JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1809-01-01
Allerunderdanigst ønske i Anledning af Jndkvartering paa Landet. Forhen er ihenseende til denne Jndkvarterings Bespisning yttret det ønske, at kongelige Marketenterier maatte anlægges for samme, eller - at der maatte fra Magasiner kunne skee Udsalg af Fødemidler til taalelig Pris til dem, som for sig selv eller for andre bespise Jndkvartering. At dette sidstnævnte ønske ogsaa har været Regjeringens, derom vidne de Foranstaltninger, som fra Sammes Side have været gjorte, da der i Lyngby og Hirsholm o. fl St. i Sommer aaabnedes Slagterier til taalelig Pris, og i Hirsholm har været adskillige raae Fødemidler at faae til Jndkvarterings Forsørgelse for læmpet Betaling. En privat Marketenter i Nærheden af Hirsholm har imidlertid, paa Grund af, at han d. 4de d. ikke kunne erholde Fødemidler paa Magasinet i Hirsholm, frasagt sig Bespisning af den hos ham i Middagskest indtingede Jndkvartering, og ikke villet paatage sig den igjen, medmindre der gaves ham 7 Skilling daglig for hver Mand, foruden de 6 Skilling Kongen giver og de 8 Skilling Karlen giver. Hvilket da blev indgaaet af Jndkvarteringhavere, som ellers ikke kunde faae dem bespiste. J denne Anledning og for at afhielpe den Vanskelighed, der er i at faae nogen til at tage Jndkvartering i Kost, da de, foruden det sædvanlige Omkvæd angaaende Fødemidlernes Dyrhed, stedse indvende, at der kan være Karle, der ikke kunne faae nok, (thi naar man veed, at der virkelig kan gives umaadelige Ædere), - at andre Karle muligen kunde yppe Trætte om hvormeget og hvorlidet, - endelig at andre maaske kunde spise sig mætte i Søbemaden allene og stikke Sulet hos sig; - saa frembæres her det allerunderdanigste Ønske, at det maatte behage Hs. Majestet, at befale en Bespisningsplakat uddelt, hvori det bestemtes, hvormeget Søbemad (i Pottemaal en Karl har Ret til at forlange, thi naar dette engang er fastsat kan ingen Misnøje eller Uenighed, Klage o. dsl. finde Sted. Herligt vilde det være, om i saadan Bespisnings Plakat tillige kunde gives en Bestemmelse, ihenseende til hvilke Slags Søbemad og Sul, der kan skiftes med. Med undersaatlig Tillid til Landsfaderen, der vist vil lette enhver Byrde, som kan lettes, er dette ønske her allerunderdanigst nedskrevet.
Politivennen, 1809-01-01
Tydske Bekjendtgjørelser i danske Aviser. J de danske Aviser, der modtage Bekjendtgjørelser, sees ikke sjælden Bekjendtgjørelser indsatte paa tydsk, hvor Skifteforvaltere indkalde Arvinger, Kreditorer og Debitorer o. s. v. Danske Skifteforvaltere o. a. som lade noget indrykke af sligt i tydske Blade, have den gode Skik at oversætte det først paa tydsk. Man kan ikke andet, end foreslaae Vedkommende, saavel i Provindsen Holsten, som i den Del af Danmark, der kaldes Sønderjylland, at tænke: at det dog virkelig er langt raadeligere, at oversætte paa Dansk hvad de i danske Aviser ville lade indføre. Det er dog endnu ikke saa sørgeligt med os Danske, at Tydsk er et almenforstaaet Sprog hos os (thi hvorledes gik det da Modersmaalet?), og slige Bekjendtgjørelsers Hensigt er jo dog, at de skulle forstaaes.
