Aalborg Stiftstidende, 1843-02-03
Aalborg, den 2den Februar. Skjøndt intet af de "Silke-, Handske, Klæder, Sukker=, Vaabenfabrikker og Trankogerier", som Brockhuus's nyeste Conversationslexicon, endnu omtaler som en af de fremtagende Egenskaber, hvorved Staden Aalborg udmærket sig længere er tilbage, og den endnu værdifuldere Silke, Aalborg spandt ved sine mange Sild, ogsaa er forsvunden, saa ville vi dog ikke, ved dette noget veemodige Tilbageblik, hensynke til en jeremindisk Beklagelse, men snarere trøste os og, saavidt muligt, Andre ved, at den industrielle Flid, der for ethvert Land og enhver Stad er et saa vigtigt Gode, atter i de senere Aar er i stigende Opkomst og paa forskjellige Maader synes at bebude, at Aalborg atter efter en passende Tids Forløb maa komme til i denne Henseende at indtage den hæderlige Plads - ikke blot i Conversationen og Conversationslexica, men ogsaa i den virkelige Verden –, hvortil dens fortrinlige Beliggenhed saa aabenbart har udseet den. Et Blik paa Kaartet, og ikke blot paa de nærmeste Omgivelser langs Fjordabetet samt i Udstrækningen imod Nord og Syd, men ogsaa Betragtningen af den større Lethed i Henseende til Distancerne og Communicationen, hvorved Aalberg er sat istand til beqvemmere at vedligeholde Forbindelsen med Oceanets Nabolande og forendeel imellem disse og Danmarks Provindser indbyrdes: maa for Enhver tydeliggjøre de særegne Fortrin, hvorved Aalborgs Beliggenhed udmærket sig fremfor nogen anden Stads i de danske Provindser, og ved hvilken den ustridigt af Naturen er udsøgt til at danne en betydeligere Handelsplads. Har derfor Aalborg i de sidste Decennier unægtelig lidt store Tab, saa have dog hverken Conjuncturer eller Naturbegivenheder kunnet berøve den et Gode, der vel er det vigtigste af dem alle, notabene naar det benyttes som det fortjener, nemlig: Beliggenheden. At den nye Vandvei, som Naturen ved Aggerindbrudet har skjænket de vestlige Liimfjordstæder og disses deraf fulgte Opblomstren, skulde være til den Skade for Aalborg, som det almindeligt har været anseet – eller vel mere præsumeret for man endnu har kunne see det egentlige Erfaringsbeviis derfor – troe vi kun at være Frugten af den eensidige Betragtning, hvormed forandrede og nye Handelsveie og mercantile Forhold saa let bedømmes før man endnu er sat istand til ret at vurdere dem. Saavidt vi have erfaret, have Anskuelserne med Hensyn til det her specielt Berørte ogsaa hos Mange forandret sig, og vi troe, at Fremtiden end mere vil almindeliggjøre og styrke den Overbeviisning, at Oplandets Opkomst kun kan være Aalborgs sande Gavn, og Aalborgs Fremblomstren atter maa befordre Oplandets Jnteresser, naar Begge sætte sig i den rette Repport til hinanden og gjensidigen benytte de Communicationsfordele, der saa herligen frembyde sig. Blandt Liimfjordens Stæder vil Aalborg ved sin Situation, Størrelse osv. altid udgjøre Forbindelsespunctet imellem Vest og Øst, og ligesom Aalborg, til sig mercantie og industrielle Udvidelse, altid kun kan ønske at see Oplandstædernes selvstændige Fremgang for derved at forøge Nytten af sin Forbindelse med disse, saaledes kan det ogsaa kun være til Oplandets Gavn, at Aalborg vinder i Kraft og Betydning som større Marked, hvilket de øvrige Liimfjordstæder, uden at svigte Nytten af directe Forbindelser, ofte ville føle sig tjente ved at søge og benytte. Et saadant gjensidigt gavnligt Forhold haabe vi, Fremtiden ved sine lettede Communicationer skal tilveiebringe og, idet den bringer al Tvist om Vestforbindelsens Nytte eller Skade til at forstumme, vise, at nye Handelsveie og lettede Communicationsmidler kun kunne være i Alles velstaaende Jnteresse, naar de derved interesserede Parter broderligen række hinanden Haanden til gjensidig Opkomst og derved til eet Fællesmaals Opnaaelse og Fremme.*) Vi skulle fra denne Digression *) Vi troe ved denne Leilighed at burde hensætte en jovial Toast, som ved det sidste Dampskibsgilde i Thisted af en af Omegnens agtede Beboere blev udbragt og som omtrent lød saaledes: "Mine Herrer. Der er et gammelt Ordsprog, som siger, at naar det regner paa Præsten, drypper det paa Degnen; men har imidlertid om Nytten af Aalborgs Beliggenhed saavel for den større som for den vigtige indenrigske og Oplandshandelen, vende tilbage til Betragtning af den Vigtighed, Aalborg som industrielt Punct er skikket til derved at opnaae. (Fortsættes.)