JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
For den kyndige Landmand, der vil lære noget, ere flere Steder især værd at see i Hertugdømmerne, hvorover jeg siden ved Trykken skal give udførlig Beskrivelse; men i Dannemark er Gissenfeldt, Holsteenborg, Stevnsherred, Bregentmed, Sanderumgaard, Brahetrolleborg og flere Steder. noget for Øiet og Efterfølgelse, dog kun for den tænkende og fordomsfrie Oeconom, der vil troe at andre kan vide mere end han, og at Theorie og Praxis kan forbindes heldigen. Jeg gratulerer, Jomfruen skal jo nu ud paa "Oja, man maa Landet og være Præstekone?" jo dog være noget. Naar man har de 25 paa Bagen, tager man til Takke med det, som men kimlede ad i sit 17 Aar. Men Madamen skal vide, at saalænge min Fader havde de store Actie at hæve Jndkomster af, da kunde jeg let have blevet Officierfrue. Jlde gik det og vel var det; thi nu er der Fred og Bladet har vendt sig. Nu kon min gamle Onele forleden og talte om den unge Præst, som gjerne ville have en Kone af EulturDer blev ventileret pro et contra, og min Fader sagde: Adolsine, jeg er ikke riig mere, kan du lid Hr. Pastoren, har jeg nu ikke noget derimod; thi han har dog Brød, naar vi andre maaskee i Tide skal boe paa en Bagsal. Kort og godt, jeg slog til, og nu skal vi have simpel Bryllup 4 Mil herfra, med Caffe og Bagværk."Men, Adal. fine, kan du og finde dig deri,"Jeg maa Jeg har kjøbt flere Bøger, som handle om Landebyevæsen, og jeg kan jo dog begribe hvad jeg læser Jeg tager den gamle Gartnerenke med som Huusholderske, thi mit Fortepiane, min Camera Obscure, mine Canariefugle, mine smaae Hunde maa jo have med. Og saa lægger jeg Kyllinger og Ællinger til, og saa planter jeg Jordbær, Asparges og Spinat, og Melk har vi jo i Huset, og naar jo spiller et Skykke for Bønderkonerne, faaer jeg no en og flere Presenter. – Adolfine kom da i Præstegaarden, 24 Mile fra Kjøbenhavn. Sy blev hun, der skulde Bud efter Dokteren, men har boede 9 Mile derfra; det blev da umueligt. Hu lagde sig til Sengs, var vranten, halvsyg og sielden saae hun Selskab. Om et Aarstid fik hun u Vugge, selv vilde hun give Bryst. Nu havde hu daglig Beskjeftigelse, og Manden maatte lade Af ting gaae som det kunde, ikke som det burde Nei, Mand, her er et Hundelevnet, ingen Selskab, Comedie, Bal o. des. Jeg maa skille mu fra dig, Mand. Jeg tager Tøsen med mig, saa tøver jeg i 3 Aar, og saa gifter jeg mig igjen der er dog vel sagtens een, som vil have mig. Kort, hun reiste, der blev søgt og erholdet Sep ration. Manden levede saa la la i de 3 An giftede sig siden med en ferm Forpagter=Datter og blev lykkelig i flere Henseender. Hun spændte sin Garn ud og fik en Secretair, som endelig blef Byeskriver i en lille Stad. Her var det endnu værre for den unge Frue, da der var Knapnæring i Huset, og Jndtægterne kun ringe. Fruen slag sig til Melankolie og en honnet Sviir i fød Viin, som omsider afvexlede med Finkel. Da, da alle var hun glad, og i denne glade Stemning opgav hun sin uvirksomme Aand, for at vandre heden. Til Fædrelandets Skjald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Jndsendt.) Henslæng, v. Skjolds Din alt for spidse Pil See, Musen beder Dig med Taaresie - Sjung atter Emma, sjung med venlige Spil Hvad fordum sødt gjenlød paa Sydens Høie Akilleus Vrede tolk, Odysseus Færd! Lad Hellas Sang i Herthas Dale tone! Den gamle Baggesen Du atter vær - Og Dannerfolket vil Din Jsse krone! havn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Svar paa det i Skilderiet Nr. 62 indførte Spørgsmaal: hvilke de Danske Tolvskillinger ere, som findes i Surinam, og hvorledes de ere komne did¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
