Norske Intelligenssedler, 1808-05-31
Kartofler og Korn Den virksomme og kyndige Agerdyrker Hr. Glad paa Grefsen har meddelt mig 2de Enfaringer, om at plante Kartoffelskrællinger, og støbe (bløde) Kornet, førend det faaes. Da de begge ere grundede paa Erfaring, der vil blive Trang paa Sætte-Kartofler og endel Korn vil komme sildig i Jorden, saa skylder jeg baade denne dristige Mands gavnlige Erfaringer, og den gode Sag, offentlig at bekjendtgjøre det. Hr. Glads Ord, ere: om Kartoffelskrællingers Plantning. Mange Aars Forsøg har overbevist mig og flere om, at Kartoffelskrællinger kan lægges i Stedet for hele Kartofler, Fremgangsmaaden er denne: man tager de største raa Kartofler, ingen mindre end omtrent et almindeligt Hønseæg, disse blive med en Kniv afskrællede den udvendige Deel, saaledes at Øinene eller Kimene, som altid sidde i smaa Jndhulinger, maa ei udskiæres tyndere end at Kniven gaaer omtrent en Pennefiærs Tykkelse under Hulheden hvori Kimen sidder: at disse Skrællinger sættes omtrent 1/2 Haandfuld paa hvert Sted, hvor man ellers sætter de hele Kartofler, i øvrigt er Behandlingen siden en som med disse; man faaer herved omtrent den Halveddel til Føde, og i Jndavlingen om Høsten har jeg herved aldrig formærket noget Tab; ligesom ogsaa den indvendige Deel af Kartoflerne ere spiselig, om endog Spirerne ere fremskudte. Den stor Mangel paa Pateres til Sæd, kunde noget lindres, naar de af Stadens og Omegnens Beboere, der forbruge Patetes til Madlavning, og som selv ingen Jord have at bruge, ville overlade saadanne Skrællinger til fattige Jordbrugende, og at opmuntre disse til at lægge dem. Om Sædekornets Støbning. hvorved dets hurtige Vext fremmes. Med Sædefrøets Støbning har jeg i mange Aar gjort forskjellige Forsøg, uden dog at kunne tilraade nogen Art Støbning, der meddeler Udsæden nogen forøgende Kraft til Frugtbarhed eller befrier den fra Sygdom og Jnsecter; men ved disse forskjellige Forsøg er fundet det Resultat: at Sædekorn, der er støbt i Regnvand eller sædt Gjødselvand, hastigere opgroer og følgelig før modnes, hvorhos anmærkes: 1) Sæden maae ligge i 1 a 2 Dage i Støbet, og bliver deraf optaget, et Døgn for den skal faaes, udbredes en tverhaand tykt paa et Gulv og ofte omrøres. 2) Den støbte Sæd maae, ligesom den er udsaaet, uden Henstand, strax nedmuldes. 3) Skulde der indtræffe Omstændigheder, at Sæden ei den bestemte Dag bliver udsaaet, maae man lade den blive liggende noget længere i Støbet, eller og udsprede den tyndere over Gulvet, at ingen Spire eller Gropig udskyder. Da Tilfældet i denne Vaar er at der vil blive megen sildigsaaet Sæd, hvorefter man og kan vente et svangt eller bortfrosset Korn, saa tilraader jeg dette Middel herimod, hvilket jeg ofte med Held har forsøgt. Betænker man, hvor mange Kartofler, der kan blive efter een, hvor trang Tid der er paa gode Sætte-Kartofler, og hvor vigtig og sund disse ere til Føde for alle Klasser af Mennesker, tør man med Grund haabe, at Jngen i denne Vaar, for Fremtiden, spiser Kartofler, uden først at have skrællet dem paa anførte Maade, for, enten selv at benytte Skrællingerne, eller overlade dem til de, der ere i Trang. Mine Erfaringer, hvilke ere blevne bekræftede flere