JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1785-05-16
J ædle Digtere, som synger høit og gierne, Og ligne vil Tullin, ja Kingo overgaae; Enhverver Eder først en Evalds Geist og Hierne, Saa kan man Eders Sving og høie Geist forstaae. Seer til en Kingo og Tullin, hvor de kan lege Med Tanken, synge høit og dog naturlig frie. En Evald finder man paa Tanken selv at pege, Naar det end synes som han gik den reent forbie. Men naar ved Hals og Haar man trække skal en Tanke, Og plage sig med det, som ingen kan forstaa DaDa kan man billig paa den høie Rimer anke, Der rækker efter, det han mægter ei at naae. Nei, ægte Poeste er Guders Sprog paa Jorden, Den zirer Tanken, er Geniets rette Præg: Naar Rimeriet er, som fattig Tigger=Orden, Og klæder ligesom Perukke uden Skiæg; Hvem da Naturen gav ei dertil voxne Viinger, At flyve høit, han faaer at flyve jevnt og lavt; Thi hvem sin Tænkekraft aldeles overtvinger, Maa heller ønske, at han ingen havde havt.
Viborger Samler, 1785-05-16
Moralske Tanker. Vær arbeidsom; thi der er ikke noget bedrøveligere end Lediggang. Jo større Glands, Ære, og Herlighed der er hos et Menneske, jo meere befinde sig hos ham søvnløse Nætter og kummerfulde Sorger. Den Stormodige er en Vederstyggelighed for Gud; han løber sin egen Ulykke i Møde; den Vises Tale, finder intet Sted hos ham; men den lader sig lede. Hav ikke mange Venner, men en skal du have; thi han er saa nødvendig, som Jld og Vand, til dit Livs Opholdelse. Naar. Naar du vil indbyde Giester, saa indbyd Vise og Lærde; men bespiser du Narre og Ulærde, vil de ikke belønne din Velgierning. Efterretning. om de Huusarmes Blok.
Viborger Samler, 1785-05-16
Sidstleden Onsdag d. 11 Maji vare atter Byens Sognepræster tilligemed Forstander Bertelsen forsamlede i Domkirken til Blokkens Aabning, hvorudi denne Gang forefantes.
Viborger Samler, 1785-05-16
J Banco givet af en Person, Derforuden var indleveret: 5 Rdlr. 1. Til Provsten d. 6 April fra en ubekiendt :med dette Avertissement: Til mine nødlidende i denne strænge Vinter dobbelt nødlidende Venner i Viborg = Ligeledes fra en Præst paa sin Ordinations Dag, Til Forstander Bertelsen i Papiir med følgende Vedtegning: Fra en Bonde paa Landet, formedelst en af fine gode Venners slette Helbred, som nu meget, Gud skee Lov, er kommet til rette, haabende, nest Gude Hielp, at det skal blive bedre og bedre J alt 13 Rdlr. Hvilke milde Gaver ere uddeelte iblandt 44 af de meest trængende og virkelig Huus=Arme i denne Bye. Hidtil har Herren hiulpet os, dette maae vi bekiende: Vi foretoge os, i Tillid til hans Hielp og Naade, for nu nesten 1 1/2 Aar siden, at oprette denne Kasse, hvis Bestandighed alene beroer paa goddædige Christnes Understøttelse fra Tid til Tid, hvilken Understøttelse, om den end ikke altid har været ligestor, har vi dog aldrig savnet den gandske, og til de fleste Tider har den gendske overgaaet vor Formodning. De os ubekiendte Velgiørere være af Hiertet, og paa den forbindtligste Maade takkede hver for sin megen Godgiørenhed mod vore Fattige, hvoriblandt vi i Særdeleshed maa erindre den Bonde paa Landet, som til Erkiendtlighed mod Gud for sin Vens Restitution, gav os 5 Rdlr.; thi sandelig en Bonde, som giver paa engang 5 Rdlr. til Fattige, og til vore Fattige, en Bonde, som lader sig sin Vens Helbredelse saameget paaligge, maa være Publico og os en udmerket Mand. Det skal giøre os ondt, om vore Fattige nogensinde skulle findes uskiønsomme mod de beviiste Velgierninger; men, skulle dette ogsaa skee, vil dog vist vore Medchristnes Bønner og Almisser i Christi Troe frembragte komme i Hukommelse hos Gud.