(Jndsendt.) Det er de paa de danske vestindiske Øer i Omløb værende Smaapenge, som findes saavel i Surinam, som paa de fleste amerikanske Øer. De blive did bragte af Skippere og Andre, som handle paa de danske Øer. Præget paa de ommeldte Tolvskillinger er paa den ene Side et tremastet Skib med Omskrift: XII Skill. Dansk Americansk M., og paa den anden Side: Cil med Krone over og omskreven: D. G. Dan. Nor. Van. Got. Rex. Disse gjælde paa de dansk vestindiske Øer, ligesom i Surinam, kun 6 Styver, eller, som man der siger, en gammel Real (an old hit), til Forskjelpaa en god Real (a 8000 bit), der er 6 Styver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Anecdoter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
(Jndsendte.) Blandt flere interessante Ting, som læses i Sourenirs d'un Citoyen (Prof. Formey), findes følgende Anckdote om Preussens Konge Friedrich Wilhelm den Første. Paa et Spadsereridt, i Omegnen af Potsdam vilde Kongen have sin Pibe tændt, men hverken havde han selv eller Nogen af hans Følge noget Fyrtøi hos sig. Et Stykke forud for dem faae de Øie paa et ungt Menneske, som, efter Skjønnende, lader til at være Candidat. De skal see, Deres Majestæt!" sagde een af Officiererne: "at han kan hielpe paa os. Man kalder ham - han nærmer sig. "Kan Han tænde min Pibe:" – "Aa jo Deres Majestæt." Han tager sit Fyrtøi op af Lommen, giver sig til at slaae Jld, og ved hvert Slag, han slaaer, siger han pinke pink! "See saa nu er Deres Majestæts Pibe tændt. Mange Tak!" og derpaa skilles de ad. Efter nogen Tids Forløb bliver der et godt Præstekald ledigt. Listen over Concurrenterne til dette Kald fremlægges for Kongen. J Marginen skriver Kongen paa Tydsk Pink skal have det!" Consistoriummet er i en ikke liden Vaande for at komme efter, hvem denne Pink kan være. Omsider erindrer man sig foranførte Tildragelse. Efter megen Efterforskning lykkes det, langt om længe, at faae Pink opsnuset for at indsætte ham i Præstekaldet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Landgreve Ernst Ludvig til Hessen-Darmstadt, var, endnu i sin høie Alderdom, i Vane med, at læse, med lydelig Stemme, sin Morgenbon af den Bønnebog han havde brugt i sin Ungdom. Hans Søn og Efterfølger, Ludvig den 8de, stod eengang med sin Yndling, von Mamigerode, uden for Cabinetsdøren, for at oppebie til Faderen var færdig med sin Morgenbøn. J det de lyttede til, hørte de den gamle 74 aarige Fyrste bede: "Ak Herre, tag mig ikke bort i Hælvten af mine Dage." Arveprindsen stødte til sin Ven og sagde: "Hører Du, Mumigerode, hvad min Fader beder, Jeg maa endnu i lang Tid blive Arveprinds."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Paa Slottet i Ansvach findes et Portræt paa hvis Bagside man læser følgende: "Den Durchl. Fyrste og Herre, Herr Georg Friderick, Markgreve, til Brandenborg &c. &c. er høisaligen hensovet i Gud, Paasketirsdag, d. 26 April 1603, Kl. 9 1/4 Formiddag, og Dagen derpaa bleven opskaaren, Høisammes Lever har veiet 6 Pd.; Lungen 4 Pd.; Hjertet 1 1/2 Pd.; Milten fem Fjerdeendeele. Maven har været 2 Spand og 3 Tværfingre lang, og har indeholdt 6 Pottee (Maas. Hele Kroppen har veiet 4 Centner, og har været 7 Fod lang Scripsit den 8 May 1603.