JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-16
Den 7 Juli d. A. feiredes i Berlin den berømte Astronom, Prof. og Dr. J. C. Bodes 50de Aars Embedsjubilæum. Den første Foræring, hvormed Jubeloldingen blev overrasket, var den Russisk Keiserl. St. Anne Orden af 2den Classe, som den russiske Gesandt, Grev v. Alopæus, oversendte ham i sin Monarks Navn den 1ste Juli. D. 2 Juli gav Syngeacademiet et offentligt Auditorium ham til Ære, om Aftenen samledes den Hædredes Slægtninger og nærmeste Venner i hans Huus, for at høitideligholde hans Jubilæum; men den egentlige Fest fandt Sted den 3 Juli, da en Deputation fra det naturforskende Selskab, hvis Senior og eneste endnu levende Medlem, der deeltog i Stiftelsen, Bode er, overbragte ham et Sølvbæger med en passende latinsk Jndskrift, Derpaa overbragte ham Ministeren for den offentlige Underviisning, Friherre v. Altenstein, ledsaget af Statsraaderne Nicolovius og Savern, en Kongel. Cabinetsordre, hvori Kongen lykønsker ham til hans Jubilæum og forlehner ham med den røde Ørns Orden af 2den Classe, som et Vidnesbyrd om hans Fortjenester af Videnskaberne. - Bode er født den 19 Jan. 1747 i Hamborg, hvor han i sit 17de Aar allerede hialp sin Fader, der var Forstander for en Læreanstalt for unge Kjøbmænd. Han blev snart bekjendt med den berømte Mathematiker Dr. Busch, og af ham opmuntret til det astronomiske Studium, som han paa egen Haand havde begyndt. Allerede 1766 udgav Bode en Afhandling om Solformørkelsen d. 5 Aug. s.A., og 1767 det første Udkast til Anleitung der Kenntnis des gestienten Himmels", et Værk, som siden har oplevet otte forøgede Oplag. Det andet Oplag udkom 1772, og efter Prof. Lamberts Forslag blev Bode f. A. med Kong Friedrich den Andens Samtykke udnævnt af det Berliner Videnskabers Academie til dets Astronom. En Stiernegruppe ved Kepheus, Kassiopea, Andromeda, Persens, Pegasus og Svanen forbandt han til Stiernebilledet Friedrichs Ære. En Straalekrone forener Sværd, Pen, Palme og Oliegreen, og dette Stiernebilled blev indført i det Himmelkort, hvorover han d. 24 Jan. 1787 holdt en Forelæsning i Academiet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-16
Den nyligen afdøde bekjendte humoristiske Forfatter Ernst Theodor Wilhelm Hoffmann, var født 1775 i Kønigsberg i Pr., og fremtraadte ikke førend i sit fyrgetyvende Aar som Forfatter. 1814 udkom hans Phantasiestykker i Callots Maneer, der især af Damer bleve saa ved modtagne, at han i de sidste otte Aar stræbte at indhente, hvad han havde forsømt i de foregaaende. Hans sidste Arbeide af Omfang var Meister Floh. Hans Fortællinger vare fulde af Elementaraander, Diævelskaber og Hexerier. Jøvrigt besad han og et fortrinligt musicalsk Talent, foruden mange smaa Talenter. Et Beviis paa hans productive musicalske Kraft er den store af ham componerede og ofte med Bifald opførte Opera Undine, efter et Eventyr af Fonque.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-16
Kjøbenhavns Børs, d. 16 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1 s. Obligationer (med Rente fra 11te Juni 1822) 75 a 75 1/2. Nationalbank-Obligat. (af Laanet den 2 Februari 1820) 100 a 100 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) ell. 126 Rbdlr. Sedl. pr. 100 Rbdl. r. S. - Norske Rigsbanksedler 11 7/8 a 12. - Svenske Sedler 61 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-16
