Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1813-07-27
London den 200 April, Følgende Parolbefaling er udstædt i Hovedqvarteret Freynada i forrige Maaned: De forskjellige befalinger, der til forskjellige Tider ere blevne bekjendtgjorte af Overgeneralen, for at hindre at Soldaterne ingen Voldsomheder skulde begaae paa sin Marsch gjennem Landet, ere i Almindelighed fornødigede ved et ulykkeligt Tilfælde, der paa den Tid har fundet Sted, og ved Tabet af et stort Tal Soldater i Stridighederne med Jndbyggerne, der søgte at forsvare deres Eiendele, som Soldaterne vilde fraane dem. Overgeneralen gjør sig en Fornøielse af at troe, at hans gjentagne befalinger vil blive efterlevede saameget mere, som de indeholde Jnstruxer, der lade sig anvende paa alle de Tilfælde, der kunne finde Sted, Berlin. To af de Mordbrændere, der for nogle Aar siden saa ofte satte Jld paa, have den 28de Maji faaet Straf for deres Forbrydelse. Joh. Chr. Horst, en Hyres Søn i Jernhow ved Elben, fød den 22de Martii 1783, og Frederike Louise Delig, en Muurmesterdatter, fød i Berlin den 12te October 1791, ere blevne levende brændte. Paa 6 Aar havde denne Horst efter egen Bekiendelse, selv eller med sine Medskyldige sat Jld i det mindste i 45 Stæder, Flekker og Bondebyer i Preussen, Østerrig og Sachsen, for ved Hjelp deraf at stiæle. Den Skade disse Mordbrændere have stiftet, kan anslaaes til over 300000 Dlr. Frederike Deeliz, der blev opdraget af Tyve og Hælere, udmærkede sig fra Barndommen ved sin Færdighed i at stiæle paa Markeder. Fra hendes tolvte Aar af i Forbindelse med Tyve af Profession gjennemstreisede hun, med dem Preussen og Sachsen, og stial paa alle Markeder. Jndtil det Øjeblik hun blev paagrebet, førte hun et omsværmende udsvævende Levnet. Aaret 1810 forbandt hun sig med Horst og hans Consorter, og tog Deel i de res Forbrydelser. Disse to Mordbrænderes Henrettelse gik saaledes til Begge Forbrydere blev om Morgenen Kl. 6 bragte ud af deres hidtilværende Forvaring under Ledsagning af Politie og Borgervagt til Hest, og Fods paa store Hostvogne. Paa den første var Horst, der stod under Bevogtning af tre Rettenstjenere, hvoraf to holdt ham hver under sin Arm. Frederike Deelig fulgte paa den anden Vogn, siddende paa et Knippe Halm, med Ryggen til den første Vogn, ligeledes under Bevogtning af to Retten Tjenere, der sad ved Siden af hende. Saaledes gik Toget langsomt ud af Byport til Retterpladsen, en Fierdingvei fra Byen. Her var Dagen i Forveien Baalet oprettet og paa de derved indrammede Pæle anbragt Sæder for Forbryderne; Pladsen selv var fra tidlig om Morgenen omgivet af en dobbelt Række Nationalvagt Strax efter Syv kom Forbryderne til den yderste Kreds; her maatte de staae af Vognene, hvorpaa Dommen endnu eengang blev dem forelæst, og de blev nu paa en Koe med Ryggen imod hinanden slæbt ind i den inderste Kreds hen for Trætrappen, der gik op til Baalet. Den Frækhed, hvormed baade han og hun havde hørt deres Dom Dagen før, forlod dem heller ikke Fuldbyrdelsens Morgen; de saae dem begge bjærvt omkring mellem de tusinde Tilskuere, der fra Fængslet af, fulgte dem til Retterstedet, at da de vare komne derhen, kastede Hørst høist ublu sin Hat i Veiret, fulgte rask lige efter Frederikke Deeliz, der for ved ham blev bragt op paa Baalet, og i dette sidste afgjørende Øjeblik dog var sønderknust en ung en og tyve Aar Pige med intet slet Ansigt omfavnede hende endnu eengang paa Baalet selv, og tog nu sin Plads paa venstre Side af hende. Nu blev de bundne fast med Kroppen, Armene og Halsen ved Pælen, deres Sæde var paa, Huerne blev trukne dem ned over Ansigtet, og derpaa Baalet tændt, som inden faae Minuter ved den stærke Vind slog op i klare Luer, saa at de snart forsvandt for Tilskuernes Dine.