Berlingske Tidende, 1812-09-14
Ved Kongel. Forordning af 2den Septbr. d. A. er befalet : at alle glatte Silketøier og Silkebaand, undtagen Stuver, som ikke ere Handlendes Eiendom eller i deres Besiddelse, skulle inden 14 Dage fra Forordningens Bekiendtgiørelse, indsendes til vedkommende Toldkammer, for at forsynes med Toldstempel, og at alle de glatte Silke taler og Silkebaand, som berefter indføres eller fabriqveres i Landet, egendes, inden de forhandler, skalle forsynes med samme Stempel, alt under Varenes Confiskation; hvorfra allene undtages de paa Fabrikerne værende og med samme Mærker forsynede egne Forarbeidelser. Forsyner nogen fremmede platte Silketøier eller Silkebaand, med indenlandsk Fabrikmærke, straffes han som Falsiner og Varene confiskeres. Det er bekiendt overalt i vor Fædrenestat, og det maa være Kiøbenhavns Jndvaanere i friskt Minde, hvorledes det Uheld, der ved det ligesaa svigefulde som pludselige fiendtlige Overfald i Aaret 180 udbredte sig over denne Hovedstad, især ramte Stadens og Rigernes første Cathedralkirke, vor Frue Kirke. Man havde ventet Agtelse og Skaansel i det mindste for de til den offentlige Gudsdyrkelse helligede Templer, men derimod viste det sig, at Frue Kirke blev valgt til Hovedmaal for den overlegne Fiendes Bomber, Brandkugler og Brandpile, og det med en saa overvældende sammenpresset Jld, at ikke alene Kirken nødvendigen skulde tændes, men ogsaa at det skulde blive umueligt at nærme sig for at slukke. Fienden naaede sit Øiemed. Taarnet antændtes. Jlden udbredte sig derfra ind i og igiennem hele Bygningen, og i kort Tid stode kun Levninger af nogne Mure tilbage. Frue Kirke var hidtil den, hvor de for det Almindelige vigtigste Kirke høitideligheder holdtes, og efter hvis Ceremonier i Gudstieneste alle øvrige Kirker i Følge Danske og Norske Lovs 2-4-4 skulle rette sig. Det blev derfor strax Hans Majestæts Villie, at den, saasnart det kunde skee, skulde paa nye opreises. Til den Ende ere Planer og Tegninger til dens Gienopbyggelse, efter allernaadigst befaling, blevne affattede i og af Hans Majestæt approberede, og undertegnede Commission i sin Tid nedsat, for at see Planen udført i det Hele, imedens det egentlige Bygnings=Arbeide selv staaer under Commissionens Medlems, Over bygnings-Directeur Hansens, specielle Bestyrelse, ligesom og Planerne og Tegningerne af ham ere udkastede og fuldendte. Med Bygnings=Arbeidet er allerede skeet Begyndelse saavidt Tider og Omstændigheder have tilladt. De nu ubrugbare gamle Hvelvinger ere nedbrudte. J Taarnet, saavidt det kan blive staaende, ere nye Bielkelagindlagde. Adskillige Bygnings-Materialier ere indkiøbte, og, for at kunne iværksætte det Fornødne til Kirkegaardens forandrede Bestemmelse er behørigt Proclama bekiendtgjort og udløbet. Efter saadan Begyndelse vil Fortsættelsen uafbrudt følge. Men for saa stort og kostbart et Verk, især i disse Tider, fordres foruden Kirkens Assurance-Sum, der er aldeles utilstrækkelig, endnu betydelige Tilskud. Commissionen har derfor maattet allerunderdanigst andrage hos Hans Majestæt om, at de Jndtægts=Kilder, som sædvanligen aabnes for andre skadelidte Kirker, ogsaa maatte bestemmes for denne, og altsaa en frivillig Collects Jndsamling tillades. Denne Tilladelse er af Hans Majestæt allernaadigst given, saa meget videre udstrakt, som Frue Kirke har, foruden sin særdeles Bestemmelse som SogneKirke, endnu en almindeligere som første Cathedral-Kirke. Hans Majestæts Rescript desangaaende til Kiøbenhavns Magistrat, med hvilket de til samtlige Overøvrigheder uden for Hovedstaden stemme overeens, lyder saaledes : Frederik den Siette af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug til Slesvig, Holsteen, "Stormarn, Ditmarsken og Oldenborg. Vor synderlige Gunst : "Os er af Vort Danske Cancellie allerunderdanigst bleven forredraget en til Samme fra den af Os allernaadigst anordnede Commission for Gienopbyggelsen af Frue Kirke i Vor Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn, indkommet Forestilling, betræffende de Jndtægtekilder, som kunne aabnes for at fremme Kirkens Gienopbyggelse, og i hvilken blandt anden er begiært Vor allernaadigste Tilladelse til, at der ved Collecmaa indsamles hvad Vore Undersaatter i Vore Riger, Danmark, Norge og Hertugdommen frievilligen ville ude til dette Øiemed. Efterat vi allernaadigst have overveiet denne Sag, " tilligemed den af Vort Danske Cancellie derover afgivne Betænkning, give Vi Eder herved tilkiende, at Vi allernaadigst have bevilget og tilladt, at Collect Bøger, som af Eder foranstaltes giennemdragne, nummererede og forseglede, maae overalt i Vor Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn af dertil udvalgte agtbare Mænd, ombæres i Husene ; og have I dernæat tilstille den af Os allernaadigst anordnede Commission for Frue Kirkes Opbyggelse den efterhaanden indsamlede Collect. Derefter J Eder allerunderdanigst have at rette, og Vedkommende saadant til Efterlevelse at tilkiendegive. befalende Eder Gud! Skrevet paa vort Slot Frederiksberg, den 31te Juli 1812.