Berlingske Tidende, 1795-02-02
Paris, den 9de Januarii. J Conventsforsamlingen den 5te blev endelig den allerede længe ventede Beretning, om de hos Rebertsvierre fundne Papirer og hans Forbrydelser, aflagt ved Courtois, Medlem af den i denne Sag udnævnte Commission. Han skildrede først de Forandringer, som vare forefaldne under Revolutionen. Det kom snart dertil, sagde han, at man ikke var nogen retskaffen Mand, naar man ikke hørte til Jacobinerne. Den Smerte, som en Søn udvise, naar han saae sin Fader føres til Skafottet var Forbydelse. Man maae sagde de Sammensvorne, bringe Frankrigs Folkemængde til 15 a 16 Millioner Mennesker, for at kunne destobedre beherske den Conventen var blot en Decretmaskine. Af Robertspierres Papirer sees at man maa skille 3 Grene af den almindelige Sammensværgelse fra hinanden, nemlig: 1) Roberespierres Forbrydelser; 2) hans særskildte Agenteres Forbrydelser, og 3) Robretspierres forrige Commissioners Forbrydelser. Den første sagde Courtois, er aller de afstraffet; Conventen vil ogsaa vide at straffe de andre Sammensvorne. Hensigten af de forrige Commissioner gik ud paa, at indføre et Decemvirat og Robertspierre stræbte efter Kongedommet. Frankrige blev til et nyt Babel. Skarpretteren i Paris blev af Tyrannerne kaldt: Republikens store Myndtmester. De amerikanske Kiøbmænd tilbøde sig, uden Forskud, at forsyne Paris med Levnetsmidler; men de forrige Commissioner viste dette Tilbud fra sig, fordi de vilde opvække Hungersnød. Herpaa afskildrede Courtois de Grueligheder, som Collot dHerbois, Lebon, Maignet a. havde begaaet. Conventen decreterte til Slutning, at denne Beretning skulde sendes til alle Departementerne og overleveres de 21 Personers Commission, der er beskjæftiget med Undersøgelse mod Bar rere, Collot Herbois og de øvrige Robertspierres Medskyldige. - Planen, som Robertspierre havde gjort, for at undertvinge Conventen og bemægtige sig Overherredømmet, gik Følge det Udkast, som man har fundet blandt hans Papirer, ud paa at anskaffe Penge; at udstæde Adresser til Departementerne; at forene Jacobinerne fra Paris og Marseille med hinanden; at ophæve Journalerne og Posterne, at bevæbne og besolde Sansculotterne &c. Jo simplere, sagde Boisse d Anglas i Conventsforsamlingen den 6te, en Maskine er indrettet, destobedre er den. Jo flere sammes Drivehiul ere, desmere staae de hinanden i Veien og hindre Maskinens Gang. Dette er et billede af vor indvortes Administration. Misbrugene ved den ere stegne til en skrækkelig Høide. Overalt finder man de umaadeligste Ødselheder; allevegne næret Dumhed og Dørenskab sig af eders Rigdomme. Hele Contoirer og en Mængde Betiente mangle Arbeide. Commissionerne adlyde snart en, snart flere. Eders Fare er ikke paa Grændserne, den befinder sig midt blandt Eder. Eders virksomste Fiender ere en Mængde Vampirer, som opæde Eder. J ville sige, at det var ikke klogt, at aabenbare vor Elendighed, men vore Fiender kiende den bedre end vi Herpaa foreslog Boissyd'Anglas et mueligst simpel indrettet Agenz, som skal sørge for Troppernes og Staden Paris Proviantering. Hans Project blev antaget. Denne Agen eller Commission skal bestaae af 3 Medlemmer, af hvilke den ene, som Præsident, skal sørge for Troppernes og Staden, Paris's Underholdning; den anden for Troppernes Klæder, og den tredie for Jndkiøbene baade inden og udenlands. Den hidindtil værende Handels og Pleiecommission har nu ophørt. De 