Politivennen, 1809-01-01
En Uorden, som begaaes af endel Jøder her i Kbhavn. Medens Mangel af Skillemynt er følelig, arbejde endel Jøder her i Kbhavn med største Jver paa, at gjøre denne Mangel større. Hes Kræmmere, Høkere, kortsagt i alle Butikker stikke lasede og lurvede Jøder og Jødedrenge sig ind, for at skakre sig Firskillinger, nye Toskillinger, Enskillinger, ja endog de gamle fittede Toskillinger til, imod Opgæld. De nøjes ikke hermed, men anholde og plage Tjenestepiger, Karle o. s. v. for at tilskakre sig fra dem, hvad hele Penge de kunne have, samt alt hvad de have af Sølv og Guld. - At Jøder. der ej ere lasede og lurvede, stikke bag disse Skakrere, kan Jndsenderen ikke bevise. Men Muligheden forlanger at tilstaaes. Naar man seer en ussel Skakrer ikke kunne drive denne Snavshandel med større Kapital end to Rixdaler, men komme oftere tilbage i en og samme Time med samme lille Kapital, saa maae man troe, at han bruges af andre. At dette Uvæsen kan volde Skade er formodentligt. At forbyde det, lader sig vel gjøre, men med Magt forhindre Mynt at gaae ud af Landet kan Jngen, og at prøve derpaa vilde være ligesaa frugtesløst, som at give Forordninger imod Luus, imod Bysnak, mod Middagssøvn d. dsl. Vor vise Regjering har andre Midler, som Anmælderen dog ikke tør foregribe at fænne paa dette Sted.
Politivennen, 1799-01-01
Vand i Tran. J det stærke Frostvejr vi for nogen Tid siden havde, bemærkede jeg ved en Hoben Lygter, at uagtet Flammen i dem ikke kunde nægtes at være i Live, saa var den dog ikke ret, som Baggesen siger: i levende Live, en Ting der rigtig nok af og til bemærkes ved enkelte Lygter i en Gade. En Ven som jeg konsulerede fortalte mig at i . . . hvor han var født, blandedes ofte Vand i Tranen, enten det nu var Jux af Vægterne eller af Leverandørerne eller af begge, og at denne Tran, som saaledes var spædet, i stærk Frost kunde antage en Art af Frysning, hvorved Lampen kom til at brænde for al Verden som disse her omtalte. Tingen syntes mig var af den Vigtighed at den burde meldes offentligt, for at Magistraten kunde lade 1) experimentere om den samme Blanding har samme Virkning i Kjøben- havn, 2) engang imellem eftersee den Tan der gydes i Kjøbenhavns Lygter, saavel for at erfare dens Kvantitet som Kvalitet.
Politivennen, 1809-01-01
Uordener. 1) Paa to Hjørner af Knabroog Brolæggerstræde staaer det sidste Gadenavn saaledes paamalet Brolægerstræde. 2) Paa to Hjørne bygninger af nysnævnte Gader staaer Knaboestrædet, istedet for Knabrostrædet. 3) Den røde Hjørnebygning af Kompagnistræde og Knabrostræde har ingen Gadenavne paamalede, 4) Paa denne samme røde Hjørnebygning har Urtekræmmeren, som boer i Stuen, havt det snorrige Jndfald at sætte Urtebod paa den ene Dørstøj og Gevursbude paa den anden. Det er vanskeligt at tænke sig nogen anden Aarsag end den, at ville lade Folk see, at man vil forstaae flere end eet Sprog. Man husker derved paa Von Thyboes: Jch must mir fulassen. Nødvendig er saadan Oversættelse aldeles ikke, da den Tydsker, der endnu ikke har lært hvad en Urtebod er, kunde af hvad der staaer i Vinduerne nok vejledes. Man haaber, at Ejeren forandrer denne Synderlighed, der umuligen kan andet end støde den Danske Del af hans Kunder, og disse ere dog vel de fleste. 5) Ligesom Udgiveren ikke sjælden har den Glæde, at see Uordener eller Mangler, som han havde paaanket, og som Vedkommende syntes haardnakkent at holde paa, undertiden endog med en Slags Trods omsider dog af disse afhjulpne, saaledes er dette ogsaa indtruffet med de af Udgiveren saa ofte paaankede Tagsvøjter og Tagdryp i Vimmelskaftet. Disse ere nu saaledes forsvundne, at der i hele Gaden ikke er af de fæle udstaaende Tagspøjter uden paa No. 15, og at kun No. 17 har endnu, hvad der end er værre, Tagdryp. Man tor haabe, at ogsaa disse Steders Ejere ville vise sig opmærksomme for Almenbekvemmelighed, og da vil denne Gade, som før i Regnvejr forestillede en Række af nedstyrtende Vandfald og overspøjtede alle Gaaende, have vundet betydeligt baade i Skjønhed og i Bekvemmelighed.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 76 Mk. - Sk. Rug - 68 Byg - 59 Ærter hvide - 48 - - Havre 29) - - Røget Flesk, Lpd. 25 - 8 - Fersk 19 - Smør Pd. 32 - Æg, Snesen - 56 En Gaas Mk.
