Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-08-01
Decretet og Avignon kan ikkun sætte dem i Forundring, som ikke noksom have studert Fremgangen i Nationalforsamlingen. Troe mig, min Ven, en stor Deel Medlemmer afskye dette Decret. Denne fornuftige Pluralitet. hører til intet Partie, smeeder ingen Kabaler, betiener sig af ingen Underfundighed og List hverken for eller imod Ministrene, hverken for eller imod Revolutionens Agenter: Men denne Pluralitet bestaaer af svage Mænd, og det er deres største Feil. Vore politiske Forsamlingers bedrøvelige Skiebne er denne, at et uvidende men dristigt, et umoralisk men haardnakket og ublue Menneske døver og overtaler tive fornuftige og indsigtsfulde Mænd, som allerede derfor give efter fordi de ikke. ere vandte til saadan Stormen, som daglig er nye for dem, og den have de intet at modsætte; hastig forfalde de i en Følesløshed, som forhindrer Agtpaagivenhed og Eftertanke hos dem, tilsidst vide de endog ikke hvad der foregaaer. Støjen bliver vildere, Galleriet klapper, Skrigen og Trudsel med Navnenes Opkaldelse styrter Forsamlingen i en convulsivisk Tilstand, og et Decret, som afgives under disse Omstændigheder synes Pluralitetens Udtryk, omendskiønt det Dagen forhen kun var optænkt af to eller tre og anden Dagen blev understyttet af fem eller sex Tilhængere, og saaledes aftvinges Forsamlingens Ladhed, Frygt og Sandseløshed., Hvilken Nation tør, efter denne Beskrivelse, misunde Frankerig sine Representantere; og hvilken Nation tør holde sig forsikkret om, at dets Representautere, meere eller mindre efter Folkets hidsigere eller koldere Karakter, ikke skulde vanslægte til lige saadanne Maschiner, naar ved Ligheds Lov enhver skal vælge, og enhver kan vælges, Endog Valgenes Misbrug selv i England ere en Slags Værn og Underhusets bedre Sammensættelse. Efterretninger om den nyelig afdøde Philosoph Cirutti. Joseph Anton Joachim Cerutti, født i Turin, blev opdraget paa Jesuiter=Collegium sammesteds, og formedelst hans Talenter optaget i Ordenen. Han blev Professor ved deres Collegium i Lyon. Meget ung endnu erholdt han i et Aar Prisen ved Academierne i Dion, Montauban og Toulouse. Afhandlingen for det sidste Academie var over det politiske Spørgsmaal, Hvorfor blomstre de nyere Repuliker mindre end de gamle, Man holdt længe J. J. Rousseau for Autor af dette Skrift. I Jesuiter=Ordenens første Forlegenheder skrev Cerutti en Apologie for samme under Kong Stanislaus's Tilsyn. Paa denne Maade kom han til Nancy. Yudet af Stauislaus, blev han anbefalet til Dauphin, Faderen til Ludvig den 16. Nu var han ved Hoffet og i Paris. Efter Dauphins Død levede han 15 Aar i Huset hos Hertuginden af Brancas. Endelig begyndte Revolutionen i Frankerig, og Cerutti udgav først i Aaret 1788 det bekiendte Skrift til den Franske Nation, som er et af de stærkeste. Siden den Tid har han idelig udarbeidet i samme Tone, mangfoldige flyveblade, Journaler a., især ogsaa Bladet for Landmanden, som alle have været Hielpemidler til Tænkemaadens Forandring i dette Rige. Neppe skulle man troe, at hans egen Tænkemaade havde et sandt Republikanisk Præg, naar man læser hans Testammente. Fleere Gange siger han deri, Det Lidet, som jeg eier, og denne fattige Philosophs aarlige Jndkomst bestod i 11 Tusinde Livrente, noget over 2000 Rigdaler, J hans Chatoulle, fandtes 400 Louisdor i reede Penge, Han giør Legaeer til hans Kammertiner og til fleere Leberie=Tienere. 2det Hefte. J dette Stykke anmelder Hr. v. Archen2 holtz den Nødvendighed hvori han har befundet sig at forlade Paris. Det indeholder forskiellige korte Afhandlinger. Julii Cæsars Karakteer ved Mercier. Nyt og vigtigt er ikke i dette Skrift; allene at Forfatteren har vildet udlede den Romerske Republiks Forfal¬