Anecdot. Da Voltaire blev lysten efter at optages som Medlem af Videnskabernes Academie i Paris, skrev han et Værk under Titel: Les elemens de la philosophie de Neuton, mis à la Portee de tout le monde (den Newtonske Philosophies Grundsætninger, efter alle Folks Fatteævne, og sendte, for at bane sig en desto sikkrere Vei til Academiet, et Exemplar deraf til alle Medlemmerne; men han blev imidlertid ligefuldt afviist. Den bekiendte Abbe Dessontaines, benyttende sig af denne Omstændighed, anmeldte Værket i et Literaturblad meget fordeelagtigen, men paaankede som en grov Trykfeil, at det accentuerede e i porte var overflødigt; der burde læses, Mis 4 la Porte de fort le monde (lagt for hver Mands Dør). Dette blev en Grund til det uforsonligste Had mellem begge disse Lærde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-16
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Vi ville ikke trætte Læseren med flere Exempler paa den menneskelige Aands Vildfarelser i Mørkhedens og Barbariets Dage. Kun maa vi endnu bemærke, at Anklagelsesmaaden var i Formen den samme, som endnu i criminelle Sager. Beskyldningen skulde bevises med Vidner, hvilket ikke faldt vanskelig, og Jnqvisiteens egen Tilstaaelse var nødvendig, hvilket ogsaa da var let at erholde, da man havde Pinebænke, der vare sande Dunkrafter for skjulte Sandheder. J Almindelighed var det Folk af de allerlaveste Stænder, der faldt som Offere for Tidsalderens Overtro. Baade Ondskab og Dumheden havde her et stort og frit Spillerum. Vilde Nogen sin Fiende til Live, saa behøvede han kun at anklage ham for Troldom, og der manglede da ikke paa usle og lavtænkende Mennesker, der vidste at fremkomme med Ting, der vakte Mistanke om Troldom. Dommerne vare overtroiske Persover, der desuden holdt sig strængeligen til Recessens Ord, og som førte det dummeste Tøi til Protocol. Dette Uvæsen blev drevet langt ind i det syttende Aarhundrede. Endnu 1652, altsaa i Frederik den Tredies Tid, dømte Byfogeden med Borgermester og Raad i Ribe en Qvinde ved Navn Anna Struds til at brændes, paa Grund af Troldom. Forhøret blev optaget af Slotsskriveren Povel Jensen, paa hans gunstige Herres og Hosbonds Hr. Mogens Se steds Vegne. Denne Qvinde var vel den sidste, der i Ribe blev brændt for Troldom, men da endnu senere samme Straf gjeldte for denne formeentlige Forbrydelse, saa kan der vel antages, at dette Offer for blind Overtro neppe var det sidste, der, saa nær det attende Aarhundrede, faldt i Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Jndenlandske Efterretninger. Mariboe, d. 12 Juli. Ved at rense Gloslunde Kirkes Hvælvinger den 2den d. M. blev, ved at opgrave Kalken, fundet under samme endeel Tinfade, Tallerkener, Skaaler, Lysestager, Lyseplader, Messingdækler o. s. v. Paa disse Mobilier stod udgravet et adeligt Vaaben med Bogstaverne: H. og Aarstallet 1651. Tvende Dage derefter blev funden et ordentligt Leie af Straae, og i en Pille fandtes et dybt Hul. Man mener, at bemeldte Kirkes Hvælvinger har fordum under en Krigs Rædsler været et Tilflugtsted for en eller anden adelig Familie her i Lolland. - En Præst her i Lolland har, efter 3 Potter Raps Udsæd, avlet 5 Tdr., og en Skolelærer, efter 2 Potters Udsæd, 4 Tønder. Ved den sidste skrækkelige Hagelbygge tog endeel uhøstet Raps Skade i Vængerne her ved Mariboe. - J Dag om Eftermiddagen regnede og tordnede det temmelig stærkt. Uagtet vi i den senere Tid have af og til faaet megen Regn, saa er dog endnu paa sine Steder den gjennemtørrede Jord høist vanskelig at pløie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Efter en Reisendes Udsagn skal, formedelst den længe vedholdende Tørke, ikkun lidet Vaarkorn være saaet paa Møen; det samme skal og være Tilfældet paa adskillige Steder i Sjælland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
