JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1801-01-01
Forslag til Borgermilitærets Foresatte. En Deel af det unge Mandskab, som frivilligen har meldt sig til borgerlig Vagt og Tjeneste, samt til Stadens Forsvar, ønskede at maatte anskaffe sig og bære en Uniform, som de selv valgte, nemlig: Skarlagens Kjole med lyseblaae Rabatter, Opslager og Underfoer og lyseblaae Underklæder, med to smalle Epauletter til at holde Bandaler og Kaardegehængt trekantet Hat med Borgerkompagniets Kokarde paa. De have forespurgt sig hos adskillige af Underofficererne, hvilke mente, at det ikke lod sig gjøre, da denne Uniformnærmede sig for meget deres. Dette synes dog ikke at være nogen tilstrækkelig Modgrund, da det Menneske, som selv vil hædre sig, jo ogsaa er Hæder værd, og det vilde være højst upassende at see en gemeen Soldat i den kommanderte Borger, der er altid den Kommanderendes Liget og er vel ikke at tvivle paa, at disse, naar de engang blive virkelige Borgere, da blive de nok de første, som blive udtagne til Underofficerer, eftersom de har gjort sig bekvemmest dertil, og i dette Tilfælde er Uniformen alt der, uden videre Bekostning. Imidlertid kunde disse saalænge, naar Vagt af Borgerskabet skal gives, besætte Palaisvagten, og forestille en Slags Borgergarde som ikke allene vilde være til Nytte, men ogtil Hæder for det høje Sted, de stod Vagt paa. Mange af de virkelige Borgere skulde vel snart efterligne dette Exempel, som man allerede tilsorn har havt Bevis paa, da nogle af dem anskaffede sig Uniform, men maatte ikke bære den. Denne Maade var nok den bekvemmeste til at faae begyndt med Uniform. Man saae forrige Aar ved Fanernes Flytning, at adskillige Borgere havde anskaffet sig Uniform med kraprød Kjole, lyseblaa Rabatter og Opslager og lyseblaa Underklæder med smalle Epaulettert flere vilde vel følge deres Exempelt og da kunde muligt Borgerskabet paa denne Maade blive i 2 Afdelinger.
Politivennen, 1801-01-01
Til Hr. Major Schierning. Den borgerlige Exerseerøvelse skeer i Ridchuset fra Kl. 5 til 7 om Eftermiddagen, men vilde vist være mere bekvem for de fleste, naar den kunde skee fra Kl. 6 til 8 om Morgenen.
Politivennen, 1798-01-01
Opgave. En Borger der for Politieretten er mulktert for at have solgt sine Vare om Søndagen, ønskede, at en kyndig Jurist og Statistiker vilde medele Almenheden en Undersøgelse, om det ikke er en Fordring vore oplystere Tider med Rette kan gjøre hos Lovgivningen, at de bestaaende Love, om Helligbrøde og Søndagenes tilbørlige Ørkesløshed, ophæves, som grundede i Fordomme, og umulige at overholde.
Politivennen, 1801-01-01
Endnu om Bomber. Hr. Udgiver. Jeg har glædet mig over at læse endeel Forslag, der ere gjorte i Deres Politiven til Fordeel for Københavns Indvaanere i Tilfælde af et Bombardement. Undskyld, at jeg, som dansk Mand, her meddeler et Forebyggelsesmiddel, som jeg har fundet ved at læse i mit Pndlingsstudium - Politividenskaben, nemlig: I de Kvarterer af en By, hvor man mærker at Bomberne falde hyppigst, eller rettere, hvor man efter Fjendens Stilling kan vente dem, ere Indbyggerne blevne befalede at bedække deres Lofter med " Alen fint og meget tørt Sand, eller i Mangel deraf med Hestemøg, som saa meget muligt er renset for Straaet. Enhver Husejer er det ligeledes paalagt, at være selv tilstæde med 4 a 5 arbejdsføre Folk paa sine Lofter, for om muligt strax at fylde Brandrøret med Sand eller - som er det bedste, Hestemøg. Det forstaaer sig at Vand og Klude hæftede paa en 3 Alen lang Stok o. d., bør være ved Haanden. Man er endog gaaet saa vidt, at man har befalet Indbyggerne i hine Gader at opbrække ej allene Gadestenene, men endog at aftage Tagpotterne, i Tilfælde af at en Bombe skulde springe paa et Loft og udøse en Regnaf sønderslagne Tagpotter. Nytten af dette Forslag skal være denne, at Bomben ved at falde paa dette bløde og, eftergivende Legeme, taber meget af sin Kraft, og fjelden slaaer igjennem flere Lofter, dernæst er her et temmelig sikkert Slukningsmiddel ved Haandent thi Vand slukker fjelden den i Brandrøret tillavede Krudttilsætning. Deres o. s. v.
