JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Det var saare naturligt, at ogsaa de tydske Menigheder i Kjøbenhavn med særdeles Kierlighed og Omhu vilde søge, at høitideligholde den Mands Hukommelse, der jo, som Tydsker, først og fornemmelig har levet og virket for Tydske. Og, i hvilken Menighed kunde dette vel skee med inderligere Glæde, end netop i den, under saa værdig en Lærer, som Hr. Dr. Kochen er, ligesaa hastig, som lykkelig, til et nyt Liv igjen opvakte St. Petri Menighed, Og sandeligen, den tydske St. Petri Kirke trængte ikke til, ved mere, end eengang igjentagne Bekjendtgjørelser og Kirkemusik, eller ved møisommeligen at oplede og sammensøge unge Piger og et musicerende Personale, at didlokke Tilhørere, eller maaskee rettere sagt, Tilskuere. Hiin tydske Luther, troer jeg neppe, vilde have nedværdiget sig til saadanne Konstgreb, ja, de vanhellige, i en vis Henseende, endog det allerhelligste, fordi Guds Ord ikkebør faldbydes. Conf. Matth. 7, 6. Altsaa kun efter Anordningens udtrykkelige Ord, blev, Søndagen, førend Jubelfesten begyndte, bekjendtgjort for Menigheden fra Prædikestolen, at og hvorledes denne Fest de tre Dage igjennem skulde høitideligholdes; og dette i et Sprog, som maatte gaae til Hjertet, fordi enhver saa tydeligen kunde føle, at det kom fra Hjertet. Og, saa begyndte da nu med den 31de October denne ogsaa i St. Petri Kirkes Aarbøger evig mærkværdige Fest. Det skal, som man siger, allerede længe have været brugt af Hr. Dr. Kochen, naar flere Festdage fulgte paa hinanden, at deele den Materie, der skulde tales over, for des grundigere og tydeligere at kunne udvikle samme. Hvem det ikke er at gjøre om dette store Øiemeds Opnaaelse, kan rigtig nok lettere vælge for hver Dag en nye Titel til en tom Bog Men ikke saa Hr. Dr. Kochen. Ogsaa dennegang deelte han sit valgte Thema i tvende Deele - det ypperlige Theema nemlig: Den af Luther og hans Medhielpere møisommeligen, men lykkeligen opnaaede, i dens velsignelses rige Jndflydelse paa os og vore sildigste Efterkommere overgaaende Kirkeforbedring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Paa Festens første Dag udviklede han historist den Gang, Reformationen tog; hvorved det for Enhver maatte blive indlysende, hvor høist nødvendig samme havde været. Tiden - Prædikenen varede næsten halvanden Time - forgik, uden at man vidste, hvor den var bleven af, og ingen forlod Kirken, uden allerede hemmeligen i Forveien at glæde sig til det, han endnu havde at vente den tredie Festdag. Alle Psalmer for og efter Prædiken bleve ledsagede af Jnstrumental Musik, og var der saaledes altsaa sørget for, at Menigheden selv kunde synge, d. c. selv kunde udtrykke sine Følelser, dem Hjerterne vare saa fulde af.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Den anden Festdag indviedes de ved Bombardementet, i Aaret 1807, nedskudte, til St.Petri Kirke hørende milde Stiftelser, (nemlig det i Aaret 1737 ved milde Bidrag, og det i Aaret 1780 af Kirke-Ældsten Thyme, af egen Formue opbygte, St. Petri Pleiehuus), efter at samme nu ligeledes ved milde Bidrag vare blevne opbyggede igjen. Talen holdtes fra Prædikestolen. Paa en fiin Maade udviklede Taleren her, hvorledes Beslutningen til denne skjønne Daad var udsprungen af hine glade, menneskekierlige Følelser, som opvaktes i Aaret 1816, da det Høikongelige Pars Kronningsfest blev høitideligholdt, saaat denne Begivenhed egentligen ansees som den, der foranledigede og fuldførte dette gode Værk. Paa en lige saa from Maade indviede han