Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-05-06
Overslagene til Udgifterne for det nærværende Aar skulle blive dem forelagte; de ere forfattede efter den største Sparsomheds Grundsætninger; men det er en Gienstand for min dybeste Kummer, at Landets Tilstand ikke har tilladt mig at ophæve den Forøgelse af vor Krigsmagt, som jeg forkyndte Dem ved Begyndelsen af den sidste Session. Den første Gienstand hvorpaa jeg vil henlede Deres Opmærksomhed, er at tilveiebringe det Fornødne til at vedligeholde Civil Regieringen, og til at holde Kronens Ære og Værdighed opret. Jeg overlader min Andeel af de aarlige Jndkomster ganske til deres Bestemmelse, og kan ikke nægte mig den Tilfredshed at erklære, at jeg er saa langt fra at ønske en Disposition, som skulde tiene til at paalægge mit Folt nye Byrder, eller selv at Beløbet af de Reductioner, som skulle foretages ved min Thronbestigelse, skulde formindskes for min Skyld, at jeg under Omstændigheder, som de nærværende, ikke kan ønske at nogen Forøgelse skulde finde Sted i den Jndretning, som blev truffet af Parlamentet i Aaret Mylords og Herrer! Saa inderlig jeg beklager, at de Misfornøiedes. Machinationer og Anslag i nogle Deele af Landet. have ført til aabenbare Voldsomheder og Oprør, saa kan jeg dog ikke andet end tilkiendegive min Tilfredshed over den Hurtighed, hvormed disse Forsøg, ere blevne undertrykede ved Øvrighedens Aarvaagenhed og Virksomhed; ligesom over den ivrige Medvirkning af alle de af mine Undersaatter, hvis Bestræbelse for at vedligeholde Lovenes Anseelse er bleven opfordret. Den af det forrige Parlament udviiste Viisdom og Fasthed, og den behørige Execution af Lovene har meget biedraget til, at tilveiebringe igien den offentlige Tillid i Kongeriget, og at tilbagestrække de Lærdomme om Oprør og Jrreligion, som ere blevne udbredte med en saa ondskabsfuld Vedholdenhed, og som have forgiftet de Uvidendes ubetænksomme Gemytter. Jeg forlader mig paa Parlamentets vedvarende Understøttelse ved den Beslutning jeg har fattet, at holde den offentlige Sikkerhed og Rolighed opret ved alle de Midler, som ere betroede i mine Hænder. Da jeg ligesom vi alle maae beklage den Nød, som ulykkeligviis hersker imellem mange af de arbeidende Classer i det borgerlige Selskab, og omhyggelig tænker paa at bortfierne eller formilde den, saa er det dog tillige vor fælleds Pligt at beskytte de Retskafne, de Fredelige og de Flittige mod alle de Konstgreb, som ere anvendte paa at opvække Uroeligheder og indjage dem Skræk, hvorved kun Tiden til at ende disse Trængsler er bleven længer udsat, og hvorved den paatrængende Nød er bleven forstørret paa en uberegnelig Maade. Jeg nærer den Tillid, at de opvakte Følelser af de Farer, hvorfor disse Mennesker have været udsatte og at Erkiendelsen af de Konster, som ere blevne anvendte til at forføre dem, vil bringe den største Deel af dem igien tilbage, som ulykkeligviis ere blevne forvildede, og at der paa nye vil opvækkes iblandt dem en retskaffen Tænkemaade, og en Følelse af den Underkastelse, som de ere Lovene skyldige, og en Hengivenhed for Statsforfatningen, hvilken Følelse er uformindsket tilstæde i den store Masse af Folkets Hierter, og som under det guddommelige Forsyns Velsignelse, har sikkret den Brittiske Nation Nydelsen af en større Andeel af en virkelig Frihed, og af offentlig Velstand og Lyksalighed, end der er tilfaldet nogen anden Nation paa Jorden.