J Hr. Hempels fyenske Avis af 15 Juli læses følgende: Spørgsmaal. Kan en bekjendt bemidlet Mand forsvare at afspise sine Creditorer med en Declaration som denne: "Mine Venner Vel var det min Hensigt nu som hidtil at give Enhver Sit, men da mine Jorder og Tiender indbringe mig Jntet; da mine Fæstere af Nødvendighed betale mig Jntet, da Renter og hypotheserede Capitaler som vare opsagte, endog efter overgaaet Dom og mange derved forgiæves havte Omkostninger, reducere sig til Jntet, eller mindre end Jntet; da der, efter at jeg har faldholdt større eller mindre Dele af mine Eiendomme, er buden mig Jntet, og da jeg, paa Forslag at gjøre Laan, har som ærlig Mand troet det min Pligt, maaskee imod Nutids Praxis, at declarere det som uvist om jeg igjen kunde betale, og man naturligviis som følge deraf laaner mig Jntet, saa maa J gode Venner finde Eder i at J for Tiden faae - Jntet. (?) - Denne Qvæstion bedes af competente Dommere drøftet og et godt Raad givet Creditorerne. Hindsholm, d. 12 Juli 1822. Omkring ved Salbye og Mesinge have Lammen faaet en slem Fiende i Maaren, thi Hund eller Ræv er det neppe. Den bider de tøirede Lam i Struben, udsuger Blodet og napper Halen af, som er den en Lækkerbid. Dyret ligger ellers ufortæret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Munkebo Banke fordriver mange gode Regnbyger fra Kierteminde og Hindsholm, især naar Vinden er S. V., hvilket Man ofte har erfaret, hvorfor det var nyttigt at dens Høide blev formindsket, naar dens Jndvolde kunde lønne UmaOdense, d. 16 Juli. Vort store St. Knuds Marked havde talrigt Besøg, men af Gjæsterne vare flere Tilskuere end Kjøbere. Af den flittige Sletteboers Frembringelser, Lærreder og Dynevaar, var her en betydelig Mængde. Det store Torv var som oversaaet med alskens Borde og Boder, som det for Mange vel neppe lønnede Umagen at opreise og nedtage igjen, hvortil Regnen da ogsaa bidrog, især om Løverdagen. Uagtet den store Forsamling af Mennesker, fornam Man ikke til nogen Uorden, og naar begge Stemmer maae høres, have vore Markeder, med al den Skrigen over deres Unytte, dog ogsaa deres gode Sider, om endog blot som Leilighed til en glad Sammenkomst for Bekjendte blandt Almuen, den Man dog ikke heller burde misunde enhver Fornøielse og sømmelig Sinds Adspredelse. Misbruges kan Alt i Verden; men dette er ikke Grund nok til strax at ville have det afskaffet. - Ved den aarlige Stutteriebesigtelse, som foretoges her i Torsdags, blev første Præmie, 50 Specier, tilkjendt en Bonde fra Aborre for en brun Hingst, og anden Præmie, 20 Specier, Lars Pedersen, Møller fra Fieldsted for en sort dito.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Syd-Vest faaes fra Nyborg i Løverdags Aftes atter en betydelig Jldløs, som nu erfares at have været en Gaard i Rønninge, hvis Beboer efter Sigende skal sidde med Kone og 12 Børn. Efterat det havde regnet hele Dagen forud, til Vi Natten imellem Løverdag og Søndag en stærk Storm af Nordost, hvorhos det uophørlig øste Vand ned. Man befrygter at spørge Ulykker efter dette nye Uveir, som især er til Skade for Rapshøsten, der allerede i nogle Uger har været i fuld Gang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Aalborg, d. 13 Juli. Onsdagen den 10de dennes var Præsteordination i Budolphi Kirke, hvor Candidatus Theologiæ Herr Christian