Aarhuus Stifts-Tidende, 1812-06-13
Naar imellem tvende Parter opstaaer Dispusom Jndholden og Forstanden af et Document, saa kan vist nok den Part ikke siges at handle enten hvoralsk eller uretfærdig, som ønsker sin Mening prøvet for Domstolene og underkaster sig deres Kiendelse. Den modsatte Mening antaget, maatte alle Processer være umoralske, og den Mand den vilde undgaae at see sit Forhold saa ubilligt bedømt, blev intet andet tilovers end taalmodig at under ste sig enhver Vixation ham blev tilføiet. Vi befinde os i dette Tilfælde, og uden nogensinde, som Hr. Amsberg synes at vilde indbilde Hublicum, at have mødsat os den mindelige og billige Afgiørelse af Sagen imellem ham og os, som han ved en vigtig og retskaffen Mands Mediation har vildet søgt, see vi gandske roelige og med den Tilfredshed, enhver Mand maae føle, der kuns ønsker at høre Domstolenes Udsagn for hvad der imellem ham og hans Vederpart er Ret, for derefter med den fuldkommenste Beredvillighed at opfylde dette, det Søgsmaal imøde, han bebuder os. Det vilde være os en meget let Sag her Stykke for Stykke at afbevise alle de Urigtigheder og aabenbare Usandheder, Hr. Amsbergs Piece vrimler af. Vi finde det imidlertid hensigtsmæssigere at opbevare de Beviser, vi herom have i Hænde, til Brug for Domstolene, og ville kuns her i Korthed gaae lidet af Hr. Amsbergs documenterede Fremstilling igiennem. 1) Saa meget end Skinnet er derfor, saa er det dog en Sandhed, der nærmere skal blive oplyst, at Hr. Amsberg ikke paa Kiøbet af Haraldslund har betalt 30,000 Rdlr. 2) Omstændigheder, som vi til Tid og Sted, nærmere skulle deducere, lode os ansee det for nødvendigt at holde os stricte til Ordene i Contractens 8de Post, hvis eneste og sande Forstand, af Hr. Amsberg selv, hvilket skal blive beviist, er vedgaaet, og hvorom desuden, vist nok imod Hr. Amsbergs Villie, Beviis tydelig nok findes i Piecen selv. Den Maade vi imidlertid antoge Gaarden paa, var hverken ulovlig eller voldsom, det viser det af ham selv anførte Document, og hvad i øvrigt han i denne Anledning (Piecen, Paa 6) har fremført, ere de groveste og plumpeste Opdigtelser. Hvad han i Slutningen af samme Side har anført, er (sammenholdt med det Pag. 23 under No. 9 anførte Document, der viser i hvilken Qualitet Byfoged Schumacher snemlig som Herredsskriver og Notarius Publicus i Sabroe og Vester Lisberg Herred, i hvilket Haraldslund ligger, og ikke som Byfoged i Aarhuus, har afholdet den reqvirerede Forretning) ligesaa fornuftløs, som Hensigten dermed, af de faae Ord,da de formedelst en offentlig Tiltale vare under Politievagter umiskiendelig; dog vi misunde ham sandelig ikke den Tilfredsstillelse han heri, ved saaledes at skaffe sit Hierte Luft, har troet at finde. 3) Naar vores Vederpart (Piecen Pag 7 og 8. udtrykker sig saaledes: " men endskiønt jeg søgte selv en vigtig og retskaffen Mands Mediation, blev det begge Gange det lumske Svar: (hvorfor ikke det tiabelige, thi taabeligt maatte dette Svar dog vist nok rigtigst ansees for) Naar Pengene ere betalte. vil vi giøre Conditioner, (naar Pengene vare betalte, følgelig ogsaa antagne, vilde Conditioner nok været gandske overflødige) fremfører han atter den dristigste og frækkeste Usandhed. Vi kunne, saa meget vi end ønske at indskrænke os, dog ikke afholde os fra, her at fremstille denne Deel at Sagen i sin sande Sammenhæng, og derved at vise hvad Tiltroe Hr. Amsberg fortiener, og den ædle Mand, hvis Mediation vi villigen underkastede os, dømme om vi sige noget urigtigt.