Berlingske Tidende, 1788-10-20
Fra Leiren i Croatien til Dior ved Nowi, d. 30 Sept. Tyrkerne have afstaaet fra deres Foretagende, at angribos ved Blagay, og have vendt sig mod Rugicha og Krupafor der paa Grændserne at giøre os en Diversion. Dette bevægede Feldtmarskal Landon at trække til sig fra Leiren ved Dubicia endnu 3de Batailloner og at forstærke benævnte brændser. Natten imellem den 28de og 29de blev Vellings=Arbeidet fortsat. Den 29de blev gjort en nye Breche, sig alle Anstalter føiede til en anden Bestormelse, som den 30te Dagbrækningen skulde gaae for sig. Men om Aftenen Kl. Ho begyndte det saa stærkt at regne, hvilket endnu om Morgenen den 30te vedvarede, at Fæstningens Bestormelse maat 1te opsættes. Udtog af den i Jemteland commanderende Officeers Hr. Capitain Tidemans Rapport, dateret Hiærpe=Skantz, den 2den October 1788. Hr. Capitainen anfører, at, da han var bleven underretstet om et fiendtligt Jndbrud fra den Norske Side, samlede han den 26de September den Jemtelandske Eskadron til sig, og tog Post ved Hiærpe=Skantz, hvor Fienden efter al Formodning burde ventes. Lieutenant Milde stødte til ham med Regiments=Kanoner og fornøden Ammunition tilligemed den største Deel af Jemtelands mandvoxne Almue, forsynet med Vaaben og Værger af Compagnie=Tøihusene og med Telte af Hr. Oberste=Lieutenantens Compagnie=Tøihuus. Den første Rapport, at Fienden var 1000 Mand skærk, befandtes at være ugrundet, men vel at den beløb sig til henimod 500, hvoraf 200 Mand Jnfanterie havde trængt sig frem tilden saa kaldte Medstugan paa Fieldene, og 300 Mand, som vare en Blanding af Cavallerie og Fodfolk, blevne tilbage Suhl, under Anførsel af General von Krogh. Den 1ste October Kl. 9 og Formiddagen blev der rapporteret, at de Norske havde trukket sig tilbage til Norge; men den 2den kjusdem indløb den Efterretning, at de Norske Tropper vare virkelig marcherede tilbage til Suhl, men det havde ei været mueligt at faae Kundskab om, hvorhen General von Krogh havde begivet sig med sin Trox, eftersom han kun havde efterladt sig et lidet Antal Mandskab. Jnspecteur Sparman, som fra disse Uroeligheders Begyndelse har uafbrudt viist megen Nidkierhed og Aarvaagenhed, opgav, at disse Krigsfolk kunne tage en anden Vei over Fieldene og mueligen komme frem i Aahre=Sogn eller paa en anden Kandt, hvorfore Capitain Tideman strax afsendte 4 Kanoner med Constabler samt fornødent Mandskab af Cavallerie og bevæbnet Almue til et der værende Pas. Bemelte Jnspecteur Sparman havde og bllerede selv med nogle Ryttere og egne Brugsfolk begivet sig til Fieldene for at recognoscere de Steder, hvor Fienden muelig kunde komme frem. Paalidelige Udsendte have rapporleret, at 7 Norske Officerer, af hvilke de navngave Major Hornemann, Skiløber Capitain Halts samt Lieutenanterne Mathiesen og Hagen, havde med henimod 200 Mand Jnfanterie tilbragt 3de Nætter i Skalstugan og strax ved Ankomsten udsendt Mandskab til at omringe Byen, og derved forebygge Jndvaanernes Undvigelse. Men disse havde allerede ræddet sig, saa at Normændene fandt hele Byen øde, hvorpaa de strax udsendte Mandskab for at opsøge de Undvigte og bragte 2de Bønder tilbage. Da de Norske vilde fortsætte Marchen, til Medstugan, befalede den Norske Major en af disse Bønder, at være Veiviser. Han undslog sig derfor i Begyndelsen, men da han blev truet med at skydes ihiel, maatte han omsider følge med til benævnte Mestugan. Her bleve de fiendtlige Tropper staaende, og fornævnte Officere reiste frem til Staltjerns=Stugan, hvorfra de dog strax vendte tilbage ved Erfaring om, at deres Anmarch var bleven bekiendt, og at der paa Svensk Side var føiet Anstalter til deres vedbørlige Jmodtagelse. Herredshøvdingen paa Stedet, Hr. Wasell, har paataget sig at forblive med 2de Underofficerer og en samlet bevæbnet Almue, som alle ere gode Skyttere, paa FrøsøSkandse, for sammesteds at holde Vagt og have det fornødne Tilsyn.