Friis, allernaadigst beskikket til Sognepræst for Tømmerbye og Lild Menigheder i VesterhannHerred, blev indviet til Lærembedet i Kirken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Ved denne Høitidelighed holdt Hs. H. Herr Biskop, Commandeur Jansen, en Tale over Phil. 3, 17: "Værer mine Efterfølgere, og agter paa dem, der vandre saaledes, som de have os til Exempel, og fremstillede i Anledning heraf: "Det evangeliske Læreembedes velsignede Frugter, naar Lærerne give gode Exempler." Ordinatus Herr Friis prædikede over Ap. G. 16, 30, 31; Theema: "Hvorledes en sand og levende Troe paa Jesus Christus beroliger Menneskene." Herr Pastor Henneberg intimerede over Ap. G. 18, 9, 10. Thema: "Trøst for den retsindige Religionslærer imod den Frygt, som kan overfalde ham under hans Embeds Førelse."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Aalborg, d. 15 Juli. J Gaar holdt Herr Pastor Thisted, som flytter til Kjøbenhavn, sin Afskedsprædiken i Budolphi Kirke. - Paa Onsdag giver Sangeren Hr. Coppello fra München.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Concert paa Compagnihuset. Viborg, d. 13 Juli. Veiret er nu paa nogle Dage ret gunstigt for Marker og Haver; det regner af og til. - Man har det Usædvanlige i Aar, at visse Plantesager som staae til Frø, i Aar kan, da det allerede er modent, saaes og komme til Nytte i Sommer. - Vikkerne have, af Mangel paa Regn, givet maadelig Afgrøde i Fodret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Kjøbenhavns Børs d. 19 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1 s. Obligationer (med Rente fra 11te Juni 1822) 75 a 75 1/2. Nationalbank-Obligat. (af Laanet den 2 Februari 1820) 100 a 101 Rbdlr. r. S. (uden Renter) ell. 126 Rbdlr. Sedl. pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Rigsbanksedler 11 3/4 a 112. - Svenske Sedler 61 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-20
Charade. Hvis mit Hjerte – uden dog at synde Rørtes, Pige, af Din Engleglands; Hvis jeg henrykt ofrede Din Ynde Af Forglemmige en lille Krands, Og Du saae til denne Krands i Vrede, Hør da, hvad de To alene bede. Eller, hvis min Krands Dig ei behaget, Kun fordi jeg selv mishager Dig, Frygt da, Skjønne, ei for mine Klager, Frygt ei, at Dit Blik skal mede mig; Selv jeg Dig vil flye, tilbedte Pige, Mit Farvel Dig Gaadens Tre skal sige. Eller dersom – og tør jeg det tænke? – Dersom jeg, Amata, var Dig kjær, Villig bærer Slaven da sin Lænke, Thi hans Tanke Dig tør være nær. Da vil Blomsten, som de Fire række, Kierlig Mindet i Din Barm opvække. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. som oc 80000 Nittende Aargang. No. 59. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 23 Juli 1822.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
Om Licitationer. Det er bekjendt, at naar en offentlig Stiftelse, Indretning eller Corporation vil have et bestemt Arbeide forfærdiget, eller visse Fornødenheder leverede inden en fastsat Tid, saa henvender man sig sjeldent til den Professionist, der leverer bedste Arbeide til billigst Priis, eller til den Kjøbmand, der leverer gode Varer til lettest Kjøb, men indbyder Professionister eller Kjøbmænd til en Concurrence, man kalder Licitation, hvor den Ene underbyder den Anden, og den Mindstbydende faaer Hammerslag. Man har ikke saa ganske sprogrigtigen kaldet en saadan Concurrence Licitation, for at skille den fra Auction (Forøgelse), hvor den Høistbydende faaer Hammerslag. Men Licitatio betegner oprindeligen ikke andet end Byden, især paa Auctioner. Man kan have havt en dobbelt Grund, hvorfor man indførte Licitationer. Den første var den simple: Arbeidets eller Fornødenhedernes Erholdelse til en saa billig Priis, som mueligt; den anden var Ønsket, at en saadan Handling maatte have saa megen Offentlighed, som mueligt, paa det Enhver kunde overbevises om, at Vedkommende ikke lode sig lede af Gunst eller Gave.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
