Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-09-24
Vicekongen af Ægypten frygter for et Angreb af en Tyrkisk Flaade og Armee. Han skal være bleven decontenanceret ved Efterretningen om Paschaen af Scutaris Nederlag, hvis Opstand han vilde benytte for at frarive Sultanen Syrien. Han lader alle sine Tropper marschere til Søe stæderne, forlanger en personlig Troskabseed af dem, og har udbetalt dem deres hele resterende Sold. – Man har i Venedig faaet Efterretninger fra Scutari, som naae til den 14de August. Storveziren var marscheret imod Bosniakerne; men er i en Fægtning ved Koscovo bleven slaget af dem og drevet tilbage til Pesreni med Tabet af nogle Kanoner og Munitionsvogne. Jzzet Me hemmed Pascha var imidlertid blevet tilbage med 15000 Mand for aldeles at betvinge Paschaen af Scutari, ifølge en Deputation fra Stadens Jndvaanere lod han 3 Batailloner regulaire Tropper rykke ind i Staden; 600 Bønder trængte derpaa ind til den for at fordrive disse, men efter en Fægtning hvori 15 af dem bleve skudte, bleve de jagede ud igien. Jfølge nye Efterretninger fra Scutari af 21de August havde Commandanten over de Tyrkiske Tropper følt sig for svag og bedet om Understøttelse; Jzzet Pascha var derpaa med sin hele Armee rykket ind i Staden; men d. 18de bleve Tyrkerne pludselig overfaldne af Jndvaanerne i Forbindelse med Albaneserne i Omegnen og et frygteligt Blodbad blev anrettet; en Deel af Corpset, som søgte at samle sig paa Bagaren og slaae sig igiennem, blev nedskudt fra Castellet, hvis Jld satte Bazaren i Brand. Man siger: at ikke en eneste Mand af de Tyrkiske Tropper er undkommet; men at de alle ere blevne dræbte eller gjorte til Fanger. - Den Østerrigske Jagtager beretter: at flere Øer, Stæder og Distrikter i Grækenland have efter Hydras Exempel indsendt Addresser til Præsidenten og der besværet sig over at Constitutionen ikke bliver exeqveret, Trykkefriheden undertrykket, at Loven om Demogeronternes Valg er afskaffet, at der er giort Jndgreb i Nationens Ret til at vælge sine Repræsentanter, at Domstole ere indførte som ikke kunne harmonere med et frit Folks Existence, at mange uduelige Personer ere ansatte i offentlige Poster, imedens Fædrenelandets tappreste Forsvarere leve i den største Nød. Athenienserne besvære sig over at de fremmede Tropper endnu ikke have rømmet Landet; disse forenede Forestillinger have bevæget Præsidenten til at love, at National=Forsamlingen skal blive sammenkaldet til de første Dage af October. - Man veed at Hydrioterne have i Havnen ved Poros bemægtiget sig den Græske Fregat Hellas. En Fransk Fregat under Hr. de Lalandes og en Engelsk under Captain Lyons Commando ankom nogle Dage derefter til Poros; men begave sig strax tilbage til Napoli di Romania, fordi Cheferne vilde giøre nærmere Aftale med deres Nationers Residenter, der de Herrer Rouen og Damkins. Men den Russiske Admiral Ricord, som laae ved Poros med Fregatten Fyrstinde Lovitz og to Brigger, besluttede at blokere Havnen for at hindre Hydrioterne fra at bortføre Fregatten. Den 8de nærmede sien Græsk Brig, den Russiske Brig Telmach gav nu Signal til at den skulde fierne sig, og da den ikke vilde giøre det, saa afsendte den en Chaluppe, hvorfra et Flinteskud blev affyret mod det Græske Skib. Men nu begyndte Fiendtlighederne: den Græske Corvet gav den Russiske Brig det glatte Lag; og blev derved understøttet af det Landbatterie under hvilket Telmach laae og af de øvrige Casteller, saa at de Russiske Krigskibe med Nød og neppe kunde trække sig tilbage, og med et Tab af 12 Døde, hvoriblandt to Officere og henimod 30 Saarede, Fregatten Hellas var imidlertid ikke endnu bleven bortbragt; et Fransk Krigskib ankom til Poros; Admiral Ricord i Forbindelse med de Engelske og Franske Søeofficere underhandlede derpaa med Admiral Miaulis om at de Græske Krisskibe skulle overleveres til de allierede Magters Marine-Commandanter; men Miaulis vilde ikke give sit Samtykke dertil. Den 13de August bleve Underhandlingerne fornyede: men paa eengang bemærkede man at de Græske Matroser indskibede sig paa deres Chalupper og seilede bort i største Hast, og nu stod pludselig Fregatten Hellas, den Græske Corvet og de øvrige Græske Krigskibe i lys Lue, og sprang i Luften med en frygtelig Explosion. Miaulis havde ladet sætte Jld paa Skibene, da han hellere vilde ødelægge den Græske Marine end lade den komme i den Russiske Admirals Hænder, som giorde Tilberedelser til at bemægtige den. (Efterretningen er sikker og læses i den Østerrigske Jagtager, men hvilket Had udvikler sig ikke her imellem Grækerne og Russerne, hvilken Spire til nye Tumulter paa den politiske Skueplads,)