Viborger Samler, 1830-05-27
I dette Øieblik ere ikke mindre end 9 Journaler i Paris og Departementerne under Tiltale for Domstolene; imidlertid frugter denne Forfølgelsesaand kun lidet. Som et Beviis paa den modige Tone, hvori Oppositionsbladene tale, ville vi anføre Nedenstaaende af J. des Debats af 12te Mai: "Den ministerielle Polemik er stegen til et saadant Overmaaaf grov Uforskammenhed, til en saadan Cynismus sit Had, at kun den almindelige Ækkelhed den har vakt, kan staae ved Siden af den. Vi vilde ikke agte den værdt at tale om, naar ikke den fra vore borgerlige Uroligheder hentede Erfaring lod os see et alvorligt Symptom i disse uædle Udgydelser af Raserie. Den klogeste blandt Factionens Toneangivere Gaxette de France, sagde i Gaar om en Deel af Kammeret: "Det maa ikke tillades at 30 Elendige uden Troe og Love efter Behag bringe de offentlige Anliggenders Vægtskaal til at synke." - Hvad er det vel for uslinge, der føre et saadant Sprog? Vi ville ikke gjøre dem den Skam at nævne deres Navne; men Frankrig skal vide, at de Mænd, som de Magthavende saa frigt lade udskjælde, ere tildeels berømte og alle høist agtværdige Deputerede og Borgere; det er Dhrr. Hyde de Neuville, de Preissac, de Cambon, de Beaumont, Agier o. s. v., hvem Hr. de Polignacs Smørere have betegnet paa denne Maade. Hr. de Chateaubriand, hvis Characteer og Genius ere Frankrigs Hæder og Roes en Elendig, thi han bifalder jo offentligt sine gjæve Venners Færd, hans Samvittighed stemmer med deres. Elendige kaldes alle de, der have antaget hiin Adresse, som det vælgende Frankrig vil sanctionere. Kort, man maa være en Elendig eller - holde Hr. de Polignac for en stor Minister Skulde et saadant Vanvid hos Ministeriets Agenter ikke være en Advarsel, Hvorledes: I have bragt det til at isolere Kongedømmet saaledes, at J dets Ministre, forhaane dets troeste Venner i ligesaa høi Grad, som man nogensinde kan have gjort i 1793. Dette er et dumt Plagiat fra hiin rædsomme Tid; det er den selvsamme Bagtalelsens Blindhed som forvirrer Alt, oprører den sunde Fornuft og kun vil kunne tjene til Forspil for Præscriptioner. Skulde dette maaskee være Ministeriets Hensigt, idet det tillader sine officielle Skriblere dette skamløse Raserie, Anseer det det for rigtigt, trods enhver Fare at nedværdige de hæderligste Navne til en Skive for de nederdrægtigste Forhaanelser, for senere at kunne indlede odieuse Forfølgelser imod dem; Skulde dette være Tilfældet, da maae vi lade det vide, at det groveligen bedrager sig. Det staaer ikke i dets Magt, endog i nok saa ringe Grad at nedværdige Mænd, som Frankrig hædrer med sin Agtelse; det kan ei besudle disse, selv da naar det lader sine literaire Shirrer lægge Haand paa dem; derved viser det kun Frankrig, hvad dette maatte befrygte, naar det lod en Factions Aag befæste sig, der er utaknemmelig mod alle beviste Tjenester, uforsonlig mod ethvert Talent og en Fjende af ethvert høihjertet Sindelag. Naar vil man dog - spørger Garette de Lyon - gjøre en Ende paa alle de Skjændige, som misbruge deres Stilling i Staten til, ved insolente Phraser at fornærme Thronens Majestæt, "Le Propegateur de la veritesiger, Tre Fjerdedele af Franskmændene ere besatte af Diævelen. La Fayette, Benjamin Constant, Dupin, Chateaubriand, RoyerColard ere nedsunkne i Vellystens Dynd." Lpostolique: "At indkalde Nationalforsamlinger er med andre Ord, at samle Mennesker, der ere besatte af Satan, som atter ville slæbe Kongerne paa Schafottet, slagte Aristocraterne, udplyndre Klosterne, Kirkerne, Slottene, ja selv Hytterne."