Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-10-04
Over Zante har man faaet Bekræftelse paa Grækernes Seier i det østlige Thessalien ved Marathiahvori Tyrkerne tabte 900 Mand. Maratbia ligger i Nærheden af Volo og Jndraanerne der havde, efterat de havde sendt deres Familier bort til de nærliggende Øer, under Tassos Befaling forenet sig med Grækerne. Paa deres Retirade ødelagte Tyrkerne alle Landsbyerne imellem Volo og Larissa, nedsablede Mændene og slæbte alle Fruentimmer og Børn med sig. - Biergbeboerne i Thessalien i Distriktet Gaurea og Kystbeboerne imellem Volo og Thanato have nyelig grebet til Vaaben imod Tyrkerne; deres Bevægelser ledes af Diamanti. Grækerne ere gaaede over Sperchios Floden, og det hedder, at Colocothron skal allerede have opslaget sin Leier ved Ataniana og Odsseus skal have taget sit Hovedqvarteer i Thaumaco. Tyrkerne have vel i Begyndelsen søgt at skildre deres Tilbagetog ikke som Følge af et Nederlag; men som blot en Forsigtighed for at samle nye Kræfter; men Seraskieren Mehemed Pascha skal have erklæret: at naar ikke Porten snart sender ham store Forstærkninger (men som den ikke kan af Frygt for den Russiske og Østerrigske Keisers Sammenkomst, saa seer han sig nødt til aldeles at rømme Thessalien og trække sig tilbage til Macedonien. Jsær er det en Ulykke for Tyrkerne, at de mangfoldige christelige Biergbeboere, i Thessalien og Macedonien, som hidindtil have holdt sig roelige, nu tage Grækernes Partie. J Epirus gaaer det ligesaa baqvendt til; thi Jussuf Paschas Expedition imod Vrachori og Messolong, er reent strandet; endeel af hans Tropper have opløst sig selv og blandt Resten hersker smitsomme Sygdomme. Omer Brioni havde forladt Jannina og var tykket til Pyrtha, men saasnart han havde erfaret den Tyrkiske Armees Nederlag, saa begarhan sig tilbage til sin Fæstning. Jfølge Efterretninger fra Marseille gaaer det ikke heller Tyrkerne. bedre ved Patras. Grækerne have ikke agtet Angrebet fra denne Side, og blot henvendte deres hele Opmærksomhed paa den Tyrkiske Armee i Livadien, Jmidlertid ere ogsaa Tyrkerne her blevne slagne ved Calentistra og Vostizza og siden den Tid har Garnisonen i denne Fæstning ikke rørt sig. – Capudan Pascha ligger under al denne Vaande og summer sig endnu i Havnen ved Patras; den Græske Flaade krydser i det Joniske Hav, og nærmer sig bestandig mere til den Tyrkiske; han har nu, for at sætte sig i den bedste muelige Forsvarstilstand, kaldet alle sine Krydsere tilbage og forenet sin Styrke ved Patras, hvor han endnu laae den 26de August, men der skal herske megen Sygdom paa hans Skibe og de mørke Efteraarsnætter nærme sig; men han kan være ubekymret; Grækerne ville nok vide at lyse ham hiem. Man har ofte havt Anledning til at giøre den Bemærkning, at Ophavsmændene til Revolutioner ere for det meeste selv blevne Offere for deres Oprør Revolution er ogsaa et uberegneligt Onde, og et stort Ansvar hviler paa den Mand, som begynder paa den, med mindre Omstændighederne ere saadanne som i Grækenland (hvilken Opstand ikke kan have andet end Politiken imod sig). En nye Stadfæstelse paa denne Erfaring har den udenlandske Post i Dag bragt; da en officiel Rapport fra Marskallen Hertugen af Reggio er ankommen til den Franske Krigsminister, hvori han melder: at General Rieger medtre af sine Officere bleven giort til Fange af Bønderne i en Landsbye 1 1/2 Miil fra Carolina, efterat de Franske havde slaget hans Tropper og bragt dem i Forvirring. Af andre Efterretninger veed man, at Riego var trængt frem for at bevæge Ballasteres Armee til at giøre Opstand og vinde den for Revolutionens Sag." Riego havde derfor forladt Mallaga, hvor han havde udskrevet store Reqvisitioner, og havde med 3 til 4000 Mand Jnfanterie og 6 til 800 Ryttere begivet sig paa Marschen til den Egn, hvor Ballasteres stod. Den 24de August om Morgenen Kl. 9 viiste han sig for Fronten af Ballasteres Armee; begge Armeer toge en fiendtlig Stilling mod hinanden, og de begyndte selv at skyde paa hverandre, da Riegs forlangte at parlamentere. Ballasteros indvilgede at holde en Sammenkomst med ham under Aftale, at Tropperne paa hver Side skulde forblive i deres Positioner alt syntes at være i Orden, da Riegos Eskorte uformodentlig overfaldt Ballasteros, afvæbnede ham og holdt Generalen fangen i det Huus, hvori han opholdt sig tilligemed Riego. Saasnart General Balancat hørte og dette Forræderie, saa tiltalte han sine Tropper og traf Anstalter til at agere imod Riego; men i dette vanskelige Øieblik ankom de Franske Tropper under General Bonnemaint. De kastede sig med deres sædvanlige Heftighed paa Riegos Corps og tilbragte det et fuldkomment Nederlag. Riego tog derpaa Flugten og blev arresteret i den lille Landsbye Arquillos, som beboes af Descendenterne af de Tydske Colonister, som Kong Carl den 3die havde kaldet ind i Landet for at befolke Sierra Morena. Han blev paagrebet just som han sad og spiiste om Aftenen, og man kiendte ham paa det, at hans Ledsagere kaldte ham General. Man kan ikke nægte, at hans Foretagende var raskt og planmæssigt, og det skal ogsaa i Begyndelsen have lykkedes ham at bringe en Deel af Ballasteres Folk paa sin Side. Denne sidste General skal forresten have opført sig meget vel ved denne Leilighed; man vil vide i Madrid, at han fuldkommen administrerer det Land, hvor hans 12000 Mand staaer og at han har egentlig afsluttet en Vaabenstilstand paa 6 Maaneder. Riegos Fangenskab er særdeles gunstig for den Franske Armee, da den vil meget biedrage til at nedslaae de Constitutionelles Mod, hvilke efter saamange og store Uheld nu allene vedblive at fægte af Fortvivlelse; men denne maae ogsaa opvækkes ved deres Modstanderes, Roialisternes, intolerante Forhold, saaledes hører man f. Ex., at 2000 Constitutionelle hentære i Fængslerne i Sorragosse, uagtet Hertugen af Angoulemes Ordre til at frigivdem. - Jndvaanerne i Madrid, som for to Aar siden forgudede Riego overlade sig nu til den meest sværmende Glæde ved hans Fængsling. – Den sidste; men tillige den frygteligste Allierede hvorpaa de Constitutionelle endnu kunne stole, nemlig den gule Feber, synes ogsaa at blive dem utroe. Det er virkelig denne Sygdom, som er udbrudt i Havnen Passages, saa nær ved den Franske Grændse; men den sidste telegraphiske Depesche melder at der den 21de Septbr. kun vare 15 Syge i Havnen, og at det Skib som havde bragt Sygdommen var bleven opbrændt.