Københavns Adresseavis, 1762-01-04
Denne Janus blev forestillet som en Konge, der sad paa en Throne med Straaler omkring, og havde W Ansigter, nemlig et foran, som andre Menneskeer, og et udi Nakken. Han havde tolv Altere staaende, for sig, et Tempel ved hans Side, og en Nøgel i den høyre Haand, ved hvilken han ligesom vilde oplukke Tempelen. I den venstre Haand holdt han en Stok med hvilken han syntes at slaae paa en Klippe, og udbringe Vand af samme. Det Offer, som han fik kaldtes Janual, og beslod af Virak og Viin. Nogle holder ham for at være Naah, andre ville, at han skal betyde Solen; andre Aaret; og atter andre saa meget som Verden selv, eller dog dens første Chaos De Christne helligholder paa denne Dag ChristiOmskierelses Høytid, som blev forrettet ottende Dagen efter hans Fødsel, paa selvsamme Maade, som Gud havde anordnet, og med Alvorlighed befalet Abraham og hans Efterkommere, 1 Mos. B. 17. 1013, hvilken Abraham ogsaa tog i agt, med Jsaac 1 Mos. B. 21, 4 og Zippora, Mosis Hustrue med hendes Søn, 2 Mos. B. 4, 25, og som atter blev af Gu D befalet det Jødiske Folk at lagttage 3 Mos. B. 12, 3. Josv. 5, 2. Man læser intet om denne FestsHelligholdelse i de første 700 Aar efter Christi Fødsel og de første Skribentere, som melder derom ere, Ivo Carnatensis, og S. Bernhardus, af hvilke den første levede A. C. 1090, og den sidste Anno 1116. H. Abel. Adams første Søns skyldige Blodoffer, eller den første af alle Mennesker, som blev ihielslagen, af hans ældre Broder Cain; See 1 Mos. B. 4, 8. Nogle setter paa denne Dag Macarius, en Munk i Seythien, som, fordi han dræbte en Flue, der stak ham, paalagde sig selv den Straf for sin Hevngierrigheds Skyld, at han med blot og nøgent Legeme vilde tilbringe sit Liv i Udørkener, og tilsidst af Humlers og Bremsers dødelige Sting døde just den 2den Januarii, som Jac. de Voragine legen. 18. og Petrus de Natalibes lib. 2. Cap. 35, vidner omde Romersk Catholske Helgene. II. Enoch og Elias. Disse to hellige Mænd, bleve af GuD levende optagne i Himmelen. Den første for Syndfloden i hans Alders 365 Aar, og A. M. 687. See 1 Mos. B. 4, 24. Den anden efter Syndfloden, A. M. 3045, som, kand læses 2 Kong. 2, 11. Pariserne i Frankerig helligholder paa denne Dag en Fest til Jhukommelse om Genofeeva, en hellig Jomfrue, efter Pave Jnnocentii Anordning, hvilken ved hendes Mirakler skal have frelst sit Fæderneland af mange Farer, som Joh. de Vora gine leg. 113. fortæller. De i Padaa holder Danielis Levitæ og Martyrers Fest, hvis Legeme er bleven fundet paa denne Dag, den 3de Januarii, som Petr. de Natalibus lid. 2. Cap. 40, viser. W. Methusalem. Han har af alle Mennesker levet allerlængst, nemlig 969 Aar, som kan læses 1 Mos. B. 5, 27. Andre setter paa denne Dag Telesphorus, en Rommersk biskop, om hvilken man skriver, at han paa denne Dag havde faaet Martyr=Kronen under Keyser Antoning. Petr. de Natalibuslibr. 2. Cap. 26. V. Simmeon. Enten den gamle, som meldes om Luc. 2 der tog Christum paa sine Armee, og ønskede sig at døe og fare i Fred; eller Simeon Stylites, som ikke langt fra Antiochia opholdt sig paa en meget høy Støtte, ligesom Storkene, og just denne Dag døde i samme Rede. Eragrius libr. 1. Cap. 13, Petr. de Natal, lib. 2. C. 45. Nogle har Loth. V. Hellig Tre Konger. Deres Navne vare Melchior, Caspar og Balthasar. De vare Magi eller vise Folk fra Arabien, og havde 230 Mile at reyse fra Susa i Persien til Jernsalem. Paa denne Dag celebrerer man Christi Aabenbarelses Fest, hvilken den vestlige Christen Kirke høytideligholdt i særdeleshed paa den 13de Dag efter Christi FødselsDag, da den Østerlandske Grædske Kirke holder den paa samme Dag, som Christi Fødsels Dag. Og da der paa denne Dag skal være skeet en tredobbelt Christi Aabenbarelse, nemlig den første for de Vise ved en Stierne; den anden for Folket ved Christi Daab, da den hellige Trefoldighed aabenbaredes, Faderen i Røsten eller Stemmen fra Himmelen, Sønnen i Kiødet, og den Hellig Aand i Due=Lignelse; den tredie paa Bryllupet i Cana Galilen, da Christus, som Gu D og Menneske, gjorde Vand til Viin; saa bliver ogsaa denne Dag givet et tredobbelt Navn, Epiphannie, Theophansæ og Bethphannie. Durandus inRationali libr. 6. C. 16. legger den fierde Aabenbarelse til, nemlig Phagiphaniam, som at Christus paa denne Dag skulde have bespiset de 5000 Mand med fem Brød. (Fortsettelsen følger.) Beleylig Opgave. For dem, som forsvare Siele=Søvnen efter Døden. Om Sielen sover, naar vort Legeme er dødt, Saa siger, hvad for Aand har den i Tiden været? J svarer: slig en Aand, som virker ved vor Krop. Det veed jeg. Men mon den ey uden Krop kand tænke, Naar den har ingen Smag, og ingen Følelse, Er uden Syn og Lugt, og mangler Hørelse. En Person af Stand, som det er Magtpaaliggende, at hans Siel, som han holder for, ogsaa uden for Legemet engang skal være sig selv bevidst, og følgelig skal kunde virke og tænke, giør det Forslag, at der over dette Spørsmaal af begge Parter maatte giøres grundige og korte Opsetninger, hvorudi samme tilstrekkelig bliver afhandlet efter Fornuften og Skriften, og skrives paa Latin, Fransk, Tydsk eller Dansk, samt inden Kyndelmisse 1763, franco indsendes hertil Adresse=Contoiret, med et hosføyet Navn eller Devise, da den, som har skrevet tydeligst og meest overbevisende, skal faae en Præmie af 10 Danske Ducater.