JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
(See foregaaende No. af disse Aviser.) Hvad indeholder vel den trykte Erklæring? Ord og Mistanke, men ingen virkelige Tildragelser. Det Russiske Hoffes hemmelige Anslag, imod Hs. Kongel. Majestæts Fader, og imod Høistsamme selv i Begyndelsen af hans egen Regiering, burde om de end virkelig havde været til, hellere være blevne begravede i Forglemmelse, end efter en saa lang Tids Forløb, og efter saa mange imidlertid forefaldne Venskabs Beviisninger frembragte i en Krigserklæring. At bære Afskye til en oprørisk Pugatschews Foretagender, og at vise al muelig Hielp til Forbrydernes Udlevering og Afstraffelse, om de toge deres Tilflugt inden et eller andet Riges Grændser, dette fordrede Naboe=Venskab, den indvortes Sikkerhed, og desuden og den 20. K. af Fredstractaten. Men at overraske ved saadanne Tildragelser, naar man finder det tienligt for sig, sin Naboe med Krig, dette kunde ikke stemme overeens med Hs. Kongel. Majestæts Tænkemaade, og til dette, som noget anstændigt for dem, kunde Rigets Stænder ikke raade. Spørsmaalet og Reciprocitæten i saadanne Til fælder finder her aldeles ikke Sted. - Hvorledes den i Aaret 1739 med Porten sluttede Defensiv Tractat nu kan finde Sted, og hvorledes man kan beraabe sig paa samme, indseer jeg ikke. Rusland var den Gang egentlig Gienstanden for denne Tractat; men herved er at betænke at de derved ingaaede Forbindelser saa meget mindre kunne være forbindende i nærværende Omstændigheder, da de ved Fredslutningen i Aaret 1743 og Desensiv Forbundet imellem Sverrig, og Rusland 1745, ere satte ud af deres Kraft. Havde dette forholdt sig anderledes, skulde Porten i forrige Krig, da Rusland virkelig var den angribende Part, vel have forlangt Hielp; men disse Beviisgrunde ere overflødige. Det er Porten, som har begyndt Krigen, saa at man end ikke, om Tractaten endog var i sin Kraft, kunde sige, at Casus foederis var her forhaanden; thi det ce ikke nok, at man forebringer meget imod Rusland som Jndgreb i den sidste Fredstractat.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
J Tractaten af 1736 og i dens 4de Artikel heder det, man skulle tilkiendegive og rydde af Veien alt, hvad der kunde foranledige Uroligheder med Rusland, I den 6te Artikel blivet der fordret, at Porten angribes af Russerne. Jntet af begge er denne Gang indtruffet. Tildragelserne i Aaret 1741 levere det tydeligste Beviis. Sverrig, erklærte da, ligesom nu Porten, Rusland Krig, for mange Aarsagers Skyld, og blandt andet formedelst et begaaet Mord paa Major Sinclair; men Porten gjorde ligesaa lidet bistand, som Sverrig forlangte det af den, endskiønt Defensivtractaten af 1739 saa kort forhen var sluttet. Tverimod sluttede Rusland, just før benævnte Uroligheder med Sverrig, Fred med Porten. At Rusland i nærværende Krig ikke har villet antage Svensk Megling, der har det, som andre uafhængende Magter, et frit Valg i Henseende til Tid og Maade, at antage Megling, eller og at træde directe i Underhandling med Fienden; men Valget af det ene eller andet kan aldrig give nogen retmæssig Aarsag til Krig. Man har og talet meget om den Russiske Ministers Grev Rasumowskyls hemmelige Anslag og indsendte Beretninger til hans Hof. Det kommer mig ikke til, at forsvare en fremmed Mini er, som jeg har hørt meget berømme, men aldrig personlig kiendt. Saa meget veed jeg dog, at der ved end meer eller mindre grundet Misfornøielse over en Minister vel pleier at paa følge en Begiering til hans Hof at kalde ham tilbage, men aldrig et umiddelbart Fredsbrud. Dersom en Officeer af Anseelse ved Hs. Majestæts Armee, som han bliver kaldet, er bleven truffet i det forræderske Forehavende, at skille Finland fra Sverrig og giøre dette Storfyrstendomme uafhængende: saa burde han være bleven reclammeret, og naar han var bleven overbeviist, grebet eller udleveret, have ladt Hovedet paa Blokken, men aldrig burde der være bleven brugt imod ham Svenske Vaaben, som ere af en alt for høi Værd til at bruges paa saadan en Maade. Skulde en eller flere have været i Complot med denne Officeer i Henseende til et saa afskyeligt Forehavende, burde der da ikke være bleven anstillet Undersøgninger og Forbryderne afstraffede. Efterladenhed i et saadant Tilfælde drager alt for farlige Følger efter sig, og giver Anledning til slet ingen fordeelagtige Tanker og Regieringen. Jngen har, naar saa er, været meere hielpsom, end den, som ved falske Beretninger om Rusland og dets Forfatning har bragt Hs. Majestæt bag Lyset, og raadet til Krig, eller i det mindste stilet alle Anstalter derhen, hvorom neden. under ved den 3die Punct bliver handlet.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
