Viborger Samler, 1807-03-12
A. Extract af Generallieutenant Essens officielle Beretning til General Bennigsen: General Essen beretter under 26de Jan. (7de Febr.) fra Wisoki=Masovieck, at han i Følge Bevægelser, som General Bennigsen havde gjort mod den preussiske Grændse, troede, at han i Begyndelsen allene burde iagttage Fjendens Hovedkorps, som han havde mod sig, hvilket i Henseende til Antallet var i det mindste ligesaa stærkt, som den Division, han selv kommanderede, og som havde indtaget en meget fordeelagtig Stilling paa et Terrain, gjennemskaaret af Moradser og Skove. Jkke destomindre havde han ikke ophørt med at forurolige Fjenden ved store Troppendsendinger, som i enhver Trefning havde vundet afgjørende Fordele og havde gjort en stor Mængde Fanger, imedens allene een Husar paa vor Side var bleven fangen. Da det blev bekjendt, at Keiser Napoleon havde forladt Warschan og at han med en overlegen Styrke vilde kaste sig over GeneralBennigsens Tropper, gjorde General Essen et Angreb paa Fjendens hele Linie den 22de Jan. (den 3die Febr.) for at gjøre en Diversion i Hensigt at understøtte Hovedarmeen; han kastede ham overende paa de forskiellige Punkter, som han havde besat og drev ham tilbage til Narev. General Essen som selv commandeerte et Detaschement af 3000 Mand traf i Ostrow 5000 Franske, commandeerte af 4 Generaler. De bleve ligeledes fordrevne og vi beholdt Pladsen. Efterat Generallieutenanten havde erholdt denne Fordeel, detascherte han 8te Batailloner Jnfanterie med det svære Artillerie, 10 Kanoner af det ridende Artillerie og et Regiment Kosakker, for at understøtte Generalmajor Zedmoratzki, der stod foranGomondzy hvor Generallieutenant Essen selv ufortøvet begav sig hen for at dirigere de videre Operationer. Resten af det Armeekorps, som havde deeltaget i Slaget den 22de Januar (3die Februar indtog igjen sine forrige Stillinger for at lette sig den fornødne Proviantering. Den detaillerte Efterretning om denne Bataille er oversendt til den kommanderende Chef. B. Officiel Rapport fra General Bennigsen: Med Hs. Keiserlige Majestæts Fløiadjutant, Hr. Oberstl. Stawitzky er følgende i Hast affattede korte Rapport indløben hertil fra den en Chef commanderende russisk. keiserlige General Baron von Bennigsen, dat. fra Kampladsen ved Preussisk Eylau den 27de Jan. (3de Febr.) 1807 om Aftenen Kl. 6, angaaende den nylig tilkæmpede Seier over den franske Armee under Keiserens personlige Anførsel. "Jeg priser mig overordentlig lykkelig ved allerunderdanigst at kunne tilmelde Deres Keiserlige Majestæt, at de tappre Krigere, som Deres Keiserl. Majestæt har behaget at betroe til min Overkommando, have herligen udmærket sig ved en nye glimrende Seir. Dette haardnakne og yderst morderiske Slag begyndte den 26de Jan. (7de Febr.) Kl. 3 om Eftermiddagen, og endtes Kl. 6 om Aftenen den 27de Jan. (8de Febr.) Fjenden er bleven total slaaet. Over 1000 Fanger og 12 med deres Ørne zirede Faner, som jeg herved nedlægger for Deres Keiserl. Majestæts Fødder, ere blevne Seierherren til Deel. J Dag har Keiser Napoleon med sine fortrinligste Tropper angreben vort Centrum og begge Fløiene, men er paa alle Kanter bleven slagen og overvunden. Hans Garde han ogsaa gjort endeel Forsøg paa at anfalde vort Centrum, men efter en stærk Gevær-Jld, kraftige Angreb med vort Jnfanteries Bajonetter og ved vort svære Kavalleries modige Anfald bleve de bestandig og med meget stort Tab slagne tilbage. Endeel fjendtlige Kold Infanterie, hele Kyrasseer=Korps og det saakaldte Elit=Korps bleve gandske tilintetgjorte og nedstrakte paa Pladsen.""Jeg skal ikke undlade, saasnart det bliver mig, mueligt, at tilstille deres Keiserlige Majestæt en omstændelig Beretning om denne mærkværdige Seir, hvorved deres Keiserlige Marestæts Krigere paa nyere blevne kronede med udødelig Hæder paa PreussiskEylans Sletter. Jeg tør dristig forsikkre Deres Keiserlige Majestæt, at Fjenden upaatvivlelig har tabt over 12000 Mand. Forliset paa vor Side kan beløbe sig til 6 a 7000 Mand Saarede og Døde. C. Udtog af et Brev fra St. Petersborg, dat. den 15de Februar 1807. Den Seier, vi have vundet over Fjenden ved Preussisk-Eylau, har været ligesaa glimrende som vigtig. Keiser Napoleons Armee bestod af 120000 Md. Vor bestod af 2 Divisioner, den ene Bennigsens og den anden den, Buxhøvden for commandeerte. Bataillen varede i 2de Dage og var den meest mordiske, der nogensinde er oplevet. Otte Gange fornyede Keiser Napoleon Attaquen, og hver Gang blev han kastet tilbage. Han havde sin Garde med sig; den største Deel af samme er ødelagt. Hans Grenaderer til Hest, der betragtes som en udvalgt Garde, bleve kastede til Jorden, og efter Fangernes Udsigende, ere ikke mere end 17 Mand bleven tilbage. Af det udvalgte Husarkorps ere alle blevne paa Pladsen. Bataillen stod paa en Slette af 20 Versters Udstrækning og paa den hele Strækning, som Øjet kunde overskue, saae man intet uden Nedsabling. De vil ogsaa finde, at Fangernes Antal ikke staae i Forhold til de Dræbtes; man gjorde ingen Fanger mere, til saadan Høide var Forbittrelsen stegen. Ved Slutningen af den anden Dag manglede Soldaterne paa begge Sider Patroner, og kunde ikke slaaes uden med Bajonetten. Man siger at 4 af vore Generaler ere dræbte; imellem disse den brave Chef for Kyrasseer=Korpset Kosiin, Generalmajor Barclay de Tolly har faaet Armen forhugget. De 12 Faner, man har taget fra Fienden ere alle udstillede til Skue for Publikum. De have alle deres Ørne paa Spidsen, hvilket beviser, at man har nedskudt alle, som forsvarede dem; thi de franske Tropper have i Almindelighed den Forsigtighed at borttage Ørnene, naar de ikke længer kunne forsvare Fanerne. Dersom den Plan, Keiser Napoleon havde udkastet, var lykket, havde den kundet afgjøre hele Feldttoget. Da han erfarede, at General Bennigsen var i Mohrungen og General Essen i Wisoki Masowiecki, begge i lang Frastand fra hinanden, kastede han sig imellem begge Armeerne med sin hele Magt og Kiærnen af sin Hær, i den lige Linie mod Kønigsberg, for at at kiære dem fra hinanden, og angribe dem, med en betydelig Overmagt. Den lynsnare Hurtighed, hvormed den kommanderende General Bennigsen gjorde sine Bevægelser, tillod ham ikke at udføre denne Plan, Bennigsen ilede foran, og havde indtaget Pladsen ved preussisk Eylau, hvor han modtog de Franske saaledes som De alt har erfaret.