derpaa disse, nu atter opbygte Stiftelser, som hellige Steder, til Gud, vor store Velgiører, og søgte at anvende denne saa ret kristelige Tanke paa den næsten utroelige Mængde af Tilhørere, i det han lagde dem paa Hjertet følgende tre ypperlige bibelske Sprog: En Retfærdigs Jhukommelse er til Velsignelse." Tjener hverandre, som gode Huusholdere over Guds adskillige Naade. "Salligt er det, heller at give, end at tage. Dog, jeg vil ikke opholde mig længere her ved denne saa indholdsrige Tale, da samme, som Rygtet siger, med det første kan ventes udgiven i Trykken, til Jndtægt for hine omtalte milde Stiftelser. Et særdeles rørende Syn var det, da Hr. Dr. Kochen til Slutningen, for Alteret, til samtlige Beboere af disse milde Stiftelser overrakte de dem, desværre, hidindtil manglende Bibler og Psalmebøger, med de Ord: Livets Brød, og derved afhialp en for deres Alder og deres Omstændigheder saare væsentlig Fornødenhed. Velsignet være enhver mild Haand, som bidrog dertil! Velsignet være den Mand, der gjorde denne, sandelig kristelige Brug af sin Menigheds Midler. Strax efter Jndvielsen fik de Alle Kringler og Viin. Om Middagen bespistes de med varm Mad. - en Vederqvægelse, de maaskee længe nok havde maattet undvære - af en Menneskeven i Menigheden, og siden blev der uddeelt Penge blandt dem. Saaledes havde altsaa alle de Fattige paa eengang ; men blot ved den tydske St. Petri Kirke - en glad Dag, som vist længe vil blive dem i behageligt Minde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Paa tredie Festdag endte Hr. Dr. Kochen sin, paa første Festdag begyndte skjønne Tale, i det han, med den ham saa ganske egne Kraft og Veltalenhed, søgte at bevise, at Fordelene af den Lutherske Kirkeforbedring (nemlig Friheden i vore religiøse Overbeviisninger, den os tilbage givne Ret, at bruge Bibelen, og den hensigtsmæssige Indretning af den udvortes synlige Kirke, allerede vare gangne over paa os, og hvorledes vi derved skulde føle os forpligtede til, at over Aarsurerer Det til Vore Madigste Efterkommere. Dog, indet Udtog her af Noger, der blot hør betragtes og veies som et sammenhængende Heelt. Enhver Tanke, ethvert Ord kom fra den af uskrømtet Foed onflammede Lærers Hjerte, og gik saaledes til Hjertet igjen. Næsten kunde man paa denne mærkelige Dag misunde enhver, som var lykkelig nok til, at faae en Plads, selv den Abetydeligste, i denne propfulde Kirke; – flere Hundrede, og blandt dem endog Personer af høi Rang, maatte vende tilbage, uden at være i Stand til, at kunne trænge sig igjennem; - og at beklages fortjente enhver, i hvis Lod det ikke faldt, at kunne finde sin Opbyggelse i en Kirke, der, som sagt, dennegang gav saa øiensynligt et Beviis paa, hvilken stor Forskiel der er imellem Mennesker, som blot søge Næring for deres Sandselighed, og kun ønske at more sig, og dem, der søge Religionens sande Næring for Hjerte og Levnet. Ja, uden at frygte for, at beskyldes for Partiskhed, over jeg dristigen at paastaae, at, naar Luther selv i disse høitidelige Dage havde søgt sin Opbyggelse, vilde han sikkert have søgt og funden den i St. Petri tydske Kirke. Maaskee, gode Ven, med næste Post endnu " Fogle Strøetanker, som Slutning af dette, alle afdøde temmeligen vidtløftige Brev. Deres o. s. v. at och
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Indenlandske Efterretninger. Provindsial=Aviserne meddele nu Efterretninger om de Høitideligheder, som paa Reformations Jubelfestens tre Dage have fundet Sted, udenfor Hovedstaden, hvoraf det Væsentligste leveres her.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