(Fortsættelsen følger.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Paris, den 1ste Martii. Gemytterne i Nationalforsamlingen ere endnu stedse deelte, og man blander saa megen Bitterhed i de ringeste Tvistigheder, at man ikke maa undres over, at de gemeenlig endes med Udfordringer, som med Glæde giøres og antages. I en 8te Dages Tid ere mange slige Tvekamre forefaldne. Vicomte de M. som duellerede paa Pistoler med Hr. K., slan derfra med en Haarlok. Tvekamp paa Pistoler er just ikke saa farlig; thi efterat det første Skud er gjort af begge Parteer, der sielden treffe, legge Sekundanterne sig derimellem, og Sagen bliver forligt. En Adelmand fra Bretagne var alligevel saa uheldig at blive truffen af første Skud, og man frygter, at Kuglen er gaaet igiennem Maven. En Dantser paa Commoediehuset var hans Contrapart. Man seer heraf, at, da i Frankerig ingen Forskiel meere giøres paa Stænderne, samme endnu mindre finder Sted paa Kampepladsen. Men man maa forundre sig, naar man seer, at Tilløb til til slige Tvekampe er saa stort, som om det var til en Høitidelighed. Damerne selv ere de første, som ile til disse blodige Skuespil. Ved Duellen im llem Ridder de S. L. og Hr. K. saae man 30 Vogne med Damer, som vilde tage dette Optrin i Øiesyn, hvilket dog til deres store Sorg ikke blev synderlig blødigt. - Den Franske Pøbel er altsaa ikke allene blodtørstig.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
London, den 5te Martii. Hr. Fors's Forslag om Test Actens Ophævelse, og en fuldkommen Tilstaaelse af alle bor lige Frieheder og Rettigheder til Catholikerne og Dissenterne, blev i Underhuset forkastet ved en Overvægt af 189 Stemmer paa Ministerens Side, Hr. Burke saavelsom flere vare eenige med Hr. Pitt i at sette sig herimod. At giøre Reformation i Kirken i nærværende uroelige Tider, sagde Hr. Wyndham, var det samme som sat reparere et gammelt Huus i en stærk Storm.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Aachen den 6te Martii. Den nye Souverain over de Østerrigske Stater har ladet de Nederlandske Stænder tilstille 2de Skrivelser, der vidne om de rigtige og veloverlagte Grundsetninger, som denne Fyrste har antaget i de 24 Aar, han har regieret og ver Storhertugdømmet Toscana. Det vilde være utroeligt, at disse Skrivelser skulde være uden Virkning.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Warschau, den 6te Martii. Efter Beretning fra Constantinopel ere Krigsrustningerne der, fornemmelig til Søes i kiendelig Aftagelse. Mangel paa Levnetsmidler bliver daglig større, Sultanens forehavte Reise til Adrianopel bliver i dette Aar ikke iverksat. Nogle Medlemmer af Divanet ere, som man meener med nye Freds=Forslag, afreiste til Srorvizirens Hoveqvarteer. Denne Feldt, herre skal nu formedelst Russernes Anmarch have forladt Jsmail.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Wien, den 10de Martii. En hertil fra Florenz ankommen Coureer har medbragt vor nye Monarchs Beslutning, at der skal udskrives, saa snart muligt, en Landdag i Ungarn, paa hvilken hans Majestæt vil lade sig krone, Stænderne skal allerede hertil have bestemt den 24 eller 27 Junii. Efterat Kronningen i Ungarn er skeet, skal samme ligeledes foretages i Bøhmen.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Blandede Efterretninger. Fra den Østerrigske Hof=Tolk, som ophalder sig hos Storviziren, er afsendt en Stafette til Fyrsten af Kaunitz, og man siger, at Tyrkerne ere mere tilbøllige til Fred, end til at fortsette Krigen. Jmidlertid er dog ingen formelig Congres aabnet. Men Baron Thugut, Hr. von Bulgakow og 2de Commissarier fra Stotviziren befinde sig endnu i Jassy, hvorover man troer, at Freds=Congressen snart kunde aabnes.