Berlingske Tidende, 1784-03-26
London, den 5te Martii. Da man i Gaar havde forelæst nogle private Bills i Underhuset til Klok. 3 og resolveret derover, udsatte man Møde til Klok. 4re, for at overlevere Kongen Hr. For's nysmelte Adresse. Optoget gik altsaa til St. James. Taleren forelæste Kongen Adressen, og Hs. Majestæt meddeelte derpaa følgende Svar: Gentlemen, Vi have allerede nyelig erklæret, hvormeget Vi ere overbeviste om de Fordeele, der vilde udspringe af en saadan Administration, som den, hvortil I have gjort Udkast i Eders eenstemmige Resolution. Vi have forsikret Eder om Vox Beredvillighed til at giøre ethvert Skridt, som kunde befordre Opfyldelsen af dette Øiemed, og vi ere endnu af de selvsamme Tanker, men Vi ere tillige ligesaa overbeviist om, hvor uventeligt det er, at dette Formaal kunde blive opnaaet ved Vore nærværende Ministres Afskedigelse. Vi maae endnu igientage, at man aldrig har anført nogen Beskyldning, Anklagelse eller bestemt Jndvending imod nogen af samme. Var der nogen saadan Grund til nu at afskedige dem, saa vilde og den samme Grund være tilstrækkelig nok til at udelukke dem fra al Deelagtighed i den udstrakte og forenede Administration, hvis Nødvendighed J paastaae. Vore Bestræbelsers Frugtesløshed have Vi ikke anseet, som om alt Haab var ude til at naae Vore Hensigters Maal, naar de kunde have været bragt i Stand efter billighedens Love, uden hvilke de ikke kan bestaae med deres Ære, som Sagen angaaer, mindre lægge Grunden til en fast og varig Administration, hvoraf Landet skulde høste sande Fordeele. Men Vi kiende ingen Midler, som Vi kunde bruge, for med Eftertryk at bortrydde de Hindringer, som giøre Ophold i Opnaaelsen af den forønskte Gienstand. Vi have aldrig tvivlet om Vort troe Underhuses Ret til at tilbyde Os sit Raad ved enhver passende Leilighed, naar det angaaer Udøvelsen af Vore Kongelige Prærogativer. Vi vil altid være villig til at tage samme i opmærksom Overveielse. Vi skal stedse findes tilbøielig til at vise Agtelse for Vor Rigsforfatnings ægte Grundlove, og til at bruge de Midler, som maatte være de beqvemmeste tilat befordre Vore Undersaatteres Vel og Tilfredshed. Da Taleren var kommen tilbage til Underhuset, og havde oplæst forestaaende Svar fra Kongen, erklærede Hr. Fox, at han for nærværende Tiid ikke vilde udlade sig derover. Kun dette vilde han anmerke, at dette Svar fra Hs. Majestæt maatte ansees som det sidste, allene et Skridt havde Huset endnu at giøre, og hvilket dette skulde være, maatte enhver omhyggelig overlægge. Til den Ende foreslog han, at Huset skulde paa Mandag tage Kongens Svar i Overveielse. Dette blev strax antaget. Nu skulde Undersøgelsen af de Ostindiske Compagniets Finantsers Tilstand, som den for Dagen bestemte Forretning, foretages; men Hr. Ellis var af den Mening, at Privilegierne og Ting, som angik Husets Værdighed, havde Fortrinet for alle andre Forretninger. Han kom altsaa igien for Lyset med Coalitionens sædvanlige Skik, nemlig at udsætte Husets Møde til paa Mandag, paa det at ingen af Regieringens nødvendige Forretninger kunde blive foretaget. Hr. For understøttede strax dette Forslag med den Forsikring, at det ingenlunde var hans Forsæt, at hindre de offentlige Forretninger, eller at holde Subsidierne tilbage. - Hr. Pitt var meget misfornøiet hermed, og haabede, at man dog engang vilde lade af med disse nedrige Kneb i at udsætte Husets Møde fra en Tiid til en anden, Siden den Tiid, at Huset i dette Aar begyndte sit Møde, vare allerede 7 Uger gaaet bort, uden at noget Statsanliggende, hvor trængende det endog havde været, var kommet til Endelighed. Mutinybillen, Subsidierne og andre Bevillinger i Pengesager vare endnu saavidt mueligt blevne udsatte fra en Tiid til anden. Hr. For lagde uden Betænkning Skylden paa Hr. Pitt, omendskiønt han atter forsikrede, at han ikke vilde lægge Hindringer i Veyen for noget af det nye tig ommeldte. Mutinybillen kunde endnu i rette Tiid passere under= og Overhuset, og Lorderne vilde ikke faae Tiid at giøre Forandringer deri; Og for at have Skin af Upartiskhed foreslog han, at Huset maatte forsamle sig i Dag, for at raadslaae, om Forretningerne skulde hvile til paa Mandag. Hr. Pitt beqvemmede sig dertil, endskiønt ugierne.