Viborger Samler, 1785-05-16
ed Kongelig allernaadigst Reskript af 10 December 1784 er det tilladt Vognmændene i Viborg Stifts Kiøbstæder at lade sig betale udi Vognleie 2 Mk. 4 s. om Sommeren, og 2 Mk. 12 s. om Vinteren af Milen og Forspand en fierdedeel meere.
Viborger Samler, 1785-05-16
Kopulerede. Den 12 Maji i Skive Hr. Nikolaus Rise Ring, og Jomfrue Caroline Friderike Svindt.
Viborger Samler, 1785-05-16
Dødsfald. Paa Hersumgaard den 5 Maji Frue Jngeborg Christiane Wormskjold 65 Aar gammel.
Viborger Samler, 1785-05-16
Tacve=Priserne i Viborg. Korn-Vare. den 14 Maji 1785. Feede Vare. Rug, 1 Td. 2 Rd. 3 Mk. s. Flesk, røget 1 Lpd. Rdlr. s. Byg. 1. 2 - 1 - dito, fersk, 1 - 1 - 32 Havre 1 - 1 - 4 - . dito grønsalt. Boghvedegryn, 1 Skp. = 4 8 Oxekiød, 1 = = 80 i Smør, 1 - 1 - Havregryn 1 Skp. Tælle, 1 - 2 Ost, Ærter 1 Skp. . Eg en Snees Brændsel. Træe 1 Læs, Skod=Tørv 1826 - 2 M. 8 s. lyng 1. Mk. 1 s. Heedtørv = = 2
Viborger Samler, 1785-05-16
Tillæg.)
Viborger Samler, 1785-05-23
TRETTENDEAARGANG. Mandagen den 23 Maji 1783.
Viborger Samler, 1785-05-23
Ved Hr. D. Forklaring over det Ord Despot, merkes tydelig Virkningerne af hans østerlandske Reise. Men Hr. D. huusk dog, at De er kommen tilbage, og at De ikke skriver for de ældre Tider, men for de nærværende. Hr. D. og jeg bliver ellers tilsidst temmelig enig om Begrebet af Despot, men om den Bekiendelse, han giør S. 101 indlegger ham nogen Ære, det maae Læserne dømme. Han siger. J de ældre Tider belagdes ethvert uindskrænket Overhoved i Staten, med denne Titel, indtil det misbrugte Magten, da man siden (her peges jo paa de yngre og nærværende Tider) forstod derved en Monark, som traad alle guddommelige og menneskelige Love under Fødder, og fulgte ingen andre Love, end sine Capricer og blinde Affekter. Her veed han, under hvilken Klasse af Regenten Despot henhører, og vil dog tilegne K. af D. Despotens Magt - jeg kunde paa dette Sted, have have Leilighed til, at afskrive endeel af Hr. De smukke Tanker S. 99.; men for den Læmfældighed med hvilken han der behandler mig, vil jeg ligeledes omgaaes ham kierlig og troe, at han meener det got nok. Resten følger: Hersomgaard.
Viborger Samler, 1785-05-23
Salig Frue Wormskjold, som døde paa Hersomgaardden 4de Maji, blev den 20 biesadt i Hersom Kirke uden al Ceremonie. Saaledes havde hun selv i levende Live anordnet det, saavelsom og, at Renten af 200 Rdlr. Capital, aarlig efter hendes død skulle uddeeles til Trængende i Hersom, Kleitrup og Bierregrav Sogner.
Viborger Samler, 1785-05-23
Kopulerede. Paa Bustrup i Salling den 6te Maji Sr. Reisneer, Kongl. privilg. Farver i Nyekiøbing paa Morsøe, og Jomfrue Nybroe, en Datter af sal. Hr. Provst Nybroe.
Viborger Samler, 1785-05-23
Torve=Priserne i Viborg. den 21 Maji 1785. Korn-Vare. Feede Vare. Rug, 1 Td. 2 Rd. 3 Mk. s. Flesk, røget 1 Lpd. Rdlr. Byg. 1. 2 - 1 - Havre 1. 1 . 4 . . dito, fersk, 1 - 1 - 32 dito grønsalt. Boghvedegryn, 1 Skp. = 4 8 Havreg yn 1 Skp. Oxekiød, 1 = = 80 Smør, 1. 1 - Ærter 1 Skp. - Tælle, 1 2 Ost, Brændsel. Eg en Snees Træe 1 Læs, Skod=Torv 1826, 2 M. 8 s. lyng 1. Mk. 18. Heedtørv .
