JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
J denne Tid ere Somme reent uforskammede til at stiæle Træer udi Rasch-Skov. Den ene Side af Skoven vender ud til Aale Bye, og da den derimellem løbende Aae nu er tilfrossen og passabel, saa findes over Aaen Spor i 20ve viis, endog af smaa Slæder, hvorpaa disse Tyveknægte slæbe af med det Stiaalne. Mange unge, i herlig Væxt staaende Træer ere bortranede og spolerede: thi de save Træet over, snart een snart to Alen over Jorden, for deslettere at kunne komme afsted dermed. For ei saa let at høre og bemærkes, hænges en Kofte om Træet for at dæmpe Saugens Lyd og Klang. Natten imellem 22 og 23 Jan. traf Man paa 8te, skriver otte, føre Karle udi eet Komplot, som havde afsavet omtrent lige saa mange Træer, naturligviis gave de sig ikke Tid tilat bie, men som snarest grebe til Flugten, hvori de tillige viiste megen stor Færdighed; dog var den ene nær ved at omringes og kom i saadan Knibe, at han maatte lade Trodset eller Træeskoene i Stikken og galopere paa Hosesokkene. Disse Træeskoe ere eller forsynede med godt Beslag og meget net flettede Halmsoller, saa Man kan see, at disse Personer ere dygtig oplærte i mange Færdigheder. Dette er jo ogsaa Mærke paa Tidsalderens Aand, at drive flux paa alle Færdigheder, men ikke ret paa Skikkelighed, og slet ikke paa Gudsfrygt. - En anden Nat traf Man paa 3 Personer, hvoriblandt en liden Smaadreng, som under Tilbagetoget klagede sig for, at der ingen Fangst blev af dengang. Forleden Nat stod en Røgter Vagt bag et Træe. Jmedens kom en Gjæst i al Rolighed; og i det han bliver Røgteren vaer, spørger, om han var fra Gaarden. Ney, siger Røgteren, jeg bier efter Gjørtleren, som er herinde at hente sig Noget. Hvem tjener du da, spurgte Gjæsten: Jeg har ingen Tieneste, var Svaret. Kom saa til Mig, sagde Gjæsten, jeg hedder Ole Olesen og boer ved Degnens jeg skulde have mig en Rageraft og et Skovlskaft: Under denne behagelige Samtale fattede Gjæsten dog lidt Mistanke til Røgterens Fagter, og retirede nogle Skridt, især da Røgterens Kammerater nogetfrableve tilsyne. Nu fandt den smukke Gjæst ikke Leylighed til at takke for godt Selskab, men tog Foden paa Nakken, og glemte Rageskaftet for den Gang. - For nu paa nogenledes passende Maade at tage imod og beværte slige Gjæster, kundgjøres herved: Deels at Man har sorte Brætter, med store Bogstaver pantegnet; Skovtyv. Og at enhver saadan ubuden Gjæst, Man her faaer Fingre paa, vorder smykket med saadant Bræt hængende om Halsen bagned paa Ryggen, og dermed ledsaget til Sognefogden i den Bye han er fra. Deels at de øvrige Monfrærer, som ere lette til Beens og raske til at løbe, maa belave dem paa en sort Suppe af et Skud Spurvehagel, rimeligviis bag ind, og saavidt mueligt en god Alen saavel ovenfor Hælene; thi ville disse Lysthavende nu vide, deres Ryg for Brættet at hytte, og deres Bagved fra den sorte Suppe at tage vare. Ja, hvad om alle Tyve bleve tillige idømte at bære udi et eller flere Aar paa Ryggen saadant Bret med Paaskrift: Pengetyv, Silketyv, Vadmelstyv o. s. v. samt Lille tyv, Stortyv, Gavtyv o. s. v. Saa kunde Man da somme Tider see hvad Folk Man havde med at skaffe."