Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-18
Bovino har fra umindelige Tider været en Vugge for de Røvere, der hjemsøge Apulia. J de allernyeste Tider have især de tre Brødre Vardarelli gjort sig berygtede ved deres Røverier. De vide, uindhegnede Sletter, afbrudte ved Underskov, men ingensteds læggende Hindringer i Veien for deres Bevægelsers Hurtighed; de faa store Stæder, de betydelige Forpagtergaarde eller Masseries, hvor de vare visse paa, at finde Levnetsmidler, Foder og Bytte, alle disse Omstændigheder, i Forening med deres Localkundskab om Landet, og den Rædsel, de havde indtaget Jndbyggerne, gjorde det frygtelig vanskeligt at modstaae deres Magt, eller skuffede i det mindste Regjeringens Foranstaltninger til deres Udryddelse. De vare vel bevæbnede og udrustede, forsynede med fortræffelige Heste, og havde over 40 strængt disciplinerede Tropper. Don Gaetano, den ældste af Brødrene, og Bandens Anfører, lagde en Virksomhed og Færdighed for Dagen, der vare et ædlere Kald værdige. De angrebe sjeldent eller aldrig Reisende, og deres Voldsomheder vare ikke besmittede med Grusomheder, undtagen i enkelte Tilfælde, hvor de vilde tage Hævn for et brudt Løvte, men denne Sminke af Ædelmodighed og Eftergivenhed, saavelsom de store Belønninger, de gave deres Speidere og Medhielpere, og deres Veldædighed mod de Fattige, gjorde dem til saa meget mere ødelæggende Svøber for det Almindelige. Det var let for dem at give til de Fattige hundrede af de Ducater, som de stial fra de Rige. Efterat alle Regjeringens Anstrængelser imod dem havde været forgieves, overgave de sig tilsidst frivilligen til dens Naade, og der oprettedes Corps af dem, under deres gamle Anførere, til at vaage over Provindsens Politievæsen. De opgave nu for nogen Tid deres Plyndring, og afholdt andre Røvere fra at begaae den. Men de Jndfødte kunde aldrig glemme deres gamle Misgierninger, de overfaldt Banden, og de tre Brødre bleve, tilligemed 9 af deres Trop, dræbte. Resten flygtede ind i Bjergegnen, og nægtede at indfinde sig, efter Regjeringens Opfordring, paa et vist Sted, hvor Sagen skulde undersøges. Omsider fremstillede de sig frivilligen for den i Foggia commanderende General; men hans befaling, at møde i Lucera, vilde de ikke adlyde. Derpaa bød han de to Anførere, at komme op paa hans eget Værelse, for at tale med ham; men dette nægtede de at gjøre, uden at de havde deres Vaaben med, hvilke de erklærede, aldrig at ville give Slip paa. Da han, formodentligen fordi de talte i en fripostig Tone, stødte een af dem, der truede med Gebærder, haardt tilbage, affyrede denne sin Musket paa ham, men da han ikke traf, blev han skudt ihiel paa Pletten af Skildvagten i Porten. Dette var et Løsen til Angreb fra hans Kammeraters Side, men adskillige af dem bleve skudte af Tropperne, fire undkom, og en tredie Afdeling søgte sin Tilflugt i en Kielder, som var saa dyb og mørk, at man ikke kunde angribe dem med Fordeel, thi de dræbte en Soldat og saarede adskillige Andre, som vovede at nærme sig Nedgangen. Fire overgave sig imidlertid, og berettede Antallet af dem, der var tilbage. To af disse bleve sendte med bagbundne Hænder til deres Kamrater, for at formaae dem til at overgive sig, og sige dem, at hvis de vedbleve at gjøre Modstand, vilde man tænde en Halm Jld ved Aabningen, og ryge dem ud. Men de Afsendte kom aldrig mere tilbage, og da man intet Svar fik, blev Trudslen, udført, og Adgangen lukket med Stene. To Timer derefter gik man uhindret ned i Kielderen, og fandt der de livløse Legemer, bedækkede med Saar, som vidnede om, at de havde dræbt hverandre. Clomnel Advertiser berettes, at John Bonn, alias Capit. Wheeler, blev i Waterford fundet skyldig i begaaet Mord. Førend hans Henrettelse aflagde han følgende Bekiendelse: Jeg maa nu igjen høitideligen bekiende for den Alvidende, som jeg snart skal dømmes af, og som kjender mit Hjertes Hemmelighed, at kun tre, nemlig Morgan Brun, Patrick Brun og jeg have begaaet de græsselige Forbrydelser af Mord og Brand i Ballyggeron, og at de fire ulykkelige Mænd, der have forhen lidt derfor, ikke i ringeste Henseende have været skyldige deri. Jeg har været Aarsag til, at de uskyldigen have mistet Livet. Den eneste Erstatning, jeg kan give dem, er her offentligen, høitideligen og med Døden for Øine at erklære dem skyldfri for de Forbrydelser, jeg skal bøde for.