Berlingske Tidende, 1830-08-05
Efter de Deputeredes Tilbagekomst holdtes ofte Conferencer, imellem den af Præsidenterne for de forskjellige Sectioner bestaaende Central=Section og Ministerne, thi en kongelig Resolution havde organiseret saadanne Communicationer. J disse Sectioner prøvedes nu ogsaa to Lovudkast om den offentlige Underviisning og om Trykkefriheden. Men det første fandt almindelig Modstand, saavel af de hollandske, som af de catholske og liberale belgiske Deputerede. Man kan ikke undre sig over de catholske Partimænds Opposition, de holdt nemlig Lovudkastet ikke gunstigt nok for Clerisiet; thi da dette paastaaer aldeles uindskrænket Ret til at undervise i Alt, som tilkommende det fra Gud selv, saa er det naturligviis kun lidet tilbøieligt til at indlade sig paa den Forpligtelse, at legitimere sig til Lærcembedet ved Vidnesbyrd, om Duelighed. Nogle belgiske Deputerede anførste aldeles forkastelige Grunde, imod Lovudkastet om den offentlige Underviisning. Saaledes sagde f. Ex. Een: at, naar Loven antoges kunne Hr. Jacotots Methode ikke udbredes, da i Overeensstemmelse med den, (hvad virkelig ogsaa er Tilfældet) ogsaa Uvidende kunde give Underviisning og det i alle Fag, uden at forstaae det Mindste deraf. Da Ministeren la Coste forudsaae, at Lovudkastet vilde falde igjennem, gjorde han Sectionerne det Spørgsmaal, om det ikke var raadeligere, at opsætte Lovgivningen om den offentlige Underviisnings Bestemmelse til den beleiligere Tid, og da dette Spørgsmaal fra alle Kanter besvaredes med Ja, saa blev Lovudkastet taget tilbage den 25de Marts. Dette Udfald var i høi Grad paafaldende, naar man betænker, at den offentlige Underviisnings Tilstand netop var Hovedaarsagen til Gjæringen i de sydlige Provindser, og at den siden 1827 har voldet Regjeringen store Udgifter og megen Uro. Jmidlertid vare Undersøgelserne mod de Potter og hans Medanklagede begyndte; de førte til et mærkværdigt Resultat, som i høieste Grad skadede de Liberale og især Redacteuren af Cour rier des Pays bas. Det erfaredes nemlig af de talrige Breve, som van Potter havde vexlet med Tielemanns, og paa hvilke var gjort Beslag, at begge nærede den dybeste Ringeagt, ikke alene mod adskillige Deputerede, f. Ex. mod Hr. van Secus, der med saa megen Varme havde antaget sig van Potters Sag i det andet Kammer, men ogsaa mod Redacteurerne af Courier ; de Sidste gjøres uophørligen latterlige i hine Breve, især Advocaten Hr. van de Wayer, der skulde forsvare Hr. de Potter for Retten Fremdeles fandtes Qvitteringer for Trykningen af Lommetørklæde, a la de Potter, som han sig selv til Ære havde lade forfærdige og sælge, og Planen til en Medaille, som han, der ansaae sig selv for Belgiens OConnel, vilde lade slaae til sin egen Hæder Ogsaa oplystes, at han ikke havde faaet en kostbar Stambog, med endeel af hans Venners Portraiter, til Foræring (som han havde bekjendtgjort det i offentlige Blade) men betalt den af sin egen Lomme. Denne og andre Kjendsgierninger fremstillede Herrerne, af Oppositionen i deres hele Latterlighed og Usselhed, saa at man udloe dem i hele Belgien Aftstykkerne til denne mærkværdige Process, der som bekjendt endte med de 4 Hovedmænd, de Herrer var Potter, Tielemanns, Bartels, og van Nøve, Landsforviisning ere udkomne i Trykken og indeholde rigt Stof til et comisk Heltedigt. - Andre politiske Begivenheder, der stode i Forbindelse med Oppositionsvæsenet, vare Hr. van Brouckeres Afskedigelse fra alle de Embeder, han havde beklædt, (den anledigedes ved de 6 Deputeredes Afsættelse og forlangtes af ham selv i de skarpeste Udtryk) og et Circulair fra Bispen i Lüttich, Hr. van Bommel, en født Hollænder. J Tydskland vilde man holdt det for høist ultramontant; ikke saaledes i Belgien; meget mere talede Courier de la Meuse og Biskoppens Ministerialisme", og det blev angrebet af de liberale Blade. Prælaten faldt i Ungade hos dette Partie. Grev Robiano de Borsbeck, Hovedet for det ultramontane Partie, indrykkede i Courier des Pays bas, - saa stor en Enigheden mellem Jesuiterne og de Liberale! - et Manifest, som