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Jndenlandske Efterretninger. Hr. Prof. C. Viborg, Ridder af Dannebrog, har ved følgende, i det tydske Sprog trykte, Bekjendtgjørelse, dateret Pinneberg den 31 Mai 1814. meddeelt Efterretninger om den i Slutningen af forrige og Begyndelsen af dette Aar i Hertugdom merne Slesvig og Holsteen herskende Hornqvægsyge. "J December Maaned forrige Aar trak Krigsskuepladsen sig fra Tydskland til Holsteen. Det ene Uheld fulgte det andet. Holsteen blev ikke allene besat af fiendtlige Tropper, men tillige hjemsøgt af Qvægsyge. Det hendte her, hvad der sædvanlig pleier at skee, naar store Hære udstrømme fra Polen og det sydlige Tydskland. Disse erholde deres Slagteqvæg fra Europas sydøstlige Dele og fra de til samme grændsende Asiatiske Lande, hvor hiin Syge har sit egentlige Hjem og altid hersker et eller andet Sted. De derfra kommende Stude, om de endog forlade deres Fødeland sunde, medbringe dog Spiren til denne farlige Sygdoms Selvudvikling, og udbrede saaledes Qvægsygen hvor de komme hen. Denne Sygdom følger desaarsag saadanne Armeers Fodspor, og paa denne Maade bragte de fremmede Tropper Qvægsygen i Landet ved deres syge Qvæg. - J Begyndelsen tog man Feil af Sygdommen. Læger antog den for en Tarmbetændelse og en Nervesygdom. Andre talede om farlige Krigsygdomme, raisonnerede over det henrundne Aars Veirligt, og søgte deri Aarsagen til den herskende Syge. Nogle bleve derved forledede til at udgive samme for en Miltbetændelse. Dette Onde blev meget ødelæggende. Dyrlæger erklærede det for den sande Hornqvægsyge, hvilket Fienderne selv bekræftede, i det de tilstode, at den bestandig havde fulgt dem paa deres Marsch fra Sachsen. - En under det fiendtlige Herredømme, oprettet Forvaltnings Commission fremtraadte med den Kraft, som Sagens Vigtighed udfordrede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Ved en Circulaire af 24 December opfordrede denne samtlige Øvrigheder til nyte Jagttagelse 4 den Kongel. Forordning af 20 Febr. 1801. Horn qvægsygen blev ogsaa paa eengang ganske udrydde ved at nedslaae saavel det friske som syge Qvæg Landsbyerne Sühlen paa Godset Nütschau, i Nygenharrie i Amtet Bordesholm, i Wieck i AmtCronshagen, i Gieschenhagen, en af Segeberg Forstæder, i Bostedt og Wittorf i Amtet Neum ster. Under 30te f. M. bestemte ovennævnte Co mission en foreløbende Organisation med Hen til at bestemme Forholdsregler mod Qvægsygen Hertugdømmet Holsteen blev deelt i fire Districter Dyrlæger skulle ansættes i Districterne. Alt spaade det lykkeligste Udfald. Men der mødte dis anseete og for deres Fædrelands Vel ivrige Man Hindringer, som svækkede den velgjørende Virkninaf deres Bestræbelser; ogsaa erholdt de ikke Fuldmagt til, efter Omstændighederne, at fortsætte Naslaaeningen. - Skrifter, der udbredte Grundsaninger, som vare ganske forskjellige fra hiin Fa ordning, fremkom og bleve uddeelte. Ubedragelig Præservativer og Lægemidler bleve anbefalede imodHornqvægsygen. - Til den smittende Gifts Stand ning skulde den indtrædende Kulde, de lyse Nan og Nordenvinden virke. - Det hedde, at Dugets Nedslagning havde været uden Nytte i Sy domme, hvilke Krigen medførte. (Fortsættes.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
