Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-02-22
Nordamerika. Ved den Nordamerikanske Kongresses Aabning i Washington blev Hr. Henry Clay (denne veltalende Forsvarer af de Spanske Jnsurgenteres Sag atter udvalgt til Taler; af 125 Stemmer havde han 167 for sig. Medlemmernes Antal i denne Forsamling vil atter faae en Tilvæxt, da Distrikterne Alabama i Syd og Maine i Nord nu ansee sig saa folkerige, at de have ansøgt om, at blive optagne som egne Stater i Unionen, og som allerede er bevilget i Henseende til den første; dette Knippe af Stater bliver stedse tykkere og derved stedse fastere, og man vil paastaae, at det uagtet dets Tilvært ikke er at befrygte, at det vil derfore blive meere uhandeligt Jmod Nord og Syd lader Antallet af dets Deele sig imidlertid ikke meget mere forøge, naar Øst- og Vestflorida undtages; men derimod de sto mere mod Vesten paa begge Siderne af Missisippi og det er umueligt, at forudsee og beregne, hvormange Stater der endnu kunne opstaae og indtrræde i Unionen. Man veed, at Constitutionen forden nye Stat Missouri blev i Fior forkastet af sin nye udvalgte Repræsentation, fordi Kongressen havde tilføiet den en Artikel, hvori den erkiendte Negerslaveriet som ulovligt; imidlertid vandre endnu bestandigen Nordamerikanske Jndvaanere hen til disse fraliggende Egne med deres Slaver. Alle oplyste og ædeltænkende Menneskers Stemmer reise sig ogsaa i Amerika mod Slaveriet, som stridende mod Menneskenes naturlige Rettigheder, som skadeligt for Jndvaanerne selv, da det slapper deres egen Lyst til Arbeidsomhed, og som farligt for den offentlige Sikkerhed, da Negerne formere sig i en uhyre Proportion. Præsidenten erklærede sig i sit sidste Budskab til Kongressen med Varme derimod, og en Forsamling af de anseeligste Jndvaanere i Nyevork under General Clarksons Forsæde, har bekiendtgjort en Addresse til hele det Nordamerikanske Folk imod Slaveriet, hvori dets Farlighed for Staten skildres, og hvori det hedder, at Missisippi har ikke optaget Slaver siden 1798, og de nordvestlige Stater siden 1789, og at Staterne Ohio, Jndiana og Jllindis bleve kun optagne i Forbundet under den Betingelse, at Slaveriet ikke maatte taales i dem. (Jmidlertid flyder det af Sagens Natur, at Jndvaanerne af de varme og fugtige Egne i de sydlige Provindser, hvor Colonionialprodukter skulle dyrkes, som Georgia, begge Carolinerne og især Ny Orleans ere af en anden Mening, Om Folkemængdens Tilvæxt, som upaatvivlelig nu overstig er 12 Millioner Mennesker, og om dens tilvoxende Cultur vidner det idelige tilvoxende Antal af Aviser og periodiske Skrifter, som siges at nærme sig til et Antal af 800; Om Unionens politiske Styrke, at den har, uagtet de regulaire Tropper kun udgiøre 10000 Mand, en Milits af henimod 800000 Mand, hvori enhver Mandsperson, som er imellem 18 til 45 Aar maae lade sig indskrive, og dertil klæde og bevæbne sig paa egen Bekostning; og om dens Handel, at man har fundet Vanskeligheder ved at sammenbringe det fornødne Antal Matroser til at bemande det nye prægtige Orlogsskib Columbus paa 74 Kanoner, som under Commodore Bainbringes Commando skal seile omkring Cap Horn for at observere Lord Cochranes Foretagender. En meget beroeligende Udsigt til Fredens Vedligeholdelse med England, giver sig tilkiende. af de nu trykte Statspapirer, som angaae Underhandlingen og Floriderne; hvoraf sees, at Lord Castlereagh har til kiendegivet den Amerikanske Minister i London, Hr. Rust, sin Tilfredshed med Aftrædelsen af disse Provindser, og at han har meddeelt hvad der i den Anledning er foreskrevet den Engelske Minister i Madrid Sir Wellesley, ogsaa sees deraf at Spanien har forhen anmodet Storbrittannien om et Laan, for at betale