Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-03-25
Jndenlandske Efterretninger. Hr. A. C. Gudme, geogr. og oecon Landinspecteur, har udgivet: Bemerkungen uber die projectirte Verbindung der Ostsee und der Nieder elde mittelst eines Barkencanals, Schleswig 1820, 28 S. 8vo. J Begyndelsen af dette Aarhundrede foreslog Magistraten i Kiel, og senere Hr. Consul Raabe sammesteds, vor Regjering den i dette Skrift omhandlede Canalfart. Hr. Forf. søger ved Jdeernes Udvikling og Materiernes Sammenstilling ved Hielp af hans Local- og Sagkundskab, overtydet om Gienstandens vigtige Jndflydelse paa Fædrenelandets Vel, at gavne sine Medborgere. Først fremstiller han de Grundsætninger, fra hvilke man gaaer ud ved en Canals Anlæg, og det Maal, man derved maatte sigte til. Derpaa følger en historisk, hydrographisk Beskrivelse over den projecterede Canal, og, efterat han har gjort et Overslag over Bekostningen, og viist Fordelene, som den vilde yde, opgiver han de Kilder, hvorfra Omkostningerne skulde tages. Forf. antager, at Canalen, som kan koste 650,000 Rthl. S. H. C. at anlægge, vil, naar hertil lægges Renterne for et Aar, som vil medgaae for den kan kaste noget af sig, have betalt sig i 12 Aar, og Staten vil i det Hele vinde en meget betydelig Sum derved aarligen, foruden de andre Fordele, som kunde høstes deraf. Fiurendahl, den 14de Marts 1820. Mandagen den 6te Marts sendte Forpagter Hansen, her paa Gaarden sin Karl til Skielskjør med 6 Tdr. 3 Skpr. Byg, for at ombytte samme imod Malt; Karlen kjørte herfra om Formiddagen Kl. 10, og kunde godt have kommet hjem om Aftenen da Veien var meget god, men han blev borte. Næste Dags Formiddag fandtes han tilligemed Heste og Vogn druknet i en dyb Hovedgrøvt ved Holsteinborg Enghave, et temmeligt Stykke fra Veien. Karlen laae under Byrden af en Malt sæk i Grøvten med den ene Haand fremrakt. Man skulde formode, at kun Mangel paa Bevidsthed, havde hindret ham i at redde sig, da hverken Vandet var saa dybt, ei heller Tyngden af Maltsækken der laae paa ham saa stor, at et Menneske med fuld Bevidsthed ikke skulde kunnet hielpe sig op Begge Heste stode i Morads og Vand saa dybt, at Vandet paa et Qvarteer nær naaede deres Ryg Den ene Hest havde, formodentlig af Mathed, ladet Hovedet synke ned i Vandet, og var altsaa død, men den anden havde endnu Hovedet oppe, og vrindskede længselsfuld de Mennesker imøde, som kom for at hielpe den op. Den kom ogsaa efter en kort Tids Forløb paa Benene og er nu ganske frisk. Maltet laae næsten aldeles under Vandet og befandtes meget bedærvet. Fortællinger af Folk, som skal have seet ham paa Veien hjemad, ere afvigende fra hinanden, men dog synes det af dem, saavelsom af den ravgale Vei, han maae have kjørt, at være tydeligt, at han har drukket temmelig meget, og paa Veien tabt al Bevidsthed. Vognens Spor viiste, at han ikke fra Veien fra Skielskjør var kjørt til høire af Hoved grøvten, men at han var kjørt til den modsatte Side til venstre derhen, om han altsaa havde vendt paa Veien, hvortil der udfordredes nogen Forsigtighed, da der er Grøvt paa begge Sidet af Veien, eller om han har kjørt ad en anden Vei, en meget lang Omvei, hvor han maatte kjøre ned af en temmelig lang og steil Bakke, er endnu ikke afgjort. Han har efterladt, foruden en gammel Moder og Sødskende, en Kiæreste, med hvilken han snart skulde havt Bryllup. Han har flere Gange kjørt til Kjøbenhavn for sin Hosbond og har altid forrettet sine Ærinder til Tilfredshed, og det var langtfra hans Vane at drikke formeget. Slutteligen bemærkes endnu, at hverken Mørket eller Kulden kan have foraarsaget hans Ulykke, Veiret var godt, Karlen var meget varme paaklædt, og Ulykken maae, efter al Sandsynlighed, være skeet før Kl. 8 om Aftenen. (Slagelse Av.) Nyborg, d. 19 Marts 1820. Jgaar begyndte igjen Skibsseiladsen direkte fra Skibsbroen.