Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-06-05
Om indenlandske medicinske Planters Brug, og Jndsamling. Naturen, denne algode Moder, har viseligen før get for enhver Himmelegns særegne Tarv. Moderligen har den udspredt sine Velgierninger over hele Jordkloden, og det er mere Menneskets end dens Skyld, at disse ofte henligge uopdagede og unyttede. Hvilket Lands Jndbyggere finde ikke paa det store Blomstertæppe, som Naturen har udbredt over deres Marker og Slætter, Urter nok, der ikke allene bedst skikke sig for deres Legemsbeskaffenhed, men som endog kunne gjøre de Lægemidler undværlige, man med uhyre Bekostninger maa hente fra andre Verdensdele? Hvilket Terra incognita indbefatter ikke endnu den officinelle Plantelære? Hvor mangen en Urt henvisner ikke eller søndertrædes med Fødderne, uagtet den indeholder den ypperligste Lægedom, J Oldtiden ansaae hiin kronede Vise det ikke under sin Værdighed at studere Plantelæren lige fra Cederen paa Libanon til Ysopen der voxer hos Vægge. J vore Dage er det kun Bondestanden, der endnu veed at opsøge sine Lægedomme paa Marken og i Skoven. Jngen Tidspunct synes imidlertid at have gjort os det mere til Pligt, at udbrede Brugen af indenlandske medicinske Planter end den nærværende, da mange fremmede Lægemidler deels ere saa vanskelig at bekomme, deels maa betales saa overdreven dyrt. Det var derfor en saare heldig Jde af Hr. J. C. V. Wendt, Læge ved Vartou Hospital, at han ved sin Anviisning til at indsamle, tørre og conservere de i Dannemark og Norge vildvoxende og dyrkede medicinske Planter og Plantedele har søgt at afhielpe en i denne Tid især følelig Mangel i vor Litteratur. "Hvo nægter vel," siger Forfatteren i Fortalen, "den Danske Flord's Rigdom, men hvor lidet føre vi os den til Nytte. Jeg mindes endnu det Jndtryk, som Siellands vestlige Deels Magerhed gjorde paa mig, da jeg første Gang kom fra det frugtbare Holsteen og Sønderjylland; men jeg saae den siden aftage mere og mere, jo længere jeg kom frem, og snart lærte jeg at kiende og beundre Siellands vegetabilske Rigdom, deels paa Vahls, Schumachers og Viborgs Excursioner, og deels ved at studere Øders, Müllers og Vahls Flora Danica tilligemed vove øvrige classiske Værker i Botaniken. Denne Rigdom benyttede vore gamle Landsmænd, Smith, Aalborg, Bartholinerne, Simon Pauli, Buchvald, og flere sig af til Lægemidler, og endnu bestaae Siellandsbondens fleste Huusraad af vildvoxende Planter, skjøndt han hverken forstaaer at indsamle dem paa rette Tid, eller tørre og conservere dem paa den rette Maade; hvoraf da følgen er, at de fleste, naar de engang skal bruges, som oftest have tabt deres Kraft, og langtfra ikke gjøre den Virkning, som man forventer af dem. En udførlig Underretning om Planters eller visse af deres forskjellige enkelte Deles Jndsamling, Behandling, Tørring og Conservation synes derfor at kunne være til Gavn for Bonden, og ikke for ham allene, men ogsaa for Præsten, Skolelæreren og for enhver Landmand i Almindelighed, og fortrinlig for den Landboe, som besidder nogen Kundskab i Botaniken. Jeg smigrer mig med, at man maaskee herved kunde bevæge dem til i deres Fritimer at beskæftige sig med en hensigtsmæssig Jndsamling af de mange hos os selv vildvoxende medicinske Planter, hvilket paa enhver Tid vilde være til Nytte for Lægevidenskaben, men især paa nærværende Tid, da udenlandske endog mindre virksomme Lægemidler stige til en umaadelig Priis, ja næsten slet ikke ere eller blive at bekomme. Veiledet af denne Anviisning vilde da mangen Landboe, være istand til at samle, tørre og til Apothekerne at sælge Lægeurter eller Dele af dem i en betydelig Mængde; og jeg troer at begge vilde være tjente dermed. Denne vilde da letteligen kunde faae Planter, der voxe flere Mile borte, i Mængde og bedre behandlede, og for bedre Kjøb end ellers, thi hvor der boe Apothekere i Nærheden af hinanden, blive de nærmest voxende Urter snart optagne, og skal de saa sankes langt borte, og transporteres en alt for lang Vei, tabe de sig betydelig. For mangen maadelig aflagt Degn eller Skoleholder kunde dette være et slet ikke besværligt Middel til at fortjene sig noget til sine Kaars Forbedring, ja selv den fattige Huusmand vilde derved være istand til at drive en lille Handel med Planter, af hvilke ikke kan tages feil, f. Ex. Kalmusrod, Meliloturt, Bukkeblade, Malurt, Kongelysblomster og flere andre Planter, naar nemlig hans Præst eller Skolelærer vilde give ham den fornødne Underretning derom. At dette skeer udenlands paa flere Steder, har jeg med patriotisk Harme ofte erfaret paa vore Apotheker, til hvilke hele Pakker med Urter, som voxe dog her i tilstrækkelig Mængde, blive indførte fra Tydskland og fortoldede