sin Gield til de Forenede Stater, og tillige forespurgt, om ikke Storbrittannien vilde tage Partie med dem i mod samme, men at begge Propositioner ere blevne afslagne. Jfølge Tractaten skulde ingen Donationer i Floriderne. af Kongen af Spanien være gieldende efter den 24 Januar 1818, men det viiste sig siden, at der ikke vare nogen af et yngre Datum. - Kongressen har nedsat Commissioner for at undersøge de forskjellige Gienstænde for Statsbestyrelsen og især Financer nes Tilstand. Disse vise sig i Aar fra en mindre glimrende Side end i de foregaaende Aar; thi Secretairen for Skatkammeret Hr. Cravford har indleveret sit Budget til Kongressen for 1820, i hvilket han har anslaget Statsindtægterne til 19 Millioner Dollars i Toldintrader, 2 Mill. af Salget af offentlige Jorder, 450000 Dollars af Restancer af indenlandske Afgifter og directe Taxer, 500000 D. af Bankens Afbetalinger for den andet Termin og 30000 D. i tilfældige Revenner, tilsammen med Beholdningen i Skatkammeret 22 Mill. D.; derimod anslaaer han Udgifterne til 27 Mill., hvorved der vil blive et Deficit af 5 Mill., herved er det nu enten fornødent at indskrænke Udgifterne eller forhøie Jndtægterne; dertil foreslaaer han at forhøie Tolden paa de udenlandske Varer og Afgifter, paa Auctioner; men han erklærer, at det strax vil blive nødvendigt at giøre et Laan paa 5 Mill. D., hvortil han har gjort de fornødne Propositioner; enede Staters hele uindløste Statsgield udgjorde forresten sees af denne Jndberetning, at de Forden 1ste Januar 1820 kun 88,885,203 Doll. (i 1816. var den 120 Mill.); at Toldintraderne havde betydelig formindsket sig i de sidste Aar, som viser en Formindskelse i Handelen, og at Regieringen har til Formaal at ophielpe den indenlandske Fabrikation af uldne og Bomulds og Jernvarer, ved at lægge høiere Told paa Jndførselen af udenlandske, som især vil træffe England. Denne besynderlige Handelscrisis, som er gaaet over alle Stater, hvis sande Aarsag er vanskelig at udgranske, men som formodentlig er grundet deels i den pludselige Overgang fra en almindelig Krigs til en almindelig Fredstilstand og de derved forandrede Forhold, deels i alle Nationers indbyrdes Kappen med hinanden i Handelspeculationer, og endelig i Vanskeligheden ved at vænne disse til at tage en jevnere. og meere solid Gang, vil udentvivl snart være forbi, og den solide Handel, som nødvendigviis i Fredsaar maae være langt større, maae efterhaanden begynde at opblomstre, naar først Forvirringen kan sætte sig. Den vigtigste Kilde til Speculation aabner sig for Fristaterne i Jndvandringer; man antager nu, at over 100000 Mennesker ere i Aar indvandrede dertil, deels umidlede fra Europa og deels fra de nordlige Engelske Colonier, (Canada nye Brunsvig og nye Skotland) som derfore aldrig kunne komme til Kræfter eller tilbørlig opmuntres og ophielpes af den Engelske Regiering, fordi Colonisterne foretrække de mildere Egne i det vestlige Amerika og hobeviis begive sig dertil. – J Kongeriget Würtemberg har et Selskab dannet sig, for at opkjøbe Jorder i Nordamerika og paa den Maade at organisere en regelmæssig Udvandring, og betydelige Strækninger ere allerede opkiøbte af dette Selskab. – Forresten have de Amerikanske Auctoriteter sagt det stærkt nok selv, at de ikke ville overtale eller lokke nogen til at udvandre fra Europa til Nordamerika, thi kun den som kan finde sig i strengt og vedholdende Arbeide kan haabe at giøre sin Lykke i Nordamerika, og kun den som kan finde sig i, at undvære mange af de Beqvemmeligheder, som nydes i Europa, og i den stærke Friheds=Følelse, den stolte og uafhængige Tænkemaade, som hersker i dette Land, kan føle sig tilfreds og lykkelig paa hiin Side af Oceanet.