klarligen lagde disse Planer for Dagen. Endskjøndt de alle havde høstet Fordele af Gjæringen, som Oppositionen fremkaldte, er det dog langt fra, at de ere tilfredsstillede. Det belgiske Clerisie nyder en Uafhængighed, som i ingensomhelst anden europæisk Stat, end ikke Portugal undtagen; det philosophiske Collegium, som Regjeringen i en viis og ædel Hensigt havde oprettet til at danne de unge Theologer til deres vigtige Kald, blev efter Bispernes Ønske ophævet; Gallicanismens Grundsætninger ere afskaffede i Belgien; et uhyre Buget sikkrer det catholske Clerises pecuniære Existents og alligevel blues Grev Robiansikke ved at tale om det belgiske Clerisies Undertrykkelse, om Regjeringens fjendtlige Stemning mod det og Andet af samme Suurdeig, Jmidlertid havde det andet Kammer, formedelst Paaskeferierne, opsat sine Sessioner til den 26de April, men blev først i Begyndelsen af Mai fuldtalligt for at kunne begynde sine Forhandlinger. I den korte Tid, i hvilken Kammeret nu var samt let til dets Slutning, beskjæftigede det sig, foruden med nogle Finants= og Skattelove, med Udkastet til den ny Trykkefrihedslov. Denne havde Regjeringen, ifølge Sectionernes bemærkninger, modificeret i visse Punkter og man haabede, at der nu ikke vilde være nogen hindring for dens Antagelse. Ved Discussionen i det andet Kammer stemte ogsaa en betydelig Pluralitet for Lovforslaget, og næsten almindeligen er kjendtes, at det var nødvendigt, at sætte Grændser for Bogtrykkerpressens Tøilesløshed imod Regjeringen og Ministrene. Jkkun om een Artikel kunde man ikke tale sig til Rette. Den idømmet nemlig alle dem, der offentligen og med aabenbar ond Villie antaste Lovenes Vælde, søge at opægge til Ulydighed imod disse, eller at opvække Uroligheder og Tvedragt imellem Borgerne, til tre Maaneders, og, efter Omstændighederne, treaarig Fængselsstraf. Dette Sted i Lovforslaget fandt heftig Modstand, især at de Deputerede fra de sydlige Provindser. Alligevel vilde Ministeriet oppedie Udfaldet af Afstemningen, som efter nogle Dages Debatter gav det mærkelige Resultat, at lige mange (nemlig 62, stemte for og imod Forslaget. Da det heraf var øiensynligt, at hele Loven blev forkastet ved den anden Votering, (Grev Celles havde, formedelst Sygdom, ikke været tilstæde ved den første Votering, og at han, som et af Oppositionens Høvdinger, ikke ved en anden Afstemning vilde give et Forslaget gunstigt Votum, med Vished forudsees) saa bevilgede Regjeringen, at det omtvistede Sted udelodes og nu blev Loven den 23de Mai antagen med 93 Stemmer af 105. Ogsaa her haandhævede Justitsministeren sin Charakters Værdighed. Da han nemlig oplæste den ved Udeladelser af hiint Sted forkortede 3die Artikel for Kammeret, tilføiede han, at han altid havde været overbeviist om hiint udslettede Steds Nødvendighed og blev denne Overbeviisning tro. Efterat ogsaa det første Kammer havde sauctioneret de af det andet Kammer allerede antagne Lovudkast, sluttedes Generalstaternes Session den 2den Junii. Oppositionen har i denne, i mangfoldige Henseender mærkværdige, Session lidt et stort Nederlag, som kunde forudsees, og næsten ikke opnaaet et eneste af dens Øiemeed. Det tiaarige Budget er antaget, den forrige, under disse Omstændigheder alt for milde Lov angaaende Trykkefriheden har maattet vige for en strængere; Hr. van Maanen er vedbleven at være Minister og er mægtigere end nogensinde. Hertil kommer endnu, at Opposionsbladenes idelige Larmen, hvorom man andetsteds ikke kan gjøre sig nogen Forestilling, har svækket deres Indflydelse og fjernet alle sindige Mænd. Saaledes har ogsaa Belgiens nyeste Historie bekræftet den Sandhed, at de Lande ere de lykkeligste, hvor ingen Landstænders Jntriguer indskrænke en viis og ædel Regjerings Enevoldsmagt, og hvor intet Clexisislynger Hierarchiets Banstraaler, men hvor en protestantisk d. c. ægte christelig indet, Geistlighed forkynder Guds Ord reent og ret, efter Fornuft og Aabenbaring, og saaledes kraftigen medvirket til at fremme Regjeringens vældædige Øjemeed, Moralitets og Religiøsitets almeene Udbredelse.