Aalborg Stiftstidende, 1846-08-12
Aalborg, den 12te August. Roeskilde Stænder. (Forts. fra forgaars). Sagen om Klagerne overCancellicirculairet af 8de November. J Anledning af lignende indgivne Klager fra de lollandsk falsterske Landboforeninger over det specielle Forbud imod disse yttrede den senest af Kongen udnævnte Deputerede, Justitsraad Stampe, at han havde anseet det for den retteste Vei, om Petenterne havde henvendt sig directe til Hs. Maj., men at han forøvrigt nærede Sympathie for Andragendet og ikke ret kan fatte, ved hvilke Handlinger hine Foreninger have fremkaldt de Jndskrænkninger i Yttringsfriheden, som Hs. Maj. har paalagt dem, da det ikke et ham bekjendt, at de have foretaget sig noget somhelst ulovligt Skridt. Sidenius bad disse Yttringer tillagte særdeles Vægt da Hr. Stampe, baade ifjor og iaar en Tidlang har fungeret som Amtmand paa de nævnte Steder. Med 32 St. imod 26 besluttedes omsider at undergive dem Commiteebehandling, hvilket vedtoges at skulle skee sammen med det tidligere Andragende. Men nu kom den 3die Besværing i lignende Anledning, nemlig fra den borgerlige Læseforening i Kjøbenhavn", der havde en endnu vanskeligere Dyst at bestaae, ligesom der i det Hele har været en ikke uinteressant Climax i de 3 særskilte Klagers Kamp for at naae til Committee. Producenten, Lehmann, ønskede at vide af Commissarius, med hvad Slags Beføielse Politidirecteuren i Kjøbenhavn havde anvendt Cancelliets Citcutaire mod Landbo-Forsamlinger paa Staden Kjøbenhavn. Commissarius gav et undvigende Svar. Kherre. Neergaard fandt, at Circulairet ligesaavel maatte kunne anvendes paa Kjøb stæders som paa Landets Forsamlinger. Lehmann meente, at man da ligesaa godt maatte kunne forbyde Herremændene at holde Jagtpartier, fordi de der kunde komme til at tale om Landboforhold. Ussing vilde, at man først skulde oppe die Resolutionen fra Hs. M. Kongen, til hvem Petenterne først havde henvendt sig og fremhævede, at Magistraten og Borgerrepræsentanterne i sin Tid ikke havde anbefalet Klagen (hvorudover der opstod en Controvers imellem Borgmester Ussing og de tilstedeværende Borgerrepræsentanter Lunde, Meinert, Lehmann og Kyhl). David fandt ogsaa i Andragendets Form og uklare Hensigt Anledning til ikke at inddrage det under Committeebehandlingen. Lehmann ansaae det for Pligt at see Folket gjengiven en kjær Frihed, hvortil ogsaa Læseforeningen trænger ligesaa meget naar det et Skolelærer Gleerup, der skal holde Foredrag, som naar i sin Tid Prof. David og Assessor Ussing gjorde det. Ussing bemærkede hertil, at Læseforeningen er en anden, end den tidligere Læseforening, og at han bl. andet havde hørt, at Bønder havde erholdt Adgang til Selskabet. (Det var den samme Ussing, som i sin Tid i et livfuldt Foredrag stillede den første Opfordring til ikke at sige "Dud til Bonden og i det Hele behandle ham som ethvert andet stats borgerligt Medlem; hvorfor skulde der da nu være Forseelse i, at lade de samme Bønder, der endog ere skredne flere Aar videre frem i Oplysning, deeltage i en "borgerlig Læseforening". Nu kom David og Lehmann lidt op at skjændes om det Passende og Præsidenten blev af Begge opfordret til at opklare Begreberne. Derefter skredes til Afstemning og imedens den første Cancelliklage vedtoges med 52 St. imod 8, den anden (de Loll. Falsterske) med 32 imod 26, blev der om den sidstomhandlede med 30 St. imod 28 besluttet at nedsætte Committee (Larsen, Ussing, Tutein, David og - Lehmann. Af Proc. Christensen indbragtes Andr. om Nedsættelse af en Landbocommission osv. Commissarius oplyste om de forskjellige gavnlige Regjeringsforanstaltninger til Arvefæsteudbredelse ofve, der unægteligen vise Regjeringens, ofte uforskyldt miskjendte, Tendents til at udsævne det Ulige i Landboforholdene. Dog skulde man troe, at en Landbocommission, der kunde gjøre sig til Opgave, fuldstændigt at nivellere Standshøiderne og Dybderne i Landboforholdene, maatte erkjendes hensigtsmæssig. Jmidlertid lod der sig forud slutte til Forsamlingens Anskuelse om denne Sag, der, paa Grund af den vistnok anstødelige Form, hvori den i forrige Roeskildske Stændermødeindbragt, saa godt som udvistes af Forsamlingen. Bragte den imidlertid forrige Gang, blot for sin Forms Skyld, Blodet