Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1846-03-07
Jnsurrectionen i Polen begynder at faae et meget alvorligt Udseende, og Jnsurgenterne ere ikke alene i Besiddelse af Staden Krakau, men have besat en Omkreds af 15 Mile omkring Staden; Wielzka og Biala er deres Hænder; 2de østerrigske Tropper, som de ere stødt sammen med, have lidt betydelig Tab, og blandt andet mistet flere Faner og Kanoner. J Krakau er nedsat en provisorisk Regjering, bestaaende af 3 bekjendte Personer. Alle Rygter og begaaede Grusomheder og Barbarie er Usandhed, de tydske Beboere blive af Jnsurgenterne behandlede med megen Humanitet og Sympathie. Den nedsatte National-Regjering har udstædt en Proclamation, hvoraf det vigtigste er følgende: "Polakkere, Opstandens Time har slaaet, det heelt sønderrevne Polen hævet sig og voxer, allerede ere vore Brødre i Storhertugdømmet Posen, Kongeriget Polen og i Lithaven ogstaaet og have slaaes i Rusland med Fjenden, de kjempe der for deres belligste, dem ved Listi og Overmagt frarevne Rettigheder. J vide Polakkere hvad der er skeet, og hvad der bestandig skeer. Blomsten af vores Ungdom vansmægter i Fængsler, de der understytte os med Raad, nyde ingen Agtelse; de Geistlige ere uden Anseelse, med eet Ord, enhver der med Raad og Daad, eller som overhovedel kun i Tanken begiærede at leve og døe for Polen, er enten tilintetgjort eller raadner i Fængsler, eller ogsaa er han hvert Øieblik udsat for samme. Hylen af Millioner Knuttede og i underjordiske Fængsler Henvisnede, drevne ind i Undertrykkernes Rækker, plagede med Alt hvad menneskelig Magt kan opfinde, saare dybt vore Hjærter og de ere bortrevne fra os og vores Berømmelse. Man nægter os vores Sprog, tillader os ikke at bekjende os til vore Fædres Troe, lægger os uoverstigelige Hindringer i Veien for at undgaae Forbedringen af det selskabelige Samfund, bevæbner Broder mod Broder, og udsaaer Bagvaskelser mod Fædrelandets agtbareste Sønner; Brødre, kun endnu eet Skridt og Polen er ikke meere, ja ikke engang en Polakker. Vore Sønnesønner ville forbande vores Minde, fordi at vi paa den skjønneste Deel af Jorden kun efterlade dem Ruiner og Ørkener, fordi vi have ladet smede det krigerigske Folk i Lænker, fordi de maae bekjende sig til en fremmed Troe, tale et fremmed Sprog og maae være Slaver for dem, der have bemægtiget sig deres Rettigheder. Vore Fædres Støv raaber til os fra Gravene, at vi skulle være Martyrer for vores Nations Rettigheder, for at hævne dem. Vore Pattebørn raabe til os at vi skulle opretholde for dem det Fædreland, som Gud har anbetroet os. De frie Nationer paa hele Jorden raabe til os, at vi ikke maae lade falde Nationalitetens Grundsætninger; Gud selv, der engang vil fordre os til Regnskab, raaber til os. Vi ere 20 Millioner, lad os staae op paa een Gang, som een Mand, og ingen Magt vil overstige vores o. s. v., Opstanden har udbredt sig med Lynets Fart over hele Galizien. Dog det er ikke alene i Polen, at en Opstand er udbrudt, der tales om at 7 Regimenter skulle have gjort Opstand i Petersborg, og om en almindelig Opstand, i Wolhynien; er dette Tilfældet, saa er Ruslands Stilling meget farlig. Jmidlertid rykke nu haade preussiske og østerrigske Tropper mod Krakau saa at det er sandsynligt, at Jnsurgenterne ville blive slagede og tilintetgjorte. Det er ikke sandt som Rygtet gik, at den østerrigske og russiske Ministerresident skulle være blevne hængte, man har derimod sørget for deres Sikkerhed. At de østerrigske Tropper ved Repolutionens Udbrud, bleve slagne tilbage med et Tab af flere Døde og Saarede, og nogle Kanoner, der faldt i Jnsurgenternes Hænder, er derimod sandt.