Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1779-10-22
Fredensborg Slot den 23de September 1779. Slutningen; see Nr. 42.) 6.) Skulde imod Forhaabning befindes, at Vore Amts forvaltere og andre Vedkommende ikke kunde svare til Oppebørselen, med at gjøre tilbørlig Leverance naar det beordres eller og det annammede Korn ikke skulde være saaledes beskaffen, at det overalt for gode og forsvarlige Kiøbmands=Vare, efter dette Aars Grøde kunde antages, da skal ey allene det Manglende, eller hvis, som ey saaledes kan staae sin Prøve betales efter saa høy Taxt, som Vores Rente=Kammer derpaa sætter, men de endog derforuden med Straf vorde anseete, som de, der Vores Forordning sidde overhørig. 7.) Jligemaade ville Vi allernaadigst have anordnet og befalet, at Vore Betiente, som efter denne Vores Forordning Korn=Skattens Oppebørseler ere anfortroede, skulle være betænkte, det Qvantum Vores Rentekammer, samt Admiralitæts= og Commissariats Collegium, til et eller andet Magazin maatte beordre at skulle fremsendes, til de bestemte Steder at levere. Til hvilken Ende, og paa det ey nogen Hinder eller Ophold udi Udskibningen spil skee, vedkommende Vore Betiente maa være tilladt, hvis til Fragters Betaling Tid efter anden, ligesom Kornet transporteres, maatte behøves, af de oppebærende Skatter at indeholde; dog at de, saasnart samme Transporter efter Foranstaltning ere forrettede, deres Fragt=Regninger med tilbørlige Ordres og Beviiser, hver til sit behørige Sted straxen til Eftersyn og Approbation indsende, at de derefter af Vores Finantz Collegio udi Vores Zahlkammer til fuldkommen endelig Rigtighed kunde anvises, hvorefter Beløbet udi deres allerunderdanigste Regnskaber til Udgivt passerer. Saa skulle og Vore Amtsbetiente og andre være tiltænkte, saasnart denne Vores Forordning dem tilkommer, strax at forfatte Extracter over Korn Skattens Beløb in natura, og samme Extracter over alle anførste Kornvare til Vores Rentekammer, og derforuden, saavidt Bygget og Erterne angaaer, til Admiralitæts= og Commissariats=Collegium, indsende. Skulde noget Korn til et eller andet af de beordrede Stæder ankomme, og det, enten formedelst Mangel af Tilsyn paa Lofterne eller i andre Maader, formedelst Betienternes manglende Opsigt, ikke for godt og sundt Korn skulde kunne antages, da skal det oplegges paa Vedkommendes egen Regning, og med næste Post angives for Vores Rentekammer samt Admiralitæts og Commissariats Collegium, saavidt hvert Sted vedkommer, til behørig Anstalt, at de Skyldige efter foregaaende 6te Articul derfor kunde vorde anseete. Skulde og formedelst Udskibningens Forsømmelse og Kornets Udeblivelse til den foresatte Tid, nogen Mangel udi et eller andet af de Stæder, hvor Vore Magaziner ere, fornemmes, da skulle de Betiente, hvis Brøst herudi befindes, derfor udi alle Maaden, indestaae, og efter befindende Beskaffenhed tilbørligen straffes. 8) Ville Vi allernaadigst: at samtlige Vore Amtsforvaltere og alle andre Vedkommende, efter den Eed og Pligt, hvormed de ere Os forbundne, troe og flittigen paadrive, at bemeldte Korn=Skat udi godt, forsvarligt og upaaklageligt Korn af dette indeværende Aars Afgrøde, til anførste Tider og Stæder, rigtigen vorder leveret, og derudi deres Embeder tilbørligen forrette, saafremt de ei med militair Execution derfor ville søges, og ellers selv svare til al den Skade, som Vores Tieneste ved nogen deres Forsømmelse og Urigtighed enten i en eller anden Maade kunde tilføyes, og derforuden med anden vilkaarlig Straf, som Vore Mandaters Overtrædere, ansees. 9) Herforuden ville Vi alvorligen have alle dem, som til Korn=Skattens Oppebørsel ere navngivne, anbefalet: at de ingenlunde understaae sig, under deres Bestillings Fortabelse og anden vedbørlig Straf, at vægre nogen deres Qvittering for Leverancen, eller derfor noget at begiere eller tage, være sig enten Skriver=Penge eller Skriver=Skieppe, og langt mindre nogen med ulovlig Tønde, Skieppe eller Fierdingmaal at forurette, ei heller tillige nogen med deres Korn at fremkomme, førend det strax kan vorde annammet, ei heller foraarsage nogen Ophold, men enhver, som noget leverer, efterhaanden, ligesom han først fremkommer, det allersnareste mueligt er, uden noget Ophold, søge at befordre. Skulde nogen befindes herimod at forgribe sig, da ville Vi, at den Skyldige, om det er Betienten selv, skal være General Fiscalens Tiltale underkastet paa hans Embede og anden vilkaarlig Straf efter Sagens Beskaffenhed; og er det Betienternes Folk, da straffes disse paa deres Formue, eller med Fæstnings Arbeide efter Omstændighederne. 