Berlingske Tidende, 1783-10-13
Westpreussen, den 27de September. De dømmer gandske rigtig, min Ven, naar De ikke ville for de Efterretninger, som komme til Dem fra Danzig, gaaende denne Stads nærværende Stridigheder med vor fore Konge. Ogsaa i dette Tilfælde viser han Retfærdighed, den Moderation, som bestandig er den sande Storhed egen, i som hele Europa allerede for lang Tid siden har beundret. Deres Anmærkning er meget passende, naar De ikke vil lade i overtale til at troe, at denne Monarch, der endog for lig med sit eget og sine Folkes Livsfare høymodig beskyttede hindre mægtige Stater, skulde nu ville undertrykke en liden Stad. Kun kortsynede, der ere aldeles ubekiendte med den Land, som besiæler Frederichs hele Regiering, kunde endog kunfor et Øyeblik drømme om dette, som noget der var mueligt. deg har haft Leilighed til at hendte min Underretning om den linde Sammenhæng og alle Omstændigheder fra de beste Kilher, og jeg leverer dem her i Korthed det blotte Factum uden A Retfærdiggiørelse og Bedømmelse, thi de ligge allerede i Tagen selv for Deres og enhver Upartisks Øyne. Staden, Danzig har fra gamle Tider af havt en saa kaldet jus emportiret forstaaet, ikke en jus stapule, (den sidste har de i et Promemoria af 20de Februarii 1767 til den da værende Kongelige Resident von Junck selv tilstaaet, aldrig at vilde forlange af de Preusiske Undersaattere). J Følge hin vilde de anholde alle til Søes ankommende Vahre, og tilegne deres Borgere et udelukkende Jndkiøb af samme. Til at bevise denne Rettighed havde de aldeles ingen Grunde. Jngen Regent af Polen eller Preussen havde nogensinde forlehnet eller bekræftet dem denne Ret. De kunde ikke anføre nogen Adkomst, som jo paa det stærkeste og grundigste var bleven imodsagt. Undertiden vil Staden Danzig grunde sin Stabelret derpaa, at deres Stad er bygget ved Weixelstrømmen, for sammesteds at drive Handel, men hvormed kan de bevise det, og kan denne Grundsætning, om den endog var beviislig, gielde mere end deres egne Landsherrer, Kan ikke Landsherren af en anden ved Weixelen liggende Egn betiene sig af en lige Ret? Omendskiøndt han hidindtil ikke har gjort det, men allene søgt, at forsikkre sine Undersaattere en fri Tilførsel af deres Fornødenheder. Det fornemste og eneste, hvorpaa Danzigerne grunde deres Paastand, er det res forrige Forbindelse med det gamle Hanseatiske Forbund. De vil lee til, min Ven, at det har kundet falde Staden Danzig ind, at anføre en Forbindelse med fremmede Stater, for til Trediemands Skade at erhverve sig og sine Medundersaattere udelukkende Rettigheder uden deres Overherres Tilladelse; og det, som endnu mere er, at anføre en Forbindelse, der allerede for mere end 200 Aar siden, (Hamborg, Bremen og Lybeck undtagne) er, som bekiendt, ophævet tilligemed alle dens Virkninger. Jmidlertid havde Danzig ingen anden Grund end denne, til at udøve Tid efter anden saavel imod sine forrige Preussiske og Polske Undersaatter, som og imod Kongen og Kronen Polen selv, dens jus emporii, og som den nu endog vovede her at føye til, stapul. Men bestandig vare disse Forsøge ulykkelige, og det er en afgjort Sag; at denne tiltagne Rettighed hverken er bleven erkiendt af Republiken Polen, eller nogen anden Stat Jmidlertid vil intet Forsøg til at trænge igiennem med denne indbildte undertrykkende Rettighed komme Efterslægten utroeligere for, end det, som Magistraten i Danzig for nærværende Tid har vovet imod de Preussiske Undersaattere.