Politivennen, 1809-01-01
En Tilføjning til det i Politivennen No. 564 indrykkede Allerunderdanigst ønske i Anledning af Jndkvartering paa Landet. Sikkerligen er dette ønske højligen grundet, og dets allernaadigste Bønhørelse vil ikke allene gjøre Ende paa mange utidige Stridigheder, og tjene til paa engang at skaffe Soldaten sin Ret, medens den skærmer den, som bespiser ham, imod utilbørlig Behandling fra Soldatens Side, men endog gjøre det lettere at faae overtalt Folk til, at tage Jndkvartering i Kost. Kun dette beklager Anmælderen, at Ønsket synes ham ufuldstændigt, nemlig at det var ogsaa at ønske, at Sulets Vægt kunde bestemmes. Anmælderen tilstaaer dog derhos, at det er ved Søbemaden, at Bespiserne meest ønske saadan Fastsættelse, som i hint Nummer ønskedes, nemlig i Pottemaal. Dersom det, hvilket dog synes troligt, kunde lade sig gjøre, at nogen Bestemmelse kunde gjøres af den Varme, som er befalet Jndkvarteringen, og af Lysningen at give, vilde derved ligeledes meget være vundet til Samdrægtighed, og til det gode Formaal, at baade den ene og den anden vidste sin Ret, en Ting, som alletider er af herligste Nytte, Det ønske her allerunderdanigst yttres om Varmens Bestemmelse, er ikke meent om nogen Fastsættelse af en vis Andel Brænde eller Tørv, thi dette blev hel vanskeligt, men af Tiden, i hvilken Værelset skulde være varmt, og hvorlangt ud paa Natten, med Jndskrænkning ved Begyndelsen og Enden af Vinteren.
Politivennen, 1809-01-01
Uorden. For en Mand, som i en Tid af 3 Uger er kommen tre Gange fra Landet ind ad Østerport, og hver Gang om Aftenen i Mørke, er det hændet, at to halvvoxne Matrosdrenge have holdt sig til Vognen og grebet i den, for at stjæle hvad der kunde komme dem for Hænderne. Det lykkedes Dem ikke med ham, men han tvivler ikke om, at de jo have bedre Kands med andre, da de ere overmaade rappe i deres Tyve-Dont.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 81 Mk. - Sk. Rug - 72 Byg - 42 - - Ærter hvide - 54 Havre - 29 - 8 - Røget Flesk, Lpd. 27 - Fersk - 22 - 8 - Smør Pd. 40 - Æg, Snesen 52 -
Politivennen, 1809-01-01
Ønsker, fremsatte til Kommissionen for Sjællands og flere Bers Providering. Hvo føler ej hvormegen inderlig sit og Hengivenhed man som Undersaat skylder den Regjering, der forudseer de trykkende Byrder, som maae ramme Almuesmanden, knar Dyrild indtræffer eller Krigslen Udbredes over Landet, og tager saadanne vise Forholdsregler, som forebygge Mangel paa de til Livets Underhold mest nødvendige Ting. At saadanne Forholdsregler skulde vorde tagne, det var vor inderlig elskede Konges Villie, thi han bød ProvideringsKommissionen blive, og at ProvideringsKommissionen for Sjælland har følt sit høje Kald, derom har den lagt tydelige Beviser for Dagen. Oxekjødets Pris steg til 24 Sk. Pundet og Kommissionen nedsatte den til en for vore Tider meget taalelig Pris. Lysene betaltes med over 3 Mk. Pd., den nedsatte Prisen er nu, da Rugen, vor allerhøjeste Fornødenhed, er steget til en Pris af over 12 Rd. for Tønden, tilbyder den sig at komme Bagerne til Hielp, det samme er tilbudet ved Byggets Stigen Bryggerne. Men den høje Kommission ville tillade at man, i det man taknemmelig paaskjønner