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Jfølge Beretning fra Hans Maj. KongensLivchirurgus, Prof. Fenger, dat. Wien d. 11 Febr., ankommen hertil med Coureer d. 23de d. M., har Hs. Maj., siden d. 5 Febr., været angreben af en heftig rheumatisk Feber, som, afvexlende med Hovedvine og Sting i Siden, vedvarede indtil d. 8de f. M., da Allerhøistsamme befandt sig i kjendelig Bedring. Denne vedblev at tiltage til den 11 Febr., da Coureren afgik, saa at Hs. Majestæt var istand til at sidde oppe hele den Dags Formiddag og deeltage i Forretninger. Feberen var aldeles forsvunden, og Hs. Maj. spiste den 10de og 11te med god Appetit, og har selv egenhændig den 11 Febr. underrettet Hs. Majestæt Dronningen, ved et Brev med Coureren, om Allerhøistsammes Velbefindende. - Dette bekjendtgjøres for at tilfredsstille alle gode Undersaatters ømme Deeltagelse i vor elskede Konges Velgaaende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Søndagen d. 26 Febr. proclameres Høiesterets Aabning, som foretages næstkommende Torsdag den 2 Marts paa Rosenborg Slot.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Kjøbenhavns Børs den 24de Februari. Cours. Hamb. 2 M. 641, a vista 650. Amsterdam a vista 600. London 2 M. 25 Rbdlr., Spec. 636. - Specier solgtes til 38 a 38 1/2 Rbmk., for Committeesedler blev givet 67 pr. 100; Oblig. 264.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Blandede Efterretninger. (Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lüb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Offentlige Blade anføre følgende snurrige Bevis paa den i Østerrige herskende Velstand: Da et Gods nylig blev sat paa Spil, var inden 4 Ugers Forløb ingen Lod mere at faae under 20 til 25 Fl., uagtet det i Begyndelsen kun kostede 15 Fl., og dog var Loddernes Tal 80,000. Det er ordentlig Mode, at enhver tager en saadan. Et andet Gods er ogsaa sat paa Spil, og Sedlerne finde saadan Afsætning, at Speculanterne kjøbe dem i Tusindtal, og sælge dem alligevel med Fordeel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Kongen af Preussen har kjøbt et meget fortræffeligt Malerie af Lucas Cranach, som under Wittenbergs sidste Beleiring undgik Krigens ødelæggende Virkninger, for Galleriet i Berlin. Det er malet paa Træ, 2 Fod 7 Tommer bredt og 1 Fod 11 Tommer høit. Den halve Deel forestiller Christi Daab i Elben i Nærheden ved Wittenberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Den anden Halvdeel forestiller en Forsamling af beundrende Tilskuere, hvoriblandt man gjenkjender adskillige af Reformationens virksomme Forfremmeres Portraiter, saasom Johan Friedrich, den Høimodige, hans Gemalinde Sybilla, Hertug Johan III. i Cleve, Luther, Melanchton &c. Nederst finder man Konstnerens sædvanlige Monogram, en liden flyvende Slange med Aarstallet 1556.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Da Hertugen af Wellington nyligen indtraadte paa en Maskerade i Wien, begyndte Musicanterne at spille den i Anledning af Slaget ved Vittoria forfattede Musik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Wien, d. 10 Febr. Endelig have Kongressens Storme lagt sig, og Resultaterne af en tre Maaneders Underhandling ligge nu for Dagen. De store Spørgsmaal ere afgjorte. Polens og Sachsens Lod er falden. Parterne have gaaet hverandre imode paa Halvveien. J Østerrigs sidste Note tildødes større Afstaaelser af Sachsen, og endnu andre Skadesløsholdelser ved Rhinen, Preussen nærmede sig nu ogsaa, og saaledes ere i faa Dage af denne Maaned adskillige Noter blevne vexlede i denne Sag, hvilke bebudede den endelige Overeenskomst. Dertil kom endnu, at Lord Castlereagh skal til Engelland. Hans Eftermand er her allerede, og Castlereagh havde endnu intet Resultat, som han kunde bringe hjem med sig, Dette nødte ham til at opbyde Alt for endnu før sin Afreise at bringe Foreningen istand, og derfor bleve de sidste Dage