Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-12-02
Udenlandske Efterretninger. Storbrittannien og Jrland. Endnu er Jntet afgjort om det nye Ministeriums Sammensætning; kun er Hertugen af Wellingtons Udnævnelse meddeelt i officiel Form. Det synes derfor, som om den almindelig udbredte Mening, at Administrationen ikke vil blive reguleret for Sir R. Peels Ankomst, er den rigtige, og den bliver bestyrket derved, at Lord Meelbourne endnu stedse forestaaer Forretningerne, som første Skatkammerlord. Børsenhalle meddeler fra sin, som den forsikkrer, velunderrettede Correspondent i London følgende Udtog af et Brev fra Wellington til Sir Ped: "Jeg har af Kongen modtaget befaling til at danne en ny Administration. Min Mening har længe været og er endnu, at den første Ministers Plads bør beklædes af et Medlem af Underhuset; jeg tilstaaer oprigtig, at Jngen egner sig saameget til denne Post, som De, og jeg beder Dem derfor om ufortøvet at vende tilbage, forat modtage dette Embede. Hvad mig angaaer, da ønsker jeg ingen Ansættelse; dog, dersom jeg kan være min Konge og mit Fædreneland nyttig, og det er Deres Ønske, da er jeg beredt til, under Deres Bestyrelse, at modtage, hvilket Embede De maatte anvise mig. J Geheimeraadets Møde, den 20de f. M. ventede man en provisorisk Udnævnelse til de forskjellige Ministerposter; men der blev kun fattet den Beslutning, at prorogere Parlamentet indtil d. 15de Decbr. Den Mening, at Sir J. Graham, Hertugen af Richmand og Lord Standley skulde indtræde, vandt imidlertid stedse mere Overhaand, Af de udtraadte Ministre have nu ogsaa J. Russel, Hobhouse og Brougham afleveret deres Embedssegl. Den først faa Dage i Forveien udnævnte Understatssecretær for de udenlandske Anliggender, Viscount Fordwich, er igjen Udtraadt; ligesom og, blandt de under Whigministeriet til høie Poster udnævnte Personer, Lorderne Errold og Falkland samt Hertugen af Devonshire have mod Kongens Villie, som det hedder, nedlagt deres Embeder. Hvad det rene Væsen angaaer, da lider Lord Brougham mindst ved denne Forandring; thi han beholder 5000 Pund i Pension. Derimod kommer han med Hensyn til sin Charakteer, som Statsmand, værst fra det; thi Ordførerne baade for Torv- og Whig-Partiet fare med forenet Raseri løs paa ham, idet de beskylde ham for, at han har styrtet det melhournske Ministerium og derved sat Kronen paa fine bestandige Jntriquer mod sine Colleger. Det vilde blive meget for vidtløftigt at anføre de forskjellige Tidenders Yttringer, Formodninger og Bekymringer i Anledning af denne vigtige Statsbegivenhed, som unægtelig kan drage de alvorligste Følger efter sig, dersom den medfører en saadan Forandring i Regjeringens baade indre og ydre Politik, som der er Grund til at vente. Vi indskrænke os til at bemærke, at, hvad Londonnerbladene angaaer, da er det i Almindelighed kun de radicale Journaler, der sætte sig i directe Opposition mod det nye Ministerium, medens derimod Torppartiets Organer udtømme sig i ubetingede Lovprisninger, og de øvrige vise sig temmelig maadeholdne og synes at nære noget Haab om, at Ministeriet vil indsee Nødvendigheden af ikke at betræde Antireformens Vei. Derimod udtale det storste Antal af irlandske og skotske Blade sig med Bestemthed mod Hertugen af Wellington. Ogsaa indløbe fra Provindserne stedse flere og flere Efterretninger og Forsamlinger og Beslutninger, der fremstille det nye Ministerium som et Ulykkesministerium. Saaledes holdtes f. Ex. i Derby en Forsamling, i hvilken alle Deeltagerne forpligtede sig til at anvende Alt, hvad