J Slagelse høitideligholdtes Festens første og tredie Dag i St. Mikkels Kirke, for St. Mik Hels, St. Peders samt Heininge Menigheder. Messen og Talerne forrettedes og holdtes af Sognepræsten til St. Mikkels Kirke.. Psalmerne og Tovsangene ledsagedes med Jnstrumentalmusik. - Paa Festens anden Dag anstilledes i Slagelse lærde Skole den befalede Høitidelighed. Skolen beæredes, ved denne Leilighed med Nærværelsen af Hs. Excellence Geheimeconferenceraad og Amtmand, Stemann, Storkors af Dannebrogen og Dannerogsmand, af en talrig Forsamling af Byens Embedsmænd og agtede Borgere, samt af nogle Sko dens Velyndere fra Omegnen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Om Festens Høitideligholdelse i Odense meddeler Hr. Jversen følgende: "Reformationssesten begyndte i Torsdagsaftes jammerligen med Storm og Skylleregn; men feiredes ellers her i Odense i alle Maader saare skjønt efter den allernaadigst foreskrevne Høitidelighed i Kirke og Sko Den hjerteligste Deeltagelse sporedes især ved Folkemængden og dens Stilhed i St. Knuds Kirke, baade i Fredags og i Søndags. Neppe har denne store Kirke nogensinde været saa opfyldt af Tilhørere, som i disse Høitidsdage. Man kan sige den var saa fyldt, at ikke flere kunde rummes, end ikke i Kirkens rummelige Gange. Skade at det eneste Menneske ikke fandtes der ogsaa, som her i Fyen, saavidt vides, har oplevet Jubelfesten 1717, den tilforn ommeldte 109 Aar gamle Kone, som skal opholde sig i et Hospital i Kiølstrup Sogn. Hun kunde have sat der paa Høisæde og man havde gjerne ofvet til hende for endnu at vederqvægchendes saa kummerlige Dage, ifald hun ellers endnu havde været transportable. – Mange havde vist gjerne seet Festen vare ved endnu længere; thi efter at der var afringet, samledes endnu i Søndagsaftes saamange Mennesker i Mørke paa St. Knuds Kirkegaard, i Forventning atter at høre Musik fra Taarnet, at man neppe kunde trænge sig igjennem, og Alle gik April, da ingen Musik, mere kunde ventes ifølge det foreskrevne Ceremomiel. - Paa Gymnastets store Auditorium holdtes af Professor Ridder Heiberg (efter forudgaaende Jndbydelse ved et latinsk Program af Dr. Müllertz) en latinsk Tale, hvori han handlede om: "Luther ei allene som den christelige Religions men ogsaa Opbragelsens og Underviisningens vise Forbedrer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
For og efter Talen opførtes en af Overlærer Bergenhammer forfattet Cantate, ved et talrigt Orchester, størstedelen af Musikelskere, hvoriblandt 6 af Byens unge Damer, og endeel af Cathedralskolens Disciple. Den skjønne Musik var til Cantaten componeret af Capelmester Phantyr paa Tranekiær,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
J Aarhuus helligholdtes Festen i Overeensstemmelse med Landsfaderens Villie. Den 30te Octbr. som Aftenen Kl. 5 bebudede Klokkernes Lyd Festdagens Nærmelse, og derpaa udførtes med blæsende Jnstrumenter adskillige Psalmetoner fra Domkirkens Taarn. De gamle ærværdige Melodier, som i Skumringen løde nod fra de ved Ælde ligesaa ærværdige gothiske Mure, maatte opvække fromme Følelser hos enhver, der havde Sands for den forestaaende Fests Anledning og Hensigt. Festens Begyndelse forkyndtes den 31 Octbr. ved Morgengry med 27 Kanonskud. Til Høimesse prædikede H. H. Biskop Birch over den anordnede Text, og udviklede ved denne Leilighed, den christelige Religions Skjebne gjennem dens forskjellige Tidsaldre. Festens anden Dag høite deligholdtes i Cathedralskolen