Norske Intelligenssedler, 1766-10-01
Nordske Jntelligen No. 40. Onsdagen den 1. October 1766. deler. No. Om Visiter. Jblant dem, som anvender deres Tiid unyttig i Verden, kand billigen de regnes der ikke andet giør, end aflegger Visiter, Herved forstaaes ikke den Besøgelse, som en Cavalier, Dame, eller anden anseelig privat Person ved sin Ankomst til en Sted giør, for enten at giøre sig bekiendt eller besørge det, som ligger ham Magt paa; men allene den, som en Stads Jndvaanere af Misbrug unødvendig aflegger hos hinanden, og giør en daglig Sædvane deraf. Fortrolig at omgaaes med gode Venner og bekiendte, ja ogsaa ofte at besøge dem, er gandske rosværdigt; men der gives vel mange, som det er umueligt at blive hiemme efter Maaltid, skulle end derved Forretninger, Huusholdningen, Børne-Tugten og alt forsømmes og sættes til sidde. De aflegger altsaa sin Besøgelse til deels hos saadanne Folk, som aldeles ikke angaaer dem, og som de ikke ret kiender, eller deres Bekientskab paa begge Sider, haver alleneste Forfængelighed og udvortes Pragt til Grund, og fordi man holder saadan Omgang for en stor vel Anstændighed og den gode Leve-Maade, saa tager man ogsaa herudi en viss Orden, Rang og Vending i agt; og har indpræget Hukommelsen visse Tale-Maader, som man betiener sig af paa et hvert Sted efter som man maa bevise enten meer eller mindre Respect og Høyagtelse. Saa ofte et Bryllup, et Dødsfald eller andre Begivenheder forekommer, maae de indfinde sig ligesom den gandske Stad var beslægtiget med dem, og kand det ikke feile, at uagtet al udvortes Høflighed, saadanne Besøgelser maae falde kiedsommelige og fortrydelige. Nogle iblant den skiønne Slægt ere denne Fejl mest tilgedan, saavel for at ud ove deres naturlige Veltalenhed, som at høre alle Slags Historier og nye Tidender i hvilke de igien paa andre Stæder udbreder, hvorved ofte got Folk fornærmes, ja bliver en Aarsag til Bagtalelse, Had og Fiendskab. Den alt for store og ofte Omgang drager gemeenlig en Foragt efter sig; Enhver finder Forretninger nok, naar han tilbørlig vil passe sin Huusholdning, og holde sin Opførsel, Levnet og Vandel i Orden; Ligesom ogsaa de, der holde sig hiemme, mænger sig ikke i fremmede Handlinger, udvælger faae at omgaaes med, bekomme gemeenlig hos fornuftige Folk langt mere Høyagtelse og Ære. Om Fabriqvernes Nytte. Man veed til Landets Tarv, bør Penger jo henhøre, Og ikke, at man dem af Landet bort skal føre; Men hvo som bruger dem til Landets Held og Gavn, Erhverver sig forvist Udødeligheds Navn. Vel kand da ogsaa de, som giemmer Guld i Kister, Og fylder Pungene med Penge saa de brister, Erhverve sig det Navn, at de har Penge haft, Dog ikke, at de dem har brugt til Landets Kraft. Hvad hielper saadant Navn, De kaldes Penge-Puger, Som sine Penge ej til Landets Opkomst bruger, Men lægger dennem hen til Søn og Sønne-Søn, Af Landets Fader han derfor ej høster Løn. Men har du Penge nok, lad see du dennem haver, Og at du ikke dem til ingen Nytte graver, Need udi Jordens Muld, som gammel Jdiot, Men brug dem viiselig, som Landets Patriot. Oprett Fabriqver, saa kand du og Næsten leve; Betænk, at fattige maae og sin Føde kræve; Betænk end videre, hvor mange Hundrede Der ved Fabriqver ej er klæd og fødede. Betænk, at Pengene derved i Landet bliver, Naar som med Agtsomhed og Force du dem driver; Byg ej formeget bort, bekost saa lit du kand Roe dig ej længer ud, end du kand naae til Land. Betænk fornuftig dog, hvor mange Millioner Rigsdaler, vi ei maae til andre Nationer Betale ud for Tant og andet saadant meer, Hvormed de narrer os, og siden os beleer. Naar een saa pen a pen Fabriqver vil oprette, Saa kand vi Landets Trang saa lit og lit forgiette, Saa bliver Pengene med Nytte i vort Land, Saa lever vi utrængt enhver udi sin Stand. bes. 86 Commerce-Læster, 14 Canoner, med nye Touger, Ankere og fuldt Tilbehør, efter en trykt Jnventarii-Liste; Samme commanderes af Capitaine KONIG. Rederne af forbemeldte Skib ere: Lieutenant HANSTED i Frederichsværn for een ottendeel Part Capitaine LUND. & FERGE i Flekkefiord enhver foreen ottendeel Part . . . . . . . . . . . . . . . . . . Messieurs BECHER & GLÆRUP i Kiøbenhavn for . . . Monsr. THOMAS BILDER og jeg selv, hver for een flerendeel Part . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Part. 3 Parter. Og da vi agte at sælge meerbemeldte Skib ved Lotterie, hvert Nummer a 3 Mark Danske, paa de Vilkaar, at det Nummer, som udkommer med den høyeste Gevinst i det Lotterie, hvis Trækning begyndes i Kiøbenhavn den 20 October a. c., det samme Nummer skal Skibet blive tilhørende, med alt Tilbehør, efter Jnventarii Listen, og efter Conditionerne, ved hvilke Capitaine Kön forbinder sig at overlevere samme. De seer da heraf, at vi opretter intet Lotterie, formedelst det ikke er tilladt, men at vi allerne giør en Forbindelse med vore Venner, og henskyder os til det Kongel. Lotterie. Jeg tager mig den Frihed, at sende Dem endeel af disse Nummer, og nogle faae trykte Jnventarii- og Conditions-Lister, og udbeder mig derhos den Godhed, at de ville give samme til en, som er vel kiendt der paa Stædet, for at afsætte dem imod 48 Skilling per Lod; og forstaaer det sig af sig selv, at her ere ligesaa mange Nummere, som i det Kiøbenhavnske Lotterie. Anledning deraf lader Byefogden herved bekiendtgiøre, at han har overleveret de ham tilsendte 1200 Nummer, Jnventarii- og Conditions-Lister til Sr. PEDER Horn, hvor de første imod Jndskud som forbemeldt, og de sidste til Eftersyn kand bekommes indtil Løverdagen den 11 October næstanstundende. Og da samtlige Redere ere bekiendte brave Mænd, saa kand ingen have sig noget uredeligt at befrygte.