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Efter Breve fra Sverrig giør man sig der største Haab om en nær forestaaende Fred. Breve fra Berlin derimod lyde krigerske, ja man vil endog vide de Regimenter, som have faaet March=Ordre. Længe kan det nu ikke blive afgjort, om Sagerne vil vende sig til Fred eller Krig. Jfald et Fredsbrud skulde skee imellem Østerrig og Preussen, forsikres, at begge disse Hoffer have tilstaaet Chur=Sachsen en bevæbnet Neutralitet.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Rygtet siger, at efter en nye udgiven Forordning i Wien skal enhver Forfatter nu igien overlevere sit Skrift til Censur, førend det maa udgives i Trykken. Et Udtryk, som Hr. For har brugt i nærværende Parlements=Forsamling fortiener at anmærkes. En staaende Armee, sagde han, har aldrig forekommet mig mindre frygtelig, end paa nærværende Tid, da nyere Begivenheder have beviist, at Mennesket, ved at blive Soldat, ikke tabte Følelsen af at være Borger; Det Preusiske Hofs Forslag til Republiken Polen og Afstaaelsen af Danzig, Thorn og Starostiet Dubov, var et uventet Slag, der vil kiøle Heden i Gemytterne paa de ivrige Polske Patrioter. Menefternyeste Beretningerfra Warschau, troer man dog nu der, at Kongen af Preussen, frafalder sine Fordringer paa Danzig og Thorn.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Paa den Brabantske Revolution er følgende Fabel digtet. En Herremand vilde tage en smuk Hest fra een af sine Bønder. Bonden truede og forsvarede sig, men Herren var stærkest. Der kom tre, og raabte, at de vilde hielpe Bonden. Medens man sloges, løb Hesten sin Vei, men Bonden beholdt Bidslet i Haanden. Herren; gik, Hielperne toge Hesten, og Bonden takkede Gud at Herren ikke fik den. Arme Daare raabte en gammel Mand til ham, er det dig ikke ligemeget, enten din Herre eller dine Hielpere have taget din Hest. Jeg har dog Bidslet, svarede Bonden. Belgier, Hesten er eders Constitution, Herren Joseph, Forsvarerne Stænder, og J selv Narren, som troede at beholde Hesten, fordi han beholdt Bidslet.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
J Brabant skal ellers have reist sig et stærk Partie til Fordeel for det Østerrigske Huus. Samme Partie skal paa et offentlig Torv have brændt van der Noots og van der Meerschs billeder. Man siger endog, at van derNoot skal være bleven dræbt i Bryssel. Dog disse Efterretninger behøve Bekræftelse.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Fortsættelse af den Arabiske Fortæling (See forrige Aviser fra Nr. 2 til 12.) Fyrsten alt for indsigtfuld, til at lade sig af saadanne Skingrunde føre bag Lyset, befalede kyndige og trofaste Mænd at træde sammen med disse stolte Barvinder for at høre, veie og overveie deres Modgrunde, at det ganske Publicum kunde overbevises om det sande og vigtige i Sagen. Her bleve da alle deres anførte Grunde lagt paa Vegtskaalen, men befunden for lette. Fyrsten erklærede Barvindernes Despotismus for unaturlig, ulovlig, stridende imod Menneskelighedens Rettigheder, mod Statens sande Vel og al den Taknemmelighed man skylder dens tro arbeidende Lemmer. Her var da gjort et vigtig Skridt til Statens Forbedring. Den unge muntre og for sine Staters Vel ombygelige Fyrste ventede med Tiden de ønskeligste Frugter af denne Forbedring. Jmidlertid indskrænkede han ingenlunde sin Omsorg inden disse snevre Grændser. Statens Brystfældigheder vare alt for mange. At lægge dem alle paa engang var umueligt. Han gjorde derfor Begyndelse med Krigsmagten, den han ihenseende til sine mange Mangler ansaae som et vildt, ilde opdraget og vankundigt Barn, lidet i stand til at forsvare Landet mod sine mægtige Naboer. Ukyndige og uvidende om den rette Krigs Kunst, hvorom mange havde ikke ringeste Begreb, manglede de baade Theorie og Erfaring. Han behandlede dette Barn med al Skaansel og Lemfældighed, agerede selv dets Læremester og søgte ved sit eget Exempel at vævne det til Arbeide og Besværligheder, som Krigens uundværlige Følger, da dets fornemste Forretning hidtil havde været Lediggang og Udsvevelser. Fyrstens Hensigt var en allene at danne duelige Krigsmænd, men og, om mueligt, at forøge deres Antal, at han saaledes baade med en fuldkommen og tilstrækkelig Magt kunde møde en Fiende i fornødne Tilfælde; udmynstrede derfor alle enten af Alder eller andre Aarsager uforbederlige, og at beqvem giøre de øvrige til Tienesteen, og for ikke at giøre de aftakkedes Alder bitter og ulykkelig, lod han dem beholde det meeste af deres hidtil havte Gehalt.