeen, som, det haaber jeg, vil takke mig, fordi jeg har ilet med, ifølge de Pligter, som min Sendelse paalagde mig, at bringe den til Kundskab om de bedrøvelige Optrin, hvis Skueplads det ulykkelige Grækenland er vorden, Gid dens Medlemmer maae fordoble deres ædelmodige Menneskekjerligheds Anstrengelser, for at yde hiint Elendighedens Land lige saa hurtig som virksom Hjelp. Da jeg afreiste, havde Fabrier indgivet sin Ansøgning om Afskeed, dette kan jeg forsikre Dem, fordi jeg overbringer Breve fra ham i denne Anledning, samt hans Regnskab, som han oversender til Commissionen i Paris. Jmidlertid gik der paa Syra de Rygte, at Borgerkrigen i Nauplion havde anrettet meget stor Skade, og de stridende Partier, trætte og modløse, havde i Forening afsvoret deres giensidige Fordringer paa Stadens ryggende Mure, og ophøiet Fadvier til militair Dictator Værdighed, hvilket jeg synes er blottet for al Grund. Førend jeg forlod Grækenland, førend Grækernes Blod strømmede i Nauplions Gader, havde jeg besøgt Fadvier, saaledes som mine Jnstruxer udfordrede. Jeg fandt ham i Methana, fjorten Dage efterat han var kommen fra Akropolis. Der levede jeg en Tidlang iblandt de regulaire Tropper og Philhellenerne. Alle have, trods alle Rænker og alle Bagvaskelser, i Akropolis viist Mod og Udholdenhed, der fortjener hele Europas Beundring. Det smertede mig at see deres elendige Tilstand; Fabrier alene havde en Løves Udseende og Hercules's Kraft; jeg kunde neppe troe, at han havde ligget saa farlig syg, og hvad der i mine Øine gav ham saa blomstrende et Udseende, var Contrasten imellem ham og Philhallenerne, som mere lignede omvankende Spøgelser end Mennesker. Jeg fandt kuns et lidet Antal af disse igjen, de øvrige vare døde paa Ærens Mark, eller af Mangel eller Sygdom. Det er kuns alt for sandt, at Burbakis og hans troe Kammerater ere omkomne ligesom de tre Hundrede ved Thermopplæ. Ven Raffenel og min fortræffelige Vaabenbroder Robert ligge begravede under Ruinerne af Minerva-Templet paa Akropolis; hvilken misundelsesværdig Død, Hvor mange stor Mænd have ikke tragtet efter et saa hæderligt Pantheon, og dog hvile de kuns i en mørk Askrog. For at sætte Dem i Stand til at kunne bedømme de sørgelige Tildragelser, som jeg har været Vidne til, afskriver jeg til Dem nogle Brudstykker af en omstændelig Beretning, som jeg allerede har afsendt til Paris. Jeg begynder her med hvad der forefaldt paa den Tid, da jeg steg i Land.