J Kiel er for nærværende Tid en god Pomestertjeneste ledig, da Postmesteren Goldbek er i gaaet ved Døden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Odense, d. 2 Aug. Den skrækkelige Hede, Tørre der indfandt sig efter det kolde Foraaar, be især paa høie og sandede Steder gjort Vaarsæd megen Skade. J Torsdags Middag viste Thomometret i Skygge 26 Grader. - En Hede som her til Lands er usædvanlig. Efter et Par De ges Kjøling, da Vinden efter fiern Torden, vil sprungen Vestlig N. V. fik vi igaar igjen 21 og Hede, hvorpaa fulgte i Gaaraftes stærk Torden som dog Gudskelov ikke kom Odense nær paa næsten af halv Miil, men efterlod os en veldædig Regn, som uagtet den meget nedslog Bygget, dog bragte Jnden den saa høit trængende Væde. - En sin Taage som indfandt sig for 8 Dage har, som ma hører, atter i Aar frembragt Rust paa Vinters den, uden at noget Naboelaug af de uskyldige Bin- Den 16 s. M. beritser vides deromkring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
døde i Aalborg Amtmand J. L. Lübecker, Aar, en Mand af megen Kundskab og Fortjeneste samt fordeelagtig bekjendt af sine forskjellige udgivne Skrivter, deels i det juridiske og deels i det oeconomiske Fag, men især af hans ypperlige Værk som udkom i Aaret 1792 om Fiskeriet i Almindelighed og Danmark og Norge i Særdeleshed, det eneste fuldstændige Skrivt vi eier over denne forglemte og forsømte, men for Danmark, efter dets naturlige Beliggenhed meget vigtige Gjenstand. - J Nibe boede han i endeel Aar, og der skrev sine fleste Skrivter. Om dette hans Yndlingsstæds Opkomst, i Særdeleshed med Hensyn til det betydelige Sildefiskerie, som der drives i den tilgrændsende Liimfjord, skrev han i Aaret 1805, efter Jndbydelse af det Kongelige LandhuusholdningsSelskab, en Afhandling, der ligesom nogle forhen af ham udgivne Afhandlinger i andre Materier, af dette Selskab blev belønnet og optaget blandt dets trykte Skrivter. – Jblandt hans mindre Arbeider, som udkom i den senere Tid, under Titel, af Blandinger, a., findes tvende smukke Stykker, det ene Træk til en Hærfører &c., og det andet: en Mai Nat paa Liimfjorden. – Til Minde om den Afdødes Fortjeneste af Nibe, hvis Opkomst han ved saa mange Leiligheder søgte at fremme, har denne Byes fornemmeste Jndvaanere i Aaret 1806 ved Skrivelse tilstillet denne deres saa høit agtede Mand og fordums Øvrighed, en kostbar Sølvkande med en smuk Jnscription. - Forefundne Breve iblandt den Afdødes Papirer fra en Guldberg og flere store Mænd af den Afdødes Ungdoms Bekjendtere og Medstuderende viser ogsaa, at de kjendte og agtede Manden fra Forstandens og Hjertets Side. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Mariboe, d. 5 Aug. Udtog af en Skrivelse af 2den Aug. d. A. "Rigtig vok er der i en Jordhøi ved Nørreballe funden endeel smaae Been hensatte i en gammel Potte, men som ved uforsigtig Optagning blev noget beskadiget. Upaatvivlelig har den staaet der i en Række af Aar (altsaa længere end 2 til 3 Uger.) – Ringen, som blev funden i en anden Høi i en sønderbrudt Tilstand, er af Størrelse omtrent som en gammel dansk Krone og af Tykkelse som en tynd Pibestilk. Udvendig var den ganske grøn med nogle riflede Figurer. Den er meget flad og af et Slags forrustet og ukjendeligt Metal, der sikkerlig aldrig har været af Guld. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Aarhuus, d. 2 Aug. Ved Olnismarkedet her i Aarhuus sporedes megen Livelighed i Handel og Van deel, hvorvel Priserne paa de fleste Ting, just ikke vare billige. Et Par simple Støvler forlangte en Randers Skomager 120 til 180 Rdlr. for, en Alen Hørlærred gik i 10 Rd. o. s. v. Derimod kjøbtes en Alen Sirts, som i Kjøbenhavn koster 16 Rd. her for 12 a 13 Rdlr.; Man mærkede overalt intet til Pengemangel. Stolte Boutiqver med Galanterivare, Damepynt, Kobberstykker og alskens Kram prunkede paa Torvet og vare næsten altid fyldte med Kjøbere. – Fra Omegnen vare mange Fremmede reiste hid, deels for at bivaane Markedet, deels ogsaa for at overvære de Forestillinger, som i denne Tid her ere blevne givne af nogle Kongelige Skuespillere, og som Byens Jndvaanere vist vilde have freqventeret oftere end de gjorde, hvis ikke deels Heden i det indskrænkede Locale, deels den maaskee vel høie Priis 9 Rdlr. for Billetten, og maaskee ogsaa den liden Afvexling af Forestillingerne havde været. - De begyndte med Henrik den Femtes Ungdom, hvori Hr. Doctor Ryge spilte Rochesters Rolle, og vandt det uddeelte Bifald, hans sjeldne Talenter berettige ham til, og som han allerede har vundet paa høiere Steder. Han behagede som Rochester, rystede Lungerne som Broder Sup og Sielen som Hakon Jarl. Med sidstnævnte Stykke i Udtog sluttedes Forestillingerne. Hr. Liebe spillede Olafs Rolle og Mad. Liebe udførte Thoras, vel ikke som Mad. Heger; men dog ret godt. Hr. Rind fyldestgjorde fuldkommen som Einar Tambeskjelver, ligesom han ogsaa vandt udmærket Bifald ved sit sieldne komiske Talent og sine almindelige Anlæg, som han især lagde for Dagen i Skuespilleren imod sin Villie, hvori han mesterlig udførte Dalby's Rolle. Jsær interesserede han i Syngestykker, ligesom og saa Mad. Liebes skjønne Sang nød det Bifald, Man saalænge har offret den. - Byen kan maaskee om kort Tid vente sig en anden Aandsforlystelse, da den fra forrige Sommer ogsaa her bekjendte agtværdige Veltheinske Familie for Tiden giver Forestillinger her i Provindsen, i Foreninmed den i disse Blade før omtalte komiske Kunstner Hr. Ropke. (Aarhuus Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
J Aarhuus Avis læses følgende: "Jnden vi Undertegnede forlade Aarhuus, finde vi os forpligtede offentligen at bevidne Hr. Doctor Frank, Hr. Capitain Albrecht, Hr. Distriktechirurg Weiss, Hr. Cantor Rosenkilde og samtlige Herrer Musikliebhavere, der have understøttet os med deres musikalske Talenter, saavelsom enhver, der med Velvillie og Godhed har fremmet vort Tarv, vor hjerteligste og ærbødigste Tak, og troe vi desuden at skylde Vedkommende den Erklæring, at ligesom vi paa den ene Side maae beklage, at det Bifald, vi ved vore dramatiske Forestillinger heri Aarhuus. have indhøstet, ikke kan ansees som Aarhusianernes eenstemmige Dom, saaledes erkjende vi ogsaa paa den anden Side, at det lidet, men udvalgte Publicum, der ved jevnlig at besøge vore Skuespil baade hædrede og opmuntrede os, har des større Fordringer paa vor Agtelse og stedsevarende Erkjendtlighed. - Aarhuus, den 2den August 1814. Ane Liebe. Charlotte Mannerup. En holm. Haack. Liebe. Rind. Ryge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
J Anledning af Forordningen af 6 Jan. .A. er hos Cancelliet forespurgt: 1) naar det i en Obligation er fastsat, at Summen skal afbetales i visse aarlige Terminer, om da Creditor paa Grund af Forordn. §. 28 kan paastaae den hele Capital strax udbetalt i Rigsbankpenge efter Jndløsningsforholdet uden Hensyn til disse Terminer; 2) om en Kjøber der, i Følge en i Aaret 1812 indgaaet Kjøbecontract, af de paa Kjøbesummen resterende 40,000 Rdlr. D. C. skulde udbetale det Halve til 11 Juni Termin 1813 og for den anden halve Deel udstede sin første Prioritets Panteobligation, der skulde være uopsigelig i 10 Aar, nu, da der er en ældre Prioritet af 20,000 Rdlr. D. C. Eiendommen, som han er villig at overtage sig, skal alligevel udbetale de betingede 20,000 Rdlr., eller om han er berettiget til at fordre, at Sælgeren skal lade denne Sum staae indtil 10 Aar efter det andet Aar efter Freden paa 2den Prioritet, samt om ikke Kjøberen i andet Fald skal have Erstatning for det han lider ved at maatte tilsvare de 20,000 Rdlr. efter et andet Forhold end Kjøbe contractens Datum. Collegiet har derpaa svaret; qvoad imum, at, da allerhøistbemeldte Forordn. §. 