JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Hvad Pragt i Bygninger og Værelser angaaer, da kan den for saavidt kun kaldes skadelig, som Beboerens Huusleiligheder ere flere end han virkeligen behøver, og prægtigere end de fleste af hans Ligemænd have dem, men ogsaa denne Skadelighed er kun betinget, det vil sige, for saavidt som Huusleien derved paa en ubillig Maade forhøies, og den ene Borger har for faa Leiligheder, fordi den anden har for mange. Men dette Slags Luxus begyndte først at blive ret almindelig efter den store Jldebrand i Kjøbenhavn, 1795. Denne Brand indtraf just paa en Tid, da vor Handel og Skibsfart vare i største Flor. De mange Penge, som derved vare komne i Omløb, gjorde, ligesom i den sidste Speculationstid, at enhver vilde udvide sig, og forøge sine Livsbeqvemmeligheder. Hvor der før stode Hytter opførtes nu Palladser; de fleste nyopførte Bygninger bleve indrettede til store og fornemme Familier; til hver Etage skulde der være en Sahl, der ofte var ligesaa stor, som alle de øvrige Værelser tilsammentagne, og Alt hvad der hørte til Middelclassen, maatte have en saadan Sahl til Selskab, som det hedte. Folk vante sig efterhaanden saa meget til at ansee mange Værelser for een af Livets første Fornødenheder, at ikke Faa, især i Krigsaarene, aldrig toge i Betænkning, at beboe hele Gaarde allene, fordi de ikke kunde være bekjendte, at Nogen boede til Leie hos dem. Følgerne af dette Slags Luxus have vi seet og see vi dagligen. Mange, der før ikke havde nok med ti Værelser, maa nu lade sig nøie med tre, og den, som før maatte have en Spisesahl, er nu glad ved at kunne have et Qvistkammer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
(Jevnholdes Forordningerne af 25 Mai 1804, 9 Decbr. 1809, samt Placaterne af 31 Juli og 20 Novbr. 1813.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Indenlandske Efterretninger. J Aftes aflagde Hr. Gestücker, første Tenorist ved det store Theater i Hamborg, paa den Kongelige Skueplads Prøver paa sit ualmindelige Talent baade som Sanger og Skuespiller. Han understøttedes af de Herrer Zink og Rüge, saavel som af Mad. Rind. Baade hans Sang og Spil vandt almindeligt og fortjent bifald. Hans Stemme er meget behagelig og reen; hans Figur særdeles tækkelig. Af Fødsel er han en Sachser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Af et Øienvidne haves følgende interessante Beretning om den ulykkelige Begivenhed med det i Sundet overseilede Skib (See No. 38, P. 602.) og den af vakre Dannemænd ved samme Leilighed udøvede skjønne Hædersdaad: "Den 7 d. M. rasede en Storm af N. V., da en Flaade af circa 150 Skibe kom Nord fra. En Jagt drev paa en Smak, ved hvilket Ulykkestilfælde sidstnævnte sank saa hurtig, at 4 a 5 Minutter var for lidet til Redning for Mandskabet. Jmidlertid var Skipperen saa heldig at komme op paa Topseilsraaen, og da Dybden, paa hvilken Smakken sank, var omtrent 8 Favne Vand, saa stod den ommeldte Raae lidet over Søens Overflade. Den for aarvaagen Nidkierhed, høist fortjente Capitain, Ridder Grothschilling, udsendte øieblikkelig et Fartøi fra Vagtskibet; men den stærke nordlige Strøm i Forening med svær Søegang, gjorde Opnaaelse af en saa ædel Hensigt umuelig. Da fremstod Færgemand Poul Pedersen Gorre, og til at følge sig opfordrede Johannes Gottliebsen, Svend, Jensen, Magnus Stadig og Peter Nicolaisen, der alle strax gjennem Faren banede sig Veien didhen, hvor den i Dødskamp