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Copulerede.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Fridericia, den 25de Martii. Færgemand Sr. Lars Pedersen og Enken Marie Bojes Datter Brønsteds.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Prædikanterne paa Palme Søndag. Høimesse. Trinit. K. Hr. Provst Clausen. Aftensang. Hr. Bek. Michael. K. Hr. Provst Hasse. (tydsk) Hr. Fenger.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Bekiendtgiørelser. En ugift Herre, forlanger strax eller til Paa C ske Skiftetid en Tiener, der kan frisere Mandshaar, vedkommende vilde melde sig hos Bager Madtsen, hvor nærmere Anviisning kan gives.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
Den nye anordnede Confirmations=Bøn, som - bruges paa Confirmations Søndagen, kan faaes herpaa Adresse=Contoiret for 2 s.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-03-26
En Qvantitet Erter og Sæde=Byg er at faae tilkiøbs, Anviisningen skeer herfra Adresse=Contoiret.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Fortsættelse af Rigsraadens Grev Herman sons Tanker om Sverrigs Tilstand ved den opkomne ulykkelige Krig med Rusland. (See foregaaende No. 13.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Rusland er ligeledes indmænget i beskyldningerne angaaende Grev Rasumowskys Aarvaagenhed i Henseende til Planens Fremme. Foretatager en Russisk General sig i Aaret 1786 en Reise i Landet; saa skal han strax have den Hensigt, at udforske alt, hvad dertil henhører, at forberede Folkets Gemytter, og hvilket Folks den Finske Nations, som til alle Tider, i Krig, og Fred, i Lykke og Ulykke, i Landeplager og Besværligheder har gjort sig bekiendt ved Troeskab, Tapperhed og Standhaftighed. Hos saadant Folk skulde nu intet meere, end en Russisk Generals Reise igiennem Landet behøves til at besmitte dets egen Fortieneste, og til at vanslægte fra dets Forfædre! Dersom Planen er kommen til Modenhed, at samme havde maattet blive forebygget; saa troer jeg, at det er tilladt at spørge, hvad for Midler og Veie Rusland har brugt til dens Udførelse, I Krigserklæringen re de ikke blevne angivne, og endnu mindre ere de blevne fundne paa den Russiske Grændse, som ved Krigens Udbrud var blottet fra alt Forsvar. Burde ikke i al Fald en Erklæring imellem begge Hofferne have gaaet fori veien, Og hvorledes har man kunne skride til Fiendtligheder, førend der var gjort Forsøg paa at bielagge Sagen i Mindelighed, Det synes, som Erklæringen har været vanskelig at bringe i Stand, da i 2 Aar efter den rusiske Generals Reise intet videre Skridt er gjort i denne Sag.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Hvad der anføres i Erklæringen og BrigadeChesens Tog til Nyeslot med mere, som derpaa følger, er saa indviklet, at man neppe kan bringe nogen Mening ud deraf, med mindre det skulde være denne: at Fiendtlighederne, da man mindst tænkte derpaa, tilfældigvis ere udbrudte. En nye Maade at antænde Krigs tuen, men intet efterfølgelseværdigt Exempel, Dersom et saa betydeligt Feiltrin var bleven gjort af Brigade=Chefen, og der paa Hans Majestæts Side intet Forsæt har været, at begynde Fiendtlighederne; saa burde saadant strax være bleven rettet, og Brigade=Chesen kaldet til Ansvar, for at overbevise Rusland, om Hans Majestæts fredelige Hensigter. Det vilde vel være det beste, at lade dette Sted, forblive utydeligt, og ikke tage Sløret af det. Saadanne Paaskud, som de, der ere brugte, hertil, virke ingen Overbeviisning, og endnu mindre kunne de foranledige en defensiv Krig. Dersom