Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-06-27
Ved Cancellier Patent af 30 November f. A. ere de Jndskibnings- og Ladingsteder paa Hertugdømmerne Slesvigs og Holstens vestlige Søe-Kystfra Ballum til Brunsbttel bestemte, hvilke, for at afværge Smughandel og utilladeligt Samqvem, skulle ansees for de eneste tilladte. J lige Hensigt ver det nu ogsaa fundet nødvendigt at bestemme de meest passende og til Opsyn bedst skikkede Jndskibnings- og Landingssteder paa Elbkysten i Hertugdømmet Holsten, som skulle være de eeneste, fra eller til hvilke, Reisende maae sættes over Elben eller føres fra venstre til høire Elb=Bred; og hvorved er taget Hensyn til, at disse Foranstaltninger blive i Overeensstemmelse med de fra Keiserlig fransk Side i denne Anledning skeete Jndretninger i Elbmundings Departementet. Paa Cancelliets i denne Anledning indgivne allerunderdanigste Forestilling, har det allernaadigst behaget Hans Majestæt Kongen at resolvere følgende: §. 1. Fra den 14 Julii d. A. skulle, foruden Havnen ved Altona, følgende Jndskibnings- og Landingssteder paa den holstenske Elbkyst være de eeneste, fra hvilke det skal være tilladt at sætte Reisende over eller at lade dem lande. Brunsbuctel. Bøsch ved St. Margrethe. Brockdorff. Stør Mundingen eller Wewelsfleth. Glückstadt. Bie lenberg. Colmar. Kick-Aaens Munding. Pinn Aaens Munding eller Haselau. Holmer=Aaen. Schulau. Wedel. Blanckenese. §. 2. Paa ingen andre end de i J. 1 benævnte Steder maae det tillades Skibe og Fartøier hvormed Reisende sættes over fra den venstre Elb-Bred, at lande; heller ikke maae fra andre end disse Steder Skibe og Fartøier afgaae, for at sætte Reisende over til de fra Keiserlig fransk Side bestemte Steder paa den venstre Elb Bred; hvorhos dog i ør rigt de i Anordningerne af 14 Sept. 1810 og 28 Maji 1811 indeholdte Forskrifter angaaende Embargoens Ophævelse skulle vedblive i Kraft. §. 3 Maar Reisende med Fartøier sættes over fra den venstre Elb Bred, skulle hverken saadanne Reisende eller Skibsførerne tilstædes at lande, med mindre de ere forsynede med Beviis fra Øvrigheden paa Stedet, hvor de have hjemme (carte de la commune), hvori er anført Aarsagen til deres Reise. Disse Beviser skulle viseres af Øvrigheden paa Landingsstedet, og dersom ingen Øvrighedsperson er sammesteds, da af den ved Toldvæsenet ansatte Betjent, og skal stedse derved anmærkes Dagen, paa hvilken den Reisende ankommer eller afgaaer, hvad enten Reisen skeer tilbage, eller opad i Strømmene. §. 4. Disse Beviser skulle dog ikke gielde for saadanne Reisende, hvis Boepæl ikke er længere end 2 Mile fraliggende fra den venstre Elb Bred, og som i Anledning af deres sædvanlige Bedrift lade sig sætte over fra den eene Bred til den anden, uden dog at reise længere end 2 Mile ind i Landet. Men dersom deres Boepæl er længere end 2 Mile fraliggende fra den venstre Elb Bred, eller dersom de ville reise ind i Landet længere end 2 Mile fra den høire Elb-Bred, da maae dette ikke tillades dem med mindre de forevise Passer eller andre Beviisligheder, som ere viserede i Overeensstemmelse med Pas=Anordningen af 17 April 1811 §. 7. J. H. J Henseende til de paa den høire ElbBred værende danske Undersaatters indbyrdes Samqvem skal det forblive ved de nu gieldende Anordninger; saaledes at disse Undersaattere ikke i Henseende til de ovennævnte Jndskibnings- og Landings steder skulle være bundne til andre Regler end de, som indeholdes i de forrige Anordninger. §. 6. Skippere, saavel fra den høire som venstre Elb Bred, som tvertimod denne Anordnings Forskrift afseile med Reisende eller lande med saadanne paa andre, end de i §. 1 benævnte Steder, saa og de Reisende selv, som forsee sig mod denne Anordning, skulle efter foregaaende summarisk Forhør for Øvrigheden, belægges med en Penge Mulct fra 5 til 25 Rdlr., eller ifald de ikke kunne erlægge Mulcten, da med Fængsels-Straf fra 3 Dage til 3 Uger. J Tilfælde af gientaget Overtrædelse skal den Skyldige belægges med Fængsels-Straf fra 8 Dage til 4 Uger, og dersom Forseelsen tredie Gang gjentages, da med Tugthuusstraf fra tre til sex Maaneder, i hvilket Tilfælde dog først skal gjøres Forespørgsel hos Over-Criminalretten. Saa skal og i ethvert saadant Overtrædelses Tilfælde, Fartøiet, tilligemed de i samme værende Varer være Confiskation undergivet. 5, 7. Skulde et Fartøi komme i nogen saadan Fare, som ikke kan afværges, uden ved at lande paa andet Sted end et af de i §. 1 benævnte, da skal saadant ikke ansees som Overtrædelse af denne Anordnings Forskrifter. Forestaaende bekjendtgjøres herved for alle Vedkommende til vedbørlig Efterlevelse.