10.) Naar Bønderne med Skatte=Kornet udi bemeldte Magaziner, hvor Leverancen er forordnet, paa Lofterne fremkomme, skal det være dennem tilladt, selv af Sækken at udstyrte Kornet i Tønden og Skieppen, hvormed maales; Og forbydes Vore Betiente aldeles, at de hverken selv eller ved deres Tienere, eller andre Folk, maa understaae sig Tønden eller Skieppen at trykke, skude eller støde, men ligesom Kornet af Sækken styrtes, derved skal de lade det forblive, og Maalet befordre, saa og enhver derefter for Leverancen afskrive og qvittere. Og som Vore Betiente, paa det de desto bedre kunde svare til Maalet nyde til Opmaal, efter foregaaende 3die Post, paa hver Tønde Rug, Byg og Erter, et Fierdingkar, saa og paa Havren et og et halv Fierdingkar paa hver Tønde, saa skal dem derimod hermed alvorligen være forbuden, videre Opmaal af nogen at fordre eller tage. Skulde ellers imellem Undersaatterne og Betienterne falde nogen Tvistighed om Maalet, da maa det være saavel Betienterne, som Proprietairerne eller Bønderne, tilladt, at betiene sig af Byens cedsorne Maalere, hvilke efter deres gjorte Eed, imod sædvanlige Maaler Penge, som Vedkommende selv betale, skal forrette Maalingen saaledes, som de agte at forsvare; i hvilket Fald Amtsbetienterne dog ligeledes nyde anførte Opmaal. 11.) Ved Leverancen af bemeldte Korn=Skat til Magazinerne skal hvert Steds Amtmand, eller paa hans Vegne en tilforladelig Mand, som han dertil paa eget Ansvar udnævner, saa og, for saavidt Vores Gods vedkommer, Regimentskriverne og Forvalterne, enhver for sit District, selv, under vilkaarlig Straf, være overværende og tilsee, at Bønderne ikke blive fornærmede enten med Maalet eller i andre Maader. 12) Naar nogen Tvistighed om Maaler indfalder, skal Rettens Betiente paa Stedet selv, eller og en af deres Middel med tvende fornuftige Borgermænd, paa Anmodning af Vedkommende, sig ufortøvet og uden Betaling strax paa Lofterne indfinde, og, efterat Kornet er ommaalt, have de at tilsee, at det for begge Parter, uden nogen videre Besværing, efter den herudi om Maalet af Os gjorte Anordning, bliver forsvarligen. Men dersom Tvistighed paakommer om Kornets Dygtighed, saa at Betienten, eller den, som staaer for Oppebørselen, holder for, at samme ei for gode Kiøbmands=Vare kan passere, da haver Magistraten tilligemed tvende eller flere Borgermænd, efter begge Parters Forlangende, Kornets Beskaffenhed efter Aarets Afgrøde at overveie, samt Parterne straxen paa Stedet at mellemsige og adskille; Og naar da Kornet ved saadan Forretning (som paa Forlangende uopholdelig og ligeledes uden Betaling beskreven meddeles) kiendes at være godt, vel renset og forsvarligt, men Amtsforvalteren eller Annammeren dog vægrer sig før, samme strax at imodtage, skal det være den eller de Skatydende tilladt, at oplegge samme Korn udi den Kiøbstæd, hvor Magazinet befindes, paa Annammerens egen Regning og Ansvar, saasom Vi ikke ville, at de Bønder, som indfinde sig til at giøre behørig Leverance, enten maa opholdes forlænge fra deres Hiem, eller foraarsages forgieves Reise. Med hvilket altsammen Vore Amtmænd paa hvert Sted skal have vedbørlig Jndseende, og maa i ingen Maade herudi med nogen see igiennem Fingre, men langt meere og flittigen bør paaagte, at denne Vores Anordning tilbørligen vorder efterlevet; Ligesom de og, naar nogen Betients Brøst i saa Maade skulde befindes, saadant strax for Vores Rente=Kammer med tilbørlig Beviis have at tilkiendegive, paa det den eller de Skyldige, derfor kunne vorde anseete og afstraffede. Thi byde og befale Vilhermed Vore Grever, Stiftsbefalingsmænd, Friherrer, Amtmænd, Amtsforvaltere, Regimentskrivere og Forvaltere, samt Proviants=Forvaltere og Andre, som denne Vores Forordning kunde angaae, og under Vores Kammer Segl tilskikket vorder, at de den paa behørige Stæder, til alles Efterretning strax lade læse og forkynde, og sig selv, saavidt dennem vedkommer, derefter allerunderdanigst rette. Givet paa Vort Slot Fredensborg, den 23de September 1779. Under Vores Kongelige Haand og Segl. Christian R. (L. S.) Moltke. Bardenfleth. Perner. Erichsen.