der kun behøvedes blot Mistanke, forat angribe en Naboe, vilde Europa blive en bestandig Skueplads for krigerske Optrin; Menneskeblod skulde da blive udgydet meer efter Got befindende, end til eget Forsvar og Sikkerhed; for at forstyrre andre, skulde Staten forstyrre sig selv; ingen Fred, ingen Rolighed til sin egen Velfærds Fremme skulde have Sted, men kun Ord og Løfter, lutter Flitterguld og Snarer, og Forbindelserne imellem Magterne uden Virkning og uden al Hensigt. At skride til Fiendtligheder, naar Omstændighederne synes gunstige, er en Statsmarime uden Grund, som desuden finder sin Giendrivelse i en bedrøvelig Erfaring. Jngen vilde vove meere derved i Henseende til sin Naboes Overlegenhed end Sverrig.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Det er ikke menneskelige Jndfald, som efter ulige Hensigter eller af en vildfarende Jndbildningskraft antage eller bestride, men der gives en over alle Magter ophøiet Magt, det bestemmer Rigers og Landes Skiebne, som foreskriver dem, hvad Ret og Uret er, og at holde deres Løvter, at befordre hinandens Vel, og at forebygge Krig og Blodsudgydelse, saa længe de kunde forebygges og mildere Midler bruges til deres Rertigheders Haandhævelse. Hvilken Sikkerhed, hvilken Tillid og Anseelse vin ver ikke den, som ved Huusholdning og Kunstflid erhverver sig Magt og indvortes kraftig Forsvar, og hellere opdyrker og forbedrer hvad han besidder, end erobrer et øde Land, Alt dette er en Forskrivt, som af Konger og Regentere ælske en ubrydelig Lydighed. De have deres Dommere i sig selv, dersom de overtræde samme til deres egen Skade og deres Landes Ødelæggelse. Tidlig eller sildig vil deres Straf komme. Dette er den høieste Lovgivers Forskrift, af saadan Beskaffenhed er hans Regiering, og saaledes hans Indretning af Riger og Stater. Fremdeles ønskede jeg, om mueligt, at vide, hvorledes en offensiv Krig kunde nogenfinde opkomme, og hvortil den 48 Paragraph i Regieringsformen skulde tiene, som herved er sat udaf sin Kraft, og gjort ganske ubetydende. Men
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
dette forekommer just i den 45de Paragraph, og lyder saaledes: "Det kommer Hs. Kongel. Majestæt til, at beskytte og betrygge Riget imod fremmede Fienders Magt; dog maae Kongen ikke paalægge Undersaatterne nogen Krigsstyr, Skatter, Udskrivninger eller andre Udgivter, uden Rigstændernes Forevidende, frie Villie og Samtykke, undtagen i det ulykkelige Tilfælde, at Riget blev angrebet af en talriig Krigshær. Dette er som hele Europa veed, ikke skeet. Rusland behovede en Tild af flere Uger, for at sammenbringe Tropper i Wyborg og paa Grændserne, da Fiendtlighederne allerede vare begyndte fra Sverrigs Side. Dette har og Hs. Kongelige Majestæt selv indrømmet, da Dannemark, som i Følge en Defensivtractat sendte Rusland Hielpetropper, og virkelig var faldet ind over Grændserne, ikke blev betragtet som en Fiende og de vexelsidige Forbindelser imellem begge Hoffer endnu vedvare. Hvad andet beviser dette, end at Krigen er fra Ruslands Side defensiv, og at Casus forderis for Dannemark, imod Sverrig, som den angrebende Part, er en af Rusland ælsket Ret, men intet Fredsbrud fra Dannemarks Side. Dersom Krigen havde været defensiv, saa havde Hs. Kongel. Majestætikke havt nødig, at sammenkalde Rigstænderne, som han nu har gjort; thi i dette Tilfælde skulde Sammenkaldelsen, i Følge den 45de Paragraph. ikke skee under Krigen, men først naar samme var til Ende. Jntet er derfore tydeligere og falder, mere i Øinene, end at Hs. Kongelig Majestæt har begyndt Krig uden Rigstændernes Samtykke og bifald. (Fortsættelsen følger.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Rom, den 6de Martii. I Dag er indløbet den ubehagelige Efterretning fra Avignon, at sammesteds, saavel i Staden selv, som i det omliggende Landskab, er skeet en almindelig Opstand, i hvilken Geistligheden selv, som er besynderligt, skal have megen Andeel. Man venter med Utaalmodighed at see, hvad Beslutning vort Hof i disse Omstændigheder vil tage.