Aalborg Stiftstidende, 1827-07-26
J Europas Sydlande hvor Climaet gjør det physiske Liv mindre besværligt, og hvor den aandelige Cultur meest er forsømt, sysselsættes det i de yngre Aa ved Sandselighed, Kjærlighed og muntert Spøg, længere hen ved Devotion, ved at besøge de prægtige Kirker, ved Processioner og Skuespil. - Fra Frankerig og høiere op mod Norden er det ikke saameget Kjærlighed af Temperaments Tilbøielighed, der udfylder det tomme Sind og de ledige Timer, som Jntriguen- og Kjærlighedsforstaaelser, der meest have til Hensigt at tilfredsstille Forfængeligheden og Behagesygen. den modnere Alder gaaer denne Hang over til Jnd blanden i verdslige Forretninger, stræber at trænge sig ind i Politikens høieste Sphærer, og naar dette ikke vil lykkes, dog ved Protectioner og Cabaler at vise sig virksom ved Embeders Besættelse og ved Rang og Etiquettestridigheder. Dog bør man ikke lade den bedre Side uberørt, fra hvilken Qvindekjønnet har viist sig i denne mod den egentlige Bestemmelse usurperede Sphære. Vel man gen af Jordens Store har en forstandig Qvinde været behjelpelig, til med Ære at udføre sin Rolle og at mangen betænkelig Stilling, hvor Mandens kraftfulde re Jndgriben intet vilde have udrettet, har qvindelig List og Forslagenhed vidst at redde. - De store Qvinders Exempel, som har vidst at føre Septeret ikke allene med Klogskab, men selv med Fasthed og viis Maadehold, vinne noksom om Kjønnets Dulighed til dette Slags Sysler; dog danne enkelte Undtagelser just ingen Regel, og med flere Exempler kan det tilfulde bevises, at det almindeligviis gaaer meest broget til, naar qvindelig Jndflydelse er den herskende. - En anden Udflugt som Qvindekjønnet, især i Samfundets Mellemklasse, har fundet for sin Virksomhed er Bog skriveriet, som saamange, især i Engelland, Frankerig og Tyskland lægge sig efter, at det næsten seer ud til, som om denne Syssel ikke skal være en Undtagelse for enkelte udmærkede Talenter, men drives af enhver som en fri Næringsvei. - Af alle de Afveie, paa hvilke Qvindekjønnet udenfor sin af Naturen anviste Sphære, har forvildet sig, er denne een af de fordærveligste. Thi ikke allene bliver Qvinden derved fremmed for de Huussysler og Sorger, der paaligge ethvert qvindeligt Væsen, som hørende til eller optaget i en Familie, vaen der opstaaer tillige ved Udøvelsen af dette formeentlig høiere Kald en Ringeagt for Qvindens egentlige Dysler, som udbreder sig videre blandt Kjønnet. Og hvormeget maa ikke den finere qvindelige Følelse lide ved saaledes at give sine inderste Tanker og hemmelig 1ste Følelser til Priis for en blandet Hob af Læsere og Recensentere. Men hvad den Nytte angaaer, som det Almindelilige skulde høste af dette qvindelige Bogskriverie, har det vel ikke dermed stort at betyde. De egentlige Viidenskaber udvides vistnok ikke derved; thi dertil mangler det smukke Kjøn den Lærdom, som erhverves kunved anstrænget Studium og ved Besiddelsen af saadanne Forkundskaber, der blive Qvindekjønnet, fremmede, som ikke hørende til dets Opdragelse. Det qvindelige Forfatterskab kan derfor kun levere Reisebeskrivelser, Memoirer og æsthtiske Compositioner. Hvad i disse Fag vindes i fine bemærkninger, phychologiske Udvikllinger, poetiske billeder og nye Jdeer, kan neppe veie op mod de mange slette Producter, denne det smukke Kjøn saalidet klædende Skrivelyst har frembragt. - Som Undtagelser fra Reglen maa begavede qvindelige Geniers Bogskriverie beholde sit Værd, men som almindelig Syssel eller endog Brøderhverv henvise vi hellere Kjønnet til Naalen og Syrammen. Ligtale. ved Dr. Med. Herman Treschov Gartners Grav, af Professor Brorson, Ridder af D. Naar vi nærme os til den aabne Grav, hvor vi nedlagde Støvdragten af et Menneske, der var os dyrebart, da vækkes veemodig Alvor i vort Jndre; men var det et ædelt Væsen, der i Livets bedste Alder blev standset i sine veldædige Bestræbelser; en Mand med udmærket Kraft, besielet af Jver for sit Kald, var det ham, der skiltes fra Jorden, just da hans Liv var gavnende for det Nærværende og riigt paa Haab for Fremtiden, da bevæger Dødens Skilsmisse os dybere. Her er Opløsning i vore Forbindelser, vi ikke frygtede; her synker Haabet i Graven; her ere nyttige Foretagender forstyrrede og Menneskeheden sørger.