Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1838-09-25
Da flere af de offentlige Blade have optaget og divulgeret denne mod mig anbragte Anke, skylder jeg det læsende Publicum at underrette det om Grunden til denne min Vægring. Kold havde allerede en Tidlang førend han søgte Embedet i Jolbye, oprettet een saa kaldet gudelig Forsamling i Soelberg, og da disse holdtes ved Nattetider, eller efter Bøndernes sædvanlige Sengetid, saa vakte dette Foretagende en almindelig Opmærksomhed og Uvillie saavel blandt Præsterne som en Deel af Øens Skolelærere, og man indkom med Anmodning om, at Amtet ved lovlige Midler ville sætte en Skranke for dette Uvæsen, og den derved fremkommende Spliid imellem Familierne og Menighederne; selv Politiemesteren Hr. Cancellieraad Rummelhoff indstillede til Amtet hvad han i denne Sag burde foretage sig; men da jeg endnu ikke havde erfaret at der under Forsamlingerne var forefaldet noget Usømmeligt, fandt jeg det rettest at lade de i de offentlige Bladekjempende Partier udkjempe deres Strid, uden at den verdslige Øvrighed behøvede at blande sig i Sagen; men omsider udbredtes de forargeligste Rygter om disse Natte=Forsamlinger, og omendskjøndt jeg ikke var overbeviist, om at Rygterne vare sande, men mueligen kunde være en Frugt af det vakte Partiebad, var dog den Omstændighed at Rygterne overalt bleve troede, en tilstrækkelig Grund for mig til ikke paa den Tid at ansætte Stifteren til dette Samfund til Bornelærer i en Egn, hvori han havde vakt Fordomme imod sig. Da Kold paa denne Tid indgav sin Ansøgning om Skoleembedet i Jølbye, gjorde jeg ham opmærksom paa det lovstridige i hans Forhold, gjorde ham bekjendt med de ufordeelagtige Rygter og paalagde ham at afholde sig fra disse Natteforsamlinger, som hvor uskyldige de end kunne være, dog gave Anledning til Mistanke og et for ham høist ufordeelagtigt Omdomme; men da han nu bestemt erklærede, at han efter sin Overbeviisning ikke agtede at gjøre nogen Forandring i sit hidtil brugte Forhold, saa vil vel ingen billig Tænkende misliende min Beslutning at nægte ham min Stemme, eller forundre sig, naar jeg herved offentlig erklærer, at jeg under lignende Omstændigheder vil ansee det for Pligt at handle saaledes som jeg i denne Sag har handlet. Da Jnseratets Forfatter har ønsket at gjøre mig mistænkt, som den der harde forebragt Usandhed for det kongl. Cancellie, maae jeg herved bevidne: at paa den Tid, da Kold havde indgivet sin Ansøgning, kom 3 mig ubekiendte Mænd fra Jølbye paa mit Contoir og forespurgte om det var Sandt, at de skulle have Kold til Skolelærer, og da jeg svarede, at dette endnu ikke var decideret, erklærede de paa Sognets Vegne, at saafremt dette skeede, ville man indgive Besværing herover til Cancelliet. Min Fuldmægtig var nærværende ved denne Samtale, og ogsaa han vil, om Sagen fortjente en saa høitidelig Undersøgelse, herpaa kunne aflægge sin Eed. At nu Sognet senere skal have indgivet Ansøgning om at faae Kold til Lærer, er mig aldeles ubekjendt, da intet saadant Document har været mig foreviist eller sendt til min Erklæring; har Collegiet, virkelig modtaget et saadant Bønskrift, maae Høisamme som forhen var fuldkommen underrettet om Sagens Sammenhæng, ikke fundet at herpaa kunne være Noget at agte. - Thisted Amthuus d. 24 Septbr. 1838. Faye.