Politivennen, 1807-01-01
Tanker i Anledning af Færgefarten mellem Kallundborg og Aars. Da Kongen nu har lagt Sund- og Færgestederne under det kongelige GeneralPostamts Overbestyrelse, og der tænkes allerede paa en vigtig Forandring og Forbedring af Færgefarten over det store Belt, mellem Sjælland og Jylland, vover man til højere Bedemmelse at fremsætte følgende velmente uforgribelige Tanker. For enhver, der ikke er aldeles ukyndig i Sømandskab, der har nogen Kundskab om Stederne, maae det, naar han tillige igger Søkortet over Belterne til Hielp, være aldeles indlysende, at en stor Fejl indløb ved det første Anlæg af denne Færgefart. - jeg mener den, at lade Aarhus være Endepunkten paa judsk Side. Aarhus er 1.) saalangt fra at være det nærmest modsatte Pandt, at man meget mere med Rette kan sige, at der ikke vel kunde vælges et mere fraliggende. Herved synder altsaa denne Færgefart allerede imod den vigtige Fordring, at den bør følge den muligt genneste Vej. 2) Er Farvandet til Aarhus vanskeligt; ikke blot, skjøndt det ogsaa medvirker formedelst hin omtalte større Afstand, der forlænger Overfartstiden, men fordi Farvandet har ikke saa Grunde, der skulle undgaaes, og hvad end kommer til, fordrer en Vind hvormed man kan følge 2 til 3 forskjællige Kurser. At Aarhus, alt dette uagtet, ved hin Færgefarts første Anlæg, fik Fortrinet, bør ikke opvække Forundring. Aarhus var dengang langt overvægtigere i sit Forhold til sine Nabostæder, end nu omstunder. Randers havde dengang ikke revet noget af dens Handel til sig. Horsins og Vejle vare af ringere Betydning, end de nu ere. i Nærheden af Skanderborg var derimod, Aarhus, et vigtigt Punkt, medens det nu næsten slet intet har at betyde. - Videre havde Aarhus allerede en Havn. At anlægge Havn, endog blot en Færgehavn, var i de Tider noget, der oversteg alt Begreb, og at denne Forbavselse for et Foretagende, der andetsteds er en hyppig forekommende Ting, ja som vel endog enkelt rig Privatmand for egen Pung tør vove paa, endnu behersker i ikke liden Grad den danske Aand, det seer man det tydeligste, harmeligste, og tillige Nationen i Fremmedes Øjne højst vanærende Bevis paa i Helsingør. Endelig vare de Rejsende, eller de, der havde Lyst, Ærinde, og Formue til at foretage Rejser, dengang, uden al Sammenligning, færre end nuomstunder. Ved denne Færgefart tænkte man derfor og fornemmelig paa Overførselen af Heste og Stude og om dette Slags Rejsende var en halv eller hel Dag længere undervejs, ansaae man som en meget ligegyldig Sag. J saa mange forskjællige og virkeligen vigtige Henseender have Tingene altsaa siden sin Tid forandret sig; og da nu en ny Anlægs Tidspunkt nærmer sig for denne Fart, synes saa mange Grunde at burde ikke forgjæves være stødt sammen, men frembringe den Virkning, at Aarhus ikke længere bliver Endepunktet paa jydsk Side, men at Farten idetssted anlægges i lige Linie fra Kallundborg til Horsensfjord. Ved denne Overfart behøvedes blot een Vind og saa godt som een Kurs, syd forbi Samsø. J Jndløbet til Horsens jord ligger den lille Ø Hjarnø, ligeoverfor hvilken der er god Lejlighed til en Færgehavns Jndretning. Vel indtræffer her den Mangel, at den Rejsende ikke star lander i en Stad; men ved et godt Gæstgiveries Oprettelse ved Færgehavnen, og ved i anlægge en god Vej fra denne til Hrens, samt anordne et godt og hurtigt Bejo dringsvæsen paa samme, vilde denne Mangel aldeles til de Rejsendes Tilfredshed vorde afbødet. En hurtig og bekvem Samfærsel mellem to saa vigtige Dele af Riget, som Sjælland og Nørrefylland, fortjener unægteligen den største Opmærksomhed. Man haaber derfor, at det her Yttrede ikke vil blive fundet alt for Ubetydeligt, til an underkastes nærmere Drøftelse.