Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1826-06-26
Græsketyrkiske Anliggender. Det var den 18 April, at Nationalforsamlingen aabnede, sit Møde i Epidaurus. Under sammes Forhandlinger besluttedes at optage et Laan paa de joniske Øer. Sulioternes Ansøgning om at maatte sende Befuldmægtigede blev, uagtet Provindsen ikke er frie, omsider tilstaaet, i Betragtning af deres udmærkede Tjenester, hvorimod en lignende Ansøgning fra Olympierne blev afslaaet. Ved Eeds=Aflæggelsen kyssede samtlige Repræsentantere Evangeliebogen. J det tredie Møde blev i Alt udnævnt 7 Kommissioner, den ene, bestaaende af 15 Medlemmer, for Konstitutionen og Regjeringsformen, som skal undersøge, hvilken Regjering der passer sig bedste for Grækenland, de øvrige for Armeen, Finantserne, Marinen, Underviisningsvæsenet, Religionen og Ansøgningers Bedømmelse. Paa en af de Deputeredes Anbefaling, blev et konstitutionelt Monarkie givet Fortrinet, og der besluttedes tillige, at den tilkommende Monark skal være en Fremmed. J en Note spotter Jagttageren, over, at hvor vanskeligt det vil blive at faae denne Monark opspurgt, har Journal des Debats lovet at hielpe Grækerne med et godt Raad. Gouvernøren i Athen, Gouras, havde i et Brev lovet at bidrage 100,000 Pjastre til Missolunghis Understøttelse; men Colocotroni vilde ikke give en Hvid. Videre besluttede Nationalforsamlingen før sin Opløsning, igjennen den storbrittanniske Gesandt at gjøre Divanet følgende Fredsforslag: 1) ingen Tyrk maa boe eller bygge i Grækenland, da begge Nationer umuligt kunne leve sammen; 2) alle Fæstninger overgives Hellenerne; 5) Sultanen skal ingen Jndflydelse have paa den indre Organisation eller græske Geistlighed; 4) Grækerne skulle have en tilstrækkelig Land= og Søemagt, bruge deres eget Flag og have Mynt=Rettighed; 5) en Tribut erlægges enten aarlig eller een for alle Gange; 6) en Vaabenstilstand bevilges; men i Tilfælde at disse Forslag ikke antages, kan Kommissionen henvende sig til alle europæiske Magter og Hielp og Beskyttelse m.v. Denne Beslutning skal paa engelsk Side være bifaldet, og Kommodore Hamilton have paataget sig at overbringe Forslaget til Konstantinopel. Derimod har Fyrst Demetrius Ypsilant i protesteret. Baade som Borger og som Ophavsmand til nærværende Kamp - siger han - er jeg Nationen, min Familie og mig selv skyldig, at kundgjøre mine Tanker i denne Anledning. Nationen har ikke udkaaret Dem, mine Herrer, til sine Repræsentantere, eller givet Dem sin Fuldmagt, for at tilintetgjøre, men for at befæste og forevige dens Uafhængighed. Har Missolunghis Fald maaskee forfærdet dem, Men i saa Fald stole De kun, ligesom i Kampens Begyndelse, paa Nationens Kraft og Patriotisme. Enhver Grækers Bryst, er et Missolunghi. Behøve Vi en Beskyttelse, da vende Vi Os til alle kristelige Souverainer, og vor Tilstand er Os Borgen for, at de ville hjelpe Os (?). Kuni kritiske Øieblik kjendes store Nationer og ægte Borgere. Slave kan Man altid blive, men at blive frie er ikke saa let en Sag. Ønske Vi Fred, da lad Os gribe til Vaaben! For alle Græker og alle kristelige Nationer protesterer jeg høitidelig imod en Akt, som jeg anseer for lovstridig, antihellenisk og en Nation uværdig, der vel kunde erobres, men aldrig sluttede noget Forlig med sine Tyranner. Dog, som Græker og oprigtig Ven af mit Fødelands Frihed, skal jeg derfor ikke ophøre at kjempeved mine Landsmænd Side, og saalænge Uafhængighedskrigen varer, være beredt paa at udøse min sidste Blodsdraabe. Den menneskekjerlige Eynard trøster og sine Venner, i Paris med, at Missolunghis Fald kun er en Ulykke for Menneskeheden; men for Grækerne gen moralsk Seier, da de, som før vare ligegyldige for deres Sag, nu ønske deres Uafhængighed. Hr. v. Chateaubriand bemærker ligeledes i en Skrivelse til Hr. Durand, dateret Lausanne den 28 Mai, at Missolunghi vel er faldet, men dets Exempel lever. Lader Os - vedbliver han lige saa lidet trættes ved at understøtte Grækerne, som de ved at kjempe. De tælle ikke deres Dræbte - Vi ikke vor re Penge. Jeg kan vel forstaae, at en kortsynet Politik finder Verdens Fred sikret i Omgangen med de saltede Hoveder, Jbrahim skikker til Konstantinopel, i Koners Beskjæmmelse og Børns Salg; men hvorledes en Kristen kan stride for Halvmaanen imod Korset, er mig en reen Ubegribelighed. Fem Aar fulde af Heltemod og Ulykke kunde gjøre den værste Sag legitim hvor meget mere da den helligste? Hvad mig selv angaaer, jeg vil i alle Tilfælde døe som Græker. Skulde Hellener. ne, der en Gang modtog mig saa gjæstmilde, forsvinde af Jorden, da skal jeg endnu over deres Grav tilraabe de kristne Regjeringer: "J have gjort en uhyre Feil, og det uskyldige Blod vil komme over Eders Hoveder!