Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-11
J Dagen No. 50 d. A. er saat i Anledning af det chirurgiske Akademie: "Disses (Humanorium) Studium vilde vel gjøre Adgangen til Examen ved det chirurgiske Akademie vanske ligere, men ogsaa langt hæderligere, end den i vore Dage er, ja upaatvivleligen kraftigst forebygge det høist fordærvelige Manuductionsvæsen, der, qvælende al Videnskabelighed, blot har til Formaal, ved alskens Manuductørkned at skaffe Candidaten heldigen frem til Examen men vist ikke at danne ham til en kundskabsrig og duelig Chirurg. Hermed kan sammen lignes, hvad Andre have skrevet om Manuductionsvæsen, saasom vor afdøde udmærkede lærde Professor Jacob Baden i hans Universitets-Journal o. fl. Nylig Conferenceraad Schlegel i hans juridiske Encyclopædie S. 665, hvor det heder: "Den, som udrustet med alle de fornødne Forkundskaber, dyrker Lovkyndigheden, trænger ikke til en saakaldt Manuduction; skulde denne endog lette ham Arbeidet, saa bør dog denne Lettelse forsmaaes, fordi den ordentlig viis opnaaes paa Grundighedens Bekostning Da Examinatorier holdes ved Universitetet, saa er endog en Repetent mod Slutningen af den juridiske Kursus mindre fornøden, som ellers med Hensyn til den forestaaende Examen kunde anbefales, for at forsikkre sig selv om sin Fremgang." Nyligen har og Prof. T. Baden yttret sig herom i Archiv for Psychologie o. s. v., 29 Hefte, ved Enden af Den patriotiske Tilskuers Kæremaal over Universiteterne saaledes: "Saavidt den patriotiske Tilskuer, som, ifald han levede op igien, vilde finde, at Alt, ham til Trods, er blevet ved det Gamle. Ja, han fik endnu flere Ting at revse, blandt andre, de siden hans Tid opkomne Manuducteurer, som kunne synes at giøre Professorernes Forelæsninger overflødige, og at tjene brøstfældige Faculteter til Stiver, iligemaade Professorer af Engle-Forstand, som, undergravende Rettroenheden, undergrave deres eget Facultet, og paa hvilke det passer, som Senekalader Jocaste sige til Polynices: Nemo sic vastat saa dee. Saa herier ingen Sit. A. H. Roticer om det danske Sprog. (Fortsættelse; see No. 8.) Bloch, Søren Nic. Joh., Professor, Ridder af Dannebrog, Rector i Roeskilde. Har udgav, Grundtræk til en dansk Retskrivningslære. Odense (hos Hempel) 1805. 76 S. 8. og Haandbog i det danske Sprogs Grammatik, 1ste Afdeling, Etymologie eller Formlære, ibid 1808. 155 Side 8. Ogsaa med Titelen: Encyklopædie af den hele for den studerende Ungdom nødvendige theoretiske Undervisning i Modersmaalet; 1ste Deels 1ste Hefte. Det første af disse Skrifter er kortelig rec. i d. Liter. Tid. 1813. No. 37. S. 5912. - Det sildigere udkomne Skrift: Fuldstændig dansk Sproglære, til Brug i lærde Skoler, og ved Selvunderviisning; 1ste Deel om Ordenes Dannelse og Retskrivning. Andet, aldeles omarbeidede Oplag. Odense 1817. XXX og 322 S. 8, forlagt af Hempel, er egentligen et nyt Værk. Forfatteren havde nemlig underkastet sin Bog en heel ny Revision, hvorved han da baade i Henseende til Jndhold og Foredrag fandt saa Meget at forbedre, at der neppe bleve to Regler i hele Bogen uforandrede, ja dens hele Indretning end- og blev saaledes omformet, at der snarere kan siges at være fremstaaet et ganske nyt Værk end en ny Udgave af det ældre." De tre Hoved egenskaber, som han paa det omhyggeligste har bestræbt sig for at give det, vare Rigtighed, Hensigtsrethed og Tydelighed. Det Første troede han at opnaae ved at lægge den nuværende Sprogbrug til Grund, og vogte sig for alle de Forslag til Forandringer, som vore nyere Tider have været saa frugtbare paa, men som dog en Grammatik, om de end i sig selv vare bifaldsværdige, ikke maa opstille som Regler, førend de ved et tilstrækkeligt Antal af klassiske Skribenters Overeensstemmelse kunne ansees for virkelig antaget Sprogbrug, skjønt den dog heller ikke, hvor de have nogen Rimelighed og betydelig Autoritet for sig, bør lade dem ganske upaaagtede. - Det andet Øiemeed, Hensigtsrigtigheden, stræbde han at opnaae ved stedse allene at agte paa Bogens Bestemmelse og det danske Sprogs Natur, og til den Ende forbigaae saavel hvad der, uden at vedkomme samme, sædvanlig overføres fra den latinske Grammatik, som og hvad der gaaer dybt ind i den almindelige eller filosofiske Grammatik og mere er theoretisk Speculation end sigtende til rigtig Anvendelse af Sproget i Skrift eller Tale." - - "Det tredie Øiemeed, Tydeligheden, maatte ikke allene reise sig af de tvende nysnævnte Egenskaber, men fornemlig og blive en Følge deels af en veltruffen Orden og naturlig Sammenhæng mellem Jdeerne, og deels af en saa kort, bestemt og populær Udvikling af samme, som Sagens Natur vilde tillade." Forfatteren har, mere end nogen Anden før ham, taget Hensyn til det Islandske, ved at udfinde visse Ords Etymologie, og at anvende denne overeensstemmende med Sprogbrugen. - Skriftet er kortelig anmeldt i J. K. Høsts Søndagsblad 1818 No. 6. S. 2324, udførligere i Literaturtidenden 1821. No. 2. 3. 4. S. 1725. 3868. De tilbagestaaende Dele, nemlig en fuldstændig dansk Syntax, og om det bliver mig, siger Hr. Forf., muligt, ogsaa en Stiillære eller den æsthetiske Sproglære, skal følge, saasnart Tid og Omstændigheder tillade mig at fuldføre disse Arbeider." - Over 8 Aar ere siden forløbne, og det er beklageligt, at disse Fortsættelser savnes, hvortil Aarsagen skal ligge i Mangel paa Forlægger.