af hans Ophold her de driv tigste under hele Kongressen. Skrivtlige og mundtlige Forhandlinger førtes uophørlig i 8 til 14 Dage. I Gaar var det den vigtige Dag, paa hvilken de store Forhandlingers Slutningsconferents blev holdet, og Forliget afsluttet. Man haaber at erfare det omstændelige Resultat i Løbet af denne Uge. - Hs. Maj. Keiser Franz er endnu syg. Den 6te havde Fyrsten af Schwarzenberg, den Ære, at begive sig til Keiseren af Rusland i et Ærende for sin Konge. Dette Ærende skal have angaaet militaire Stillinger. Endnu samme Dag aflagde Keiser Alexander tilligemed Kongen af Preussen et Besøg hos Keiser Franz, hvorved Fyrsten af Schwarzenberg ogsaa var nærværende, Samtalen var af høist politisk Vigtighed og den lykkeligste Følge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Wien, d. 12 Febr. Kongressens store Anliggender udvikle sig paa den fredsommeligste Magde. Den 9de Febr. var den mærkværdige Dag, paa hvilken de 8 Magter bestemte Europas Skjebne i Hovedsagen. Jkke allene fastsattes de respective Magters Territorialbesiddelser; men der blev ogsaa taget andre høist vigtige Bestemmelser. J Følge samme bliver Keiseren af Østerrig igjen Keiser af Tydskland (efter andre Privatbreve Keiser af Germanien og Konge af Jtalien) under Navn af Franz den Anden. Kronen bliver arvelig i hans mandlige Linie. Skulde denne uddøe, erholder Tydskland to Protectorer, nemlig Kongerne af Preussen og Bayern. - Hs. Maj. Keiseren af Rusland vil antage Titel af Konge af Polen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Rigsretten bliver forlagt til Nürnberg, som bliver en Fristad. Preussen faaer i Sachsen 700,000 Sjæle. - De sachsiske Hertugelige Huse faae en passende Skadesløsholdelse i Lande for Arverettigheden til Kongeriget Sachsen. - Bayern afstaaer Salzburg, som Keiserinde Maria Louisa faaer istedetfor Parma og Placenza. - Kuns angaaende Mainz er man ei endnu ganske enig. - Den 7de Febr. ankom endnu to sachsiske Deputerede, nemlig Hr. Farber fra Dresden og Hr. Reichenbach fra Leipzig, hertil. Deres Ankomst er for sildig til at de med Kraft skulde kunne virke for deres Monarks Jnteresse. - Østerrig skal endnu erholde Ferrara i Jtalien, og Rusland Cracau med dets Gebet. - Det synes nu at være vist, at Keiseren af Rusland vil afreise herfra i Begyndelsen af Marts, og Kongen af Preussen nogle Dage sildigere. - Den 1 Marts bliver hele den østerrigske Armee sat paa Fredsfod. Allerede er udgaaet befaling at afskedige 80,000 Mand Landeværn, som stode ved samme. - Adskillige meget anseelige tydske Handelstæder skulle have Grund til at glæde sig over en mægtig Protection ved Kongressen. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Formedelst de Hovedpunkters lykkelige Afgjørelse, der hidindtil sysselsatte Kongressen, har siden i Forgaars vor Cours forbedret sig, fra 291 til 274. Den vil under nærværende gunstige Omstændigheder uden Tvivl endnu blive bedre, hvorved der ogsaa gjøres Ende paa den her herskende Dyrtid. Vore Volde besættes allerede med Canoner, for med det første at bekjendtgjøre Staden den lykkelige Vending, som Kongresanliggenderne have taget. - Det Land, som Kongen af Sachsen beholder, indbefatter endnu omtrent 1 Million og 350,000 Sjæle.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Berlin, d. 14 Febr. En Coureer, som afgik fra Wien den 12te dennes, og ankom hertil Gaar, har forberedt Kongen af Sachsen paa hans snart forestaaende Afreise, og underrettet H. Maj. om, at han ufortøvl, vil af Keiser Fran blive indbuden til at begive sig til en nærliggende østerrigsk Stad (man nævner Trappau eller Brünn), for at regulere Fordelingsforretningerne. Reise anstalterne skulle anordnes efter Kongen af Sachsens Godtbefindende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-25
