Aalborg Stiftstidende, 1830-07-10
Den Kongelige danske Generalconsul i Tanger, Hr. Legationsraad Schousboe, har, medens Underhandlingerne mellem Østerrige og Marokko varede, erhvervet sig væsentlige Fortjenester af disse. Erkjendende samme, har Hs. Majestæt Keiseren af Østerrige benaadet ham med Leopoldsordenens Ridderkors. Tillige har det behaget Høistsamme, at skienke ham en Gulddaase med Hs. Majestæts Navnetræk i Brillanter, og hans Søn og den Kongl. danske Viceconsul i Tanger, Hr. Marcussen, Brillantringe med Høistsammes Navnechiffre. Kaiser Paul og Skuespiller Frogere. Frogere, en i Paris ikke meget yndet Skuespiller, drog til Petersborg og kom i Yndest ved Hoffet. Ved det Kaiserlige Taffel udtømte sig engang en Hofmand, i Lovtaler over Paul paa Peter den Stores Bekostning. "Naa. - sagde Paul - det kalder man at bestiæle Peter for at betale sin Gjeld til Paul. Fro gere, der som en Slags Lystigmager havde temmelig frit Sprog, gav til Svar: "Tilvisse, Deres Majestæt, og ifølge den Forandring, det har taget med Deres Rennomee, torde det falde vanskeligt at gjen gielde Dem med Lige for Lige; thi at bestiæle Paul vil vel Jngen kunde falde paa. Samme Nat, da Frogere laae i sin dybe Søvn, vaagnedes han ved et stærkt Slag paa hans Kabinets dør, og en Officeer med fire bevæbnede Mænd stod for hans Seng. "Her er Kaiserens skriftlige befaling, at De er forviist til Siberien, og at De ufortøvet følger med." Man tænke sig den ulykkelige Franskmands Forfærdelse, der nylig havde svælget ved det Kaiserlige Taffel, og skulde nu, i Vinterens Kulde, paa Liv og Død, slænges hen i det rædsomme Siberien. J høieste Grad af Fortvivlelse rev han Haaret af sit Hoved; han baad om at maatte kaste sig for Kaiserens Fødder, men forgiæves. "En Dags, en Times Opsættelse da! "Jkke et Minut, lød Svarret: Kaiser Paul taaler ikke at hans befalinger forsinkes, end ikke et Øieblik. Mere død end levende blev nu den Ulykkelige transporteret til Vogns, med tilbundne Øine; tvende Soldater med Pistoler og dragne Sabler sadde ved Siden af ham paa Vognen, der tillige blev escorteret af en stærk Cavalleri Piket med den omtalte Officeer i Spidsen, og nu gik det over Bjerg og Dal til det frygtelige Land. Efter 12 Timers Reise gjordes Holdt, Bindet toges fra Øinene af Monsteur Frogere og nu var han i en ussel Hytte, hvor han beværtedes med en Kost, som han selv Dagen iforveien ikke havde buden en Tigger. Officeren forlod ham og en anden tog imod ham. Ved Afskeden sagde den første: "Kan jeg udrette noget for Dem i Petersborg, da skal det være mig kjært." Ved disse trøsterige Ord, de første, som Frogere paa hele Reisen havde hørt, hensmeltede han i Taarer. "Min Gud, hvad har jeg da gjort, der kunde have en saa grusom Straf til følge?" "Min Gud, og dette er Dem fremmed? Hiin bittre Spot ved Tafselet skulde Kaiseren uden videre tage imod? Jeg er det sidste veenlige Aasyn, De faaer at see paa hele Reisen, søg derfor at finde Dem i Deres Ulykke." Øinene vare nu atter tilbundne paa den arme Skuespiller; den sørgelige Reise blev fortsat; man kom nu i et Huus, der var ringere end det første og den usle Kost gled ned under Suk og Taarer. Ni saadanne Stationer vare nu tilbagelagte, efter en Fart - som den arme Delinqvent troede - af trende Døgn, og der gjordes atter holdt. Jstedetfor at han ellers gik, blev han nu baaret ind af hans Bevogtere og hensat paa en Træbænk. Men ikke som hidtil blev Binder, strax løst fra hans Øine; dermed dvælede man dengang længere, og den ulykkelige Blindebuk hørte nu en sagte Hvisken og Støien af mange Fodtrin; endelig tog man fat i hans Hænder og bandt dem haardt sammen. Bævende spurgte han, hvad dette havde at betyde; men intet Svar paafulgte. Man rev ham Kjolen af Kroppen og blottede hans Hjerte. Han var nærved at besvime, thi en end haardere Skjæbne end Forviisningen til Siberien maatte forestaae ham. An! Fyr, lød for hans Ører, og det ene Skud ovenpaa det andet faldt. Frogere styrter sammen; fire Mand tage ham op, bære ham under Militair=Bedækning bort, sætte ham omsider paa en Stol, hans Hænder løses, Bindet tages fra hans Øine og han befinder sig - i det samme Gemak, ved det samme Taffel, paa den samme Plads, hvor det ulykkelige Vittighedsvar var sluppen ham af Munden; de samme Gjester sadde omkring ham og Kaiseren selv i deres Midte. Forskrakkelsen, Forhauselsen, Tvivlen, som udtrykte sig paa Offerets Ansigt, opvakte almindelig Latter. Frogere besrimede. Den frygtelige Fart havde varet i 24 Timer og Kaiseren har i egen Person, under Forklædning, været tilstede ved hver Station. Skjøndt hele Forviisningen kun, som man seer, var Skjærts, var den stakkels Frogere dog saaledes medtaget af Angest og Skræk, at det varede en rum Tid, førend at han kunde komme sig af al den Forskrækkelse.