Politivennen, 1801-01-01
Brandvæsenet angaaende. Hr. Grosserer Kantor har i sin Gaard truffet saadan Indretning, at en Mand ved Posten uden videre kan pompe et uden for paa Fortoget staaende Kar fuldt med Vand. Denne Indretning er saare nyttig i Ildebrandstilfælde, da Gaarden derved bliver des friere for de Flyttende, og det var at ønske mange Husejere deraf vilde tage Exempel.
Politivennen, 1801-01-01
Møbelassurant i Krig. De fleste, som have ladet Møbler og Effekter afsurere, have i nogle af de sidst forløbne Dage havt Anledning at kige i deres Poliser, for at erfare, om de ingen Skadesoprejsning vilde faae, hvis disse bussemandske Bomber skulde faae Ram til at beskadige dem. De fandt til deres Mistrøst, at dette lille Tilfælde slet ikke var berørt. Da imidlertid Krigen ikke er endt, og man maaskee faaer Smag paa oftere at true os med Bomber, saa troer Anmælderen, at det ikke vilde have Vanskelighed, strax at gjøre den Indretning, at der gaves omtrent t mere, og at man da forsikkredes i Tilfælde af fjendtligt Overfald. Dette Tillæg kunde strax betales, og Sikkerheden gives ved en Interimspolice. Herved vandt 1) Nøblernes Ejerinder, der nu kunde glæde sig i den Tryghed, at om deres Mænd, Brødre, Sønner og Venner endog bleve skudte, vilde deres Spejle og Mahoniborde dog ikke uerstattede sønderbømbes. 2) Stadens Sikkerhed da alle de lange Mennesker, som flyttede Møblerne, og de Tjenere, som fulgte med, bedre kunde anvendes til at besætte Poster, end til saaledes at indjage Tilskuerne Skræk. 3) Assuran3en, da den vandt 1 Procent af en betydelig Kapital, uden allermindste Vove.
Politivennen, 1801-01-01
Stilstandsforslag. En fredelig Mand foreslaaer at gjøre en Stilstand i denne leede Krig for og imod den virkelige Vaabenstilstand. Krigerne for synes ham at gjøre overflødig Gjerning, og Krigerne i mod vilde betænke at Stilstanden maaskee endnu ikke ganske er bekjendt, at vi allerede seer een vore norske Brødre og altsaa os højst nyttig, skjøndt ej udtrykkelig anført, Artikel deri, og at den sindige Part gjerne overlader Modparten en Fordel i Ord mod selv at nyde en Fordel i Gjerningen.
Politivennen, 1801-01-01
Spørgsmaal til Addreskontoret. Siden man dog vilde indrykke en Beretning om Sørgefesten første Paaskedag, hvorfor da ikke indrykke den fuldstændig og sandfærdig?
Politivennen, 1801-01-01
To Lærdomme af vor Affære med Engellænderne. 1) At vore gevorbne tydske Soldater kjønt toge imod Fjendens Haandpenge, medens alle Indsødte afsloge det. Disse Slyngler, hvis Hverving har kostet meget, skulle nu, hvis Fiendtligheder igjen udbryde, stride imod det Land, de skulde forsvaret den 2 April. 2) At Engellænderne ere istand til at begaae saa umoralsk en Handling som den, at tvinge Mennesker til at stride imod deres eget Fødeland. Denne sidste Erfaring bør lære os at være opmærksomme paa ethvert Skridt af en Fjende, som ikke respekterer sit eget Navn.