der staaer i deres Magt, for at ved de nye Valg, som den formodede Opløsning af det nærværende Parlament vil foraarsage, Jngen uden dygtige Forsvarere af de hidtil af Regjeringen fulgte Reform Grundsætninger skulle blive valgte. J en Forsamling i Hull besluttede man i et Bønskrift at anholde Kongen om at overdrage Lord Durham det nye Cabinets Sammensætning. Ogsaa i London tiltage stedse det liberale Parties Forsamlinger, i hvilke der handles om ved Bønskrifter til Kongen at modarbeide Udnævnelsen af et conservativt Cabinet. - Jrland befinder sig nu igjen i en saa ophidset Tilstand, at vel ingensinde en Ministerforandring af den Beskaffenhed, som den nærværende, kunde give Anledning til større Bekymringer. Mord og alle Atter af Voldsomhed høre atter til Dagens Orden, og Marquis Wellesley, som nu er hjemkaldt, har endelig efter lang Tøven maattet anvende Tvangsbillens Bestemmelser paa flere Egne. Dertil er endnu nylig Tiendebillen traadt i Kraft, og talrige Tropper drage igjennem Landet, forat bringe den til Udførelse. Som man kunde formode, benytter O'Connell sig af Leiligheden til paa ny at reise sig i sin Kraft, og, hvad man kan vente af ham, har han nylig bebudet i en Tale ved et Festmaaltid, som til hans Ære holdtes i Cork. "Vi staae" – siger han blandt Andet – "ved Indgangen til store Begivenheder. Whigministeriet er opløst; men hvad bekymre vi os om, enten Whigs eller Torv herske, naar dog Tyranni og Undertrykkelse hersker i Jrland saa frisk, saa kraftig, saa blodtørstig, som nogensinde tilforn, Man siger, at Whigministeriet gjorde os meget Godt - ja vist, vi tvang det til nogle Forholdsregler af underordnet Nytte; men hvem have vi at takke derfor Jkke dem, men vor Beslutning, at see Jrland frit, vor Aarvaagenhed, vor Virksomhed, som førte sig deres Svaghed, Frygt og Hykleri til Nytte. Og hvem have vi nu for os, Helten fra Waterlod, oho! ham have vi for faaet Bugt med, og vi faae vel . . Lad. Bugt med ham endnu en Gang. komme, hvo der vil, lad Whigs, lad Torv træde i Skranken imod os, hvad Jrland behøver, skal det dog opnaae, og saalænge der er Liv i dette Bryst, skal min Røst være en Basunklang, der toner til Jrlands Opstandelse. Hvad bryde vi os om Forandring, i Administrationens Personale, vort Øiemed er uforanderligt, og hvo veed, om Kongen ikke endelig vil opfordre Radicalerne til at afhjælpe de Ulykker, som politiske Qvaksalvere og Fuskere have foraarsaget?" Efterat Taleren dernæst havde sluttet med at tilkjendegive sit Hjærtes inderste Afsky baade for Whigs og Torv, som Jrlands Fiender, fulgte lige ovenpaa Talen en Skaal for Unionens Ophævelse. - Lord Durham har ogsaa havt Leilighed til at udtale sine Anskuelser, ved et Gjæstebuo nemlig, som den 19de gaves ham i Newcastle. J en lang og kraftig Tale, som han i denne Anledning holdt, erklærede han Parlamentets Opløsning for uundgaaelig, spaaede en Kamp paa Liv og Død imellem Reformens Fiender og Venner, og opfordrede de Sidste til at glemme deres indbyrdes Tvistigheder og forene alle deres Kræfter, for at forsvare deres med saa megen Møie tilkæmpede Palladium. Ved de sædvanlige Skaalers Udbringelse bleve Kongens og Dronningens modtagne med Hyssen og andre Mishagsyttringer; Prindsesse Victorias (Tronarvingens) derimod med Jubel. - Ved en stor festlig Forhandling af de Conservative i Ashford herskede naturligviis en modsat Aand og Tone. - De sidste Efterretninger fra London naae til den 25de, men have ingen Nyhed af Betydenhed medbragt, uden denne, at Lord Lyndhurst er udnævnt til Cantsler af Storbrittannien.