Viborger Samler, 1785-05-23
Tillæg.)
Viborger Samler, 1785-05-30
TRETTENDEAARGANC. Mandagen den 30 Maji 1783. (S. N. N. N. (Resten af Nr. 21)
Viborger Samler, 1785-05-30
Nu kommer her et Ex., for, hvoraf Læserne seer, at Hr. D. forstaaer at giøre Distinctioner, naar han finder sin Regning derved. Denne Gang falder han i det fine: "Der er Forskiel paa en Despot, og den, som har Despotens Magt, og her maae giøres nøie Forskiel paa hvad K. af D. kan giøre, og hvad han virkelig giør. Men Hr. Dr., om jeg end fatter mig efter deres Begreb, er det da ikke altid en høist fornærmelig Tanke, at K. kan giøre det, Despoten giør; i det mindste staaer den Tanke neppe til Friheds Priis. Vanskeligt er det ellers at vide, hvad Hr. D. forstaaer ved det Ord kan; thi her er vel atter en Figur i Sproget. Men vilde han derved forstaae en moralsk Ævne, som vel er det retteste, maatte han endog uden at kiende K. L. med liden Eftertanke indsee, at en christelig Monark ikke kunde giøre det, som Despoten giør Hr. D. seer heraf, hvor uheldig han har været med det Ord Despot, og hvorfore kunde det saakaldte Ubegrændsede ved en Souverain ikke afbildes ved den naturlige og jevne Oversættelse af Enevælde eller Enevoldmagt, istedet for Despot. Et Ord, som efter Hr. D. egen Tilstaaelse S. 101 i Almindelighed kun bruges om en voldsom Regent. Jeg kan ellers ikke være enig med Hr. D. bem. S. 101 i at tillegge de guddommelige Egenskaber nogen Størrelse, her er det rette Ubegrændselige - de guddommelige Egenskaber ere alle i høieste Grad fuldkomne, og lige i Fuldkommenhed. Det er nu lidet, jeg har tilbage at afgiøre med Hr. D. For hans Afvigelse i det 8 og 9 Vers har han straffet sig selv, og jeg troer den, som ikke sørger mere for sin Ære, end ligesom til Skue opsætter sit Misfoster i et med større Stiil aftrykket Priis=Spørgsmaal, er haardt nok straffet. Om Hr. D. nogensteds i sine Noter uden Grund har ivret sig imod mig, og om Læserne finde, at han ved en eller anden Leilighed forgieves har strabazeret og udtømmet sin Vittighed, for at ville vise min Uvittighed, forlader jeg ham det gierne, da jeg er overbeviist, det ikke er skeed saameget af Bitterhed mod mig, der maaskee ikke har den Ære at være kiendt af ham, som af en moderlig Ømhed over sine udklækkede Bieunger; men hvad kan jeg for, om de have sværmet for tidlig: Endelig byder Touren, ja maaskee og Velanstændigheden, at bringe i Erindring det i Samleren, No. 11 indførte Brev. Svar eller Giendrivelse behøver det ikke, da den luftige, umoedne og efter al Sandsynlighed sig selv ei noksom bekiendte Skribent just overalt stikker frem derudi. Denne Expedition skal formodentlig lade Læserne smaae alt det Store, som en høi Siel og en fiin Dommekraft er i Stand, til at frembringe. Skulle det ikke gaae nogle, som hine der alle omaf Pølsen fik, som mangled Kryderier, det er ikke alle Naturer der, fordrager Pølsemad; dog den Tanke lader sig ikke undertrykke: Ak hvilke lykkelige Tider, jeg føeler min Henrykkelse - naar denne Helt engang skal staae i Spidsen for de latinske Dragoner.