Politivennen, 1801-01-01
Om de frivillige og pressede Svende og Drenge. Hvor stort et Tab mange Handværkere lede, ved deres Folks frivillige eller tvungne Borttagelse til Fædrelandets Tjeneste, vilde være overflødigt her at beskrivet det er et Tab lidt for Fædrelandet, og som ingen Borger kan vene sig ved. Men paa den anden Side have de igjen Ret til at ønske, og af vor gode Regiering og nidkjære Politi at vente, saadanne Forholdsregler antagne, at denu, da Faren for en Tid er over, og intet Anfald kalder Hænderne fra de vante Redskaber, saavidt muligt see sig beskyttede for større Tab. Anmælderen tør i denne Henseende vove det Forslag at 1) alle de, hvis Arbejd ikke er Staten til sine Rustninger nødvendigt, tilbagevises til deres Mesteret dette er ikkun billighed, da manveed, at de fleste Svende have optaget Forskud hos deres Mestere, hvilket disse endnu ikke have faaet tilbage, og ikke kunne faae uden ved Aftjeningt ligeledes ere de vorne, frivilligen eller ved Tvang tagne, Drenge i en endog større Gjæld til deres Mestere, da disse i de første Aar føde dem omsonst, for at have Gavn af dem i de sidste Aar af deres Lære. 2) Ihenseende til de Svende og Drenge, som maatte beholdes ved Holmen, foreslaaer jeg, at Admiralitetet ved et maanedligt Afdrag af deres Gage, skadesløsholdt Mesterne for det lovlig bevisende Tab. enten af gjort Forskud, eller frugtesløst Underhold af Drenge. Kun paa de strængeste Grundregler af Retfærd kan vor elskte Regiering ville bygge, enten Hverving, eller Presning af de fornødne Folk!
Politivennen, 1801-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den saa skævtliggende Fliserække uden for Traktør Møllers paa Kongens Nytorv er nu til stor Glæde for alle Fodgængere omlagtt man ønsker samme Opmærksomhed udstrakt til alle lignende Steder.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) Paa det Huus i Studistræde, somsskulde være No. 64, (thi dette er ogsaa en Uorden, at det intet Nummer har) ligger Rendebrættet saaledes, at alle dets fire Jernhager ligge i Veiret, saa at man om Aftenen let kan fordærve Fodtøjet, ja endog falde og brække en Arm eller et Been. 2) I hele Studistræde er Fortoget kun maadeligt, men især uden for No. 117 er det i den elendigste Forfatning, da hele Stykker ere brukne af Fliserne, saa man derfor let, især om Aftenen, kan falde.
Politivennen, 1801-01-01
Til læserne. Ved det nu udløbne tolvte Fjerdingsaars Slutning anmældes følgende til Udgiverens Kundskab komne Forbedringer eller Indretninger, der i disse Blade have været foreslagne: En imellem Frederiksberg og Slotskroen paaanket Skarnkiste strax istandsatt en i No. 140 paaanket Hund er afskaffett de to Brædder uden for Portene No. 126 og 125 i Raadhusstrædet istandsattet en i Nørreport hængende Lygte rengjortt en skæv Fortogssten uden for No. 30f i Kristenbernikovstræde lagt tilrettet en hæslig skrigende Loftsvinde i Badstustræde bleven smurtt Fribagerne og Frislagterne paa Magistratens Forslag faaet Skildter for deres Boder, nogle Tagspøjter i Nygade nedtagnet et Rendestensbræt i Springgade uden for No. 11 forbedrett de paa Hjørnerne af Rosengaarden og st. Fiolstræde manglende Gadenavne strax paamaledet det skraaliggende Fortog uden for Traktør Mollers paa Kongens Nytorv lagt tilrettet et Rendebret i Vimmelskaftet uden for No. 11 istandsatt en Afviser i Læderstrædet uden for Jødesynagogen borttagett et Bræt lagt til Rette paa store Købmagergade uden for No. 99t et dito forbedret i Kompagnistræde No. 68. Endnu maae Udgiveren tilføje at intet kan være ham større Opmuntring, end den Opmærksomhed, hvormed mange i disse Blade gjorte Forslag ere blevne optagne. K. H. Seidelin.
