Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-01-23
Skjønt nu en officiel Erklæring, som den ovenstaaende, maatte synes at gjøre en Krig uundgaaelig: skjønt ogsaa Krigsskriget lod sig høre paa Børsen, og Statspapirerne sank: saa var dog den overveiende Mening den, at der slet ikke var at tænke paa Krig. Regieringens Hensigt var - meente man - ved den tilsyneladende energiske Erklæring at hævne Nationens, eller snarere sin egen, ved Præsident Jacksons Tale, fornærmede Ære, men tillige, ved at fremskynde Antagelsen af Lovforslaget om Skadeserstatning, at stille den nordamerikanske Regjering tilfreds. Naar da Grunden til de hidtilværende Misforstaaelser bortfaldt, vilde det venskabelige Forhold imellem begge Regjeringer af sig selv vende tilbage. Men det tør i saa Fald ikke oversees, at der ere to vigtige Omstændigheder, hvoraf det afhænger, om det tilsigtede Øiemed vil opnaaes eller ikke. For det første kan det vel næppe ansees for afgjort, at den amerikanske Præsident vil tage sig denne Fornærmelse saa let, at han vil oversee den, om han og opnaaer sit Øiemed, de 25 Mill. Frankers Udbetaling. Men selv i det Tilfælde, at Præsidenten, paa Grund af, at det er ogsaa hans Fædreneland høist magtpaaliggende at undgaae et Brud med Frankerig, vil være tilbøielig til at see igjennem Fingre med Fornærmelsen: saa bliver det dog, for det Andet, høist uvist, om det nærværende Kammer saa lige vil beqvemme sig til at anerkjende en Tractat, hvilken det foregaaende har forkastet. Erin deer man, hvorledes det under de forrige Debatter om denne Sag blev lagt klart for Dagen, at den amerikanske Regjering tidligere vilde have været tilfreds med langt Mindre, erindrer man Polignaes Ord, som Hr. Mauguin ved denne Leilighed anførte: "tag Dem i Agt for, hvad De beslutte, jeg kjender Sagen nøie og veed, at vi ere Amerika Jntet skyldige;" tænker man paa, hvad Hr. Berryer godtgjorde, at de forenede Stater allerede vare blevne holdte skadesløse for en Deel af deres Fordringer ved en Tractat, som blev afsluttet med Spanien og Florida; lægger man endelig Mærke til, hvorledes Præsidenten og hans diplomatiske Agenter, saasnart Tractatens Ratification havde betaget dem enhver Frygt, hoverede i nordamerikanske Blade over de Fordele, som de forenede Stater derved havde vundet: saa vil man vist nok, selv med en høist ringe Grad af Tillid til Kammerets Uafhængighed, finde det det saare tvivlsomt, om det nu vil billige hiin Tractat. Men i det Tilfælde, at det didhenhørende Lovforslag atter forkastes, ere følgerne uberegnelige. Een Udvei finde Pariserne, af hvilken Sagen kunde bringes i det rette Gleed, den nemlig, reentud at erklære, at Regjeringen ved sit imod de forenede Stater udviste Forhold havde gjort sig uværdig til Kammerets Tillid; thi en ny Administration, som maatte blive en nødvendig Følge af en saadan Erklæring, vilde kunde bevæge den amerikanske Regjering til nye Underhandlinger, eftersom de frisindede Republikanere paa hiin Side af Oceanet let maatte kunne begribe, at den franske Nation ikke kunde være bunden til en Tractat, ved hvis Afslutning Regjeringen havde overskredet sin Bemyndigelse. Men om Kammeret vilde have Kraft nok til at fatte en slig Beslutning, derom tvivlede man meget. At Debatterne ville blive interessante, og at Mænd, som Odilon=Barrot, Mauguin o. f. A. ikke ville lade Leiligheden ubenyttet til at udtale sig om Regieringsystemmet, derom kan der næppe være Tvivl.