Kongens vise Bud og Kommissionens Bestræbelser, her som sædvanlig i Verden føler sig berettiget tilat vente mere godt af dem, som engang har gjort os vel, og hvis Kald det er at gjøre godt, og at Jndsenderen saaledes fremsætter nogle for Almenheden v lmente ønsker. At Rugbrød, hvortil Dejen er behandlet i en ordentlig Husholdning, er langt drøjere, mere fødende og velsmagende, end det man sædvanlig køber hos Bagerne, det er almindelig erkjendt Sandhed; at anføre Aarsagerne hertil, vilde blive for vidtløftigt at fremsætte og for vanskeligen at bevise: saameget er afgjort, at naar man lader Dejen behandle af sin Tjenestepige, kan spares den Betaling, som Bageren rimeligvis maa have, naar det skal skee ved hans Svende. Jndsenderen ønsker derfor, at Kommissionen vilde overlade Kbhavns Jndbyggere Rug eller Rugmel til Husholdningsbrug i hel- eller halvtøndevis for en læmpelig Pris. En anden i ethvert Borgerhus næsten uundværlig Ting er Smør; denne Artikel er i denne Tid stegen til en i Danmark forhen uhørt Pris; man fortæller, at der her i Byen skal være forlangt 40 Rdlr. for 1/2 Tønde bedste Sjællandsk ævret Smør; vist er det imidlertid, at man ikke kan faae 1/2 Tønde forsvarligt godt Smør for 20 Rd. og altsaa ikke for 2 Mk. 4 Sk. Pd.; man kan altsaa intet indvende imod, at Spekhøkerne tage 3 Mk. og derover for 1 Pd. godt Smør; men det er at ønske, at den høje Kommission vilde lade udsælge Smør paa flere Steder i Byen til en lettere Pris. For at forebygge Svig af Udsælgerne, kunde Smørrets Pris naturligvis bestemmes efter dets Godhed, og kun eet Slags Smør til en vis bestemt Pris Udsælges paa ethvert Sted.
Politivennen, 1809-01-01
Spørgsmaal til Hr. Kopp, Kasserer og Bogholder ved det forenede Begravelsesselskab. Anmælderen er Medlem af ovennævnte Selskab, og tager sig den Frihed, at spørge Hr. Kopp: om det ikke paaligger Buddst som Pligt, at indkassere Bidrag for hvikt enkelt eller i det højeste for to Lig paa engang? Sidst da Buddet var hos Anm. havde han at indkassere for 15 Medlemmers Dødsfald. At det kan være den Formuende ligegyldigt og maaske kjerere at betale for 15 Lig paa engang, end ved hvert enkelt, kan vel være sandt, men dette er ikke Tilfældet med den mindre Formuende, for ham er en Udgivt af 3 til 4 Mk. meget stor, imod naar Buddet indkasserede de bestemte 4 Sk. ved hvert Medlems Dødsfald. Man vil ikke paa dette Sted spørge, om Buddet har saa stor Sikkerhed for sig, at ham kan betroes 4 til 500 Rdlr., og det er dog nok Tilfældet, naar han har for 15 Lig at indkassere paa engang.?
Politivennen, 1809-01-01
Et Ønske til det almindelige Bedste, Lammeslagtningen angaaende. J denne Tid, da det er enhvers Pligt at optænke nogen mulig Besparelse for Landet, har Anmælderen med Mishag seet, at der slagtes næsten nyfødte Lam, og falbydes af Slagterne. Dette har foranlediget det Spørgsmaal: om det ikke var gavnligt, at Lækkermunden, ved et Forbud, nødtes til at bie indtil disse smaae Dyr havde naaet en vis Størrelse? De samme Lam, som nu slagtes og sælges, neppe nogle Pund vejende, vilde om nogle Maaneder udgjøre en langt større Vægt, og følgelig give en betydelig Vinding for det Almindelige. D. 21de Febr. 1809.