28 udtrykkeligt siger, at Creditor, hvis han vil vælge den der omhandlede Betalingsmaade, allene kan gjøre sin Ret gjeldende efter Forskrivelsens Jndhold, saa er det efter Cancelliets Formening klart, at det i samme §. forekommende Ord strakun har Hensyn til at udelukke den Udsættelse, som Forordn. §. 26 giver de Debitorer, som efter Creditors Valg tilsvare dens Gield, efter Forskrivelsen, Ælde, men ikke gjør nogen Forandring i den controctmæssige Betalingstid, ligesom og den til Fordeel for det Modsatte paaberaabte §. 32 aldele intet i saa Henseende beviser, efterdi den blot fastsætter, at de betingede Forfaldstider, naar Ben ling ikke kræves efter §. 28, først begynde at lod 2 Aar efter Freden, hvoraf ingenlunde kan sluttet at de betingede Forfaldstider slet ikke skulde komme i Betragtning, naar Creditor vil benytte sig i meerbemeldte §. 28, qvod 2dum, det synes ikke at den Omstændighed, at Kjøberen efter Forord§. 33 har maattet overtage sig en ældre paa Eiendommen hæftende Prioritetsgield, hvorfor Sælge ren egentligt var Debitor, kan fritage denne for at lade de betingede 20,000 Rdlr. staae i Eie dommen, naar Kjøberen derfor, i Overeenstemmes med Placaten af 10 Mai 1813 §. 31, vil giv ham næste Prioritet efter den forhen paa Eiendommen heftende Gield, som Sæl tren ei har vil frigjøre den for. Jøvrigt vil det afhænge af Vedkommende, at lade disse Qvæstioner afgjøre vid Domstolene, saafremt de maatte ønske saadant (Coll. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Ved den af Rigsbanken den 4de d. M. for anstaltede Forbrænding af ubrugelige og indløsCourantbanksedler, Schlesvig=Holsteenske Laanestitutssedler og 2 1/2 Rdlrs. Skatkammerbeviser, samt de af Banken under 6te Febr. f. A. udstedte Afviisninger, blev opbrændt og tilintetgjort.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Af Banksedler lydende paa Dansk Rbdlr. Cour. 4, 861,000 Rdlr., eller Af 2 1/2 Rdlrs. Skatkammerbeviser. og Laaneinstituts=Sedler Af Rigsbankanviisningen. Endvidere blev opbrændt, som af den ved Handelstanden i Kjøbenhavn valgte Committee var indløst, Committeesedler for Rbdlr. 10,878, 166. 6
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Kjøbenhavns Børs den 9de August. Cours. Hamb. 2 M. 59132. Amsterdam 2 M. 545 3/4, a vista 500. Spec. 600. - Specier solgtes til 36 Rbmk., for Committeesedler blev givet 622 pr. 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Blandede Efterretninger. (Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lüb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
London, den 22de Juli. Generalprokuratoren har holdt en lang Tale i Parlamentet, og erklærede deri, at, efterat han med største Nøiagtighed havde gjennemlæst alle Acterne i Lord Cochranes Sag, var han saa overtydet om den fældede Doms Retfærdighed, at, i Tilfælde, at han selv havde været en af Meddommerne, og hans egen Broder den Anklagede, vilde han have erklæret ham for skyldig. Han indlod sig dernæst i nogle Omstændigheder i Fremgangsmaaden, udpegede nogle af de Bebreidelser, som vare gjorte Dommerne, og endte med