Viborger Samler, 1785-05-30
Til Slutning skylder jeg Publikum en Erklæring om Motiverne, som bestemte mig til et tage fat paa Pennen i denne Begivenhed. - Jkke gjorde jeg det af Lyst til, at rive Digteren af Pi den. den, thi havde han sat fast nok, saa kunde han have sat der for mig urørt. Samleren No. 7 viser desuden, at jeg ikke skrev mod Digteren, men mod nogle Ord og Tanker i hans Vers; deri imod troede jeg, at Spulst og Hævelse var lige saavidt fra den gode Smag, som gemeene og platte Udtryk, og at begge Deele fortiente een Løn. For saa meget det stod til mig at faae dette Utøi, som bortraner Biernes sunde, Honning og igjen efterlade tørre Sager, tomme Kager, Spindelvæv og Ureenlighed, for at faae disse Smagens Fordærvere bortskaffede og forviiste af Samleren, var det jeg skiærpede min Pen, og haaber, nu at kan nedlegge samme med lige saa megen Rolighed, som jeg tog den. Læserne tilkommer det at bedømme saavel Kritikens Anledning, som mine Hensigters Værdighed, og i hvorvel mit Navn altid tør være foranskreven bekiendt, finder jeg mig i Hensigt til den unavngivne Digter dog ikke forbunden at underskrive mit Navn; dog til jeg tiene ham med den Efterretning, at jeg er Skrevet paa Landet. Jngen Bonde. i April Maaned 17855.
Viborger Samler, 1785-05-30
Jndsendt fra Landet) Om Betleriets Jndskrænkning. s. No. 20. Ethvert Forslag til saa almindelig og betydelig Forbedring, som Betleriets Afskaffelse, vil vel altid have have sine Vanskeligheder. Er end Sagen nok saa vel overlagt, at det forekommer som, Maalet nu ei kan feile, eller man meener, fordi een betydelig Vanskelighed endog med Force blev ryddet af Veien, skulle der ei være flere, feiler man viist selv; men skal da et nyttig, et vigtig Anlæg staae tilbage alene foren eller anden Uelilighed, skal enhver Opfindelse dræbes i Fødselen, fordi dette Foster er spæd og ei fuldkommen, saa skulle den skadelige Fordom endnu understøttes, som saa færdig sætter sig imod nye Jndretninger uskiønsom paastaaende, at det gamle, fordi det er gammel, immer er det beste, det nye kuns Forandring uden Forbedring. Nei, den Tyran har længe nok hersket. Lad os hellere er kiende, at et Forslag til Fordeel for det Heele, uden formeente eller virkelige, Betænkeligheder i enkelte Tilfælde, gives slet ikke, hvorfor var det hellers ei endnu kommen frem, At dadle et Forslag, alene fordi det kan have nogle saadanne, endog eiendommelige Vanskeligheder, uden Hensigt til Nytten og Sammenligning af disse, som ville indfinde sig efter Forandringen, med dem, som bevægede til at ønske og foreslaae samme, er ei ligt efter den fornuftige og i egne Anliggender ellers sædvanlige Maade at handle paa. Jeg forkaster jo ei gjerne et Raad, fordi det ei kunne forskaffe mig alle de forønskede Fordeele, Fordeele, som maaskee ei strax kunne foreenes, og ei længe ved enkelte Jagttagelser erholdes. Er jeg be stedt stedt i Ulempe, giver jeg blant mine Raadgiver, den Fortrinet, som anviser mig det nemmeste, skiønt besværlige Middel at komme ud af samme. Er jeg syg, jeg tager gjerne et sund Medicin, skiønt det et Øieblik er bitter, naar jeg veed, det sætter Maven istand. Kort et Raad agtes got, naar det er beqvem til sit Øiemeed, skiønt Jverksættelsen medfører Vanskeligheder, kuns at de ei ere saamange eller saa svære, som de, derved skulle hæves. Saaledes og i Henseende til Forslage eller Projekter. Det vi nylig læste, er, ingen kan nægte det, simpel og nem nok ligesom, Hensigten priselig, nemlig Betleriets Jndskrænkning; thi ved et Forslag at ønske alle Fattige Tilladelse at betle i Sognet, og det samme til Betleriets Afskaffelse, lader sig ei vel rime sammen.
