Viborger Samler, 1841-12-16
Proprietair A. Formann til Dronninglund har i Aalb. Av. taget til Gjenmæle mod Cand. jur. Overgaard (der, som bekiendt, har forsvaret Bye og Herredsfoged Heibergs Embedsførelse med Hensyn til de af Formann mod denne Embedsmand fremsatte Beskyldninger), og siger om ham, at han dømmer uden at kjende Factum. Skulde ellers Nogen siger Hr. F. – tvivle og Sandheden af mit Jnserats Jndhold (v. d. Bl Nr. 191), fordi det maaskee synes at høre til det Utrolige, da vilde de hos mig kunne erholde juridisk Vished om, at ogsaa det fast Utrolige kan medføre den negne Sandhed og vilde de derhos blandt Mere kunne erfare, at en af mig lovlig erhvervet Eiendom, efter Skjøde, udstedt og thinglæst af By og Herredsfoged Heiberg uden Retsbemærkning, 2 a 3 Maaneder senere, af samme Mand, atter er hjemlet en Tredie med fuldstændig Adkomst; ligesom og at samme Mand atter 2 Aar senere har indgaaet Forlig med denne tredie Mand om at afstaae Retten til hiin Eiendom imod en Godtgiørelse af 400 Rbd., som et til Skiftebehandling overtaget Bo maatte betale, og som det hedder, for at forhindre en Proces med Eieren af Dronninglund." Og vil det fremdeles her kunne erfares, at uagtet saadant Forlig og uagtet en Frist af 7 Maaneder, efterat det var udgaaet, blev jeg dog nødsaget til i 10 Maaneder at forfølge Heiberg ved Retten, hvorved jeg foraarsagedes mange lange Thingreiser, Tid- og Pengespilde, for at faae en, Jordebogen ved mit Skjøde leilighedsviis paaført bemærkning, om hiint dobbelte Salg, udslettet; og blev den da udslettet med det Tilføiende, som vel maa mærkes: at Eiendommen qvæstionis henhører under Dronninglund overeensstemmende med foranstaaende Skjøde og Jordebog." Og er en saadan Paategning given, uagtet Hjørring Amt under 21de Juli 1837 har tilmeldt mig, at bemeldte Hr. Heiberg for hiint havde opgivet, at den omhandlede Eiendom ikke henhører til det til mig solgte Fæstegods."J Aalb. Av. læses Følgende under "Jndsendt Et Jnserat i Kjøbenhavnsposten, meddeler de bittreste Angreb paa Kammerherre, Amtmand Graah's Embedsførelse. Gjennemgaae de enkelte Poster, ville vi ikke, da man i Hjørring Amt i Forfatteren kjender den Anklagedes Fiende, der af det om Misgierningerne i Skjæve Sogn i Bladene Meddeelte tager en længe ønsket Anledning til at angribe bemeldte Embedsmand. Men naar han samler alle Beskyldningerne i de Ord, hvormed han slutter Jnseratet: hvis Loven ikke gjælder Nord for Liimfjorden, saa maa saadant for en stor Deel søges i Tilsidesættelse af Overøvrigheden." saa ville vi sætte herimod, hvad vi troe at kunne kalde den almindelige Mening i Amtet: at Kammerherre Graah med saa megen Redelighed, Billighed og Nøiagtighed bestyrer sit Embede, at han deri er et lysende Exempel for Embedsmænd. At der desuagtet kan reises Beskyldninger imod ham, seer man, men mod hvem kan ikke det? Held den, som kan staae renere. Vilde Anklageren lægge sin Maske, da skulde Publicum see, at ikke Sandhedskjærlighed, men Hævngierrighed kastede Stenen. Skulde nogensinde den Angrebnes Embedsførelse vorde af Regjeringen undersøgt, hvilket Jnseratets Forfatter vistnok ikke er den rette Mand til at for Sogn 3 Rbd. 5 Mk. 10 s., Lime Sogn 1 Rbd. 1 Mk., anledige, men hvis Udfald Kammerherre Graab ikke behøver at befrygte, saa vil det sikkerlig blive til hans Hæder. Den almindelige Mening i Hjørring Amt."