3 Præsidenter i den nye Provianteringscommission ere: Borgeren Lepayen, Motter og Comle. Ved en Beslutning af Folkerepræsentanten Jeanbon St. Andre, har Staden Port de la Montagne igien faaet sit gamle Navn Toulon. Jacobiner Navnet er nu saa forhadt, at Linieskibet Jacobineren, har i Brest faaet det Navn: den 9de Thermidor (den 27de Julii. - Det 3die Partie, som nu her existerer i Conventen, foruden de Moderates og Biergpartiet, bliver kaldt Jrdependenternes Selskab. Nette Partie, i hvis Spidse Bourdon af Oise=Departementet og den forrige Ad ved Steyes staaer, bliver bestandig stærkere. - Da hidindtil mange Spioner ere opdagede i Coln ved Rhin, saa er sammesteds bleven anordnet, at enhver, som lader sig træffe ved Rbinstranden, skal strax blive arresteret. – J Allier=Departementet har man omhugget adskillige Frihedstræer og paa heftet Sedler, hvori det hedder: Jngen Republik meer Ved Siden af Sedlen vare hvide Cocarder. - Sikkerheds commissionen har befalet, at lade alle de Personer arrestere, som i Conventslogerne tale om Kongeværdighedens og Skrækkesystemets Oprettelse. - Til Mundingen af Leire er et engelsk Skib ankommen, hvorpaa befandt sig 180 fangne Franskmænd, som skulde været bragte til London. Men de Fangne overfaldt det engelske Mandskab, gjorde dem selv til Fanger, og kom lykkelig med dette Skib paa Loire. - En Medlem bekiendtgjorte, at Bogtrykker Legres i Strasburg, havde, for at undgaae Døden, maattet udvandre. Men han var dog en god Patriot, og Commissionerne foreslog, at man maatte, gives ham tilbage hans confiskerte Godser. Over dette Forslag reiste sig en stærk Debatte: Ja, sagde Tallien, Conventen maae være streng mod Emigranterne, men og tillige retfærdig. Jeg forlanger, at Legros's Sag kal undersøges. - Gaston sagde: Republikens Forfatning bliver bestandig meere foruroligende. Man udkaster hemmeligen frihedsmordiske Projecter. Jeg vil tale, som en Bruus(man loe) ler ikke, blev Gaston ved, J skal endnu engang græde. Jeg har først foreslaaet Loven med de Emigrerte. Jeg er ingen fordægtig Mand. Jeg har en Broder, han er Emigrant, og denne er en Skurk. Dersom J give de Emigrerie deres Godser tilbage, hvordan ville J da betalt Armeerne og sikre Assignaternes Credit, for hvilke Emigranternes Godser tiene til Hypothek. Jeg forlanger, at man gaaer over fra Forslaget angaaende Borgeren Legros til Dagens Forretninger. - De Emigrerte, sagde Legendre, kan ikke, under nogen anden Betingelse komme tilbage til Frankrige, end at de bringe deres Hoveder paa Skafottet (lydeligt Bifald. Hele Conventen stod op. - Merlin fra Douar, forlangte, at det Decret, som nyelig var udgivet, i Gunst af de Personer, som vare flygtede fra Neder rhinens Departement, skulde tages tilbage, og alle Betientere gives Ordre, at arrestere alle Emigrerte og Forviste, som lode sig see igien i Frankrig. Bourdon de Olse anmærkede, at Conventen dog uden Tvivl ikke vilde lade henrette dem, som i Tillid til hiin Forordning vare komne igien tilbage til Frankrig; han foreslog derfor, at de tilhøgekomne Emigrette skulle inden 10 Dage forlade Landerigien. Conventen antog dette. – J Forsamlingen den 8de foreslog Poultier, at ligesom Marseille var en fuldkommen frie Havn for Levantet, saa skulde og Dynkirken være det for Norden; og at Decretet af 31te Decbr. skulde tages tilbage, hvorved Dynkirkens Frihed var bleven ophævet. Men dette blev henviist til Commissionerne.