Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-08-06
J Anledning af forskiellige Spørgsmaal, som ere gjorte af en Overøvrighed med Hensyn til de til Choleras Afværgelse paabudne Foranstaltninger, er det af Kancelliet tilkiendegivet Vedkommende: 1) At det ifølge Forordningen af 19de Juni er egentlig blot naar Sygdommen allereder udbrudt nogetsteds, at Sundhedscommissionen skal holde Protokol over Antallet af de Angrebne samt Sygdommens Udfald m.v., og at derved medgaaende Omkostninger tilveiebringes blandt de øvrige ved Sygdommen foranledigede Udgifter i Overeensstemmelse med den i bemeldte Forordnings § 46 givne Forskrift; ligesom der og vil være at forholde paa denne Maade, saafremt en Sundhedscommission, allerede førend Sygdommen havde viist sig, af een eller anden Grund maatte finde det rigtigst, at afbenytte en Protokol til sine Forhandlinger. 2) At det ved Begravelsen af de Personers Liig, som maatte være døde af Cholera, bør iagttages, at Begravelses pladsen vælges paa den Side af Kirkegaarden, der ligger længst borte fra Beboelseshuse, hvis der ikke kan findes en afsides til Begravelse brugelig Plads af ringe Værdie, som Eieren i fornødent Fald paa Sundhedscommissionens Reqvisition maatte afstaae mod billig Erstatning, men at iøvrigt Jntet definitivt bør r guleres, inden Cholera virkelig udbryder, for ikke uden Nødvendighed at indjage Almuen en Skræk, som en Foranstaltning af denne Beskaffenhed lettelig kunde medføre. 3) At der maae tilstaaes saavel vedkommende Læger som Politiemestere fri Befordring paa de Reiser, de som Medlemmer af anordnede Sundhedskommissioner foretage, men at det tillige forventes, at de ville bestræbe sig for, saavidt muligt, at afværge enhver overflødiUdgift og Byrde for Distriktet ved, saameget det kan skee, at indskrænke Reisernes Antal. (Fortsættelse, see No. 62.) 9) Da Sult og Mangel paa tilstrækkeligen nærende Fødemidler er en meget hyppig Aarsag til Sygdommens Udbredelse. maa offentlig og privat Godgiørenhed i saa Henseende sørge for fattige Medborgere. 10) Man maae ikke nyde svært forhøielige Føde, som er raaopblæsende, suur, feed eller let gaaer over i Græ ring. Man maae saaledes vogte sig for, og det Offentlige forhindre Salget af raa Rodfrugter, umodne Frugter og Haveurter, de tidlige modne Kartofler, Kaal, graae og gule Ærter, meget fedt Fisk, harsk Smør, ugiæret Brød, suurt Øl, eller Øl, som ikke har udgiæret, overhovedet al Mad, som ikke passer sammen, saasom Melk og Øl, eller Melk og Surt. J Tilfælde, at Sygdommen udbryder i Staden, eller i Nærheden, skal man aldeles undgaae Nydelsen af raae Frugter, saasom Kirsebær, Æbler, Pærer, Blommer, Agurker og alt Slags Salat, desuden for meget Smør, Pandekager, Tykmelk, Surmelk og Kiernemelk, salt Kiød, Pølser, haardkogte Æg o. s. v. Derimod ere de kraftige Kiødspiser gode, Kiødsuppe med mange Kryderier, Sago, Risengryn, Perlegryn, Havresuppe o. s. v., og til Maden et Glas god Viin. Det er overhovedet gavnligt da at tilberede al Mad med en passende Tilsætning af de almindelige Kryderier, saasom Peber, Jngefær, Sennep, Nelliker. 11) J Almindelighed maa det gielde som en Hovedregel, ikke at overlæsse Maven, hellere at spise oftere, men kun lidt ad Gangen, og ikke at drikke meget, medens man spiser. Maadehold i Mad og Drikke er af overordentlig Vigtighed.