Aalborg Stiftstidende, 1841-10-23
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 19de October. Under Titel af Forord beyder ingen Trætte, har Fædrelandet, leveret et Slags Program om, hvorledes den agter at bedømme den nye Militair=Organisation, som nu, efter et langt Svanger, skab, vel snart kan ventes at ville komme til Verden. Vi tør med temmelig Sikkerhed love Fædrelandet, at det efter de i Programmet opstillede Grundsætninger vil faae rig Leilighed til Critik, men det lader sig heller ikke nægte, at enkelte af Fordringerne ere saa overdrevne, at de aldrig ville kunne tilfredsstilles, og andre af den Natur, at deres Opfyldelse for Tiden møder store Vanskeligheder. Forfatteren vil saaledes, at Officererne skulle have Alderstillæg, saa at er Officeer, uden Hensyn til sin Charge, i sit 30te Aar (25de Aar mennes iøvrigt ikke at være for tidligt) kom til at tjen paa 1000 Rbd., og i det 40de Aar paa 1500 Rbd. Ja det var jo meget rart, om det kunde bringes dertil, og vi tvivle ikke om, at mangen Lieutenant ved at læse dette ha bedet sin Gud om, at denne velsignede Mand maatte komme til at udarbeide Gageringsreglementet; men vi troe ogsaa, at hvis dette Hverv virkelig blev ham overdraget, vilde han snart komme til Erkjendelse af sit Forslags practiske Undførlighed, Vel erkjende vi, at enhver Statsindretning bør være organiseret saaledes, at den kan opfylde sin Hensigt, og at derfor den første Opgave ved Armeens Organisation ikke bør vær at ansætte en vis Sum til at lave en Krigsmagt, med at undersøge, hvorledes denne Krigsmagt bor være, for virkelig i Farens Stund at yde Landet Beskyttelse. Er man kommen paa det Rene dermed, bør Staten gjøre Udvei til de fornødne Pengemidler, og kan den ikke det, saa har Staten dermed erklæret, at den ikke er istand til at hævde sin Existents som uafhængig Stat, og den maa see sig om Støtte ved at slutte sig til andre Stater. At nu Gageringen er en vigtigt Moment i en Armees Organisation, vil vist Jngen falde paa at nægte, ligesom og, at den hidindtil, især for Mellemclasserne, i den danske Armee har været yderlig slet men vi indsee dog ikke, af hvad Grund Officererne skulde kunne gjøre Krav paa en høiere Gagering, end nogen anden Embedsmand; thi nu fer Tiden kan ingen, hverken civieller geistlig Embedsmand til sit 30te Aar, end sige til de 25de, gjøre Regning paa at have 1000 Rbd. om Aaret De tidlige Ægteskaber skal Staten overhovedet ikke favorisere den rette Tid for Manden at gifte sig er imellem det 30te og 40de Aar, og kan Officeren skaffes rimelig Udsigt, ved Alderstillæg eller Avancement, til sit 40de Aar at have 1000 Rbd. i aarlig Gage, ville vi allerede ansee ham for ret anstændigt aflagt. Hvo der vil hellige sig til Embedstanden, maa finde sig i at nedstemme sine Fordringer til Livet, og den Tid er forbi, da Officeerstanden ansaaes for en Stand, over alle Stænder. Forfatteren er ingen Ynder af Ancien. nitetsystemmet, skjøndt han ikke ligefrem forkaster det. Vi skulde troe, at hvis man vilde sammenkalde hele den danske Officeerstand og forelægge den det Spørgsmaal, om den vilde have Avancementet afgjort efter Anciennitet eller efter Fortjeneste, idet mindste de 2/3 Parter vilde stemme for Ancienniteten. Det gaaer med Fortjenestesystemmet som med den republicanske Statsforfatning; begge tage sig smukt ud paa Papiret, men i Virkeligheden holde de ikke Stik; den republicanske Forfatning forer gjerne til Anarchie, og Fortjenestesystemmet til Nepotisme. Det er og har altid været en le Sag for en høitstaaende og formaaende Mand at bevise, at hans Søn er dagtigete end Andre; hidindtil er Nepotismen dog saa temmelig bleven holdt udenfor Officeerstanden, fordi den har stødt an imod den stærke Bom Ancienniteten; tager man denne Bom bort, saa skal man snart faae at see, hvorledes Sønnerne og Svigersønnerne og Svogrene &c. &c. ville gaae i Veiret. Iøvrigt gjælder jo allerede nu Ancienniteten kun til Capitainsclassen inclusive, og Majorerne skulle jo vælges efter Opgtighed; men hidindtil lader det tilat man ved denne særlige Dygtighed kun har forstaaet, at Vedkommende besidde den Egenskab, at kunne sidde til Hest. Vi holde for, at den sikkreste Maade for Staten til at garantere sig mod Uduelighed, saavel hos den civile som den militaire Embedsmand, er: skarpe Prover, der udeholde den Udygtige, anstændig Gagering, og streng Overholden af Ancienniteten, idet mindste indtil de høiere Poster, hvor Nepotismen vil have vanskeligere ved at gjøre sig gieldende. - Organisationen af den militaire Retsforfatning er saa slet som den kan være, og saaledes som Retterne nu ere sammensatte, yde de efter vor fulde Overbeviisning kun liden Sikkerhed for Rettens forsvarlige Pleie. Alt beroet paa Auditeurens Personlighed. Jmidlertid lader det ikke til, at den militaire Retsforfatning skal være en Gienstand for Militair commissionens Virksomhed, da vel ellers Generalauditeuren og et Par andre Jurister vare blevne tilforordnede som Medlemmer (O. Th. Av.)