Viborger Samler, 1791-08-29
Jblant alle de Anecdoter, som Damernes Boudoirs levere om den Lystighed og det Efterabelses Talent, som Aberne besidde i en saa høi Grad, fortiener vel ingen meere at igientages, end den Historie, som tildrog sig imellem den berømte Skakspiller, Hr. Phillidor, og en Spanier. Efter Rygtet om den Styrke, som denne Spanier skulde besidde i Skakspil, gjorde Phillidor netop en Reise til Spanien, for at sætte denne Mester i hans Konst paa Prøve. Spanieren antog Partiet, men neppe var der skeet nogle Træk, for han indsaae sin store Overlegenhed over Phillidor, stod op og kaldte sin Abe, for at spille Partiet til Ende. Aben gjorde Hr. Philidor Skakmat, og denne, som Spanierens Ringeagtelse allerede havde pirret, kom over den nye Skam saaledes uden forsig selv, at han rækkede hen over Skakbrettet og gav Aben en vældig Ørsigen. Han tvang sig dog strax igien, bad Spanieren, som allerede drog Rynker paa Øienbrynene, om Forladelse for sin Hidsighed, og anmodede ham om, at bevæge den bortsprungne Abe til endnu et Partie. Det kostede megen Møie, før den bange Abe vilde beslutte sig dertil; men neppe vare ongefær 10 eller 12 Trak forbie, før Aben sprang igien op og paa nye greb Flugten. Fanskmanden forlangte, at man skulde trække ham frem af hans Smuthull, men Spanieren viiste Hr. Philidor, at der behøvedes kun endnu eet Træk, til at giøre ham paa ny Skakmat, og at hans Abe havde seet det og vilde ikke afvarte en anden Øresigen. Philider gik ydmyget bort.*) Den franske Gesandt spurgte han, om han havde overvundet Spanieren, Ak! svarede han, ikke engang hans Abe har jeg kundet vinde et Spil fra Under Dato Frederichsberg Slot den 3die Augusti har Hans Majest. allernaadigst udgivet en Forordning, angaaende Repartition af en Deel af de Udgivter, som forskydes af den Kongelig Kasse til den Landsoldaterne i Kongeriget Danmark ved Forordningen af 20 Junii 1788, dens 37te §. tilsagte aarlige Godtgiørelse. Af følgende Jndhold: Jt ligesom Vi ved Vores Forordning af 9de Julii forrige Aar til Erstatning af en Deel af de for Aaret 1789 fra Vores Kasse forskudte Udgivter til den Landsoldaterne i Vort Rige Danmark ved Forordningen af 20de Junii 1788, dens 37te §. tilsagte aarlige Godtgiørelse, have af alt contribuerende Ager og Engs, samt Skov- og Mølleskylds Hartkorn i bemeldte Rige (Vort Land Bornholm alene undtagen) paabudet 16 Skilling af hver Tønde Hartkorn, Ager og Eng, og 8 Skilling af hver Tønde Hartkorn, Skov- og Mølleskyld, saa ville Vi allernaadigst herved have anordnet og befalet: at *) Det var maaske at ønske, at der flere Steder fandtes saadanne 1. Aber, der kunde ydmyge fornuftige eller ufornuftige Spiller. til Erstatning af en lige Deel af fornævnte Udgivt, som aarlig af Vores Kasse forskydes, skal af alt contribuerende Ager og Engs, samt Skov- og Mølleskylds Hartkorn i Vort Rige Danmark, (Vort Land Bornholm allene undtagen) svares aarlig, indtil videre, Sexten Skilling af hver Tønde Hartkorn, Ager og Eng, og Otte Skilling af hver Tønde Hartkorn, Skov- og Mølleskyld, hvilken Afgivt skal for det første Aar erlægges i Vores Kasse i tvende Terminer, nemlig Halvdeelen 8 Skilling per Tønde Hartkorn, Ager og Eng, og 4 Skilling per Tønde Hartkorn, Skov- og Mølleskyld, med indeværende Aars October-Qvartals=Skatter, og den anden halve Deel med Januar Qvartals-Skatter i næstfølgende Aar 1792, og