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. So Tolvte Aargang. No. 17. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin, Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 28 Februari 1816. Kong Hans's Gravsteen . Saa har da ogsaa dette sieldne Fortidsminde maattet friste lige Skjebne med Kirken, hvori det var hensat som Monument over en af vor Konges høilovlige Forfædre. - Jndtil det sidste Foretagende har man drevet den Skiødesløshed og Forsømmelighed, hvormed man har behandlet Kongegravene i den ødelagte Graabrødrekirke i Odense og Levningerne af Dannerkongerne Hans og Christian den Anden, som der havde fundet deres sidste Hvilested. Upaatvivleligt er det vel, at Stenen, er sprungen, fordi man ikke har hugget dybt nok ind i Muren for at udtage den, eller overhovedet derved ikke iagttaget den fornødne Forsigtighed. Men med lige Skiødesløshed og Ligegyldighed handlede man, da man i Aaret 1806 udtog de kongelige Been af deres Giemme i Gravhvælvingen, og, efterat de længe havde ligget uden Opsyn henkastede i Kirken, fyldte dem alle i een lille Blykiste, Dette er da et nyt Bidrag til vor Tids Ringeagt mod Fortidens Reliquier, og til Historien om den vandaliske Ødelæggelse, der overgik hiin ærværdige Kirke, som den fromme Christine havde indviet til et Mausolæum over sin kongelige Ægtefælle. Besynderligt er det, at den antiquariske Commission, der tildeels oprettedes i Anledning af Graabrødre kirkens Ødelæggelse, ikke siden har sørget for Be*) See forrige Numer af Skilderiet, P. 251. varingen af det vigtigste, det eneste overblevne af dens Gravminder. - Jeg saae Kong Hans's Liig teen paa en Reise i Sommeren 1813, og vil afskrive disse Linier af min under Pressen værende Reisedagbog: "Over disse Sengesteder (hvormed Graabrøbrekirkens Chor var heel opfyldt) giorde jeg en temmelig comisk og sielden antiquarisk Vandring, for at betragte Kong Hans's Liigsteen, der til Lykke sidder indmuret i Væggen *), paa høire Side af Alteret. Det er den største og prægtigste, jeg veed at have seet, og den er udarbeidet med megen Flid og Konst i det femtende eller sextende Aarhundredes Smag. Paa Stenen er i ophøiet Arbeide forestillet Kong Hans med hans Dronning Christine, og deres Søn Frands, alle tre med lignende Ansigtstræk. Kongen har en vid Kaabe, Krone paa Hovedet, Scepter og Rigsæble i Haanden, og om Halsen en Ordenskjæde, sammensat af Elefanter, hvori hænger en Medaillon, hvis Figurer jeg ikke har kunnet skielne. Dronningen er i Nonnedragt med Krone og Spiir. Paa begge Sider sees Oldenborgske og Saxiske Ana vaabener. Man bør dog haabe, at denne mærkværdige Kongesteen er tagen under den antiquariske Commissions Beskyttelse, og at denne vil sørge for at faae den bevaret andensteds, inden Muren *) Man seer nu, at ikke engang dette har kunnet redde den. en Hvælvingen falder ned og slaaer den i Stykker; thi den er vel ligesaa meget værd, som nogen af de Runestene, man har ført op paa RundeTaarn. C. Molbech. Høistærede Hr. Udgiver!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
