Ribe Stifts Adresseaviser, 1798-08-14
Hvorfor Udgiverne af Ribe Byes Ugeblad, ikke ville indrykke Eilschous Bekiendtgiørelse af 30 Maji d. A., begriber jeg sandelig ikke. Thi skal Bladet stifte Gavn, da maa det ikke blot indeholde hvad der kan ære dets Udgivere, men det bør og indeholde grundede Jndsigelser mod hvad der kunne være - eller synes at være urigtigen forredraget. Saadant burde Udgiverne igjen ærligen besvare, og giøre Sandheden klar. Havde disse handlet urigtigt, maatte De ikke skiule det; thi Sandheden ville sees igiennem Sminken, og geraade Vedkommende til Beskiæmmelse. Naar De derimod ærligen tilstod at have feillet, ville Deres Redelighed; heri ære Dem. Det er ingen Skam at kunne feile, naar man ikke feiler forsætlig, og man retter sig; men at see sine Feil, ved blive i dem og besmykke dem, røber et nædeelt Hierte. Ethvert Bidrag til Ugebladet, og enhver Opfordring til Udgiverne om en eller anden Oplysning, bør derfor være Dem velkommen, dersom De vil ansees for Lysets Børn. Foruden disse Grunde, laae der endnu en stærkere Forpligt paa Udgiverne, til at modtage Eilschoug, ovenmeldte Bekiendtgiørelse til Deres Blad; thi Hr. Justitsraad Balle har jo selv indbuden Hr. Apothekeren - i Fyens Avertissements Tidende Nr. 23. til at gaae denne Vei med sin Anke, og da han indgandt sig blev han afviist af den - i mine Tanker alendige - Aarsag, at det der angik de 4 Mænd som deeltage i Almissebestemmelsen, først maatte udslettes, at disse Mænd ei skulle lide. Eilschou siger, at de 4 Borgers Magistraten har valgt til Almisser nes Bestemmelse, i Forening med disse, ikke ere Sagkyndige nok, og raader velmeent, at Byens samtlige Jndvaanire endnu maatte vælge 4 Mænd blandt dem selv, for at veilede til bedre og rigtigere Grundsætninger for Fattigvæsenets Bestyrelse. Jeg veed ikke hvem de 4 Mænd ere, og kiender dem ikke engang af Navne; men de kan være meget fornuftige, brave og retskafne Mænd, uden at være Sagkyndige nok til Almissernes Bestemmelse for de Fattige. Udgiverne skal selv give mig ret: Thi skiønt Hr. Justitsraad Balle ikke forstaaer Navigationen, kan han jo desuagtet meget vel forstaae at præsentere= og være en habil Borgemester, som veed at beholde sine Sidemænds Respekt? – Skiønt Hr. Stiftsprovst Grundahl maaskee ville blive en svag General, skulde han derfor og være svag paa den Post han er, og lyde Andres Kappriceer, - Skulde endelig jeg være saa dum som en Østers, fordi jeg ikke finder Ribe Byes Ugeblad saa fortreffeligt som Klaus Donner, Saaledes troer jeg at have gjort indlysende, at Udgivernes Vægring var urigtig og upassende, og synes, at De ved Deres Handlemaade har fornærmet baade Deres egen Ære og Apotheker Eilschou. Det var ligesom hine havde indbuden denne til et Giestebud, og sagde til ham da han kom: "De maae gaae ligien; vi kan ikke modtage Dem; thi Deres Nærværelse kunne mueligt blive nogle af Selskabet misThagelig. Udgiverne maae rose Ribe Byes Ugeblad (ibid. Nr. 1 Side 3) saa meget som De vil paa Deres egen Embeds Dueligheds Bekostning, saa maae jeg dog oprigtig tilstaae, at mit Syn er for svagt til at finde noget Gavnligt i det allerede udkomne. Men gavnligt kunne det unægtelig blive i Fremtiden, skiønt Maalet, i mine Tanker, hidtil er forfeilet. Var Fattig=Væsenet i Ribe paa saa god en Fod, at sammes Jndretning fortiente at være Regel for andre Steder, og Tingene bleve underholdende foredragne, rensede fra al modbydelig Tørhed, og - foruden det Eilschou ønsker kundgjort - blandede med andre smaa Afhandlinger, korte Fortællinger og gode Borgeres Velgierninger mod Fattige og andre Nødlidende, m.m., som baade kunne interessere Læserne, og opmunere dem til Dyd og Ædelmod. Da stiftede De got, og Bladet ville kunne bestaae. Det første Udgiverne burde lade trykke, er den Jndbydelse som Eilschou før har begiert i Afskriv- og nu publiceret; da De ikke kan tilbageholde den, uden at giøre sig mistænkte for, at De deri have lovet Noget, som De hverken have opfyldte, eller fremdeles agte at opfylde, og at dets Publikation derfor ikke ville blive ærende for Dem.