Beængstede ventede dem. At lægge til Vragets Mast havde Vanskeligheder, som de Kyndiges Mod dog overvandt, og nu bragtes, til mange følende Hjerters Glæde, den Ulykkelige i Land. En eneste Matros reddede sig ved Svømning; dog hans Kunst uagtet, maatte han, om Aandsnærværelse ei havde staaet ham bi, bleven et Offer for Bølgerne; thi Skibshunden, et ualmindelig stort Dyr, der ligeledes svømmede, men som paa Grund af urigtig Anvendelse af dens Kræfter, tidligere udmattedes, nærmede sig nu Manden, slog sine Poter om hans Hals, og klyngede sig saa fast, at Mennesket maatte anvende al Magt, for at holde Hundens Hoved under Vand, indtil dens Død atter satte ham istand tilat sørge for sig selv, og naae et Skib, hvis Mandskab havde det Held at bjerge ham. Smakken hedder Welden, af og fra Grønningen, Capitain M. Jacobs Por. - At hiin hæderlige Daad udøvedes paa en af de faa Dage, da der var usædvanlig Leilighed til Fortjeneste, kan vel egentlig ikke forhøie dens Værd, da den sande Menneskeven aldrig er raadvild, hvor han har Valget imellem Gevinst og den rigere Løn, som Hjertet yder ved Tanken om opfyldt Pligt; men fortjener dog at bemærkes paa en Tid, da Egennyttens stærke Drift ikke nok kan bekjempes, og Andre af Exemplet opmuntres til, i Prøvelsens Stund at efterligne ovenmeldte Hædermand." (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Udtog af en Skrivelse af 19de Maj d. A. fra en i Handelen indviet og almindelig agtet Mand i Kjøbenhavn. Med Handelen seer det bedrøveligt ud. – Alle tabe - vort ustadige Pengevæsen er næsten allene Aarsag. Dette er ikke allene Skyld i høie Renter, men endog deri, at Vedkommende PengeMænd, vil sikkre sig i hvordan Coursen end bliver, saaledes sige de, bliver Coursen slet til Forfaldstiden, vil jeg have Sølv efter Dagens Cours idag, bliver den bedre betinge de sig Sedler. Man venter neppe 1/2 af de til Øerne udgaaede Skibe vil faae Ladning, da Sukkerhosten feiler. Det havde virkelig været godt for Skibseierne, at ikke fremmede Skibe var kommet ind under vor Flag, da vi have allene den liden Fragthandel tilbage paa vore Øer. Men jeg finder at andre troer man kan ikke have for mange Skibe under Flaget; at dette vil have slemme Følger for mange Danske, vil føie Tid vise. - Det er til stor Skade for os, at vort Korn i alle Henseender er saa slet, at det næsten ikke kan udføres, i det mindste, ikke uden stor Risico. - Kommer det til et fremmed Market efter en heldig Reise, sælges det 1/2 mindre end det fra Østersøen; men næsten alle Ladninger som gik herfra i December, bleve ganske fordærvede, fordi det ei var tørt. Vor Korn, endog Hvede, kan næsten ikke taale at ligge samlet i et Skib 8 a 10 Dage. Vor Hvede duer i det Hele ikke for det sydlige Europa. - Aarsagen til dens slette Behandling er let at indsee, men ei saa let at hemme, naar alle og enhver ei vil bidrage dertil, og dette er ei at vente hos os. (Slagelse Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Odense, den 23de Mai. Jgaar gaves i det Odenseer dramatiske Selskab sidste Forestilling for denne Saison. Selskabet beæredes, foruden af vor eget elskede Fyrstepars Nærværelse, af Hds.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Durchl. Enkehertuginden af Brunsvig-Bevern, og Deres Durchlauchtigheder Hertugen og Prindsen af Augustenborg. J Anledning af at forestillingen gaves paa Deres Høiheders Prinds Christian Frederiks og Prindsesse Caroline Amalias Formælingsdag, fremsagdes før Scenens Aabning en til denne høitidelige Mindesdag af Hr. Etatsraad von Holten forfattet Prolog, af selve Hr. Etatsraaden og Frue. Det derefter givne Stykke(Manuskriptet i 6 Acter) var oversat ved samme Forfatter af det Engelske, og localiseret. