Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-05-29
Straffen for denne Forbrydelse er efter d. 59de Artikel i Straffecodexen, Jndesperring fra 3 Maaneder til 5 Aar. De 16 af de til denne Kategori henhørende Anklagede ere ogsaa indbefattede i een af de andre Kattegorier, saa at der kun eventuel vil blive andraget paa denne mildere Straf istedetfor den paa de 2 andre Kattegorier anvendelige Dødsstraf. J den 3die Klasse indbefattes 67 Anklagede. Disse beskyldes for Medskyldighed i hiint Attentat, idet de deels have ordnet Planen til Udførelsen, deels meddeelt Jnstructioner til Fuldførelsen, deels forsynet Attentanterne med Vaaben, og andre Redskaber, endskjøndt de vare sig bevidste, til hvilket Øiemed alt dette at skee, og endelig at have været Attentanterne behjælpelige med Tilberedelserne til og Udførelsen af Attentatet. Jfølge d. 59de og 60de Straffeartikel have disse Forbrydelser Dødsstraf til følge. O. 19de om Middagen Kl. 12 skulde Pairsretten igjen forsamles. De 23 Anklagede, som vare tilstede ved den sidste Audients, bleve ogsaa til ovennævnte Tid indførte. En halv Time derefter meldtes der, at der. Pairer snart vilde indfinde sig hvilket dog ikke skeete; men derimod bemærkede man, at de Anklagede bleve igjen førte ud, enhver af sin Bevogter. Vidnerne, ialt 819, forbleve i Salen. Af disse ere 558 Anklage- og 261 Forsvars Vidner og man beregnede, at disses Afhørelse vil - uden Overdrivelse - medtage alene 25 Audientser. Endelig bleve efter 3 Timers Forløb de Anklagede igjen førte ind, og Retten forsamlede sig. Præsidenten, Pasquier, tog derpaa Ordet og sagde til de tilstedeværende Anklagede, at ifølge de fremlagte After have Nogle gjort sig skyldige i Attentat, Andre i Deelagtighed i Attentat imod Statens Sikkerhed, og at Beviserne, herfor nu skulde fremlægges; men hvis de endnu skulle have et præjudicielt Spørgsmaal at frembringe, da var det nu netop den rette Tid at fremkomme dermed. Herpaa hævede en af de tilstedeværende Forsvarere, Advokat Desaubleret, sig og bad i 4 Anklagedes Navn, hvis Defenfor han var, om Tilladelse til at bevise Pairstettens Jncompetents til at dømme de Anklagede. Herpaa svarede Generalprokuratoren, at dette Andragende maatte have Jnteresse for endog de Jkketilstedeværende, og han foreslog derfor, at disse skulde underrettes om hiin Jndvending, og tillige møde ved næste Forsamling, for at erklære om de fremdeles havde noget at tilføie, nu da Anklageakten var forelæst og Beviserne mod dem skulle fremlægges. Dette Forslag fandt bifald og Forsamlingen skiltes ad for den Dag. Med største Forventning imødesaaes den næste Dag. Kl. 12 indførtes de Anklagede, hvis Antal var blevet forøget med 1, Nicot fra Etienne; de andre 98 havde afslaaet at møde. Efterat Generalprocuratoren havde erklæret, at samtlige Anklagede, som hidtil havde vægret sig ved at møde, ifølge Beslutningen fra igaar, vare blevne opfordrede til at være tilstede ved Kammerets Sæde, men at de havde - paa een nær - alle vægret sig ved at give denne Opfordring Gehør med Tilføiende, at de kun vilde give efter for den umiddelbare Brug af Baponnetten, fremtraadte Ossaubiere, og søgte at bevise den ovenomtalte Jncompetents af d. 28de Artikel i Chartet, som lyder: "Pairskammeret har for den høie Justits=Ret at give Kiendelser, over Forbrydelser, der bestaae i Høiforræderie og Attentater imod Statens Sikkerhed, hvilke Forbryde ser ved en Lov skulde nærmere blive bestemt. Og da nu denne nærmere Bestemmelse hidtil ikke er paafulgt, saa kunne - meente han - Pairsrettens Jurisdiction ikke overalt ansees for at være retlig men kun for betinget. Generalprokuratoren søgte herpaa at bevise, at eftersom hiine nærmere Bestemmelser endnu ei vare fulgte paa, saa maatte Pairs retten være qvalificeret til at dømme i alle og enhver Sag, der angik Høiftrædderi og Statens Sikkerhed, saalænge indtil et indskrænkende Lovbud var kommet for Dagen. Han meente derfor at hiint Forslag af Desanbierez burde forkastes, ogsaa med Hensyn til de fraværende Anklagede, hvorpaa Retten trak sig tilbage til Sideværelserne, for i et geheime Sæde at raadslaae om dette Competents Spørgsmaal. Først Dagen derpaa gav Retten sin Kiendelse, at Jndvendingen om Jncompetentsen blev forkastet, dog med det Tilføiende, at der ingen Anledning var forhaanden at udstrække Kiendelsen til de ikke tilstedeværende Anklagede. - Trelat og Michel have i de fleste Journaler meddeelt en Afskrift af et fra dem til Præsidenten i Pairskammeret, stillet Brev, hvori de lægge deres Forundring for Dagen, at der ingen Notice er bleven taget af deres tidligere Erklæring, at de alene ere Forfattere og have underskrevet det meget omtalte Brev. Den i Deputeertkammeret nedsatte Commission angaaende dets Medlemmer, Cormenin og Andry de Puraveau, som Deeltagere i Underskrifterne paa sidstnævnte Brev til Pairskammeret, har nu ingivet deres Beretning til Kammeret og fritaget Cormenin for at stilles for Paitsretten, da han aldeles har nægtet baade Underskriften og Opfordringen til Underskrift og dennes Publication; derimod forholder det sig anderledes med de Pupraveau; da denne nemlig har vægret sig ved at svare Commission paa de fremlagde Spørgsmaal, saa har denne meent, at man bør give Pairsretten den nødvendige Autorisation til at sagsøge ham.