Jyllandsposten, 1839-11-05
Endskjøndt Du min Ven ved Dine uværdige Udladelser i Grunden ei fortjente noget Svar, da Du paa en skaanselløs Maade vælter Dig ind paa Dine agtværdige Medborgere, som jeg haaber ei engang tage til Gjenmæle imod Dine ubetimelig henkastede Galdebid, da de i det Øiemed at gavne Communen kun have med Beskedenhed og Sømmelighed, som vel ei bør lastes, udtalt egen Overbeviisning, kan jeg dog ei afholde mig fra at betroe Dig min og Fleres Mening om den Gjenstand, Du opholder Dig over. Naar Du ligner vore Fattiganstalter ved den "gordiske Knude, er denne Lignelse af de meget uheldige, da Du derved synes at røbe hovmodig Stivsind ved at finde Fattigvæsenets Jndretger uforbederlige og fuldkomne, som dog neppe er den almindelige Mening, imedens man paa den anden Side skylder Din bemærkning for saavidt Jndrømmelse, at "Knuden snarere lader sig overhugge med Alexanders Sværd end af en Luftfægters Krumsabel, som da han commandeerte: "das ganze Compagnie vorwarts krøb bagerst i Rækken. Du siger nu endvidere: "at fæste Tillid til en Annonym er jo en Umulighed og dog optræder Du selv anonym med Dine vigtige Belæringer, Udskjældelse m.m. Men fortæl mig, hvad Sind finder Du dog i denne Tale, Er Du dog maaskee saa forblindet og kortynet et Menneske, at Dufor at erkjende et Forslags Grundighed eller Forkastelig hed nødvendig først behøver at see Navne som Peter, Henrik, Niels, eller bør Du ei hellere ved saadan Leilighed prise Navnenes Jkkenævnelse, idet selve Sagens nøie Overveielse væsentligst burde beskjæftige Dig? Men Du gaaer i Din Luftfægtning endog saavidt, at Du ved at betegne de skatteydende Medborgere med det haanende J siger, at disse selv have erklæret sig for feige Usringer," saafremt de ei træde frem for Dagens Lys, og Du glemmer i Din Hede, at Du netop gjør Anvendelsen af denne uforskammede Grovhed paa Dig selv, ved her at skiule Dig i Mørket. Dog, Ven! Dine Bitterheder og Krænkelser maa man her skrive den Ubesindighed paa Regning, der aabenbarer sig i hvert Dit Ord, hvorvel Du burde have betænkt, hvem Du talte til – nemlig Dine Medborgere – og betænkt, hvad Ubetydelighed Din egen Person mulig vilde spille, naar Din Skyldbog skulde opgjøres. Nei, lad os ei forkjærre vore Medborgere fordi de udtale sig i deres egen Communes Anliggender! Den Time er slagen i Danmark, da dette staaer hver Borger frit, Lader os anføre dem, om de fortjene det, hvis ei, da gjendrive dem; men dette, Ven, maa Du gjøre bedre, end det sidst skeete, thi ellers burde Du hellere tie, da Du deraf har ligesaalidet Ære som Nytte, eftersom Dit Ordskryderie neppe tjente til at overbevise Nogen om, at de skatteydende Borgere havde talt Usandhed. Du bemærker: "at flere af Fattigforstanderne ønske sig fritagne for den trættende Byrde, der er dem paalagt, og heri vil jeg ganske antage, Du har Ret, da man flere Byer finder Medlemmer, som i henved en halvSnees Aar have beklædt saadanne Poster, ja endog været bebyrdede med Leverancen af forskjellige Artikler til Fattiganstalterne, som jo vistnok neppe er saa aldeles i sin Orden, ligesom Omskiftelserne af disse Poster hvert tredie Aar mellem en Byes Borgere stedse giver Forhandlingerne et til Tiden og Omstændighederne mere hensigtssvarende Løb. Med Hensyn til de Belæringer, Du meddeler, da er jeg aldeles uenig med Dig, naar Du fortæller, at de arbeidsføre Fattiglemmer