Fra denne Side betragtet ere Licitationer meget anbefalelsesværdige. Men i andre Henseender ere de ogsaa forbundne med adskillige Uleiligheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
Enhver fornuftig Privatmand holder sig helst til den Professionist eller Kjøbmand, som Erfaringen har lært ham, er han behandles redeligst og billigst af. Uden skjællig Grund henvender han sig ugjerne til nogen Anden, om hvis Redelighed og billighed han først skal overbevise sig Den modsatte Vei følge derimod de, der lade erhvert Arbeide, de ville have forfærdiget, og hver Fornødenhed, de ville anskaffe sig, stille til Licitation. Den private Mand veed, at en Arbeider er sin Løn værd, og at enhver Vare, naar den skal være forsvarlig, bør betales Sælgeren saaledes, at han ikke blot ei taber derved, men at han og saa kan have en billig Fordeel. Licitationers Foranstaltere tage ikke Hensyn hertil; de ville have Arbeidet eller Varene til en mueligst lav Priis, ligemeget om den, der paatager sig at levere samme, taber derved eller ei. Naar altsaa en Licitation anstilles, hvor en Mængde Mennesker kappes om, at nedsætte for hverandre Prisen saa dybt som mueligt, saa synes Meningen her, at een af Parterne skal føres bag Lyset. Leverer den, som har paataget sig Arbeidets eller Varenes Leverance, samme forsvarlige, og dog til en saa lav Priis, at han nødvendigen maa tabe derved, saa tages han ved Næsen, og leverer han samme vel til en urimelig lav Priis, men af saa slet Beskaffenhed, at han derved indhenter det Tab, han ved at levere bedre Arbeide eller Varer vilde nødvendigen lide, saa tages de, der have ladet anstille Licitationen, ved Næsen. Det Tilfælde kunde derfor vel indtræffe, at man, naar Alt kommer til Alt, maatte give Licitanten paa hans bønlige Forestilling, at naar han skal opfylde sin Forpligtelse, han nødvendig maa blive ødelagt, af Medlidenhed, et Tillæg, som, sammenlagt med den liciterede Priis, oversteg langt den, for hvilke andre Bydende havde kunnet levere samme Arbeide eller Varer. Stundom kunde man og blive nødsaget til, ganske at lade Licitanten slippe for at præstere hvad han havde paataget sig. Men ofte vil hans Præstation være saa slet, at man igjen maa vende tilbage til den Mand, man var vant til at have at bestille med, og som vel lod sig betale dyrere, men ogsaa leverede bedre Arbeider eller Varer. Hvilke uberegnelige Uleiligheder man allerede har seet flyde af en utidig Licitations besparelse af en ubetydelig Sum, derpaa mangler endog Historien vel ingen Exempler. Det er naturligt, at ved en Licitation indfinder sig Folk, som det ene er om at gjøre, at faae Arbeide eller Leverance, uden at tænke paa, hvorledes de i Tiden ville opfylde deres Forpligtelse, naar kun A. eller T., som er deres Uven, ikke faaer samme. Ucalculeret Vindelyst og Misundelse spille derfor ofte en ikke uvigtig Rolle ved saadanne Licitationer. Det rigtigste var maaskee i de fleste Tilfælde, ganske at afskaffe dem, men for dog at beholde den næsten eneste gode Side deraf - Offentligheden - vilde det være godt, at alle offentlige Jndretninger aflagte offentlig Regnskab for deres Udgivter. Derved vilde al Misbrug kunne forebygges.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
