Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1843-06-15
Naar den mandlige Linie af det oldenborgske Kongehuus uddøer, ville privatretlige Fordringer paa forskjellige Deele af Hertugdømmet Holsteen, uanseet Patent af 1806, søge at gjøre sig gieldende til disse Deles Adskillelse fra Kongeriget, da ifølge Familie=Arvestatutter Foreningen synes betinget af den mandlige Linies Vedvaren. Derimod er ved den slesvigske Hylding 1721 en varigere Forening mellem Slesvig og Danmark begrundet, i det at Kong Frederik den Fjerdes Arvinger efter Kongeloven derved ere tilsikkrede Successionen i Slesvig, og Arvinger til Kongeriget efter Kongeloven er siden 1660 Spindelinien, naar Mandslinien er uddød. Men denne formedelst fælles Arvesuccession bestandige Forening anseer et i Hertugdømmerne mægtigt Partie for en Ulykke, og uskjønsomt nok til at miskjende alle de Fordeele disse have havt af Foreningen med Danmark og paaskyldende denne ethvert Onde, de har gjennemgaaet, har det alt tidlig rettet dets vedholdende Virksomhed derhen, at naar det Tidspunkt maatte indtræde, at Holsteen, skulde skilles fra Danmark, Foreningen mellem samme og Slesvig ligge til Kongeaaen, da skulde være saa inderlig og Stemningen mod Danmark saa fjendsk, at med Holsteen ogsaa Slesvig skulde falde fra. Da fælles Sprog er fornøden betingelse for Sympatie mellem et Riges forskjellige Dele, har man af forskjellige Veie søgt at fortrænge det danske Sprog og dermed danske Jnteresser, og har i disse Bestræbelser, været saa hældig, at naar man fremdeles, ligesaa uforstyrret og begunstiget af uhældige Omstændigheder, maatte fortsætte dem, det slesvigske Folks Ønsker neppe ville være tvivlsomme, naar engang det oldenborgske Huses Agnater uddøe. Skjøndt nu Arvesuccessionen har en i Historien begrundet Ret, som er garanteret af England, Frankerig, Rusland og Østerrig, og Danmarks Svækkelse ved Tab af Hertugdømmerne ikke stemmer med rigtig Politik, saa tilraader dog Klogskab de Danske Syd og Nord for Kongeaaen at slutte sig vel tilsammen, thi Danmark har den sørgelige Erfaring, at meget Uventet er skeet. Om vi end antage, at Hovedformaalet for det fjendtlige Parties Machinationer vil være uopnaaeligt, hvad enten disse Slesvigholsteinere tilsigte Oprettelse, af et særskilt Nordalbingen" eller en Forening med Hannover (2) eller Gud veed hvad, saa fravendes dog Danmark Sprog og derved Danmarks Jnteresse flere og flere Venner, og deres Stilling, som blive Fædrelandet troe, bliver mere og mere betrængt og vanskelig: For danske Børn skeer Underviisningen paa Tydsk, danske Mænd skulle høre tydsk Prædiken, dansk Almne maa endnu lade Retssager, hvis Gjenstand ofte er deres Velfærd, føre paa Tydsk o. s. v., fandelig en tung Skjæbne for et selvfølende Folk. Tydsk faaer Navn af Jntelligentsens Sprog og Flere og flere skamme dem ved at tale Dansk, ja vel og ved det kjære Fædreland. Jndbydelsen har gjort opmærksom paa - og dette tillader jeg mig at udhæve, at det danske Sprogs Fortrængelse fra mange danske Districter i Slesvig eren Følge af at Skolelærere, Borgere og Landmænd, mange theologisk og alle juridiske Embedsmænd modtage deres Dannelse i det tydske Seminarium i Tønder, i lærde Skoler, hvilke alle ere tydske og ved det tydske Universitet i Kiel, og naar de, skjøndt af dansktalende Forældre, derved ere blevne fremmede for det danske Sprog, opstaaer beklagelige Forhold i de aldeles eller tildeels danskalende Districter, hvor Virkekreds anvises dem: Saalænge disse og flere for Fortydskningen heldige Forhold vedvarer, vil denne fremdeles tiltage; men heraf bliver det indlysende, at dansk Seminarium i de dansktalende Districter, danske lærde Stoler og Realskoler og Lærestol ved Universitetet i Kjøbenhavn for den slesvigske Ret ville betrygge den danske Nationalitet, sætte Dæmning mod Tydskhedens Jndtrængen, ja muligen tilbagevinde det tabte Terrain, ligesom Tid efter anden tydskdannede Lærere og Embedsmænd afløses af danskalende og danskindede.