paa den befalede Maade, efter foregaaende Jndbydelse, ved et, af Hr. Overlærer Tauber forfattet, Program, hvis Jndhold var Grundtræk til Aarhuus Skoles Historie, fra dens første Begyndelse indtil nærværende Tid. Hr. Professor og Rector Stougaard holdt derpaa for en talrig Forsamling, bestaaende af Stiftets høie Øvrighed, Byens og endeel af Omegnens Præster, samt andre Videnskabsmænd, en skjøn latinsk Tale, hvis Hensigt var, "at fremstille Europas Forfatning saaledes som den rimeligviis vilde være bleven, hvis Luther ei havde iværksat Reformationen, samt vise at vi paa ingen anden, end den af ham betraadte Vei, kunde have opnaaet den religiøse og borgerlige Frihed, hvoraf vi nu ere i Besiddelse. For Rectorens Tale blev den gamle latinske Sang: Ven, sancte spiritus, med sin herlige Melodie afsjungen, og efter Talen opførtes en dansk Cantate, hvortil Texten var af Adjunct Blache og Musiken af Cantor Kabell. Skolens Disciple udførte Syngepartierne og understøttedes ligesom i Kirken af adskillige Musikens Dyrkere. Festens tredie Dag opførtes Cantate i Fruckirke. Ved Solens Nedgang forkyndtes ved Kanonskud Enden paa denne sjeldaffe ne Fest.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Jubelfesten høitideligholdtes i Ribe med megen Deeltagelse. Saavel Domkirken som Cathrina Kirke vare festligen dekorerede. - Paa Domkirkens Alter stode Bibelen og Kalken omvundne med en Krands af Lilier og Roser. Luthers og Melanchtons Billeder, som i fuld Legemsstørrelse hænge i Koret, vare prydede med Krandse af Egeblade og Blomster. Over Jndgangen til det store Kor stod vor Reformators Navn, saavel mod Ty ret som mod Kirken, paa en høi oval Medaillon, omgivet med en Krands af kunstige Blomster af alle Slags. Festons af Lørværk og Blomster vare anbragte saavel paa Pillerne, mellem hvilke Medaillonen var sat, som og paa begge Sider og oven over samme. Koraler, forfattede til Festen, bleve afsjungne i begge Kirker, hvorved, saavelsom ved Lovsangen: O store Gud, der blev strestemmig afsjungen fra Orgelet, Byens Concertselskab velvilligen understøttede og bidrog til Festens Høitidelighed. - Biskoppen afsang Messen paa Festens første Dag i Domkirken, og Aftensang, som ellers er aflagt her, holdtes paa begge Festens Kirkedag i samme Kirke. Den overordentlige Mængde af Tilhørere, som paa begge Kirkedage strømmede til Guds Huus, og den Orden og Stilhed, som her skeede under hele Gudstjenesten, forøgede disse Fest dages Ærværdighed. Ogsaa i Byens Cathedralskole blev Jubelfesten værdigen celebreret ved en passende latinsk Tale af Rectoren og danske Sange, som vare forfattede af Adjunct Wohnsen, og bleve, under Ledsagning af blæsende Jnstrumenter, af fjungne af Skolens Disciple. Programmet, hvorved der blev indbudet til Skolens Fest, var skrevet af Adjunct Angel, og handlede og Reformationen i Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
J Viborg begyndte Festen med den befalede Ringning med alle Byens Klokker, endog Stormklokken, der har en ganske egen og gjennemtrængende linger Lyd fremfor de øvrige, lod sig høre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Fredagen den 31te October Aften blæstes Salmer ud af Søndersogns Taarnet, hvilket gjentages hver Aften i de 3 Dage, Festen varede, fra Kl. 6 1/2 til 7. Stadens i arkitektisk Henseende sjelden skjønne og med reen Smag bygte Domkirke var saavel i det smukke, 5 Trapper, ophøiede Chor, som og paa Siderne af alle Pillerne, som bære de underste Hvælvinger, behængt med Festons og Blomster, alt af