Berlingske Tidende, 1831-04-11
Haag, den 26de Marts. Forvirringen i Belgien tiltager daglig; Regentens ubefindige Declamationer og disses endnu smagløsere og utidigere Accentueringer ved de Hr. van de Veyer og Goblet, i Henseende til den Krig, som Belgien vil fortsætte mod Holland, har hos og blot opvakt Latter, men i Beigien selv, ifølge dets offentlige politiske Blade, og private Breve fra Lüttich og Antwerpen, en for Revolutionen saare ugunstig Sensation; ja endog forstærket Stemningen for en Reaction. Jkkun den Afsindighed, der, fremskyldet videre, og videre af den onde Gjernings afværgelige ølger, ikke ere ændser Mueligheder eller Forhold, kan skride til etumme Erklæring, hvis Bydning ille kan være en an end totalt Fredsbrud med de store Magter og en Krigserining mod hele Europa. Denne Vanvid gaaer endog saa vidt, at man formaster sig til at føre en høist lidenskabelig Tale mod de Magter, der hidtil vare Belgiens Beskyttere ; en Tale, der lyder latterlig i saadanne Rulliteters Mund, som de ere, der nu før ved Roeret i Belgien. Den bedre Deel af Nationen vuret u uden Sky for Dagens Terrorisme sin Harme, og allerede ha den offentlige Foragt nødt tre af de intriguanteste Skraalere til at forlade Skuepladsen. - Den Mistillid, som selve Englændere nu yttre mod den Belgiske National-Oeconomie, og som tydeligen har tilkjendegivet sig, da det af Velgierne forsøgte Laan paa 12 Millioner Gylden mislykkedes, er nu gaaet over til Haan og den Belgiske Revolution har oplevet den Skændsel, at endeel Englands meest overspændte Radikaler, der endnu for nogle Man neder siden talede til dens Fordeel, nyelig skammede sig ved at drikke paa den Belgiske Nations og dennes nuværende Regents Velgaaende. Neppe kan der gives en meer charakteristisk Dødsdom en dette Factum i hiint Lands Hovedstad, paa hvilket de Belgiske Redlutionærer saa ofte have beraabt sig; i et Land, som nu alleredforandrer sin Anskuelse af den Beliste Opstand til en rigtigere og, medens det anstrænger sig for den store Idee, at reformer sin Parlamentsforfatning, i Kamp med gemeene Lidenskaber og smaallige Interesser, ikke kan beskytte disse hos en anden Nation uden at komme i Modsigelse med sig selv. Den Belgiske Rærlutions Pralerier have omsider endog trættet deres Tolerants, som af en eller anden Grund tog den i Forsvar ; hiin Revolution, der opraatte som en vild Kæmpe med truende Gebærder, viser nu, da den tager Hjelmen af, et Barnehoved, Velgiens ny "Regen, Hr. Surket de Chequier, der nu sel mærker fine aandrige Evners Desuit, søger ved en kunstigen borget Pathos i Pbraseologie og Forholdsregler, at kopiere en af Naboelandets berømte Republikanere ; i det nyeste Selgiske Stats cancellie er derfor Lakonismen en af Dagens Moder. Men Hollænderne ville snart overlyde denne Wallonske Pseuro=Demetrius, om, at de have bragt det endnu videre i Lakonismens Skole end Belgierne. - Man har vel Føje til at holde de Belgiske Magthaveres Forblindelse for aldeles ubegribelig, og deres Opposition, som de med formastelig Trods ei allene yttre mod det Franske Ministerium, men nu pludselig mod selve Frankriges Konges, Ludvig Philipps Personlighed, for Afsindighed, eller ogsaa de maae være temmelig visse paa deres Venner i visse Factioner, der pønse paa at omstyrte det Gjeldende. Belgierne ville endnu engang give et eclatant Exempel paa, at der til en heldig Revolution hør, mere Forstand, end de hidtil have udviklet. Rygtet om en e gelsk Eskadres nærforestaaende Ankomst paa Schelden fornyes Ogsaa i Henseende til den nyeste Engelske Politik skuffe Be gjerne sig ganske vist. Sic vos non vobisk Grækenland.