Den Vest-Sjællandske Avis, 1839-01-18
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. J Discussionen den 7de Jan. i de Deputeredes Kammer over Udkastet til Adressen betraadte efter Hr. Thiers Grev Montalivet Talerstolen; han talte imod Coalitionen, og forsvarede Cabinettet imod Hr. Guizots Bebreidelse, at det var fordærveligt for Thronen og Landet, og imod Hr. Thiers, som havde forekastet det Mangel paa Tact og Skarpsindighed. Man havde paastaaet, at Cabinettet var beseiret; men med Urette; i Forholdene til Udlandet forstaaer det ved Opfyldelse af Fordragene at forsvare Frankrigs Værdighed. Hr. Passy dadlede Ministeriets indre og ydre Politik, i denne Henseende Au conas Rømning, dets Fremgangsmaade imod Schweiz, Forsømmelse af Spanien; i Henseende til det Jndre den theoretiske og praktiske Kamp imod den parlamentariske Regjering, den svage Eftergivenhed imod Clerus Hr. Real erklærede sig imod Adressen og imod Coalitionen, hvis heterogene Sammensættelse fremkalder Landets Dadel imod det. - J Modet den 8de Jan. havde Hr. Billaut først Ordet for Udkastet. Han kritiserede den ydre Politik, hvis Selvfornegtelse han stillede i afstikkende Contrast til Englands Erobresyge. "Hvo kunde troe, at det nuværende Cabinet nogensinde vilde have Mod til en saa kraftig Yttring, som den af Casimir Perier ved Jndtagelsen af Ancona Hr. Billaut erklærede sig ubetinget for Adressen. Handelsministeren Hr. Martin paastod, at Coalitionens Medlemmer nærede ganske afvigende Anskuelser om mange af de vigtigste Punkter: "Jgaar har Hr. Guizot bebreidet os, at vi ikke ere parlamentariske, fordi vi ikke havde fulgt det os af vore Forgængere udkastede System, og siden har Hr. Thiers samme Bebreidelse, fordi vi havde vedblevet deri. Hvem at Begge skal man troe?" (Vedholdende Lystighed). Derefter hævder Hr. Martin Ministeriet Æren som den første Aarsag til Amnestien og til alle store Forholdsregler. Fremfor Alt erindrer han og Udfaldet Mexico, hvori en stor Andeel tilkommer Cabinettet, som først havde fattet Planen dertil. Til Slutningen charakteriserede Ministeriet meget træffende de Coalieredes forskjellige Forandringer af deres politiske Anskuelser saaledes: "Mine Herrer, Et af dette Kammers meest udmærkede Medlemmer sagde 1830 til en af sine politiske Modstandere: "Jeg har kjendt Dem for 40 Aar siden; De er den affældige Revolution af 17897, og den Anden svarede: "Jeg kjender ogsaa Dem, De er Revolutionens hykleriske Contra Revolution (Alles Blikke henvendte sig paa de Hrr. Guizot og O. Barrot); hvorpaa en tredie Taler traadte frem, for i sit veltalende Sprog at brændemærke det Cyniske ved saa mange Frafald (alle Blikke fæstede sig paa Hr. Berryer, og idag, mine Herrer, see De alle disse 3 Personer forenede imod os (dybt Jndtryk). Handelsministeren forlod Talestolen under almindeligt bifaldsraad. Hr. Duvergier de Hauranne forsvarede Coalitionen ved at bemærke, at han finder det tilladeligt, at man i den politiske Verden kan forene sig til det samme Værk uden at forfølge det samme Maal. Han underkaster alle Cabinettets Handlinger i ydre og indre Forhold en Prøvelse og finder overalt Leilighed til Dadel. J sin høist lidenskabelige Discussion vidste Hr. Duvergier at tilbagegive alle Ministeriets Bebreidelser imod Coalitionen med Renter. Et Udraab af den herover forbittrede Grev Mole (hvis tidligere Skrifter og politiske Carriere bleve gjennemheglede). "Det er en slet Pamphler fremkaldte en saa uendelig Tumult, at Mange fordrede, at Conseilspræsidenten skulde kaldes til Orden. Efter Hr. Duvergier de Hauranne talte Hr. O. Bar rot, som med stor Tact forstod ved sine maadeholdende Udtryk at overtage en Mæglers Rolle, dog erklærede han sig for Adressen. – J et meget stormende Møde den 9de Jan. begyndte Debatten om Adressens første Paragrapher. Hr. Amilhon opstillede et Amendement, som væsentligt forandrer Meningen af de 2 første ; det lyder saaledes: "Sirede Deputeredes Kammer ønsker sig tilligemed Dem til Lykke til Landets Velfærd, som kun har kunne, tiltage i Skjødet af den Rolighed, som Frankrig skylder Deres Majestæts Regjering og Statsauctoriteternes regelmæssige Medvirkning. Under denne Regjering, som iøvrigt vaager over vor Værdighed, og trofast bevarer vore Forbund, indtager Frankrig stadigt den Rang i Verden og Nationernes Agtelse, som tilkommer det, og hvorfra det vist ikke kan synke ned." Herover skulde der stemmes den 10de Jan. Ogsaa Adresse-Commissionen har foreslaaet 2 Amendements, det ene i den om Mexico med Hensyn til Jndtagelsen af San Juan d'Ullog; det andet har Hensyn til den officielle Efterretning om Hertuginde Marie af Würtembergs, Kongens anden Datters, Død. Hun døde d. 2 Jan. i Pisa i sin Gemaals og Broders, Hertugen af Remours Arme. Hun var neppe 25 Aar gammel, formælet siden 1837. og Moder til en Prinds, hvis Fødsel havde hendes Sygdom til Følge. Enhver lader hendes Aands og Hjertes Egenskaber vederfares Retfærdighed. Ogsaa som Kunstnerinde havde hun naaet et høit Trin(i Billedhuggerkunsten). Efterretningen om hendes Død indtraf samme Dag som det glædelige Budskab fra Mexico. Jstedetfor det af Commissionen i denne Anledning foreslaaede Amendement proponerede Kamrets Præsident i Mødet den 9de Jan, at begive sig in corpore til Tuilerierne til et Condolentsbesøg, hvilket strax blev bifaldt og udført, idet hele Kamre, ufortøvet begav sig til Fods igjennem Tuileriernes Have til Slottet. Kongen, som ikke fik Tid til at tage en Uniform paa, viiste sig i Thronsalen i en sort Frakke, omgivet af hele den kongelige Familie i dyb Sorg, "Sire", sagde Hr. Dupin, her er Kamret, det hele Kammer" og kunde af inderlig Bevægelse ikke tale længere. Kamret var ganske fuldttalligt tilstede, navnlig ogsaa den hele constitutionelle Opposition. Hr. Royer Collard befandt sig for første Gang siden Juli-Revolutionen i Tuilerierne. Til Hr. Mauguin, som sluttede Toget, sagde Kongen: "Jeg takker Dem for dette Skridt, jeg er meget rørt derover; jeg beder Dem at sige det til Kamret." Det var iøvrigt et varmt Beviis paa dyb Medfølelse, men ikke af politisk Art Ogsaa Ærkebiskoppen af Paris har aflagt Kongen et Condolentsbesøg. - Urolighederne i La Rochelle ere, efter hvad Journal des Debats forsikkrer, aldeles dæmpede. J Omegnen, i Brault og Marans, var den bevæbnede Magt nødvendig, for at tæmme og afvæbne de oprørske Landmænd. Deres Hensigt var at forhindre Udskibningen af Sæd.