Berlingske Tidende, 1751-01-25
Directeurerne over de fattiges Væsen i Danmark, giøre vitterligt, at den 13de hujus haver følgende lemmer, formedelst den ved tugt- og manufacturhuuset paa Møen forehavende ny tilbygning, søgt leylighed derfra at bortrømme, nemlig: Hans Andreas Larsen, gl. 17 aar, underset sig og maadelig af væxt, seer godt ud af ansigt, veed nogenledes at tale for sig, har et kort sortebruun haar, havde ved undvigelsen en hat paa hovedet, en bruun indsprængt Cassequin, sorte vadmels buxer, hvide strømper og tøfter paa, er indsat fra Callundborg formedelst opset sighed og ulydighed imod hans moder sammesteds. Rasmus Pedersen Buch, gl. 16 aar, høy og smal af væxt, blegge af ansigt, har et mørke, bruunt kort haar, og en hat paa hovedet, en hvid vadmels vest med tinknapper, dito buxer, og hvide strømper, samt tøfler paa, er indkommen for betlerie paa Wordingborg Amt. Karen Johansdatter, gl. ungefær 20 aar, maadelig høy og føer af lemmer, noget kopared i ansigtet, anstiller sig meget ærlig i hendes tale, har en hvid vadmels trøye og skiørt paa, hvide strømper og tøfler, er indkommen for tyverie paa Cronborg Amt. Anne Sophia Fæling, gl. 18 aar, maadelig høy og klein af lemmer, er meget bleeg i ansigtet, veed godt at tale for sig, har en hvid vadmels trøye og skiørt paa, hvide strømper og tøfler, er indkommen fra Kiøge for begangne tyverie i kirken sammesteds. End videre ere fra ovenmeldte tugiehuus den 17 Mai 1750 bortløbne, og ey endnu paagrebne, tvende drenge. Just Henrichsen, gl. 18 aar, liden af vext, hvid og skiær udi ansigtet, taler noget langsom, har et maadelig lang sortebruunt haar, en Børgarns bruun og hvid isprængt vest med guule knappe udi, hvide skindebuxer, hvide uldene strømper, rundnæsede sko med guule metallespænder udi, og en nye bomulds hue paa hovedet, har sin moder paa Kiøbenhavns amt i Kirkewerløse. Bandvig Frandsen, gl. 17 aar, liden og klem af lemmer, megesort i ansigtet næsten som en Mohr, veed godt at svare for sig, men stammer noget i hans tale, har et kort kull sort haar, en grøn vad mels vest med guule knapper udi, hvide klædes buxer, hvide strømper og et par gamle skoe uden spænder, samt en gl. bomulds hue paa hovedet, er ellers en betlerdreng, og har ingen vis tilholdsted, i sær da begge hans forældre ere i fængsel. Thi anmodes alle og enhver, som maatte forekomme nogen af disse bortløbne Møens tugthuus-lemmer, dennem at anholde, og saadant at angive for det steds Øvrighed hvor de blive paagrebne, som da videre sørger for deres forsendelse til tugthuuset, hvor det er fornødent at de igien vorde indsatte, deels for at skrække de andre tugthuus lemmer fra undvigelse, deels for at publicum kand vorde befried for saadanne til deels udædiske menneskers overløben, og be frygtelig tilføyende skade, til hvilken ende værter og kroe-holdere. samt alle andre, som maatte huuse og herbergere nogen af ofte ommeldte bortløbne tugthuuslemmer, advares at give det for inspecteurerne tilkiende under den i forordningen af 24 Septebr. 1708. dicterede straf, hvilken bliver paalagt enhver til ansvar, som haver huuset dennem, siden de fra tugthuuset ere undvigte, eller og om de befindes uformuende til at udreede same, da at straffes paa kroppen, og naar nogen kand opdage hvor een og anden af dennem opholde sig og anmelder det for Øvrigheden, at de strax vorder heftede, skal de nyde den mulet, som vedkommende der haver huuset og dølget saadanne løsgiængere efter forordningen bør betale. Directeurerne, Hr. Professor Søren Hee, Cancellie=Raad Mogens de Mule, Prof. Peder Rasch, Regiments=Qvarteerm. Laurs Bang og Forstanderen Sigvardt Møller, for det for de mindst formuende meest fordeelagtige Fynske Societet i Odensee udi Fyen, at Hans Kongl. Majests. Allernaad. confirmeret d. 25 Aug. 1748, notificerer hermed for alle og enhver af de høye og respect. Jnteressenter i er meldte sometet som bestaaer af 287 virkelige Membra, at ud dette aar fra 1 Dec. 1749. til aarsdagen 1750, ere døde 13 interessenter, hvor iblant 3 har havt hver 2 lodder og 5 hver i lod, er i alt 21 lodder og aar 1748, død een i aar 1749, 10 lodder giør udi alt 32 pensionisten eller enkelte lodder, deraf er een pensionist for aar 1749, som havde 2 lodder, indladt sig i ægtestand i Julii Maaned h. a. og Mouriz