Aalborg Stiftstidende, 1835-08-22
J sin Forordning af 16de Juni 1308 bod han: at alle Embedsmænd, Laugmænd og Amtmænd aarlig skulde gjøre Regnskab for alle deres Handlinger til to Afordnede, som Kongen udsendte i Rigets tre Parter, hvor han ikke selv kunde komme, samt at de engang aarlig skulde sende deres Skriver til ham med deres afsagte Domme &c. Da slog Gjenføddelsestimen for Frihedsaanden; medens den gjerrige, overmodige, egenraadige, pligtforglemmende Betjent, Hykleren og Voldsmanden skjælvede ved den kgl. Commissairs Ankomst, opglødedes Folket af Mod og Fædrelandskjærlighed, og nu gjenspirede den undersaatlige Tillid til Regjeringen, der saa sikkert kaster Glands over Kongemagten. Man kan ikke være Ven af det elskte Danmark uden inderlig at ønske vort Old velsignet med ligesaa glimrende Resultater. Vi stode længe i Formynderskab; smilede end Friheden os imøde, saa nedrullede dog Sisyphus's Steen - og vore Skuldre bøiedes atter af den Vægt, vil ønskede lettet. Vor berømte, allernaadigste Konge, vor gode Skytsengel, har ved Stænderloven ladet en ny So straale over Danmarks Hoved. J det vi tilønske den Lykke og Varighed i sit Løb, kunne vi ei andet end glæde os ved vor Konges ædle Villie til at vække Frihedsfolelsen hos sit slumrende Folk og til at brede Liv over den Almeenaand, der kun i dunkle Spor afmærkede sig hos Nationen. V. kunne ei andet end glæde os over, at Virkeiveren betvingen Slapheden i vore Foretagender, at vi begynde at afslibe vore forrustne Vaaben og vende dem mod Misbrugen af Astræas's Navn, at vi gjennembryde det uværdige Skillerum, som fremmed Myndighed og vor egen Servilitet opførte imellem Menneske og Menneske og at Frimodigheden, ei hæver tilbage for den angrebne Vældes forhen saa skræk kende Blik. Tiden vil maaske komme, da Uretfærdighedens Magtsprog skal hende paa Tungen og vore administrative Ujævnheder skulle vorde afglattede. Men, for at vorde fri maa man være fast, det vil sige: fast i Villien til at saadet Sande og Gode og til at bekæmpe det Onde; vi udsætte os ellers for et sørgeligt Tilbagefald. Vi maa ei forestille os, at den Frihed, hvorpaa Fornuften saalænge, har skreget, er en Assignation paa roligere Dage; de, der tale Menneskelighedens Sag, have kun liden No. Her et Beviis i det Mindre. Ligesom vi fra andre Kanter have seet Urigtigheder i nogle Bestyrelsesgrene udmalede, saaledes saae vi nylig Hr. Apotheker Dahlerup optræde mod Fattigvæsenet i Thisted. End er Commissionen ikke renset. Man har, som det synes, invita Minerva hvæsset Pen imed Hr. Dahlerup; han har ved sin Opfordring viist, at han ikke frygter Sagens retmæssige Undersøgelse; han har sat en følgeværdig Kraft imod de Sider, hvorfra man har søgt at bestride ham; i Løsrivelsen fra den tidligere Tvang vover han maaske dog ikke Lidet. Man forlade mig en Opgave. Kunde Thisted Skolecommission modtage de Didriksenske Gaver i Penge, faste Eiendomme og andre Effecter, uden at opfylde en eneste af de betingelser, hvortil Gaven var knyttet, uden i 15 Aar at aflægge noget lovligt Regnskab enten for Capital eller Renter og uden at være pligtig til efter Testamentets Bestemmelse at udbetale Donationer til de retmæssige Arvinger; kunde den, tvertimod Testator Villie, raade over det Holstske Legat, med mangfoldige Aars Renter, uden i fjerneste Maade at efterkomme Testamentets klare Puncter, hvilke særegne Forrettigheder kan da vel ikke ogsaa Thisted Byes Fattigcommission have vidst at underlægge sin Magte: Sandheden skylder den høistagtvare Hr. Provst Hertel den Erindring, at Misbrugen, af hine Legater ligger udenfor hans Embedstid her i Amtet. Farligheden aabner os sit Svælg ved Oppositionerimod det Offentlige; men Fornuften, Frimodigheden og Sandheden skulle beskjærme os, thi Landsherren vil kun hvad der er Ret. Retfærdigheden har ei kunnet forbigaae, ogsaa at inddrage Autoriteternes Vildfarelser under den nationale Krafts Udviklingslove. Vi ere altsaa berettigede til at angribe Misbrugene og til at søge dem hævede. Men nytte vore Bestræbelser, Hvilken Vei skulle vi betræde for at naae vort Maal. Dette er det store Spørgsmaal, vi ønske tilfredsstillende besvaret. Lader os forudsætte, at vi have opdaget betydelige Localfeil i Forvaltningen; vi gjøre med skyldig Ærbødighed Vedkommende Forestillinger om disse Feil; de rette dem ikke, vi give dem i de offentlige Blade en sommelig Paamindelse; det nytter Jntet; vi gjøre Motioner til Collegierne; men ErklæringsDæmonen hævder sin Rang, og vore Motioner falde bort vi bære Sagen for Publicum; den har kun Jnteresse for en ubetydelig Minoritet; et Par Stemmer lade sig maaske høre - men det bliver ved det Gamle. Naar Lovene maatte boies af Vilkaarligheden, urigtige Erklæringer fode uretfærdige Resolutioner, naar Collegilerne maatte nægte den Fornrettede Adgang til at afbevise de Erklæringer, der ere Skaber af hans Ulykke, Sandhed, og Ret strande paa Convenientsens Skær, naar Supplicanten ei er i Stand til at bringe sin Ansøgning for sin Konge, naar man seer den Synderlighed, at en formuende Pige gives Pension, medens den nægtes en fattig, men retskaffen 70aarig Enke, der ødelagdes ved vore pecuniære Omvæltninger og som har offret mange Tusinde Rigsbankdaler paa Statens Alter - til hvilke Midler skulle vi da gribe, ei for at see Embedsmanden revset - thi Hævn skulde være os fremmed - men for at see Feilen i Forvaltningen rettet? Lader os forudsætte: Hine Veie have vi forgiæves betraadt; vi have, uagtet de Tidsler og Torne, der ere stroede for os, beholdt hiin Fasthed i Villien; men vi ere indringede i Tvivlens Nat og vi samle i vort Mørke efter Lys. Pligten fører os videre og - allevegne ver Porten lukket. Gives der da vel noget bedre, Fornuften værdigere. Hedenoldets Skjød at fremdrage hiin nordiske Lov, og i dens Aand, skjøndt med de for vor Tid nødvendige Modificationer, udnævne Commissarier til at undersøge, paa kjende og rette de mødende Feil i Forvaltningen; Jeg indstiller denne vigtige Sag til Kyndigeres Prøvelse. Maatte endog kun 100 Familier, under overmodig Embedsmagt, tomme Lidelsernes Bæger: det var dog vel værd, at der blev fredet om disse Hundredes Rettigheder!! Mors, den 7de August 1835. C........¬