i Hede, saa blev den ti visse denne Gang mødt med en contrasterende og dog nær beslægtet Kulde. Jkke een af Landeiendomsbesidderne reiste sig; kun Statsr. Neergaard havde blot at bemærke, at naar han ei tog Ordet, var det alene fordi han betragter disse Sager som aldeles uddebatterede og afgjorte i forrige Sessioner." Ved Afstemning afvistes Sagen med 42 St. imod 16. – Et Andr. af Kammerr. Petersen og Foranstaltninger til at fremme Selveiendom eller Arvefæste blev med 39 St. imod 19 antaget til Committee (Povelsen, Tutein og Ussing). Af Procur. Christensen indbragtes et Andr. fra Kbhavns AmtsLandcommunalforening om Udvidelse af Stænder- og Landcommunalanordningernes Bestemmelser og Valgret og Valgbarhed og kortere Functionstid for de Valgte. Hensigten med Andragendet var navnlig at gjøre Valgbarheden fri (ogsaa den eneste Maade, hvorpaa en virkelig Repræsentation af Folket og de intelligente Kræfter kan fremkomme) og betydeligt udstrække Valgretten. Duntzfeldt udhævede, at den nuværende kgl. Commissarius som daværende Deputeret selv i 1840 havde udviklet Ønskeligheden af en Forandring i Varglovens Bestemmelser. Commissarius svarede hertil at da det var paabekaabt Anskuelser, han havde havt for sex Aar siden og han har gjort sig til Regel, udtrykkelig at udtale, naar han har forandret Mening, saa maatte han bemærke, at han ved nøiere Overveielse og senere vundne Erfaringer er kommen til den Erkjendelse, at det var en Vildfarelse af ham, da han i 1840 erk ærede sig for en aldeles ubunden Valgbarhed. Et Andet er, at der kan være visse Forandringer i Henseende til Betingelserne for Valgbarheden, som han efter sin Overbeviisning maatte tiltræde. Jngen af Forsamlingens Medlemmer tog videre Ordet og med 36 St. imod 20 afvistes Andragendet og udtaltes altsaa i den Roeskildske Stænderforsamling den Majoritets Erkjendelse, at vor nærværende, saa almindelig paaklagede, Valglov ingen Reform behøver, Et andet Andragende fra samme Petitionairer ved Christensen om lige Beskatning af at Jord afvistes med 46 St. imod 11. - En 4de Protocolfører, Cand. jur. Klein, er tiltraadt den 4de ds. - Af Skibsclarerer Kirck indgaves Andragende og Consumtionens Ophævelse og eensartet Toldlovgivning for den hele Stat. David bemærkede, at der ikke kan være nogen vigtigere Opgave for hele Landets Told forvaltning, at der allerede ved Toldforordn. af 1797 var henpeget herpaa og at det ligeledes ved Fr. 1838 var paa det Allertydeligste udtalt, at det er et Maal, Regjeringen stadigen vil have sigte, og at de, som staae i Spidsen for Told forvaltningen, ei kunne ansees at være deres Kald voxne naar de ikke allerede længe havde tænkt paa og forberedet dette vigtige Skridt. Han maatte derfor dele den i Andragendet udtalte Beklagelse over, at det Udkast, der var betitioneret og i 1844, ikke er forelagt i 1846, og fandt heri Bevæggrund for Stænderne til atter tydeligen at udtale deres Ønske for Kongen for at give Sagen en Jmpuls, vel ikke for Hs. Majestæts Vedkommende, men dog for Hs. Majestæts Toldforvaltning, hvorved denne kunde bevæges til af yderste Kræfter og uden Hensyn til de Hindringer, som stille sig iveien, at arbeide hen til Maalet; ligesom det vilde være urigtigt at vente til alle Hindringer let kunne ryddes af Veien; thi disse blive sjeldent derved mindre, men undertiden endog større." (Vi vilde ønske, at denne Maxime, ikke mindre i politiske end i materielle Forhold, stedse erkjendtes. Hvad forøvrigt vort Lands lamme Toldforhold angaaer, da ligget udentvivl den største Hindring for Eensatterhed og handelspraktiske Grundsætninger deri, at vor Handels Administration saa uheldigen er underlagt et Collegium af Toldembedsmænd og Theoretikere, der Jntet kjende til Handelens, Praxis eller kunne antages, formaae at vurdere Handelsforholdenes Betydning. Havde viet Handelscollegium, vilde det Maal, hvortil vi nu ideligen maae impulsere, udentvivl forlængst have været naaet.)Med 55 St. imod 5 vedtoges Committee David, H. P. Hansen, Tutein, Knuth, Etatsr. Neergaard. –J Mødet den 6te oplæste Tutein sit fornyede Andr. om en forandret Sammensætning og Organisation af det geheime Statsraad, hvorom med 60 St. imod 1 besluttedes Committee (Tutein, Larsen, Knuth, David og Ussing.)