J Anledning af Stykket: At fremme Jndustrie, i No. 36.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
Det danske Folks Jordbrug, Søefart og Jnbustrie ere under nærværende Conjuncturer kun i maadelig Forfatning; hvad den sidste angaaer, da staaer den formodentlig kun til at redde, ved det forhen her udviklede Prohibitiv-Systems Antagelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
En Anti-Jndustrieussindet fremkommer imidlertid i dette Blad med den Mening, at det prohibitive System ikke passer sig for Danmark, og at Jndustriens Fremme vel var ønskelig, men at andre Midler til dette Øiemeds Opfyldelse behøves. Alt Slags Tvang er ikke behagelig, og bør med yderste Forsigtighed bruges. Jmidlertid, naar Landets Vel, i occonomisk Henseende, fordrer det, bør denne vigtige Gjenstand først komme i Betragtning, og det kan ingen Tvivl være underkastet, at det vilde være overeensstemmende med Landets sande Fordeel, om vi ei behøvede at ind forskrive fremmede Jndustrieartikler, men saae os istand til at hielpe os med de i Landet frembragte. Toldafgifterne ere trykkende for Kjøberen og generende for Kræmmeren; begge vilde altsaa være tjente med, om Tolden blev afskaffet, hvilket ved Prohibitivsystemets Antagelse opnaaedes. Vel siger man: Kunne de indenlandske Fabriker ikke nu trives, naar 30 pC. af Varer, som indforskrives, svares, saa maa vi ikke tænke paa Fabriker her i Landet; men her kan meget indvendes imod: 1) Svares aldrig de 30 pC. af Varenes fulde Beløb; thi Klæde, som i Boutiqverne sælges for 10, 12 a 15 Rbd. pr. Alen, har maaskee kun svaret 1 a 1 1/2 Rbd. pr. Alen, fordi disse Klæder ved Toldbodauctionen kun ere gaaede i 3 a 4 Rbd. pr. Alen *). 2) Haves i Udlandet Udførselspræmier, maaskee i nogle Lande indtil 10 pC. Fabrikerne i Udlandet ere for det meste skattefrie, hvilket ikke er Tilfældet hos os; men de store Fabriklocaler her maa baade svare betydelig Grundskat, og, naar Bygningerne ere høit assurerede, desuden de fulde svære Renter til Rigsbanken, hvilke begge Skatter Bøndergaard ere saa godt som fritagne for. 3) Er i Udlandet ikke som her, Mistilliden, hvilken er en Følge af en foregaaende Pengeforvirring, og af andre Grunde, saa stor, at Handel paa Credit ganske er forsvunden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
En udenlandsk Fabrikant har maaskee Arbeidslønnen 50 pC. lettere end vi, og seer sig desuden istand til, formedelst Overflødighed af Fonds, at tilbyde sin Kjøber 6 a 9 Maaneders Credit, hvilket er meget tillokkende for en Kræmmer, der bliver envilu mmo*) Denne Afgift bliver endnu mindre betydelig for Landets Casse, naar man betænker, at den her, som i Norge, afgaaer meget til de Mænds Lønning, som bruges til Jncassationen. desuden, som forhen er meldt, bestandig opmuntres af Probenjunkere, som vor Hovedstad oversvømmes af Under saadanne Omstændigheder maatte man undres over, at der endnu er een eneste KlædeVævestoel i Gang deraf. Fabricationen er imidlertid siunken saa meget, at af 3 a 400 Stole, som i Krigens Tid vare i Drivt, nu kun 70 ere tilbage, som arbeide.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