Viborger Samler, 1785-05-30
De ægte og uægt, Venner. Skiønt Venner nok i Medgange Tid man har, Som Smiil og Glæde med os deeler, Som gjerne os paa Hænder bar; Skiønt hemmelig de af vor Lykke skeeler, Som vennefulde Ord i milde Lader snoer, Som hilser dybt, og vores Selskab søger, Som De Som taler vel om os, saalenge Lykken boer J vores Telt, og vor Lyksalighed forøger; Men tier, naar en Uheld træffer ind, Og os med stolt Medynk beklager. Som da, med andet Væsen, Sind, Til mere Qval, os skuffer og bedrager. Saa lærer os Erfarenhed dog meer end nok, At man paa Venne Navn ei trygt kan bygge; Thi ofte merker man, at tusind Venners FloJkkun betragtes bør, som Solens Skygge. Men den tilhør et trofast Venne Navn, Som af vor Sorg og Græmmelse bedrøves; Som tænker Dag og Nat paa vores Gavn, Og græder, naar det mindste Haab til Hielp Som ønsker til vor Vel kun Leilighed; berøves. Og for vi beder, alt paa Redning tænker, Som ei af Hyklerie og Smiger veed; Men vores Vel til sit oprigtig lænker.
Viborger Samler, 1785-05-30
London af 10 Maji. Den 7de dennes reiste sig en Jldebrand i de Hr. Wedsters og Stevens Beeg= og Terpentin Magazin. Bemelte Magazin, og endnu 6 andre, med meget Beeg, Tiære, Harpir og andre brændbare Sager, saa og 4 Vaaningshuse, 3 af det ostindiske Compagnies Fartøier (Hoys), og 3 Fartøier med Korn, et Maaazin med 600 Kister Thee, og en stor Deel af Ladningen af det ostindiske Skib, Ganges, er ganske ganske lagt i Aske. Da det just var Ebbe, saa varede det 2 Timer, førend Spøiterne kunne blive bragte i Gang. Skaden beregnes til 300,000 Pund Sterling.
Viborger Samler, 1785-05-30
Af en Skrivelse fra Haag af 17 Maji Meldes nu med Vished, at Krigen imellem Keiseren og Holland vil ikke komme til noget Udbrud, og at Freden nu virkelig skal være sluttet. Den egentlige Jndhold af Forligsbetingelserne er endnu ei almindeligen bekiendtgjort.
Viborger Samler, 1785-05-30
Kiøbenhavn. Hans Majestæt har under 29 April sidst allernaadigst udgivet en Forordning, angaaende, hvorvidt Exekutores Testammenti maa være berettigede til at øve Jurisdiction. Ligeledes under 13 Maji d. A. en Forordning, angaaende et vist Antal Rekruter til de gevorbne Regimenter, som Jordegodserne i Danmark skal afgive.
Viborger Samler, 1785-05-30
Fremdeles under samme Dato, Plakat om adskilligt, Landmilicen i Danmark vedkommende Torve=Priserne i Viborg, den 28 Maji 1785.
Viborger Samler, 1785-05-30
Korn=Vare.
Viborger Samler, 1785-05-30
Feede=Vare. Rug, 1 Td. 2 Rd. 3 Mk. s. Flesk, røget 1 Lpd. Rdlr. Byg. 1. 2 - 1 - dito, fersk, 1 - 1 - 32 Havre 1. 1. 4 - . Boghvedito grønsalt. Oxekiød, 1 . degryn, 1 Skp. . Smør, 1. 1.
Viborger Samler, 1785-05-30
Havregryn 1 Skp. Tælle, 1 - 2 Ost, Ærter 1 Skp. Eg en Snees. Brændsel. Træe 1 Læs, Skod=Tørv 1 Læs = 2 M. 83. lyng 1. Mk. 1 s. Heedtørv -
Viborger Samler, 1785-05-30
Tillæg.)