virkelige Grene. Ved Aftensang paa begge Festdagen var Domkirken tillige oplyst med Voxlys, anbragte paa Pillerne, hvorved Belysningen virkede i alle 4 Gangene. Den sjeldne store, midt i Hovedgangen staaende, Lysestage med 7 Arme, støbt i Lybek 1414, som dens Munkeskrive piser, og begge de i samme Gang hængende, af salig Rectorinde Jessen forærede Lysekroner, udbredte deres Lys i forskjellige Former. Paa Festens anden Dag Kl. 10 begyndte Høitideligheden paa Chatedralskolen, hvortil Skolens Lærer Hr. Adjunct N. V. Dorph, ved et latinsk Program, der handlede om Staden Viborgs Fortjenester af Reformationen, havde indbudet. Hr. Hasselbalch, Skolens Rector, holdt efter en Reformationssalmes Afsyngelse en latinsk Tale om: "Sammenligning mellem de forskjellige Meninger, som have fundet Sted angaaende Luther og Reformationen, og hvorledes vi som Protestantere rigtigen skulde bedømme denne vigtige Tildragelse, hvorefter Høitideligheden sluttedes med en Reformationssalme af den Evangeliske Salmebog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Odense, den 4 Nov. Her til Odense er ankommen en smuk Jomfrue, som lader sig see for Penge. Hun er kun 19 Aar gammel, men af saa velsignet Fedme, at hun veier, ifølge Affichen, 400 Pund. Hendes Legemsdele ere saa faste og proportionerte at det ikke kan være nogen vatersotig Fedme. Dersom hun skulde reise med Posten, gav det vistnok Dispute med Foermændene om den Vægt i Personers Antal, de ellers ere forbundne at kjøre efter Taxten. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Aarhuus, d. 4 Nov. Domkirkens største Klokke, som har været revnet, er nu bleven omstøbt, og lod sig første Gang høre Aftenen for Reformationsfesten. Den er omstøbt af Klokke støber Reimer i Randers, en 70aarig Olding, som i sin Levetid skal have støbt over 200 Klokker. Dette vistnok vanskelige Arbeide er udført med megen Held. Klokken veier 8 1/2 Skpd. Med denne ankom tillige hertil Thunøes Kirkeklokke paa 1 Skpd., som ligeledes er bleven omstøbt hos samme Mester. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Kjøbenhavns Børs d. 7 November. Cours. Hamb. 2 M. 413, a vista 420. Amsterdam 2 M. - , a vista - . London 2 M. 17 1/2 Rbdlr. Paris 2 M., 67. Spec. 433. Specier solgtes til 26 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 106 a 106 1/2 pr. 100; 94. Norske Rigsbksedler 24 1/2. Dito Species. - Svenske Sedler 7 1/2 a 7 3/4 Mk. - Disconto 8 PC. a. Ga
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-08
Blandede Efterretninger. Ved Valgmøde den 6te Octbr. 1817 ere af Bradsbergs Amt udkaarede til Storthingsmænd fra 1ste Februar 1818. 1) Sorenskriver i Øvre Tellemarken, Regimentsqvarteermester Juel; 2) Consul B. Blehr, 3) Gaardbruger Tollev Huvestad. Reserver: 1) Forvalter Poppe; Sognepræst til Sillejords Præstegield, Provst Kau rin; 3) Kjøbmand J. Wright, Ridder af Dannebrog. – For Kjøbstæderne Kragerøe og Østerriisder er valgt til Repræsentant, Capitaine Bøeck, og som Reserve Vice-Consul Simon Bjørn. - Af Romsdals Amt ere valgte: 1) Gaardbruger J. P. Bjerkedal; 2) Krigsassessor A. M. Lossius; 3) Sognepræst til Ulvsteen Kald, P. T. Buschmann, samt til Reserver: 1) Postmester i Borgensund, P. Tonning; 2) Leensmand Sira; 3) Gaard bruger Sjur Hansen Halkildsvig; 4) Gaard bruger Ole Carl Olsen Frøsøie; 5) Farver H. Ophuus; 6) Sognepræst til Christiansund, Provst L. Angell. – Af nordre Trondhjems Amt ere valgte: 1) Cancellie-Secretair og Sorenskriver i Jnderøen, P. M. Ottesen; 2) Ritmester Fe Heidemann, 3) Sognepræst