Berlingske Tidende, 1791-08-12
Af en Skrivelse fra London, den 26de Julii. Hr. James Keir, som har sit Gods i Birmingham, og var Præsident i Revolutions=Forsamlingen den 14de i samme Naaned sammesteds, har i et Brev til Publicum upartisk fremlagt den sande Beskaffenhed med det der opkomne Oprør, og det fremlyser af hans Fortælling, at de ulykkelige, som have lidt saa meget derved, have ingen Anledning givet dertil. Man forsamlede sig blot, for at give sin Fornøielse tilkiende over, at 25 Millioner Mennesker havde revet sig løs fra Despotismens Aag, og vare blevne saa frie som Britter. Dette, siger han, kunde hverken være Regieringen ubehageligt, hvis Grundlover Frihed, ikke heller nogen den christelige Religions Ven, da denne befaler os at elske vor Næste, som os selv. De spiste i største Eendrægtighed med hverandre, og den første Sundhed, som efter Maaltidet blev drukket, var Kongens og Constitutionens; den anden Sundhed, var, Freds og Velvilligheds imod alle Mennesker. Selskabet gik imellem Kl. 5 og 6 fredelig fra hinanden. Den bekiendt te oprørske Haand=Seddel, som blev Aarsagen til hele Ulykken, er af et skadefroe Menneske Dagen før uddeelt i Øhusene; men Forsamlingsmorgenen lod Selskabet i de offentlige Blade bevidne deres Afskye derover, og tilbød den en Belønning, som kunde opspore den hemmelige Fiende og Forræder, og overgive ham i Rettens Hænder. Selskabet erklærede tillige deres Hengivenhed for Kongen, Over og Underhuset, som de 3 Constitutionens Hovedpiller. Hele Festen havde inte med Kirken og Religionen at giøre, og i andre Forsamlinger af denne Art have været Folk tilstæde af den Engelske Kirke, Katholiker, Dissenter og Qvækere. Men D. Priestley med andre, hvis Huse ere afbrændte, var ikke engang nærværende med, og vilde ingen Andeel have derudi. Hr. Keir, hvis Vidnesbyrd er saa meget mere upartisk, som han staaer i offentlige Embeder. som saadan har efter Vidneacten bediget den Engelske Kirkes Artikler, har communiceret i samme, og forsikret, at han sin hele Levetid ikke over 2 Gange har bievaanet Dissenternes Gudstieneste, forsikrer paa sin Ære, at i denne Sammenkomst er alting gaaet ordentlig og roelig til, og giver nogle blinde Jorere Skylden for Ulykken, hvilke vilde give deres Hengivenhed til Hospartiet og den herskende Kirke tilkiende derved, at de sammensmedede den forhaanende Seddel, og ophidsede Pøbelen ved allehaande Løgn og Opdigtelser imod de uskyldige og værgeløse Dissenter. Men Regieringen bliver opfordret til at trække Forbryderne frem for Lyset og til den behørige Straf. Nu er alting igien gandske roeligt i Birmingham, og Handelen og Fabrikerne gaae deres forrige Gang. - Om vor store Flaade skal nu efter sin Bestemmelse afseile imod Russerne, derom tvivler man, og Fredens Forventelse bliver bestandig stærkere og almindeligere. Den har hidtil, som det synes, ikkun i truende Hensigter ligget for Anker, og nu reise mange Selskaber fra hele Riget, af fornemmelig fra London derhen, for at forskaffe sig det store Syn af en saadan udrustet Flaade. Hr. Pitt og Dun das ere selv i denne Hensigt afreiste til Portsmouth, men om Kongen med den Kongelige Familie vil endnu tage den i Øiesyn, er uvist. Prindsen af Wallis og Madame Fitzherber, ere ankomne til Brigthon. Dette til Søebad fornøielige Sted er saa fuldt, at der er ingen Logis mere at saae. Ogsaa Margate og Ramsgate blive bestandig seeværdigere, og nogle Mie derfra er et landlig Fornøielsested; Dandelion, som er anlagt efter det Londonske Vauxhall, og hvor hver Onsdags Morgen tages offentlig Frøekost. Der holder samme steds ofte 3 til 400 Herskabsvogne. Selskabet dandser i klart Veir under Skyggen af Træerne, og gandske Egnen er en Afbildning af et lykkeligt Arcadien. Forsøget med atter at opbringe det siunkne Skib, the Royal George, fornyes fra Tid til anden, men uden Virkning. Der er udsat en Belønning af 70000 Pund Sterling for den, der er i Stand, til at udføre det. Cherokeser-Cheferne, hvis Anfører Oberst Bowles var, og som, saalænge de opholdte sig i London, beboede paa Rigets Bekostning en Lystgaard ved Brompton, ere i Enden af afvigte Maji atter ankommen til Nassau America, og derpaa over Land til Cherokee. Der blev holdt en Forsamling af alle Hovederne for Nationen, hvori man bevidnede sin Glæde over deres Gesandters gode Jmodtagelse i Engeland og besluttede at oversende Hs. brittiske Majestæt de sieldneste Producter af Landet til Foræring. Gesandtskabets Hensigt var, at tilbyde Engeland deres Biestand, ifald det skulde komme til Krig med Spanien.