Politivennen, 1798-01-01
Gadepatrol. Ved at begynde denne Artikel i vort Ugeblad ville vi forud underrette Læseren om, hvad de under samme kunne vente at finde. Alle Uordner, Misbrug af Beboerne, hvorved Hovedgadens Dele, Kiørebroen, Fortoget, Rendeløbet, Udsigten lide eller giøres mindre nyttige, eller hvorved de Giennemfarende, og selv de i Uordnerne uskyldige Beboere besværes eller beskades, skulle findes her, saavidt samme komme til vor Kundskab. De to Hovedegenskaber ved en Gade, dens Brolægning og Reengjørelse skulle derimod udgjøre egne Artikler, hvori man foruden at vise Fejlen og Forsømmelsen ved dem, skal stræbe at fremsætte Resultaterne af den førstes Kunstbedømmelse, og de tienligste Forslag til den sidstes bedre Jndretning.
Politivennen, 1798-01-01
En Bøn og et Spørgsmaal til Politiemesteren. Jeg var for nogle Dage siden Vidne til en Forbrydelse imod Orden, som, da den formodentlig ofte har Sted, des kraftigere burde forekommes. Jeg gik paa Fortoget i Gottersgade imellem Slippen og Brøndstrædet, da med eet en Klump med Græs begroet Jord slog med en saadan Fart ned i Rendestenen at baade mine og et tæt ved gaaende Fruentimmers Klæder bleve hæslig overstænkede. Et Varsko, som vi netop hørte da Faldet alt var skeet, førte vort Øje opad, tidsnok til at see en Matros, der fra en Tagrende, som han rensede, stod i Begreb med at give nok et Lag. Kjære Hr. Politiemester, dersom Sagen er vigtig nok (som jeg troer, thi Spørgsmaalet er her ikke engang om Skarn neden fra op til Anklerne, som til Nød faaer taales, men om Skarn fra Jssen af ned ad, der dog er vel galt, da en lille Steen derimellem endog kunde være farlig for Livet) saa bede vi Dem indstændig at tage den til Eftertanke. Klagen er ikke ny. En god Ven af mig løb igaar ind i Huset No. 194 i Gottersgade, for at tale med een der boende Jnstrumentmager. Det var om Middagen, men da han er nærsigtig, saae han ikke at Verten havde spærret den halve Trappegang med Planker. Desværre for ham følte han det derimod saa kraftigt paa Skinnebenene, at han ikke saa hastig glemmer det. Da han er noget bly af sig, har jeg paa hans Vegne taget mig den Frihed, at spørge Hr. Politiemester om ikke Trappegange, der ligesaavel som Gader ere, for alle, ogsaa sortere under Politiet.
Politivennen, 1799-01-01
Et Raad til bedste for Brandfolkene. Da det er skeet ved Slukning af Jldebrande at Brandfolk, naar alt er endt, har selv i Mørke maattet see hvorledes de krøb, sprang eller faldt ned af Taget, hvor de havde siddet med Straalen, saa vilde det vel ikke skade om Brandvæsenets Foresatte lod anskaffe en tilstrækkelig Mængde af lange Silkereb, forsynede i Enden med en stærk Holtskrue, og lod disse ved Jldebrand igjennem Brandmajoren uddele til Brandfolkene. Sikkert vilde disse være dristigere naar de havde saadan en Frelser i Lommen. Selv Jndebrændte kunde derved reddes. O at de mange Stakkeler, som brændte paa Slottet, havde havt sligt et Reeb ved Haanden.
Politivennen, 1809-01-01
Nyttig Advarsel for dem, som købe Tørv i Bønderlæs. For at forebygge Medborgeres mulige Tab ved Jndkøbningen af Tørv, en i disse Tider saare nødvendig og dyr Fornødenhed, holder man sig herved forpligtet til, at gjøre Publikum opmærksom paa et Bedrageri, som i de sidste Dage er mødt en Mand, der af en ubekjendt Bonde købte et Læs Tørv, som lod til at være af det bedste Slags. Efter at Tørven var bleven læsset af, hvorved dog Manden formedelst Forretninger ej kunde være tilstede, fandt han ved sin Hjemkomst, at det var tvende Slags Tørv; hvoraf den mindste Del, som havde været lagt udenomkring vel var brugelig, men den største Deel, som havde ligget indenfor, af den Beskaffenhed, at den paa ingen Maade er at bruge, fordi dens Bestanddele ere - ren sort Jord.
