JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-23
Jndenlandske Efterretninger. Med det første agter den nyligen hertil ankomne Virtuos, Johann Adolph Beer, en Eleve af Romberg og Spor, at lade sig offentligen høre paa Violin. Han har allerede fori Aar siden givet en offentlig Concert her, hvorved han vandt et bifald, der nu, efter en saameget større Uddannelse i Konsten, berettiger ham til at vente en glimrende Modtagelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-23
Skrivelse fra det Holsteenske af 20 October 1821. Saavel her som overalt i Hertugdomme, ne imodesee vi med Glæde vor elskede Landemoders Fødselsdag, for paa en passende Maade af høitideligholde samme. - Handelen standser, og heldige Speculationer ere nu langt sjeldnere end forhen. Kornpriserne ere rigtig nok stegne noget men ikke saa meget, som Landmanden ønsker de da Kornhandelen stedse bringer rede Penge ind i Landet. Handelen paa Østersøen er ikke mere saa levende som fordum. Dette har blandt andet havt til følge, at saavel Handelen som Folkemængden i Lübeck har aftaget meget. – J Begyndelsen af forrige Sommer havde man Udsigtil at faae en stor Overflødighed af Frugt; thi Træerne vare sneehvide af Blomster. Men de Nattefrosten og Mangel paa Varme tilintetgjorde paa de fleste Steder denne Udsigt, ere i nog Egne derfor kun faa Træfrugter; derimod have paa nogle Steder en desto større Overflødighed især af Æbler, som i Aar ere af usædvanlig Størelse. – Fedevarer, som Smør og Kjød, ere ikke saa dyre, som for nogle Aar siden, hvilket er særdeles velkomment for Mange, især for Embede mænd og Pensionister, der have en fast aarlig og, som oftest, ikkun ringe Jndtægt. For dem, som handle med saadanne Varer en gros eller en detail er det temmelig ligegyldigt, om disse Varer sælge dyrt eller for godt Kjøb, eftersom de ved Salge stedse rette sig efter Jndkjøbsprisen. Den her saakaldte store Flaade fra Cappeln, ladet med alle Slags Fedevarer og Victualier, er nu i Begreb med at gaae under Seil til Kjøbenhavn, og vil med gunstig Vind være ankommen der om nogle Dage. J Holsteen circulerer nu meget fremmed Mynt af alle Slags, og mange, der skulle giøre Jndskud i Enkecassen, have megen Umage for at erholde grov dansk Courant, hvilken udfordres, eftersom man ved Enkecassen i Kjøbenhavn ei modtager Skillemynt. Paa nogle Steder i Hertugdommene har man ogsaa oprettet Sparecasser, hvori Enhver kan nedlægge sin sammensparede Skjærv, og efter nogle Aar erholde det Jndsatte tilbagebetalt med det dobbelte, tredobbelte og vel endog det firedobbelte Beløb. Nogle, som hidtil have spillet i Classelotteriet, og Jntet vundet i flere Aar, agte nu at indsætte den Sum, Lodseddelen, koster, i Sparecassen, da de i saa Fald i det mindste kunne gjøre sikker Regning paa, ved Aarets Udløb at erholde deres 20 Rbdlr. udbetalt med Renter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-23
Blandede Efterretninger. Stockholm, den 4de October, Kongens Minister ved det Keiserlige Russiske Hof har indsendt til Hs. Excell. den Udenrigske Minister en Memoire, kaldet Observations sur Hydrophobie par Michael Morochetti, medicinsk Operateur ved Galizin Hospitalet i Moscau. Denne Memoire, som paa naadig befaling er bleven det Kongelige Sundheds-Collegium meddeelt, indeholder visse for Menneskeligheden høist vigtige Jagttagelser om den græsselige Sygdom, Vandskræk, hvis Sæde hidtil har været ubekiendt og imod hvis Symptomer, naar de have udviklet sig, hidtil intet sikkert Middel har været fundet. Resultatet af disse Jagttagelser er: Vandskræk-Giften opholder sig ikke i det Saar, der fremkommer efter et rasende Dyrs Bid, men flytter sig, sædvanlig imellem det 3die og 9de Døgn derefter, til den underste Deel af Tungen paa de Steder, hvor Spytkjerternes Canaler aabne sig paa hver Side af Tungebaandet (frenulum