continueres siden dermed aarlig saaledes, at Paabuddet for ethvert paa følgende Aar udreedes med de paafølgende October og Januar Qvartalers Skatter; dog skulle Vore Oppebørsels Betiente derhos være tilholdne, af dem blant Vore Undersaatter, som heller maatte ønske at betale nysnævnte Paabud paa eengang til den første af de benævnte Terminer, det uvægerligen at modtage. Men da saadant Paalæg paa Hartkornet ikke kan holde Vores Kasse skadesløs for benævnte aarlige Udgive, i hvilken Henseende Vi have ved bemeldte Vores Forordning af 9 Julii forrige Aar forbeholdt Os til sin Tid nærmere, paa anden Maade at paabyde Erstatning for den øvrige Deel af bemeldte af Vores Kasse forskudte Godtgiørelse, ligesom og for den tilkommende Tid ved passende Paabud at holde Vores Kasse skadesløs for Beløbet af denne aarlige Udgivt, saa ville Vi allernaadigst: at, til endvidere Afdrag paa ovenmeldte Vores Kisse tilkommende Erstatning af disse Udgivter, skal af hver Tienestekarl i Vort Rige Danmark, som ikke staaer i Militaire Tieneste, uden Hensigt til enten han bærer Liberie eller ikke, aarligen, indtil videre, erlegges, i Vor Residentz Stad Kiøbenhavn 1 Rdlr., i de øvrige Kiøbstæder 4 Mrk. og paa Landet 2 Mk., samt af hver Huusmand og Jnderste paa Landet ligeledes 2 Mrk. aarlig; alt fra samtlige nysnævnte Personers 20de Alders Aar til det fyldte 36te Aar; dog ville Vi allernaadigst: at de Huusmænd eller Jnderster, som have 2de Børn og derover i Live, skulle for denne Afgivt fritages: at samtlige Huusmænd, Inderster og Tienestekarle paa de til Vores Søe=Tieneste inddeelte Districter paa Landet, for saavidt de til saadan Tieneste ere indrullerede, ligeledes fritages for Paabuddet; og at de nærværende Landsoldater eller Recruter, som allerede have tjent i nogen Tid uden Godtgiørelse, skulle, naar de have udtient og ei fyldt det 36te Aar, ikke svare berørte Paalæg for længere Tid af de forommeldte 16 Aar, end i Forhold til den Tid, de endnu tiene som Soldater og oppebære den bestemte Godtgiørelse af 5 Rdlr. aarlig, saaledes at den Karl, der allerede havde tient i 7 Aar, og ikkun for det sidste eller et Tieneste Aar havde oppebaaret de 5 Rdlr., betaler ikkun Paabuddet i 2de Aar, og saa fremdeles. J øvrigt forstaaer det sig selv, at den, som har udtient sin fulde Tid som Landsoldat, uden at nyde bemeldte Godtgiørelse, bør, uagtet han ei har fyldt sit 36te Alders Aar, være fritagen for at udrede Paalægget. Bemeldte Paalæg, som udredes fra sidstafvigte 1 Maji af at regne, skal erlægges til Vores Kasse i 2de Terminer, nem ig: den ene halve Deel til hvert Aars 1ste Maji, og den anden halve Deel til hvert Aars 1ste November, tilligemed den til samme Tid forfaldne Extraskat. J øvrigt skal i Henseende til dette Paalægs Udredning, Jnddrivning og Oppebørsel saavel for Vores Residentsstad Kiøbenhavn, som for Kiøbstæderne og Landet i Vort Rige Danmark, i eet og alt forholdes paa lige Maade, som angaaende Extraskattens Udredning, Jnddrivning og Oppebørsel for bemeldte Steder og Landet er anordnet; ligesom og Vedkommende, som er betroet Oppebørselen af Extraskatten, bør for Beløbet af det Paalæg, som af Tienestekarle samt Huusmænd og Jnderster, efter denne Vores Forordning, skal udredes, ligesom for Extraskattens Beløb, indsende særskildt Regnskab til Vort Rentekammer. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette &c.