Viborger Samler, 1785-06-06
Naar de af Regieringen anbefalede Foranstaltninger nogenlunde blive fulgte, saa er Forfatterens Projekt lige saa unyttig, som det desuden er et uefterabelig Embryon. Med langt mindre Ophævelse, Udgivter, og Uleiligheder findes der adskillige Egne i Landet, hvor Proprietairer og Bønderne holder Staaderfogeder. Der gaaer mange Maaneder forbie, man aldrig seer en eneste fremmed Betler og Omløber. Erfarenhed har lært, dette kan skee meere virksom, end paa den af Forfatteren anførte Maade. Til Slutningen af hans herlige Projekt giver han et Magtsprog til Regel for dem, der ei kan faae ret Oplysning om den paagrebne Betlers egentlige Fødested. Nu, med et, lader han største LodsEier i Sognet vederfares Naade, derimod skal den Kirke-Eier betale 2 Rdlr. hvor Staaderen sidst søgte Herrens Bord, lad være han aldrig før eller siden var der; dette er da lige meget, de 2 Rdlr skal ud Her Her sees ikke paa Retfærdighed, Rimelighed og Billighed, thi i saa fald burde Præsten betalet de 2 Rd. som tog slig en Person til Gudsbord. Men med Tilladelse at spørge? Naar nu slig en Omløber ei søger Herrens Bord, og er af de Dagdrivere, der løbe heele Landet om uden noget hiem, hvem skal da betale de 2 Rdlr., dette mangler endnu som et Supplimentum til hans Embrimium. Dog, det har været feilefuld fra sin Begyndelse, hvorfore skulle da Enden, eller Slutningen, være bedre? Forfatterens egentlige Hensigt ved anførte Forslags Jndlemmelse i No. 17 er feil tituleret og skulle allene forevise Maaden, hvorledes Betleriet paa en Ugiørlig, ubillig og unytig Maade ikke bor afskaffes. Paa denne Side betragtet er hans Jndlemmelse nest Reisers Beskrivelse, et Mesterstykke. Jmidlertid var det at ønske, at alle Plus og Projektmagere ville handle saa redelig, som denne, ved offenlig at bekiendtgjøre deres priselige Jdeer, saa fandtes der og nok nogle, som viste dem det duelige eller uduelige i deres Projekter.
Viborger Samler, 1785-06-06
Wien den 8 Maji. Keiseren har fra alle Prædikestole i Slavonien, ladet forbyde, herefter at give spæde Børn Brændeviin. Hvor nødvendig denne Forordning var, kan man slutte deraf, at Mødrene, besynderlig i Jllyrien, sprøitede Børnene, naak de enten vare sygelige eller græd formeget, en god Dosis af denne skadelige. delige Spiritus ind i Munden, hvorved Børnene ofte fik Slag og døde.
Viborger Samler, 1785-06-06
Wien den 16 Maji. Biskoppen af Gradiska, Græve Jugazi, anholdt nyligen hos Keiseren om Tilladelse, at reise til Rom, for at besøge de Hell. Apostlers, Peders og Pouls Grave. Monarchens Svar var følgende: Hs. Majestæt lovede sig en nøie Omsorg af Biskoppen for den ham anbetroede Hiord, og forsikrede derhos Biskoppen, at de Hell. Apostler, Peder og Poul ville finde langt større Behag, at han flittig besøgte sit Bispedømme, end i hans Besøg til deres Grave.
Viborger Samler, 1785-06-06
Fra London den 20 Maji. De 3 musikalske Fester, som i tilkommende Maaned skulle gives under Hr. Bates Direction. bliver endnu fuldstemmigere end forrige Aar. Allerede have dertil anmeldt sig 106 Violiner, 28 Bratscher, 26 Hauptboer, 6 Fløiter, 28 Violonceller, 28 Basser, 19 Contrabasser, 12 Trompeter, 12 Valdhorne, 6 Paukere, 4 Tromboni, 68 Discantister, 60 Alti ster, 100 Tenorister, og 200 Bassister, som tilsammen alt udgiør over 600 Personer.
Viborger Samler, 1785-06-06
Østerrige af 18 Maji. J de nærværende Kirke-Reformationer kunde vel Jøderne ikke ganske blive undtagne derfra Denne Nation, som hænger saa meget ved sine gamle gudstienestlige Skikke, slutter deres Ægteforbindelser paa en Maade, som ikke altid stemmer overeens med det over denne Materie udkomne Generalpatent. Man arbeider derfor i Wien paa en Forordning, for i dette Stykke at sætte Jøderne, saavit mueligt, i Liighed med de øvrige Undersaatter. Man vil see hvad deres Rabbiner have at indvende derimod. Ædle Handlinger.