Politivennen, 1798-01-01
Vink til en Huusejer. Ejeren af Huset No. 1 og 2 paa Hjørnet af Klareboderne og Pilestrædet anmodes venligst at lade lægge et Bret over den brede Rendesteen for Husets Gadedør, eller dog i det mindste at lade borttage de slemme hvasslebne Lænker, som desværre alt for ofte minde de Forbigaaende om et Rendestensbrets fordums Tilværelse, ved at beskadige deres Fodtøj og Fødder.
Politivennen, 1801-01-01
Om Spillekælderne. København vrimler nu af Vertshusholdere, og vil efter al Anseende endnu faae flere hver Dagt da Drikkelysten dog endnu ikke, Gud være lovet, kan tage til i lige Forhold, saa maae mange af disse lidet nyttige Mennesker see deres Næring blive ringe, og være betænkte paa flere Midler til at leve, uden just at see nøje efter, om de ere lovlige eller ej. Eet saadant Middel er at være Medvider og altsaa Medtyv for de mange Bedragere, som lægge Vind paa enten ved Kortspil eller paa andre Maader at optrække den Uvidende. Hvor skammeligt sligt Hælerier, forklarer sig selv. Det er det, som avler Bedrageriet, og det burde derfor straffes endog langt haardere, uagtet dette almindeligen ikke skeer. I en vis Kælder, hvor mange Bønder, i denne Vinter ere blevne bedragne, ere følgende Snyderier skete: 1) Omtrent for 6 Uger siden, gik to Gavtyve ned i Kælderen, og strax efter kom den tredie med to Landsoldater, som han havde indbildt at skulle faae en Kuffert at bære for ham op paa Kanselliet hvor han logertet da han var kommen ned i Kælderen med dem, var Kufferten, sagde han, endnu ikke ret tilpakket. Han gav sig aftsaa til at spille Kort med sine Staldbrødre, men da han tabte, maatte han laane 10 Rd. af begge Karlene, som de skulde faae igjen naar de vare komne paa Kanselliet hvor han havde Penge nok. Kørt efter gik den ene Gavtyv ud efter den anden og Vertinden jog Karlene paa Døren. De hentede vel deres Underofficer, men Konen foregav, at hun ikke kjendte Bedragerne og havde ikke hørt noget til Sagen. For 14 Dage siden fik 4 andre Bedragere en Bonde fra Roskildekanten ned i samme Kælder, hvor en af dem, der Udgav sig for Søn af en gammel Skomager i Noskilde og vilde ud at besøge sin Fader, sagde, at han boede. Midlertid gav de dem til at spille lidt. Den formeente Roskildenser sendte den yygste Gavtyv, der passerte for hans Søn, etsteds hen efter hans Tegnebog med endeel Penge i, som han der havde glemt. Under Spillet kom han i Betryk for Penge og laante derfor 10 Daler af Bonden. Da Sønnen blev borte maatte Faderen søge ham op. De andre Gavtyve listede sig imens bort og den bedragne Bonde blev allene tilbage. I samme Kælder blev en Bonde, i Løverdags den 18de, bedraget for en Snees Daler. Han truede med at stævne Krokonen til Ballerups Ting, hvoraf man maae slutte at han var her af Amtet. Det er at beklage at Bønderne ofte af Uvidenhed eller tosset Frygt ikke henvende sig til Politimesteren, der sikkert nok vilde vide at skaffe dem Ret. Dersom imidlertid de Bønderkarle og Bønder som ovenanførte Historie angaae ville melde sig jo før jo heller, kan de maaskee faae nogle tjenlige Underretninger hos K. H. Seidelin. Pilestræde No. 94.