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Kjøbenhavns Børs d. 27 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 498, a vista 310. Amsterdam 2 M. - , a vista - . London 2 M. 21 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 816. - Specier solgtes til 31 1/4 a 31 1/2 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 97 a 97 1/2 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 81 1/2 a 82. Norske Rbksedler 27 1/2. Dito Species. 25. Svenske Sedler 8 Mk. Disconto 10 PC. - 12 s. a 8 Mk. 14 s. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Blandede Efterretninger. Hovedbibelselskabet i hele det russiske Rigs har nu en Fond af 500,000 Rubler i Barkassignationer, og dagligen indløbe flere Bidrag. Keiseren har allene tegnet sig for 150,000 Rubler i aarligt Bidrag, og for ligesaa meget til Papir, foruden 100,000 Rubler B. A. til et eget meget smukt Huus. Den hellige Skrift er allerede trykt i 18 Sprog, og over 125,000 Exemplarer ere færdige, hvoraf en stor Deel alt er uddeelt. Fra Abo og Wiburg virker ogsaa Exemplet paa Sverrig, hvor Bibelselskaberne ere særdeles virksomme, og have ladet trykke og uddele over 50,000 gamle og nye Testamenter i det svenske og finske Sprog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
J Aaret 1814 blev den første Forsamling holdt i det tauriske Pallads, og den sidste i afvigte Aar i det Huus, Keiseren har foræret Selskabet. Den første Anledning til det gamle og ny Testaments Trykning gav her, ligesom i Engelland og nogle andre Lande, Sieldenheden eller den fuldkomne Mangel af Bibler i det russiske Riges forskjellige Sprog. Bibelselskabet i Theodosia i Krimm søger nu at udbrede Bibelen blandt Muhamedanerne og hedningerne paa den tauriske Halvøe i Naboegnene af Caucasien og Natolien. J Tscherkusk er stiftet et Bibelselskab, for de donske Cosakker, og i Georgien arbeides paa at stifte et lignende. For Moldau og Wallachiet har Hovedselskabet ladet trykke 5000 Exempl. af det nye Testamente i det wallachiske Sprog, der tales i begge Lande. Ogsaa for de armeniske Christne foranstaltes en Bibeludgave, og ligesaa en Udgave for Kalmukerne, hvis Sprog forstaaes af alle mongoliske Folkestammer, følgeligen fra det sydlige Siberien til Grændserne af China, og da de kalmukiske Characterer kun ere lidet forskjellige fra de mandschuriske, saa kan, ved en liden Forøgelse af de kalmukiske Typer, Bibelen ogsaa trykkes i det mandschuriske Sprog. Der trykkes ligeledes paa en persisk Oversættelse af det nye Testamente, som er den første Udgave i dette Sprog. Den er trykt efter Hr. Marsyvs Oversættelse, som endog Keiseren af Persien, da den brittiske Gesandt Sir Gore Ously overleverede ham en Gjenpart deraf, meget roste. Den er trykt under Opsigt af SirOusly, der var kommen til Petersborg. J Aaret 1814 udgjorde det russiske Bibelselskabs indsamlede Pengebidrag i det Hele 81,854 Rubler og i aarlige Bidrag 42,887 Rubler, tilsammen 124,721 Rubler. J de sidste Aar ere endnu indløbne fra adskillige Store, ja endog fra nogle stiriske og tartariske Fyrster, 21,713 Rubler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