af Almueklassen alt forud vare tilholdte at tage Arbeide paa Fabriken i Aarhuus, thi uden for Arbeidsanstalten, som der ivres imod, have ingen af disse været afbenyttede ved Fabrikken, og ogsaa jeg finder stor Forundring i, at Capitain Bech vil underskrive en saadan Beklagelse som den, at den Reeske Sukkerfabrik i sin Tid blev nedlagt, da Hr. Bech ved sin i Aarhuus etablerede Uldkradsefabrik allerede forlængst burde have beskjæftiget alle de simplere arbeidsføre Fattiglemmer i Fattiganstalten og saaledes befriet Communen for den kostbare Huusholdning og det kostbare Tilsyn m.m., hvored saadanne Mennesker ei burde besvære Communen, der selv kunne fortjene Brødet. Vel hører man flere Klager fremførte over Capitain Bechs Fabrik, om med Grund eller ikke, kan jeg ei afgjøre, saaledes om tes om, at Arbeiderne sammesteds erholde altfor knap Betaling for deres Dagværk, at Arbeidsfliden ei i rette Forhold bliver dem godtgjort, at Jndkaldelsen af udenbyes Fattige er paasaldende, saalænge de for Byens egen Commune Underholdte ei tvinges til sammesteds at arbeide, ligesom at Jndkaldelser af Pøbel allevegne fra, truer Byen med flere Plager. Der er derfor en stor Opfordring tilstede for Capitain Bech til offentligen at fremsætte en detailleret Oplysning, grundet paa de førte Regnskaber, for derefter at sætte Uindviede istand til at bedømme, hvorvidt disse Jndretninger ere beføiede, og hvis Afgjørelse er af saameget større Jnteresse, som man i andre jydske Byer som Modvægt for Fattigvæsenets Udbredelse lover sig heldige Følger af lignende Fabrikkers Oprettelse. Jeg vil derfor haabe, at denne gjentagne Opfordring til Capitain Bech, selv fra unavngiven Mand, ei vil forfeile sin Virkning, da det Offentlige bør underrettes om de locale Forhold ved en Fabrik, hvorved man for arbeidsføre Fattige har ventet megen overflødig Understøttelse hævet. Hvad det andet Punkt angaaer, at Børnene alt vare udsatte paa Landet, da om dette ogsaa forendeel kan gjælde for Aarhuus Bye, hvor de i over en Snees Aar have været holdt i Fabrikken, gjælder bemærkningen dog ikke de andre nævnte Byer, hvor Udsættelsen, kun forendeel har fundet Sted. At de Syges Plads skulde koste meere paa et Sygehuus end i et Arbeidshuus, er der aldeles ingen Grund til, at antage, men i ethvert Tilfælde vilde de Syges Ophold paa hiint rolige Sted være en Husvalelse, som befriet fra Fabrikstøien fornemmelig burde komme i Betragtning. Tilsidst snakker Du, gode Ven, noget om en udsaaet Sæd, der, naar den skyder op, bærer giftig Frugt; men lad Dig her lære og viid, at naar det er Frugten af en Arbeidsanstalt, at 100 Rbd. aarlig pro Persona af en Commune skal betales til baade Svage, Børn og Lediggjængere, da er al Din Jver for slig Arbeidsanstalts Vedbliven saa giftig en Sæd, at Du med Rette skammer Dig for at skrive Dit Navn under slig Nonsens. Lad nu Capitain Bech erklære, hvor mange han antager, der af disse Communen belastende Jndivider kan ved hans Fabrik erhverve deres Udkomme, og tag mig det da ei saa ilde op, gode Ven, at jeg forskrækkes ved at erfare, at 14000 Rbd. Udgift endnu behøver mange Hundreders Forøgelse. Kan der mulig end ei spares 3000 Rbd., nuvel! saa kan der vel spares en stor Deel deraf, og Forslaget fortjener da ei saa haanlig en Afviselse, som Du vistnok i Din Varme har givet det. En anden Grundeier, i Aarhuus. Et røvermæssigt Overfald.