Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-01-27
Nyheder fra Udlandet. Persien. Dette Lands skjønneste Provindser ødelægges allerede af den blodigste Borgerkrig. Den nye Shaks ældste Onkel har opægget en Deel af Riget og stillet sig i Spidsen for en meget talrig Armee, for at haandhæve sine Rettigheder og fordrive den unge Prinds J Teheran vare Jndvaanerne i den største Angst, thi begge Prætendenternes Hære vare i fuld Anmarsch for at bemægtige sig denne Stad. Man vilde vide, at Prinds Mohamed har anholdt om Ruslands Hjelp. Frankrig. Hele Paris - skrives herfra den 14de Januar: var i Morges forbauset over den uventede Bekjendtgjørelse fra Regjeringen om den franske Ministers Hjemkaldelse fra Washington, men det samtlige Publikum, - tilføies der: selv de Kjøbmænd ikke undtagne som staae i directe Handelsforbindelse med Amerika, yttrer sin Tilfredshed med Regjeringens ener giske Fremfærd. Nationalen gjør følgende bemærkning derved: "Krigen er saaledes erklæret. Medens imidlertid Kongedømmet af 7de August paa denne Maade forskaffer sin fornærmede Værdighed Satisfaction, befaler den sine Ministre at forelægge Kamrene Dagen efter det den amerikanske Tractat betræffende Lovforslag. Freden vil sandsynligviis være gjenoprettet om 8 Dage." Denne Anskuelse deeles af mange Velunderrettede. Vel havde den nordamerikanske Gesandt, Hr. Livingstone, allerede forlangt sine Passer, og vilde afreise fra Paris den 15de Januar, men han lader sin Legationssecretair blive tilbage som Charges d'affaires. og begiver sig kun til London, for i Tilfælde af en Udsoning strax at kunne være ved Haanden. Man forsikkrede, at han i de sidste 4 Dage havde havt meget lange Samtaler med Udenrigsministeren Hr. Rig ny, og endnu om Efterm. den 13de Januar ikke havde havt den ringeste Ahnelse om den franske Regjerings Beslutning. Denne Forholdsregel ansees i Almindelighed kun for en Udvei til at redde Regjerinringens Ære, uden at erklære Tractaten for ugyldig. Da imidlertid Resultatet ikke beroer paa Regjeringen allene, men paa Deputeretkammerets Erklæring, og denne, troer man, vil ikke falde ud, hverken til Regjeringens eller de amerikanske Fristaters Fordeel, thi under de forrige Forhandlinger derom var der ligefrem erklæret, at man ikke skyldte Amerika noget. Som en Udvei for Kammeret til at slippe vel fra Sagen, er bleven offentlig foreslaaet: "uforbeholden at erklære: at Regjeringen havde ved sin Fremfærd i denne Sag gjort sig Kammerets Tiltro uværdig." Hvorpaa da Sagen kunde optages paany, og en ny Overeenskomst træffes. Men en saadan Fremgangsmaade, vilde ikke smage synderligt af juste milien. Jmidlertid venter man vigtige og riigholdige Forhandlinger, som hverken den liberale eller den legitimistiske Opposition vil lade gaae unyttede forbi. - Om det Jndtryk som den nordamerikanske Sag har frembragt hos Deputeretkammerets Medlemmer yttrer sig Messager, saaledes: "Vi troe at torde paastaae, at der allerede har dannet sig en Majoritet, som er fast besluttet paa, at bryde med det Kabinet som har bragt den amerikanske Sag i en saa indviklet Forfatning, og udsat Frankrig for at blive insulteret af General Jackson. Den har kun Valget imellem dette, eller at see sig nedsat i den offentlige Mening." - Men sjelden kommer en Ulykke allene, nu er ogsaa Ruslands Fordring. bragt paa Bane. Keiseren af Rusland gjør som Konge af Polen Paastand paa 200 Millioner Fr. som Frankrige skal skylde til Polen for Leverancer til den franske Armee, og for hvilken Gields Rigtighed den russiske Regjering skal være i Besiddelse af et Dokument som i Aaret 1815 er underskrevet af Frankrigs daværende Pr. Minister Hertugen af Richelien.