Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1840-08-14
Angaaende den engelske Brig: "Vernon, som paa en Reise fra Jamaica til Halifax blev taget af Søerøvere, og Mandskabet tildeels myrdet, meddeles nu fra Havanna følgende Details: Den 1ste Mai paa Reisen 3 Mile fra Cap Antonio, bemærkede de en Baad, som kom fra Kysten ud mod Briggen, og da Captainen paa samme Cunningham, troede at det var Skibbrudne, gav han befaling til at styre hen imod den; men da Baaden var kommen saa nær, begyndte Folkene der at skyde paa Briggen, hvorpaa Mandskabet flygtede ned i Skibsrummet med Undtagelse af Styrmanden og en Matros, der søgte Beskyttelse bag om Masten, da de ingen Vaaben havde ombord. Saasnart Røverne vare komne til Skibet, gjorde de Tegn til disse To, ligesom de Øvrige, at begive sig ned i Skibsrummet, hvorpaa de toge Skibet i Besiddelse, styrede med samme mod Kysten, og bragte det om Natten til Ankers ved en Fiske hytte. Om Natten blev Mandskabet strængt bevogtet, og ingen af dem maatte nærme sig Røverne. Saasnart Dagen brød frem, blev Mandskabet befalet at bringe Briggen under Seil, og styre langs hen af Kysten, og da de vare komne til Mundingen af en Flod, satte de Skibet paa Stranden; der maatte Besætningen bringe Ladningen i Land, og Capt. Cunningham blev, uagtet sin høie Alder, tvunget til at arbeide. Saasnart Ladningen var løsset, blev Captainen og 3 af hans Folk befalet at sætte sig i Baaden, hvori allerede 3 af Røverne befandt sig. Engelænderne maatte nu sidde ved Roeret, og da man havde seilet omtrent en halv Time begyndte Myrdningen, som tog sin Begyndelse med, at en af Røverne gav en af de engelske Matroser et Stød i Hjertet, og derpaa kastede ham overbord. En af de andre engelske Matroser ved Navn Peach sprang overbord og svømmede til Strandbredden, hvor han skjulte sig blandt noget Rør. Ved at kaste Øiet tilbage, saae han at Røverne vare beskjeftigede med at skjære Halsen af Captain Cunningham, de 2 Matroser vare allerede myrdede for ham. Den ræddede engelske Matros Peach, der ligesom hans øvrige Kammerater næsten var klædt nogen af, fortsatte nu hurtig sin Vei, tildeels svømmende, men blødende paa Hænder og Fødder. Efter at have tilbagelagt 10 engelske Mile lykkedes det ham med en Stok at slaae en vild Due ihiel og stille sin rasende Hunger dermed. Ved Dagens Anbrudfik han Øie paa en Skonnert, som seilede hen ad Kysten, han styrtede sig da i Havet og svømmede henimod den; Folkene bemærkede ham og tog ham op. Han kastede sig for Captainens Fødder, og bad ham rædde sit Liv. Captainen paa Skonnerten heed Antonie Peloso, og lovede den engelske Matros sin Beskyttelse, da han antog ham foren Rømningsmand. Captain Peloso seilede derpaa langs hen af Kysten for at finde den engelske Brig, som han antog for at være strandet. Den engelske Matros betegnede ham Stedet, hvor Briggen stod, og Captainen gik i Land; dog her blev han omringet af de 7 Søerøvere og 4 Fiskere, der truede hans Liv, men det lykkedes ham at gjøre dem troskyldige, og de fortalte da, at de havde taget en engelsk Brig og myrdet Besætningen paa 2 nær, som nu ogsaa ufortøvet skulle befordres ind i den anden Verden. Captain Peloso besluttede at rædde dem; han skjænkede Røverne 3 Gevæhrer og indbød dem næste Morgen, til at spise Frokost ombord paa sit Skib, og sagde dem, at han havde optaget en engelsk Matros, som sandsynligviis var bortsprungen fra dem, og at han næste Morgen ville overgive ham til dem. Næste Morgen indfandt Søerøverne sig ombord; men paa et aftalt Tegn bleve de angrebne af Capt. Peloso og hans Mandskab, overmandede og bragte i Sikkerhed. Derpaa bemandede Captain Peloso sin Baad og seilede øieblikkelig til Kysten, forat forsikkre sig de øvrige Røvere, der vare efterladte til Matrosernes Bevogtning; ogsaa dette lykkedes, og ingen Pen formaaer at beskrive detre engelske Matrosers Forundring og Glæde. De 7 Søerøvere og 4 Fiskere sidde nu arresterede i Havanna, og skulle med det Første henrettes.