Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-05-15
Jmod den Tid da Stilstanden skulde udløbe sendte den Birmanske Feldtherre følgende Skrivelse: Ønske J Fred saa kunne J gaae Eders Vei; men ville J have Penge eller Land, saa kan der ingen Venskab finde Sted imellem os, saaledes er Virmanernes Skik. Hele Armeen rykkede nu frem under Kib Vontschi og Maho Remiau, men Britterne, som kun vare 5000 Mand stærke gjorde det første Angreb. Maha Nemiau, som var en gammel og erfaren Mand lod sig bringe omkring i sin forgyldte Bærestøel, og de Schans havde tre smukke Here hos sig af høi Rang. Neppe var der imidlertid skudt Bresche førend Alt kom i den vildeste Forvirring. De graabaarede Tichødvas søgte at standse Flugten og bleve næsten alle paa Valpladsen; samme Skjæbne havde ogsaa Maha Remiau. En af de smukke Amazoner fik en Kugle igiennem Brystet; en anden styrtede ved en Explosion af en Granat ned af Hesten i Vandet og ble baaret bort af sine Folk. Efter denne man lige løs paa Havedstaden, Ava. 3 fangede man mange Heste, som lettede meget Marschen, og de Jndfødte erklærede sig aalandede mod Englænderne. Men længere et, som man i en sidfuld Egn, som var bevoxet med 15 til 20 Fod høit Elephantgræs, hvis Fugtighed foraarsagede Cholera morhus og bortrev mange Folk. Ødelæggelsen lod sig nu see paa heele Veien. Overalt saae man Døde og Døende; utallige endnu aabne Grave, Gribbe og Hunde, hvoraf nogle guavede paa Ligene, andre hylede ved deres Herrers Grav; et grueligt Syn og en ængstelig Forde for en Armee, som nu kun bestod af 500 Mand, og som havde endnu imod sig en Magt det var ti Gange stærkere, og som var endnu 300 Engelske Miile borte fra Hovedstaden. J Melluhn blev der afsluttet en Fredstractat, men som ikke blev ratificeret af Kongen. Staden blev derpaa indtaget med Storm. Man fandt i den store Forraad og 30 til 40,000 Ruppier. Her fandt man ogsaa Afskrivter af Traktaten, som ikke var bleven ratificeret, ja ikke eengang afsendt til Ava, men som kun var indgaaet for at erholde Dilation. Generalen sendte den nu til Kib Vondschi med en Skrivelse, hvori han lød ham sige, at han vist havde forglemt et Dokument, som formodentlig nu vilde blive hans Regiering meere behageligt end for nogle Dage siden. Birmanerne takkede ham med den Bemærkning: at han i samme Skynding ogsaa havde forglemt en stor Pengesum, som sandsynligen ogsaa den Brittiske Feldtherre vilde sende ham med den første Leilighed. Den 31te Januar 1826 ankom den fangne Missionair Price til Englænderne med Forslag fra Kongen; men hvori han gjorde Fordring paa at Conventionen af Melluhn skulde holdes. J Paghm Miju vilde man vente i 12 Dage paa de Pengeremisser som skulde ankomme fra Ava; men man erfarede her at 40000 Mand bleve paa nye udtagne. Denne Armee skulde kaldes Gonz-To Du (Gienoprettelsen af den Kongelige Hæder) under Anførsel af en vild Kriger Nib Vuhn Brin (Mørkets Fyrste, eller efter Andre Helvede, eller den nedgaaende Sol); men ogsaa denne Helvedes Fyrste blev slaget, og da han kom tilbage til Ava blev han henrettet paa det grusomste. Den 14de ankom Price igien, men uden Penge og Fanger, med det Forslag at betale 6 Lacks istedet for 25. Nu ryk kede Armeen strax videre frem. Heele Egnen indtil Ava er overmaade skiøn, frugtbar og veldyrket, fuld af Pagoder og Klostere. I Jandabu, kun 45 Engelske Miil fra Ava, kom Price igien med 25 Laks og de forlangte Fanger. Den 24de Februar, blev den bekiendte Fredstractat, underskrevet. Det giorde de 5000 Englændere ondt, at de efter at have marsch ret 600 Engelske Miile ikke skulde komme til den gyldne Stad. Man havde vel ogsaa erobret den ifald Krigen var bleven fortsat, men man havde dog kun forefundet en tom Stad uden Konge og uden Ministre, og uden dem kunde man ikke have underhandlet og faaet Ende paa Krigen, som Englænderne vare i høi Grad kjæde af, uagtet alle deres Seiervindinger.