Aalborg Stiftstidende, 1837-01-11
Med Hensyn til det nye Attentat beskjæftiges Pariserne især af tre Spørgsmaale: 1) om Meunier er isoleret i denne Udaad, eller om han har Medskyldige og Medvidere, 2) Om det doctrinaire Ministerium vil forblive ved Noret, som Følge af det nye Attentat, eller om det havde staaet, fast nok alligevel, 3) Om dette Attentat vil komme til at lyttre nogen Jndvirkning paa den franske Lovgivning, med Hensyn til Jndskrænkninger af den Frihed, der endnu er tilbage. Det vil uden Tvivl endnu vare noget, inden selve Pariserne ville kunne besvare sig disse Spørgsmaale paa een nogenlunde afgjørende Maade. De nøies for det første med, af Bladene at øse nøiere Kundskab om den hæftede Forbryders Personlighed. J det hele har det allerede Meddeelte, ham angaaende, paa det Fuldstændigste bekræftet sig. Han har i 2 Aar arbeidet hos Sadelmager Lavaux i Gaden, Montmartre og først for 14 Dage siden forlod han denne, sin kjødelige Fætter og tog en anden Bopæl i samme Garde. Ved en anstillet Huusundersøgelse hos bemeldte Sadelmager traf man paa en Pistol, der var Mage til den, hvormed Attentatet udøvedes. Han inddrømmede, at begge Pistoler vare ham tilhørende og at Meunier ventelig havde, fravendt ham den ene. Ved Undersøgelsen af den kgl. Vogn, viste det sig, at en af Kuglerne - Pistolen har været ladet med flere - er bleven siddende i Kudskesædet. Da Vognen er kugelfast, er Skuddet ikke trængt gjennem Vogndøren, men ind af det aabne Sidevindue og ud af det forreste Karethvindue. Lavaux er naturlig arresteret og man har i senere Forhøre troet at komme efter, at Pistolerne, egentlig tilhøre Forbryderens for omtalte Onkel, en vis Hr. Barre, som tidligere har beboet Hr. Lavauxsse Bopæl og af Forglemmelse havde efterladt dem der. Jmidlertid ere de for Retten deponerede Udsagn altfor forvirrende til, at man endnu har kunnet faae noget nærmere Lys i Sagen, med Hensyn til, om Meunier virkelig har Medvidere eller ikke. Et Blad meddeler een Anskuelse, et andet en aldeles modsat. Saaledes erfarer man af en Journal, at Forbryderens Forældre have været hos ham i Fængslet, efterat deel fra først høiere Sted vare bemyndigede til at love ham en Formildelse i Straffen, naar han vilde bekjende hele Sandheden og at han derved havde ladet sig bevæge til at nævne et heelt Antal Medskyldige, til hvilke man da strax havde forføiet sig. J denne Fortælling finde andre Blade Hovedsagen utrolig, men inddrømme derhos Sandsynligheden for, at Forældrene kunne have havt den omtalte Bemyndigelse fra høiere Sted. En saadan Procedure synes altformeget at give Anledning til Mistanke, der kan styrte nesuskyldige i Fordærvelsen. Bladet National, gjør den, ikke uskarpsindige, bemærkning, at den Omstændighed, at Mennier saavelsom Alibeaud have seet sig foranledigede 1 til at fravende Andre Redskaberne til deres Forbrydelse, syetines at være tilstrækkeligt Beviis for, at de ikke have været at Medlemmer af noget Complot, thi, hvis de ikke stode isodilerede, vilde man vel have sørget for Vaaben til dem paa ersen anden Maade. Jmidlertid lader Regjeringen sig endnu de ikke afholde fra, at nytte ethvert nyt Udsagn til, at forøge nide Fængsledes Tal, af hvilke dog indtil nu Lavaux sydenes at være den meest Graverede. Det er et synderligt Sammentræf, at denne Lavaux netop befandt sig i den Afdeling af den ridende Nationalgade, som udgjorde Eskorniten bag Kongens Vogn, og at han ikke strax har gjenkjendt Meunier der paa Stedet, men hertil svarer han, at hans de Hest blev saa sky ved Skuddet, at den for Øieblikket gartelham nok at tage vare. At Meuniers Udaad iøvrigt har tjent Ministrene til at befæste sig i deres Poster, paastaaes nu, uden Omsvob, af i tiers-Partiets skarpsindigste Organer. Bladet, Temps " siger de herom ligefrem: "Kammeret er nu vendt tilbage til sin gamle Ængstelighed. De Valg, vi hidtil have seet, ere omtrent som om Ministeriet havde dicteret dem. Saaledes have J da et forsøgt Kongemord at takke for Eders Seier, I Herrer Doctrinaire. Mordet har foraget Uafhængigheden fra de parlementariske Sæder og anviist Frygten nien Plads i Stedet. Man kan - saaledes undskylder man delsig - dog ikke afvæbne Regjeringen under nærværende Om s stændigheder; man vil i Nødsfald bevilge den et nyt Oplags af September=Lovene!" Hertil vil det nu vel neppe komme, da den repressive Lovgivning imod Pressen allerede er saa stræng som den kan taale at være, en præventiv Lovgivning, der re ved Censur skulde holde Pressen i Ave, vilde, om den og er saa i Øieblikket kunde passere Kamrene, neppe passere et Frankrig og man erindrer ret godt, at det var et saadant 1 Forsøg, der fremkaldte Catastrophen 1830. de Deputerede Kammeret foretog den 28de Valget paa ussin Præsident, der atter traf Hr. Dupin, som af 367 de Stemmer havde 190. Hr. Humann havde 40 Stemmer, gelog Hr. Lafitte 24. Valget paa Præsidenter og SecreSaltairer i Kammerets 9 forskjellige Bureauer har just ikke relværet meget gunstigt for Ministrene, da af de 18 Valgte = 9 ere ministerielle, 8 af det tredie Partil, og 1 af den telegentlige Opposition syderste venstre Side); altsaa fuldkomsolmen Stemme=Liighed for og imod Ministrene. I Pairs=Kammerets Møde samme Dag foretoges første Valget paa Secretairer, som faldt paa Dhrr. de Caux, Tascher, Hertugen af Castries og Barthe. Derpaa forelæste Justitsministeren en Anordning, hvorved Pairskammeret beskikkes til Justitsret over Mordforsøget den forrige Dag. Hr. Frank-Carre skal fungere som Generalprocurator, og Dhrr. Plougoulm og Persil den Yngre skulle assistere ham. Kammeret traadte siden sammen som Justitsret, 1 og Præsidenten Hr. Pasquier begav sig til Fangen Fængslet. (Mere om Frankrig i næste Blad.)