lingvæ). Giften indeslutter sig i nogen Tid paa de benævnte Steder, hvor tvende smaae Hævelser af ulige Størrelse dannes, i hvilke man med en Sonde kan kjende en fluetuerende Vædske, som er selve Vandskræk-Giften, og er det altsaa paa det Sted, at Naturen har overgivet os sin Fiende for at uddrives. Hvis nu Giften, efterat disse Hævelser ere blevne synlige, ikke ud rømmes inden 24 Timer, saa forsvinder den ved Reabsorption og kaster sig paa Hjernen, hvoraf de græsselige Vandskræks-Symptomer opkomme, og den Ulykkelige døer under et Anfald af disse. Det Første, man altsaa har at iagttage, naar Nogen er bleven bidt af et rasende Dyr, er, at man strax betragter Tungens underste Deel, hvilken Undersøgning derefter dagligen i en 6 Ugers Tid anstilles Morgen og Aften; dersom man i denne Tid ikke bliver de fornævnte smaae Hævelser vaer, saa kan man være sikker paa, at Personen ikke er smittet af Vandskræk-Giften. Saasnart man derimod bliver Hævelserne vaer, bør de strax aabnes ved en skarp Lanset, og, naar da den Vædske, de indeholde, er bleven udtømt og udspyttet, brændes de med gloende Jern eller nogetsomhelst ætsende Middel, hvorefter Munden skylles med en stærk Decoct af Knopperne og Blomsterne af Genista tinctoria. Af denne Decoct, som, naar Hævelserne skulle aabnes, altid bør være forud tillavet og ved Haanden, drikkes i 6 Uger, under den hele Undersøgningstid, 1 Pægel om Dagen, eller og Urten indtages i Pulverform, indtil 4 Qvintin daglig i 4 Gange. Portionen rettes iøvrigt efter den Syges Alder og Constitution. Af omtrent 50 Personer, som vare blevne bidte af Dyr, der virkelig vare rasende, og som enten af Hr. Morochetti selv eller i hans Nærværelse og under hans Opsyn bleve behandlede paa denne Maade, have alle undgaaet de græsselige Vandskræks=Symptomer og ere blevne fuldkommen friske. - Denne Memoire vil i sin hele Udstrækning blive indført i det Svenske Lakare=Sallskapets Handlingar, hvor alle Detaillerne af Hr. Morochettis Jagttagelser nærmere kunne erfares.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-23
J en Bedømmelse over adskillige nye Skrifter, angaaende Jrland, i Edinburgh Review, læses en sørgelig Skildring af dette Land: "Saadant et Tyrannie og en Undertrykkelse, saadan Misbrug, af Guds Gaver, saadan Vanhelligelse af Guds Navn til Bigotterie og Partieaand, findes ikke i det civiliserede Europa, og vil længe blive et Minde paa Æreløshed og Skjændsel for England.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-23
Kjøbenhavns Børs d. 23 October. Cours. Hamb. 2 M. 257, a vista 260. Spec. 262. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 12 s. a 15 Rbmk. 12 1/2 s. Oblig. (med Renter fra 11 Juni 1821) 74 1/2 a 75. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 4 Februari f. A.) 95 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 124 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 134. Svenske Sedler 63 1/2 a 64 s. - Disconto 6 pC. Bemærkninger. Den Vise er en Mand der, i Henseende til Sagen, han sysselsætter sig med, veed Alt, hvad man i det nærværende Øieblik, da de menneskelige Videnskaber have gjort meest Fremgang, kan vide. En Lærd veed hvad man vidste derom, da de endnu laae i Vuggen. Man klager over, at Enhver er betænkt paa sin Nytte, jeg beklager ydermere det Modsatte. At kjende sin sande Fordeel er Begyndelsen til Sædelighed; at handle derefter dens Udøvelse Ueber Teutschheit und Danenthum. An den Herrn Blok Tøxen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-23