J hele den preussiske Stat ere Laugene blevne ophævede, og alle Haandteringer erklærede for fri Jstedet for at Slagterne, Bagerne, Bryggerne hidtil havde en Taxt, overlades nu Alt til den fri Concurrence, og hver Maaned bekjendtgjøres hos hvem Almeenheden har fundet den bedste Behandling. Forordningen desangaaende er af 24de Jan. 1816. Bekjendtgjørelsen om de Steder, hvor Alting faaes til billigste Priis, skeer fra Politiet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Ved Godset Fohne i Esthland begyndte for nogle Aar siden et Bjerg at ryge. Røgen tog til, og man troede allerede at have i Esthland et ildsprudende Bjerg. Men Sagen er endeligen bleven erklæret for en Jordbrand. Efter adskillige anstillede Undersøgelser ankom omsider, efter Keiserens Befaling, fra St. Petersborg en Academi ker, der ligeledes erklærede dette Phænomen for en Jordbrand. Den for nogle Aar siden ikke langt fra Fellen i Lifland paa en Krondomaine opdagede Sølvmine, hvori der endnu stedse arbeides, giver af 1 Pud (40 Pund) Erts 30 Lod Sølv. Efter Postor Hapels Beretning skulle Bønderne i hiin Egn allerede længe have fundet Blyder, og støbt Kugler og Skraa deraf. Minen selv bearbeides paa Kronens Bekostning, men da den ikke svarer til Forventningen, saa gaaer Arbeidet temmelig langsomt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
J den Norske Rigstidende af 17 Maj meldes følgende: Det er behageligt at kunne meddeele den Underretning, at de Ladninger Stokfisk, som til Kongeriget Neapel ere ankomne fra Norge, i indeværende Aar, og fra Norge vare afsendte, førend den fra dette Aars Begyndelse paabudne høiere Told blev lagt paa Stokfisk, virkelig ere blevne fritagne for Forhøielsen, saaat det af Hs. M. Kongen af Neapel herom givne Haab er opfyldt. Saaledes ere i dette Aar mod gammel Told i Svenske og Norske Skibe indførte omtrent 27,000 Voger. Ordgaade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
To Stavelser udgjør et Ord Hvis Værk er idel Revolutioner Blandt Skaberens uhyre Legioner. Ei skyer jeg hede, straalebrændte Zoner, Fostbroderligt min Kraft blandt disse troner, Saavelsom i det barske kolde Nord; Og jeg var til fra første Skabnings Orden, Ti Lede danne nu mit Navn paa Jorden, Hvis sidste sex, udtalt af vældig Mund, Selv Jordens Mægtige kan bringe til at grue; De sidste tre kan Du blandt Norges Klipper skue, De fire første viser Dig min Fædregrund. Er end mit Hjem et Nul mod hine store Riger, Der, end utalt, umaalt, hver Aften stolt fremstiger. Af dunkle Skumrings Plan paa hvælved Firmament, Og ved den næste Morgenrødes Glimt bortsvæver, For Lysets Konge sig paa Herskertronen hæver, Og ved sit Guddoms Bud har Nat til Dag omvendt; Og er end ei jeg selv den Kraft, som fordum væbned Opbragte Zeus, da Tidens djerve Sønner stevned Paa klippetaarned Muur, til Guders Opholdsted; Saa er jeg dog i Slægt med disse Tordenstraaler, Min Vælde uforsagt med deres Vælde maaler, Thi Død og Skræk ledsage hvert af mine Fjed". No. 37.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Jndsenderen af Stykket. Om Forbrydelser, ombedes, behageligst at melde sig hos Udgiveren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-27
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fjortende Aargang. No. 43. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 31 Mai 1817. Om Overdaadighed og Anordninger derimod. (Fortsættelse; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