Politivennen, 1801-01-01
Til Generalitetet om dets Krudttaarne. En stor Deel Krudt ligger for nærværende Tid i Kastellet og endel af Stadens Krudttaarne. Det vil ikke antages uden som en nidkjær Borgers Yttrelse, om Anmælderen her spørger om, der ved alle disse Forraadshuse ere Afledere. Vort Admiralitet har forhen viist, at det ansaae disse som en af de gavnligste Opfindelser, Videnskaberne have skjænket det daglige Liv, og derfor anbragt dem ved sine Krudttaarne. Man er forvisset om, at vort Generalitet saa snart som muligt vil følge dette Exempel. Der kan tvivles om, hvilken den største Velgjerning er af denne Franklinske Opfindelse, enten at forebygge de skrækkelige Følger af et fuldpakket, grundmuret, bombefrit Krudttaarns Sprængelse (som Kjøbenhavnerne endnu got kunde mindes) eller at betage 100090 Mennesker den Frygt de ellers maatte føle hvergang de beskuede deres Krudtmagasiner.
Politivennen, 1801-01-01
Forslag til Bedste for Kronprindsens Livkorps. Dersom dette Korps ved fornyet Udbrud af Fjendtligheder skulde sættes i virkelig Brug, maatte man ønske at nogle Kapper anskaffedes, for at de, som om Naiten i koldt eller vaadt Veir skulde udholde paa aabne Steder, uden at have nogen Rørelse, hvorved de kunde varmes, dermed kunde afholde Kulden.
Politivennen, 1801-01-01
Beviser paa Patriotisme. For sorte Hane-Fjedre forlanges nu 2 Rd. istedet for man har kundet kjøbe dem forhen for 1 Rd. Stk., for Struds Fjedrene 8 Mk. istedet for 4 Mk.t adskillige har lagt 2 Mk. paa det graa Cassemir, siden samme Farve skal bruges til Uniform ved Kronprindsens Livkorps. Talende Beviser paa Patriotisme!
Politivennen, 1801-01-01
I Anledning af den i No. 156 af Politivennen foreslagne Mondur for det unge Borgermilitær. I Anledning af det i ovennævnte Nummer gjorte Spørgsmaal vil jeg først anføre den Kongel. Ordre desangaaende givet den 14 Aug. 1790 igiennem det Kongel. Generalitets og Comisariats Collegium, saaledes lydende: Hvad Munderings Anlæg for Borgerskabet i Almindelighed betræffer, da vil Hans Majestet for ej at bebyrde sine kiære Undersaatter med megen Udgivt i saa Maader, at det dermed indtil videre maae beroe, dog at det skal staae enhver, som vil anskaffe sig Mundering, frit for, at anlægge samme efter den for Underofficererne nu bestemte Uniform. Allene med den Forskiel, at Kiolen bliver Kraprødt Klæde og uden Epaulette paa højre Skulder, (paa venstre vel 1 Dragon for at styre Bandeleren) Anmærket nu, at meget haver forandret sig siden den Tiid, og at Tilværelsen af et saa at sige nyt Slags Borgermilitær kan give Anledning til anden Indretning, fortiener Spørgeren sikkert Tak for sin Tanket Uniform er unægtelig prydende ved opstillende Parader, den giver all Excercise et skiønnere Syn og tillige Folket mere Munterhed. Men til den foreslagne Dragt ville sikkert kun meget faae være formuende nok. Det vilde Udfalde til en Pragt for de Formuende, og til Byrde for de andre Mindreformuende, som dog vilde udgiøre Mængden, thi om og et Compag. af 120 eller meere, blev munderte som Spørgeren meener, var det langt fra ej nok til at have Omskiftning, paa bestemte Vagter, til bestemte Tiider, fordi da Turen eller Vagten ville træffe enhver af dem for ofte. Men den ærede Spørger vilde tillade mig at fremsætte et andet Forslag, og som maaske for een stor Deel af de unge Borgere kunde blive meer antageligt, muntrende og passende for den unge Aldere, nemlig. en højrød, eller fiin kraprød, kort Spenser, eller Trøje som de Academiske Borgere have dem, med lyseblaae Krave, Opslagene smaae, tætte om Armen, men røde, belagte med blaae Snoret efter Kraven om Halsen, ligesaa belagt rundt om ved Skiødene, og uden Rabatter og tæt om Livet med Hægter, paa venstre Side skulde sidde en Dragon med Guldtræsse belagt, for at styre Patrontasken fra at glide i Svingningerne. Dernæst Pantalongs af lyseblaa Klædemed røde Snore, hvor de ere anvendelige, Halv-Støvler, som meest brugelige, og alle runde Hatte med Comp. Kokarde. Naar 50 til 100 herom blev enige, vilde mange følge efter, dette vilde formodentlig blive den mindste kostbare Uniform, men tillige meget skøn og pyntende.