den ædle Lords egen Retfærdiggjørelse i Huset selv, hans bemærkninger over Justitsforvaltningen i Almindelighed, og hans urigtige Fremstilling af Kiendsgierninger, kort, at Alt beviiste, at denne Sag ei var blandt dem, som behøvede, atter at gjennemgaaes, eller nogen Mægling af Huset. Hr. Barchham foreslog som Rettelse, at udelukke de Ord: "i Betragtning af hans udmærkede Tjenester, for derved at forene Sindene. - De Herrer Frands Burdett og Lord Hamilton understøttede Forslaget, ligesaa mange andre Medlemmer. - Lord Castlereagh gjorde nogle Bemærkninger, og erklærede derefter, at Regjeringen, allerede havde taget Forholdsregler, for at eftergive den Deel af Straffen, som angik Gabestokken, ei allene for Lord Cochrane, men ogsaa for de tvende andre dømte; dog, tilføiede han, grundede denne Eftergivenhed sig ingenlunde paa en Tvivl om deres Brøde, eller om Dommens Retfærdighed; thi dette var aldeles saaledes, som Kingebench burde. dømme. Men Regjeringen havde overveiet, at lignende Forbrydelser blandt Engellænderne vare meget sieldne; hvorfor han havde haabet, at det Skeete vilde være tilstrækkeligt til, at advare Andre for samme o. s. v. - Hr. Frands Burdelt gjorde den ædle Lord den Bebreidelse, at han ei tidligere havde gjort denne Erklæring, og derved forhindret denne Omhandling (Discussion). Lord Ebrington tog sit Forslag (Motion) og Hr. Barch ham sin Rettelse (Amendement) tilbage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Fra Helgoland er under 13de Juli den Efterretning indløbet til London, at en heftig Jldebrand Dagen i Forveien var udbrudt i den nordre Deel af Landet, og at 13 Magasiner, uagtet Jndvaanernes og Soldaternes største Anstrængelse, vare blevne et Rov for Luerne. Spanske Blade sige, at Lord Bentink, da han var i Rom, overrakde Paven et Vexelbrev in Blanco fra den engelske Regjering, med Forlangende, at udfylde samme for den Sum, som Hs. Hellighed maatte have nødig ved Tilbagekomsten til sine Stater. Paven kunde, som der tilføies, i Begyndelsen ikke komme til Orde, formedelst denne Engellands Høimodighed; ja udgjød endog Taarer, derover.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
Den forrige Keiserinde Josephines betydeligste Efterladenskab, Malmaison, bliver ikke solgt; hendes Søn, Prinds Eugen, beholder det med alle de Natur- og Konst Skjønheder, som deri findes bevarede. Det, man sagde om dette Dødsboe, at efter Gieldens Fradrag, endnu 14 Millioner blev tilovers, er falskt, tvertimod døde Exkeiserinden uden Formue.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
J St. Denis føres Anstalter til at besætte Ludvig den 18des Gemahlinde, som døde i London, i den Kongelige Begravelse. Souspræfecten og Mairen i St. Denis have ladet opkaste en Jord høi, belagt med Grønsvær og beplantet med Lilier og Cypresser, over den Grav, i hvilken 1793 og 1794 Ligene af de franske Konger, fra Dagobert 1 til Ludvig XVl. ældste Søn, blev kastet underet Lag af ulædsket Kalk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-09
J Prag lever en Mechaniker ved Navn Joseph Bozek, som til Fyrst Yosillanti har forfærdiget en kunstig Haand, der overgik al Forventning; ligeledes et Par Fødder til General Moreau, som dog ikke kom ham til Nytte, og siden et Par til den keiserlig russiske Artillericofficier Fedor v. Danieliwski, som ved Dresden mistede begge sine Been; hine erstatte ham næsten ganske Tabet af de naturlige, da han kan gaae hvor det skal være, og uden Hielp sætte sig til Hest.