Aalborg Stiftstidende, 1832-06-16
J den portugisiske Tid kunde ingen Fremmed komme hertil, da Regjeringen vaagede strængt herover. Det var i D. Pedros Tid at her var friere Tilgængelighed, og en berømt Reisende giver følgende Beskrivelse af hiin Egn. Dette Land er maaskee det rigeste i Verden. Siden 1756 have Guldbjergværkerne i Minas=Geraes givet et Udbytte af mere end 6 Mill. Carolin og det kun ved Floderne som gjennemstrømme Bjergene. Og alligevel leve Jndbyggerne i den allerusleste Tilstand. De umaalelige Rigdomme, som de første Guldvaskere opdyngede, de fabelagtige Legender som de efterlod, blændede deres Efterfølgeres Indbildningsskraft og lammede deres Arme saa saare, at de ikke ere istand til at forskaffe sig selv de nødvendigste Livsfornødenheder. De tilbringe deres hele Tid med at efterhige et bedragerisk Skyggebillede, og blive derved efterladende mod Agerdyrkningens virkelige Fordele, i det yppige Land, under et Himmelstrøg hvor al Flid ville lønne sig tusindfold. Den riigholdigste Demantsflod er Jigitonhonha; i samme graves efter en vis Steenart og Gruus, der senere udvaskes i Kurve, saalænge indtil der kun bliver ganske smaa Steen tilbage og disse undersøges nøie om de indeholde Demanter. Haar en Neger fun høit i Veiret, overrækker den til en af Opsynsmændene, som sidde paa en Høi ligelangt fra hinanden og have Tilsyn paa det nøiagtigste med Arbeiderne. Om Aftenen veies samtlige om Dagen fundne Ædelstene; de opskrives da af Overopsynsmanden som nu uddeler Belønninger til de lykkelige Negere. Har en Neger været saa heldig at finde en Demant af 17 Karats Vægt, saa erholder han øieblikkelig sin Frihed. Demant=Egnen Serro=do=Frio er 10 1/2 Mile lang og J Mile bred; Landet er slet ikke opdyrket, men gjennemstrømmet af talrige Floder. De her fundne glimrende Smaastene, ændsedes i tidligere Dage ikke, indtil en Officeer, der længe havde været i Goa i Ostindien, her gjorde Demant-Opdagelsen. Han lod opsamle en stor Mængde af disse Smaastene, sendte dem til Holland, og Juvellererne der erklærede dem for Brillanter af det reeneste Vand. Nogen Tid derefter udkom et Decret i Portugal, der erklærede hele denne Egns Demanter for Kronens Eiendom. Længe var man af den Formening, at disse kun fandtes i Serrodo=Frio, men overbeviiste sig snart om, at de vare at finde i alle Dele af de brasilianske Lande. Man fandt dem selv i Bjergenes øverste Spidser. Den største Demant som Verden kjender, er funden i en Flod (Abaite) i denne Egn; den veier 2 Lod og er vurderet for 300 Mill. Lstring. Den fandtes i nævnte Flod, som var udtørret, af Forbrydere, der vare banlyste paa Livstid, men som erholdt deres Frihed efter Fundet. Portugals afdøde Konge lod bore et Hul i samme og har den paa Galladage om Halsen. Jngen Fyrste besad en saa rig Samling af Demanter som han. Man antager det aarlige Udbytte Ædelsteensvaskerierne give at være 25000 til 30000 Karats, men trods de strængeste Forholdsregler, hvis Overtrædelse have iblandt andet Forbandelse til den africanske Kyst til følge, bortskaffes dog for 8 Mill. Guineer Demanter, om Aaret ved Snighandlere. Silkens medicinske Egenskaber. Neumann har fundet, at der gives faa Substantser, der indeholde saamegen flygtig Alcali som Silken. Tournefort bemærker, at den indeholder mere heraf end Hjortetak, da han af 15 Unzer Silke havde vundet 2 Drachmer flygtigt Salt. Dette Salt, som man givet Navnet Silkegeist, danner, ratificeret med nogle Deele Olie-Essents, det Medicament, som er bekjendt under Navn af engelske Draaber, (guttae anglicanae). Silken besidder ogsaa andre medicinske Dyder. J Jndien betjener man sig af Silkestoffer, i de samme Tilfælde som man i Europa bruger Flanel. Et Silke=Lommetørklæde skal være tilstrækkeligt imod Giften og Jndaandelse af miasmatiske Dyr. Ogsaa bruges pulveriseret Silke som et Medicament, der skal befordre Blodets Circulation og fordrive Mismod. Ligeledes benyttes en Substants af Silkeorme, som Salve at lægge paa Hovedet for at betage Svimmel.