Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-22
J dette Tilfælde ere de offentlige Stiftelser, flere Lehns- og Stamhuusbesiddere, enkelte store Jordegodseiere, foruden flere Eiendomsbesiddere af større og mindre Eiendomme. Dertil kan svares, at slig Forening er ligesaa vigtig for den Formuende, som for den mindre Formuende, da en fælles Garantie beskytter Alle. Dersom En har sin Eiendom gjeldfri, vil den efter hans Død blive bedre betalt, naar i samme kan erholdes 2/8 Dele, nemlig 60 pr. 100, af det Eiendommen er taxeret til i Bankens Bøger, som faste Penge af Creditforeningen. Bliver Eiendommen ikke solgt, men Arvingerne beholde den, seer den Tiltrædende sig derved istand til at udbetale Medarvingerne for en Deel deres Andeel, naar han hos Creditforeningen kan optage i Eiendommen 3/4 Dele af dens Værd. Anseer Eiendomsbesidderen det at være ham gavnligt, at fra sælge enkelte Dele af Eiendommen, afhænde Bøndergodset til Beboerne, og udparcellere Eiendommen, lettes slige Foretagender meget derved, at af faste Penge en vis Sum kan blive staaende og følge Hartkornet. Er Eiendommen samlet taxeret til 100,000 Rbdlr. Sølv, og Foreningen crediterer i den 2/3 Dele, det er 60,000 Rbdlr., blive disse Penge, eller Garantie derfor, staaende fra Eier til Eier bestandig, saalænge man vedbliver at være Medlem af Foreningen. Afhændes Bøndergodset til Beboerne, vil efter dets Ansættelse blive staaende i hver Gaard 200, 250, 300 Rbdlr. o. s. v. pr. Tønde Hartkorn, og Sælgeren tager anden Prioritet for det øvrige af Kjøbesummen. Man indvender endvidere, en slig Forening kan ei gavne uden dem, som skylde mindre end 2/3 Dele paa deres Eiendomme; det større Antal, som ere meest i Forlegenhed, skylde mere. Dertil svares: Det maa være en Credit forening ligegyldigt, hvad enkelt Mand skylder bort paa sin Eiendom; man holder sig ikke til Personen, men til Eiendommen. Skylder nogen 200,000 Rbdlr. paa en Eiendom, taxeret til 100,000 Rbdlr., er det Foreningen ligegyldigt; den udlaaner og garanterer kun 2/8 Dele af Taxationssummen, nemlig 60,000 Rbdlr., den øvrige Gield er Foreningen uvedkommende, men det letter Transactionen, giver Sikkerhed for Creditorer og for Eiendomsbesidderen, at dog, under alle Begivenheder, den Sum er at erholde, og næst efter den maa Vedkommende søge andensteds Prioritet, enten i samme Pant, næst efter Foreningens egne Penge eller den garanterede Sum, eller give Sikkerhed i de Dele af Eiendommen, som ikke ere berørte ved Behæftelsen til Banken, saasom Skove, Møller, Jnventarium og Besætning. Tab kan ingenlunde finde Sted ved en slig Forening, og skulde Tab indløbe, er det saa ubetydeligt, at det ei fortjener at nævnes. Lader og antage, at formedelst Eiendomsbesiddernes Uefterrettelighed, vanskelige Conjuncturer og hvad som i Livet ellers kan møde, flere Eiendomme i et Aar, større og mindre, bleve solgte under den Sum, Foreningen garanterer, og det samlede Tab udgjorde for et Aar 100,000 Rbdlr., som skulde være et særdeles besynderligt Tilfælde, hvad var da Tabet for hver enkelt Eiendomsbesidder, det Enhver kan beregne, Sjælland og Møen har 116,803 Tdr. frit og ufrit Ager og Engs Hartkorn, fra dette er at drage for Geistlighedens og Rettensbetjenters fri Jorder 2,302 Tdr. Hartkorn, bliver tilbage 114,000 Tdr. Hartkorn, paa hvilke et Tab af 100,000 Rbdlr. er at fordele, hvilket blev ei fuldt 1 Rbdlr. pr. Tde. Hartkorn, og efter Tarationssummen nogle faa Skillinger pr. 100 Rbdlr., hvilket ingenlunde kunde svække nogen større eller mindre Lodeiers Formuestilstand. At Eiendomme, søges og holdes i Priis, det gavner Alle; thi er en Ting agtet, da anvendes Flid og Bekostninger paa den, hvilke betale sig igjen, saavel ved Forpagtning som ved Fæste. Den Frygt, at Creditforeningen ikke saae sig istand til at skaffe Penge udenfor det Kongelige bevilgede Laan, er ugrundet; thi Enhver, som har egne eller andres Penge at forvalte, vil nedlægge dem i Foreningens Casse, som den har søgt Banken for at see dem der anbragte; thi da har Creditor intet at bestille med enkelt Mands Vederheftighed, han har med en solidarisk Forening at gjøre; deruden haves en stor Ressource i at udstede rentebærende Obligationer, lydende paa Jhændehaveren, som letter i Udtællinger og til Prioriteter. De holdes pari med Sølv, naar de forrentes i Sølv, og ere opsigelige. Andre Landes Exempel har viist, at Credit foreninger ere nyttige til at conservere Grundeendommes Værd og at opretholde Besidderne; det samme vil finde Sted hos os. Tiltræder Hs. Majest. Kongen Foreningen for Domainerne, og det paalægges de offentlige Stiftelser for deres Jordgods ligeledes at tiltræde, vil al Modsigelse fra enkelt Grundeier bortfalde, og de ville alle tiltræde. J Kjøbenhavns Brandassurance-Casse ere alle Gaarde og Huse assurerede, endog Kongelige Bygninger. Her har Kongen Selv assureret, som Privatmand, omendskjøndt Hs. Majestæt som Konge er garant for den hele Assurance. Jeg vil ikke tale om det Upassende, at vise et uborgerligt Sind; thi rammer et Uheld den Rige, f. Ex. Jldsvaade, fiendtligt Overfald, vil han dog have, at Medborgere skulle ile til at slukke Jlden og bortjage Fienden; han bør derfor og fra sin Side med sin Credit bidrage til Samfundets Vel, ved sit Exempel opmuntre Andre, og glæde sig ved, at kunne fremme almindelig Velstand, og lade Tillid, Sindsroe og Tilfredshed tiltage i et Land, som ved uheldige Pengeforhold har været bortfjernet, saa meget mere, som Regjeringen ved sine udenrigske Laan, og ved sin Beredvillighed til at gjøre Udlaan, tilbyder en hielpsom Haand.