(S. Skilderiet No. 83.) Denn, wie Du sagst, ein tentscher Sprachenmeister Was Danisch heist, in seiner tollen Wuth Beschimpt und høynt, nach Weise kleiner Geister, Der gilt dem Tent und Dan für eine HollenbrudDoch, menn hinwiederum ein Danenpfaffe, Der selbst sein Wissen nur den Teutschen dankt, Stets Teutschland schmaht mit stolter Frechheit Waffe. So sehen Dan und Teut, datz er zum Tollhaus krankt. Der bledre Tentsche, wie der Dane achtet Sein egen Volk vor allen andern hoch. Wer Dan und Tent als solchen gleich verachtet Der ziehet mit dem Plebs am niedren Sklavenjoch Kein Volk ist tadelfrei. Doch wer den Tadel Hohnlachelnd und sophistisch stets begert: Der zeigt in Wahrheit keinen Seelenadel, Undist der Rüge nicht, kaum der Verachtung werth Es ware an der Zeit, die schnede Feyde Zu enden, die den Dan vom Thuisko trennt. Auf das nun sonder Unterschied der Rede Des Odins Sohn auch Hermann's Enkel Bruder nennt. J. S. Strodtmann. Hvem har ret? Je parle toujours mal de tol, Tu parle toujours mal de moi Mais quel malheur et le notre, Le monde croit Pun et Pautre. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-26
Afdeling af det nysmeldte Kongelige Laan, stor 720. Bcomk. Endvidere har Directionen modtaget en Skrivelse fra Executorerne af afg. Hofraad og Grosserer David Amsel Meyers Testamente, som indeholder, at Hs. Majestæt allernaadigst har approberet, at bestandige Renter af 2500 Rbd. Sølv i Kongelige Obligationer af den Capital, den afdøde Hofraad Meyer har legeret til offentlig Brug, tilfalder Bombebøssen, og at denne allerede i forestaaende 11 Decbr. Termin vil komme til at nyde denne Rente for et halvt Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-26
Fra Executorerne efter sal. Admiral Winterfeldt har Man modtaget en Skrivelse, der indeholder, at Admiralen har tilstaaet Bombebøssen, en Gave af 60 Rbd. Sedler, som ved hans Boes Slutning vil vorde udbetalt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-26
Bombebøssens Status er nu denne: 1. i Nationalbank-Obligationer 2200 Rbd. rede Sølv. 2, i Kongel. Depositokasse=Obligationer 1000 Rbd. Sølv. 3. i en saakaldet Kaper=Obligation 100 Rbd. Sølv. 4. i Præmie-Obligationer 2520 Mk. Bco. 6. i Grev Moltkes Statsgjelds-Obligation 293 Rbd. 39 1/2 s. Sølv. 6. i Hofraad Meyers Legat 2500 Rbd. Sølv. (Ovenstaaende Obligationer ere alle i Bankens Forvaring.) Directionen for Bombebøssen, d. 26 Octbr. 1821. Saaledes seer jeg da med hjertelig Glæde, at mit Ønske og Haab, engang at skaffe vore gamle Søemænd et eget Lye og Tilflugtsted, efter at de have pløiet og døiet Søen saalænge de kunde, vil med Tiden kunne opnaaes. Ved Bombebøssens Aabning fandtes, at der den 12 Juli var nedlagt 8 Sølvdalere med en vedføiet forseglet Seddel, i hvilken fandtes følgende Linier: "Af Glæde over det gamle Grækenlands J gjenfødelse skjenker en Jyde herved 8 Rbdlr. rede Sølv til Bombebøssen. - En Ubenævnt fo Lolland havde den 24de August nedlagt 3 Rbdlr., og en anden Ubekjendt den 10de October ligeledes nogle Rigsbankdaler. - At den afdøde Olding, Admiral Winterfeldt, havde, enhver uafvidende, i sin Tegnebog noteret, "at være skyldig det han ikke var - til Bombebøssen 50 Rbdlr. Sedler, bør ikke forties, eftersom den Afdødes ædle Aand fremlyser heri endog efter hans Død Til Slutning bekjendtgjøres, at det Kongel Danske Cancellie, under 11te d. M., har ansat Hr. Justitsraad og Dispacheur Langberg og Hr. Procurator Palme til Bestyrere for Bombebøssen. Den første i afdøde Etatsraad SmitheSted, og den sidste tillige til at føre Protocol og Correspondencen. Kjøbenhavn, den 26 October 1821. P. N. Sølling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-26
Kjøbenhavns Børs d. 26 October. Cours. Hamb. 2 M. 257, a vista 260. Spec. 262. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 11 s. 15 Rbmk. 11 1/2 s. Oblig. (med Renter fra 11 Juni, 1821) 74 1/2 a 75. Nationalbank-Oblig. (af Laanet, d. 4 Februari f. A.) 95 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 124 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 13 a 13 1/2. Svenske Sedler 63 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-26