til Kolvereid, Provst M. N. Luitkis; Reserver: 1) Landhandler P.J. Schaft, 2) Gaardbruger og Dannebrogsmand H. Barlien; 3) Gaardbruger A. B. Aasvæt. Den Norske Rigetidende No. 85 leverer en Skrivelse fra Stockholm af 9de October d. A., af følgende Jndhold: Tirsdagen den 7de dennes, Hans Maj. Kongens høie Fødselsdag, behagede det Hs. Majestæt at holde Ordens=Capitel, og der i Naade at udnævne iblandt Andre, til Commandeur af den Kongl. Sværdorden, den Norske Statsraad, Ridder af den Kongelige Sværdorden, PeterMotzfeldt, til Riddere af den Kongl. Sværdorden, General=Krigscommissair ved den Norske Armee, Oberste H. Rode, Oberstlieutenant ved det Norske Jngenieur-Corps V. Gedde, Major, Kanal og Havne-Jnspecteur C. Gedde, Capitaine og Divisions-Adjutant C. F. Borkenstein, Capitaine og Divisions=Adjutant Vograff, til geistligt Medlem af den Kongl. Vasa=Orden Præst ved Hospitalet i Bergen J. C. Wellhaven.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-11
Det Kongelige Tøihuus. Blandt Seeværdighederne her i Kjøbenhavn, er sikkerligen det Kongelige Tøihuus een af de første, endskiønt det hidtil ikke er beskrevet med den Udførlighed, som det vel fortiente. Det findes, som bekiendt, ved Siden af Proviantgaarden, og indtager Længden af hele Strækningen bag ved den store Bygning, hvor det Kongelige Bibliothek og Konstkammer er i anden og tredie Etage, men hvis underste Etage hører til Tøihuset. Over Porten læses den Jndskrift: Tempore pacis de Bello cogitasse, Neminem poenituit. Coacti Belli Justa Cauca (At have i Fredens Tid tænkt paa Krig, fortryder Jngen. Tvungen Krig er en retfærdig Aarsag). Uden for denne Port er en bestandig Vagt af Artillerister. Strax naar man kommer ind i Gaarden, seer man en overordentlig lang Metal-Canon, der gjemmes her, som en Mærkværdighed, men som, sin ualmindelige Længde uagtet, ikke skyder længere end hver anden af samme Calider. Man læser paa samme den plattydske Jndskrift: De starcke Samson min Name is, sck Schete geweldichlich, und Rame Gewis; Anno Domini MVLVIIII. Jar Da Got Mi Matias van Novenborch, Dat is War. Antonies Grave tho Oldenborg und Delmenhorst het Mi laten Geten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-11
J den underste Etage, der bestaar af bombefrie Hvælvinger, er Feldtartilleriet med Lavetter opstillet i skjønneste Orden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-11
Da jeg ved min Tilbagekomst her til Byen, erfarer at Rygtet har udgivet mig for Forfatter Hinkentudse, eller Elsemoers Eventyr, kan jeg ikke undlade, offentlig at gjendrive det med den Erklæring: at ingenfinde i de sidste tredive Aar af mit litterariske Liv noget anonymt, end sige psendonymt, stort eller lille Arbeide, er kommet fra mig i Pressen, og at man ogsaa for Eftertiden kan være viis paa, at intet saadant et af mig, naar det ikke af mig offentligen vedkjendes. Uagtet altsaa jeg anseer den Tillid, man paa sine Steder skal have fæstet til hiint falske Rygte, for et smigrende Beviis paa, at der endnu maa være nogen Agtelse tilbage hist og her for min Digterevne, da man har kunnet tiltroe mig et saa genialskt, vittigt, og moersomt lille Skrivt, maae jeg, som ærlig Mand, aldeles fralægge mig sammes Fortjeneste. J. J. Baggesen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-11