Viborger Samler, 1785-06-06
J Vinter, i stærkeste Frost, gav en god Avlsmand i et Sogn i Aarhuus Stift sex Rigsdaler skiult til samme Sogns Huusarme.
Viborger Samler, 1785-06-06
J Foraaret blev for en Provst i samme Stift, i igjennem en Vens Haand sendt 1 Ducat, til en sand trængende, som Giveren aldrig havde seet, men kun hørt om, med Ordre at fortie hans Navn. Gud være Begges meget store Løn, Kopulerede.
Viborger Samler, 1785-06-06
J Thisted den 21 Maji Hr. General Adjutant Emanuel von Blom og Frue Anna Marie Elisabeth Würnfeldt.
Viborger Samler, 1785-06-06
Avertissement. bekommes : Hos Bogbinder Halkers Enke kan for billig Priis, 1. Forsøg til en forbedret Plan i den udvortes Gudstieneste af Dr. C. Bastholm. 2. Bedømmelse over Dr. Bastholms Forsøg. 3. Andres Domme og egne Tilfældige Tanker i Anledning af Dr. Bastholms Forsøg a. 4. En erfaren Geistlig Mands uforgribelige Tanker angaaende Dr. Bastholms Forsøg &c. Tillæg.)
Viborger Samler, 1785-06-13
TRETTENDEAARGANG. Mandagen den 13 Junii 1785.
Viborger Samler, 1785-06-13
Betragtninger den 28 Maji 1785. Regnen. M. er Sørnen søller al er Harmonie og Sil hed - saaledes nu da Himlens Rigdomme atter nedflyde paa vor Jord. O! J godgiørende smaae Draaber, som befrugte den tørre Ager, og lædske den tørstige Eng, maatte J dog for vort Hierte være ligesaa mange indtrængende Beviis paa Skaberens Godhed og Almagt. De Almagt, som J ere utællelige Forlystelser for Øyet! Med en hurtig Fart forlade de Skyerne og giennembore den fortyndede Luft (lig Veddeløberen der higer efter Maalet) for desto villigere at adlyde Jordens Behersker, som bod det, hvilken Mængde, i det enkelte lidet, dog i Samling stor - endog den neppe synlige Vanstraale har sin Spire at frembringe, sin Plante at underholde, sin Orm og sit Liv at ernære. - O min Siel kan du være følesløs ved disse Betragtninger. Naar den Tankeløse bortøder sit Liv ved at giænke Verden tilbage netop saa megen Luft, som han indaander - naar Guldets Slave er aldeeles fængslet til den Skat, som hastig skal forlade ham, eller Velystligen til de sværmende Fornøyelser, som giengielde ham med Harm og Fortrydelse, eller den Ærgierrige til Betragtningen over sine indbildte Fortrin og smigrende Tilbedere, naar den ligegyldige røres ved intet, uden det blot overordentlige ogsieldne, da vil jeg beske Almagtens Underværker i Regnens nedspillende Draaber jeg vil beundre dem. Store Gud, skulle dine Velgierninger agtes mindre, fordi de modtages jevnligen, Skulle Fuglene forkynde din Lovsang og de over dem langt ophøyede Skabninger, Menneskene beskiemme deres Fortrin ved en tankeløs Dorskhed og ved at tie, Lad den Jnd bildte prise sine kloge Anslag og vise Indretninger lad ham troe, at det er blot hans Haands Arbeide, der forskaffer ham Jordens Afgrøde og en riig Høst; min Tanke opstiger til Naturens Herre, som styrede den den Kloges Anslag, og velsignede den Flittiges Arbeide, til ham, som forsamle Vandene, at de blive til Plage, Undergang og Ødelegelse, og igjen i sin Mildhed uddeeler dem til Styrke og Vederqvægelse. J din Haand, Gud, blive Jord, Jld, Luft og Vand truende Straffe og Ruinerne til skrækkende billeder for os - de samme ere Midlerne baade til vor Fordærvelse og til vor Livs Underhold; O lad os da takke Allgodheds Fader, som langt fra lod os see Hevnen, men nær hos Skaansel og Barmhiertighed, en haabefuld Sommer og nye Velsignelser. J Følgende er indsendt.)
Viborger Samler, 1785-06-13
Fortsættelse af No. 22. Om Betleriets Jndskrænkning.