Trykfeil. J nogle faa Aftryk af forrige Numer, P. 1348, Lin. 10, staaer, Epistola for: EpistolP. 1357, Lin. 18, for: Consulante læsConsulante.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-26
Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-26
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 200000 Ro Attende Aargang. No. 86. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 27 October 1821. Groteskecomiske Characterer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
Kjøbenhavn har næsten i enhver Tidspunkt, ligesom den italienske Skueplads i Paris, havt sine Harlequiner, der, baade i og udenfor Literaturen, have moret, snart paa den ene og snart paa den anden Maade, det store Publicum, der, ligesaavel som Konger og Fyrster i de henrundne Aarhundreder, havde sine Hofnarre. Nu ere saadanne Characterer, ligesom afblegede Frescomalerier, næsten forsvundne, uagtet de i Conturer dog endnu findes paa ikke faa Steder. Den jevne Munterhed, der, nisom i sine Fordringer, tager til Takke med hvert lidet Markblomster paa Livets Tornebane, synes at være gaaet under i Trængslernes og de huuslige Sorgers Syndeflod. Det maa være ret pirrende Soucer, der nu kunne smaae den forvænte Gane, og skal Mellemgulvet rystes, saa maa det skee ved et Jordskjælv af de drøieste Jndfald, forberedt ved en heel Oversvømmelse af Medoc eller Margeaux.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
En af de meest grotesk comiske Characterer, der i den sidste Fjerdedeel af det attende Aarhundrede morede Kjøbenhavnerne, var Stadschirurgen, Carl Friedrich Reiser, hvis Navn, ligesom Ugelspils, er blevet til Ordsprog. Det var ikke nogen egentlig Sindssvaghed, der udgjorde denne Mands comiske Side, han havde sine fulde Sandser, men besad en saadan Selvtillid og Forfængelighed, at han ved sin fyrgterlige Beskrivelse over den store Jldebrand 1728 virkeligen troede at lægge Grundstenen til sin Udødelighed, hvilken han i en vis Henseende ogsaa opnaaede. Dette Skrift oplevede, hvad de fleste af Rothes og Suhms Værker ikke have oplevet, i kort Tid, et andet Oplag, og det var længe Almeenhedens Yndlingslæsning. Der er ingen Tvivl om, at Forfatterens Stiil var bleven meget vanskabt af Sætteren, hvis Valgsprog nok har været, jo galere, jo bedre, Men, selv uden denne forsætlige Vanskabning, er Bogen, saaledes som den kom fra Forfatterens Pen et saa fuldkomment Mønster paa Galimathias, at maaskee intet Sprog eier Mage dertil. Jmidlertid har Reiser ved denne Jldebrandshistorie, fra en vis Side betragtet, stiftet større Nytte end mange Forfattere til de ypperligste moralske Værker; thi han har rystet Mellemgulvet, og derved befordret langt Fleres Sundhed, end maaskee hele det chirurgisk medicinske Facultet i hans Tid, hvilket han, som Stadschirurgus i Kjøbenhavn, var underordnet. Men ikke allene hans Bog, ogsaa hans hele Personlighed forskaffede hans Samtidige megen Moro. Man har ham afbildet paa Schules kobberstukne Forestilling af Cavaliergangen i Rosenborg Hauge, og kan endnu i dette Øieblik ikke betragte den lange smekkre Figur, med Paraply under Armen, endog i Solskinsveir, og Hænderne i Kjolelommen, der i sit hele Udvortes forkynder en Reiser, uden at smile. Man titulerede ham, og han lod sig titulere: Herr Profesfor, og han vidste at give sig en saare lærd Mine og talte ideligen om hans Omgang og Forbindelser, med store og berømte Mænd. Aldrig saasnart lod han sig see paa offentlige Spadsereveie, især i Rosenborg Hauge, førend en Flok unge Mennesker samtedes omkring ham, ladende som de vilde belæres af ham, og bevidnende ham i de meest ærbødige Udtryk deres Hylding, hvilken han ogsaa modtog som god Mynt. Men ofte drev man Spøgen lidt for vidt, og da blev Professoren smelvred og kaldte dem Gelbschnabel, Laffen o. s. v., der ikke vare værd at løse en Mands Skoremme, som besad de største Mænds Yndest, Fortrolighed og Agtelse. Reiser døde 1786, og nød den samme Ære som store Digtere og Feldtherrer, at blive stukket i Kobber.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