Jndenlandske Efterretninger. J den nordiske Tilskuer No. 16 læses følgende mærkværdige Brev fra den afdøde Hertug af Augustenborg, der kan betragtes som et vigtigt Bidrag til denne oplyste Fyrstes Caracteristik Til Herr Professor Abildgaard ved Veterinairskolen. Rygtet siger, at De er Jnterimsformand for et Selskab af hæverfulde Mænd, der under Navn af det skandinaviske Selskab agte at stifte en nøiere Forening mellem Danmark og Sverrigs Litteratur og tillige udgive critiske Bedømmelser af vore Dages litterariske Produkter. - Den, der er i Stand til at agte paa Meningernes Gang, kjender og gode Recensioners mulige Jndflydelse og Vigtighed; ham kan det heller ikke være ligegyldigt, hvo der beklæder det litterariske Dommerembede, der ikkun, naar det forvaltes med Jnsigt og Værdighed, paabyder og finder Agtelse og Ærbødighed. Det maa følgelig være enhver Ven af sand Videnskab og Oplysning en levende Glæde, som Medlemmer af Deres Selskab at høre Mænd nævne, hvis Navne beføje til de skjønneste Forhaabninger i saa Henseende. Det var og Tid at foretage noget Alvorligt til at raade Bod paa det Ustyr, der beskjæmmer den nyere Litteratur. Den stive eensidige Systemaand, der truer at udbrede sig over hele Litteraturen og langt fra at ligne beskeden Viisdom, bærer alle det rasende Sværmeries Skjelnemærker, maa bestrides. Kaadheden, hvem Jntet er helligt, og der kun stedse vil storme og nedbryde, uden tillige at opbygge paa Nye, eller skaane og befæste det tilværende Gode, maa drives tilbage. Litteraturen maa ophøre at fremstille en Kampplads for raae nedrige Lidenskaber og den med gavnlig Videnskabs Herredom tilbagevendende Urbanitet maa med Skjændsel og Skam tilbagevise Pøbelens Sprog, hvor det henhører. - Alt længe var Dette vor faderlige Regjerings Ønske. Som Patron for Kjøbenhavns Universitet har jeg havt Leilighed at lære disse Ønsker at kjende. Til deres Opfyldelse gives nu det skjønneste Haab, saafremt Rygtet har sagt Sandhed. Herom udbeder jeg mig af Dem nogen Efterretning, som jeg paa høieste Sted kan fremlægge. Denne Føielighed skal jeg giengielde med den agtelsesfulde Tiknemmelighed, som jeg regner mig til Ære og Glæde at være en Mand af sande Fortjenester skyldig. - Kjøbenhavn, den 18de Jan. 1797.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
(Fortsættelse af det i forrige No. afbrudte Stykke P. 248.) Aarsagen til det tilsyneladende store Antal Dødfødte i Kjøbenhavn paa nok nærmest søges deri, at de fleste af dem, der føde døde Børn, ere sædvanligen Tjenestepiger, som Frugtbarhedens Velsignelse fortrinligen synes at hvil over. Disse ere, som oftest, nødsagede, og, om de end ikke ere nødsagede, letsindige nok, til, medens de ere høifrugtsommelige, at forrette Arbeider, som selv den stærkeste Natur ikke taaler, og ved denne overdrevne Anstrængelse føde de enten i Utide, eller og døde Børn. Blandt de høiere Classer ligger uden Tvivl Aarsagen i alt for stor Anstrængelse paa Baller og alt for megen Dirre lighed i Huset. Hvorom Alting er, saa kunne 34 Dødfødte i en Residents, der tæller 100000 Jndbyggere, vel ikke kaldes noget overdrevent Antal. At der i Christiansands Stift, der tæller 74,000 Mennesker, i 6 Aar aldrig har været over 16 Dødfødte aarligen, beviser i det Høieste kun, at de norske Fruentimmer ere stærkere end de dan skee. - Jøvrigt maatte det saavel i som uden for Hovedstaden store Antal uægte Førte snarere kunne vidne om Umoralitet. Men i Henseende til Jylland kan det altid tjene de anførte Stifter til Undskyldning, at netop der i Begyndelsen af forrige Aar fandtes gode Grunde til at Befolkningen maatte tiltage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