Politivennen, 1801-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De adskillige Gange paaklagede natteforstyrrende Hunde i Haven lige over for Frederiks Hospital, have i nogen Tid ikke gjort den sædvanlige Larm, hvoraf formodes at de ere fskaffede som Vedkommende være takkede for. 2) Den paaankede skævtliggende Fliserække uden for Hovedvagten paa Hallandsaas bliver nu lagt vedbørlig tilrette.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) I Mandags Aftes d. 29 var alle Lygterne ved den Tid man gik fra Komedien utændte uagtet det var meget mørkt.
Politivennen, 1801-01-01
Et Raad til vøre Hyrekudske af en gammel Mand. Da jeg har rejst mange Steder, men aldrig fundet saa mange stødende og slingrende Kareter som her, og egentlig hos Hyrekudskene, saa vilde Ejerne af disse modtage mit Raad uden Fortrydelse. 2521 Naar en Karet, der har en Undervogn af behørig Længde, alligevel støder og slingrer saa ligger Skylden i, at Fjædrene have en alt for ulige Kraft imod hinanden. Enhver vil let indsee, at for bag dersom Fjædren a er stivere end h. vil Fadingen, ved et Stød for over, finde større Mod stand af a end af bt og altsaa slingre til højret i det Fadingen kastes tilbage, vil den nu blive styret i en skæv Direxion og trykke med større Kraft paa e end paa (lt altsaa slingre til venstre, hvorved den altsaa igjen spændes ulige stærkere forover af c, der leed mere, end af ( der leed mindret hvorved Slingringen atter forøges. Er tillige Fjæderen ( stærkere end Sidefjæderen et saa vil ethvert hastigt Fremryk, hvorved Fadingen farer bag over, trykke den svagere Fjæder mere sammen end den stærkere, og Slingringen vorde dobbelt. Er a og e lige stærke, og begge stærkere end e og (t saa bliver Slingringen vel mindre, men dog bestandig. Er a og hbegge stærkere end e og ( saa er Følgen, at Fadingen ikke slingrer men at den paa kuudret Vej støder mere. Det er derfor nødvendigt, at alle fire Fjædre have eens Kræfter, hvis Sædet skal være godt og bekvemt. Da nu mangfoldige Karetbrugere ere svage eller aldrende Personer, saa er det for dem en særdeles vigtig Ting at fare mageligt, og de unde tigange heller en langt fraliggende Hyreludsk deres Mæring, end en meget nærmere boende, der er saa uhældig, at have ubekvemme Fartøjer. Og troer jeg altsaa at have gjort denne en Tjeneste, ved at have viist ham, hvori Fejlen stikker, saa at han ved at henvende sig til en dulig Smed, kan faae den afhjulpen.
