Aalborg Stiftstidende, 1830-01-11
Grækenland. De Bestemmelser, som skulle tages for dette Lands fremtidige Stilling, vedblive at være Gienstanden for de forskjellige Cabinetters Raadslagninger. Saaledes hedder det i en Skrivelse fra Wien af 28de December, at det vel vinder mere og mere Sandsynlighed, at Prinds Leopold af Sachsen Coburg vil blive Grækenlands Regent, men at det derhos paastaaes, at Befuldmægtigede fra de fornemste europæiske Hoffer, endnu førend hans Udnævnelse, skulle samles i Wien, for der at ordne denne Sag, tilligemed flere andre af Vigtig, hed. Det østerrigske Hof er iøvrigt, som man vil vide af gode Kilder, tilbøieligt til at give denne Prinds sin Stemme. Til samme Tid, som den græske Monark, skulde da tillige ogsaa Gesandtskaber fra de forskjellige Cabinetter afgaae til Grækenland, for saaledes ogsaa i denne Henseende at give den nye Stat Anseelse, og sætte den i det Forhold, som pleier at finde Sted, imellem Stater, der staae i venskabelig Forbindelse med hinanden. Som det hedder fra samme Kilde, synes man ikke at ville bekymre sig om Portens Mening eller dens Samtykke, men blot at have taget den Beslutning, at meddele den det endelige Resultat til sin Tid. Hermed ville vi sammenholde en næsten ganske samtidig Skrivelse fra Paris af 29de December, hvori man gjøres bekjendt. med en Artikel af Bladet la Gaazette, som udtrykker sig saaledes: "Det synes sikkert, at Prinds Leopold af Sachsen Coburg vil erholde de 2 Magters Stemme, som undertegnede Londoner-Tractaten og saaledes blive hævet paa Grækenlands KongeThrone. J en anden Artikel bemærker det samme Blad, at denne Prinds baade ved sin Personlighed og sin store Formue (20 Millioner Franes rede Penge og 30000 L. St. aarlig Jndkomst) ganske særdeles er skikket til denne vigtige Post. Her er en nye Kilde til Uenighed imellem de franske Blade og Journal des Debats yttrer allerede lydelig sit Mishag med dette Valg, som det betragter som en Virkning af Wellingtons Jndflydelse paa det Polignaske Cabinet. Dette Blad paastaaer i sin Vrede, at Rusland har ladet sig bevæge af Høimodighed til næsten aldeles at overlade Frankrig, dette Valg, som Belønning for de Offere, som denne Stat har bragt den græske Sag ved sin Expedition til Morea, og at det er Fyrst Polignac selv, som istedet for at nytte denne Leilighed til Frankrigs Fordeel, selv har foreslaaet Kongen af Englands Svigersøn til Valg candidat; der gjøres tillige Udfald mod Fyrsten, fordi han, som i Conferentserne i London selv talte med Jver for Udvidelsen af Grækenlands Gebeet, nu som Premierminister har glemt alle de Grunde, han paa sin Gesandtskabspost anførte, for at føie Hertugen af Wellington i at forekomme enhver videre Udstykning af det tyrkiske Territorium. Nasten med endnu mere Bilterhed udlader Bladet le Globe sig i en Artikel: "Om den nye græske Stats Grændser, om dette Nutidens Politiks Tvistens Æble: "Saafremt den i den Augsborger allg. Zeit. af 15de December anførte definitive Grændsebestemmelse for Grækenland er nøiagtig og rigtig, saa lægge vi de høie Personer, som i Conferentserne i London ere i Færd med at berigtige eller snarere at bringe Protocollen af 22de Marts i Udførelse, følgende bemærkninger paa Hjerte: Resultatet af denne nyeste Bestemmelse vil sikkert ikke blive lidet ufordeelagtigt for Grækenland. Grændsen gaaer midt igjennem en Dal og dannes af de foranderlige Bredder af en Flod, der nu skal adskille 2 Folkestammer, som ere vante til gjensidige Plyndringer og giensidigen forbittrede mod hinanden. Tyrkerne blive derved i udelukkende Besiddelse af de snævre Passe ved Makrinoros, hvorved de blive Herrer over samtlige Dale lige til Missolongis Porte. Grændsen springer derpaa i en Vinkel fra Aspropotamos og fører til Wrachori, en Stad, der ligger midt paa Sletten. Herfra skal nu trækkes en lige Linie midt igjennem Landet, til Bugten ved Zeitun.