Aarhuus Stifts-Tidende, 1829-03-20
Engelland. Det vovelige Spil imellem det katholske og protestantiske Religionspartie er begyndt. Endskjøndt man vidste, at der først vilde blive aabnet Kl. 6 Aften, var Underhuset ligesom beleiret af den utaalmodige Mængde lige fra Kl. 10 om Morgenen den 5te dennes, og inden faa Minuter vare alle Sæder paa Galleriet saapakfulde, at man var nærved at klemme hverandre ihiel. Efterat nogle Bønskrifter endnu vare fremlagte, raabtes fra alle Sider med Heftighed: Hr. Peel i Hr. Peel hvorpaa Denne begyndte med at oplæse den Deel af Trontalen, som angik Jrlands katholske Anliggende, og derpaa selv holdt en Tale, som varede over 4 Timer og indtager over 13 Spalter i Koureren. Forslaget gik ud paa, at Huset vilde forene sig til en almindelig Committee, for at tage de Love, som belægge Hs. Majestæts romersk katholske Undersaatter med borgerlig Udygtighed, i Overveielse. J dette Øiemed fremsattes 15 Puncter, hvoraf de vigtigste: 1) at Katholikerne tilstaaes ligeBorgeret som andre Undersaatter; 2) uden Jndskrænkning tilstædes Sæde i Parlamentet, imod at aflægge en foreskreven Eed; 3) kunne beklæde alle Embeder, med Undtagelse af Lord=Kantsler eller Lord=Lieutenant i Jrland, samt ved den herskende Kirke, de geistlige Retter, Stiftelser, Universiteter &c.; 4) de særskilte Straffelove imod Katholikerne ophæves. Flere Lemmer talte for og imod, og tilsidst blev Mødet saa stormende, at Forhandlingerne Kl. 1 om Natten udsattes til den følgende Dag, da det atter gik løst. Jsen er saaledes brudt: men at det bliver en haard Nød at knække for Hertugen af Wellington, derom vidner hans gjentagne Besøg hos Hertugen af Cumberland, Grev Eldon m. Fl., som og de idelige Kabinetsraad, og de offentlige Fonds Synken a. Aviserne raabe til Wellington : "Seier eller Død! Der gives ingen Rettrade." Ja En af Parlaments talerne, Hr. Wilson fra Yorkshire, sagde reentud: "Jeg beklager, at Ministrene kunne tilraade Kongen et Skridt, som kan bringe hans Hoved paa Skafottet!" Biskoppen af Bath erklærte, at han før vil lade sig kaste i Tower førend han giver sit Minde til at man nedriver Konstitutionens Bolværk: o. s. v. Jngen har, endnu hidtil, vundet mere ved disse Parlamentspectakler end Lommetyvene, som i Trængselen skulle have gjort uhyre Bytte, thi det gik saa frygteligt til for at komme ind, at man rev Folk, hvoriblandt mangfoldige Damer, Klæderne af Kroppen. Pøbelen var næsten ustyrlig, og der skreges uophørligt mod Katholikerne, især naar der kom et Parlamentslem kjørende, og fremfor Alle da Wellington indtraf Portugal. Professor Morato Roma var just ifærd med at høitideligholde sin Søns Bryllup, da han den 10de Febr. blev hæftet i Lissabon. Politiesoldaterne toge hele Selskabet til Fange, lode Herrer og Damer, bringe hver for sig i et Sideværelse, og visiterede dem den paa det nøieste, ligesom de ogsaa randsagede det hel Huus; dette varede til Kl. 3 om Morgenen, da Fruentimmerne først bleve bragte hjem, ligesom ogsaa Brudeparret, i hvis Bopæl den samme strenge Randsagning gjentoges. Det mandlige Selskab blev om Natten slæb 2 Mile bort til Politiemandskabets Qvarteer, og derpaa om Morgenen Kl. 10 til Fods gjennem den folkerigste og i Henseende til Pøbelen værste Deel af Staden til det skrækkelige Limociro=Fængsel, hvor de forefandt Hr. Roma og hans øvrige Sønner. Siden den Tid ere alle Privatselskaber i Lissabon ophørte. Enhver, der om Aftenen lader sig see paa Gaden, Mandfolk eller Fruentimmer, bliver visiteret, og om Dagen blive alle Personer, der staae sammen 4 i Tallet, fængslede.