Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-03-06
Afvigte Løverdags Middag er Stænderdeputeret Auditeur Rasmus Roulund til Store=Restrup, efter længere Tids Svagelighed og Sygeleie, ved Døden afgaaet i sit 61de Aar. Som Stænderdeputeret (ligesiden Stændernes første Sammentræden) var Rou lund en interessant parlamentarisk Jndividualitet hvis stærkt marquerede Fremtræden, omspillet af Vid- og Sarcasme, stedse maatte hendrage Opmærksomheden til sig, men udgjorde ingen politisk Charakteer, idet hans, selv af radicale Angreb paa den bestaaende Statsforvaltning ledsagede, constitutionelle Tragten for meget knyttede sig til historisk Tradition og den blotte Begjær efter en Haandfæstning paa den souveraine Myndighed, og for lidet hvilede paa Nutidens, paa Humanitets- og social Nivellerings-Principer byggede, og derved ene sande og varige Frihedsfundament. J mange af de vigtigste Principspørgsmaal, der stillede den oprigtige Liberalitet paa Prøve, navnlig i Alt hvad der vedgik hans egen Valgelasses, Godseieretatens, Privilegier, ombyttede sig derfor Regjerings=Liberalismen hos ham sædvanligt med den snævrere Egenkredses Conservatisme. Saa fulminant og opsigtsvækkende derfor end allerede Roulunds første Optræden i Stændersalen var, maatte det Modsigende i hans politiske Troesartikler, ved den sig i Folket efterhaanden klarere og stærkere udviklende Principkamp, isolere ham endog i selve Stændersalen, hvor hans forøvrigt sparsomme, Deeltagelse i Forhandlingerne vel kunde fremkalde den øieblikkelige Effect, men ikke efterlade noget blivende Jndtryk eller gjøre den sande Virkning. Forøvrigt havde Roulund – der i sin conseqvente Paastand om Tidskravets Gyldighed og den historiske Ret til en constitutionel Jndretning var bleven den constitutionelle Sags Fane meere tro, end mange af dens først saa overløbne Stridsmænd, varme, men siden af og som stedse var bleven sig selv tro i sit Had til alle kunstlede Omsvøb og til enhver Udviklingens Hæmskoe –, ogsaa i den sidste Tid bøiet sig mere til den politiske Egaliseringsside, og ligesom han i den sidste Stænderforsamling overhovedet lod mindre Forkjærlighed for formeentlige Standsprærogativer fremtræde, saaledes sluttede han sig ogsaa i flere vigtige Spørgsmaal til det reent demokratiske Lighedsprincip, navnlig, saavidt erindres, i Afstemningerne om Almeenværnepligten, og ligesaa om det "folkelige Amendement til det Schytteske Andragende: en Afstemning, der rigtignok stod i stik Modsigelse til hans egen under Discussionen paa Lüttichaus Opfordring afgivne Erklæring: at han inclinerede meest for Gammel-Englands (Lord¬) Forfatning, der havde bestaaet?) sin Prøve, men forøvrigt i god Harmoni med hans sarkastiske joviale Tilføining til hiin Erklæring: "at han forresten var tilfreds, naar vi blot fik en Smule af det man kalder en Constitution." Som Constitutionstilhænger i tout prix og vedholdende constitutionel Vækker beholder i alle Tilfælde Roulund en Fortjeneste, der vil knytte sig til hans Navn, ligesom ogsaa enkelte interessante Episoder af hans Stændervirksomhed, saaledes navnlig hans sidste glødfulde, under en allerede dengang af Sygdom bøiet Jsse opluende, Tale mod den forhadte Pavedatter Censuren i Forhandlingerne om Cancelliets Bladsuppressioner: ville blive bevarede med Jnteresse. – Saa lidet Bondeven end Roulund var, skyldte han dog den hæderlige Jorddyrkerstand sin nære Herkomst. Hans Fader var nemlig Bonde fra Landsbyen Roulund i Fyen, og drog senere til Odense, hvor han etablerede et Gjæstgiveri. J Embedstanden tilbragte Audit. Roulund kun et kort Tidsrum som Auditeur ved Prinds Ferdinands Dragoner, der dengang garnisonerede paa Sjælland. Senere kjøbte han Løvegaard i Sjælland, som han dog i den for Landeiendomsbesiddere saa ulykkelige Periode forlod, og kjøbte for c. 70–80,000 (og uden Udtælling, ja endog med en Beholdning i Jordebogskassen) Store-Restrup, som nu i uforandret Stand anslaaes til 3 Tønder Guld: et interessant Beviis paa Eiendommes omskiftede Værdi. Roulunds sidste Række Aar vare betrængte af Sygdom, der tilsidst udslukte hans Livskraft. Hans særdeles veltrufne Portrait (kun manglende det ham sædvanligt egne sarkastiskjoviale Smiil) befinder sig paa det bekjendte Tableau af jydske Stænderdepu(Aalb. Av.) terede.