Berlingske Tidende, 1830-01-18
London, den 19de December. I et af de meest læste Blade "John Bull, der udgives af Admiralitetssecretair Crooker, og udmærker sig med en diærv, stundom noget bizarr Tone, læses Følgende: J Anledning af den mislykkede spanske Expedition mod Mexico morer The Times sine Læsere med forhaanende Tirader imod Kongen af Spanien, ret ligesom England kunde have mindste Føje til Misfornøielse eller til at troe sig forulempet, fordi denne Monarch har gjort et Forsøg paa at tilbagevinde Lande, som gjennem Aarhundreder har tilhørt Spanien, og hvis Uafhængig hed han aldrig kan eller bør erkjende. I hiint vor forrige Ministeriums Periode, da theoretisk Liberalitet fik Overhaand over Fornuft og Retfærdighed, holdtes det for en passende Forholdsregel, at erkjende Spaniens oprørske Colonier for Renubliker, efterat Spaniens Forslag til at forbedre disse Coloniers Tilstand, som selve vore saakaldte liberale Statsmænd maatte billige, uden mindste Føje vare forkastede. Men hvilken skjellig Grund kan vel England have til at ville tvinge Kongen af Spanien til at forsage en Eiendomsret, der lige siden hin Coloniers Opdagelse, er hjemlet Spaniens Krone, eller - det høieste Grad usandsynlige Tilfælde antaget, at han for sin Person var utilbøielig til at hævde den, - hvad Ret vil, netop efter hine Liberales Anskuelser, hans Folk indrømme ham til formeligen at afstaae store, frugtbare Provindser, og for alle hans Eftermænd paa Spaniens Throne? Det har i flere Perioder, været Englands Skjebne, at dets mange, forskjellige Ministerier, have gjort det til et Slags Frihedskræmmer og Constitutionsmager for hele Verden, - til et Slags af de qvaksalvende graduerde og ikke graduerede Doctere, der ordinere eet og samme Medicament for alle Sygdomme. Englands Constitution passer for det engelske Folks Tarv, ligesom Rostbeef og Porter for dets Mave; men hvad der, være sig i Henseende til Lovgivning eller Næring, er gavnligt for England, kan være ødelæggende for mangt et andet Land. - Den Plan, at faae de spanske Colonier erklærede for uafhængige, gav jo den skjønneste Leilighed til at forskaffe sig en tvetydig Popularitet ved pathetiske Haranguer; det var jo en sublim Jdee, at ægge den nye Verden til Kamp mod den gamle, Rige Speculanter lokkedes til at betragte hine Coloniers Emantipation som høist ønskelig for deres pecuniære Jnteresse; Millioner Pd. Sterl. ere bortødlede paa denne daarlige Speculation, og i de Londonske Aviser vrimler det af Anmeldelser om Banke lotter, som styrtede disse skuffede Offere for tomme Forhaabninger i Armod. - Vi ville sammenligne disse nye sydamericanske Afhængige Republikers nuværende Tilstand med den, hvori de ne, som Colonier under Spaniens Herredømme. - Som spanske Glonier vare de mægtige og riige; som uafhængige Stater ere nu tiggefærdige. Jndvaanerne leve i uophørlig indbyrdes Splid Agerdyrkning, Bjergværksvæsen, med eet Ord enhver fordumsVelstandskilde, er nu i høi Grad forringet. Demagoger opstaae det i Dag og omkomme i Morgen; Fader og Søn ere Fjender, i hver har en særskilt Interesse, Regieringen har ingen Grundsætninger, Folket ingen Tillid til den. Fattigdom og alskens Nød, Anarchie og Tyrannie, gjør Udsigterne i Fremtiden end mørkere. - Disse ere factiske, kun alt for sande Træk til hine ulykkelige Republikers Charakterstik, "Saalænge Colonierne vare under Spaniens retmæssige Herredømme, nøde de Regjeringens særdeles Omhu. Universiteter og Skoler oprettedes; og man viiste Folket en saa om Opmærksomhed, at af fire Embedsmænd i Colonierne vare de tre stedse indfødte Sydamerikanere. J Madrid var et særskildt Departement beskikket til at afhielpe enhver grundet Besværing fra de sydamericanske Colonier. Til forskjellige Tider ere Gouvernører derfra hjemsendte i Lænker, og, uden Persons Anseelse, exemplarisk afstraffede. Ja - vi tør opfordre Enhver til at nævne os eet eneste Exempel, at en Embedsmand i Colonnierne, som overbeviistes om Selvraadighed eller Udsuelse, er bleven ustraffet. Den spanske Regjering har stedse viist en ganske besynderlig Omhu for hine Colonier, der nu ved snedige Machinationer, - som vi ikke vil opholde os med at charakterisere, fordi vi ingen Deel have i dem - ere det fravristede. I Gammel-Spanien vare Monarchiets sydamericanske Undersaatter særdeles yndede. Af mange Exempler ville vi kun nævne eet. Hertugen af San=Carlos - først Ambassadør ved det engelske Hof, siden Premierminister i Spanien, - var en indfødt Sydamericaner.