Hvad Reiser var som Prosaiker, det var Brestrup som Poet, og man kan derfor heller ikke undres over, at denne ei elskede saa meget den prosaiske Ædruhed, som Reiser, men som Anakreon, begeistret af Viin og Kierlighed, havde samme Skjebne som denne udødelige Sanger, at omkomme, om just ikke af et Viin vær, saa dog af viin. Han hørte til de frugtbareste Poeter i Danmark, og hans Muse var i alle Fag af Digtekonsten, være sig det elegiske, episke, lyriske, didactiske, satiriske, lige yngelsom Han var lige indtil sit Endelig, som en integrerende Deel af Trykkeriet, i Huset hos en Bogtrykker, der spædede hans poetiske Aare ligesom man spæder en Post, og der, saa at sige, havde hans Pegasus bestandig paa Stald. Aldrig blev nogen Synder henrettet, uden at Brestrup besang ham i en episk Vise; aldrig noget Mord begaaet, uden at han strax i sin Beggeistring, lyrisk skildrede det med alle sine græsselige Følger, aldrig noget stort Tyverie eller Bedragerie udøvet, uden at han flux var ved Haanden med et didactisk Digt, der kunde synges efter en bekjendt Melodie, og, trykt i dette Aar, var skrevet for Evigheden. Kort, han var længe Sædernes poetiske Con for i Kjøbenhavn, og hans Sange havde Lighed med de Homeriske deri, at de offentligen bleve sjungne paa Gaderne, ikke just af ham selv, saaledes som Jltadens Forfatter gjorde, men af saakaldte Visekoner. Den Gang hørte alle offentlige og borgerlige Anliggender under Brestrups poetiske Værneting. Jngen var sikker paa, at høre endog sine uskyldigste Handlinger afsynges i Gaderne og lige under sine Vinduer. Da denne Syngen blev forbuden, skandsede ogsaa den Brestrup ske Digterkilde i sit ellers saa raske Løb.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
De Kjøbenhavnske grotesk comiske Characterer lode sig endnu forøge med mange flere, men vi lade os denne Gang nøie med, her at have Korthed skildret disse to.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
Jndenlandske Efterretninger. De Oldsager, som Hr. Consul Dumreichhar sendt hertil, bestaae af omtrent 300 forskjellige sieldne Stykker, og deriblandt findes, foruden de forhen omtalte Mumier, ægyptiske Jdoler, Malerier &c. Den Deel deraf, som er bestemt for Konstkamret, opstilles i samme, der i denne Tid paa ny ordres af Saakyndige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
Efter officielle Angivelser er der fra Begyndelsen af November 1819 til Slutningen af October 1820, udført fra Danmark og Hertugdommene til fremmede udenrigske Stæder, ialt følgende Kornvarer, 216,510 Tdr. Hvede, 109, 940 Tdr. Rug, 383,946 Tdr. Byg, 365,478 Tdr. Havre, 7,029 Tdr. Boghvede, 15,669 Tdr. Ær. ter, 10,965 Tdr. Vikker og Bønner, 2421 Tdr. Hvedemeel, 3,852 Tdr. Rug- og Bygmeel, 66 Tdr. Boghvede og Havremeel, 4, 152 Tdr. Byggryn, 1,633 Tdr. Boghvede, og Havregryn, 38,390 Tdr. Malt, 1,057 Tdr. Ærtemeel, og 883,148 Pd. Grubbe- og Perlegryn; eller tilsammen 1,168,498 Tdr. og 883,148 Pd. Grubbe og Perlegryn. Nyborg. Natten mellem den 18 og 19 October kantrede en Beltsbaad, ladet med Brænde, kommende fra Langeland og bestemt til Korsøer, i Store Belt. Mandskabet, som bestod af Baadføreren Falck, hans Søn og en Hjulmand som Passageer, Alle fra Langeland, reddede sig for det første, ved at holde sig over Vandet paa det kantrede Skrog. Men efterhaanden som den stormfulde og lange Nat afkræftede disse forulykkede Mennesker, faldt først Baadføreren, siden hans Søn, døde ned i Havet; kun Hjulmanden, en middelaldrende Mand, blev endnu tilbage i den græsseligste Uvished om hvad hans Skjebne vilde blive, da 2de Fiskere fra Korsøer, David, Brick og Broder, øinede den Ulykkelige, ilede ham til Hielp og bragte ham halv død ind til Forsøer, hvor han, ved at nyde den bedste Omhue og Pleie, var istand til 3 Dage derpaa igjen at søge sit Hjem. Baaden skal ogsaa omsider være indbragt til Korsøer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
