Viborger Samler, 1835-12-12
Aalborg Avis leverer denne Postdag følgende rædsomme Tildragelse, der har ramt Selveiergaardmand Niels Sørensen i Ersted By paa Thorstedlunds Gods, Natten mellem 12te og 13de f. M. Det var nemlig strax over Midnat, da bemeldte Gaard mands Familie, bestaaende af Mand, Kone, og disses Børn, en Søn, 17 Aar, og en Datter, 12 Aar gammel, laae i den første og tryggeste Søvn, at de opskrækkedes af denne ved Mandens gjentagne Raab til Konen og Sønnen, at de skulde staae op, da det var ilde fat; til hvilke Raab han foranledigedes derved, at han, ved det fra Vinduerne faldende Lys, skimtede 3 Mandspersoner, der vare komne ind fra næste Stue igjennem et der udtaget Vindue. Men i det Øieblik Konen, som laae yderst, kaster Benene, ud af Sengen for at staae op, faaer hun af den Ene af Røverne et saa vældigt Slag i Ansigtet, at Blodet styrtede ud af det, medens denne gjentagne Gange tilraabte hende, hun skulde tie stille, da hun blot skulde bindes, ikke dræbes. Virkelig bandt han, efterat hun imidlertid var kommen ud paa Gulvet, med et hendes Hoved afrevet Tørklæde, begge hendes Hænder og, efterat han flere Gange havde stødt hendes Ansigt mod Jorden, bragte han hende omsider til Taushed, idet han med Selvtilfredshed yttrede, at nu havde hun faaet Nok. Desuagtet kom hun snart til saa megen Besindelse, at hun arbeidede sig hen under et ved Vinduet staaende Bord, beed Knuden paa Tørklædet op, og saaledes los krøb langs hen under hiint til den sædvanlige Forstuedør, saa stille, at Roverne først mærkede det, da hun lukkede den igien, hvorefter hun løb hen i Byen, for at tilkalde Hjælp. Jmidlertid havde En af Disse posteret sig ved Bornenes Seng i samme Stue, og ved Trufler og Slag bragt dem til at forholde sig rolige, medens først den Ene og siden tillige den, der havde bundet Konen, gav sig ifærd med Manden, hvem de ligeledes vilde have bundet, men da han stred imod og værgede sig, saaledes mishandlede, først med en knortet Enebær stav og derefter med en Kniv, at ikke alene Sengen og hans Linned vare ganske besudlede med Blod, men dette endogsaa fandtes i Mængde paa en ved Bordet staaende Bænk og især paa Gulvet ved Kakkelovnen, hvor han under Selvforsvaret var tumlet hen. Efterat have sat ham ud af Stand til videre Modværge, og da de af den ved Konens Udgang knirkende Dør bleve opmærksomme paa, at det var Tidtil at haste, opbrøde de et gammelt, slet tillaaset Hængeskab og udtog deraf to forslidte Tegnebøger, hvoraf de medtoge den ene og tømmede den anden for de deri værende Penge, der angaves til, men vist var meget mere end 150 Rbd, hvoraf endeel var Ti og Fem- dog meest Enrigsbankdalersedler. Da de saaledes havde naaet det de søgte, og hvorom de ikke spurgte eller affordrede Nogen Oplysning, skyndte de dem tilbage af den Vei, de vare komne ind, efterladende dem, foruden flere blodige Spor, en afbrækket Egekjep og ovennævnte Enebærstage overlagt med Blod og med Haar af den mishandlede Mand, der ved det Syn, den strax om Morgenen tilkaldte Districtschirurg afholdt over hans Tilstand, befandtes at have faaet 36 Knivstik i Hovedet, foruden en Flænge i Laaret og et Ribbeen knuset. – Umiddelbart efter Voldsmændenes Bortgang, stod Sønnen op og saae dem i største Hast at fly Nord paa, hvorhen de 4 Mænd af Byen, som Konen noget efter hjembragte med sig, et Stykke forfulgte dem, men forgiæves, da de selv vare tilfods, og hine allerede have faaet et betydeligt Forspring. Ogsaa have de i Sagen optagne Forhører, saavidt vides, ei endnu ledet til noget juridisk Beviis, hvis Førelse vel ogsaa har sine Vanskeligheder, medens man dog ei heller kan ganske opgive det Ønske, i fredelige Tider at leve trygt under Lovens Beskyttelse, uden at behøve at bevæbne sig og sit Huus mod natligt Overfald. Den mishandlede Mand er forøvrigt, ved Lægens Omhu, nu uden Livsfare, og hans Famille, paa den dem bestandigen iboende Skræk nær, ved sædvanligt Velbefindende.