Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-09-20
Man læser ofte om Mennesker, som opleve en usædvanlig høi Alder, saaledes nyelig om en Bierg beboer i Carino i Dalmatien, ved Navn VassighiChiosso, som er født i Aaret 1720, og er nu saaledes 116 Aar, og som dog dagligen kan passe sine huuslige Forretninger og drive sin Hiord ud paa Græsning; hans Hukommelse er usvækket; hans Syn skarpt; han mangler blot to Tænder, og man kan ingenlunde see, at han er af en saa høi Alder; han har en Søn som er 70 Aar gammel; han kan godt taale at tage Deel i et Sviregilde, og han kan lige saa godt som nogen anden more Selskabet med sin vellydende Stemme. – J Breslau døde d. 27de August Almisselem Rosina Schubert, 105 Aar. - For den Tænkende kan en saa høi Alder ikke betragtes som et Gode man skulde ønske sig, da den forsinker Overgangen til en fuldkomnere og saligere Tilstand; da her i Jordlivet kun en vis Grad af indvortes Fuldkommenhed kan erhverves; og da Menneskelivets Ufuldkommenhed altid viser sig for Blikket, nu i een og nu i anden Skikkelse. Man har givet vor Tidsalder Navnet af den oplyste, og desuagtet skal Siælen bekymres ved at see Fortidens Overtroe og Mørke, som man holdt for at være adspredet, paa nye at samle sig, f. Ex, at see den omtalte undergiørende Medaille, forestillende den med Straaler omgivne Maria, ikke alene at udbredes i tusindeviis i Baiern, men nu ogsaa at have faaet Indgang i Schweitz, hvor den sælges i den største Mængde, og hvor man har foranstaltet en Oversættelse i det romanske Sprog af den Beskrivelse som følger med den, eller at være Vidne til at Jesuiteerne, hvis Skadelighed blev saa levende følt og modarbeidet af Europas Monarker for 50 Aar siden, nu blive stedse meere søgte i de katholske Lande, saaledes erfarer man, at foruden at Jesuiter skulle forskrives til Ungarn for at bekiæmpe Protestantismen, har ogsaa Ærkebiskoppen af Galicien d. 21de August indrømmet den smukke Jesuiterkirke i Hovedstaden Lemberg til denne Orden, saa at den efter 68 Aars Forløb paa nye skal holde Gudstieneste i denne Kirke. Ogsaa i Baiern moveres fra forskiellige Kanter om Nødvendigheden af, foruden Benediktinerne, ogsaa at kalde Jesuiterne ind i Landet. At Hadet imellem Katholikerne og Protestanterne saaledes opægges paa nye hører til de sørgeligste Phoenomener i vor Tidsalder; ligesom den uforstandige eller lastværdige Bestræbelse for at opvække et Ligheds og Frieheds=Sværmerie hos de lavere Folkeklasser, hvorved man kun giør dem misfornøiede og ulykkelige. Ved denne uundgaaelige Følelse af Menneskelivets Ufuldkommenhed, som iagttages hos dets Betragtere i enhver Tidsalder, er det naturligt, at da det Tilkommendes Beskaffenhed er skiult for os, at da Blikket vendes tilbage til det Forbigangne. Man veed meget godt, at Fortiden var ikke fuldkomnere end Nutiden; men stod endog i mange Henseender tilbage for den, og at det især er en nyemodens Forblindelse at antage, at Middelalderen var en bedre Tilstand i Menneskelivet, som nu er gaaet tabt, og hvorved man taber det Anarkie, de Voldsomheder og den fordærvelige Overtroe, som herskede i den af Øiesynet. Men de forbigangne Tider ere saa afvigende fra vore, at alle de Opdagelser vi kunne giøre om dem ere høist interessante. Jngen dog mere end de gamle ægyptiske og de gamle indiske, da de tabe sig i den fierneste for os mindst bekiendte Oldtid. Man veed at det er bleven Mode at tage med Paschaen af Ægyptens Tilladelse, de gamle ægyptiske Mindemærker bort af deres Pladser og bringe dem til Europa. Saaledes er den lille Obelisk, som stod ved Alexandria, og kaldes Kleopatrat Naal, bleven bragt til London, og en af de store Obelisker, som stod i det gamle Theben, er bragt til Paris. Om denne, som kaldes Obelisken af Luxor, læses nu følgende Beretning i franske Blade: Denne Obelisk er, som man troer, opfort 1850 Aar for Christi Fødsel, altsaa omtrent paa Josephs Tid, den er udarbeidet af een Granitblok, er 75 Fod høi og veier 50,000 Pund. J Aaret 1831 erholdt den franske Regiering Mehemed Alis Sam lykke til at lade den bringe til Paris. J Toulon blev bygget et eget Skib for at seile op af Nilen og afhente den, kaldet Luxorskibet; det blev kommanderet af Søeofficeren Verninhag, og Jngenieuren Le bar blev afsendt med et Apparat af Maskiner for at bringe den bort. Obelisken blev bragt til Brest hvorfra den blev afhentet til Paris, der bliver den opsat paa en Piedestal af fem franske Granitblokke som tilsammen veie 25,000 Kilogrammer. Den vil vist nok tiene til en overordentlig Prydelse for Frankerigs Hovedstad. – Angaaende den klassiske Oldtid fortsættes Opgravelserne bestandigt i Pompeii, og den ene Mærkværdighed opdages efter den anden. Man har nu udgravet en meget stor Hovedgade, som kaldes Merkursgaden, hvori mangfoldige prægtige Bygninger ere opdagede, som alle indeholde meget Mærkværdigt og hver noget Særegent. Man har ogsaa i den nyere Tid arbeidet sig tvers igiennem det gamle Pompeii, og udgravet den Gade som kaldes Via Domitia og fører til Nolaporien, faa at man begynder bedre at fatte Planen for hele Staden. Gamle Grave opdages hyppigt i Jtalien, især saare mærkværdige i det gamle Etrurien, og mange Mønter opdages i Jorden, fornemmelig m.get ofte i Frankerige.