For nogle Aar siden fortalte en Mand mig, at han havde givet en fattig Kone en af Frederich d. 4des Tiskillinger. "Den Mynt vil jeg ikke have, thi jeg kjender den ikke, sagde hun, saa reent var da al Sølvmynt udfeiet hos os, og jeg kan erindre, at min Fader i min Barndom fik al sin Løn i den." telse. Sig selv har han at takke for sin Skjebne; Staten kunde ikke frelse ham. Det andet Hovedspørgsmaal, hvorvidt Statens nuværende Handelsballance kan taale den i dette Øieblik hos os herskende Luxus, lader sig ikke besvare, uden ved vidtløftige Beregninger, og endda kun paa en høist utilfredsstillende Maade. Adskillige Forfattere have anstillet saadanne Beregninger, men da Grundbetingelserne vare alde tes usikkre, ja antagne paa Lykke og Fromme, saa ledte Resultaterne deraf kun til lutter Jdegler, der, i en Sag af saa stor Vigtighed, som Statsoeconomien, ikke kunne være til synderlig Nytte. Ved Handelsbalance forstaaes, som bekjendt, Ligevægten imellem Jndførsel og Udførsel. Heraf følger da, at den Stat, som fører meere ind end ud, maa have Underbalance, og den, som fører mere ud end ind, maa have Overbalance. Men det gaaer sædvanligen med Klagerne over Handels-Underbalancen, som med Klagerne over Sølvets Udførsel. J hvor lang Tid har man ikke ført Anke over Danmarks ufordeelagtige Handelsbalance, Dersom disse Klager virkeligen havde været aldeles grundede, saa maatte der nu ikke være et Lod Sølv tilbage i vort Fædreneland. Jmidlertid see vi dog, at, selv efter syv Krigs aars Forløb, efter en Hovedomvæltning i hele Pengevæsenet og efter saa mange offentlige og private Uheld, ikke allene de Spaamænd, der spaaede, at der om en føie Tid ikke vilde være mere ti Lod Sølv i hele Riget, ei blot ere blevne beskjæmmede, men at Hovedstaden allene har seet sig istand til, to Aar efter Freden at udrede 80 til 100 Vestfarere, foruden adskillige Ostindiefarere; at den samme Specie, som paa vor Børs engang blev betalt med 144 Mk. nu igjen kan faaes for 31 Mk., og at de samme Folk, som eengang havde saa mange Rigsbanksedler, at de ikke vidste hvor de skulde blive af med dem, og endog satte dem i forfaldne Bøndergaarde til uhyre Priser, nu søge Laan i disse endog til 20 a 25 PC. Rente. Man veed hvor vanskeligt det er, endog blot for Privatmanden, at gjøre en rigtig Ballance, hvor meget vanskeligere maa det ikke være at gjøre en rigtig Stats-Balance? De fleste, der have gjort Beregninger over Handelsbalancen, have støttet. disse paa usikkre Kiendsgierninger og stundom end- og paa aldeles urigtige Forudsætninger. Toldbøgerne ere i saa Henseende ikke at bygge paa, som nogen fast Grund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
Det er ikke afgjort, at en Stat just altid taber ved at indføre mere end den paa samme Tid har udført. Det kommer meget an paa den Anvendelse, der gjøres af det Jndførte, og det er jo ikke altid mueligt, at det Jndførte strax kan afbenyttes eller gjøres i Penge paa behørig Maade. Vi ville antage, at der i eet Aar indførtes for 50,000 Rbdlr. Mahagony Træ, hvo kan da beregne den Tid, der udfordres til at forarbeide dette til Møller, eller hvor mange af disse Møbler der bliver i Landet, Staten selv kan ikke gjøre nogen rigtig Balance over sin Handel, uden at sammenholde Kjøbmandens, Fabricantens og Fleres Bøger, og selv dette kunde ikke skee i eet Aar, men maatte fortsættes i en Række af Aar for at komme til et Resultat, som dog altid kun blev efter et Middeltal. Men hvortil denne ængstelige Vaagen over Handels=Balancen, Frygter man for, at Udlændingerne ganske ville skille os ved vort Guld og Sølv, saa svare vi med Hume denne Frygt forekommer mig i alle Tilfælde, at være uden Grund, og jeg vilde snarere troe, at alle vore Kilder og Floder ville udtømmes end at Sølvet vil udtømmes i et Rige, hvor der er Mennesker og Konstflid. Bærer kun Omsorg for at vi ikke mangle Vand, og for det formeentlige Tab af vort Sølv behøve J ikke at frygte. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
