Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-05-11
Fædrelandet. Kongehuset. J Berl. Tid, læses nu en detailleret Beskrivelse om den tidligere bebudede Fest i Lyngby, i Anledning af Deres Majestæters, Kongens og Dronningens, Bortdragen fra Hovedstaden til Sommerresidentsen, det simple og beskedne, men landligt smukke Sorgenfri Slot. Beboerne af Lyngbye Sogn, der i saa mange Aar havde nydt den Lykke, hver Sommer at see deres elskede Prinds Christian Frederik og den hulde Prindsesse Caroline Amalia med folkeligt Sind vandre om iblandt sig, og havde været Vidne til den rige Velsignelse, Høisammes Goddædighed havde udbredt trindt omkring Dem, havde, da Tronskiftet indtraadte, ikke kunne andet end befrygte, at Sorgenfri Slot vilde være altfor indskrænket til Sommerresidents for Deres Majestæter. Det var derfor naturligt, at Budskabet om at Deres Majestæter, efterat en lille Vagtstue og et Vaaningshuus for Slotsgartneren er blevet tilbygget, have troet at kunne behjelpe sig med dette Slots indskrænkede Locale, og besluttet fremdeles at benytte samme til Sommerresidents, opvakte en almindelig Glæde hos Lyngbye Sogns Beboere, som søgte at udtale denne deres Glæde ved at modtage det elskede Kongepar med en landlig Fest. Udenfor Jndkjørselen til Slottet var saaledes en med Grønt og Blomster smukt prydet Æreport, hvorigjennem Slottet saaes i Perspectiv, bleven opreist, og omkring denne havde en talrig Mængde Mennesker af alle Stænder, ikke blot fra Lyngbye Sogn, men tillige fra de to tilgrændsende Sogne og Hovedstaden, samlet sig. Efterat Birkedommeren, Landsoverrets-Assessor Normann, havde udbedet og erholdt Deres Majestæters Tilladelse til at den glade forsamlede Mængde hilsede Allerhøistsamme med en Velkomstsang, bleve 3 Vers af en til Dagens Høitidelighed digtet Sang, der var sat i Musik af Gebaner, afsjungne. Da det første Vers var sjunget, havde Deres Majestæter den Naade at stige ud af Vognen og staaende iblandt den glade Mængde at paahøre de 2de andre Vers, hvorpaa Hs. Maj. Kongen, der, ligesom Hds. Maj. Dronningen, øiensynligen var dybt rørt, i de naadigste Udtryk takkede for de kjærlige Følelser, hvormed Hanblev modtaget paa et Sted, hvor Han havde tilbragt saa mange lykkelige Sommere, hvilke Han, skjøndt høiere Pligter nu havde kaldet Ham til større Byrder, haabede fremdeles at skulle finde paa sit saa kjære Sorgenfri. Efterat den forsamlede Mængde derpaa havde udbragt et begeistret "Længe leve!" for Deres Majestæter, behagede det Hs. Maj. Kongen at udbringe et "Level, for Lyngbye Sogns Beboere, og et "Leve!" for alle danske Mænd og Qvinder. Deres Majestæter begave sig derpaa tilfods op til Slottet, ledsagede af glade Undersaatter og disses gjentagne Hurraraab. Efter at den talrige Menneskemasse havde begivet sig ind i Slotshaven og samlet sig paa den Side af Slottet, som vender ud til denne, behagede det Deres Majestæter at træde ud paa Terrassen, hvor det 4de Vers af den ommeldte Sang blev af tvende Gaardmænd af Lyngbye, Sogn overrakt Deres Majestæter, og efterat det var afsjunget af den forsamlede Mængde, udbragtes paany et "Længe leve!" for det elskede Kongepar, hvorefter Hs. Maj. atter havde den Naade, med nogle faa Ord at takke for den Kjærlighed, der vistes Ham og Hs. Maj. Dronningen. Om Aftenen var den Side af Æreporten, som vendte ind imod Slottet, oplyst med couleurte Lamper, og Deres Majestæters Navnetræk faaes i Transparent. Ligeledes var hele Lyngbye festligen illumineret. Omtrent Kl. 9 1/2, da Deres Majestæter vilde kjøre ud for at tage Jlluminationen i Øiesyn, blev, ligesom Allerhøistsamme vare komne midtveis mellem Slottet og Æreporten, et lille Fyrværkerie, der kun varede et Par Minutter, afbrændt oppe i Alleen, paa den anden Side af Landeveien, ligefor Slottet og Æreporten, hvilket tog sig ret smukt ud. Saavel da Deres Majestæter stege til Vogns, som medens de kjørte om i Byen for at besee Jlluminationen, hilsedes de af Folket med idelige Fryderaab."