Berlingske Tidende, 1833-09-09
Medens den Engelske Regjering hver Gang iler med at det kjendtgjøre de gunstige Efterretninger fra Portugal, holder vor officielle Moniteur dem meget hemmelige. Grunden dertil ligger ingenlunde i nogensomhelst Rivalitet imellem det Engelske og det Franske Cabinet angaaende Handelsprivilegier i Portugal, men meget mere i vor Regjerings Beslutning, ikke at gjøre den Portugisiske altfor mange Avancer, og ikke at indlade sig altfor meget i Discussioner med de Europæiske Cabinetter angaaende dette Anliggende, før Spørgsmaalet og Regentskabet er afgjort, Den Franske Regjering er i den besynderlige Nødvendighed, at maatte, for Donna Maries Jnteresse, paa engang udsætte sig for en Strid med det østlige Europa, med Don Miguel og med Don Pedro, men den haaber paa Englands Medvirkning. Den Pyrenæiske Halvøe maa - det kan med Vished forudsees. - inden kort eller lang Tids Forløb hvirvles ind i langt varige Rystelser. Den moderate Engelske Reforms og det Orleanske Huses Politik interessere sig for, at den liberale Deel af Aristocratiet i begge Lande kommer til Roeret, uden at krænke Religionen og lade den revolutionære Propagandisme faae Fød fæste. Ved Mænd, som Palmella i Portugal og Ofalig i Spanien, vilde det Engelske Parlaments Wighisme og det ny Dynanii Frankrige, forbundet med et Spansk Portugisk System, holdt det vestlige Europa i Ligevægt mod det østlige. Men dette stridet imod det Engelske Torv=Parties og de Franske Legitimisters Plan, de maa, ifølge deres System, i Portugal opretholde Don Miguel og i Spanien Don Carlos; ingenlunde af personlig Jnteresse for Don Miguel eller Don Carlos, men fordi bag begge disse enkelte Folkeclasser, der i Spanien og Portugal ere af stor Betydenhed, med et mægtigt Cleriste i Spidsen paa en vis Maade personligen optræde. Af en Mand, som Marskalk Bourmont, der fra gammel Tid er meget nøje bekjendt med Portugal og Spanien, venter man en Reaktion, som i det sydlige og i det vestlige Frankrige kunde udbryde til Fordeel for Henrik V. Hvad de Nordlige Magter angaaer, saa synes det, at de, som Mæglere i Portugal, ville formæle Don Miguel med Donna Maria, og i Spanien haandhæve Zea=Bermudets Ministerium, uden at lempe sig altfor meget efter den Spanske Carlisme. Uden Tvivl er de Nordlige Magters Rolle i denne Henseende vanskeligst, allerede fordi de ere alt for fjernt fra Begivenhedernes Skueplads. - Endelig er i den Spanske og Portugisiske Middelstand, saavelsom blandt de Militære, en talrig Masse af energiske og desperate Mennesker, der hige efter det souveraineDemoeratie, og sandsynligviis ville byde de Engelske Radicaler og de Franske Propagandister Hænderne til alle deres Foretagender. Uagtet den Spanske Apathie og den Portugisiske Uvidenhed er det umueligt, at ikke i disse vulkaniserte Egne, hvor den administrative Magt, ligesaalidet som de staaende Hæres, nu er af saa ringe Betydenhed, virker saa lidet paa Folket, en Borgerkrig snart eller sildigt vil udbryde. Dette Tilfælde maa skade baade det Engelske og Franske Cabinet; hvilken er altsaa begge Cabinetters Jnteresse i dette ubehagelige Tilfælde, Spørgsmaalet kan besvares med faa Ord. Whigpartiet i England og Huset Orleans maa opbyde Alt for i Portugal at grundfæste en local Portugisisk Jnteresse, som hverken ved revolutionaire Machinationer kunde vorde farlig for Spaniens Rolighed eller ved legitimitiske Successer virke ufordeelagtigen tilbage paa Frankriges Sikkerhed. J denne Henseende maa Don Pedro - som synes i sin Person, at forene alle muelige Elementer til en ærgierrig Despot og til en vilkaarlig, Jntet agtende Jacobiner, saa at han paa sin Viis handler ligesaa forkeert, som Dom Miguel paa sin, - Don Pedro bør hurtigen fjernes og Hertugen af Cadaval vindes for Donna Marias Sag; Palmella bør uden Ophold udnævnes til Regent, at han, med Engelsk Bistand, kan forsvare Donna Marias Sag imod den uroelige Saldanha, - med hans ærgjerrige Tilhængere, - der vil herske ved Don Pedro, og bruge Don Pedro til sin Stytte. En Skilsmisse mellem Oportos og Lissabons Jndvaanere bør afværges, at Saldanha ikke skal optræde i Oporto mod Aanden i Palmellas Foretagender i Lissabon; dette kan ikkun skee ved det Engelske Cabinets positive Villie, og til Nød med den Franske Diplomatiks Bistand. Er dette Punkt bragt i Rigtighed i Portugal, saa vil det Spanske Cabinet fatte meer Tillid og ZeaBermude; indsee, at intet andet Middel bliver tilbage for ham mod Don Carlos's Partie, uden at forene sig paa det Nøjeste med Dronningens Sag. Jntet Democratie bør herske i Spanien, ingen Cortesforsamling af Advocater og saakaldte skjønne Aander", som paa Øen Leon, ingen blind Fanatisme som den, der gjorde en Mina til et villieløst Jnstrument i revolutionære Factioners Hænder.