Aar; ihenseende til Sædekornets Støbning (Blodning) stemme aldeles overens med Hr. Glads, saa jeg kan desto sikrere anprise denne Methode. J. Collett, Karvekaal, Karve (Carum carvi) Fil Brød tages 4 Pund tørret Karvekaal, der koges saalænge, indtil den bliver ganske mør, hældes i et Saald eller Hulfad, at Vandet kan rinde fra, siden aftrykkes med Hænderne saameget Vand, som et voxent Menneske formaaer, det lægges derpaa i et Trug, hakkes lidet med en Kaalkniv (hellere Krumkniv) og stampes med en Træstøder, saa at ingen hele Stilke eller Rødder blive deri, hertil sættes 6 Pund sammalet Rug meel, som lidt efter lidt sammenæltes til en fast Deig. Dette giver 15 1/2 Pund Brød, enten Ovnbrød eller Fladbrød. 5 Pund raae Karvekaal giver 1 Pund tørTørringen sker paa Lofterne, og man kan benytte saavel Bladene, som Roden. For 1 s. bør enhver Fattig levere i Pund Karvekaal, især naar de have bestemte Steder af aflevere samme, og ei nødsages til at gaae fra Huus til Huus for at afhænde den. Dette Brød udfordrer en stærkere varmet Ovn, end andet Brød, og ligeledes stærkere Varme paa Takken. Det er nok bedre at bage flade Kager, der vel vil blive haarden men derhos bedre gjennembagte. Stillesen. Saaledes erfaret at Bragernæs den 28de Mai 1808. Mere om Karve. Den maa benyttes for den skyder i Stengel, og for at hindre dette, kan man, hvor den er overflødig, skjære Stenglen af i det den skyder frem. Det lader sig meget vel gjøre at brugKarven frisk koge den, presse Vandet af, siden sætte lidt Meel til, og bage det paa Takker, som Flad brød, til Kager, Men naar Karven er forvoxen eller skyder i Stengel, da maae man spise andre gode, sunde og nærende Urter, som Jslandsk Mos o. a. f. Qvæke kan vel og spises; for saavidt den indeholder Jntet usundt; men tillige ikkun lidet Nærende. Jslandsk Mos derimod er sund og meget nærende. Knokler, Ben Kjødknoker. At der af disse kan gjøres en Sort Meel, og dette igjen koges til en nærende Suppe, er, en ikke ny Opfindelse, der i de senere Aar er benyttet, og tildeels paa en bedre Maade end før. Skiønt dette er sandt, er det tillige ligesaavist, at denne Benyttelsesmaade, ei er bleven saa almindelig, som den fortjener; især paa nærværende Tid. Da Kjødpriserne stige daglig, saa bør Enhver, der nyder denne særdeles nærende Føde, benytte dem saa yderlig og saa godt, som det er muligt. For at gjøre Forsøg hermed, bedes alle Huusmødre, at ville skjænke alle Arter af Kiødknoker til at lave Benmeel og koge Suppe af til de Fattiges Bedste. - Resultatet og Anvendelsen skal blive offentlig bekjendtgjordt. Underskrevne, har paataget sig, i Forening med flere Kyndige, at gjøre Forsøg, til hvem derfor Huusmødrene vilde behage at sende ovennævnte Knokler. Niss M. Nissen. Kjøbmand, boende i Storgaden. Tirsdag. bo. .er. tiania. Gartnere. Man kan sikkert vente af deres Patriotisme, at de vil saae alle saadanne Rodsorter og Kaalarter, som lade sig ved Kunst hastig drive frem til Planter (Plænter); bekjendtgjøre, at de have dem til Salg til en meget ringe Priis, til Bonden, og saa ofte han kjøber, sige ham, hvorledes han skal plante dem, for i kort Tid, naar Veirliget ikke er ugunstigt, at faae spiselige og sunde Rødder eller Blade.