Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1836-02-29
J Tillægsbladet til Fyens Stifts Adresse-Avis No. 29 findes, fra Hr. C. H. Hansen til Marielyst følgende indført: Den 11te Januar d. A. blev der afsagt, Domme i Lands-Overretten i Kjøbenhavn, i de forhen af mig omtalte Tingsvidnesager i Sagen imellem Hr. Capitain Veimester Recke og mig, hvorved Underdommernes Kiendelse aldeles bleve underkjendte og Recke idømt at betale udi Sallair til min Sagfører for Overretten 24 Rbd. Sølv. - Dommene bleve under 16de Januar tilsendte Odense Amtmandskab, deels for at besørge de 24 Rbd. inddrevne hos Capitain Recke, deels for at tilstilles mig. – Flere Gange har jeg personligen paa Amts-Contoiret forlangt disse Domme, men stedse faaet den Beskeed, at Dommene vare hos Fogden i Odense, der var paalagt at inddrive de 24 Rbd. hos Recke, og at man forgiæves havde ventet dem tilbagesendte. - Jeg henvendte mig derfor til Forden, Hr. Kammerjunker de Klaumann, og af Denne erholdt jeg den Beskeed: Efter den mig af Amtet givne Ordre Ordren læste jeg) kan jeg ikke sende Dommene tilbage til Samme, for jeg har erholdt Pengene hos Recke, Denne har 8 Ugers Frist med Betalingen, ef denne Tidsfrist skal jeg udpante, derefter skal Godset, staae til Løsning den lovbestemte Tid, og endeligen skal paverteres til Auction og Godset sælges, naar Pengene saaledes ere komne i min Kasse, skal Dommene tilligemed Pengene indsendes til Amtet, og naar dette ver skeet, bliver Demmene sandsynligen af Recke ind vankede for Høieste Ret." - Efter denne Beretning kan der saaledes hengaae et Aarstid, ja vel endog Halvandet, inden jeg kan komme videre end jeg var, da Recke paabegyndte Sagen imod mig. - Ved saadanne Maneuvrer søger Embeds-Aristocratiet at dække sig, og ved Udhaling og Udsugning at afskrække Enhver fra at paa klage Uordener i offentlige Bestyrelsesgrede, og sandelig jeg maa fraraade Enhver sligt; thi hvad jeg har lidt deels af billig Harme over den lumpne Maade, man er gaaet frem paa imod mig, deels ved den Uro der har hersket i mit Sind, der har gjort mig uskikket til, tilbørligen at varetage mine mange Sysler, har medført saa meget desto større Tab for mig, der har havt omtrent 100 Mennesker dagligt i mit Brød. Jmidlertid, da jeg nu eengang er kommen i Ulykken, vil jeg virke hvad jeg kan for det Almindelige; jeg har til den Ende paabegyndt og vil søge at fuldføre en Beretning om det Fyenske Veivæsens Forhold i Aare 1835. Jeg har allerede erholdt opgivet af troværdige Folk fra forskellige Egne meget interessante Data, hvormed jeg kan udstyre denne min agtende Beretning, og er jeg saa fri, herved at anmode Alle, som interessere sig for at et tilbørligt Lys bliver udbredt over denne Materie, om at tilstille mig, hvad dertil kan være tjenligt. Jeg har hidtil saa meget muligt efter Omstændighederne skaanet Hr. Capitain Recke, jeg havde ventet Paaskjønnelse af denne min udviste Skaansel, med i dets Sted fremtures af denne Mand med sædvanlig Hovmod, Ligegyldighed og Ringeagt for det Offentliges Tarv og den offentlige Stemme. Hvad jeg her har yttret, forbeholder jeg mig at godtgjøre, og Pressen, synes at være den eneste Vei man har at gaae med Nytte, eftersom Klager af en anden Vei endnu, som forhen, utilbørligen hvile hos Hr. Capitainen, og gaae i Glemmebogen, og at han er uforbederlig, kan erfares af de mange Jrettesættelser han har taget imod fra den værdige Amtmand over Svendborg Amt, je det gik endog saavidt med hans Efterladenhed, at den ne Amtmand havde besluttet at forlange af Rentekammeret en anden Veimester, da han ikke kunde være tjent med Recke, men hvilken Beslutning ikke blev udført, da jeg i det samme Moment indgav mine Besværinger over Veivæsenet. Hvad Jrettesættelser Recke har erholdt fra dette Amtmandskab, vil kunne erfares af Amtets Expeditions=Protocoller, foruden paa anden Maade.