Kiøbenhavns Postrytter, 1792-02-13
Warschau, den 28 Januarii. General Rzewuskys Svar paa Kongens Brev, hvorefter han skulde komme tilbage og beredige den nye Constitution, lyder saaledes: Sire! Det Brev, hvori Deres Majestæt befaler mig, inden tre Maaneders Forløb at begive mig til Warschau, har sat mig i den største Forundring. Deres Majestæt vilde tillade mig, med den dybeste Ærefrygt at spørge, hvad man fordrer af mig i Warschau, hvor jeg forinden tre Maaneder skulde indfinde mig, samt hvilke de Pligter ere, som man forlanger opfyldt ved min Nærværelse i Warschau efter bemeldte tre Maaneders Forløb, Er min Nærværelse som Hettmann der nødvendig, Tiden til mit Præsidium er allerede udløbet, og som Hettmann var jeg forbunden - Er min til i denne Tid at præsidere i Commissionen. Nærværelse som Krigsminister fornøden ved Rigsdagen? Der er ingen Lov, der giør en Krigsministers Nærværelse paa Rigsdagen saa nødvendig, at denne uden hiin ikke skulde kunne gaae sin uafbrudte Gang. Hertil kan lægges, at Revolutionen af 3die Maji har lært mig og hele Verden, at en Minister ey længer betyder noget der, hvor man ved den i Senatet indførte Magt og ved bevæbnede Folk foreskriver en heel Nation Love, for hvis Antagelse fra Nationens Side man maa bringe det derhen, at der ingen Nation er. – Vilde man have mig i Warschau, for at commandere Armeen For nærværende Tid har en Hettmann ey noget at sige, og kun den Hettmann er qualificeret til at commandere Armeen, som af Stratzet har faaet denne Commando. - Men vilde man vel dertil vælge den Hettmann, som handler imod Constitutionen af 3die Maji. Vilde man i Warschau spørge mig til Raads, Dog - der kan jo intet Raad gives af den, hvis Post er ophævet. Ey heller seer jeg nogen Nødvendighed for at give dette Raad, siden det dog altid bliver eet og det samme, nemlig: at man vil sætte Republiken igien paa den gamle Fod, og vil erindre sig, at Lænker altid bliver Lænker, og at de ere lige tunge, enten de paalægges af fremmede eller indenlandske Hænder. - Hvad er det da vel for Pligter, der efter tre Maaneders Forløb giøre min Nærværelse i Warschau saa nødvendig, Vist nok slet ingen. Og om der endog vare nogle, hvorfor vil man da tvinge mig til at gaae derhen og være der, hvor jeg ingen Aarsag har til at komme, Forlanger man det, uden at have mig nødig, saa er det urer færdigt, at forlange noget, som er ufornødent. Deres Majestæt behager i Deres Brev at lægge endnu een Ting til det øvrige. Jeg skal nemlig komme til Warschau, for at beedige Constitutionen af 3die Maji. Men hvorledes kan man fordre denne Eed af mig, Rigtig nok hændes det imellemstunder, at man fordrer Lydighed endog imod en uretfærdig Lov. Men det er unægteligen uretfærdigt at ville forpligte en Statsborger til at tilstaae, at den Lov var god, om hvilken han var overbeviist om, at den ikke er det Desuden kan man umueligen tvinge nogen til at have samme Tanker om denne Lov som de, der selv have gjort den. Det vilde være gruesomt at forlange saadant, det vilde være den høyeste Grad af Gruesomhed at tvinge nogen til Eed ved saadan Leylighed. Heraf følger da ogsaa, at ingen maae tvinge mig til at forandre mine Tanker og Constitutionen, eller forbinde mig til at beeedige den."