Ribe Stifts Adresseaviser, 1844-07-24
Det var et Glædesbudskab, der gik igjennem Landet, da Deres Majestæt erklærede det for en naturlig Ret for den danske Slesviger at benytte sig af sit Modersmaal i Stænderforsamlingen. Men denne Ret vil kun da i Udøvelsen blive en Virkelighed, naar den erkjendes uden Jndskrænkning og uden Betingelse. saa at det beroer paa den Deputerede selv, hvilket Sprog han vil betjene sig af, thi ellers bliver Retten ikke fælleds for alle danske Slesvigere. Men det er ikke blot en naturlig Ret for den enkelte Deputerede, at han kan benytte sig af sit Modersmaal, det er ogsaa en naturlig Ret for den hele danske Befolkning, der udgjør i det mindste Halvdelen af Hertugdømmets Jndvaanere, at dens Sprog bliver sideordnet ikke underordnet det tydske Sprog; thi naar dette erklæres for det herskende, hiint blot som det taalte, da gives der et ydre Tegn paa at Hertugdømmet er tydsk, medens det dog er baade dansk og tydsk og i Fortiden næsten var aldeles dansk. Vi vide vel, at man vil gjøre gjeldende, at Forretningsgangen nødvendigen kræver, at ikke to Sprog benyttes i Stænderforsamlingen; men vi vide ogsaa at dette er et tomt Paaskud for at vinde et ydre Tegn paa Hertugdømmets Tydskhed. Vistnok medfører Brugen af to Sprog i samme Forsamling nogle Ulemper, men disse ere ikke større, end at de ere blevne overvundne i flere saadanne Forsamlinger i Udlandet, ikke større end at Deres Majestæt selv har bestemt, at to Sprog skulle bruges i den islandske Forsamling, hvilket ogsaa maatte være blevet Tilfældet i de Stænderske Comiteer, om disse vare blevne oprettede. Vi holde os saaledes overbeviste om, at Deres Majestæts Viisdom vil finde Midler til at gjennemføre denne Lighed, som den danske Nationalitets Opretholdelse kræver, – og at det Lovudkast, der er forelagt de Slesvigske Stænder, ikke maa blive endelig Lov, selv om det eenstemmig skulde blive tilraadt af Forsamlingen. Thi vel bør en Stænderforsamling betragtes som Befolkningens Organ, men dette kan dog ikke gjelde om nationale Spørgsmaal, naar det er vitterligt, at to Nationaliteter staae fjendtligt overfor hinanden, og at ved unaturlige Forhold kun den ene er repræsenteret. Den tydske Stemme kan ikke være Organet for den danske Befolkning. Den lydelige Stemme derimod, der har udtalt sig hos den danske Befolkning selv, og den store Gjenklang, den har faaet i det øvrige danske Folk, maa da være et langt sikkrere Vidnesbyrd om de Danskes Ønsker, end et Minoritets-Votum af nogle faa Deputerede i Stænderforsamlingen. Det er en Ulykke for et Land, naar to Nationaliteter staae fjendtlig over for hinanden, – men det er under saadanne Forhold Fyrstens skjønne Lod at træde og som Fredens Bringer, – men Freden kan kun naaes derved, at begge Nationaliteter gives lige Ret. Vi bede Gud, at han vil skjænke Deres Majestæt Viisdom og Kraft til paa denne Maade at bringe Deres Folk Borger=Fredens Velsignelse. Herpaa behagede det Hs. Majestæt at svare: "Jeg erkjender gjerne det patriotiske Sindelag, som har fremkaldt denne Addresse og som jeg deeler med Dem, de offentlige Foranstaltninger, som ere trufne for det danske Sprogs Opretholdelse i det nordlige Slesvig vidne noksom derom. Angaaende det Andragende, De har udviklet for mig, kan jeg nu ikke give Dem Svar, da det behandles ved den slesvigske Stænderforsamling. Ved denne Leilighed vil jeg iøvrigt yttre for Dem, at fædrelandskfindede Mænd hellere maae optræde forsonende imellem de stridende Partier, end eensidigen, og det er lettere at forurolige Gemytterne end at berolige dem; det Første skeer ved at indsamle Underskrifter paa Adresser rundt om i Landet; det andet overlader De til Kongen - dog jeg vil haabe, at Kraften ikke skal mangle mig for at dette maa lykkes. Jfølge et i O. Th. Avis meddeelt Privatbrev fra Færøerne af 25. Juni ankom Fregatten Gesion" med Hs. Kgl. Hhd. Kronprindsen ombord, og Fregatten "Thetis" dertil den 22. Juni, og ankrede op omtrent en Miil fra Thorshavn, hvorfra Amtmand Ployen havde begivet sig ud til "Gesion for i Færøernes Navn at komplimentere den ventede høie Gjæst. Kl. 7 om Eftermiddagen gik Kronprindsen i Land i "Gesions Chefschalup under Kanontorden fra begge Fregatterne, medens hele Mandskabet stod paa Ræerne, og en Salut af 27 Skud fra Skandsen i Land. Ved Landingsstedet var en Æresport opreist for Hs. Kgl. Hhd., som modtoges med en Velkomst fang, og et "Længe leve!", der besvaredes med jublende Hurraraab af den paa Strandbredden talrigt forsamlede Menneskemasse. Hs. Kgl. Hhd. traadte derpaa af i Amtmandens Bolig, der var stillet til hans Disposition under Opholdet paa Færøerne, som var bestemt til den 12. eller 14. Julii. Næste Dag, som var en Søndag, bivaanede Hs. Kgl. Høihed Gudstjenesten i Kirken. Samme Dag ankom tillige Kadettorvetten, og man havde nu i Thorshavn for første Gang det skjønne Skue af tre Orlogskibe paa Rheden. Om Middagen vare alle Embedsmændene indbudne til Diner hos Hs. Kgl. Høihed. Den 24. inspicerede Høistsamme Skolen, Handelens Lokale og andre offentlige Jndretninger. Hs. Kgl. Hds. med saa megen Glæde imødeseete Ophold og Nærværelsen af Krigskibene havde fremkaldt et usædvanligt Liv paa Øen.