Baron Wedel Jarlsberg lader formedelst Bortreise, ved Auction den 6 Marti bortsælge sit skjønne og smagfulde Jndboe, hvorover Fortegnelsen erholdes hos Hornbech i Vimmelskaftet No. 17 for 8 Rbs.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
Mariboe, d. 20 Febr. J forrige Uge indtraf her den sjeldne Naturbegivenhed, at Nørresøe, tog en omvendt Gang og løb for en Deel ind i Søndersøen; et Tilfælde, man i Mands Minde ikke kan erindre sig. Dersom det hidrører fra Maglemær=Aaens slette Oprensning, saa kan man vente, at de til Nørresøe grændsende Hauger vil i Aar lide meget af det overflødige Vand, for hvis Afløb der ikke i rette Tid er bleven sørget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
(Mariboe Avis.) Nyekjøbing paa Falster, den 19 Febr. For nogle Dage siden have nogle kaade, skadelystne. Mennesker faaet det Jndfald, at gaae op paa den til Byen hørende Slotsmølle og kommet Gruus og Smaastene af et Ægs Størrelse, i en Kornsæk, formodentlig i den skjændige Hensigt, at, naar Kornet blev malet, skulde Møllen derved blive ødelagt, hvilket vist nok havde været Tilfældet, dersom det ikke var bleven opdaget i Tide. - J disse Dage er her en Møllerkarl bleven arresteret for udøvet Tyverie. Allene af Hvede har han bekjendt at have stiaalet 8 Tønder, foruden meget andet Korn. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
Aarhuus, d. 20de Febr. Paa en Herregaard. mellem Aalborg og var nylig en gammel Røgter død i sit hundrede og første Aar. Nu hænder det sig just, at en smuk og munter lille Pige fra sidste Bye kommer fra det navnkundige Bryllup i Hals paa Herregaarden i Besøg, og faaer isinde, at lade den stakkels gamle Mand, der havde gaaet saalænge i levende Live, ogsaa gaae igjen efter Døden. Til den Ende udpynter hun med behændig Haand en Dukke, der skulde forestille Røgte rens Person, og stiller den om Aftenen i Huusholderskens Kammer. En Pige, som kort efter kommer ind, griber Skrækken saa voldsomt, at hun falder om og faaer et Slag. - Huusholdersken, en stor, stærk og modig Qvinde gjorde i en Hast Ende paa det udmajede Phantom og lader som ingenting. Men just som hiin Jomfruelille nogle Dage efter laver sig til Reisen, kommer hun op, dreier ubemærkt Laasen for og tilbyder med venlige Ord, at hielpe Jomfruen Reiseklæderne paa. Ladende som hun derpaa vil give hende et kjærligt Afskedsky, falder hun den stakkels Pige om Halsen og griber hende med gigantisk Kraft i Struben, som vilde hun qvæle hende. Uden at ændse hendes Skrig og Taarer trak Furien om i Kamret med hende som en Rasende: de spæde Hænder vare for svage til Forsvar. Da hun en Tidlang havde været i Dødsangest og Livsfare, blev hun endelig reddet ved Gaardens Eier, der just gik forbi, hørte Spectaklet og stødte Døren ind. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
Kjøbenhavn, den 27de Febr. J Anledning af een i Hovedstadens Caserne opkommen Strid, hvorved den italienske Soldat Antoine Gregory af det fra Sverrig til videre Transportering hertil ankomne Detachement, har givet den franske Soldat af samme Detachement Guillaume de Sains flere Knivstik, har en desangaaende nedsat Krigsret, efter Loven dømt fornævnte Antoine Gregory til at skydes; dog har Hs. Majestæt Dronningen, i Betragtning af de under Sagen oplyste Omstændigheder, allernaadigst behaget at formilde denne Dom til 10 Dages Fængsel paa Vand og Brød. (Stats-Tid.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
J Sagen, hvormed Høiesteret aabnes d. 2den Marts, møder Justitsraad Klingberg for GeneralKrigscommissair Becher, og Etatsraad Schønheyder for Rottbøll, i dennes Sygdoms Forfald, for Fæstehuusmand Rasmus Jørgensen. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
