Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-17
Kjøbenhavnsposten, hvis ansvarhavende Redacteur nu hedder L. Abrahamsen, er i Torsdags lagt under Beslag. Fra Hr. P. H. Lorenzen i Haderslev læses endvidere Følgende i O. Thomsens Avis: Endelig er den Correspondence mellem Politimesteren, Hr. Justitsraad Lassen, og mig, angaaende min Entholdelse eller Jkke=Entholdelse fra at freqventere en herværende Klub, sluttet ved en mig tilstillet Kongl. Politi=Befaling. Sammes Mening er i Korthed denne at jeg har at undlade at besøge bemeldte Huus, hvis jeg ikke vil arresteres. Jeg havde ikke ventet at vor Politimester i det bekjendte Jkke=Statsanliggende havde troet sig nødsaget til at rette en saa bestemt Ordre imod mig, og uagtet jeg slet ikke vil troe, at han, for at føie et herværende fantisk Parti, har tænkt sig den udførte Handling saa ubillig mod mig, som den er, da alene den politimæssige Nødvendighed maa have været det Eneste, der har foresvævet bemeldte Embedsmand til Sagens Udjævning, saa maa jeg dog ansee mig for den i alle Henseender uskyldigt Lidende og troe, at hvis Forbud af den Art skulde have været udstedte, det da burde været skeet i en anden Retning. Men hvad er ikke omvendt i denne forvirrede Landsdeel, Det gaaer i det smaae som i det Store, man lader sig imponere af et farligt Parties List og Magt og Bulder, og gjør det derved med hver Dag frækkere og utaaleligere for Alt, hvad der aander og rører sig i Staten, medens man, i det Haab at vinde Fred for de byrdefulde Rykkere og Plagere, vender Lovens Braad mod dem, som hellige sig det Lovliges, det Bestaaendes Hævd og Beskjærmelse. Jeg behøver neppe at fortælle, hvad saa mange Omstændigheder allerede have fortalt, at der heri Byen findes en for den borgerlige Fred og Statens Velfærd høist farlig Faction. Samme udover ved sin Stilling over den almindelige Borgerklasse en Rigorisme og lader sig ved sin Hovmod, som endnu ingen alvorlige Hindringer har mødt, lede til saa desperate Handlinger, at man rigtignok nu ikke længere kan sige, hvad Enden vil blive, aldenstund Byen for et Par Aar siden er bleven blottet for alt Militair. Den ved Lis indtagne herværende, forhen uskyldige Borgerklud, er det Skjul, hvor alle Machinationer udklækkes og bringes til Modenhed. De, som ikke ville sige Ja og Amen til Alt, fornærmes, skubbes og udskjældes saalænge, indtil de blive hjemme. Nytter det ikke, saa heraus!" Da jeg med nogle Flere sidstleden havde vovet, ikke at lade Kronprindsen og Dannerflaget forhaane og os mørbanke af en ophidset udsendt Flok Drabantere, men troede at burde værge for Liv og Skind, blev jeg, til Trods for alle Klubbens Regler, udballotteret. Det er vitterligt, hvad det forresten prædikes og drives i bemeldte Lokale, og hvorledes Borgere i denne Tid næsten hver Aften trommes derhen, for, til Skade for deres hjemlige Sysler, at staae parate til et furieust Parties Tjeneste. Hvad havde været rettere end at lukke Klubben indtil videre. J dets Sted beholder den Lov at florere, medens et kongl. Polities strænge Opmærksomhed henvender sig paa mig, den Forurettede. Men medens vi saaledes altid finde os heri, vil Forløsningens og Retfærdighedens Stund dog engang slaae for os. Det er vor Trost, Haderslev, den 9de Januar 1835. P. H. Lorenzen.