Berigtigelser til Brevet. Om Høitidelighederne ved Jubelfesten i St. Petri Kirke, indrykket i forr. No. af dette Blad. 1. Brevskriveren taler overalt heel superlativisk, han behøvede derfor er at tilføie, hvilket Blodrinder i hans Aarer. 2. De Kongelige Herskaber kunde kun være i en Kirke, og at en dansk Konge foretrak en dansk Kirke, er vel ei at undre; Kongen selv var endog i tvende danske Kirker. 3. Forfatterens Fremstilling er langt fra at være ukunstlet, som han selv kalder den, den er, tvertimod, meget kunstlet. 4. Det var Pligt, at de tydske Menigheder i Kjøbenhavn lignede i Høitidelighed de danske, for hvilke Luther, der ei kjendte denne Forskiel imellem Folbefærd, virkede, fordi han virkede for hele Verden. Om det Høitidelige i de øvrige tydske Kirker - thi vi have jo her Høbe, tre - skeede med mindre inderlig Glæde, end i St. Petri, maa Brevskriveren bedst vide. 5. Dersom Brevskriverens meer end eengang igjentagne Bekjendtgjørelse ellers skal betyde Noget, da er det et Jnvectiv imod en værdig Mand, som tjente ved Petri Kirke, som døde i Armod midt i den rige Menighed, som nu hviler efter Miskiendelsen og vil have No. Lad ham ligge i Fred! - 7. En Psalme, Sang, Cantate eller hvad ellers man vil kalde det, er - ikke Guds Ord.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-11
8. Brevskriveren tillægger fortsatte Prædikener for meget Værd, og Prædikener, der afhandle Emnet i en eneste Tale, for liden. Den prædikende tydske (?) Luther, der vel maa have havt sine gyldige Grunde, brugte ikke, det Jndsenderen veed, denne Fremgangsmaade. Men her var rigtig nok Emnet vel - vidtløftigt. Derover kan gjerne skrives 10 Prædikener; og det er endda ei udtømt, det store Emne. Man kan derfor vælge sig en engere Tumleplads. 9. J flere danske Menigheder sang Folket med af Hjertets Fylde. 10. For megen Vægt lægger og Brevskriveren derpaa, at de Fattige fik Bibelen og at de bespistes. Han tilføjer endog: "Men blot ved den tydske Petri Kirke havde de en glad Dag!" - Thi det er notovisk, at det Samme fandt Sted, i samme Anledning, i flere offentlige danske Menigheder, hvor de Fattige bespistes; hvorom han, hvis han havde havt god Villie dertil, kunde ladet sig underrette. Det danske Bibelselskab har og for længst draget Omsorg for, at den hellige Skrift overalt i danske Menigheder frit er kommen i Deres Hænder, der ei selv have Evne til at anskaffe den. Rigtig nok medtoge de den ingensinde der for Alteret; end mindre som Livets Brød (?)., hvilket hos de danske Menigheder betyder noget ganske Andet, nemlig Det, Frelseren selv kalder saaledes Joh C. H. 18. Endeligen har titnævnte tydske PotriKirke alt for meget moderne, og fra andre Kirker afvigende, Skikke til, at Jndsenderen troer, at den gammeldags Luther der skulde befinde sig fuldkommen vel, hvis Han der søgte sin Opbyggelse. Omne nimium, nocet
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-11
J nærværende Blads No. 88 s. d. A. siges i det første Stykke af indenlandske Efterretninger, at Jndvaanerne her i Hovedstaden gaae langt flittigere i Kirke end i de mindre Kjøbstæder." Dan naturlige Aarsag hertil er uden Tvinsdenne Folkemængden tiltager, og Kirkernes Antal aftager. Slotskirken, Nicolaikirke, Veisenhuuskirken, Fruekirke og Børnehuuskirken ere ved Jldebrande ødelagte; vor Frelsers Kirke er for nærværende Tid under Reparation, og Froprædiken finder ikke Sted uden i Holmens Kirke. Man kunde ved denne Leilighed spørge: Naar skulle Tjenestepiger komme i Kirke?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-11
Jndenlandske Efterretninger. (Fortsatte Efterretninger om Høitidelighederne i Provindserne ved Reformations-Jubelfesten.)J Mariboe Domkirke prædikede Hs. H. Hr. Biskop Boisen paa Jubelfestens første Dag.