Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-28
Mellem Kallingur og Kallinguree ligger der en viid og dyb Dal, omtrent 3 a 400 Tards (450 a 600 danske Alen) i Viide, som fornærværende Tid er fuld af Buskage, tjener til Opholdstedet forvilde Dyr, og til Lye for mange Tigre, Leoparder, Hæner og Ulve, som hyle om Natten og gjøre mange Ødelæggelser, til Skræk for Beboerne, af Landsbyerne som ligge deromkring.) Ved Foden af Kallingurs nordre Front, ligger Byen, som endnu er af temmelig Størrelse og forsvares ved en Muur, Vandgrave, Porte og alt hvad der hører til en stærk og regulair befæstet Stad. J Byen findes en gandske taalelig Bazar (en offentlig Plads til Dands og Forlystelse, men alting seer skrækkelig forfalden ud, og endskjøndt man tydelig kan see at Bygnings maaden er saracenisk, bærer dog alting Præget af hinduansk Pragt. Mange Spor af Sivas Gudsdyrkelse findes i hver Gade, hvor man opdager mange billeder af Guderne Siva, Bowanner, Ganesa, Bhudda a., som ere af prægtig Billedhugger=Arbeide, men nu skrækkelig mishandlede og bedækkede med Støv og Snavs. Disse Statuer ere uden al Tvivl udtagne af Templerne og tilligemed meget Andet, som før fandtes i denne Deel af Jndien, blevne et Offer for den fordærvelige Ødelæggelse, der fulgte med de 4) En Hund blev forleden, midt for sin Herres Øine, greben og ført bort af en Leopard ved Jndgangen til Kallingur. seierrige, men bigotte Musselmænds triumpherende Fremgang. Høiens Størrelse er saa betydelig, at de uhyre Tindinger, Pillere og Brystværn, paa Muren, neppe viser sig større end Stakitter, førend Tilskueren, naaer ved den ydre Forstad, Byens Port, hvor Muren forsvarer Opgangen, til Fortet; Vagthuset ligger ved den lavere Jndgang, og her blive andre Dele af dette uhyre Arbeide tydelige for Olet; men give endnu en ubetydelig Idee om det uhyre Arbeide, der har været anvendt paa dette befæstede Bjergs Forsvar. Den hvælvede Indgang leder til det Jndre af Casernen og gaaer i en skjæv Retning fra Vest til Øst langs den nordre Deel af Høien, og den første Port er sat i en Høide af 150 Fod over Byen. To irregulaire Veie der ere hver saa smale, at ikke mere end en Person af Gangen, er i Stand til at stige op ad en Stie til den første Position af Yderværkerne. Fodstien, der gaaer op af den østlige Side af Porten er overmaade steil og følgelig meget trættende at stige op ad Den, der gaaer mod Vesten er mere let, men begge ere aldeles uden Forsvar og lede til en stor Huulvei, ved hvis øvre Ende sees den første Port eller Indgang, som forsvarer Mundingen af den egentlige Vei eller Passage, som gaaer gjennem en Linie af Fæstningsværker til Toppen af Bjerget. Indgangen der, er meget svær og rummelig og er bygget i en saracenisk, gothisk spids Bue, med en Jnscription, udgravet med persiske Bogstaver paa den øverste Deel af Forsiden, over Portens Centrum. Architecturen er øiensynlig saracenisk eller tyrkisk, men det Byggede her og paa enhver Side af Fortet, kan let opdages er bleven opreist af Ruinerne af kostbare Bygninger, opførte af de gamle Hinduer; en Deel af disse, saasom udhugne Stene, findes indsatte i Muren, blandt de Uhugnehvoraf Muren almindeligviis ere bygget. Naar man har passeret gjennem Jndgangen bliver Opstigningen overmaade vanskelig og fører den Nysgjerrige over en njevn, knudret Vei, bedækket med skarpe spidse Stene, op til den anden Port, som i ligger meere end en Fjerdendeel Miil fra den Første. Denne Passage synes oprindelig at have været en snæver Hulvei eller et Leie for en Strøm, der har slynget sig i Bugter fra Toppen af Høien, og som siden er bleven fordybet ved Konst og nu danner en Vei, der er udhugget i den haarde Masse i Klippen, forsvaret mod Østen af opmuret Steen, og er sandsynligviis hvor den er bredest, fra 15 til 20 Fod. Mellem de to Porte, bestaaer hele Veien af afbrudte, uordentlige Trin, som synes med Forsæt at have været dannede paa denne ujevne Maade, for derved at forøge Garnisonens Sikkerhed.