Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-04-05
Blandede Efterretninger. J Paris døde i forrige Aar en ved sin Jver for Konst og Videnskabelighed, hvis sørgelige Offer han blev, mærkelig Landsmand: Tønnes Christian Bruun=Neergaard. Født paa Herregaarden Svenstrup, i Sjælland, havde han tidligen mistet sin Fader og hans Opdragelse var overladt til hans Moder, under kyndige Huus læreres Veiledning. Uden udmærket Talent for Videnskaberne eller de dannende Konster, yttrede han dog allerede som et meget ungt Menneske stor Jver for begges Dyrkelse. Hans Moder, een af de rigeste Godseierinder i Sjælland, sparede ingen Bekostning paa hans Uddannelse, og efterat han havde deponeret 1795 gjorde han først en Reise i Sverrig og Norge, derpaa i Tydskland, Schweitz, Frankrig og Jtalien. J Sverrig besøgte han adskillige vigtigere Gruber, og leverede siden en Beskrivelse derover i nogle Breve til Prof. Wad, indrykkede i Bibliothek for Physik og Medicin. Hans Enthusiasme for Mineralogiens Studium var saa stor, at han paa sin Reise i Spanien skal have gaaet sexten Mile til Fods, blot for at forskaffe sig et Exemplar af et hidtil ubekiendt Mineral. Jkke mindre Hengivenhed viste han for Konsten. Han begyndte allerede hjemme at gjøre en Samling, af Malerier og Tegninger, der allerede i Aaret 1803 skal have kostet ham tyve Tusinde Rigsdaler D. C. Han betragtede den Gang en saadan Samling som Vine, der med Aarene stige i Værdie, men der er ingen Tvivl om, at han, som saa mange blotte Konstyndere, deels betalte meget deraf for dyrt, deels tillagde det Fortjeneste, som det manglede, og kun hans Enthusiasme opdagede deri. Uden at have noget bestemt Formaal for Øine, eller eie en saadan Formue, at den Rolle, han paatog sig, med sandsynligt Held lod sig udføre, gik han til Paris, hvor han ret synes at have besluttet at ville leve for Videnskaber og Konst. Nu kjøbtes der for ham, formodentligen for hans Mødrenearv, et Gods i Slesvig, Wolhag-Hytten kaldet, men dets Jndkomster kunde allerede den Gang og endnu mindre siden, da de for den danske Landmand uheldige Tidsomstændigheder indtraf, være tilstrækkelige til at bestride hans Udgivter i Frankrigs Hovedstad, og mindst naar han vilde vedblive at bringe sin Yndlingstilbøielighed saadanne Offere, som han var vant til at yde den. - Han skrev adskilligt saavel i det artistiske som mineralogiske Fag, deels i særskilte Skrifter, deels i Journaler. Paa Fransk, om de skjønne Konsters Tilstand i Frankrig, om Konsternes nuværende Tilstand i Genua, en Udlændings Fritimer i Paris, Dagbog over Dolomieus sidste Reise i Alpeegnen; mine Tanker; i danske Journaler har han leveret adskillige Afhandlinger. J lang Tid hørte man intet mere fra ham. Endeligen læste man ham angaaende, under Correspondentefterretninger fra Paris, i Morgenblatt, Jan. 1825, en intet mindre end trøstende Beretning om hans Skjebne. Efterat Correspondenten, ved at tale om den i Paris nyligen afdøde talentfulde Dr. Friedlander, har erindret, at han formodentligen har efterladt flere Penge end Haandskrifter, siger han: "dette har desværre ikke været Tilfældet med den danske Kammerjunker Brun-Neergaard, der, efter mange Aars Ophold i Paris, døde her i Begyndelsen af dette Aar. Han var kommen til Frankrig med en aarlig Jndkomst af 10,000 Fr., og med en brændende Kjerlighed til Videnskab og Konst. Han havde med Dolomien bereist Bjergegnene og med Maleren Naudet, som næsten ene arbeidede for ham, Jtalien og Frankrig. Han eiede længe en Samling, af Tegninger og Mineralier, som han om Fredagen med ganske særdeles Fornøielse viste og forklarede alle dem, der vilde besøge ham. Af denne Forevisen og Forklaren blev han aldrig kjed, og han havde saa ofte givet sig den Umage at gjøre deres Værd synligt, at han tilsidst vurderede dem for høit, mangt et Stykke i hans Samling har han maaskee strax ved Jndkjøbet overvurderet; thi han havde betalt den meget dyrt; imidlertid fortjente denne Samling at tages i Øiesyn af Fremmede, og blev ogsaa flittigen besøgt. Desværre gik det ham med hans Giftermaal næsten som med Anskaffelsen af hans Mineralier og Tegninger, og hvad der fuldkomment ødelagde ham, var det ulykkelige Jndfald, at ville udgive de Tegninger, Nandet i Jtalien havde forfærdiget, i et stort Værk, under Titel af: Voyage pittoresque du nord d'Italie, og det paa hans egen Bekostning. Naudet, som var bleven lønnet af Neergaard, havde tegnet Alt, hvad han traf paa, Landsbyer, Klokketaarne, Landskaber, Buske, og jeg troer endog Dueslag. Alt dette blev trukket ind i Voyage pittoresque, og ledsaget af en Text, forfattet af Neergaard, der just ikke var nogen glimrende Skribent. Tegninger, for det meste af den italienske Fabriks Slags, bleve af Debucourt smukt, men dyrt, stukne i Kobber. De slemme Krigstider, som just ikke vare en Voyage pittoresque gunstige, kom nu til, og saaledes traf det sig, at dette Pragtværk, istedet for at lønne hans Møje og Udgivter, aldeles ødelagde hans Formue. Neergaard forsøgte at samle Subskribenter, omtrent som Digteren i Vicar af Wakefeld, men blev ligesaa utaknemmeligen behandlet. Han havde stedse Lommerne fulde af trykte Anmeldelser af hans Værk, og naar han første Gang talte med nogen derom, hentede han strax en Plan op af Lommen. Derhos havde han det besynderligste Physiognomie, man kan tænke sig. Jeg troer, man har engang forestillet ham paa et Capricaturbilled, hvorledes han griber i Barmen og henter en Subskriptionsplan frem. Han gjorde for adskillige Aar siden en Reise til sit Fædreneland, og fik af det danske Hof nogen Understøttelse; men denne var ikke klækkelig til at hielpe ham paa Benene igien. Hans Samling gik ind, hans Værk kom i Staa og han døde i Kummer og halv i Elendighed. Det er virkelig en Jammer, at hans Konstkjerlighed ikke var parret med større Forsigtighed og Menneskekundskab; thi da havde den kunnet blevet hans Trøst og Støtte, istedetfor at den har heredet hans Undergang. Han har ladet trykke adskillige Flyveskrifter om Konstnere og Konst, saavel i det Franske og Jtalienske, som i det Danske. Det Pariser Agerdyrkningsselskab har tilkjendt ham en Medaille for en Oversættelse af Martfelts Skrift om Kjøds Røgning og Saltning, hvilken Oversættelse blev trykt paa Søvæsensministeriets Bekostning."¬