Odense. Om vor fyenske Øes Beskaffen hed i en endda ikke fjern Old, kan Man gjøre sig et Begreb, naar Man veed, at den sandsynlig har været Opholdstedet for Elsdyret (cervusalces), der ikkun vælger tykke, mørke, moradsige og lave Skove til Bolig. For et Par Aar siden opgrov nemlig en Bonde i Gierslev Sogn et Elsdyrgevier, som tilligemed flere Been af Dyret fandtes 2 a 3 Alen dybt i en Tørvemose. Uvidende om dets Værd som Naturmærkværdighed, blev det henkastet paa et Steengjerde, hvor det siden har lagt, indtil Hr. Kancellieraad Lindegaard til Lykkesholm af en Hændelse fik det at see, og reddede det, som en mærkelig Sieldenhed, fra aldeles Undergang. Gevieret, som nu er i Hr. Kancellieraadens Værge, har mistet dets største Green, saa at ikkun Kronen, Stammen og den mindre Green er tilbage; desuagtet, og skjøndt det har henlagt et Par Aar i den frie Luft, hvorved det er blevet ganske porøst og udtørret, veier det Overblevne dog over 11 Pd. Antager Man nu (hvilket ikke er overdrevent) at Gevierets største Green har veiet 7 Pd. og at det Hele har tabt ved Tiden og Udtørringen 3 af sin oprindelige Vægt, saa har Gevieret i sund Tilstand, og medens Dyret endnu har det, i det mindste veiet 30 Pd. Man kan heraf bedst slutte sig til det Dyrs Størrelse og Kraft, som har baaret det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
Aalborg, den 18de October. Det i Gaar udenfor Staden holdte Marked, blev (formedelst det hele Dagen vedholdende smukke Veir) besøgt af en stor Mængde, saavel af Sælgere som Kjøbere. Priserne vare i Almindelighed følgende: Rug 3 Rbd. a 3 Rbd. 4 Mk. Tønden; Havre 1 Rbd. 2 Mk. Tdn., Qvier 14 a 15 Rbd. Stk.; større dito 20 a 24 Rbdlr. Stkt., Faarhøveder, 13 a 16 Mk. Stkt.; Gjæs 5 a 6 Mk. Stkt., Ænder 3 Mk. Parret; Høns 12 a 16 s. Stkr.; Smør 16 a 20 sk. Pd.; Ost 6 a 7 Mk. Lispd.; Æg 17 a 18 s. Snesen, Vadmel 5 Mk. a 6 Mk. 8 s. Alen, Hørlærred 2 Mk. a 2 Mk. 2 s. Alen; Blaarlærred 26 a 30 sk. Alen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
Viborg. Skarlagensfeberen her, har, siden sidste Anmeldelse i dette Blad, antaget en mildere Natur og, hverken Voxne eller Børn ere siden deraf døde, som søgte Lægerne og benyttede den af Hr. Stiftsphysikus Randrup udgivne Førholdsmaade. - Den saa usædvanlig blide October, da det sielden om Natten er saa koldt, som i Sommer, vedvarer – og, først i disse Dage har man begyndt at lægge i Kakkelovnen. - J Liimfjorden, fiskes i denne Tid endeel Helt, Sild og Aborre; men, som en Følge af den varme Luft, holde de sig ikke. (Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-27
Blandede Efterretninger. En Reisende, som i Sommeren 1820 har besøgt Ungern, Østerrige, Mähren og Bøhmen meddeler i sin Dagbog et sørgeligt Exempel paa den protestantiske Kirkes Undertrykkelse i Ungern. Følgende er det Væsentlige deraf. Efter den Caroliniske Resolution af 6 April 1731 maa i blandede Ægteskaber, hvor Faderen er catholsk, alle Børnene opdrages i den sidstes Religion. Denne Lov er vel siden bleven noget formildet, men følges dog ligesaa strængt, som om man intet kiendte til Formildelsen. Christine Lang, født 1800, hvis Fader var en ivrig Catholik, blev af sin meget gudfrygtige lutherske Moder opdraget til den evangeliske Religion; men catholske Speidere havde, fra Tid til anden, et vaaget Øie med hendes Opdragelse. J hendes syvende Aar vilde Moderen sende hende i Skolen, men Alting var forberedet; ingen protestantisk Skolelærer vilde modtage hende, da det under Embeds Forlis er samme forbudet, at optage et Barn af catholsk eller blandet Ægteskab.