En trykkende Armod iblandt den simplere Classe, som ved Fabriker kunde og burde sysselsættes, har siden Fabrikernes Forfald her viist sig, og Fattigskattens Tiltagen, og Mængden af dem, Fattigvæsenet underholder, beviser denne Paastands Rigtighed. Frihed i enhver Henseende, og i Handelen, i Særdeleshed, er ønskelig, men Handelsfriheden, maa være almindelig og udstrakt, og antagen i alle Lande, thi naar det ene Land alene vil udføre sine Productioner, og tvinge det andet til at modtage samme, da vil i det Land, som tillader Jndførselen, opstaae en Underballance i Handelen; Saldo maopgjøres med Sølv, og Fattigdom og deraf følgende Uheld vil vist blive en Ruin for den Stat, hvor under saadanne Omstændigheder mere indføres end udføres. Skulle vi altsaa gjøre nogen Opofrelse, saa vil det være i statsoeconomisk Henseende klogere, om denne Opofrelse skete i Faveur af vore indenlandske Fabriker, endskiønt jeg er overbeviist om, at en Alen Klæde, ved Prohibitivsystemets Jndførelse og Toldafgivtens Afskaffelse, neppe vilde være saa dyr, i det mindste ikke dyrere, end Klædet nu er, da Tolden svares. Toldafgifterne ere rigtig nok en Jndtægt for Statscassen, men man kan med føje ansee denne Jndtægt som dyrekjøbt, naar man med Vished kan antage, at for 1 Rbdaler der kommer ind, maa 4 a 5 Rbdl. gaae ud af Landet. Desuden har man i Engelland, Frankrig, Sverrig og Rusland, ved at antage Prohibitivsystemet, viist, at man ansaae samme for det fordeelagtigste, og dersom dette virkelig er Tilfældet, hvilket vel ingen Tvivl kan være underkastet, da er kun tilbage at ønske, at man ogsaa i Danmark heri vilde følge disse Landes Exempel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
Indenlandske Efterretninger. Odense, den 19 Juli. Efterat der herfra i Onsdags Aftes var seet hyppige Lynglimt i Øst, trak i Gaar Morges omtrent Kl. 9 et temmelig stærkt Tordenveir op i Sydost, som, ledsaget af Regnbyger, drog her over Byen Nordost paa hvorved Lynilden, efter Sigende, skal have slaaet ned i en Hauge ved Aaen, men man har dog ikke hørt til nogen anrettet Skade andensteds.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
Aalborg, den 17de Juli. Ballet i LundbeSkov, hvis Bestemmelsestid, den 15de Juli, var publiceret i Aalborg Adresse-Avis, besøgtes af en Mængde Mennesker fra Aalborg, Nibe, Løgstøer og Omegnen. - Jkke langt fra Kjøbstæden Nibe, tæt ved det smukke Herresæde, hvoraf Skoven har sit Navn, ligger en lille Dal, paa alle Sider omringet af Træer og Buske. J Midten af denne Dal havde man opreist Dansesalen, et ziirligt Telt, hvis Overdække til begge Sider var aabent, og forresten festlig decoreret med Krandse og gjennem Nattens Mørke herlig oplyst. - Ballet begyndte med den lyse Dag og varede til anden Dags Morgen Kl. 7. J Selskabet herskede Fred, Enighed og Munterhed, og det vedvarende smukke Veirligt forhøiede Sommerfesten og dens Glæde. Under Musik af blæsende Jnstrumenter marscherede man om Morgenen ind i Nibe, hvor et Vivat for Skovballets Entrepreneur endte Festligheden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-23
Onsdagen den 17 Juli var en for Altona's Borgere og Jndvaanere høist glædelig Dag, i det den længe paatænkte, men af Tidernes Tryk og andre Forhindringer standsede, Forsørgelses anstalt for svage Gamle og ulægelige Syge, høitidelig blev indviet og taget i Besiddelse af dens tilkommende Beboere. Ligesom den 4 April 1821, om Middagen, Grundstenen til den nye Bygning blev lagt af Herr GeheimeConferentsraad og Overpræsident Greve v. Blücher-Altona, saaledes tog den 17 Juli, paa samme Tid, i hans Nærværelse og i Overværelse af Magistraten, Geistligheden og en talrig Forsamling, Jndvielseshøitideligheden sin Begyndelse.