Berlingske Tidende, 1835-12-14
De sidste Efterretninger fra Madrid naae til den 30te f.M., og indeholde Adressen, som af den i saa Henseende nedsatte Commission var blevet forelagt Procuradores-Kamret i Mødet den 27de f. M., og hvorom man allerede havde begyndt at debattere. Dette Udkast - hedder det – er kun en Omskrivelse af Trontalen, hvori dog er indflettet en tydeligt udtalt Tillid til Ministeriet fra Kamrets Side. Begyndelsen lyder saaledes: Madame, Kongerigets Deputerede, der nu anden Gang ere samlede, for at opfylde deres vigtige Kald, have med Rørelse hørt Trontalens kjærlige og patriotiske Meddelelser. De have i samme seet en tilforladelig Borgen for Jnstitutionerne, paa hvilke Deres ophøiede Datters Trone og Statens Skjæbne ville beroe. Denne saa høihjertede og skjønne Tale har fundet Gjenklang i alle Deele af Monarkiet. Denne ædle og storhjertede Nations Repræsentanter vilde støde an mod deres Pligt, hvis de ikke hævede Frimodig hedens Stemme, der characteriserer Nationen, til Tronen. Eders Majestæt har omtalt Spaniernes Loyalitet og sunde Sands, og paa disse Nationens anerkjendte Egenskaber bygget det Haab, snarest mueligt at faae en Ende paa Borgerkrigens Ødelæggelser. Denne retfærdige Anerkjendelse vil for Nationen være en ny Spore, ogsaa i den nu aabnede nye Æra af Forsyning og Patriotisme at lægge hine Dyder for Dagen. Den nationale Sags Fjende vil bukke under for sin Skjæbne, og Eders Majestæt vil see Deres Datters Trone, befæstet, medens Nationen netop derved vil indhøste Lønnen for sine Anstrengelser og sine Offere, bestandig betænkt paa, at virkeliggjøre disse saa smigrende og grundede Forhaabninger, har Eders Majestæt fæstet Liid til Ministre, der ogsaa ere i Besiddelse af Nationens Tillid. Naar nu Eders Majestæt har tilkjendegivet os, hvor vigtigt det er, at ogsaa Nationens Repræsentanter sætte Tillid til disse Ministre, da har Eders Majestæt med Rette forudsat en Kjendsgierning, der hviler paa de vægtigste og utvetydigste Punkter. Jkke uden at miskjende dets eget Kald, vilde Kamret kunne unddrage Ministrene dets Tillid. - Paa denne Maade fortsættes Udkastet, uden at der i samme er at opdage Andet, end en Omskrivelse af Trontalen. – Af de Forhandlinger, der hidindtil have fundet Sted i de spanske Kamre, kan man Almindelighed slutte, at Hr. Mendizaval egentlig vil komme i Besiddelse af en stærk Majoritet. Journal de Paris er af den Mening, at Proceres-Kamret synes meer end Procuradores-Kamret at være tilbøieligt til at danne en Opposition mod Ministeriet. J saa Fald vilde der kun være at tale om en Opposition i contrarevolutionair Aand. – "Memorial bordelais af 2den d. M. omtaler et Circulaire, som Don Carlos har afsendt til de udenlandske Cabinetter. Uden at meddele samme fuldstændig, yttrer Journalen Følgende: H. M. Carl Vtes vagabonderende Cancelli forkynder den hellige Alliantses Cancellier, at alt, hvad der af den carlistiske Regjerings retrogrerene Bestræbelser, i Tilfældet af, at denne Regjering komtil Herredømmet i Spanien, er blevet sagt, er lutter Bagvaskelse. Langt fra at ville indføre Absolutismen, har Don Carlos kun til Hensigt, at gjenoprette sin højst elskede Broders, Kong Ferdinands System, et System, der har gjort Spanien frit, lykkeligt og blomstrende. Alt dette foredrages med den største Alvorlighed. Den Kongelige Danske Gesandt i London har i Anledning af at overrække Hs. Majestæt Kongen af England Elephant-Ordenen erholdt en Daase af 436 Pd. Sterling i Værd. Efterat General-Procureuren i den franske Pairs-Rets Møde den 2den d. M. havde endt sit Reqvisitorium, plaiderede Herr Crêmineur Dagen efter. Skjøndt han egentligt kun havde Bechet at forsvare, vidste han dog at benytte det nøje Sammenhæng mellem hans Clients og de Øvriges Sag, hvilke sidste have unddraget sig alt Forsvar, for ogsaa at stille de Sidstes Sag i et gunstigere Lys, idet han søgte at bevise, at et egentligt Complot, meget mindre en begyndt Udførelse, slet ikke var forhaanden, men at Alt indskrænkede sig til Ønsker, uforsigtige Yttringer og intetsigende Aftaler. Han begyndte sit Foredrag med en Række energiske Yttringer over Nødvendigheden af militair Disciplin, med den bemærkning, at Riger, hvilken end deres Forfatning havde været, bestandig vare gaaede under, naar Armeerne delibererede. Efter denne captatio benevolentig udførte han den Mening, hvor meget en vis Vaklen og Bevægelighed var at forklare og at undskylde efter en Revolution, hvor Armeen havde slaaet sig paa Opstandens Parti og derved høstet Lovpriisninger for sin Patriotisme. Han kom ogsaa tilbage til Amnestien, som Frankerig eenstemmigt forlangte, og omtalte de Fangnes Lidelser i ham. Med Hensyn til Bechet gjennemførte han det System, som denne selv i sit Forhør havde fastholdt, idet han benægtede al Deeltagelse i Complottet fra sin Side. Desuden nægtede han al Sammenhæng mellem det, der skulde have skeet i Luneville, og det, der virkelig skete i Paris og Lyon. – J sin Replik lod GeneralProcureuren Forsvarerens loyale Grundsætninger vederfares al Retfærdighed, med Hensyn nemlig til den militaire Disciplin, men veeg dog ikke fra Anklage-Punkterne.