Kjøbenhavns Børs den 28de Februari. Cours. Hamb. 2 M. 634, a mera 632. Amsterdam 2 M. 590. London 2 M. 24 Rbdlr., Spec. 615. - Specier solgtes til 37 Rbmk., for Commiteesedler blev givet 69 pr. 100; Oblig. 299.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
Blandede Efterretninger. Christiania, d. 15de Febr. Kongen har bestemt at lade sig krone i Trondhjems Domkirke tilstundende Sommer, omtrent i Slutningen af Juli Maaned. (Stats-Tid.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
(Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lüb. Av.) Jndbydelse til Christenheden fra Gustav Adolph, Hertug af HolsteenEutin. (Kundgjort i Kirken i Basel i Aaret 1816). - Vi gjøre herved Christenheden vitterlig, at der fra den høie ottomanske Ports Stor herres Side er givet Tilladelse at besøge den hellige, Stad. Storherren har opfyldt et af vore kjereste Ønsker. Gienstanden for en hellig Nysgjerrighed fra vor Side er, som saadant, blevet erkjendt og agtet af en Fyrste, der, uagtet han ikke er blevet opdragen i vor Religion, dog veed at ære den i dens Reenhed, og giver os derved et stort Exempel i det han erkjender det guddommelige Forsyns Raadslutninger. Christne, J som rose eder af dette ligesaa hellige som ærværdige Navn, naar J vide at agte det i hele sit Omfang, saa ville J uden Tvivl lade dem, der beboe de hellige Stæder, som jeg er i Begreb med at besøge, vederfares tilbørlig Ret; disse Brødre, som ganske have helliget sig den Eviges Tjeneste, og opofret alle verdslige Fordeele. De søge ingen anden Belønning end deres Samvittigheds Vidnesbyrd. Men skulle vi glemme dem, skulle de føle deres Brødres Ligegyldighed, Nei, nei, jeg vil ikke forgiedes anraabe Christenhedens Høimodighed. Ol J, som leve i Velstand og Overflødighed, forglemmer et Bevogterne af denne hellige Grav, som ikke meere beskyttes ved vore Brødres Vaaben, men ene og allene ved deres inderlige Bøn. Kunde jeg i det mindste sige dem ved min Ankomst: "Ja, mine Brødre, ja, Christenheden beskytter eder, thi i ære Gustav Adolph. Navnet Jesus! Hertug af Holsteen Eutin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
(J en Artikel fra Frankfurt af 14 Febr. erklæres den hele Historie om denne Pillegrimreise, for opdigtet).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
Offentlige Blade ville vide, at Frue Stal Holstein har faaet 2 Mill. Fr. - som hendes Fader, Hr. Necker, havde forstrakt den franske Regjering med - tilbagebetalt, endskjønt man under den forrige Regjering ikke har villet udrede dem. Der skrives saa meget løst og fast, blot for at kunne fortælle noget Paafaldende, da den evige Frem- og Tilbagesnakken om Wiener Kongressens Forhandlinger umuelig kan tilfredsstille den Graadigste blandt Graadige, den offentlige Nysgierrighed, at man umuelig kan troe denne Efterretning, førend man har faaet authentisk Vished derom, Derimod har man større Grund til at troe den Beretning, at de franske Finantser lide ved den Mængde af Bonapartister, man endnu har at lønne. Saaledes faaer Cambaceres og Lebrun, den forrige Erkeskatmester, hver en Pension af 80,000 Fr. Mureer 30,000, Merlin af Dougi20,000, de aftakkede Senatorer hver 36,000.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-28
Statens Pengeforlegenhed er stor, droits reunier endnu ikke afskaffet, og have foranlediget Misnøie paa adskillige Steder. Tilladelse til at indføre udenlandsk Jern skader, som man paastaaer, de indenlandske Jernbrug.