Viborger Samler, 1841-06-15
Udenlandske Efterretninger. Orienten. Augsb. Allg. 3 it. meddeler en den 10de Mai dateret Note, som af de Befuldmægtigede ved Londonerconferencen er tilstillet den tyrkiske Gesandt, Schekib Effendi, i London, og som er bestemt til at rydde af Veien de endnu existerende Hindringer for det orientalske Spørgsmaals Udjævning. De Befuldmægtigede drøfte Puncterne 1) om Arveligheden og Arvefølgen i Ægypten, 2) om Bestemmelsen af den aarlige Tribut, og 3 om Militairbefordringerne. Hvad angaaer Spørgsmaale, om Arveligheden, da erklære de 5 Repræsentanter, at Sultanen formelig har bebudet, at Forvaltningen af Paschaliket Ægypten skulde forblive i Mehemed Alis Familie, saalænge han og hans Efterkommere maatte gjøre sig være dige til denne Gunst. Efterat denne Grundsætning er opstillet, kan der kun være Spørgsmaal om den Maade hvorpaa den vigtige Post skal overdrages fra et Medlen af Mehemeds Familie til et andet. Det blev bestemt, at Overdragelsen skulde skee ved et Jnvestiturferman fra Sultanen. J Overeensstemmelse hermed behagede det Sultanen at udstede Fermanet af 13de Febr., ved hvilket Mehemed paa ny indsattes som Statholder i Ægypten, og senere har Sultanen bestemt, at Mehemed maatte fritages for at begive sig til Constantinopel, for der at erholde Jnvestituren. Til samme Tid fritog Sultanen, ogsaa Jbrahim Pascha fra denne Forpligtelse, naar den ne Mehemed Alis Søn maatte vorde kaldt til at træde i Mebemed Alis Plads, og Storherren lovede, at Jnvestiturfermanet skulde blive ham tilsendt i Ægypten. Jfølge disse Bestemmelser og de i det osmanske Rige indførte Skikke er det altsaa Jbrahim Pascha, der vil blive kaldet til Mehemed Efterfølger, og overeensstemmende med denne Regel vil altsaa den Ældste i Familien efter Jbrahim blive at ansee som Jbrahims Eftermand. Derimod have de Befuldmægtigede maattet ansee som constateret, at Udnævnelsen til Statholderposten i Ægypten tilkommer udelukkende Sultanen, at denne Ret udøves og publiceres ved den Successor meddeelte Jnvestitur, og at endelig den saaledes stedfundne Belening udgjør de Retskrav, ifølge hvilket enhver ny Statholder i Ægypten vil vorde kaldet til at bestyre en Provinds, der udgjør en integrerende Deel af det tyrkiske Rige. – Med Hensyn til Bestemmelsen af en Tribut, formeente Repræsentanterne, at det vilde være rigtigst at fastsætte en fast Sum; men da de Grundlag, hvorefter denne Sums Beløb skulde bestemmes, vare Forandringer underkastede i Tidens Løb, vilde det maaskee være nyttigt, at Normalbeløbet af fornævnte Sum blev efter Forløb af visse Tidsrum underkastet en Revision. – Angaaende Militairbefordringerne erklære de 5 Gesandter, at den Land- og Sømagt, Porten maatte underholde i Ægypten, bør ansees at henhøre til det osmanske Riges Stridsmagt; Officiererne maae saaledes kun kunne befordres i Overeensstemmelse med Sultanens Auctoritet. Det er saaledes Sultanens Sag at give i denne Henseende Mehemed den fornødne Bemyndigelse; hvorimod Sultanen kan forbeholde sig, efter Omstændighederne, at udvide eller indskrænke de givne Fuldmagter. "Naar Undertegnede" – hedder det i Slutningen af denne Note – "have troet at burde indskrænke deres bemærkninger til foranførte 3 Puncter, saa skeer det, fordi de ved deres Collectivnoter af 30te Jan., 13de Marts og ved Protocollen af 5te Marts allerede have udtalt deres Skjøn om andre Betingelser, der indeholdes i den Conventionen af 15de Juli 1840 tilføiede Separat act. De Befuldmægtigede ansee Mehemed Alis Underkastelse som ubetinget, og det tyrkisk ægyptiske Spørgsmaal som endt; de kunne derfor ikke give den Tanke Rum at Paschaen, til Tak for den Tilgivelse, Sultanen har tilstaaet ham, og for den imod ham og hans Familie af Sultanen udviste Begunstigelse, ikke skulde holde sig indenfor Grændserne af den Lydighed og den Underkastelse, som netop ere betingelserne for denne Tilgivelse og disse Gunstbeviisninger. – Esterhazy, Neumann, Lord Palmerston, Bülow, Brunnow.