Politivennen, 1809-01-01
Ønske betræffende UdhugningsStederne. Man tør henkalde vedkommende Magts Opmærksomhed i denne Tid til vore Brændendhugningssteder, hvor man i denne Tid seer hele Stimmeler af Mennesker vente indtil Godtaar, som man siger, falder den til, da Anmælderen nærer den Tanke, at et slags Erhverv, ligt billetprangernes ved Komediehuset, muligt kunde enten være eller komme i Gang. Man har idet mindste ved eet af dem seet et halvt Dusin Soldater have taget Plads saaledes inden og uden for Døren, at de kunde holde alle andre ude, hvilket de ogsaa til hele Hobens Harme gjorde, saalænge til de havde faaet saameget de vilde. Ved uden det mærkes, at lade en Politibetjent tage Sted ligeoverfor, noget før Aabningstiden, og altsaa for Brændehenterne kom, vilde enhver saadan mulig Uorden strax kunne blive bemærket.
Politivennen, 1809-01-01
Uordener. 1) Fodstykket under Fredrik den femtes Billedstytte paa Fredrikspladsen, een af Kbhavns skjønneste Prydelser, er paa det nordvestlige Hjørne ituslaget, af et Bombestykke, og er end i samme Forfatning, nu efter halvandet Aars Forløb, da der ere store Revner, hvorigjennem Snevandet nok finder Vej, saa var det at ønske, at dette forebyggedes, da Jordemonnet maaske ellers under sin svære Vægt, der hviler derpaa, kunde give sig eller synke. 2) Er der nogen Sted i Byen, der trænger til Brolægninge væsenets Opmærksomhed, og i Særdeleshed til en ny Rendesten, da er det den Del af Fredrikspladsen, der er strax uden for Hv Pas. Kongens Palæ. Da her intet Fald er fra Palæet af, og ingen Rendesten, staaer det overflødige Vand i store Sumper og ønsker saa gierne at banes Vej for til Kanalen, der er saa nær ved. Endeg uden for den Port, hvoraf Hs. Maj. Kongen dagligen tager ud, staae store Sumper og stillestaaende Vande, der baade skaffe megen Fugtighed, og naar Foraarsvarmen indfinat ingen god Luft ind i Palæet selv.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 75 Mk. Sk. Rug - 67 - Byg - 37 - Ærter hvide - 51 - Havre - 25 - Røget Flesk, Lpd. 26 - Feisk - 21 - Smør Pd. 36 - Æg, Snesen 30 -
Politivennen, 1809-01-01
Vejledning til at beregne Værdien af Solv og Guld i danske Penge. Paa en Tid, som den nærværende, da den danske Pengekurs er saa ustadig, at vore Guldsmede selv ikke ret vide, hvad de tør byde, ej heller hvad de bør forlange for de ædle Metaller, kan det være nyttigt at bringe til almen Kundskab den sande Værdi af Sølv og ( uld efter Kjøbenhavns Prøve. Vel er den hverken vanskelig ej heller usikker at bestemme. Men da dog Beregninger af det Slags ikke er hver Mands Sag, fremsættes de her kortelig. J 9 1/2 Rd. dansk Spestes indeholdes 1 Mark fin eller 16 Lod fint Sølv. Er Lod deraf er altsaa - eller 3 Rd. Spes. eller 55 1/2 Spestes ss. værdt. Da Kbhavns Prøve er 13 Lod 6 Gran fin, det er inbeholder 1/2 Sølv og 1/2 Kobber, saa følger at dens Værdi er 1/2 af 1 Lod fint Sølvs Værdi eller - - - 46 1/2 Sp. ss. Denne er Værdien, naar Kursen af de blaae Sedler staaer til Spes. som 125 til 100. Er den højere, da findes Værdien ved at sætte Dagens Kurs i Forhold til 100. Man opsætter da et Reguladtre Stykke, hvis første Led bliver Tallet 100, andet Led Dagens Kurs og tredie Led 46 1/2. Det Udommende fjerde Led er den sande Værdi af 1 Lod Sølv Kbhavns Prøve. Altsaa paa nærværende Tid: 100. 