Sydblomsten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
Hvor Roma det høie sin Herskerstav svang, og Verden at bøie for Scepteret tvang; Hvor Musernes Tempel, hvor Kunstens Altar, Fuldendelsens Stempel. paa Værkerne bar; Hvor Kunsten regiered.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
en skjønnere Jord: der endnu er næret et Alderdoms Spor. Did higer hvert Hjerte, der søger sit Meed, sin Lyst og sin Smerte, i Kunsternes Fjed. Did stunder hver Længsel. med hedeste Lyst - Fra Samlivets Fængsel. og Kunst til dit Bryst, Er mangent end svundet af Alderdoms Tegn, vor Hu er dog bundet til Künsternes Egn. Hvor Helgenskin luer om pavelig Stol, vi Høiene skuer, vi see Capitol! Om Taage end hyller det Synlige ind, det Skimtende tryller vort Blik og vort Sind. End Muser see kjærligt. og smilende ned, end trives det herligt. i Kunsternes Beed. End blomstrer der mangen en stoltelig Pryd, og Dandsen og Sangen. har hjemme i Syd. En smilende Blomme. med nærmende Vaar til Norden mon komme, for Blikket den staaer. Den tryller vort Øie, Den fængsler vor Sands Zephirer den høie i svævende Dands. Vær hilset du prude Jtaliens Blomst! Dets Glands at bebude til Norden du komst. Velkommen, Ginette: til Dannemark Dag; med Gratier lette, fra Musernes Sal) Ei plettes din Hæder. af Smigerens Dunst. J dig ene glæder Jtaliens Kunst. En Guist af dens Luer, et Glimt af dens Glands vi undrende skuer. i dig og din Dands. Fr. H.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
Undertegnede takker den anonyme Forfatter for den Opmærksomhed, han har vist ham ved at ville besvare hans Spørgsmaal i Anledning af Herr Grisons Tallotterie-Opgave, indført i Skilderiet No. 41; kun maa jeg oprigtig tilstaae, at Svaret er intet mindre end fyldestgjørende. At Forfatteren ikke behøver at vise mig Grunden, hvorfor han just har bestemt Ambens Betaling til 222 1/2 Gange, vil han selv let indsee, naar jeg erklærer ham, at den angivne Brøk ikke engang er rigtig; men at det, efter hans Regnemaade, bliver 2224; og da dette blot er et reguladetrisk Uddrag af Forholdet til det nærværende Lottoes Indretning, som netop var en Betingelse i mit Spørgsmaal at det ikke maatte være, saa følger deraf ogsaa, at Svaret ikke kan være fyldestgjørende; thi det rigtige Forhold mellem de tvende opgivne Lottoer kan paa denne Maade ikke findes. At mine Anmærkninger over bemeldte Opgave og dens Besvarelser have været stilede i den komiske muntre (ikke vrantne) Satire, nægter jeg aldeles ikke; men det skeete, fordi jeg fandt, at begge Dele qvalificerte sig til denne Sprogart. J øvrigt bemærker jeg, at min satiriske Maade at behandle denne Spøg paa, aldeles ikke har været for enten at fornærme Hr. Grison eller den ganske Anonyme; men blot for at spøge med deres Masker; thi den, som vil offentlig fremtræde, enten som tærebegierlig eller belærende, maae ogsaa vente at modtage det Svar, som baade Lærer og Lærling fortjene, eller smukt blive hjemme fra Maske gaden. H. Hansen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
