Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-07-14
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Man har Breve i London fra Canton af 18de December 1817, som tale om nye Complotter mod Keiseren af China; hvori flere Medlemmer af den Keiserlige Familie skulle være indviklede. Processen imod de Sammenrottede skal ufortøvet blive aabnet. – J Bordeaux har man faaet Efterretninger fra det ved China nærliggende Kongerige Cochinchina, to franske Skibe vare sendte dertil med Varer; men de kunde ikkun sælge en Deel af deres Ladning imod Piastere og aldeles ikke faae nogen Tilbagefragt. De berette forresten, at Kongen der synes at regiere efter Bonapartiske Grundsætninger blot at elske Krig, og at betynge sine Undersaattere med svære Skatter. – Jfølge de nyeste Aviser fra Madras blev Freden med Holkasluttet den 6te Januar i Mandesoor. – Meget foruroeligende Efterretninger ere udbredte fra Ceylon, det hedder at Rebellen Dessare af OwinsOprør skal have tiltaget i den Grad, at den Engelske Gouverneur, General Brownrigs Gemalinde er tilligemed alle Engelske Fruentimmere, flygtet fra Staden Candy (som ligger i det indre af Landet) og til Columbo, (som ligger ved Søe kysten) det eneste man med Vished veed herom er, at en Svoger af Dessare er stødt til ham med sine Tilhængere, og man troer, at Efterretningerne om Revolutionens almindelige Udbredelse ere meget overdrevne. Regntiden har standset de Engelske Troppers Operationer. – Om Krigen i Amerika er ikke meget nyt indløbet; den Spanske General Renovales, som under de Cortes Regiering udmærkede sig saameget i Krigen mod de Franske, men siden blev forfulgt af den nærværende Regiering, skal den 25de Juni være afseilet med nogle Skibe, som vare ladte med Krigsfornødenheder, fra England til Sydamerika. – Jnsurgentcaperne i den Mexicanske Havbugt vise sig saa frygtelige, at der nu meldes: at den Engelske Admiral Popham, som commanderer paa Stationen ved Jamaica, seer sig nødt til at lade de Engelske Skibe convoiere, som afgaae derfra og fra de øvrige Engelske Øer i Vestindien til de Spanske Besiddelser. – Puyerreddon er paa nye bleven udvalgt til Overdirecteur i Buenos=Ayres. – Fra Afrika høres heller ingen betydelige Nyheder; om Bonaparte fortæller den Nordamerikanske Regieringsavis National-Jntelligencer: at han skal være bleven meget bedrøvet da han erfarede Prindsesse Charlottes Død, fordi han ventede at faae sin Frihed under hendes Regiering; han skal forresten have faaet Tilladelse til at udvælge sig et andet Sted paa Øen til sit Opholdsted, fordi hans Sundhed leed meget paa det Sted hvor han hidindtil har opholdet sig. – Paa den forrige Franske nu Engelske Øe, Jsle de France seer det jammerligt ud, om Natten til den 25de Februar d. A. udbrød en skrækkelig Orcan, som vedvarede indtil den 1ste Marts, som har anrettet store Ødelæggelser saavel i Havnen som paa Markerne; alle Skibe paa Rheden ere blevne stærkt beskadigede eller ere forgaaede; mange Huse i Staden ere indstyrtede; paa Landet have saavel Huusene som Plantagerne lidt meget; mange Plantage-Eiere have mistet deres hele Eiendom, og Ulykken er almindelig; Barometret var funket saa dybt, at man aldrig har seet det staae saa lavt; det Regnvand, som faldt, var ganske saltagtigt, ifølge den officielle Avis, er den halve Deel af den Rest af Staden Port Louis, som blev skaanet af Jldebranden den 25de September 1816, indstyrtet eller meget beskadiget. Alle Plantager af Krydernellikker, Caffe, Sukker o. s. v. ere ruinerede; nogle troe at have bemærket en Jordrystelse; man har en Fortegnelse paa 56 strandede Skibe, og 60 Liig ere allerede drevne op til Kysterne. – Breve fra Gibraltar af 5te Juni melde, at Pesten giør skrækkelige Fremskridt paa Nordkysten af Africa, at den har udbredet sig fra Algier til det Marokkanske, hvor den er naaet til Staden Fez. Muley Soliman, den nuværende Sultan af Marokko, nedstammer ved Scheriserne i lige Linie fra de Arabiske Erobrere, som have sat sig fast i Afrika Hans Characteer er fredelig og mild, og ifølge Doctor Buffas Vidnesbyrd, som i nogle Aar har opholdt sig ved hans Hof, ligger hans Undersaatters Lykke ham oprigtig paa Hiertet. To Foranstaltningervidne til hans Fordeel. Han har afskaffet de Christnes Slaverie, og han bruger ingen Tyrker til at bestyre sin Stat. Mulen Jsmael hans Oldefader havde for at kunne beherske sine Undersaatter despotisk, oprettet en Armee af 40,000 Negere fra de sydlige Ørkener; den regierende Sultan lader dem ikke rekrutere, derimod ere Statholderskaberne i Stæderne, de militairiske og andre Poster, endnu besatte med Negere. – Den nærværende Keisers Broder, som har været hans Fergiænger i Regieringen, var uden al Følelse for Ret og Menneskelighed; han plyndrede Jøderne som boede i hans Stat, og lode dem hemmelig ombringe, som skiulte deres Rigdomme. Ser Jødedøttre som vovede engang at indgive ham Bønskrifter for deres Forældre, lod han levende opbrænde. Hans første Regenthandling var at han lod sin Statsminister henrette, og Hænderne og Fødderne nagle til Døren af den spanske Consuls Bolig, fordi hiin skulde have begunstiget den spanske Nation. Under hans Faders Regiering havde denne Mulay Bezid ladet sig udraabe i Spidsen af en Negerarmee, som Konge af Mequinez, Hans Oprør blev snart undertrykket og han maaatte for at afbøde sin Forbrydelse, giøre en Valfart til Mekka med et talrigt Følge, for der at nedlægge paa det hellige Altar store Pengesummer, som vare givne ham med. Det lykkedes ham underveis at bemægtige sig disse Penge. Til Straf, og for at holde ham langt borte fra Marokke, dømte Keiseren ham til, tre Gange at reise til Mekka. Paa Hen- og Tilbagereisen opholdt han sig en temmelig Tid i Tripolis, hvor Forfatteren til denne Fortælling var Øienvidne til hans mange Grusomheder og gale Streger. Foruden en arabisk Overhoveds Datter, som han havde bortført, bragte han 7 Koner med sig hvoriblandt Regerinder og 5 Grækinder. En deraf fødte ham en Søn i Tripolis, og til at celebrere denne Begivenhed blev en stor Fest foranstaltet. Da dette kostede ham saa mange Penge, og hans Faders Skatmester ikke vilde eller kunde give ham de forlangte Summer, saa tvang han ham til at sluge en Mængde Sand, hvoraf den Ulykkelige døde. Man frygtede saa meget for hans brutale Forhold, at ingen europæisk Consul vilde lade sig see for ham.