212 1/2 46 1/2. 1 Rd. 23 ss. d. K. Dersom det Sølv, hvis Værdi søges, ikke er nøjagtigt af Kbhavns Prøve, men enten finere eller mindre fint, da find i dets Værdi ved at tage dets Lødighed istedet for 1/2, f. Ex. 14lødigt Sølv, Londons Prove, findes paa nærværende Tid at være værdt 1 Rd., ss. Loddet, 12lødigt, Huusbergs Prøve, 88 1/2 ss o. s. v. Paa lige Maade findes Værdien af 1 Lod Guld Kbhavns Prøve. Den danske Spes. Dukat eller 2 Rd. Spes. holder 25 Karat 6 Gran fin, og 67 Sikr. vise 1 Mk. bruto. Altsaa indeholdes 1 Mk. sin eller 24 Karat i 67 1/3 Stykke, som Ul 2 Rd. Spes. ere 136 1/2 1/2 Rd. Spes. værdt. 1 Lod fint Guld eller 2 Mk. er altsaa 8., Rd. Spes. værd. Da Kbhavns Prøveguld er 18 Karat fint, det er: udehelder 1/4 Guld og 1/2 Kobber, saa følger at Værdien af 1 Lod af dette Guld er 4 af de 1 Lod fint Gulds Værdi eller - Rd. Spes. værdt. Denne er, som ved Sølvet, Værdien, naar Kursen staaer al pari. Er den højere, da forfares, som ved Sølvet, efter Reguladitre. Altsaa paa nærværende Tid, 100. 212 1/4 - 62. 13 Rd. 61 1/2 ss. d. K. Er det Guld, hvis Værdi søges, ikke af Kbhavns Prøve, da sættes, som ved Sølvet, dets Karathed istedet for 1/4 f. Ex. Da Guldmarken i Guineerne er 22 Karat, saa er i Lod af denne Myntsort paa nærværværende Tid 16 Rd. 652 ss. værdt. Saa findes ogsaa, at 1 Lod af vore danske Kurantdukater, som ere af 21 Karat, er 15 Rd. 88 1/2 ss. værdt o. s. v. D. 9de Marts 1809.
Politivennen, 1809-01-01
Noget videre i Anledning af det Ønske, som findes i Politivennen om et Forbud imod altfor unge Lams Slagtning. Den Anmælder, der havde yttret det ønske i Politivennen No. 666, at de ganske unge Lams Slagtning maatte forbydes, fordi derved en stor Mængde Kjød tabtes for Staten, synes at have forbigaaet de flere Bevæggrunde, som bestyrke ønsket om sligt et Forbud. Saaledes kunde han have styttet sig paa, at ogsaa en betydelig Mængde Uld gaaer tabt for Staten, naar disse Lanslagtes næsten nyfødte, istedet for at lade dem leve til St. Handag. J nærværende Tider synes virkelig denne Betragtning at torde have dobbelt Vægt. Dernæst kunde det bringes i Erindring, at England, hvor der virkelig er gaaet langt videre frem med Fæavlens Ophielp og Forædling, og med sammes Læmpelse til Statshusholdningskonsten, har for lang Tid siden indseet det skadelige i nyfødte eller spæde Dyrs Aftagelse og Fortærelse, og ved Forbud sat en Dæmning for saadan ubesindig Handlemaade. Selv i Jylland og Holsten har denne Bagvendthed mindre faaet Jndpas end her paa vore danske Øer.
Politivennen, 1809-01-01
Ønske til den høje Vandkommission. Da Pompe-Vandet i Store Kongens Gade, fra Tvergaden til Kongens Nytorpaa den Vestre Side, i lang Tid har været meget slet, vover man at bede den høje Vandkommission ville værdige denne Sag nogen Opmærksomhed, hvilket vil opfylde alle de Beboeres Ønske, som daglig maae bruge af dette Vand.