Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1778-04-03
Vore Forfædres Fornøielser bestod i Naturens Affødinger; vore i Kunstens Vandskabninger. Bønnen. Der er kun liden eller ingen Forskiel paa, at negte Gud og ikke dyrke Gud. Sielen kan ligesaa lidet bestaae i Naadestanden uden Bønnen, som Legemet uden Føde. ofres. Ydmyghed er det Alter, hvorpaa alle vore Bønner maa Skal Gud høre vore Bønner, saa maa vi og høre vor egen Fornuft, og ikke døve vor Samvittigheds Dictammen. Aldrig bede Gud om noget som Menneskeer ikke maa høre, og ikke Mennesker om noget som Gud ikke maa høre. Som Patienten ikke foreskriver Lægen hvad han skal give ham, saa vi ikke heller Gud. Bønnen er en Nøgel i den Gudfrygtiges Haand til Himmelen og Guds Hierte. Jngen Ting i Verden som saa kan rolige, lette og husvale en Siel som Sang og Bøn. Hvem har nogensinde knælet med et helligt Forsæt og et angergiven Hierte for Gud, uden han er staaet op med et bedre. Synden og en retskaffen Bøn kan aldrig blive længe, sammen, enten maa Synden vige eller Bønnen høre op At synde og at bede, det var at spotte Gud med Bønnen og bedrage sig selv; Det var at giøre som den der daglig vilde vande et Ukrud, og bede Gud at hindre Vexten. Bønner, som kun skee af Sædvane uden Troe eller Andagt, dem hører vor Herre ikke. Han hører ikke Syndere, som ikke kiende deres Synd, ikke føle eller angre deres Synd, og ikke vil afstaae fra deres Synd. Bønnen og Aanden inderlige Sukke er det aandelige Livs Pulsslag, hører det op, saa er Livet snart til Ende. Bønnen maa være i os, som Jlden fordum i Templet, den maatte evig brænde og aldrig udslukkes. Altid at bede, det er altid at tænke paa Gud, ligesom den Gierrige altid tænker paa sine Penge. Lad os aldrig giøre med Gud, som vi gjøre med Pfalmebogen og Soldaten, naar Nøden er forbi, saa ere begge glemte. Duelighed og Lykke. Lykken og Duelighed vandre sielden tilhobe. Mangen een er kommen videre med at lukke en Dør op end en anden med alle sine Fortienester. Jngen lade sig fortryde, at Fortienester saa ofte maa vige for Lykken. Et godt Navn, erhvervet ved Duelighed og Dyd, gaaer længere og er varigere end Forfremmelsen som er erhvervet ved Venner. Hold det for et langt større Gode at fortiene Ære=Sædet end at besidde det: der sidder mangen uværdig i det Det har ofte været en Ære ikke at blive sat i det Lykken fornøier sig til ved at gjøre af Jntet sine Yndlinger: men den forbeholder sig altid den Ret, at tage igien det hun har givet. Det første Trin til mangens Ulykke har ofte været hans Lykke, som har gjort hans Feil meere synlig. Dens Lykke man i Dag har misundt, dens Skiebne har man ofte i Morgen beklaget. Naar Dyd og Duelighed ikke sette en Mand i ÆreSæde, saa lad ham ikke glæde sig for meget ved det. Jeg vilde heller være Degn og kunde synge, end Præst og ikke kunde prædike. Ligesom den Mand kommer til Skade der løfte en større Byrde end har Styrke til, saa kommer Staten til Skade, naar den sætter en Mand i et Embede som han ikke forstaaer. Jeg troede i min Ungdom saa vist, at Dyd og Viisdom var nok til at føre een til Ære: Men ak, jeg kiendte den gang kun lidt til Verden endnu. Fylderie og Drukkenskab. Drankeren kan vide og troe, at Drukkenskab er en Last, forbuden af Gud, skader hans Velfærd, svækker hans Sundhed, forkorter hans Dage, fylder hans Siel med Uroe, og dog drikke, Man kan bede ham, opmuntre ham, og søge at røre og opvække Villien og andre Passioner i ham for at beskiemme ham, og dog kan han drikke! Man kan kan holde ham for, at Tyrkerne holde sig fra Viin, og vise mere Lydighed for for Mahomeds Befalning, og dog lader han ikke af: Fæet og Beesterne beskæmme ham, men ingen Ting omvender ham; Er det ikke forskrækkeligt, Skulde han ikke lukkes ind i Stalden til han bøier sig for Fæet? En priginal Samling af Tanker af saadan Art, og som fortiener at være mere almindelig bekiendt, saasom den er en afde lærerigeste og opbyggeligste af sit Slags, haves under den Tittel, Udkast til et Repertorium paa hellige og moralske Tanker. F. L. (Hr. Capitain Lütken i Helsing br.) Kiøbenhavn 1773. 8vo. 155 Sider. Den bestaaer af 58 Artikler, hvoraf de ovenstaaende ere den 1. 2.