Poulsen Børglums enke i Hiørring i Jydland for lodder, som i dette aar er befundet uberettiget til pension og begravelse, for urigtige attesters indsendelse, hvorfor societetet har forbeholdt sig regres til vedkommende, for slig omgang med saadanne attester, naar sagen ikke i mindelighed med mulet til Cassen kand afgiøres, naar disse 4 lodder fratages, bliver igien 28 pensionister til bage, som trækker pension af Cassen i tilkommende aar 1751; Siden udgifterne i følge 19 art, i fundatzen er stiget for hver interessent i dette aar pro lod til 5 Rdlr. 2 mk. 8 s.; og de udi dette aar har givet pro lod til hver pensionist i mk., bliver udgiften nedsat 114 tilkommende aar, i følge meerbemeldte 19 art. til hver pensionist 12 s. om aaret, er 6 s. hvert halvaar. Cassen har profiteret i dette aar af overskuddet og rentespenge i alt 1607 Rdlr. 4 s. af de indtonne penge, og 11 Dec. 1749. var Cassens Fond i alt 107 Rdlr. smi 10 s. altsaa for nærværende tid 264 Rdlr. 3 mk. 14 s. hvilke alle i re udsatte paa rente imod suffisant pandt. De interessenter, som har Forstanderen til Commissionair, og ey efter hans paaminde har remitteret forskud til deres partes bestridelse, advares herved, at de uden videre erindring remitterer det enhver er skyldig, og tillige nyt forskud, om de ikke naar udtoget af hoved bogen sidst i Jan. Maaned 1751. bliver trykt, vil have deres navne og debet der udi anført, med alle som rester, og derefter blive søgt af Directionen paa den maade Fundatzen melder, hvilket saaledes ved een generalforsamling sidstleden 10 Sept. blef sluttet (da Hr. Professor Søren Hee, blev udvalt at være 4de Directeur) at alle restance, maatte føres til omdrag i regnskabet, paa det han ey skulle lide den skade, som ham af uvillige betalere kunde tilføyes, helst da han til societetets Conservation er sat som Commissionair for alle fra værende for en billig salarium aarlig af dem der har 2 lodder i rdlr., og den der har i lod 4 mk. paa det at de som ere villige til at betale i mangel af Commissionair ey skulle udelukkes af societetet. Conditionerne ere disse, hvor efter liebhaberne inviteres til interessentskab, siden societetet extenderes til 600 Membra: alle de som ey er 50 aar gl. kand interessere, en mand for hans hustrue og hun igien for ham; gifte og ugifte mandspersoner eller fruentimmer af alle Hans Majestets underdaner, kand interessere for enker, jomfruer, friske og skrøbelige børn af begge kiøn, uden noget indskud at betale, uden allene 5 mk. 2 s. pro lod for inscriptionen og de derved paagaaende omkostning. frugten af enhvers interessentskab er denne, alle de som døer udi de første 5 aar efter deres policer er underskrevet og udstæd, deres pensionister nyder aarlig til pension 40 Sldlr. for hver portion, og 25 Rdlr. til interessentens begravelse, hvem som oplever 5 aar efter policens udstædelse, da stiger pensionen tid ster anden til 50dlr. pro lod, ligesom interessentens alder har været ved inskriptionen, det høyeste udgifterne stiger til om aaret, er 5rdlr. 2 mk. 8 s. pro lod, om der end inden 10aars forløb blev 100 pensionister fra societetets begyndelse, og endda kand der blive en Capital i behold til forietetets vedligeholdelse paa 15400 Rdlr. som af et Schema trykt i Fundatzen. er at see, dem enhver interessent bekommer gratis hos Forstanderen. Altsaa er det sat paa den fod, at pensionen ikke forringes, men forhøyes, og udgiften lindres ved Capitalens tilvext. De liebhabere som først melde sig, kand strax blive inseriberet til 11 lodder eller portioner (af hvilke Num, nogle ere excluderet formedelst Fundatzens overtrædelse) naar deres alders og Sundheds attester følger med; de øvrige bliver staaendes til 11 Mart. fra kommende, da alle inseriberes til virkelige Membra, der inden samme tid haver meldet sig som expectanter; liebhaberne over 50 aar, ere ikkun tilladt at tage een portion, og skal betale til Cassen det som een af de første interessenter har betalt til dato, der er i alt 8 Rdlr. 4 mk. 7 s. og desforuden decorteres af begravelses penge og pension ordlr. for hvert aar over 50, naar det er for deres hustrues eller egne børn, men er det for fremmede, decorteres dobbelt i aar, som indføres i enhvers police til deres efterretning. Odensee Societets Contoir, den 12. Decembr. 1750.