Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-11-01
Spanien. Fra den samme franske Grændse, hvor for 7 Aar siden en Armee rykkede ind i Spanien til Kongens saakaldte Befrielse, har nu en Haandfuld Konstitutionelle vovet at betræde det gamle Fødeland, for enten at tilbagevinde deres formeentlige Rettigheder, eller finde den visse Død. Slig en Forandring af Omstændighederne formaaer Tiden at frembringe. Den første Bulletin fra Befrielses armeen er dateret Zugarramurdi den 16 Octbr. og saa lydende: "Den 14de, Kl. 3 om Eftermiddagen, besatte Oberst Valde; Urdach, under Raabet af Jndvaanerne: leve Friheden. Den 15de rykkede han herind, og blev modtaget med samme Begeistring, som Folket overalt viser. En Afdeling er rykket frem til Vigo, hvor Jndvaanerne vare dragne deres Befriere med Jubel imøde. Det store Antal i af Patrioter, som slutter sig til Obersten, nøder ham til, i nogen Tid at blive her for at indrullere dem i sit Korps. Jmorgen vil en Afdeling tage Veien til Jrun. Dette berømmelige Foretagende kunde umuligt foretages under gunstigere Omstændigheder end de nærværende. Den spanske konstitutionelle Junta residerer for Øieblikket i Perpignan og paa Grændsen valer allerede det spanske treefarvede Cortesflag. Armeen bestaaer af Jndfødte, Neapolitanere og Franske. Saasnart 50 Mand ere samlede i Paris, sendes de efter en vis Marschhroute til Grændsen, og faae 30 Sous daglig i Sold. Planen skal ogsaa, hvis Foretagendet lykkes, strække sig til Portugal. Flygtningernes Antal anslaaes til 4000 Mand, som paa forskjellige Punkter ere rykkede over Grændsen. Om deres Skjebne har der imidlertid gaaet de meest modsigende Rygter, og de Pariser Blade have ikke ret villet fæste Lid til Seiersefterretningerne, da der fra andre Sider sagdes, at Befrielsesarmeen var aldeles adspredt og Resten atter ankommen til den franske Grændse; men de sidste Beretninger sige dog, at Valde; vel var bleven bragt i Uorden, men at Mina, hvem Valde; har erkjendt som Høistkommanderende, var kommen ham til Hielp, og de roialistiske Tropper derpaa fordrevne fra Zugarramurdi, hvorpaa Mina er rykket ind i Vera, og formodes derfra at ville marschere til Pampelona. Disse Efterretninger bekræftes af det i Paris udkommende spanske Blad Forløberen, som tillige siger, at Pablo Vigo og Gurrea vare trængte frem paa andre Steder. Paa samme Tid skal der vise sig oprørske Bevægelser i Arragonien, Mallaga og Algestras. Til det sidste Sted har Generalkapitainen Quesada afsendt alle undværlige Tropper, da de Konstitutionelle truede med at gjøre Landgang der. Ligeledes er Jnfanterieregimentet Savoyen afgaaet fra Madrid til Arragonien. Den franske Underpræfekt i Bayonne vilde med Magt modsætte sig Spaniernes Afmarsch, men blev af Byens Jndvaanere og Nationalgarden tvungen til at lade den iværksætte. Det Laan paa 6 Millioner, som er negoceret i London, er deels bleven fordeelt mellem de indrykkende Anførere, deels sendt til Understøttelse for General Corrios, som opererer i Andalusien. Kongen siges at være i Begreb med at give Spanien et Charte; men der skal tillige være udstædt en Erklæring, at hvis han saae sig nødt til at give nye Jnstitutioner, skulde de ansees som aftvungne, og ingen retsindig Spanier være forpligtet til at adlyde dem. Statsfængslerne fyldes med et ganske nyt Slags Beboere, nemlig Munke.