Jndenlandske Efterretninger. Hr. Petersen i Fredensborg agter at udgive Studier efter Bøgetræer. De skulle udkomme hefteviis. De tre første Hefter komme til at indeholde Egetræer, Grantræer og Planter, samt Forgrundstegninger, som de, der i Landskabsmaleriet have den meeste Almeeninteresse. Prisen for hvert Hefte bliver for Subskribenterne 5 Rbd. Caffe, hvorpaa der endnu for kort Tid siden var Mangel, og som derfor steg til 8 Mk. 8 s. Pundet, er nu igjen kommet hertil i store Partier; man formoder omtrent 6600,000 Pd. En Følge heraf er, at Prisen nu igjen er faldet anseeligen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
Af Kjøbenhavns Adresseavis afsættes ialt 4800 Exemplarer, af hvilket Antal 429 Exemplare deels udleveres uden Betaling, deels forsendes med Posterne, deels holdes paa Broerne, paa Frederiksberg og i Citadellet; de øvrige 4371 Exemplarer ombringes i Kjøbenhavn. Adressecontoiret leverer Abonnenterne aarligen omtrent 500 Ark Aviser for 6 Rbdlr. 1 Mk. 8 s., N. V., hvilket udgjør 1 1/2 Rbs. N. V. for Arket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
Skrivelse fra Holsteen af 20 Maji. For tyve Aar siden gaves kun i nogle af Hertugdom menes større Stæder Bogtrykkerier, nu finder man dem næsten i alle kun nogenlunde betydelige Stæder; men da i de middelmaadige og mindre Stæder, intet Bogtrykkerie kan bestaae, uden at udgive et Vare= eller Jntelligentsblad, saa ere derved de mange Ugeblade opstaaede, og Almeenheden synes meget at begunstige saadanne Foretagender, fordi de unægteligen ere af stor Almeennytte. Den, som giver sig den Umage, at læse og sammenligne dem alle, vil sikkert kunne uddrage deraf mangt et ikke uvigtigt Resultat. Boghandlinger mangle vi heller ikke; ogsaa synes det, som de efterhaanden finde god Fremme. Foruden den altonaiske betydelige Boghandling, udmærker den Slesvigske og Kielske sig. Ogsaa synes den Flensborger og Augustenborgske, at være heldige i deres Foretagender. J Kiel finder man et fortræffeligt Udsalgssted af Musicalier og Jnstrumenter, og hos Boghandlerne i Slesvig og Flensborg træffer man, hvad der for ikke har været Tilfældet, ligeledes Samlinger af gode Musicalier. For 10 til 12. Aar siden maatte man hente alle Musicalier fra Hamborg, eller endnu længere borte. Slesvig, udmærker sig, især ved en Mængde Musikyndere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-31
Den værdige Etatsraad Schäfer er Befordrer og Stifter af et musicalsk Selskab, der egentligen, holdes i hans Huus. Med Fornøielse deeltager man i disse musicalske Underholdninger. Man finder blandt Musikelskerne udmærkede Synge stemmer, og saavel ældre som ny Musik udføres med Smag og Præcision. Langfredag skal et Selskab Musikyndere have opført der den gramske Musik til Jesu Død for et talrigt Publicum paa Raadhuset med almindeligt bifald. Maatte der dog paa flere Stæder danne sig saadanne musicalske Selskaber, De Privattheatre, der for nogle Aar siden vare i Mode i Stæderne og selv paa Landet, ere nu lykkeligviis allevegne forsvundne. Theater sygen gik den Gang saavidt, at selv Haandværkssvende, Læredrenge og Børn paa adskillige Steder havde deres Theater. Et staaende Theater findes nu, paa det i Altona nær, paa intet Sted mere, Et omreisende Selskab opholder sig snart i Slesvig, snart i Kiel og snart i Flensborg.