Politivennen, 1801-01-01
Noget mere om de i Spillekælderne saa ofte bedragne Bonder, og en Anmodning til Sognepræsterne eller Sognefogderne i denærmeste Amter ved København. I foregaaende Blad er talt om et Komplot af Mennesker, der søge en indbringende Næring i at narre Bønderne de Penge fra, som de nylig her have faaet for deres Varet at de undertiden selv, forklædte, snart paa en snart paa en anden Maade, undertiden ved andre, ved deres Børn eller Tjenestepiger føre de godtroende Tosser af Bønder ned i deres Huller, hvor de faae dem fristede til at deltage i det Kortspil de spille med hinanden, eller at vædde paa den Haand, som faaer stærke Kort, og som desuagtet taber fordi han vil tabe, da han siden deler Profitten med den som vandt. Det glæder Anmælderen at kunne underrette Læserne om, at saavel disse Menneskers Verkstæder, som de selv, fuldkommen ere vort aarvaaane Politi bekjendte, og at de sikkert ikke ville undgaae hvad deres Handlemaade fortjener. Selv de i forrige Nummer anførte Historier ere Gjenstanden for en Sag, hvori der snart falder Dom. En forhaabende Kanselliresolution, om slige Undersøgelsers Forum, vil snart rense Staden fra dette Slags Industri. Man maae imidlertid beklage, at vor sjællandske Bonde, der saa gjerne gad kommet til Skillingen paa en let Maade, er kun alt for skikket til at falde disse vindskibelige Mennesker i Kløerne. At han troer, at den der har tre fire Efser paa Haanden i Femkort ber vinde, er naturligt, men at han ikke troer at den, der viser ham dette skjønne Kort, ikke gjør det for intet, og ikke vilde være halvt med ham, naar han ikke havde i Sinde at tabe, er overmaade enfoldigt. Jeg gjør derfor det Forslag til Sognepræsterne i Naboamterne, at formane Bønderne fra Prækestolen, eller til Sognefogderne, at advare dem paa Sognestævnet, at de paa deres Byrejser tage sig vel i Agt for alle den som, under Paaskud at man vil køre med dem, eller paa nogen anden Maade, fører dem til Skænkestuer eller Kældere, og at de tage den Beslutning engang for alle, at gaae ud fra saadant et Sted, saasnart de see at der spilles Kort. Jeg kunde her opregne Navnene paa endel af disse Industrimænd, men det vilde være for vidtløvtigt at nævne alle. Overalt er intet lettere end at faae et andet Navn, anden Kjole, og anden Stand og Haandtering.
Politivennen, 1801-01-01
Om Kalleborendens Sejlbarhed. Da Udgiven allerede saa mange Gange har talt for Kalleborenden, som et Farvand for smaae Skibe, man burde see til, igjen at faae besejlet, kan han ikke undlade at forelægge Læserne et Faktum, som er det bedste Bevis for denne Sags Mulighed, og som vi have Engellændernes Besøg at takke for. To smaae børnholmerjagter nemlig, som frygtede for det Par engelske Luggere, der adskillige Dage raadte ene i Sundet og Drogden, lode sig af en Fisker indføre ad Kalleborenden og kom rigtig til Staden. Her fandt de derimod en Forhindring, som de ikke havde drømt om, den elendige Langebro, som ikke kan opvindes, saa at de maatte ligge uden for den. København er dog ogsaa saa jammerlig forsynet med jammerlige Broer, at den neppe heri kan have sin Mage! Dog det tør man sikkert haabe, at naar Regjeringen henvender sin Opmærksomhed til dette saa vigtige Løb, vil Langebro nok blive ombygt, hvortil den desuden saa højligen trænger.
Politivennen, 1801-01-01
Til læseren. Med dette No. følger en Subskriptionsplan til alle ædle Koner i de danske Stater i Anledning af den uforglemmelige anden April. Det Bifald den allerede paa den tydeligste Maade har faaet, gjør det til Pligt, for dem, som have yttret at Hensigten, eller hvad der stulde udrettes, ikke nøje nok var udtrykt, at tiliøje, at dette ikke kunde være anderledes, da Subskriptionens større eller mindre endelige Hæld ene vil kunne bestemme, om derved vil kunne oprettes enten et Hospital eller en Opdragelses Anstalt, eller en Understøttelses Indretning, eller maaskee flere tillige af disse Gjenstænder opnaaes.