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Paris, den 12te Martii. Greve Mirabeaus Forslag og Slavehandelens Afskaffelse og Negernes Friehed blev den 3de i d. M. aldeles forkastet af Nationalforsamlingen. Hr. Barnave, som talede vore Kiøbmænds og Vestindiske Planteres Sag, beviiste Skadeligheden af Grevens Forslag i Finantsernes nærværende betænkelige Omstændigheder, og den mangfoldige Forlegenhed, som Søehandelen vilde blive underkastet, om man herudi gjorde nogen Forandring, samt at de af vore Handelstæder, som drive Slavehandel, derved vilde gaae til Grunde. Greve Mirabeaus Fiender, af hvilke Hr. Barnave er een, havde udspredet, at der var lovet Greven af Engelænderne 500000 Livres, naar det kunde Lykkes ham at udvirke Forbud paa Slavehandelen. Greven skal i Forveien have aabenbaret sine Tanker til sine Fortrolige i Jacobiner Club ben, og giorde sig vis Regning paa at blive understøttet af dem; men dette Haab slog seil, og ikkun 4 Lemmer af den heele Nationalforsamling gave ham bifald.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
London, den 12te Martii. Erkebiskoppen af Canterbury har aflagt versonligt Besøg hos Hr. Pitt og i alle Rigets biskopers Navn takket ham for at have tilintetgjort Dissenternes sidstommeldte Ansøgning i Underhuset. Man siger at Printsen af Wallis har overdraget til biskoppen af Carlisle at give hans kongelige Høibeds Stemme imod Test=Actens Afskaffelse, ifald denne Sag skulde komme for Overhuset.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Stokholm, den 12te Martii. J Følge en kongelige befaling maa herefter ikke mere indføres i de offentlige Svenske Aviser og Journaler nogen Efterretning fra Frankrig, som angaaer den der værende Revolution og Nationalforsamlingens Beslutninger.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Den Svenske Flaade, som ligger under Udrustning i Carlskrona, bestaaer af 25 Linieskibe, 10 store Fregatter, 5 mindre dito, 9 lette Fartøier paa 8 til 18 Kanoner samt 2 Bombe=Skibe, 2 Brandere og et Hospital Skib hvortil endnu støde 4 bevæbnede Skibe fra Gothenborg.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Wien, den 23de Martii. Hans Majestet Konge Leopold ankom i høieste Velgaaende hertil i Aftes Kl. 10 1/2, geleidet af Erkehertug Frants og en General.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
J Gaar Formiddag Kl. 8 døde Hr. Feldtmarschal og Hof=Krigsraads=Præsident Greve Haddik i sin Alders 80 Aar. J Morgen tidlig bliver hans afsielede Legeme ført herfra til hans Gods Futak i Ungarn.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
London, den 16de Martii. Underhuset har anseelig forhøiet sin Talers Løn, og fastsat samme herefter til 6000 Pund Sterling og Aaret. Næsten alle Lemmerne endog Hr. Fox, vare enige i denne Forhøielse, da Sagen angik Nationens Ære, og den Mand, som beklæder den Værdighed at være Nationens Præsident, bør have tilstrækkelige Jndkomster til at leve standmessig og til at bestride de med sit Embede forbundne Udgivter. Talleren takkede Underhuset for dette Beviis paa dets Opmærksomhed, og lovede at legge sin Taknemmelighed for Dagen ved at opfylde sine Pligter med mueligste Flid.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Blandede Efterretninger. Man forsikrer, at i Polen bliver Kongens Partie, som holder med Rusland, daglig stærkere, og at de saa kaldte Patriotets Antal, der er Preussisk findet, stedse formindskes. Det er desuden meget sandsynligt, at inden kort Tid udbryder i Polen en Confoederation.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1790-04-02
Efter Beretning fra Haag, skal der i Bryssel den 16de og 17de i denne Maaned have forefaldet blodige Optrin imellem det Aristokratiske og Demokratiske Partie. Dette sidste tabte, og man vilde efter Parisernes Exempel have hængt dets Anfører Hr. von Walkiers paa Lygtepælen; dog lykkeligviis kom Hr. van derNoot, og frelste ham, imod at han paa Knæe gjorde Afbigt, underskrev en Act, hvori han erklærede sig selv for en Landsforræder og de Demokratiske Patrioter for Skurke, og gav alle sine Tilhængere Afskeed, som maatte nedlegge deres Vaaben. Derpaa blev han bragt til sit Huus, hvor han nøie bliver bevogtet.